«Зеленський грається з вогнем» - експерти про справи проти Порошенка
«Деякі оглядачі вважають, що це не екслідер країни зараз постав перед судом, а українська демократія», – пише редактор блогу UkraineAlert американського аналітичного центру «Атлантична рада» Пітер Дікінсон
П’ятий президент України  фігурує більш ніж у 20 кримінальних справах. Лише в одній із них ДБР оформило йому підозру. Порошенка звинувачують у перевищенні владних повноважень через те, що він нібито тиснув на тодішнього очільника Служби зовнішньої розвідки СБУ  з метою призначити на посаду ще одного першого заступника служби – . Йдеться про те, що Порошенко як президент України в межах повноважень і обов’язків голови держави відповідно до законодавства України, яке законом «Про Службу зовнішньої розвідки України» підпорядковує цю службу президентові і вказує, що саме голова держави здійснює загальне керівництво СЗР, указом призначив Семочка на посаду першого заступника голови СЗР, а голова служби Божок на виконання цього указу видав свій наказ, яким вказав вважати Семочка таким, що почав виконувати свої обов’язки. Серед інших справ, у яких фігурує Порошенко, є ймовірна «державна зрада» при підписанні мінських угод, імовірне ухиляння від сплати податків при купівлі телеканалу «Прямий», який пов’язують із Петром Порошенком, «спробі захопити владу» через запровадження воєнного стану у листопаді 2018 року в частині України на нетривалий час, підтверджене Верховною Радою, і «узурпації влади» через призначення двох членів Вищої ради правосуддя без висновків комісії. Нещодавно стало відомо, що Порошенко також фігурує у справі про «розпалювання релігійної ворожнечі» через створення Вселенським патріархатом автокефальної Православної церкви України. «Деякі оглядачі вважають, що це не екслідер країни зараз постав перед судом, а українська демократія», – пише редактор блогу UkraineAlert американського аналітичного центру «Атлантична рада» (Atlantic Council) . У  на сайті установи він зібрав коментарі західних і українських аналітиків про те, як розслідування проти Порошенка сприймають на міжнародній арені і що це може означати для країни. З дозволу «Атлантичної ради» Радіо Свобода публікує переклад матеріалу. Звинувачення проти Порошенка виглядають дуже кволо. Якщо влада продовжить вести судові переслідування колишнього президента Петра Порошенка, що дедалі більше стають схожі на політичні порахунки, Зеленський увійде в історію як ще один непомітний пострадянський президент, який не зміг виконати свої численні обіцянки зробити Україну повносправною. Україна має велику проблему з іміджем, і судові переслідування колишніх президентів – це незвична тактика, щоб переконати закордонних інвесторів вкладати гроші у країну з непрофесійними судами. До того ж, хто сказав, що його наступник не вчинить так само із Зеленським? Загалом переслідувати в судах колишніх президентів для будь-якої країни – це погана ідея. Винятком можуть бути ситуації, коли існують переконливі докази значних зловживань. Існують переконливі докази того, що  завдав серйозної шкоди українській державі. Але це не випадок Петра Порошенка. Переслідування Порошенка ставить під загрозу один із головних активів Києва, а саме репутацію України як демократичної держави. Невже президент Зеленський хоче, щоб його правління запам’ятали через розслідування проти кандидата, над яким він одержав перемогу на президентських виборах, та ще й за сумнівними звинуваченнями? Таке в Україні вже траплялось, коли Янукович ув’язнив  після фіктивного суду. Справа Порошенка не лише ставить під сумнів відданість Зеленського і генпрокурорки Венедіктової демократичним нормам, – це також просто дурна політика. Партія Зеленського «Слуга народу» здобула більшість місць у парламенті, але почала помітно розколюватися протягом кількох минулих місяців. Зеленському були потрібні голоси партії Порошенка «Європейська солідарність», щоб ухвалити ключові закони, включаючи банківський закон, який був необхідний, щоб отримати допомогу від МВФ за програмою stand-by. Ці голоси йому можуть знадобитися знову. Влада України відкрила 24 кримінальні справи проти колишнього президента Петра Порошенка. Більшість із них легковажна і безглузда, а також демонструє вибірковість правосуддя і політичний характер цього переслідування. Серед звинувачень є «узурпація влади», тому що він призначив двох перших заступників Служби зовнішньої розвідки (а не одного!), «зрада», бо він «поставив під ризик» життя українських моряків, коли наказав кораблям ВМС України йти міжнародними і українськими водами, і «розпалювання релігійної ворожнечі», тому що його влада успішно співпрацювала зі Вселенським патріархом Константинопольським, щоб домогтися канонічного визнання Православної церкви України світовим православ’ям. Ці кримінальні справи дискредитують президента Зеленського і його генпрокурорку, адже вони є доказом вибіркового правосуддя і є грубо несправедливі. Показово, що серед усіх сфабрикованих кримінальних справ проти Порошенка немає жодної, яка б стосувалась корупції й персонального збагачення, що було головним закидом Зеленського Порошенку, коли перший був кандидатом у президенти. Також значною є хвиля кримінальних справ проти продемократичних активістів, які протистояли насильству з боку держави під час Євромайдану і профінансованій Путіним «російській весні», яка почалась після революції. Згідно із опитуваннями, у суспільства є запит на переслідування колишніх і нинішніх посадовців. Президент Зеленський підіграє цим очікуванням. Але, роблячи це, він грається з вогнем. Він і його генпрокурорка мають суворо відстоювати закон і розвернути нинішній курс. Вони небезпечно близько до того, щоб повторити помилки минулих лідерів України, чиє перебування на посаді закінчилось безчестям, або й гірше. Розслідування проти колишнього президента Петра Порошенка може стати ключовим фактором у відносинах України із Заходом. Це стане дипломатичною катастрофою, якщо у діалозі із ключовими партнерами України домінуватиме питання розслідування проти Порошенка. Потенційно це також поставить під загрозу співпрацю з Україною. Це матиме значні геополітичні наслідки. Чим більше Україна ізолюватиметься від Західного світу, тим більше простору буде для впливу інших гравців. У реаліях сьогодення цей вплив не обмежується Росією, а також включає Китай, який усе більше прагне бути присутнім в регіоні. У короткостроковій перспективі розслідування проти Порошенка може допомогти Зеленському консолідувати його виборчу базу. Але у перспективі це послабить його позиції, бо позбавить підтримки політично активної частини населення, а також ізолює від важливих міжнародних партнерів. У Зеленського зараз є два варіанти. Він може або увійти в історію як президент, який нарешті встановив верховенство права в країні, або ж стати ще одним українським лідером, який став одержимим ідеєю переслідування своїх політичних опонентів. Численні розслідування проти колишнього президента Петра Порошенка показують, наскільки нещасним і невпевненим себе почуває нинішній президент , незважаючи на нищівну перемогу на минулорічних виборах і його лідерство у рейтингах, яке триває донині. Цю невпевненість кмітливо використовують Ігор Коломойський, олігарх, який привів Зеленського до перемоги на виборах, і Андрій Портнов, керівник із юридичних питань доби Януковича, з метою зведення старих політичних порахунків. У цьому також прослідковується російський наратив «поділяй і володарюй». Мене вразило, як Зеленський наполягає на тому, що Порошенко зводив наклеп на нього у розмовах із усіма закордонними партнерами й називав його «ворогом України». Я відвідував багато зустрічей на Банковій і навколо неї у перехідний період минулої весни і жодного разу не чув наклепу від Порошенка чи його найближчих радників в обговореннях із дипломатами. Натомість він говорив про брак досвіду, наївність і нестачу ресурсів для управління в Зеленського. Наша відповідь полягала у тому, що потрібно зосередитися на демократичному переході і повазі до волі електорату. Будь-яке переслідування має відповідати як мінімум таким двом стандартам: злочин має бути серйозним, а докази мають бути переконливими. Порошенка підозрюють у багатьох серйозних злочинах, включаючи фінансові і перешкоджання правосуддю, під час його каденції. Але ті звинувачення у перевищенні повноважень через незаконне призначення, які висувають зараз проти нього, викликають насмішки і обґрунтовані звинувачення в політичному переслідуванні, яке здійснює відібрана Зеленським генпрокурорка. Вони товчуть воду у ступі, намагаючись зліпити докупи бодай якусь справу, замість того, щоб провести комплексне розслідування, якому можна довіряти, щоб дізнатися, чи дійсно скоювались якісь серйозні злочини під час каденції Порошенка. Розслідування проти Порошенка може мати негативні наслідки для України як на внутрішній, так і на міжнародній арені. У внутрішньополітичному контексті це може сприйматися як дріб’язковий і дешевий напад Зеленського на свого попередника і нинішнього політичного опонента, а також як атака на виборців Порошенка. Потенційно це може підвищити політичну нестабільність і призвести до взаємних звинувачень у час, коли країна потребує єдності. З часу фіктивних судів і ув’язнення Юлії Тимошенко й Юрія Луценка під час президенства Януковича з’явився консенсус, що такі політичні переслідування не мають знову повторитися. Але зараз ми бачимо, що це може статися. Ця звичка кожної нової української влади розслідувати діяльність своїх попередників не є здоровою. На міжнародній сцені звинувачення проти Порошенка сприймають як випадок вибіркового і політично вмотивованого правосуддя. Це правда, що багато міжнародних партнерів мали претензії до Порошенка ще до моменту, як він пішов із посади президента. Міжнародна спільнота також завжди підтримує легітимні розслідування корупції й інших зловживань у владі, але нинішні звинувачення проти Порошенка не входять у цю категорію. Натомість судові переслідування колишнього президента підкреслюють те, наскільки нереформованою і політизованою залишається судочинна система України. Здається, потреба зводити політичні порахунки вшита в ДНК українських політиків. Розумом осягнути неможливо, чому адміністрація президента Володимира Зеленського переслідує свого безпосереднього попередника, коли ще так багато злочинців із минулих режимів мають постати перед судом. У Зеленського і без цього мало б бути достатньо невідкладних справ. Він має одночасно давати раду коронавірусній пандемії, реанімувати вмираючу українську економіку, втілювати критично важливі реформи і досягнути тривалої угоди про припинення вогню з Росією. Найбільше я боюся, що така поведінка може створити враження, що Україна – бананова республіка з правовою системою, якою легко користуються ті, хто при владі, щоб карати своїх опонентів. Такого Україна собі не може дозволити в умовах, коли вона намагається знову стати на ноги після місяців карантину. На фоні цього політичного протистояння і розмивання національної єдності президент Росії Володимир Путін має радісно за цим спостерігати.