Два роки після війни між Росією і Грузією: протистояння триває
Ніяких ознак послаблення напруження у відносинах між Москвою і Тбілісі, як дотепер, не проглядається.
Минуло вже два роки після війни між Росією і Грузією через відмежовані грузинські території Південну Осетію і Абхазію, але напруження між обома країнами не зменшилось. Президент Росії Дмитро Медведєв недавно сказав кореспондентам у Москві, що «нормальні відносини» з Грузією не можливі так довго допоки президентом буде Михаїл Саакашвілі. Звертаючись до солдатів на військовому кладовищі в Тбілісі, президент Саакашвілі назвав Росію «ворогом» і зазначив, що його уряд частково врятувавався завдяки «невідворотному демонтуванню старих імперій та імперської сфери впливу». Змін у відносинах між обома країнами після «серпневої» війни під час якої вбито 850 людей, а 3 500 були змушені покинути обжиті місця – дуже мало. У березні між Грузією і Росією відкрито лише один прикордонний контрольний пункт. А повітряний зв’язок між обома столицями дуже спорадичний. Відмежована від Росії грузинська молодь здебільшого не розмовляє російською мовою. Після розриву тісних зв’язків із росіянами, що тривали впродовж 200 років, молоде покоління грузинів зріє, орієнтуючись більше на Лондон і Париж, ніж на Москву і Санкт-Петербург. Хоч Росія і виграла війну, але не здобула перемоги на дипломатичному фронті, каже експерт Московського центру Карнегі Олексій Малашенко, експерт у питаннях кавказького і центрально-азійського регіонів. Як дотепер, ніхто з колишніх радянських держав, опріч Росії, не визнав незалежності Абхазії і Південної Осетії – двох відокремлених від Грузії, за підтримкою Москви, територій. Це, зазначає екперт, свідчить про нервозність країн щодо пост-радянський кордонів, що підтриває російське лідерство у пост-радянському просторі. Президент Саакашвілі має опонентів в Грузії, але вони заслабі, щоб змусити його відійти від влади. Грузинський президент цього літа відновив державні візити до країн Європи, після само-ізольованості деякий час. Минулого місяця Грузію відвідали чотири міністри закордонних справ. Серед них була і державний секретар США Гілларі Клінтон, яка підкреслено наголошувала на «окупації» Абхазії і Південної Осетії. Незалежність відмежованих від Грузії двох територій два роки після війни визнало лише 4 держави: Росія, Венесуела, тихоокеанська острівна країна Науру і Нікарагуа – президент якої Даніель Ортега збирається наступного місяця із візитом до Південної Осетії. Керівник Центу військового прогнозування у Москві Анатолій Циганюк однак твердить, що російські солдати під час п’ятиденної війни з Грузією врятували життя двох малих етнічних народів від грузинської агресії, але Росії так і невдалося переконати в цьому світ. Важливим у календарі Кремля є місяць лютий 2014 року, коли Росія буде господарем Зимової Олімпіади. Деякі змагання проходитимуть неподалік Абхазії і тому аналітики передбачають, що Москва хотіла б до цього часу помиритися із Грузією, хоч, як дотепер, ніяких ознак послаблення напруження у їх відносинах не проглядається. Під час круглого столу в Москві тележурналіст Максим Шевченко, член Громадської палати Росії, висловив непримиренно ворожий погляд, який поділяє більшість чиновників у Москві: «Ми не маємо проблеми з Грузією, але у нас є проблема з Саакашвілі, якого ми вважаємо військовим злочинцем, убивцею російських миротворців». Втім нема ніяких ознак на бажання примириритися також із сторони Грузії. Грузинський парламент нещодавно схвалив резолюцію про День російської окупації, який припадає на 25 лютого. Того дня 1921 року Грузія була включена до складу колишнього Радянського Союзу. Наступного місяця, з початком нового навчального року, грузинські школярі отримають нові підручники з історії з подробицями про 200-річну окупацію Грузії росіянами.