Долю боротьби з потепліннями вирішуватимуь на конвеції ООН у Катарі
Чим більше стихійних лих припаде на розвинені країни, тим скоріше політики зрозуміють реальність глобального потепління.
Чим більше стихійних лих припаде на розвинені країни – тим більше шансів на те, що людство дочекається таки узгоджених дій провідних країн світу проти глобального потепління. Про це майже одностайно говорять експерти напередодні спеціальної конвенції ООН присвяченої змінам клімату. Зустріч світових лідерів у столиці Катару місті Доха не обіцяє прийняття радикальних рішень, проте свіжі спогади про наслідки урагану Сенді у Нью-Йорку та реальність нових вибриків природи неодмінно стимулює політиків нарешті почати реально працювати над виробленням єдиного підходу до змін клімату нашої планети. Протягом десятиріч розмови про зміни клімату активісти підкріплювали відео кадрами танення льодовиків та проблемами білих ведмедів та моржів. Тепер все змінилось. Підняття рівня води в океанах та потепління напряму пов‘язують з руйнівними ураганами, такими як Сенді, який у жовтні пройшовся по Нью-Йорку. Політичний радник природозахисної організації «Грін піс», Рут Девіс, каже, що чим більше людей буде потерпати від подібних лих, тим скоріше політики таки займуться вирішенням проблеми глобального потепління. "Все більше людей у різних країнах стають жертвами лих спричинених зміною клімату. Тож це має підганяти урядовців, які зберуться у Катарі. Вони відповідальні за добробут своїх громадян, а не за подолання якоїсь абстрактної загрози", - каже експерт. Браян Хопкінс, директор Інституту Кліматичних змін в Імперському коледжі Лондона каже, що чим більше природа тріпатиме розвинені країни, тим вірогіднішими буде прийняття рішень необхідних для протидії глобального потеплінню. "Люди мають схильність думати, що всі лиха трапляються десь далеко у Бангладеш, а не в таких містах як Нью-Йорк та Новий Орлеан. Ну так от тепер вони відбуваються саме у цих містах. Ми можемо переконатись, які б розвинені ми не були – природа може завдати дуже серйозної шкоди", - зазначає Хопкінс. Рут Дейвіс каже, що політики мають визнати, що бездіяльність дорого обходиться, а ще усвідомити - необхідно активніше розвивати нові джерела енергії, які не погіршують проблему глобального потепління. "Для того щоб змінити нинішню ситуацію знадобиться не менше 10 років. Але для прийняття рішень про активне впровадження «зелених» технологій потрібно значно менше часу. Щойно цей процес почнеться, прибутковість відновлювальних джерел енергії безупинно зростатиме", - коментує Дейвіс. Максимум їх сподівань – згода країн досягнути загального консенсусу щодо спільних стандартів у 2015-му році. Якщо це станеться, то вже у 2020-му році країни світу будуть спільно боротися із глобальним потеплінням. "Будь-яка угода – краще ніж жодної. Будь-які реальні заходи для протидії змінам клімату – краще ніж їх відсутність", - резюмує Хопкінс. Експерти зауважують, що угода, яка встановить універсальні стандарти, прозорість, та стимули для запровадження нових технологій – могла б стати початком реальної боротьби з глобальним потеплінням. Питання лише в тому, чи розуміють важливість цього політики.