Історія біженця, який багато працював та зміг відкрити авторемонтну майстерню у США
А ще у нього є мрія - щоб його донька виграла Олімпійську медаль для Сполучених Штатів.
Щороку Сполучені Штати приймають понад мільйон іммігрантів з усіх куточків планети. Але в країні існує відчутний спротив міграції. Її противники вважають, що переселенцілягають тягарем на економіку держави. Однак, чимало економістів стверджують протилежне. Іммігранти, кажуть вони, сприяють економічному процвітанню Америки. У листі до президента Трампа та лідерів Конгресу майже півтори тисячі економістів, поміж яких шість лауреатів Нобелівської премії, переконують, новоприбулі не загрожують країнi, а відкривають нові можливості. У містечку Шарлотсвіл у Вірджинії, живе один з багатьох біженців, які на власному прикладі підтверджують висновки експертів. Не існує автомашини, яку б не міг відремонтувати Яша Ісмаїлов. «Дуже часто сюди присилають авто, які ніхто в місті не може полагодити. Усі знають, ми відремонтуємо, якщо ніхто інший не може», каже автомеханік Яша Ісмайлов. Яша відкрив свою авторемонтну майстерню 9 років тому. До цього перебивався на різних роботах. «Коли ми приїхали до США, ми важко працювали… Перед тим, як відкрити власний бізнес я працював на кількох роботах: був маляром, встановлював кондиціонери, працював електриком», - розповідає Яша. За походженням Яша – турок-месхетинець. Родина жила спочатку в Узбекистані, але згодом втекла до Росії від переслідувань. «Моя сім’я втекла до Росії через вбивства турків в Узбекистані у 1989-му році», - каже Яша. У 2004-му Сполучені Штати почали приймати месхетинських біженців, і родина емігрувала до США. Яші було 22. «Ми прибули у Вірджинію, маючи лише одяг на собі. Це все», ділиться Яша. Яша каже, що з болем спостерігає за новинами у світі. Найбільше його турбує проблема біженців. «Я міг бути одним з них. Мені пощастило, я вже тут, вони – ні. Я їм дуже співчуваю. Хотілося б допомогти їм чимось», каже він. Історія Яши – типова для першого покоління іммігрантів у США, - кажуть у Міжнародному комітеті з питань біженців. «Тут вони знаходять роботу. І як тільки життя більш-менш налагоджується, відкривають власну справу. Вони не лише створюють етнічну різноманітність, але й позитивно впливають на економіку. Так що біженці не висять тягарем, вони віддячують, допомагаючи розвивати місцеву економіку», - каже Гарієт Кер, директор Центру з питань біженців. В автомайстерні Яши, наприклад, працює семеро людей. Вони ремонтують у середньому 150 машин на місяць. Ще кілька працює в автосалоні з продажу вживаних автомашин, який Яша відкрив не так давно. «Ми все ще намагаємося вдосконалити наш бізнес. Але автосалон уже успішно працює. Ми продаємо дві-три машини щодня», - каже Яша. Чоловік каже, важка праця в Америці оплачується сторицею. «Я задоволений своїм життям в Америці. У мене дружина, двоє діток, які вчаться у гарній школі. У мене добрі сусіди. Є робота. Ніхто мені не докучає. Я пишаюся тим, що можу робити вагомий внесок в економіку свого містечка», - розповідає Яша. А ще у Яши є потаємна мрія: «Моя донька займається плаванням. Я дуже сподіваюся, що одного дня вона виграє Олімпійську медаль для Сполучених Штатів». ​