Корпорації проти бізнесу олігархів – хто кого в Україні?
Контракт з транснаціональними компаніями Shell та Chevron вказав Україні на прогалини в законодавстві, яке не захищає українців.
Дірки в українських законах великі міжнародні компанії можуть використати на свою користь, переконаний голова Центру ринкових реформ Володимир Лановий. Адже працювати там, де держава не зобов’язує дотримуватися високих екологічних чи соціальних стандартів – набагато простіше. З іншого боку, Лановий говорить, що такими дірками у законах набагато вправніше навчилися користуватися компанії українських олігархів. Тому іноземцям, які готові були б слідувати нормам закону, виявляється складно конкурувати і вони ідуть з ринку, або і не приходять. «Якщо панує олігархічна економіка, то там не буде транснаціональних компаній, бо олігархічні структури просто не пропустять їх. Ті підприємства, які зараз є, вони зайшли у країну раніше. А сьогодні – це складно», - сказав Лановий. «Якщо влада олігархічна – вона не може бути євро-культурною, вона не буде заохочувати технологічний і економічний розвиток». Україна приваблива для іноземних компаній, через географічне розташування, розміри країни, невисоку вартість робочої сили і не дуже високі податки. Проте, багато є і того, що змушує великі компанії інвестувати в країн-сусідів та обходити Україну. «Для іноземних компаній, які хочуть працювати на цивілізованих засадах, головні проблеми - це нестабільність законодавства, ризик того, що податки будуть змінювати з примхою чиновників, а також проблеми з верховенством права та можливістю чесно захищати свої права у суді», - сказав Голосу Америки представник Американської торгівельної палати, Ярослав Войтко. Не менш важлива довіра і репутація країни, де, якщо контракт підписаний, то про нього не забудуть зі зміною політичної влади в країні. «Не зовсім (довіряють-VОA), не тою мірою, як нам би хотілося», - сказав Войтко. Робота корпорацій в Україні може мати двоякий ефект, говорять аналітики. З одного боку, іноземні компанії, які відкривають в Україні своє виробництво – створюють нові робочі місця, стандарти праці та продукції можуть підтримувати високий рівень конкуренції в країні. Також, вони збережуть валютні запаси України, адже не потрібно буде витрачатися на експорт. «Міжнародні компанії, які виробляють свою продукцію в Україні знімають питання валютних запасів - грошового валютного забезпечення, тому що прихід транснаціональних компаній – це прихід до нас виробництва товарів, які раніше вироблялися закордоном, а потім завозилися в Україну. На їх оплату потрібні були додаткові доходи від експорту», - сказав Лановий. Аналітик Міжнародного центру перспективних досліджень Ільдар Газізуллін говорить, що в роботі з великими міжнародники компаніями є і свої мінуси. Якщо країна слабка, то представники корпорацій можуть легко домовлятися з державою і лобіювати свої інтереси, щоб понижати екологічні, технологічні та соціальні стандарти. «Ми ще не ратифікували певні міжнародні конвенції, у деяких сферах є можливість для зловживання для отримання більших прибутків», - сказав Газізуллін. «Слабка держава означає можливість суттєвого впливу транснаціональних компаній на політику держави. Це буде створювати незадовільне ділове середовище та призведе до низької конкурентоспроможності нашого бізнесу, який повинен конкурувати з такими компаніями-гігантами». Свен Генігер, вже п’ять років консультує німецькі, австрійські та швецькі компанії про те, як краще виходити на український ринок. За його переконанням, інвестори будуть стояти в черзі, навіть якщо держава встановить жорстокі правила, але якщо вона буде контролювати, щоб всі грали за єдиними правилами. «Компанії, які хочуть прийти – вони готові інвестувати на довготривалу перспективу, вони будуть грати чесно, дотримуючись правил та сплачуючи всі податки, але для цього потрібно збудувати цю юридичну систему, і слідкувати, щоб її дотримувалися всі», - сказав Генігер. Згідно з даними, які оприлюднив Держстат України, за минулий рік найбільше прямих іноземних інвестицій до України надійшло з Європи – 47,2 відсотки, друге місце Кіпр – майже 32 відсотки, Російська Федерація – 7 відсотків, США – 1,7 відсотків, всі інші країни – 12,4 відсотки. Тут економісти радять не звертати велику увагу на інвестиції з Кіпру, а рахувати їх, як один зі способів українців інвестувати у власний бізнес через офшори.