Луївілл - столиця виробництва бейсбольних бітів
Жителі цього міста не переживають за бізнес поки бейсбол залишатиметься улюбленою грою американців.
Америка - країна куди іммігранти приїжджали і приїжджають здійснювати свою, так звану, американську мрію. Історія країни переповнена випадками, коли бідна родина прибуває до США, де з часом досягає успіху за допомогою важкої та чесної праці. Так, сталося у випадку родини німецьких іммігрантів, які 126 років тому заснували підприємство, якому судилося стати частиною американської культури. У містечку Луївілл, що у штаті Кентуккі, родина іммігрантів з Німеччини відкрила у 1855 році деревообробне підприємство. Голова родини Гіллеріч, бачив майбутнє у виготовленні меблів та інших предметів побуту. Однак, його народжений у США син підкинув ідею виробляти бейсбольні біти. З того часу компанія, тепер відома як Гіллеріч та Бредсбі стала символом міста. Речник компанії Пі Джей Шеллі говорить: «Щодня ми виготовляємо в середньому 2,5 тисячі біт для гри у бейсбол. Коли весною починається сезон, збільшуємо виробництво до 5 тисяч на день. Загалом, за рік випускаємо мільйон вісімсот тисяч. Ось уже понад 100 років місцеві біти користуються популярністю у професійних гравців у бейсбол. У музеї компанії зберігається чимало дорогих для любителів цього спорту бейсбольних біт, які прозвали «луївільськими слагерами ». «Коли люди уявляють собі бейсбольну біту, в першу чергу дерев’яну, вони уявляють «луївільського слагера», - каже речник компанії Пі Джей Шеллі. Термін «слагер» у даному випадку означає те, що гравець за допомогою цієї біти може легко вибити м’яча далеко за межі поля, що приносить команді необхідні бали. «Луїсвільський слагер» такий легендарний, що став невід’ємною частиною американської культури, книжок, кінофільмів та навіть пісень. Так зірка кантрі Керрі Андервуд, співає про «луївільський слагер». Правда у тексті йдеться не про спорт. Таким чином героїня пісні реагує на зраду свого коханого. Якщо раніше бейсбольні біти тут виготовляли вручну, то тепер усе комп’ютеризоване і біти з’являються на світ автоматично, кожні кілька секунд. Денні Лакерт займається цієї справою вже 40 років. Він особисто перевіряє кожну біту. В компанії зберігають 9 тисяч оригінальних макетів біт. Денні, який знає особисто майже кожну з них, розповідає: «Ось тут модель, з якої ми робили біти для (легендарного) Бейб Рус». Коли він замовляв біти, вони брали цю модель, вираховували вагу, яка йому підходить, і за цим макетом виготовляли партію біт для нього. Багато професійних спортсменів мали і мають контракти з Гіллеріч і Бредслі. Вони не лише грають цими бітами, а і продають їх разом зі своїми автографами. Професійний спортсмен використовує150–180 біт за сезон. Коли він їх отримує, він обирає ті, яким буде грати, тренуватися, і ті, які підуть на автографи. У Луївіллі не хвилюються за бізнес, адже поки бейсбол залишатиметься улюбленою грою американців, їм потрібні будуть бейсбольні біти.