Що думають про Елейну Кейґен її колеги з Гарварду та однокласники?
Вона рідко висловлює свої погляди і тому законодавці намагаються з’ясувати, які позиції Кейґен займатиме у Верховному суді.
У Сенаті тривають слухання у справі призначення Елейни Кейґен до Верховного суду США. Кейґен - колишній ректор Юридичної школи при Гарвардському університеті - дуже рідко висловлює свої погляди публічно, отож важко передбачити, які позиції вона займатиме, ставши членом Верховного суду. Щоби довідатися більше про Кейґен, репортери Голосу Америки відвідали її колишніх колег у Гарвардській юридичній школі та її колишніх однокласників у середній школі в Нью-Йорку. Багато викладачів Гарвардської юридичної школи заявили, що їх не здивувала пропозиція президента Обами призначити Елейну Кейґен до Верховного суду США. Теперішній ректор Елен Косґров вважає Кейґен яскравою особистістю: «Вона є рок-зірка». Минулого тижня ректори 69 юридичних шкіл по всій країні у листі до голови сенатського Комітету з питань судочинства підтримали призначення Кейґен до Верховного суду. Проте частина республіканських законодавців вважає, що Кейґен бракує досвіду, оскільки вона, хоч і кваліфікований юрист, але ніколи не працювала суддею. Відсутність судового досвіду також не дає зрозуміти, якими є особисті переконання Кейґен щодо суспільно важливих питань та політики. Колишня однокласниця Кейґен Леслі Гантер-Ґедсен розповідає, що Кейґен завжди трималася дещо осторонь від інших: «Справа не в тому, що з Елейною не можна було дружити. Бо ми ж були друзями. Річ у тім, що вона частково завжди була замкнута в собі». З цією характеристикою погоджується учителька американської історії в середній школі Анна Морела. Вона каже, що Кейґен подібна на свою маму, яка більшість життя пропрацювала вчителькою в початковій школі: «Її матір була учителькою, яка ніколи не обговорювала політичні питання». Елейна Кейґен і двоє її братів виростали в заможному районі Мангеттена. Її Батько - адвокат і активіст - завжди відверто висловлював свої погляди. Про Елейну часто казали, що вона пішла у свого батька. Анна Морело розповідає: «Вона завжди ставила запитання. Вона все піддавала сумніву. Отож у суперечці з нею завжди треба було наводити багато аргументів і доказів». Однокласниця Леслі Гантер-Ґедсен згадує, як Елейна Кейґен намагалася змінити шкільні правила щодо паління: «Вона сперечалася з адміністрацією, домагалася, щоби в одному з туалетів учні мали право палити. Це вимагало від неї багато сміливості». Кейґен відстоює свої погляди протягом усього свого життя. Будучи ректором Юридичної школи Гарвардського університету, вона заборонила армійським рекрутерам вербувати студентів у армію на території університету. Вона протестувала проти політики армії, згідно з якою гомосексуалістам було заборонено нести військову службу. Ця політика, як казала Кейґен, порушує університетські правила, що не допускають дискримінації за ознакою статі. Алекса Шабекоф - заступник ректора Юридичної школи Гарварду говорить: «Вона опинилася між двома вогнями: з одного боку - захист громадянських прав студентів, згідно з нашою політикою супроти дискримінації; і з іншого - дотримання усіх вимог законодавства». Кейґен зняла заборону на вербування студентів до армії, коли Пентагон погрозив затримати оплату всіх федеральних грошей Гарварду. Прихильники Кейґен наголошують на тому, що вона в першу чергу - неупереджена. Теперішній ректор Юридичної школи Гарварду Елен Косґров каже, що Кейґен збалансувала професорський склад школи, де раніше переважали викладачі ліберальних поглядів, і прийняла на роботу більше консервативних професорів. Елен Косґров пояснює: «Вона не лише їх найняла. Вона також домоглась, щоби викладачі часто спілкувалися між собою». На слуханнях у Сенаті законодавці намагаються встановити, якими є погляди Кейґен у різних ключових питаннях. Деякі демократи побоюються того, що вона займає надто центристські позиції, а консерватори занепокоєні тим, що її погляди в питанні абортів і свободи слова - надто ліберальні. Зараз Елейна Кейґен займає посаду першого заступника міністра юстиції. Вона є головним представником уряду у справах, які розглядаються у Верховному суді США.