Американські солдати втримують контакти з місцевими афганцями
Недавно американські солдати зробили спробу заявити про свою присутність у східному Афганістані.
Східна частина Афганістану – навіть по дев’яти роках війни – лишається здебільшого поза зоною впливу контингенту НАТО чи збройних сил Афганістану. Тут домінують контрабандисти, ізоляціоністи і екстремісти. Нещодавно американські сили зробили спробу заявити про свою присутність в регіоні. Солдати 503 піхотного полку здійснюють небезпечну операцію. Їм належиться заїхати в долину Чавкай у провінції Кунар неподалік кордону з Пакистаном. Сил НАТО чи афганського уряду в цьому районі не було впродовж років. Долина розташована поза так званою червоною лінією, якою позначається зона контролю союзницьких сил. Тут – вотчина талібів та інших угруповань. Селяни вирощують мак, героїном з якого фінансується діяльність Талібану. Коли солдати НАТО перетинають червону лінію, спалахують запеклі бої. Капітан 503 піхотного полку Джо Сноуден очолює сьогоднішню операцію. Поки його солдати стежать за безпекою, він зайнятий встановленням контактів з місцевим населенням. Він каже: «Одна з найбільших наших проблем полягає в культурних відмінностях. Погляди на життя місцевих пуштунів зумовлені природними умовами. Вони діти гір. Тут корупція є буденним явищем, яке нікого не дивує». Солдати проникають в долину під прикриттям гелікоптерів. Вони несуть вахту, поки група сільськогосподарських експертів зустрічається з старійшинами села у намаганні переконати їх відмовитись від вирощування маку. Але невдовзі бойовики оточують американський загін, змушуючи його відступити. Відступ прикривають гелікоптери. На другій зустрічі в більш безпечній частині долини капітан Сноуден повторює заклик: «Ми знаємо з точністю, куди потрапляє мак з цієї долини, з цього отримується багато грошей для фінансування бойовиків та їх зброї. Якщо б була альтернатива маку – чи ви були б зацікавлені вирощувати ці культури?» Старійшини просто посміялись. Американці відступили без жодних досягнень. На думку Сноудена, на територіях, де відсутні контингенти НАТО чи урядові сили, все що лишається – це намагатись заручатись підтримкою старійшин: «Населення живе племінним ладом. Нам слід працювати з цією системою. Якщо я втрачаю підтримку племені – я втрачаю владу».