Луценка помилували 
Колишній міністр внутрішніх справ Юрій Луценко вийшов на свободу після понад двох років перебування в ув’язненні.
Звільнення Луценка підтвердили у Державній пенітенціарній службі, повідомивши, що всіх засуджених, вказаних в указі Януковича, «звільнено від відбування покарання, проведені необхідні розрахунки, роз’яснено права та надана необхідна всебічна допомога». Зустрічати Луценка на волі вже поїхала його дружина і захисник у суді Ірина Луценко, сини та близькі друзі колишнього міністра. Як повідомила інтернет-порталу Lb.ua речниця «Народної самооборони» Лариса Сарган, Юрій Луценко на сьогоднішній мітинг опозиції не збирається, після звільнення він поїде додому. Юрія Луценка арештували наприкінці грудня 2010 року. Його схопили прямо на вулиці, біля власного дому, коли екс-міністр вигулював собаку. Генпрокуратура тоді підозрювала Луценка в заволодінні державним майном в особливо великих розмірах і в перевищенні службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки. Йдеться про незаконне, як стверджуватиме потім сторона держобвинувачення, нарахування Луценком (ще на посаді міністра) 40 тисяч гривень пенсії його тодішньому водієві. У лютому 2012 року Печерський райсуд Києва визнав Юрія Луценка винним у скоєнні посадових злочинів і засудив до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Сам обвинувачений своєї провини не визнавав. Уже відбуваючи покарання (на той момент – іще в СІЗО), Луценко їздив і на другий суд: колишнього міністра підозрювали ще й у службовій недбалості під час розслідування кримінальної справи про отруєння третього президента Віктора Ющенка. У серпні 2012 року суд визнав Луценка винним за висунутими йому статтями обвинувачення і засудив до двох років за ґратами. Суддя тоді постановила, що новий термін покарання Юрія Луценка буде поглинутий попереднім. Відраховувався він із дня взяття під варту – тобто з 26 грудня 2010 року. Таким чином, Луценко мав би залишатися за ґратами до кінця 2014 року. Свій арешт Луценко оскаржив у Європейському суді з прав людини. У липні 2012 року Страсбурзький суд постановив, що затримання колишнього міністра було незаконним і політично вмотивованим. Сам Юрій Луценко неодноразово наголошував, що не проситиме президента Януковича про помилування. Як і Юлія Тимошенко, Луценко наголошував: мовляв, не винен, тому просити немає про що. 5 квітня 2013 року з проханням про помилування Юрія Луценка до президента звернулася уповноважена Верховної Ради з прав людини Валерія Лутковська. У її зверненні до глави держави йшлося про те, що «за час відбування основного покарання в місцях позбавлення волі у Луценка Ю.В. неодноразово фіксувалось погіршення стану здоров’я багатьма медичними фахівцями, що призвело до необхідності оперативного хірургічного втручання». Лутковська наголошувала, що стан здоров’я колишнього міністра потребує постійного нагляду та контролю у спеціалізованих медичних закладах, ефективно забезпечити які складно в умовах відбування покарання. У «Народній самообороні» тоді заявили, що захист Луценка «приємно шокований» діями Лутковської. Також щодо помилування колишнього міністра внутрішніх справ до Януковича зверталася наглядова місія Європейського парламенту у складі Пета Кокса та Александра Кваснєвського. Незабаром після оприлюднення рішення про помилування захисник Луценка у Європейському суді з прав людини Валентина Теличенко зазначила, що колишній міністр тепер може повернутися до політичного життя. «Це значить, що він судимий, але звільнений від відбування покарання. Хоч помилування і не знімає судимості, але тим не менше, дає можливість Луценку полікуватися, – повертає йому значну частину людських прав, він нарешті повертається до політичного життя України та навіть при бажанні може балотуватися в президенти», – сказала вона у коментарі агенції «Інтерфакс-Україна». На думку Теличенко, президент Віктор Янукович так само може помилувати і колишнього прем’єра Юлію Тимошенко.