Хто заплатить за розкіш? 
Проблемою законопроекту є й те, що самі політики не можуть визначитися, що таке багатство.
В Україні намагаються ввести податок на розкіш, утім експерти говорять, якщо закон приймуть таким, яким він є сьогодні, то платитиме хто завгодно, але не найбагатші. Головні політичні партії у парламенті пропонують свої варіанти закону, не маючи спільного бачення того, хто і скільки повинен буде платити за своє багатство. Найбільше суперечок викликають питання, чи вважати розкішшю будинки і квартири 250 і 120 квадратних метрів відповідно, машини з яким обсягом двигуна визначають власника, як багатія, та чи варто оподатковувати дорогі годинники, мобільні телефони, шуби та інші статусні речі. Експерти переконують, що подібні суперечки – це втрата часу, адже закон прийнято не буде, а якщо так станеться, то постраждає середній клас. «Ця ініціатива – це пил в очі людям, димова завіса, щоб за нею багаті могли продовжувати накопичувати багатство», – сказав Голосу Америки колишній міністр економіки Володимир Лановий. «Підхід, який пропонує уряд – це несерйозно, тому що бізнесмени будуть ховати свої дорогі речі, коштовності, маєтки через різні схеми, які вже діють, і будуть тільки вдосконалюватися». З цим не погоджуються у Міністерстві соціальної політики, віце-прем’єр-міністр Сергій Тігіпко, який очолює це відомство і розробляв ряд законопроектів, які мали на меті задовольнити «соціальні ініціативи президента» та наповнити бюджет. За його підрахунками, податок на багатство додасть додатково 3 мільярди до бюджету. «В умовах загострення світової економічної ситуації соціальна справедливість вимагає, щоб заможні громадяни платили більше, ніж бідні», – повідомляють у Мінсоцполітиці. Представники інших політичних партій у парламенті погоджуються з тим, що закон на оподаткування багатства потрібно вводити, адже в країні є бюджетний дефіцит та заяви президента Віктора Януковича про підвищення соціальних стандартів, які обійдуться від 16 до 25 мільярдів гривень. Утім, політики переконані, що він буде малоефективним з точки зору зменшення розриву між багатими та бідними. За даними народного депутату від фракції «БЮТ-Батьківщина» Андрія Павловського, українські багатії в сорок разів заможніші від середньостатистичних громадян, у той час, як в Європі різниця в 4-5 разів. Він вважає, що влада ніколи не піде на те, щоб прийняти закон, який буде їй шкодити. «Тим паче, що основний грошовий капітал сконцентрований в Партії регіонів. Тому зрозуміло, що цим податком вони себе не образять», – сказав Павловський. Проблемою законопроекту є й те, що самі політики не можуть визначитися, що таке багатство, якщо раніше до нього належала квартира від 300 квадратних метрів і будинок більше 600, то після внесення правок новими розмірами багатства стануть 200 та 400, або навіть, за пропозицією Мінфіну, 120 квадратів квартири та 250 – будинку. Окрім того, власники вертольотів та дорогих автівок вже давно навчилися переписувати своє багатство на юридичних осіб, у цьому випадку не сплачуючи податків за свою власність. В той час, як деякі експерти вважають, що при правильному застосуванні закон таки зменшить нерівність між багатими та бідними, інші категорично відкидають таку можливість. «Власники квартир таких розмірів навряд чи належать до малозабезпечених людей, у цьому випадку закон видається корисним», – сказав Голосу Америки завідувач відділу економічної та соціальної стратегії Національного інституту стратегічних досліджень Ярослав Жаліло. «Але, безперечно, тут має бути соціальний амортизатор, щоб не створювалася ситуація, щоб навіть дуже обмежена кількість людей похилого віку, які живуть у великих квартирах у містах, щоб вони постраждали. Має бути офіційна перевірка, чи це реальний будинок, де живе ця людина, чи нерухомість належить комусь багатому». Набагато ефективніше було б ввести податок на доходи, адже людина може мати багато грошей і отримувати від них дивіденди, оминаючи сплати податків. Ще один шлях більш справедливого оподаткування багатих наводить Лановий, підвищувати ставки акцизу в момент купівлі предмету багатства. «Але цим ми повертаємося у Радянський Союз, це дешевий радянський популізм, щоб люди були задоволені, що когось карають, але багатії зможуть обійти ті фінансові обов’язки», – сказав Лановий. «Все тому, що люди в нас неосвічені, емоційні й хочуть комусь нашкодити, я думаю, що це якась пострадянська мораль … бажання помсти, відсутність толерантності й підходів об’єктивності». З тим, що розмови про введення податку приурочені до виборів, погоджуються і представники різних політичних партій, питання лише в тому, чи вистачить виборчого запалу ввести у дію закон, адже подібні спроби були й раніше, але більше 150 голосів не набиралося.