Процес Юлії Тимошенко – випробування демократії в Україні
Через майже 20 років після розвалу Радянського Союзу порахунки між двома політичними велетнями є випробуванням демократії в Україні.
У розташованому неподалік Печерського райсуду таборі у Києві всюди видно плакати Юлії Тимошенко. Але колишнього прем’єр-міністра України, з характерною заплетеною косою, тут немає. Її прихильники збираються вечорами, після того, як Тимошенко відвозять до СІЗО у сірому міліцейському автофургоні без вікон. Через рік після поразки на президентських виборах, з невеликим відривом отриманих голосів, пані Тимошенко опинилася перед судом за звинуваченням у зловживанні повноваженнями, коли, будучи прем’єр-міністром, підписала «газовий контракт» з Росією. Співробітник підсудної Михайло Лівинський сказав перед будинком суду, що це судять демократію. Він додає, що ті, хто програв під час Помаранчевої революції, тепер судять переможців. У 2004 році пані Тимошенко допомагала в очолюванні Помаранчевої революції , яка скасувала результати підтасованих виборів Віктора Януковича. Однак торік Янукович переміг Тимошенко на виборах, які загально вважали справедливими. Тепер її прихильники вважають судову справу політичною відплатою, яка загрожує демократії. Вчителька Ольга Мола, якій 30 років, перебуває у таборів центрі міста, протестуючи проти судової справи своєї героїні. Вона каже, що визнання Тимошенко винною означатиме, що Україна – беззаконна держава. Однак Людмила Соловйова та інші прихильники президента Януковича твердять, що боротьба з корупцією мусить десь розпочатися. Вона каже, що це нелогічно, що політика, запідозреного в корупції, не можна поставити перед судом лише тому, що він чи вона популярні. Представник Міністерства закордонних справ України Олег Волошин звик до критики, яка надходить із таких відмінних столиць, як Вашингтон чи Москва: «Нас просять не судити її тільки тому, що вона лідер опозиції? Вона не є Нельсоном Манделою. Вона не є Магатмою Ганді. Вона не є Мартином Лютером Кінгом. Вона не схожа на жодного з них. Гадаю, вона буде визнана винною у зраді національних інтересів України». Волошин підкреслює, що президент України не має контролю над судами країни. Проте директор Інституту світової політики Олена Гетьманчук каже, що українці симпатизують переможеній стороні. Вона говорить, що судовий процес реабілітує Тимошенко після поганого ведення справ нею на посаді прем’єр-міністра. Пані Гетьманчук підкреслює, що українці та іноземці дивляться на це як на політичну, а не кримінальну справу. Як і багато аналітиків, Гетьманчук вбачає у процесі останній розділ довготривалих порахунків між двома найвпливовішими українськими політиками. Однак вона підкреслює, що зусилля президента Януковича позбутися свого головного політичного суперника можуть привести до протилежних наслідків. Проведений у в’язниці час може збільшити популярність Тимошенко. Визнання підсудної винною, навіть якщо буде припинено виконання вироку, унеможливить Тимошенко кандидувати на запланованих на наступний рік виборах до Верховної ради або на президентських виборах у 2015 році.