Головні країни ЄС проти підписання угоди з Україною без звільнення Тимошенко (світова преса) 
Для провідних країн ЄС, центральне питання тут – звільнення з тюрми Юлії Тимошенко.
Колишній посол США в Україні Стівен Пайфер, котрий нині є одним із провідних працівників  у Вашингтоні, написав своєрідний звіт про міжнародний форум з безпеки, що відбувся в Києві 18-19 квітня. Пайфер відразу ж зазначає, що в центрі уваги форуму в Києві було головне питання – який шлях обере Україна на нинішньому роздоріжжі з Європою. Учасники форуму, як зауважує Стівен Пайфер, дискутували довкола головних питань, від яких залежить підписання та реалізація угоди між ЄС та Україною, котра відкриває, на думку учасників форуму, «грандіозні перспективи» співпраці для Києва. Велика увага під час дискусій була приділена на форумі, як наголошує Пайфер, проблемі звільнення з ув’язнення лідера української опозиції Юлії Тимошенко. Декілька впливових європейських спікерів форуму, як вказує американський експерт, дали зрозуміти тут, що ключова роль для позиції Європи щодо підписання угоди з Україною на листопадовому саміті ЄС у Вільнюсі належить питанню про вирішення долі Юлії Тимошенко. Від цього залежить не лише підписання угоди, але й її ратифікація 27 членами ЄС. Більше того, як зауважує Стівен Пайфер, Німеччина і Франція очолюють групу більшості країн ЄС, які наполягають на тому, що без звільнення Юлії Тимошенко не може бути підписана угода про асоціацію України з ЄС. Так що, як випливає з аналізу Стівена Пайфера з київського форуму, Україна нині має вибрати: або виконання головних умов ЄС щодо зближення Києва з Європою, або замороження стосунків із ЄС на тривалий час і дрейф у бік Росії. Міністр закордонних справ Польщі Радослав Сікорський заявив журналістам на початку тижня в Люксембурзі, що його місія, разом із міністрами закордонних справ Литви, Нідерландів та Данії, до Києва цього тижня полягає в переконанні керівництва України «прискорити реформи» з метою успішного підписання угоди з ЄС, що заплановано на листопадовому саміті Євросоюзу зі «Східного партнерства» у Вільнюсі. Польська  також інформує, що цей візит провідних європейських дипломатів здійснюється в рамках підготовки саміту в столиці Литви, де, за словами Сікорського, «маємо ухвалити засадничі рішення для цілого регіону». Міністр також поділився тут, що українська опозиція бажає підписання угоди ЄС з Україною і просить Брюссель не карати Україну «за деякі рішення її влади». Сікорський також не заперечував, що європейська делегація цікавитиметься у президента України Віктора Януковича можливістю звільнення Юлії Тимошенко. Серед представлених у цій делегації країн Нідерланди та Данія належать до групи більшості в ЄС, яка вважає, що питання звільнення Тимошенко є ключовим серед умов, висунутих Європою Києву щодо підписання угоди у Вільнюсі. Швейцарська  інформує про міжнародний літературний форум у Берліні під гаслом «Русь, куди чвалаєш ти?», що взяте з відомого твору Миколи Гоголя «Мертві душі». Учасниками його стали письменники з Росії, України, Польщі, Німеччини, Литви, Латвії. Організаторів цього форуму серйозно хвилює кардинальне питання майбутнього такого великого сусіда Європи, як Росія. Як наголосила тут Інго Шульце, письменниця з Дрездена, Росія для німців – це більше, «ніж адміністрація Путіна». Учасники форуму вели мову про покращення російсько-німецьких літературних взаємин, прислухалися до оцінок ситуації в Росії з боку письменників сусідніх країн, зокрема, з України. У дискусіях зійшлися такі різні письменники Росії, як Людмила Уліцкая, Лев Рубінштейн, а також молодше покоління – Наталія Ключарова, Захар Прілєпін, Марія Степанова, а також Василь Голованов, Юлія Кіссіна, Андрій Бітов. Із України в цьому міжнародному літературному форумі брав участь перекладач і публіцист Юрко Прохазько. Учасники форуму вели мову про нові суспільні явища в Росії, молодші літератори з більшим оптимізмом, старші – з явним розчаруванням. Так Людмила Уліцкая наголосила в Берліні, що розкол між владою і народом в Росії ще більший, аніж раніше, сподівання на перебудову не справдилися, тому багато росіян із надією та ностальгією дивляться в минуле старої Росії. На думку цієї письменниці, «нерішучість» – це визначальна риса нинішніх росіян на генетичному рівні. Письменники з Польщі, Литви, Латвії вели мову про страхи перед нинішньою Росією, про сподівання майбутніх позитивних змін у цій країні. Юрко Прохазько з України порівняв Росію зі змішаною істотою, котра могла б перетворюватися, як в казці – з монстра у солов’я. Ця двоїстість Росії не є дивною для українця, каже Прохазько і додає: «Мій останній страх той, що Росія стане доброю. Що ж будемо робити тоді? З цим рухнула б одна з найважливіших опор нашого власного уявного образу».