Випускники американських ВНЗ переживають за нестабільний ринок праці
Після закінчення закладу випускники, зазвичай, залишаються з величезною сумою боргу і без гарантій на роботу. 
Навчання у США сьогодні коштує чимало грошей. Після закінчення закладу студенти, зазвичай, залишаються з величезною сумою боргу, яку треба сплатити та ще й з відсотками. До того ж, з нинішнім рівнем безробіттям у 8%, випускники закінчують університет, навіть не будучи впевненими, чи взагалі зможуть знайти роботу. До таких відносяться і студенти Американського університету. Кейт Даффі – студентка факультету мистецтв в Американському університеті. Через місяць вона закінчує навчання: «Це щасливо-сумне відчуття, як на мене. Ми переживаємо, що після чотирьох років навчання, нам доведеться залишити університет, друзів і піти, як я це називаю, у реальний світ». Товаришка Кейт – Анджела Міллер також цього року закінчує університет. Дівчата сподіваються знайти роботу за фахом, у митецькій сфері. Однак для початку вони готові влаштуватися будь-де, адже треба виплачувати студентську позичку. Американський університет один з найдорожчих, рік навчання коштує понад 40 тисяч доларів. Кожна з них має щонайменше 20 тисяч доларів боргу. «Це божевілля, я, напевно, ще не зовсім усвідомила, що це таке. Зрозумію, мабуть, тоді, коли отримаю перші рахунки», – Анджела Міллер. Протягом року університет влаштовує тренінги та інші заходи, що повинні допомогти студентам з навиками пошуку роботи. Однак заступник декана бізнес-школи Лоренс Ворд пояснює, що ця програма не розрахована на негайне працевлаштування: «Ми намагаємося підготувати наших студентів до роботи взагалі. І з цього боку, це інвестиція. Але це ще не означає, що випускник отримає роботу негайно після закінчення вузу. Утім вони набудуть досвід і навички». Студентка бізнес-школи Александра Ґоломб погоджується з таким підходом: «На мій погляд, цінність є у самій освіті, і я не пов’язую це з пошуком роботи. Досвід, здобутий в Американському університеті, є важливішим від працевлаштування». Директор програми інтегрованих технологій Пол Оглер дотримується іншої точки зору. Він прагне, щоби всі його випускники знайшли собі роботу: «Я намагаюся знайти роботу для всіх наших випускників, я не зупиняюся допоки вони її не знаходять. Вони заплатили великі гроші за навчання, і я відчуваю своїм обов’язком допомогти їм стати на правильних шлях». А от студентка Дара Герш переконана, що тимчасова робота може перерости у професійну кар’єру: «Чимало моїх друзів працюють на 4-5-ох роботах. Я знаю, що і мені доведеться працювати на різних роботах, не пов’язаних з моєю спеціальністю, але які відтак можуть стати моєю професією». Між тим Кейт Даффі сподівається після закінчення університету знайти роботу у Вашингтоні, і ще більше вона надіється, що робота їй сподобається: «Важливо пам’ятати, щоб ми не робили, ми хочемо бути щасливими і тому повинні слідувати цій меті, тоді все буде добре». А поки що Кейт хоче насолоджуватися кожним днем, який залишився до закінчення вузу, перед тим, як їй доведеться зануритися у реальний світ.