Енергетична незалежність США може обернутись дестабілізацією Близького Сходу
Енергетична незалежність США дозволить країні диктувати свої умови у закордонній політиці.
Завдяки сланцевому газу, відновлювальній енергетиці та збільшенню власного видобутку нафти, Сполучені Штати за 20 років можуть стати енергетично незалежними. До такого висновку дійшли автори звіту Міжнародного Енергетичного Агентства. Міжнародне Енергетичне Агентство назвало шокуючими об’єми поставок нафти у США. Джон Мітчел працює аналітиком нафтового ринку у Лондоні. "Ключем до розв’язання цієї проблеми є відновлення розвитку сланцю у Сполучених Штатах. Протягом років він накопичувався, але останні три роки його об’єми справді вражаючі", - говорить Мітчел. Сланцеві нафта та газ видобуваються за рахунок гідравлічного буріння. Це коли під високим тиском порода витискається з-під землі. У деяких американських штатах та країнах Європи ця практика заборонена. Влада боїться, що такий процес може призвести до забруднення чи, навіть, землетрусів. Попри суперечливість питання, технологія дозволить Сполученим Штатам вже до 2035 року стати фактично незалежними від нафти, кажуть експерти. Прогнозується, що видобування газу у США за об’ємами навіть випередить Росію. А ідея енергетичної незалежної США дозволить країні диктувати свої умови у закордонній політиці. "Чи буде Близький Схід і далі залежним від військової підтримки США? Найімовірніше, що так. А от США уже не будуть настільки залежними від Близького Сходу, як це є зараз", - розмірковує Мітчел. Енергетично незалежні США можуть мати великий вплив на політику Близького Сходу. Крістофер Девідсон з британського університету Даргема видав книгу під назвою «Після Шейхів: близький колапс монархій затоки». "Що ми, найімовірніше, також побачимо, це вигіднішу позиція маневрування США серед монархій затоки", - говорить автор. У Бахрейні, який є союзником США у затоці, повстання на зразок Арабської Весни періодично спалахують починаючи з 2011-го року. Девідсон каже, що чимало багатих на нафту монархій затоки намагаються заспокоїти жителів даючи їм допомогу. Втім, зменшення доходів від експорту нафти може принести політичну нестабільність у ці країни. "Всього через кілька років ми побачимо дефіцит видатків на громадські потреби в більшості монархій затоки. Водночас ми спостерігаємо вплив демонстрацій Арабської Весни у Сирії та Північній Африці, які підбадьорюють жителів цих країн. Вони більше не терпітимуть автократію", - зазначає політолог Крістофер Девідсон. Девідсон каже, що у найближчі десятиліття країни Перської затоки будуть дедалі більше переорієнтовувати свій експорт нафти на Схід. Але чого їм не вистачатиме, так це стабільності і гарантій у стосунках, які у них вже історично склалися із західними країнами. Держави затоки розуміють, що Китай і країни Азійсько-тихоокеанського регіону не зможуть виступити таким же гарантом надійності, яким виступав західний світ. Аналітики кажуть, що енергетичний бум дозволить американській економіці утримувати ціни, на які не матиме вплив глобальна геополітична ситуація.