Чи врятують лангусти луїзіанців від кризи?
Після витоку нафти в Мексиканській затоці виведенням нових видів цих ракообразних намагаються допомогти риболовній індустрії Луїзіани.
Луїзіанські лангусти тісно пов’язані з культурою і економікою штату. Місцеві жителі додають їх практично до усіх страв. Ці ракообразні живуть в прісній воді, але сезон на їх збирання досить короткий. Тож ведуться дослідження, скеровані на виведення нових видів лангустів з тим, щоби продовжити сезони їх збирання і допомогти риболовній індустрії Луїзіани, що постраждала внаслідок виливу нафти в Мексиканській затоці. Сезонний робітник із Мексики Хозе Паласіо витягає з води останніх у цьому році лангустів із сильців, яких зібралося всього дві торбини. Лангусти живуть у прісній воді, як, наприклад, на рисовому полі. Їх багато, але тільки у певний сезон. Коли сезон на них закінчується в червні, усі сильці витягаються і починається період вирощування рису. Професор Луїзіанського університету Ґреґ Лутц розповідає: «За останні 10-15 років ми зібрали понад 45 тисяч тонн лангустів, що в грошовому еквіваленті доходить до 120 мільйонів доларів». Ґреґ Лутц вивчає різновиди лангустів вже 30 років. Він каже, що сподівається знайти такий вид, який би продовжив сезон, що допомогло б місцевій економіці: «Ми намагаємось продовжити сезон лангустів. Ми вивчаємо різні методи вирощування їх і вивчаємо альтернативні види, які, можливо, можна вирощувати в різні пори року». На дослідній станції у Батон-Руж Лутц досліджує інший вид місцевих раків. «Це альтернативний вид лангуста. Вони кладуть яйця взимку і ранньої весни, ростуть впродовж літа і їх можна збирати восени. Це ще немовлята і цей вид зветься креветкові лангусти», – пояснює науковець. В дорослому стані вони досягають десяти сантиметрів, а самка цього виду може мати від 300 до 400 яєць. Професор також вивчає місцеву рослинність, щоби підібрати найвідповіднішу для цього виду морських мешканців. Він розповідає: «В цих басейнах ми вирощуємо різні комбінації рослинності, які ми вивчаємо, і в кожному живуть маленькі креветкові лангусти». Ґреґ Лутц каже, що за 2-3 роки цей вид лангустів може з’явитись на ринках: «Тож ми вже маємо лангустів і корм для них і, можливо, нам таки вдасться продовжити сезон їх збирання». Згідно з даними Міністерства сільського господарства, Сполучені Штати мають найбільше у світі розмаїття десятиногих раків, і перше місце займає Луїзіана. Втім лангустів споживають не тільки люди, але навіть індики, каже професор Лутц. А якщо дослідження виявляться успішними, то сезонний делікатес стане доступним упродовж цілого року.