Децентралізація – це капітуляція українського уряду (світова преса)
Вагання Євросоюзу щодо застосування санкцій – це «саме та слабкодуха відповідь, на яку сподівається Путін» – Washington Post.
Видання  у статті «Безрадісне перемир’я в Україні» називає надання особливого статусу донбаським районам капітуляцією українського уряду. Це, на думку автора, свідчить, що «Росія далеко просунулася на шляху до бажаного для неї вирішення – достатньої автономії Донбасу в рамках «федералізованої» структури, яка надасть йому право ветувати надії України на зближення із західними інституціями, такими як Євросоюз і, головне, НАТО». У разі провалу переговорів Путіна влаштує і так званий заморожений конфлікт, коли невизнана світом республіка «постійно розхитуватиме ситуацію в Україні». Імовірність тривалого припинення вогню, пише газета, зменшується щогодини. Крім того, «існує величезний розрив між тим, у чому загнаний у безвихідь президент Порошенко може переконувати українське суспільство, і результатом, до якого, як вірить Путін, йому вже рукою подати. Навіть якщо настане мир, хоч як це малоймовірно, для більшості українців він, швидше за все, буде ганебним, вважає газета. Лише дієві санкції можуть змусити Росію відступити з України, йдеться у редакційній статті газети . На думку видання, вагання Євросоюзу щодо застосування санкцій – це «саме та слабкодуха відповідь, на яку сподівається Путін». Поточний стан у Східній Україні має бути неприйнятним для США та європейських націй. «Ціна, яку міжнародне співтовариство змусило заплатити Путіна за вторгнення у незалежну державу, недостатня […] Серед санкцій, підготованих Європою та Вашингтоном, – закриття доступу найбільших російських нафтових компаній до західних фінансових ринків. Інші заходи унеможливлять західні інвестиції в ключові російські військові підприємства. Ось такі санкції будуть болючими». Наступним шматком, який може відхопити Росія, може стати Нагірний Карабах в Азербайджані, застерігає Бренда Шаффер у статті для . Росія роками підігріває збройне протистояння між ним і Вірменією, надаючи останній військову підтримку та контролюючи її ключові підприємства й інфраструктуру. Заморожений конфлікт створить для Путіна привід ввести війська в регіон і тиснути на обидві сторони. У такому разі жодна сторона не зможе тісно співпрацювати із Заходом без остраху помсти Москви, пише авторка. Крім того, може закритися великий проект спорудження газопроводу, який міг би послабити залежність Європи від російського пального. «Однак, навдивовижу, американське керівництво сказало у відповідь на поточне збройне протистояння, що «вітає» зустріч на найвищому рівні, підтримувану Росією. Невже Вашингтон нічому не навчився з подій у Грузії та Україні?», – запитує авторка. Якщо дозволити Росії підірвати незалежність Південного Кавказу, підсумовує вона, це стане нищівним ударом по й без того ослабленій здатності Америки підтримувати союзницькі відносини з пострадянськими та іншими країнами. Ціна, яку міжнародне співтовариство змусило заплатити Путіна за вторгнення у незалежну державу, недостатня Захід може допомогти Україні, припинивши приймати її крадені гроші, пише Олівер Баллоу у виданні . Насправді Україна була на грані катастрофи ще до початку війни на сході, і в цьому є провина демократичних західних країн. «Великобританія, Австрія, Швейцарія та (американський штат) Делавер, а також «сонячні місця для темних осіб», як називають офшори, дали змогу корумпованим українським чиновникам виводити крадені гроші та купувати власність роками», – пише автор. Якби Захід перевіряв походження грошей, що надходили від пострадянських клептократів, так само доскіпливо, як кошти, що можуть призначатися для фінансування терористів, то «це підірвало б усю систему, яка підтримувала безлад і корупцію в колишньому східному блоці, оскільки люди не крадуть гроші, якщо не можуть залишити їх собі», вважає автор. Захід повинен допомогти Україні подолати багато перешкод на шляху до побудови прозорішої системи, підсумовує він, інакше існує ризик, що стара корумпована система збережеться в Україні навіть за нового уряду.