Експерт SIPRI: Росія надала українським сепаратистам зброю, яку захопила в Грузії у 2008 році 
Ракети польського виробництва Росія захопила під час вторгнення в Грузію у 2008 році, а потім передала сепаратистам на Донбас.
Росія, другий найбільший постачальник зброї у світі, за останні п’ять років експортувала на 37 відсотків зброї більше, ніж за 2005-2009 роки. Невелика частина цих 37 відсотків підпадає під проросійських сепаратистів, що воюють на сході України. Останній звіт SIPRI про тенденції на міжнародному ринку зброї повідомляє про те, що Росія надала сепаратистам щонайменше 75 одиниць військової техніки. Зокрема, Росія передала в руки сепаратистів 50 протитанкових ракетних комплексів «Корнет», п’ять бронетранспортерів БТР-82А, 10 переносних зенітно-ракетних комплексів «Гром» і 10 танків Т-72. Автор звіту SIPRI та дослідник в галузі торгівлі зброєюрозповів Радіо Свобода, що доволі складно з упевненістю говорити про те, скільки та яку зброю мають українські сепаратисти. Тим не менш, більшість зброї, яку бачать у руках проросійських військових, – це та сама військова техніка, яку має українська армія. «Цю зброю могли захопити в українських сил під час бойових дій або взяти з баз в Україні», – сказав Веземан. Однак деяких різновидів зброї, яку помітили в руках сепаратистів, в Україні до 2014 року не було. Вона не залишилася там із часів Радянського Союзу, її в Україні не виробляють і туди не експортують, наголосив експерт. Зокрема, у сепаратистів помітили бронетехніку та танки, які виробляються лише в Росії, а отже і потрапили на територію України вони саме звідти, наголошують й автори звіту, й до них представники НАТО на тлі заперечень офіційної Москви. Однак, є зброя, яка пройшла довший шлях, перш ніж потрапити на Донбас. «Є також ракети, які помітили та ідентифікували в сепаратистів. Ці ракети первісно виробили в Польщі. Деякі з них експортували до Грузії у 2007 році. У 2008 їх захопили російські сили під час вторгнення в Грузію. Тепер ці ракети бачили в руках повстанців», – сказав Веземан. Він додав, що Грузія «точно б не постачала ракети сепаратистам», отже вони потрапили до них через Росію. Експерти розпізнають цю техніку, вивчаючи фото- та відеоматеріали, які публікують самі сепаратисти на власних сайтах та сторінках у соціальних мережах. Деяка техніка, наприклад, має на собі реєстраційні номери та певні позначки, за якими експерти можуть дізнатися походження зброї. Веземан заявив, що, таким чином, він може говорити про те, що Росія надала сепаратистам щонайменше 75 одиниць техніки. «Ми не маємо точної кількості, так що ми маємо говорити про приблизну кількість, яка зазвичай є доволі низькою. Можливо, (зброї – ред.) більше, але, скоріш за все, не менше», – сказав він. Кремль відкидає звинувачення України та Заходу про втручання в конфлікт на Донбасі. Російські чиновники визнають лише те, що в Україні можуть воювати російські «добровольці». Звіт SIPRI також зарахував Україну до десяти найбільших експортерів зброї – країна посіла дев’яте місце, експортувавши три відсотки від всесвітнього об’єму експорту в період між 2010 та 2014 роками. Найбільшими клієнтами України були Китай, Росія та Таїланд. Тим не менш, після початку конфлікту на Донбасі український уряд сам просить світову спільноту надати Україні летальну зброю. Веземан цьому не дивується і зауважує, що стратегія України кардинально змінилася від початку збройного конфлікту на східних кордонах. «У 2014 році, під час конфлікту, Україна почала дивитися на те, що вона виробляє. Вона зупинила деякий експорт зброї. Наприкінці 2014 року вона сказала: «Ми не експортуватимемо багато зброї, тому що маємо власні національні пріоритети»», – сказав дослідник. Крім того, більшість зброї, яку Україна просить у світової спільноти сьогодні, це те, що вона сама не виробляє, зокрема, радари, деякі системи захисту чи системи нічного бачення. Україна ж, наприклад, постачає велику кількість двигунів для літаків і кораблів у Китай. Звіт також зазначає, що у 2014 році Україна надала бронетехніку урядам Нігерії і Камеруну для боротьби з радикальним угрупованням «Боко Харам». Однією з тенденцій, яку відзначили автори звіту, є зниження імпорту зброї європейськими країнами за останні п’ять років на 36 відсотків у порівнянні з періодом між 2005-2009 роками. Однак, за словами Веземана, деякі країни Європи, особливо на сході з огляду на потенційну загрозу Росії, вже змінюють політику. «У деяких випадках (країни – ред.) вже замовляють зброю. В інших випадках вони обговорюють або вирішують збільшити витрати на оборону в найближчі роки. Велика частина цих витрат піде на придбання зброї», – сказав експерт. На його думку, більшість цієї техніки європейські країни придбають або вдома, або в США чи Канаді. Трійку найбільших світових експортерів зброї очолює США. Друге та третє місця посіли Росія та Китай відповідно. Трьома найбільшими імпортерами військової техніки в світі є Індія, Саудівська Аравія та Китай. База даних SIPRI містить інформацію про всі міжнародні трансфери основних видів озброєнь державам, міжнародним організаціям і збройним недержавним угрупування з 1950 року. Дані інституту відображають лише обсяг поставок зброї, а не їхню вартість. Через те, що обсяг поставок може коливатися з року в рік, SIPRI використовує дані за п’ять років для своїх звітів, щоб продемонструвати більш стабільний показник.