Допомогу на мільйони доларів організовують українці США для своєї Батьківщини
Українська громада у Вашингтоні активно допомагає солдатам і переселенцям зі Східної України.
Активістка Ніна Борисова організувала акцію «Скуштуй українське заради доброї справи». На ній українська громада частує гостей національними стравами за символічні 20 доларів при вході. Сама Ніна для такої справи засмажила 120 котлет. Каже, задум зародився від бажання влаштувати благодійну вечірку для збору грошей на допомогу дітям, які були вивезені з Донбасу. Однак, після публікації про це на Фейсбуці – стало зрозуміло: людей прийде набагато більше, ніж може вмістити одна квартира. «Так благодійна вечеря переросла в повноцінну акцію зі збору коштів», - пригадує Ніна Борисова. Крім того, Ніна разом із іншими небайдужими українцями збирає для сиріт й дітей із інвалідністю теплі речі й пересилає їх для дітей із Донбасу, які зараз перебувають у Одесі. «Зараз в Одесі близько п’яти сотень дітей, які були вивезені з дитбудинків та інтернатів для дітей із обмеженими можливостями», - ділиться Борисова. Її подруга й напарниця Оксана Осіпова, яка теж приєдналася до акції, каже, що українські активісти Вашингтону почали гуртуватися разом ще у лютому-березні цього року. Відтоді, у них утворився свій міні Майдан біля Білого дому. «Наша організація () зібрала близько 50 тисяч доларів на даний момент. (...) Ми збираємо гроші на ліки й на першу медичну допомогу, а також на аптечки для військових. Діаспора взагалі стала дуже об’єднаною, але, якщо чесно: прикро, що нас об’єднали такі обставини», - зізнається Оксана Осіпова. Юрист із Луганська Наталія Грек для благодійної акції в підтримку дітей із Донбасу готувала десерт. Жінка приїхала до Вашингтона із Луганська в червні. Вдома трималась до останнього, але авіаудар, який стався на її очах в місті, змусив переглянути все життя і задуматися про виїзд. «В моєму житті це була подія, яка дуже сильно змінила мій світогляд. Я зрозуміла, що більше знаходитись там не є безпечним. Я ніколи не думала, що в моєму житті буде так, що ти бачиш живих людей, а за декілька хвилин вони вже мертві», - констатує Наталія Грек. В Луганську у жінки залишились батьки. Це і пограбування, коли з дому її сестри сепаратисти винесли навіть іграшки і дитячі книжки – не відпускає. Наталя риторично запитує – чому тут у чужій країні вона може бути українкою, а вдома має ризикувати за це життям? Музиканти Андрій Підківка і його дружина Соломія Горохівська не перший рік живуть і працюють у Вашингтоні. І хоча із численними гастролями об’їздили півсвіту, музиканти не перестають вірити, що колись можуть повернутися назад. На відстані особливо важко читати страшні новини із дому. Розраду вони шукають у музиці. Вона ж їх спосіб розповісти про Україну й зібрати гроші додому для тих, хто їх нині так сильно потребує. «Кожний концерт, який ми проводимо, ми постійно людям намагаємося сказати, щоб вони вболівали за Україну, допомагали чим можна: фінансово, морально, молитвою, просто хорошим словом, тому що все в світі взаємозв’язано», - вірить Соломія Горохівська. Самі музиканти окрім закликів долучилися й до конкретних акцій. Ще під час Євромайдану вони збирали кошти для закупівлі медпрепаратів 17-й київській лікарні, а нині допомагають бійцям і лікарям із зони АТО. «Ми відправляємо медикаменти для солдат. Адже в моїй родині дуже багато лікарів є. Мої двоюрідні брат і сестра – лікарі. Вони координують всі ці процеси. Тож те, що ми висилаємо звідси в Україну – практично все йде на Донбас до наших хлопців», – розповідає Андрій Підківка. Допомогти солдатам в АТО і лікарям взялися також окремі активісти Вашингтону у співпраці з організацією «Разом». До кінця року вони планують переслати в Україну три контейнери із хірургічним обладнанням. Зараз активісти збирають 60 тисяч доларів, щоби відправити обладнання за океан. Згодом його отримають лікарні в Києві, Харкові й Дніпропетровську. Долучитися до їх акції можна онлайн на спеціальній сторінці Support Hospitals in Ukraine. новини із України викликають в її серці гордість, подив, вдячність і страх «Ми відправляємо три контейнери загальною вартістю обладнання 1,2 мільйони доларів і зараз збираємо першу суму для відправки контейнера в Україну в середині листопада», - ділиться громадський активіст Віталій Дубіль і додає: гроші на цю акцію жертвують і українці, й американці. Втім допомагають Україні не лише крупні організації, але й окремі люди. Так, пані Христя Соневицька, яка в Північній Америці живе понад півстоліття, є одною з тих, хто не перестає організовувати акції для допомоги Україні. Вона показує дитячі картини привезені з Харкова, Дрогобича й Івано-Франківська і каже, ті були їй передані для доброї справи. «Наше бажання було би щоби ці картини продати за максимальну ціну, щоби зібрані фонди пішли на Україну, щоби помогти військові на фронті чи дітям-сиротам в Івано-Франківську – це ще буде вирішено», – констатує Соневицька. Пані Соневицька, що бачила в житті багато історичних переломів і сама виростала після війни у таборі для переміщених осіб каже: новини із України викликають в її серці гордість, подив, вдячність і страх. Але з усього все ж таки найбільше вдячність, що народ у скруті не перестає боротися за свою гідність і, мабуть, саме це, навіть за океаном, не може залишати людей байдужими. Має більш ніж 16-річний досвід у журналістиці. Починала з роботи кореспондентки на радіо «Континент» у Києві. Відтоді працювала журналісткою на телеканалі СТБ, а також у виданнях: «Україна молода», «Газета по-українськи», «Новинар»; спеціальною кореспонденткою і текстовою редакторкою ранкових випусків телеканалу СІТІ, оглядачкою та головною редакторкою сайту «Медіа Бізнес»; дописувала для National Geographic Україна. Має дві вищі освіти – за першою – фольклористка й викладачка української мови та літератури. Диплом режисерки документального кіна отримала як стипендіатка програми Fulbright, в американському університеті Wake Forest, що у Північній Кароліні. Є авторкою кількох документальних короткометражних фільмів, два з яких – «Пісні надії» та «Солдат-метелик» – були показані на американських кінофестивалях: RiverRun International Film Festival та Princeton Film Festival. З «Голосом Америки» була від весни 2014 року до осені 2017 року. Працювала як відеооператорка, журналістка та продюсерка. Відзняла серію сюжетів про українську діаспору в США з Бостона, Нью-Йорка, Парк-Сіті, Балтимора, Вашингтона, Арлінгтона, Нью-Джерсі та Лос-Анджелеса.