Черкеси пригадали Росії гріхи минулого 
Черкеси відзначали День пам’яті жертв геноциду черкеського народу. У США вони прийшли під стіни посольства Росії із вимогою визнати геноцид проти їх пращурів.
21 травня черкеська діаспора у всьому світі відзначала День пам’яті жертв геноциду черкеського народу. У Сполучених Штатах черкеси прийшли під стіни посольства Російської Федерації у Вашингтоні із вимогою визнати геноцид проти їх пращурів. Цілеспрямоване нищення черкесів відбувалося, коли Російська імперія окупувала й анексувала Кавказ та почала систематично пригноблювати й примусово переселяти черкесів. Велика Кавказька війна тривала з 1817 до 1864 року, між Російською імперією та державними утвореннями тубільного населенням Північного Кавказу. Після перемир’я в травні 1864 року політика Росії не змінилась. У результаті сотні тисяч кавказців загинули, ще більше були вимушені шукати притулку в різних країнах світу. На сьогодні по всьому світу живе приблизно сім мільйонів черкесів. Чимало з них опинилися у Сполучених Штатах. Активісти черкеської громади у день пам’яті прийшли до стін посольства Російської Федерації нагадати, що пам’ятають зло, яке було заподіяне їх народу. Вони вірять, рано чи пізно історична справедливість буде встановлена й світ визнає черкеський геноцид. «Чому ми віримо, що це може статися? Тому, що всього кілька років тому Грузія визнала черкеський геноцид. Це зміцнило зв’язок між грузинами і північними кавказцями й особливо з черкесами. У майбутньому, я сподіваюсь, ми розвинемо наші стосунки з балтійцями і поляками», каже член черкеської громади Зак Барсик. Він закликає українців, поляків і балтійські нації об’єднуватися з черкесами. «Росія з її імперіалістичними амбіціями, прийшла в Україну, коли влаштувала Голодомор, те що діється нині це продовження геноциду. Ми можемо мати 30-40 річні паузи, коли ми будемо почуватися більш спокійно, але якщо люди й країни на кордонах Росії не об’єднаються, ми ніколи не будемо почуватися у безпеці». Інша активістка, Дана Уожох каже, що окрім визнання геноциду черкеси усього світу також прагнуть отримати можливість повернутися на свою рідну землю. Однак, через політику Росії в такому праві відмовили цілим поколіннями черкесів. Саме тому вони змушені жити в еміграції. «Наприклад, моя родина зараз знаходиться в Сирії, посеред цього жахливого конфлікту, посеред війни. При цьому вона навіть не є якоюсь стороною цього конфлікту. Вони просто намагаються вижити там ». Активіст Мерзан Елаяс переконаний Сирія та інші країни, де проживає багато черкесів також повинні визнати геноцид. Але першою це мусить зробити країна, яка є правонаступницею Російської Імперії й несе відповідальність за її дії, каже Мерзан. «Якби я міг вибирати країни, які мали б визнати наш геноцид то, звісно, Росія була б на першому місці. Тому, що наша країна, Черкесія там розташована. Також це повинні бути країни Близького Сходу, де живе більшість Черкесів. Туреччина, Йордані, Сирія». Мерзан вважає, що черкеський геноцид має бути визнаний так само, як свого часу були визнані геноцид вірмен та єврейський Голокост. Має більш ніж 16-річний досвід у журналістиці. Починала з роботи кореспондентки на радіо «Континент» у Києві. Відтоді працювала журналісткою на телеканалі СТБ, а також у виданнях: «Україна молода», «Газета по-українськи», «Новинар»; спеціальною кореспонденткою і текстовою редакторкою ранкових випусків телеканалу СІТІ, оглядачкою та головною редакторкою сайту «Медіа Бізнес»; дописувала для National Geographic Україна. Має дві вищі освіти – за першою – фольклористка й викладачка української мови та літератури. Диплом режисерки документального кіна отримала як стипендіатка програми Fulbright, в американському університеті Wake Forest, що у Північній Кароліні. Є авторкою кількох документальних короткометражних фільмів, два з яких – «Пісні надії» та «Солдат-метелик» – були показані на американських кінофестивалях: RiverRun International Film Festival та Princeton Film Festival. З «Голосом Америки» була від весни 2014 року до осені 2017 року. Працювала як відеооператорка, журналістка та продюсерка. Відзняла серію сюжетів про українську діаспору в США з Бостона, Нью-Йорка, Парк-Сіті, Балтимора, Вашингтона, Арлінгтона, Нью-Джерсі та Лос-Анджелеса.