Найманці «ПВК Вагнера» – тепер в Африці. Що вони там роблять?
Чи означає це, що після Донбасу і Сирії на карті світу виникнуть нові «гарячі точки»?
​Північно-Східна Африка, Судан: інструктори тренують місцевих військових, команди віддають на суданському діалекті арабської. І раптом – у кадрі звучить російська мова і нецензурна лексика. Донбас, Сирія, а тепер і Африка. Російські найманці активно нарощують свою присутність на цьому континенті. Всього за місяць до появи відеоінструктажу в мережі президент Судану Омар аль-Башир зустрічався з російським колегою Володимиром Путіним. «Впевнені, що ваш перший візит до Росії буде дуже корисним. Відносини, перш за все, у сфері економіки у нас розвиваються. Загалом є багато напрямків взаємодії», – констатував Путін. «Ми потребуємо захисту від агресивних дій Америки. Те, що зараз відбувається в Сирії – так само наслідок американського втручання», – у свою чергу заявив під час зустрічі президент Судану. Режиму Башира – військова допомога Російської Федерації, натомість російським бізнесменам – доступ до золота і стратегічних ресурсів Судану. «Є прямі докази участі компанії Пригожина в Судані і знаходження там найманців. Зокрема, це компанія «М-Інвест», яка займається розробкою золотих родовищ в Судані. Компанія через низку афілійованих осіб пов’язана з Євгеном Пригожиним», – повідомив засновник Conflict Intelligence Team . Бізнесмена Пригожина називають особистим «кухарем» Володимира Путіна і одним з головних фінансистів «ПВК Вагнера», що встигла відзначитися на Донбасі і в Сирії. А нещодавно російські найманці засвітилися не тільки в Судані, а й в іншій країні – Центральноафриканській Республіці. «Різноманітні фото, опубліковані у Facebook президентом Центральноафриканської Республіки – ми там бачимо солдатів цієї країни, де відбуваються їхні тренування. І на тлі – різних людей очевидно європейської зовнішності, дуже схожих на тих осіб, яких ми постійно зустрічаємо в Сирії – найманців «Вагнера», – розповідає Руслан Левієв. Намети «вагнерівців»прямо за могилою колишнього диктатора цієї країни – Жана-Беделя Бокасса. На одному з фото – сучасна російська вантажівка «Урал»-4320. Військових і техніку в Центральну Африку перекидають із сирійської авіабази, що розташовується в Латакії. Але, крім військових і економічних інтересів, Росія переслідує в Африці й інші цілі – політичні. За ситуацією з тривогою стежить діаспора українців на континенті. «Я бачу більшу небезпеку не стільки в самій присутності російських військових, а в тому, що країни, які підуть на таку співпрацю, швидше за все – це ті країни, які в найближчих голосуваннях в ООН в українських питаннях можуть або обрати сторону Російської Федерації, або голосувати проти України», – зауважує активіст української громади в Мозамбіку . Відлуння африканської авантюри Кремля відгукується в Україні вже зараз. В кінці квітня в окупований Донецьк несподівано приїхав кандидат у президенти ще однієї африканської республіки – Малі. Політик  пообіцяв у разі своєї перемоги – відкрити в Африці «посольство» угруповання «ДНР». «Для мене визнання «республік» Донбасу – це очевидно!», – заявив Умар Маріко в окупованому Донецьку. Але завоювати Африку тільки за допомогою підтримки політичних еліт і перекидання «приватних військових компаній» Росії буде нелегко. «Африка дуже багато потерпала від європейського колоніалізму, і тому європейським «ПВК» буде дуже і дуже нелегко, а тим більше російським «ПВК» буде дуже нелегко займатися якоюсь комерційною діяльністю», – зазначає Дмитро Яцюк. Присутність російських найманців в Африці – вже факт. Але чи означає це, що після Донбасу і Сирії на карті світу виникнуть нові «гарячі точки» – вже на іншому континенті?