Дрібнички - 2001-06-08
Добробут ніхто народові не дає. Люди самі його здобувають, однією дрібницею на раз.
ВСТУП: ДОВКІЛЛЯ СТРАЖДАЄ ВІД РІЗНИХ ВІДХОДІВ ТА ВИХЛОПІВ. ЦЕ НАСТІЛЬКИ ЗАНЕПОКОЇЛО ОДНОГО МЕШКАНЦЯ ШТАТУ ВАШІНҐТОН, ЩО ВІН ВИРІШИВ САМ ЗАСУКАТИ РУКАВИ I ОЧИСТИТИ ХОЧ МІСЦЕВИЙ ПОТІЧОК. І ЦИМ ДОВІВ, ЩО «ДРІБНИЧКИ» ТАКИ ДУЖЕ ВАЖЛИВІ У НАШОМУ ЖИТТІ. ТЕКСТ: ДВАДЦЯТЬ РОКІВ ТОМУ ДЖОН БІЛ БОРОВСЯ ІЗ СМЕРТЕЛЬНОЮ НЕДУГОЮ. ЛІКАРІ КАЗАЛИ, ЩО ЙОМУ ЗАЛИШИЛОСЯ ВСЬОГО РІК ЖИТТЯ. ОТЖЕ, ДЖОН РІШИВ, ЩО ОСКІЛЬКИ ВІН МАЄ НА ЗАВЖДИ ПОКИДАТИ ЦЕЙ СВІТ, ТО ТРЕБА ЩОСЬ ДОБРЕ ЗА СОБОЮ ЛИШИТИ … ІНТЕРШУМ: потічок … І ПОЧАВ ОЧИЩУВАТИ ЦЕЙ КОЛИСЬ ЗАГНИВАЮЧИЙ ПОТІЧОК НЕПОДАЛІК ЙОГО ХАТИ В МІСТІ СІЕТЛ, ШТАТ ВАШІНҐТОН. Джон Біл – активіст: «Я на цьому потічку знайшов спокій і втіху та процес, який давав мені уроки. Це був наче щоденний університет. Я вчився». ВІДОМИЙ, ЯК ПОТІЧОК ГЕМА – ЦЯ П’ЯТИ-КІЛОМЕТРОВА СМУЖКА ВОДИ БУЛА В ЖАХЛИВОМУ СТАНІ – НАСИЧЕНА СМІТТЯМ ТА ВІДХОДАМИ. ПРОХОДИТЬ ВОНА ПРОСИМЛОВИМ РАЙОНОМ МІЖ МЕТУШЛИВИМ АЕРОПОРТОМ І ГАМІРНОЮ МАГІСТРАЛЕЮ. ІНТЕРШУМ: ДЖОН СТАВ САМОЗВАНИМ ОПІКУНОМ ПОТІЧКА І ВІН САМ УСУВАВ БАГАТО СМІТТЯ. Джон Біл – активіст: «Він був насичений сміттям, шинами, старими комп’ютерами… закиданий чим завгодно, бо місце було покинуте». НА ДИВО, З ПОЛІПШЕННЯМ ЗДОРОВ’Я ПОТІЧКА ПОЛІПШИЛОСЯ ЙОГО ВЛАСНЕ. Джон Біл – активіст: «Він мені повертав життя. І це було дуже важливе, бо я з кожним днем почував себе сильнішим, здоровішим і більш задоволеним, бо я займався чимсь істотним». ЗГОДОМ ІНШІ ПОЧАЛИ ДЖОНОВІ ПОМАГАТИ, А МІСЦЕВИЙ УРЯД АСИГНУВАВ ДЛЯ ЦЬОГО ГРОШІ. ДЖОН ВИПРОБОВУВАВ РІЗНІ СПОСОБИ ОЧИСТИТИ ВОДУ. ВІН ПЕРЕКОНАВСЯ, ЩО ЗАГОРОДИ ПРОТИ ВИЛИВУ НАФТИ ТАКОЖ МАЮТЬ ЗДАТНІСТЬ ВСМОКТУВАТИ ІНШІ ФОРМИ ЗАБРУДНЕННЯ. Джон Біл – активіст: «Вона всмоктує мила, олії й розчинникпи та масла, що зливаються з автостоянок у потічки». ДЖОН ТАКОЖ САДИВ РОСЛИНИ, ЯКІ ФІЛЬТРУЮТЬ ЗАБРУДНЕННЯ І ТВОРЯТЬ АРЕАЛ НА КОМАХИ. ВІН ЗАСУАДЖУВАВ ДЕРЕВА І ДАМБОЮ СТВОРИВ ЦЕЙ СТАВОК, ЩОБ СПОВІЛЬНИТИ РІВЕНЬ ЕРОЗІЇ. ІНТЕРШУМ: Джон і потічок ТА ВСЕ Ж, ЧИСТОТА ВИМАГАЄ ПОСТІЙНИХ ЗУСИЛЬ. Джон Біл – активіст: «Я тут часто знайду скинуте сміття а інколи рахунки особи, яка його скинула. Я тоді беру адресу а інколи номер телефону і відвідую помешкання та питаюся їх чому вони висипали там сміття і чи не прийшли б вони його забрати звідтам. Я пропоную їм гроші, щоб відповідно позбутися сміття на звалищі і часто люди погоджуються на це». ЩОРОКУ ГРУПИ ШКОЛЯРІВ ВІДВІДУЮТЬ ДЖОНА БІЛЯ ПОТІЧКА. Джон Біл – активіст: «Яка жива істота на землі не потребує води? Є тільки одна відповідь. Хто знає? Не маєте поняття? Немає такої істоти. Все на землі потребує води». ДЖОН ЗАРАЗ ЗМАГАЄТЬСЯ ЗА ВІДНОВЛЕННЯ ІНШИХ ВОДНИХ ШЛЯХІВ В ОКОЛИЦІ МІСТА СІЕТЛ. СВОЇМ ПРИКЛАДОМ ВІН ГАМАГАЄТЬСЯ ПЕРЕКОНАТИ ІНШИХ ОЧИСТИТИ СВОЇ ЗАБРУДНЕНІ СТРУМИ. Джон Біл – активіст: «Якщо це нам тут вдається, то денебудь у світі вдасться».