Американка втратила ногу на війні, але це її не зупинило - вона мати, оратор та медалістка Паралімпійських ігор
13-го квітня 2004-го року життя військовослужбовця Меліси Стоквел змінилося назавжди.
"Під час рутинного патрулювання центральної частини Багдада наша вантажівка підірвалася на придорожній міні, у результаті я втратила ліву ногу вище коліна", - розповідає ветеран армії США Меліса Стоквел​. Поранення змусило жінку заново вчитися буденним речам. Меліса каже: "Я вже звикла до того, що вдягаю протез перед тим, як вдягти штани. Я вже звикла на милицях добиратися до туалету серед ночі чи приймати душ, стоячи на одній нозі. Це речі, до яких звикла, це моє життя, моє нормальне життя". Насправді життя Меліси дуже не пересічне. Меліса - мотиваційний оратор, мати, дворазова учасниця Паралімпійських ігор і бронзова медалістка ігор 2016-го в Ріо-де-Жанейро. "Я зробила більше у своєму житті з однією ногою, ніж коли мала дві", - каже вона. Меліса також захоплюється велосипедним спортом. У 2014-му вона взяла участь у щорічному велосипедному забігу в Техасі, що влаштовує колись її головнокомандувач екс-президент Джордж Буш-молодший. На одному з вечорів, після виснажливого дня змагань, Меліса опинилася за одним столом з Джорджом Бушем. "Я нахилилася і жартома запитала: "Пане президенте, хочете потанцювати?" - розповідає Меліса. Екс-президент США Джордж Буш відповів: "Ні, я не танцюю. Не те, що я не хотів танцювати з нею, я просто поганий танцюрист". "Через кілька хвилин його дружина Лора встала і почала танцювати. Він подивився, нахилився до мене і каже: "Добре, я піду танцювати", - каже Меліса. Цей момент був знятий на камеру. Фотографія запала в душу президентові, і він намалював з неї картину, що згодом потрапила у його книжку під назвою: "Портрети мужності: данина головнокомандувача американським воїнам". «Я хотів підкреслити той факт, що Меліса танцювала з головнокомандувачем на протезі з патріотичною символікою», - каже екс-президент Буш. А от що розповідає Меліса: "У президента, ймовірно, було мільйон таких моментів, але він запам’ятав саме цей випадок і вирішив його намалювати. Для мене це велика честь і я дуже йому вдячна. Для мене це був особливий момент, про який я ніколи не забуду, і зокрема тепер, коли він закарбований на полотні". Меліса не шкодує, що служила в Іраку і не нарікає на життя. Навпаки: «Я завжди кажу: якщо була б можливість повернутися в минуле, я зробила б те саме. Я стільки всього дізналася про себе, я зрозуміла на що здатна», - каже Меліса. Тепер жінка тренується до наступного велосипедного пробігу і очікує другу дитину, яка має народитися згодом цього року.