Україна - «частково вільна» щодо преси, Росія - на рівні Ефіопії
Автори доповіді правозахисної організації Freedom House відзначають, що «російські медіа відіграли важливу роль у підготовці російського суспільства до війни з Україною».
Базована у США неурядова правозахисна організація «Дім Свободи» (Freedom House) вказує на значне скорочення у 2014 році свободи преси у 18 країнах і територіях. Як зазначається, журналісти стикаються з дедалі більшими проблемами, що перешкоджають вільному розповсюдженні інформації, включаючи загрози їхнім життям. Уряди, зацікавлені у відсутності критики, практикують цензуру і арешти. Терористичні структури вдаються до погроз, викрадень і вбивств журналістів. Приватні власники ЗМІ в багатьох країнах прагнуть маніпулювати журналістами в своїх інтересах. Демократичні держави намагаються протистояти пропаганді, поширюваної авторитарними режимами і екстремістами. Про це йдеться в новій доповіді Freedom House - «Свобода преси-2015» (Freedom of the Press), яка оцінила ситуацію в 199 країнах і територіях. Як відзначають автори доповіді, яка щорічно публікується з 1980 року, ситуація в світі погіршується останні десять років, причому останнім часом негативні процеси прискорилися. Сьогодні тільки 14% мешканців Землі живуть у державах, де преса здатна чесно виконувати свої обов'язки (всього 63 держави, включаючи США), 44% у країнах і територіях, віднесених до категорії «невільних» (71 держава, включаючи Росію, і окупований РФ Крим) і 42% - в «частково вільних»(65 держав, включаючи Україну, і територій). Як наголошується в доповіді, минулого року позитивні зміни відбулися тільки у 8 країнах світу, а негативні - в 18-ти (це, відповідно, рекордно низький і рекордно високий результати). Найбільший регрес продемонстрували Лівія, Таїланд, Південний Судан, Єгипет і Греція. У десятку держав і територій, де існує найгірший для ЗМІ режим, увійшли: Крим, Білорусь, Куба, Екваторіальна Гвінея, Еритрея, Іран, Північна Корея, Сирія, Туркменистан і Узбекистан. Найбільший прогрес відзначений в Тунісі, М'янмі (Бірмі), Лівії, Кот д'Івуарі та Конго. Перші десять місць у рейтингу зайняли Норвегія, Швеція, Бельгія, Фінляндія, Нідерланди, Данія, Люксембург, Андорра, Швейцарія і Ліхтенштейн - в них ЗМІ мають найбільшу свободу. Автори доповіді знизили рейтинг США, у зв'язку з подіями в місті Ферґюсон і переслідуваннями людей, які забезпечили витік секретної інформації в ЗМІ. На рейтинг США також негативно вплинули дії Агентства національної безпеки, що займається електронною розвідкою. США знаходяться на 31 місці в рейтингу. Рейтинг України підвищився: з категорії «невільних» вона перейшла в категорію держав з «частково вільними» ЗМІ і займає 128 місце. Як пояснюють правозахисники, статус України покращився «завдяки кардинальним змінам, що відбулися в медіа-середовищі після падіння в лютому режиму президента Віктора Януковича, незважаючи на зростання кількості нападів на журналістів під час Євромайдану на початку 2014 року та подальше розгортання конфлікту на сході України. Рівень ворожості влади до журналістів та правового тиску на них зменшився, так само як і політичний тиск на державні ЗМІ». Крім того, автори доповіді вважають, що позитивною подією для ЗМІ стало внесення змін до закону про доступ до інформації та збільшення незалежності регулятора – Національної ради з питань телебачення і радіомовлення. Росія - на 180 місці (разом з Саудівською Аравією та Ефіопією). У доповіді наголошується, що влада Росії утримує жорсткий контроль над місцевими ЗМІ, а також намагається контролювати незалежні джерела інформації - діючі в Інтернеті або іноземні. Як і Китай, Москва докладає значних зусиль для «маніпулювання інформаційним середовищем в регіонах, які вважає своєю сферою впливу» (Україна, Центральна Азія і країни Балтії). Автори доповіді також відзначили, що російські ЗМІ розгорнули масштабну кампанію демонізації щодо внутрішньої опозиції, сусідніх держав, чиї дії не подобаються Москві, і всього демократичного світу. «Російські ЗМІ відіграли важливу роль у підготовці російського суспільства до війни з Україною», - зазначають автори доповіді «Дому Свободи».