Суд відмовився достроково звільнити хворого Луценка
Доводи захисту не пом’якшили позиції державного звинувачення. Прокурори попросили залишити апеляцію без задоволення, а вирок – чинним.
Сенсації не сталося. Юрій Луценко далі за ґратами. Всупереч сподіванням, що опозиціонера звільнять у переддень саміту Україна-ЄС, Феміда залишилась невблаганною. Апеляційний суд Чернігівської області підтвердив рішення попередньої судової інстанції і відмовився звільнити засудженого екс-міністра достроково за станом здоров’я. Про те, що рішення буде негативним, було зрозуміло ще від початку суду. Луценка, якого зранку у понеділок доставили у Чернігів із Менської колонії, де він відбуває покарання, у судовій залі помістили в клітку – попри те, що у цій справі він виступав заявником, а не обвинуваченим. Судді відмовилися також викликати свідчити лікарів. Виступаючи в суді, екс-міністр наголосив, що має офіційно підтверджений медиками діагноз: портальна гіпертензія та початкова стадія цирозу печінки із загрозою трансформації в рак. Ці діагнози входять до переліку хвороб, які унеможливлюють перебування за ґратами і за якими засуджених дозволяється достроково звільняти. Відпустити його з гуманістичних принципів, для термінового лікування, – з таким проханням звернувся до суддів Луценко. «Хвороба є. Вона існує, щонайменше, з 2011 року... Цю хворобу завдала мені семимісячна бездіяльність влади, яка не надала мені медичної допомоги після 31-денного голодування», – заявив опозиціонер. За його словами, від рішення суддів залежить, «чи мені догнивати в тюрмі, чи лікуватися на свободі». Адвокати, своєю чергою, зосередились на критиці вердикту першої судової інстанції. Захисники доводили неправосудність рішення Менського районного суду, який наприкінці минулого року відмовив Луценку у достроковому звільненні. Тоді судді узяли під сумнів діагноз лікарів. Адвокати нагадали також про рішення Європейського суду з прав людини, який визнав арешт Луценка політично вмотивованим. Доводи захисту не пом’якшили позиції державного звинувачення. Прокурори попросили залишити апеляцію без задоволення, а вирок – чинним. По обіді судді пішли радитись. І після тривалої наради, о четвертій дня повернулися з вердиктом. Підстав для дострокового звільнення не вбачається, в апеляції відмовити, хворого на цироз Луценка далі «лікувати» у колонії. Схоже на те, що українська влада не поспішає демонструвати Європі прогрес у подоланні вибіркового правосуддя. Демонстративно знехтувано, здавалося б, таким зручним приводом – відпустити на лікування хворого опозиціонера, зробити жест доброї волі напередодні поїздки президента Януковича на саміт у Брюссель. «Для мене це загадка», – сказав, коментуючи рішення суду, професор політології Києво-Могилянської академії Олексій Гарань. «Дійсно, це могло б стати символічним кроком назустріч Європейському Союзу. На жаль, цей крок не зроблено. Більше того, ми бачимо, що за останній місяць зроблено кілька кроків, які підривають довіру до української влади. Це і друга справа проти Тимошенко, і рішення про позбавлення повноважень двох депутатів парламенту, і ось тепер рішення по Луценку. Для мене це дуже дивно, якщо чесно. Бо замість того, щоб полегшити собі життя напередодні саміту з ЄС, влада робить усе, щоб його ускладнити», – сказав Гарань Голосу Америки. «Хто лобіює такі кроки, хто радить президенту приймати саме такі рішення – важко сказати. Зрозуміло одне: єдина країна, яка виграє від зриву Угоди про асоціацію України з Євросоюзом, це звичайно ж, Росія. Як зрозуміло і те, що уся відповідальність зрештою ляже на Януковича», – наголосив політолог. Нагадаємо: днями ув’язнений екс-міністр вкотре заявив, що ніколи не звертатиметься за помилуванням до президента Януковича. «Я – не злочинець, я – політичний полонений, і мені немає за що просити помилування», – заявив Луценко.