Заблокована Рада – сигнал Європі
Депутати не прийняли спільної позиції – розблокування не буде. І опозиція, і влада мають у цьому свої інтереси, переконують експерти.
У середу ввечері всі політичні сили майже погодили спільну позицію, яка мала розблокувати парламент. У четвер всі знову розійшлися по місцях: опозиція блокувати трибуну, а регіонали сказали, що їх розпустили до п’ятого березня, але якщо потрібно – вони повернуться. Лідер фракції «Батьківщина» Арсеній Яценюк заявив, що всі майже домовилися, що голосуватимуть руками за закон про зміни до регламенту Верховної ради, і що це зробить неможливим, щоб депутати голосували за своїх колег. «Але тут з’явився Клюєв. З’явився він з однією метою – за нашою інформацією, він переконав Віктора Януковича, що потрібна дестабілізація, що не потрібно іти на легке голосування», – сказав Яценюк. Лідер фракції Партії регіонів Олександр Єфремов, відповідаючи на запитання журналістів, сказав, що Андрій Клюєв був присутнім на переговорах більшості та опозиції про подальшу роботу парламенту, тому що контроль за роботою державних управлінь входить в його обов’язки як секретаря РНБО. Раніше Єфремов наголошував, що віце-прем’єр-міністр Сергій Арбузов уже три дні намагається розблокувати роботу Ради, щоб можна було голосувати у справі законопроектів, які вже давно чекають своєї черги. Події в українському парламенті допомагають то одним, то іншим політичним силам отримати додатковий піар. У більш віддаленій перспективі – це спосіб заробити балів для президентської кампанії 2015 року. Утім, експерти говорять, що зрив переговорів може бути сигналом або додатковим аргументом у переговорах з Європою на саміті Україна-ЄС. «Політичні сили не зацікавлені у тому, щоб налагодити роботу парламенту. Скоро буде важлива зустріч з питань євроінтеграції. Для опозиції важливо показати, що влада нездатна проводити курс на євроінтеграцію», – сказав Голосу Америки керівник департаменту виборчих технологій Агентства моделювання ситуацій Валерій Гончарук. «Не виключено, що влада у такий спосіб хоче сказати: «Бачите, ми намагалися проводити євроінтеграційну політику, але відчули супротив зі сторони опозиції». У середу на засіданні комітету з питань європейської інтеграції представники опозиційних фракцій і більшості практично одноголосно підтримали проект заяви про європейські наміри України. Якби вдалося домовитися і парламент у четвер уже працював, то цей проект винесли б на офіційне голосування. Заблокована Рада дала можливість регіоналам заявити, що опозиція своїми діями блокує закони, які потрібно прийняти до саміту. «Ми прийняли злагоджене рішення на фракції: якщо зараз представники опозиційних сил розблокують трибуну – ми заходимо в зал і голосуємо», – сказав Єфремов. Представники опозиційних сил з самого ранку вирішили збирати підписи під проектом заяви Верховної ради «Про реалізацію євроінтеграційних устремлінь України й укладання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом». Регіонали відмовилися ставити свої підписи під заявою, бо вважають, що на саміті Україна-ЄС це не матиме значення, адже не прийняті інші п’ять законопроектів, і щодо візового режиму у тому числі. «У даному випадку можуть бути тактичні інтереси як з одного, так і з іншого боку. Більшість можуть потягнути час та продемонструвати європейцям, яка у нас погана опозиція – вона не хоче навіть в інтересах євроінтеграції працювати в парламенті», – сказав Голосу Америки керівник центру політичного аналізу «Пента» Володимир Фесенко. «Але і всередині опозиції могли спрацювати конкурентні інтереси – якщо на початку блокування «УДАР» отримував найбільший зиск, то зараз і «Батьківщина» хоче попіаритися, тепер вона проявляє активність». Утім, заява Верховної ради про євроінтеграцію не мала зобов’язуючого характеру. За словами експерта Інституту євроатлантичного співробітництва Володимира Горбача – це був просто сигнал про те, на якій позиції стоїть український уряд. І хоча в іміджевому плані заяви, які лунають з парламенту, не додають балів Україні у переговорах з ЄС, але питання про підписання угоди про асоціацію не стосується внутрішньої боротьби. «Якби сторони чекали успіху та великих проривів на саміту, то вони б із задоволенням підписували будь-які тексти. А говорити, що це їх заслуга, коли високий ризик провалів – ніхто не хоче. Тому, політичні опоненти шукають спосіб перекласти один на одного провину за цей провал», – сказав Горбач.