«Вашингтон Пост» закликає до секторальних санкцій, а «Нью-Йорк Таймс» вражений подвигом українців 
Огляд американської преси – газет «Вашингтон Пост», «Нью-Йорк Таймс», «Лос Анджелес Таймс» та журналу «Світові справи».
До виборів в Україні залишилося п’ять днів, а Росія не зробила нічого, аби не заважати їх проведенню. Війська, незважаючи на слова Путіна, усе ще на кордоні, а представники російського ГРУ продовжують діяти на території Донецької та Луганської областей. Таку картину констатує редакційна «Вашингтон Пост» та робить висновок: Путін ігнорує останню «червону лінію», яку перед ним накреслили США та ЄС. Президент Обама, канцлер Меркель та інші європейські лідери мусять виконати свої погрози – а саме запровадити серйозні санкції проти засад російської економіки, вважає «Вашингтон Пост». Україну врятують олігархи. До такого висновку приходить Керол Вільямс у газеті «Лос Анджелес Таймс». У тої час як одні найбагатші люди в України – Ігор Коломойський та Петро Порошенко – відразу встали на проукраїнській позиції, інші, або лише зараз починають про них заявляти, або все ще вичікують. На думку «Лос Анджелес Таймс», тисячі працівників заводів Ахметова в Маріуполі, що вийшли патрулювати вулиці, можуть переломити ситуацію у боротьбі з сепаратистами. Вільямс пояснює зімну позиції Ріната Ахметова тим, що він побачив охолодження Москви до операції на Сході України та зрозумів, що сепаратизм ставить під удар його бізнес, що залежить від міжнародної торгівлі та кредитів. Але ж чому мовчать Віктор Пінчук, Юрий Косюк та Вадим Новинський – задаються питанням у «Лос Анджелес Таймс». Журналіст Нью-Йорк Таймс Роджер Коен ділиться з читачами своїм враженням від зустрічі прем’єр-міністра Арсенія Яценюка з представниками європейської інтелігенції. Слова прем’єра резонують з американським автором. «Україна, - пише він – на передовій боротьби між індивідуальними свободами та імперією – тюрмою». У цій боротьбі немає полутонів і вибір є абсолютно чітким для кожного. «Націоналізм Путіна та його захоплення Криму є поверненням до найтемніших днів Європи. Українці віддали свої життя за боротьбу за американські та європейські ідеали свободи та плюралізму». Після Майдану, досягнення вільної та незалежної України є тестом на потужність США та критично важливим для національних інтересів Америки, підсумовує автор. Мар`яна Буджерин журналі «Світові справи» пише про те, що розуміння Володимиром Путіним влади є середньовічним. Він вірить у засади, сформульовані Нікколо Маккіавелі у 16 столітті, де насилля, сила та примус є інструментами влади однієї людини над іншою. Але з того часу політика та філософія не стояли на місці. Сьогодні, пише Буджерин, насилля використовується там, де не вистачає влади. Сполучені Штати є світовим лідером не тому, що їх бояться, а тому, що вони пропонують привабливі цінності та добробут. Блок НАТО не розсипався після падіння Радянського Союзу, східноєвропейські країни вступають до нього добровільно, а Майдан стояв не через гроші чи примусово, а через привабливість цінностей демократії та правопорядку. У тої же час архаїчне розуміння Путіним влади є небезпечним для світу. Захопити та втримувати нові території він може лише силою, включно з використанням атомної зброї. Автор закликає світ зупинити Путіна сьогодні будь-якою ціною, бо завтра ця ціна буде набагато вищою, і не лише для України, а і всього світу.