Нова справа Тимошенко: жодної політики?
Висунення Юлії Тимошенко обвинувачення у замовному вбивстві неоднозначно сприймається не лише в Україні, а так само й за кордоном.
Українська влада наполягає: у нових звинуваченнях, висунутих Юлії Тимошенко, немає жодної політики. Переконати у цьому телеаудиторію спробував перший заступник генпрокурора України Ренат Кузьмін. «Коли людина звинувачується у вбивстві... коли людині пред’являють повідомлення про підозру в організації та фінансуванні вбивства, то про яку політичну репресію може йти мова?» – заявив Кузьмін, виступаючи в прямому ефірі «Свободи слова» на ICTV увечері в понеділок. Служитель Феміди настільки впевнений у своїй правоті, що ще до вироку суду назвав Тимошенко вбивцею. «Я стверджую, і я буду доводити це в суді, що Тимошенко разом зі своїм спільником Лазаренком вбивали своїх конкурентів по бізнесу. Це правда», – заявив прокурор. У вівторок стали відомі деталі обвинувачення, пред’явленого опозиціонерці. Витяги з документа оприлюднила газета «Коммерсантъ Украина». У тексті «повідомлення про підозру» йдеться про те, що мотивом злочину була бізнесова конкуренція за ринок газу в Донецькій області. Як стверджують слідчі, у 1995 році тодішній перший віце-прем’єр Павло Лазаренко лобіював закріплення за Донеччиною єдиного постачальника, у якого всі підприємства були б зобов’язані купувати газ – корпорації ЄЕСУ. За цю урядову протекцію тодішній керівник ЄЕСУ Юлія Тимошенко буцімто мала розплатитися з Лазаренком половиною прибутку. Однак реалізації плану – кажуть в ГПУ – перешкоджав донецький бізнесмен, народний депутат Євген Щербань. Він волів бачити у ролі монопольного постачальника не ЄЕСУ, а компанію «Індустріальний союз Донбасу». Мовляв, на цьому ґрунті й виник конфлікт між бізнес-конкурентами . Як стверджують слідчі, Лазаренко і Тимошенко, не поділивши газовий ринок із Щербанем, спільно прийняли рішення його вбити. Виконання замовили кримінальному авторитетові на прізвисько Матрос, пообіцявши йому гонорар у 3 мільйони доларів. Тимошенко буцімто навіть зустрічалася з бандитами особисто – щоб обговорити умови вбивства. Сама Юлія Тимошенко звинувачення категорично відкидає. «Я чітко і однозначно заявляю, що я не маю ніякого відношення до трагічного вбивства Євгена Щербаня в 1996 році, і це буде доведено в міжнародних судах», – заявила екс-прем’єр-міністр у зверненні, яке з’явилось увечері у вівторок на сайті «Батьківщини». Нове звинувачення політик пояснила наміром президента Януковича залишити її у в’язниці пожиттєво або навіть спробувати позбавити життя – як свого політичного конкурента. «Але ми не дозволимо йому це зробити», – наголосила лідер опозиції. Що ж до захисників екс-прем’єрки, то вони наразі не коментують суті обвинувачень, оскільки ще не встигли ознайомитись з матеріалами справи. Адвокати, натомість, обурюються порушенням презумпції невинуватості з боку української Феміди та наполягають: нове звинувачення політично вмотивоване. Про це, зокрема, заявив захисник Сергій Власенко в ефірі тієї ж таки програми «Свобода слова» на ICTV в понеділок. Він піддав сумніву слова Кузьміна про відсутність у справі політичного підґрунтя. «Якщо ця справа не політична, то навіщо ти їздиш до послів? Навіщо з ними зустрічаєшся? Проводь слідство в тиші, не виступай», – обурився Власенко. Адвокат опозиціонерки розповів також, буцімто Ренат Кузьмін, за часів прем’єрства Тимошенко, приходив до неї в кабінет скаржитись, що від нього вимагали сфальшувати справу про її причетність до замовлення вбивства Щербаня. Кузьмін тоді начебто сам називав справу «тупою заказухою». Захист Юлії Тимошенко наполягає, крім того, що головною зацікавленою особою у вбивстві Щербаня був нині чинний президент Віктор Янукович. За словами Власенка, саме у нього були мотиви вбити Щербаня, оскільки після смерті Щербаня Янукович став губернатором Донецької області, а майно загиблого бізнесмена відійшло Януковичу та його партнерам. Сумніви у достовірності пред’явленого опозиціонерці звинувачення висловлюють також аналітики. Це політична справа, – вважає професор політології Києво-Могилянської академії Олексій Гарань. «Віри словам Кузьміна не може бути. Несподівано сплила ця справа 90-х років. Тоді в Донецьку був «дикий Захід», і що там відбувалося, ніхто не знає. Аж раптом, після стількох років, заговорив син Щербаня. Я думаю, що все це шито білими нитками. Бо треба ж перекласти з хворої голови на здорову. Просте питання – до кого відійшов бізнес Щербаня? Не до Тимошенко. Він відійшов до «донецьких». Тому для мене немає сумніву, що все це суто політична справа», – сказав Гарань Голосу Америки. На думку політолога, поява нових звинувачень пояснюється бажанням влади «підстрахуватися» на той випадок, якщо Європейський суд зобов’яже звільнити Тимошенко з тюрми. «Зрозуміло, що влада намагається якщо не так, то сяк, якщо не києм, то палицею залишити її за ґратами. Їм потрібно дискредитувати Тимошенко. Їм потрібно не випустити її з в’язниці – принаймні до президентських виборів. Усі їх дії на це спрямовані. І, на жаль, це створює дуже погану атмосферу навколо того саміту України з Європейським Союзом, який має відбутися 25 лютого», – зазначив Гарань. Про загрозу зриву саміту, на якому мало йтися про підписання Угоди про асоціацію з ЄС, політологи заговорили одразу після пред’явлення лідерові опозиції нових звинувачень. На думку більшості аналітиків, саміт в Брюсселі все-таки відбудеться. Але про будь-який прогрес у відносинах між Україною і ЄС можна забути, – сказав Голосу Америки політаналітик Інституту євроатлантичного співробітництва Володимир Горбач. «Звісно, що висунення Юлії Тимошенко обвинувачення у замовному вбивстві неоднозначно сприймається не лише в Україні, а так само й за кордоном. Справа в тому, що українська влада до цього моменту вже дуже багато різних «проколів» встигла зробити, налаштувавши громадську думку проти себе та змусивши сумніватися в чесності своїх намірів. Тому нове звинувачення сприймається справді як новий виток репресій. І звісно, що в Євросоюзі не зрадіють такому розвитку подій. Гадаю, що саміт у Брюсселі, запланований на 25 лютого, все-таки відбудеться як факт, але очікуваного прогресу в українсько-європейських відносинах вже можна не чекати. Власне, на саміті й не планувалося підписання Угоди. Але принаймні могли проголосити, що підписання відбудеться такої-то дати. Скажімо, наприкінці листопада, на саміті східного партнерства у Вільнюсі. Усе залежало від прогресу в українсько-європейських відносинах. Але останні дії української влади щодо Тимошенко засвідчують, що українська влада не хоче цього прогресу. Навпаки, вона ще сильніше примушує європейських політиків сумніватися у щирості своїх намірів щодо європейської інтеграції. Власне, ці наміри дедалі більше скидаються на звичайну риторику і декларації з протилежними діями», – підкреслив Горбач.