Колишній посол США в ОБСЄ Даніель Баєр: події в Авдіївці – звичний метод тиску Росії 
Даніель Баєр, який очолював місію США в ОБСЄ до 20 січня, розповів "Голосу Америки"  про виклики спостережної місії в Україні та можливості досягнення угоди між Вашингтоном та Росією.
До 20 січня цього року Даніель Баєр був послом США в ОБСЄ, де одним з основних фокусів його роботи була ситуація в Україні. По закінченню терміну він запропонував ознайомити Білий дім з викликами, які існують в роботі Спеціальної моніторингової місії ОБСЄ в Україні та своєю оцінкою ситуації зсередини. На жаль, каже він, його пропозицією у Білому домі не зацікавилися. Втім, його поглядами зацікавилися ми – в Українській службі "Голосу Америки". Інтерв’ю було записане під час дуже короткого перебування дипломата у Вашингтоні на шляху із Відня до рідного міста Болдер, штат Колорадо. Одна з речей, яку має зробити Білий дім, - швидко ознайомитися з ситуацією і тісно співпрацювати з нашими партнерами в Європі, щоб надати чіткий сигнал Російській Федерації щодо можливостей деескалації конфлікту в Східній Україні і вирішення цього конфлікту мирно і відповідно до Мінських угод. Спеціальна моніторингова місія ОБСЄ має річний мандат, який закінчується в березні. Його треба відновити вже цього місяця. Це політичний процес, який відбувається у Відні. Також має бути бюджет на підтримку цієї операції. Це досить дорого - мати майже тисячу людей, які працюють в зоні конфлікту. Вони мусять мати відповідне спорядження, машини, тощо. Інший виклик полягає в тому, що це цивільна неозброєна місія, яка діє в зоні конфлікту. Вже понад два роки сепаратисти, підтримувані Росією, блокують їм доступ, хоча вони мають мандат на роботу на всій території України, який вони отримали і від Росії разом з 55-ма іншими країнами. Росія і сили, які вона підтримує, постійно блокують доступ місії. Вже понад два роки ми продовжуємо закликати Росію, щоб вона припинила підтримувати глушіння і збиття дронів, знущання, стрільбу та погрози на адресу спостерігачів. Так, в Спеціальній моніторинговій місії ОБСЄ в Україні (СММУ) є росіяни. Там присутні спостерігачі з 40 країн. Згідно з політичною домовленістю, всі країни-учасниці можуть надсилати спостерігачів. Я не думаю, що вони упереджені. Вони працюють в надзвичайно важких умовах, намагаючись повідомляти якомога чіткіше про факти, які вони бачать. Вони мають бути аполітичними. Політичні рішення мають приймати політичні лідери. Ми всі б хотіли, щоб було зібрано більше фактів, які підтверджують, що, як ми знаємо, є правдою. Але вони роблять надзвичайно цінну роботу. Я, очевидно, вже не є частиною адміністрації. Я би відправив до заяви посла Гейлі та американської делегації в ОБСЄ і виконуючої обов’язки голови місії Кейт Бернс. Але ми це бачили вже кілька разів протягом останніх двох років: коли Російській Федерації щось не подобається на місці чи коли вона хоче натиснути на уряд в Києві, вона посилює військові дії. Важливо зрозуміти, що це не просто кілька пострілів. Така тривала провокація і військові дії, які ми бачимо в Авдіівці, можливі виключно за умов складної і постійної логістичної підтримки. Ти мусиш бути здатним доставити пальне, амуніцію, їжу, бійців на лінію фронту. Така логістична підтримка може надходити виключно від Російської Федерації, як це відбувається вже останні 3 роки. Я запропонував і досі пропоную надати брифінг новій адміністрації і розповісти, якими будуть важливі віхи в найближчі місяці. І незалежно від того, чи вони скористаюся моєю пропозицією чи ні, дуже важливо постійно надсилати сигнал Російській Федерації щодо необхідності виконання Мінської угоди і мирної деескалації в Україні. І наслідки – американські санкції як за російське вторгнення і окупацію Криму, так і за створення конфлікту у Східній Україні - мають залишатися в силі, поки Росія не виконає умов. Ні. Це не правильно на двох рівнях. По-перше, існує певна переконаність, що відносини між США та Росією, а також між Росією та нашими партнерами в Європі ускладнились через наші дії. Насправді це сталося через дії Росії в середині країни та за її межами. Існує зв’язок між російськими репресіями в середині країни і її зовнішньою агресією. Російські лідери вирішили підірвати правила міжнародної системи. І ідея, що можна досягти угоди і це зникне, не відповідає реальності. Друга причина – стратегічна і моральна. Сполучені Штати і наші партнери зробили величезні інвестиції протягом останніх 70 років, щоб побудувати цю систему, яка базується на законах. І це не просто закони. В їх основі - ідея поваги до кожної особистості. Якщо США відмовляться від трьох чвертей століття важких зусиль заради короткотермінової угоди, це буде стратегічно короткозорим та морально неправильним. Росія може поступитися Кримом і повернути цю територію Україні. Крим – частина України, згідно з міжнародним правом. І Росія має припинити підтримувати створений нею конфлікт в Східній Україні. У довготерміновій перспективі це в російських інтересах. Це не в інтересах російського народу, щоб Росія була ізгоєм в міжнародній системі, щоб Росія не була партнером у вирішенні міжнародних проблем, що може вирішити і їхні проблеми і побудувати краще майбутнє і для них. Це не лише кроки, які ми просимо Росію здійснити заради безпеки Європи та світу. Ми просимо Росію це зробити і заради російського народу. І це дуже важливий момент, який часто гублять політичні коментатори. Коли ви чуєте європейських коментаторів, які кажуть «російські інтереси», «Росія визначає свої інтереси таким чином» - ні, це не Росія визначає свої інтереси. Це Кремль визначає інтереси Кремля. І інтереси Кремля полягають в тому, щоб залишатися при владі і продовжувати робити величезні гроші за рахунок російського народу і часто за рахунок людей в сусідніх країнах. Експлуатація і репресії російського народу не в інтересах російського народу, навіть якщо Кремль бачить це в якості важливого інструменту утримання влади.