Волонтери допомагають ветеранам АТО долати посттравматичний синдром
Про один із проектів соціальної адаптації демобілізованих розповідає журналіст "Голосу Америки" Оксана Лігостова.
Повернення з війни. Спершу усмішки й квіти, далі депресія, проблеми з роботою, непорозуміння з близькими. Труднощі вростання у мирне життя війни відомі усім ветеранам. Волонтерські організації в Україні застосовують досвід західних країн у роботі з ветеранами АТО. Побратими кличуть його «Борода». У свої 23 роки він ветеран. Воював у полку «Азов», пройшов Іловайськ і Дебальцеве. «Розумієте, на війні людина як », - говорить Олексій Олексюк. Із рідного Лутугиного, що під Луганськом, він пішов на війну добровольцем. А коли півроку тому демобілізувався, виявилось, що вписатись назад у мирне життя складно, а близькі люди тебе . «Особисто мені сім’я не ставила якихось неадекватних питань, а от друзі ставили: чи ти вбивав? а коли це все закінчиться? Мені як українському добровольцю не подобається це запитання, тому що », - ділиться ветеран АТО. Війна не відпускає фронтовиків і після повернення додому. Когось переслідують нічні жахи. Хтось впадає у депресію, бо мирне життя не таке, яким бачилось з окопів. А хтось може впасти, обхопивши голову руками, коли за спиною грюкнуть двері. Про це заговорили недавно, відколи українські захисники почали повертатися з війни. Проблема, тією чи іншою мірою, наздоганяє усіх. І ранить тим дошкульніше, що не заведено зізнаватись. Вони не довіряють кімнатним психологам і готові говорити лише з такими ж, як самі. Побратимами – в кого за плечима є досвід війни і хто знає, що їм випало пережити. « Це дало мені поштовх, сили і натхнення допомагати таким же товаришам, як я. Не тому, що я психолог, а тому, що я ветеран», - розповів військовий психолог, ветеран АТО Андрій Козінчук. Групи ветеранів з’їжджаються сюди у санаторій під Києвом, аби тиждень пожити і поспілкуватись – один з одним і з професіоналами, яким вони можуть довіряти. Адже тут з демобілізованими працюють тренери, які самі побували в АТО і яким довелося свою власну повоєнну травму. Головне знання, яке дає їм тренінг – що ти не один зі своєю проблемою. І що твої , напади тривоги, часом агресивна реакція – це нормально і це буває в усіх, хто щойно повернувся з війни. Програму зініціювала активістка Майдану. Вона сама пережила посттравматичний стрес, втративши на Революції гідності близьку людину. «І я тоді зрозуміла, що те, через що я проходила після , їх чекатиме після війни. І що це повернення так само буде дуже складним», - сказала співорганізатор ГО «Побратими» Івона Костина. Волонтери організації працюють не лише з демобілізованими. Їздять на передову – готувати солдатів до майбутнього повернення в соціум. Психологічна реабілітація ветеранів за принципом  діє в усьому світі. Запровадити її в Україні допомогли експерти з Данії та Сполучених Штатів. «Найкраще це система «рівний – рівному». Коли люди з подібним досвідом збираються в групи і підтримують одне одного, маючи достатній інструмент для цього. Тому що можна зібратися в групу, сісти, випити і розійтися по домах, але це не дасть ніякого результату...» Тут на тренінгах вони , які їх розуміють. Яким можна подзвонити, коли пережитий травматичний досвід знов нагадає про себе. Вони більше не почуваються самотніми. позбавляються похмурих думок і будують нові плани. І навіть ті із них, хто спершу був налаштований скептично, під кінець міняють свою думку. «Мені особисто це допомогло, мене це заземлило, і я після цих тренінгів жити», - поділився досвідомОлексій Олексюк.