Ісламісти викрали в Нігерії 2 тисячі дівчат за рік – правозахисники
Правозахисна організація «Міжнародна амністія» підготувала звіт до річниці викрадення екстремістами Боко Гарам понад 200 школярок у Чибоку
Минув рік, відколи екстремісти угруповання Боко Гарам викрали понад 200 дівчат зі школи в місті Чибок у північно-східній Нігерії. Це викликало осуд міжнародної спільноти, однак згідно з правозахисною організацією «Міжнародна амністія» (Amnesty International), це лише невелика частка жінок і дівчат, викрадених з початку 2014 року. «Міжнародна амністія» оприлюднила новий звіт, в якому стверджується, що з січня минулого року екстремісти Боко Гарам викрали не менш як 2 000 жінок і дівчат, використовуючи їх як рабинь або змушуючи воювати, і вбили близько 5 500 мирних мешканців. Ці цифри – зі звіту «‘Наша робота – стріляти, знищувати та вбивати’: царство терору Боко Гарам у північно-східній Нігерії». Він заснований на розповідях 200 свідків, зокрема 30 жінок і дівчат, яким вдалося втекти від ісламістів Боко Гарам. «Викрадення 276 дівчат у Чибоку було лише одним з багатьох випадків, – каже Деніел Ейр, дослідник «Міжднародної амністії» в Нігерії. – З нашого звіту стає відомо, що багатьох з цих дівчат і жінок катували. Їх ґвалтували. Змушували брати шлюб з членами Боко Гарам. А деяких навіть готували як бійців. Це воєнні злочини і злочини проти людяності, і ми закликаємо їх розслідувати». Одна з розповідей у звіті – про 19-річну Аішу, яку викрали з весілля подруги торік у вересні. За словами Ейра, її «забрали бойовики Боко Гарам до Ґуллаку в штаті Адамава, де утримували три місяці в тимчасовому таборі. Її не раз ґвалтували, іноді групи чоловіків. Вона розповіла, що одного разу на неї напали до шести чоловіків. І ще її вчили стріляти та застосовувати бомби». Також у звіті наведено розповідь 15-річного хлопчика з інвалідністю, якого, разом з іншими, змусили закидати камінням закопаних у землю по шию 10 людей, яких бойовики звинуватили в подружній зраді. В одному з багатьох випадків свідки розповіли про вбивство 100 чоловіків торік у грудні, які відмовилися воювати на боці Боко Гарам. Як повідомляється у звіті, у північній Нігерії зростає напруга між мусульманами та християнами. Багато християн вважають, що мусульмани повідомляють про місця їхнього перебування Боко Гарам. Бойовики нападають на християн, які відмовилися прийняти іслам, і знищують церкви. Однак вони вбивають і багатьох поміркованих мусульман. Внаслідок багатонаціональної військової операції в північно-східній Нігерії від екстремістів звільнено багато великих міст і сіл. Однак, за словами Ейра, угруповання досі здатне здійснювати напади та вбивати. За оцінками ЮНІСЕФ, 1,5 млн людей стали біженцями через насильство Боко Гарам, і серед них – 800 000 дітей. Новообраний президент Нігерії Мухаммаду Бухарі сказав, що не може пообіцяти знайти дівчат, викрадених торік у Чибоку. Водночас він критикував дії попереднього уряду з розшуку дівчат і обіцяв рішучіше боротися з ісламістами Боко Гарам, завдяки чому й переміг на виборах. Тим часом в Чибоку у вівторок триває жалоба за дівчатами, викраденими рік тому з їхнього гуртожитка. Не менш як 56 з них змогли втекти, серед них – 19-річна Сарату. Вона розповіла, що в ту ніч не могла заснути, коли почула постріли, а тоді бойовики змусили дівчат встати з ліжок і зібратися в шкільному дворі. «Вони сказали нам, що нам не треба ходити до школи. Ця освіта, «книжка», - це погано, тобто «гарам», і що ми мусимо йти з ними», – каже Сарату. Дівчат змусили сісти у вантажівки та вивезли, попередньо пограбувавши приміщення та підпаливши школу. Сарату вистрибнула з машини, пошкодивши ногу, і чоловік з села знайшов її та відніс додому. Тепер щонеділі родини, що мешкають у Чибоку, який налічує кілька тисяч мешканців, ідуть до церков помолитися за повернення дівчат. Торік, коли викрали Аішу, доньку Лавана Занни, їй виповнилося 18 років. Сьогодні її 19-й день народження. Коли він говорить про неї, його голос зривається. «Аіша – чудова донька… Дуже працьовита. Коли я почув, що її викрали, я до смерті хвилювався», – каже він. Торік дівчата мали складати іспити, коли їх викрали. «Вона прийшла до мене і сказала: «Татку, що ти для мене зробиш, якщо я добре складу іспит?» Я пообіцяв продовжити її освіту. Я багато їй пообіцяв», – каже він. У разі успішного складання іспиту він пообіцяв платити за її навчання в університеті. Ця розмова була їхньою останньою.