Українець – серед курсантів престижної Військово-морської академії США
Маркіян Січ зміг вступити та успішно навчається у престижній Військово-морській академії в Аннаполісі.
Збройні сили США поділені на п’ять основних видів – морська піхота, авіація, армія, флот та берегова охорона. Кожний з підрозділів має свій вищий навчальний заклад для підготовки офіцерів. Майбутніх офіцерів військово-морських сил з 1845-го року готують в Академії у містечку Аннаполіс – столиці штату Меріленд. Випускники академії несуть службу не лише на флоті, а опиняються у різних видах збройних сил країни. Потрапити у цей престижний навчальний заклад надзвичайно складно, адже тут не просто готують моряків, а дають сучасну освіту найвищого ґатунку. Поміж понад чотирьох тисяч нинішніх курсантів є принаймні один українець – Маркіян Січ. «Можна піти в морські піхотинці, служити на кораблі чи стати пілотом», – розмірковує над своїм кар`єрним вибором Маркіян. Курсант другого курсу 20-річний Маркіян Січ мріє стати спеціалістом у галузі кібер-безпеки. Шлях до втілення мрії у життя не легкий, розповідає Маркіян, адже навчання у військо-морській академії надзвичайно напружене: «І в школі було важко, але з цим не порівняти. Були деякі тижні, коли я кожну ніч лягав спати о третій годині ранку. Вважав, що коли я ляжу в першій, то це ще нормально. А потім прокидатись о 6:30». Маркіян народився у Львові у родині американців українського походження, які того часу працювали в Україні. Маркіян старший з семи дітей у сім’ї, яка у зв’язку з роботою батька постійно переїжджала, як в Україні, так і в інших державах. Лише п’ять років тому Маркіян перебрався на постійне проживання у Сполучені Штати, які швидко стали для нього рідною країною. «Я вважаю себе американцем, але знаю, що моє коріння –українське. Я повністю адаптувався в Америці та вважаю її своєю країною», – каже він. В академії Маркіян працює над дипломом за двома спеціальностями – інформаційні технології та комп’ютерні науки, а також удосконалює російську мову. Загалом, окрім предметів, які можна зустріти у будь- якому університеті, тут також готують космічних інженерів, морських архітекторів, інженерів підводних конструкцій та збройних систем, механіків, тощо. Потрапити до академії, яка входить до 30 найкращих вищих навчальних закладів країни, – не легко. Потрібно не лише гарно вчитися в школі, відповідати фізичним вимогам, отримати рекомендації від членів Конгресу країни, а й мати відповідні моральні якості. Як розповідає Маркіян, життєвий досвід, отриманий в Україні, та переїзд до США допомогли переконати вступну комісію, що він зможе пристосуватися до нелегкого навчання в академії. «Я прожив більшість свого життя в Україні і мусів, переїхавши до Америки, пережити той процес змін, культурний шок. Приймальній комісії я пояснив, що оскільки я зміг адаптуватися в новій країні, жив самостійно без батьків три роки, то зможу пристосуватися і до навчання в академії. Я знаю, як долати труднощі. Я думаю, що це мені допомогло. Їм сподобалося, що я так сказав. Їм також подобається, що я знаю українську та російську», – розповідає Маркіян. Після закінчення навчання, яке повністю оплачує держава, курсанти зобов’язані відслужити п’ять років у Збройних силах США. Маркіян ще не вирішив, де б хотів опинитися після академії та обов’язкової служби, однак отримана спеціальність у престижному навчальному закладі відкриває для нього необмежені можливості як у військовій, так і в цивільній сфері. А закінчить Військово-морську академію збройних сил США, українець в душі Маркіян Січ, у 2013-му році. Зайнявся журналістикою у вісім років, коли почав друкувати домашню газету "Україна", в який висміював рідних. Оскільки не всім це подобалося, початкову видавничу діяльність довелося припинити після другого номеру. Потім була газета класу, в якій критикував однокласників, що теж було далеко не всім до вподоби. Професійно зайнявся телевізійною журналістикою у 19 років, ще навчаючись на другому курсі інституту журналістики. До того, як у 2000-му році приєднався до "Голосу Америки", працював у теле-, радіо- та друкованих ЗМІ, як в Україні, так і у США. На "Голосі Америки" працював радіорепортером, продюсером, редактором та ведучим. З розширенням телебачення, у 2004 році повернувся до улюбленої справи – телевізійної журналістики. З відеокамерою об’їздив практично всі великі поселення українців у США. Висвітлював генеральні асамблеї ООН, саміти НАТО, з’їзди демократичної партії США. Коли "Голос Америки" запустив проект «Час-Тайм», був постійним ведучим програми. Сьогодні ведучий тижневика «Вікно в Америку», першої телевізійної програми усього "Голосу Америки".