Американські міста-привиди борються за виживання
У багатьох районах містечка Ґері, час ніби зупинився. Залишки минулого процвітання тепер є прикладом повного занепаду.
Глобалізація і стрімкий розвиток технологій мають чимало переваг. Утім є багато негативів, які призвели до того, що колись процвітаючі промислові міста Америки втратили тисячі робочих місць і перетворились на міста-привиди. Так, сталося з містом Ґері, що у штаті Індіана, де знаходиться найбільший в Америці центр чорної металургії. Місто назване на честь Елберта Ґері – бізнесмена і юриста, засновника корпорації сталеливарної індустрії. Цікаво, що саме у цьому місті народився ніхто інших, як король поп-музики Майкл Джексон. У багатьох районах цього містечка, час ніби зупинився. Залишки минулого процвітання тепер є прикладом повного занепаду. Розташований тут сталеливарний завод був свого часу основою міста. На нього працювало все місцеве населення. Сьогодні, завдяки новітнім технологіям, завод виробляє більше сталі, ніж будь-коли раніше, але з набагато меншою кількістю працівників. На заводі тепер працює шість тисяч людей. У 60-их роках там працювало близько 35 тисяч осіб, – розповідає Джил Рітчі – директор відділу зв’язків з громадськістю у сталеливарній корпорації США. «Це були часи, коли багато речей робилося вручну. На заводі була навіть власна ковальня. Як бачите, ми пройшли великий шлях з тих днів», – зазначає Рітчі. Модернізація сталеливарної промисловості призвела до масових скорочень і виїзду людей. У 1970-му році населення становило понад 175 тисяч людей. У 2010-му, як показує найновіший перепис, налічується трохи більше 80 тисяч. У США скорочення населення автоматично означає зменшення надходжень федеральних субсидій. У 2000-му мер міста уже намагався оспорити дані перепису, але безрезультатно. Більше чверті людей у місті живуть у бідності, що у два рази більше середніх показників по країні. Усе ж люди не втрачають надію одного дня знову зажити у достатку. «Коли в місті є лише один вид промисловості. Це вас годує, але це ж вас і вбиває. У нашу випадку, це сталь», – зазначає Керен Фріман-Вільсон, кандидат від демократів на посаду мера міста. Не маючи сильної опозиції від республіканців, Керен ймовірно стане першою-жінкою мером містечка на виборах у листопаді. Вона сподівається використати географічне розташування міста для створення нових місць праці: «Ми знаходимося посередині чотирьох головних автошляхів. Ми посередині трьох міжнародних залізничних сполучень. Ми біля одного з найбільших Великих озер. У нас є аеропорт. Усі ці фактори можуть перетворити Ґері на транспортну Мекку Середнього Заходу. І ми зможемо успішно конкурувати з Чикаго, яке зараз дуже перевантажене». У травні в містечку відбулося закладення першого каменя під будівництво філіалу Чиказького міжнародного аеропорту. Влада сподівається, що проект, вартістю у 153 мільйони доларів, заохотить авіаперевізників користуватися новим, менш завантаженим летовищем. Також існує ідея спорудити у місті музей на честь його найвідомішого мешканця – Майкла Джексона. Будівництво, вартістю у 300 мільйонів доларів, може швидко окупитися за рахунок напливу шанувальників таланту короля поп-музики. Однак про цей план мерія міста може лише мріяти. Через відсутність інвесторів, проект навряд чи буде втілений у життя, найближчим часом.