Криза в Азовському морі: коментарі експертів
У зв’язку з кризою в акваторії Азовського моря проводяться регулярні тренування авіації – начальник відділення армійської авіації
Робота бойової української авіації над акваторією Азовського моря тепер зовсім не рідкість. Ударні вертольоти Мі-24 або штурмовики Су-25, що пролітають в декількох десятках метрів над відпочивальниками на узбережжі, не беруть участі в бойових діях на сході України – це лише тренування. «Для того, щоб постійно підтримувати навички льотного складу з подолання протиповітряної оборони противника і нанесення ударів по визначених об’єктах», – пояснює військовослужбовець ЗСУ . ​Хоча причина такої активності в небі, визнають авіатори, – не зовсім бажання тримати себе в формі. «У зв’язку з кризовою ситуацією, що склалась в акваторії Азовського моря проводяться регулярні тренування. Перевірка готовності армійської авіації до вирішення раптових завдань щодо ураження наземних та морських цілей», – зазначає начальник відділення армійської авіації ОС . Кризу, заявляють військові, спровокувала Росія, уже четвертий місяць блокуючи українські порти в Азовському морі. Щоб протистояти присутності Росії в Азовському морі, Україні варто розглянути можливість пересунути кораблі від Одеси до Азовського моря. Про це раніше заявляв Пол Ґобл, аналітик американської Фундації Джеймстаун. Ґобл вважає, що збільшення російської потужності в Азовському морі «дає російським ВМС можливість висадки на узбережжя. Ці кораблі не потрібні, щоб захищати міст чи діяти проти українських риболовецьких човнів»​ Звичайно, спроможність не свідчить про намір, наголошує аналітик, але, очевидно, «російська сторона отримала можливості проводити агресію з моря на українське узбережжя». Щонайменше, така присутність зв'яже руки Україні для протистояння російській агресії, переконаний аналітик. «Навіть якщо Москва не використає кораблі для нападу на Маріуполь чи інше прибережне місто України, той факт, що вона здатна це зробити, стримуватиме певні оборонні сили України, які могли б бути використані проти нападів Росії в інших районах», - наголосив він. Що ж має робити Україна в такій ситуації? Україні, на думку аналітика, варто посилювати власну оборону і забезпечити підтримку міжнародної спільноти. «Перше, що має зробити Україна, це переконатись, що міжнародна спільнота приділяє набагато більше уваги цьому питанню, ніж тепер. Той факт, що про це говорять лише на невеликій кількості веб-сайтів та порталів у Москві, викликає стурбованість, бо означає, що Москва хоче зробити щось «з мінімальними витратами». Гадаю, важливо, щоб міжнародна спільнота дала зрозуміти, що вона повністю на боці України і що вона з надзвичайним невдоволенням поставиться до будь-якого використання цих кораблів проти українського суверенітету і територіальної цілісності. Друге, українські військові, очевидно, мають посилити моніторинг кораблів і було б добре, так як багато кораблів українського ВМС розташовано в Одесі, пересунути їх якомога швидше до Азовського моря, щоб надіслати дуже потужний сигнал, що Україна готова чинити спротив на морі так само, як і на суші», - наголосив аналітик. «На сьогодні, на жаль, авіація – єдиний повноцінний засіб протидії росіянам на морі, який у нас є. Оскільки ані у Військово-морських сил, ані в інших силовиків немає протикорабельних ані берегових, ані надводних комплексів, тобто у нас в принципі немає протикорабельних ракет в країні. Єдиним ефективним способом протидії є авіація», – каже голова правління «Українського мілітарного центру» . Але підготовка екіпажів зі складу Об’єднаних сил зараз не обмежується тільки азовським напрямком. Географія навчань набагато ширша. «Це є заходи, щоб показати, що Україна готується, і для того, щоб ворогу продемонструвати, що якщо вони наважаться на будь-який повномасштабний наступ – їх очікує дуже серйозна протидія і відсіч», – зауважує керівник Центру військово-правових досліджень . «Бойове застосування авіаційних підрозділів зі складу Об’єднаних сил можливе за будь-якими сценаріями. Застосовуватися вони будуть за рішенням командувача ООС. Так, сценарій бойового застосування авіаційних підрозділів в штабі Об’єднаних сил відпрацьований», – каже Мухаммад Буланбаєв. Бойова авіація в конфлікті на Донбасі застосовувалася трохи більше від чотирьох місяців. До вересня 2014 року, поки не почався «мінський процес». «Це було одним з факторів, чому ми так швидко змогли дійти до Луганська, до кордону, відтіснити бойовиків і повернути собі стільки території», – пояснює Тарас Чмут. Один з перших прикладів успішного використання авіації ЗСУ – штурм Донецького аеропорту 26 травня 2014 року. Тоді він вперше потрапив під контроль бойовиків. Але під час спецоперації із застосуванням вертольотів Мі-8, Мі-24 та штурмовиків Су-25 об’єкт вдалося звільнити. В той день не загинув жоден український військовий, тоді як втрати з боку бойовиків обчислювалися десятками. Уникнути влучень українським пілотам вдавалося не завжди. З кінця квітня до кінця серпня 2014 року українська авіація під час Антитерористичної операції втратила понад два десятки машин – це як військові вертольоти, так і штурмова авіація, винищувачі, а також транспортні літаки. На думку військового оглядача , в ЗСУ недооцінили загрозу, з якою зіткнулися. «Літаки та гелікоптери проводили тривалий час в зоні ураження, робили кілька заходів, були добре помітні, і в противника був час зреагувати з допомогою ПЗРК», – каже Бутусов. З початком конфлікту на Донбасі росіяни почали насичувати угруповання засобами протиповітряної оборони, не економлячи на найсучасніших і потужних зразках озброєння. «Панцирі», модернізовані «Стріла-10М», ПЗРК «Верба», ПЗРК «Ігла», на кордонах були «Буки», були С300, С400», – перераховує Тарас Чмут. За три роки, коли авіація активно не брала участь в боях, військовим вдалося значно наростити і посилити бойовий парк. За даними Міністерства оборони України, в період з 2014-го до 2017 року в ЗСУ відремонтували більше ніж 160 літаків і майже 80 вертольотів. Модернізацію пройшли понад 60 повітряних суден. Отриманий бойовий досвід, запевняють військові, врахували при удосконаленні машин і тепер дістати техніку в повітрі противнику буде складніше. «Для захисту від сил та засобів протиповітряної оборони відбувається постановка екранно-вихлопних пристроїв, система викидання активних перешкод. Також встановлення надсучасного озброєння, що дозволяє застосовувати керовані ракети з вертольотів. А також застосування вертольотів вночі з використанням окулярів нічного бачення», – зазначив начальник відділення армійської авіації ОС Мухаммад Буланбаєв. Однак експерти досить скептично оцінюють можливості розвитку наявної техніки. «В цілому стан справ з авіацією досить сумний, оскільки вся техніка радянська. Повноцінно ремонтувати ми її не можемо, тому що комплектуючі – в Росії. Вона морально застаріла і технічно зношена. Тобто від віку радянська техніка виходить з ладу. І кожен політ може означати відмову якоїсь із систем», – каже Тарас Чмут. Таким чином, поки бойових зіткнень в небі немає, головні противники авіації, схоже, – час і дефіцит бюджету. У 2018-му на закупівлю нової військової техніки для ЗСУ виділили майже 16,5 мільярдів гривень – це на 20% більше, ніж в минулому році. Але і цих грошей, за словами, експертів, вистачить хіба що на ремонт або модернізацію вже наявної на озброєнні ЗСУ радянської бойової авіації. Середній вік цих бойових машин вже досяг декількох десятків років. Про закупівлю ж нових зразків мова поки не йде. А ось бойовий досвід українські пілоти, незважаючи на відсутність роботи на Донбасі, все ж отримують. Тільки за кордоном. В кінці липня українські вертолітники зі складу миротворчої місії в Конго брали участь в операції проти місцевих бойовиків. Застосували ударні Мі-24 і Мі-8 для транспортування десанту. Результат – два знищених табори і десять убитих бойовиків.