Соцiологи: Українці змирилися з необхідністю виборів
Українці змирилися з думкою про необхідність дострокових виборів. Зсув у суспільних настроях засвідчили дані дослідження, проведеного у
Попри суперечливе ставлення до розпуску Верховної Ради, з думкою про те, що вибори будуть, суспільство зжилося. Соціологи вперше реєструють переважаючу підтримку дострокових виборів: 43% проти 41%. Керівник фірми “Юкрейніан соціолоджі сервіс” Олександр Вишняк зазначає: “Вперше з моменту видання президентського указу частка тих, хто підтримує дострокові вибори – дуже незначно, всього на 2% – випередила тих, хто проти дострокових виборів. Тому що усі попередні місяці десь 30-33% підтримували проведення, за даними наших опитувань, а близько 48-52% не підтримували. Тобто можна сказати, що в громадській думці стався зсув, що вибори потрібні”. Та частина опитаних, яка підтримує вибори, пояснює це трьома головними причинами. По-перше, після виходу опозиції Верховна Рада все одно недієздатна. По-друге, в парламенті відбулася зрада, а по-третє, коаліціянти робили спробу узурпувати всю владу в країні. Свої три основні причини є і у противників дострокових виборів: розпуск Верховної Ради незаконний, нові вибори нічого не змінять, а проводити їх означає марнувати державні кошти. Так чи інакше, але люди на вибори підуть – принаймні 76% заявили про такий намір. Соціологи з’ясували також мотивацію виборців – чому вони збираються голосувати за одних, а не за інших. Виявляється, переважають два основних мотиви: подобаються ідеї і подобається лідер. Проте фігурують і такі причини, як “порівняно з іншими ця партія є меншим злом”. Серед симпатиків Партії реґіонів четверта частина голосуватиме за реґіоналів саме через це. А от серед прихильників Комуністичної партії визначальним є мотив “ця партія відстоює інтереси таких людей, як я”. “Яка інформація вам найбільше потрібна, щоб зробити свій вибір?” На це запитання, поставлене респондентам, соціологи отримали несподівану відповідь. Понад 40% опитаних заявили, що жодна інформація їм ні до чого, вони й так проголосують за ту саму партію, що й на попередніх виборах 2006 року. Як уточнюють дослідники, найменше хочуть щось знати виборці Партії реґіонів – для 62% її відданих прихильників нічого не зміниться, хоч і кампанії не проводь. Серед комуністів також 59% уже не потребують ніякої інформації. Ті ж, хто хоче знати, цікавляться насамперед програмою партії. Дуже важлива для них інформація про те, кого ця політична сила висуватиме на посаду прем’єр-міністра, кого запропонує в склад майбутнього уряду і з якими партіями об’єднається у майбутній Верховній Раді. Набагато менше обходить приватне життя кандидатів, інформація, яка їх компрометує. На подив соціологів, байдужими залишають навіть фінансові декларації кандидатів. Як каже науковий керівник Фонду “Демократичні ініціативи” Ірина Бекешкіна, виборець передусім хоче знати, що робитиме, як прийде до влади, партія, за яку він проголосував. Але, як з гіркотою прогнозує соціолог, замість виборчих програм під час цієї кампанії люди знов отримають виборчу тріскотню: “Виборці в них питають: як ви будете здійснювати пенсійну реформу – а їм про НАТО. Виборці питають, що ви будете з медициною цією страшною робити – а їм про ЄЕП. Ну нема у них відповідей!”