Реакція на російське вето в Раді Безпеки ООН
Пауер: Росія зрадила світ, який наділив її правом вето і довірив бути на сторожі міжнародного миру та безпеки.
Засудження позиції Росії, розчарування через безпорадність Ради Безпеки ООН та слова глибокого жалю – заяви з таким змістом лунають від світових політиків після провалу напередодні голосування резолюції про створення кримінального трибуналу в справі катастрофи збитого літака рейсу MH17. Світові лідери обіцяють довести справу створення міжнародного трибуналу до кінця і покарати винних. А посол США в ООН Саманта Пауер заявила, що після цього голосування світ піднімає питання чи вправі Росія і далі користуватися привілеєм вето у Раді Безпеки ООН. Росія, передбачувано, заблокувала у Раді Безпеки ООН пропозицію про створення міжнародного кримінального трибуналу у справі збитого літака рейсу МH17. Подальші дві години виступів за круглим столом Об’єднаних Націй – не мали ніякого практичного значення. Але дипломати сповна використали наданий їм час, аби присоромити Росію за те, що вона цинічно позбавляє права на справедливість родичів людей, які безневинно загинули у тій катастрофі. Глава МЗС Австралії Джулі Бішоп заявила, що її країна ніколи не зупиниться, поки винні не будуть покарані: «Сьогодні один член завадив Раді Безпеки виконати своє зобов’язання перед друзями та родичами жертв МH17 та перед міжнародною спільнотою. Відповідальні за цей злочин думають, що вони можуть сховатися за ветом Російської Федерації. Але ми їм не дозволимо уникнути правосуддя. В інтерв’ю «Голосу Америки» представник США в ООН Саманта Пауер назвала аргументи Росії абсурдними: «Минув понад рік відколи 298 людей були збиті у небі. Але досі зловмисники не постали перед правосуддям. Тому називати створення незалежного трибунали «невчасним», чесно кажучи, є абсурдом. Це більш ніж вчасно. Дуже скоро нідерландські та інші слідчі, які розслідують обставини цієї трагедії, мають завершити свій аналіз, і вони могли б передати його на розгляд міжнародного трибуналу, створення якого також займе якийсь час. Тож якраз зараз треба було створювати цей механізм. Тому ми розчаровані та обурені тим, що Росія скористалася своїм правом вето». Американський дипломат вважає що Росія зрадила світ, який наділив її правом вето, і довірив бути на сторожі міжнародного миру та безпеки. Це змушує заговорити про можливі реформи у Раді Безпеки ООН, сказала Саманта Пауер: «Люди бачать як рука Росії піднімається «проти», у такій справі як ця: де увесь світ об’єднаний, де цивільний літак брутально збивають у небі, і де нашим колективним інтересом є здійснення правосуддя. Росія використовує привілей, даний їй при створенні ООН, привілей бути постійним членом Ради Безпеки ООН, мати право вето для того, аби захищати міжнародний мир та безпеку, а Росія використовує цей привілей щоб перешкоджати міжнародному миру та безпеці. Це не лише піднімає питання про причетність Росії до цього злочину і чого вона боїться після створення міжнародного трибуналу, це також піднімає питання стосовно Ради Безпеки ООН. Коли постійний член використовує право вето у той час як захоплює територію сусідньої країни – виникає питання чи можна далі довіряти цьому члену у питанні нагляду за дотриманням хартії ООН, яка гарантує недоторканість кордонів держав. Реформа Ради Безпеки ООН може ще не скоро реалізуватися, але в питанні створення трибуналу, міжнародна спільнота обіцяє обійти російське вето. Саманта Пауер сказала: «Це не єдиний шлях, яким ми можемо домогтися справедливого правосуддя. З моїх розмов з малайзійською, нідерландською, австралійською та іншими делегаціями зрозуміло, що вони вже почали працювати над іншими шляхами створення незалежного трибуналу. Без залучення Ради Безпеки ООН…. Є інші шляхи для просування вперед наступної фази встановлення правосуддя і визначення винних. Родичі загиблих мають знати, що ті країни, які підтримали створення трибуналу у Раді Безпеки, не складуть рук і не дозволять, щоб цей злочин залишався без покарання». Дипломати не виключають, що питання створення міжнародного трибуналу у справі літака рейсу МH17 можуть винести на голосування Генеральної Асамблеї ООН у вересні.