Китайці купують американський продуктовий бренд за 5 мільярдів
Компанія «Смітфілд» виготовляє шинку за стародавніми індіанськими рецептами.
Чимало американців з обуренням сприйняли повідомлення, що один з найбільших у світі виробників свинини, компанія «Смітфілд», може перейти у руки китайського інвестиційного фонду. Угода вартістю у майже 5 мільярдів доларів, у разі схвалення урядовими інспекторами, стане найбільшою покупкою китайських інвесторів на американському ринку. «Смітфілд» викликає особливі почуття у патріотичних американців, адже ця компанія, розташована в однойменному містечку, виробляє неповторну шинку за рецептом індіанців. Вірджинську шинку добре знають поза межами Америки. Не дарма компанія «Смітфілд», яка її виробляє, називає себе «шинковою столицею світу», розповідає директор місцевого туристичного бюро Джуді Вінслов: «Виробництво шинки почалося тут, в історичному районі містечка Смітфілд, штат Вірджинія. Уже кілька сотень років нашу полядвицю отримують у різних куточках світу. Цей делікатес знають не лише у цій країні, але у цілому світі». Компанія «Смітфілд» – одна з найбільших у світі виробників свинини. Лері Сантур працює менеджером з продажу продукції. «Марко Поло привіз ідею свинини сирого копчення з Китаю, шинка в Італії сподобалася і вони почали думати, якби це зробити їм у себе, у результаті вони отримали, те що ми тепер знаємо як прошутто. Згодом італійські поселенці привезли зі собою рецепт виготовлення прошутто до Сполучених Штатів», - розповідає він. Вірджинське містечко Смітфілд стало центром виробництва свинини завдяки тому, що місцеві індіанці показали місцевим поселенцям з Європи як вудити м’ясо. «Індіанці мали прилад і знали, як брати морську воду, що недалеко звідсіля, робити дегідратацію і отримувати сіль, що є важливими елементом посолу свинини», - говорить Сантур. Відповідно до законів штату, справжньою вірджинською шинкою вважається лише та, що зроблена в межах міста Смітфілд. «Ми закуповуємо свинину у межах одного-двох днів з часу забиття тварини. Так що м’ясо дуже свіже. Ми беремо суміш солей і втираємо їх… Вода відходить достатньо лише натиснути», - продовжує він. Оброблений сіллю окіст маринують близько 50 днів. Потім м’ясо знову солять перед тим, як розпочати наступний процес – нагрівання і копчення. «Це перевірений часом метод, який ми перебрали в індіанців дуже давно», - каже Сантур. Вірджинія Вейд керує крамницею, що спеціалізується на продажі місцевої шинки: «Ми продаємо справжню вірджинську шинку, яку солили мінімум 6 місяців. У нас є в’ялена, солена, сира, за смаком дуже схожа на китайську». Готель  існує в містечку вже понад 200 років. Зупинявся тут навіть Джордж Вашингтон. Готель також славиться своїми канапками з шинкою. «Берете булочку домашньої випічки, розрізаєте навпіл. У неї вкладаєте вірджинську шинку, яка повинна бути тоненько порізана, досить взяти половину, нічого додавати не варто. Вона смачна сама по собі», - ділиться секретом шеф-кухар готелю Чак Сус. Гурмани кажуть, що таємниця вірджинської шинки у тому, що її треба тонко краяти. Запашна і пряна у сукупності з домашньою булочкою, вона перетворюється на смачний бутерброд, який, коли починаєте їсти, зупинитися уже не можете.