Як живеться іракським іммігрантам у США?
Вони прибули до Америки у пошуках кращого життя, але не все складається так як вони собі уявляли через підупалу економіку і безробіття.
Потік іммігрантів до Сполучених Штатів історично залежить від ситуації в тому чи іншому регіоні світу. У США знаходять притулок біженці з різних куточків планети. До кінця наступного року тридцятитисячна громада емігрантів з Іраку в штаті Мічиган збільшиться майже на третину. Це відбувається у час, коли рівень безробіття у цьому штаті становить понад 14 відсотків. Тож для іракських іммігрантів, які прибули до Америки у пошуках кращого життя, далеко не все складається так як вони уявляли. Сахеб Шакер був в Іраку відомим телевізійним актором. Він знявся в десятках програм. Він також був помітним теле- і радіо-ведучим. Шакер каже, що історія, про яку він розповів у 2005 році про важке життя в Іраку, привернула увагу правлячої верхівки: «Комусь з урядовців дуже не сподобались ці інтерв’ю. І мені порадили залишити Ірак, бо інакше мене вб’ють». Шакер втік з Іраку того ж дня і ніколи не повертався туди. Його родина втекла пізніше. Він приєднався до рідних в таборі біженців у Сирії і 2008 року вони прибули до США. З того часу Сахеб намагається знайти постійну роботу в містечку Дірборн, в штаті Мічиган і каже, що життя для біженців там дуже важке. Шакер та його родина належать до останньої хвилі біженців, що потрапили в Мічиган. Від 90 років іракці оселяються в районі Детройта, де існує найбільша у США громада американців арабського походження. Для новоприбулих місце, де є мечеті, близькосхідні ресторани, і місцеві жителі, що володіють арабською було ідеальним початком нового життя. Але часи змінились... Штаб-квартири головних американських автобудівників знаходяться в штаті Мічиган, і коли продажі різко впали, виробництво скоротилось і багато працівників втратили роботу. Сьогодні штат має найвищий в країні рівень безробіття. «Стан економіки в Мічигані не найкращий, і безробіття є великою проблемою», – каже Абдалла Бумедін, один із керівників Арабського громадського центру економічних та соціальних послуг. Тут надається допомога біженцям. За словами Бумедіна, економічний спад зокрема важко вдарив по іракських біженцях, які прибули до США після вторгнення в їх країну у 2003 році. «Це високо професійні, освічені люди з великими очікуваннями, багатьох з яких спіткало розчарування. Ми маємо психологічний відділ, де обслуговуємо людей з депресіями, тому що цим часто закінчується їх боротьба за виживання». У цей же район наступного року прибуде ще 7 тисяч нових біженців, які також шукатимуть роботу. Не можна забувати й про тих, які перебираються сюди з інших штатів, каже Абдалла: «Це іракці, які первісно оселились в інших місцях, наприклд, в Айдаго чи Оклагомі, а відтак перебираються в Мічиган, бо мають тут рідних чи друзів, і знають про велику громаду, і їм тут зручніше». І хоч перспективи на працевлаштування є сумнівними, Сахеб Шакер не втрачає оптимізму. «Я думаю про майбутнє моїх дітей. Їм тут, у Сполучених Штатах, дуже подобається». Шакер вважає, що хоч його мало хто у США знає і він є тепер безробітним, але його життя тут є кращим, ніж в Іраку за часів Саддама Гусейна.