Колишній охоронець Рейгана згадує деталі замаху на президента
Тім Маккарті, який був поранений під час нападу на Рейгана, розповідає як змінилася служба охорони президентів США після того випадку.
Рональд Рейган був неординарною постаттю, однак його любили і поважали американці. Важко уявити, що його президентська кар’єра могла закінчитися через 69 днів після початку. 30 березня 1981-го року Рейгана поранив психічно неврівноважений чоловік. Замах призвів до серйозних змін у службі охорони президентів. Агент таємної служби Тім Маккарті згадує, як ранком 30 березня 1981-го року опинився перед вибором: лишитися в офісі розбирати купу паперів, чи охороняти президента Рейгана на час виступу у столичному готелі. «Начальник зміни, замість того, аби вказувати на когось конкретно, кинув монету, адже і одну, і другу роботу треба було комусь виконувати», – пригадує Тім Маккарті. Монета і вирішила долю Тіма того дня – супроводжувати президента. Охоронець пильно оглядав натовп, коли Рейган вийшов з готелю «Гілтон» після промови. «Я озирнувся на президента, і раптом, чоловік, який був по лівому боці загороди, подався уперед. Чоловік націлився, і вистрелив з револьвера. Я, насправді, не міг вгадати, хто саме стріляє, адже все відбувалося дуже швидко. Але, зі звуків і диму, я зрозумів звідки летіли кулі», – розповідає Маккарті. Пролунало ще кілька пострілів, які зачепили лімузин президента. Лише після того, як машина від’їхала і хаос розсівся стало зрозуміло, що одна куля зрикошетила і поранила Рейгана. Як тільки перестрілка припинилася, і охорона пов’язала нападника, з’ясувалося, що ще троє людей в оточення президента отримали поранення, серед них прес-секретар Рейгана Джеймс Брейді і Тім Маккарті. «Мене поранило у груди, куля пройшла через легеню, печінку і діафрагму. На загальній картині видно, як я хапаюся за живіт, я тримаюся за печінку, оскільки саме там я відчув біль у той момент, хоча був поранений у груди», – продовжує Тім. Прес-секретар Джеймс Бейді зазнав важких поранень, утім вижив. Залишився живим і поліцейський Томас Делгенті. Президент Рейган також одужав після замаху. Як свого часу після вбивства Кеннеді, коли у таємній службі було запроваджено низку змін, цим разом каже Маккарті, спецслужбам довелося знову посилювати захист президента: «Після цього металошукачі почали використовувати у відношенні до всіх, хто наближається до президента. І з того часу не було більше жодного нападу на будь-кого з наших президентів убивцею-одинаком». Нападника Рейгана – Джона Гінклі Джуніора не визнали винним у замаху на життя президента на підставі того, що він психічно хворий. А лімузин, на якому президента Рейгана відвезли у лікарню, сьогодні виставлено у музеї Генрі Форда у містечку Дірборн, штат Мічиган. Завдану кулями шкоду полагодили негайно після нападу. Тім каже. що події того майже трагічного березневого дня стали початком довголітньої дружби першої родини зі сім’єю Маккарті: «Пан Президент та пані Рейган були особливо вдячні, і уважні до мене та моєї родини після того дня». Тім Маккарті пішов з таємної служби у 1993-му році. Сьогодні він начальник поліції містечка неподалік Чикаго.