Янукович послухав Путіна і вніс на ратифікацію «вільну торгівлю» з СНД
Можливо, угоду ратифікують восени, на наступній сесії. А можливо, розглянуть уже зараз - на позачерговій сесії, призначеній на 31 липня.
З ратифікацією угоди, яку прем’єр Азаров підписав у Санкт-Петербурзі ще у жовтні минулого року, Україна зволікала довго. І ось увімкнула зелене світло – після недавньої зустрічі двох президентів у Криму. 12 липня президент Путін у розмові зі своїм українським колегою висловив побажання, щоб Україна якнайшвидше ратифікувала угоду про зону вільної торгівлі в рамках СНД. Менш ніж за два тижні, 24 липня, президент Янукович подав угоду на ратифікацію в парламент. Про те, що глава держави вніс документ до Верховної Ради, повідомила у вівторок прес-секретар Януковича Дарія Чепак. Як вона зауважила, з часом ратифікації визначатимуться самі парламентарі. Можливо, «вільну торгівлю» з СНД ратифікують восени, на наступній сесії. А можливо, розглянуть уже зараз - на позачерговій сесії, призначеній на 31 липня. Текст внесеного президентом законопроекту «Про ратифікацію договору про зону вільної торгівлі» ще не оприлюднений. Відтак експерти поки не поспішають з висновками, наскільки вигідним може виявитись цей договір для України. Політологи нагадують, що Україна недарма тягнула з його ратифікацією. Коли Микола Азаров підписав документ у Санкт-Петербурзі у жовтні 2011 року, в експертних колах точилися розмови про те, що російська сторона повелася не вельми коректно. Формулювання в остаточному тексті, який запропонували на підпис українському прем’єрові, підмінили, не питаючи згоди української сторони. Україна не стала робити з цього офіційного скандалу, а спробувала натомість, уже після підписання, узгодити спірні моменти у робочому порядку. Від того, чи вдалося це зробити, й залежатиме оцінка договору з погляду його вигідності чи невигідності для України, – каже експерт Інституту євроатлантичного співробітництва Володимир Горбач. «Тут напрошується два можливих висновки. Або російська сторона, після наполягань української сторони, пішла назустріч, і тепер Україна дозволяє собі все це ратифікувати (бо на неї дивляться й інші партнери по СНД). Або ж, українська сторона просто погодилась на російську редакцію. І це означає, що ратифікація договору є ціною отого «покращення відносин», про яке говорили перед зустріччю Януковича з Путіним в Криму. Можливо, це і є плата з боку України», – сказав Горбач Голосу Америки. А відповідаючи на запитання про те, чи може угода про зону вільної торгівлі в рамках СНД перешкодити європейській інтеграції України, експерт зауважив: «Насправді це тільки називається «зоною вільної торгівлі». Взагалі, якщо взяти нормальні типові договори про зони вільної торгівлі, то вони не можуть перешкодити країні брати участь в якихось інших економічних об’єднаннях. ЗВТ це первинний, найпримітивніший формат економічного інтеграційного об’єднання. І якби це була нормальна зона вільної торгівлі, то вона би не перешкоджала європейській інтеграції, нашій угоді про асоціацію з Євросоюзом. Але враховуючи, що в угоді про вільну торгівлю з СНД ідеться не стільки про вільну торгівлю, скільки про вилучення з вільної торгівлі, то це не зовсім нормальна угода. І якщо там містяться пункти про обов’язковий арбітражний суд у Санкт-Петербургу, про централізоване економічне регулювання, то зона вільної торгівлі тут ні до чого. Це глибша інтеграція, яка дає серйозні важелі для російського контролю. І це вже заходить у суперечність з нашим прагненням інтеграції на Захід», – сказав політолог. Нагадаємо: 18 жовтня 2011 року прем’єр-міністри країн Співдружності незалежних держав підписали угоду про ЗВТ в рамках СНД. Договір не підписали Азербайджан, Туркменистан і Узбекистан. Підписавши документ, Україна висловлювала зауваження до угоди (які стосуються нерівних умов запровадження торговельних обмежень) і заявляла, що не готова її ратифікувати. Нагадаємо також, що 19 липня у Брюсселі Україна парафувала угоду про зону вільної торгівлі з Євросоюзом. В українському уряді прогнозують, що угода про ЗВТ з ЄС може бути підписана до кінця 2012 року.