В діаспорі продовжують дбати про українську науку
Серед установ на Заході, які поширюють знання про Україну, – базоване в Нью-Йорку Наукове Товариство імені Шевченка.
Понад 60 років у Сполучених Штатах працює Наукове Товариство імені Тараса Шевченка, скорочено НТШ-А. Засноване в далекому 1873 році у Львові товариство було ліквідовано у 1939 році з приходом на Західну Україну радянської влади. Однак, чимало його членів опинилися на Заході, де відродили роботу цієї тепер найстарішої української академії мистецтва і наук. У США, з часу свого заснування 1947 року, НТШ-A веде активну наукову діяльність у галузях україністики, головна мета якої розвиток та поширення знань про Україну, її історію, мову, літературу, культуру тощо. Перша українська енциклопедія, що побачила світ на Західній Україні на початку 1930-х років минулого сторіччя, одне з численних рідкісних видань, які зберігаються в архівах НТШ в Нью-Йорку, і якими пишається директор бібліотеки НТШ в Америці Світлана Андрушків. Вона працює в бібліотеці вже понад чверть сторіччя. «Коли в Україні все горіло, палили, то тут воно зберігалося», - зазначає вона. Окрім збереження унікальних видань, НТШ-А займається і власною видавничою діяльністю. Ще з часів заснування у Львові товариство друкує «Записки Наукового Товариства ім. Шевченка», збірники наукових статей. У США були видані регіональні збірники. Це - спогади мешканців західних регіонів України з описами рідного краю. Унікальна інформація, збором якої під керівництвом науковців НТШ-А займалися самі жителі описаних регіонів. Серед них - Чортківський округ, Бучаччина, Збаражчина, Золочівщина, Підгаєцька земля. Книжки та архіви Наукового Товариства імені Шевченка в Нью-Йорку доступні для вивчення. Частину матеріалів можна переглянути у мережі Інтернет на вебсторінці НТШ-A . Чимало книг товариство передало і передає бібліотекам в Україні. Окрім книжок, тут зібрано безліч документів, як, наприклад, докази колективізації, що призвела до Голодомору. Чи щоденники мешканців українських таборів після Другої світової війни. В архіві також зберігаються такі унікальні речі, як скляні негативи зі знімками Українських січових стрільців періоду Першої світової війни. Як каже директор адміністрації НТШ в Америці Василь Лопух, все це робиться для відтворення забутих сторінок української історії. «Сьогодні, відновлюючи ці негативи, ми відновлюємо історичну пам’ять. Частина з них є чітко зазначена – яке це місце, в якому році була зроблена фотографія, в якому селі, є ідентифіковані особи. Єдине, де групові фотографії, де є багато осіб, то там важко ідентифікувати». Директор адміністрації НТШ-А Василь Лопух – один із лише чотирьох штатних працівників товариства у США. Усі члени управи, голови комісій, директори наукових секцій та президент, яким останні чотири роки є доктор наук Орест Попович, працюють без винагороди. «Наша мета – гуртувати українських вчених. Помагати, сприяти розвиткові української науки і в США, і в Україні», – говорить президент НТШ В Америці Орест Попович. НТШ в Америці підтримує українських вчених по обидві сторони океану, допомагає відновленому товариству у Львові та осередку в Донецьку, працює над випуском англомовної літератури на українську тематику, випускає бюлетень, поширює інформацію про маловідомі трагічні сторінки історії України, спонсорує друк наукових праць в Україні, – перераховує різні проекти президент НТШ в Америці Орест Попович. Унікальність діяльності НТШ у США полягає і в тому, що ця організація веде свою плідну роботу виключно завдяки пожертвам української громади. «Ми не дістаємо ніяких грошей від уряду, американських фундацій. Нічого. Абсолютно. Лише спадки наших людей і пожертви», – підкреслює Орест Попович. Імена жертводавців вписані у книги, які були надруковані за гроші з їх іменних фондів. Люди, які жертвують гроші та майно, походять з різних верств населення. Один з меценатів товариства - Юрій Кузів. Він сам ніколи не отримав вищої освіти, тож мріяв допомогти українцям навчатися в університетах, на що заповів 800 тисяч доларів і окрім того залишив 100 тисяч на видавничий фонд. І таких прикладів безліч. Щосуботи товариство влаштовує для громади наукові лекції, політичні дискусії, мистецькі програми, вечори поезії. Таким чином НТШ-А звітує перед жертводавцями про свою діяльність. Товариство організовує та бере участь у міжнародних конференціях та симпозіумах. А торік, після довгих років праці, зусиллями НТШ-A було видано перший том «Енциклопедії української діаспори». Другий том товариство сподівається видати ще цього року. Осередки товариства діють у кількох містах Сполучених Штатів. А загалом, окрім США та України, Наукове Товариство ім. Шевченка працює над збереженням і розвитком української спадщини в Канаді, Австралії, Польщі, Словаччині та Франції. За роки його діяльності членами товариства були всесвітньо відомі науковці та митці, такі як Михайло Грушевський, Іван Франко та Альберт Айнштайн. Зайнявся журналістикою у вісім років, коли почав друкувати домашню газету "Україна", в який висміював рідних. Оскільки не всім це подобалося, початкову видавничу діяльність довелося припинити після другого номеру. Потім була газета класу, в якій критикував однокласників, що теж було далеко не всім до вподоби. Професійно зайнявся телевізійною журналістикою у 19 років, ще навчаючись на другому курсі інституту журналістики. До того, як у 2000-му році приєднався до "Голосу Америки", працював у теле-, радіо- та друкованих ЗМІ, як в Україні, так і у США. На "Голосі Америки" працював радіорепортером, продюсером, редактором та ведучим. З розширенням телебачення, у 2004 році повернувся до улюбленої справи – телевізійної журналістики. З відеокамерою об’їздив практично всі великі поселення українців у США. Висвітлював генеральні асамблеї ООН, саміти НАТО, з’їзди демократичної партії США. Коли "Голос Америки" запустив проект «Час-Тайм», був постійним ведучим програми. Сьогодні ведучий тижневика «Вікно в Америку», першої телевізійної програми усього "Голосу Америки".