Мурсі відмовився від анти-ізраїльської риторики
Президент Єгипту Мухаммед Мурсі пообіцяв дотримуватись положень мирної угоди з Ізраїлем.
Президент Обама розпочав своє близькосхідне турне візитом до Ізраїлю. Це його перша поїздка до цієї країни на посаді президента. Очікується, що він вкотре підтвердить готовність США і надалі сприяти справі налагодження миру та безпеки в регіоні, втім особливого прориву в цьому напрямку в результаті візиту Обами експерти не передбачають. В Ізраїлі Обама, серед іншого, обговорюватиме питання ізраїльско-палестинсього мирного процесу та загрози з боку Ірану. У світлі візиту Обами до Ізраїлю в експертних колах активно обговорюють також і питання майбутнього, укладеної тридцять років тому за посередництвом США, мирної угоди між Ізраїлем та Єгиптом. Адже багато експертів бачать у новому керівництві Єгипту загрозу порушення статусу кво між цими державами. Прихід до влади в Єгипті Мусульманського братства викликав занепокоєння щодо подальшої долі укладеної 30 років тому мирної угоди з Ізраїлем. Попри категоричне негативне ставлення Мусульманського братства до держави Ізраїль, президент Єгипту Мухаммед Мурсі пообіцяв дотримуватись положень мирної угоди. Говорить Амр Дарраґ з Партії свободи та правосуддя: «Однозначно, мир повинен мати в основі справедливість. Це зрозуміло. Але Єгипет сьогодні просто не в стані вступати з кимось у конфлікт. Як відповідальна політична сила, ми поважаємо всі зобов’язаня нашої держави по відношенню до інших країн, навіть якщо ми з ними не погоджуємось». Втім, угода є дуже непопулярною в країні. І такі обіцянки правлячої партії викликали хвилю критики не лише з боку фундаменталістів, але і світських, ліберальних політичних сил. Ситуацію пояснює політичний активіст Ваель Халіль: «Мурсі частково критикують за те, що він занадто прагматичний. Він все ж таки член Мусульманського братства, а його політична партія завжди переймалася питанням Палестини та проблемою окупації. Халіль додає, що питання мирної угоди завжди хвилювало політично активних єгиптян з будь-якого політичного табору: «Багато з нас саме через це питання почали займатися політикою. Я особисто прийшов у політику через палестинське питання, почавши з вуличних протестів та опозиції до колишнього президента Мубарака на знак солідарності з другим повстанням палестинців у 2000 та 2002 роках». Халіль погоджується, що деякі єгиптяни прикривають своє упереджене ставлення до євреїв ідеями анти-сіонізму. Так, до перемоги на виборах були зняті на плівку антисемітські висловлювання Мухаммеда Мурсі. Тепер він стверджує, що вони мали виключно анти-сіоністський характер, тобто спрямовані не проти євреїв як нації, а проти ідей сіонізму. Колись у Єгипті процвітала достатньо потужна єврейська громада, сьогодні ситуація зовсім інша. Колишній офіцер розвідки Самех Саїф Язал каже, що політики добре навчилися використовувати вуличні настрої: «Цю карту витягають всі. Коли політик нападає на Ізраїль, він отримує повагу вулиці. Тому політики в Єгипті мають таке ставлення до Ізраїлю». Щоправда, додає Язал, практичні міркування перемагають риторику, вказуючи на близькі економічні, військові та політичні відносини між Ізраїлем та Єгиптом: «Забудьте, що ви бачите по телебаченню та читаєте в газетах. У реальності країни нормально співіснують, як це було за часів Мубарака». Як і критики Морсі, Язал погоджується, що з приходом до влади в країні ісламістів мало що змінилось у відносинах з Ізраїлем, і навряд чи це станеться у найближчому майбутньому.