Бейсбол – спорт також для неповносправних
Днями у Нью-Йорку проходить чемпіонат, особливість якого в тому, що у рамках турніру беруть участь і діти з різними вадами розвитку.
Цими днями у Нью-Йорку проходить міжнародний чемпіонат Малої – або дитячої – ліги з бейсболу. Особливість цих змагань у тому, що у рамках турніру беруть участь і діти з фізичними вадами. Словом, це чемпіонат для дітей, які ніколи не почувалися частиною команди. «М’яч виклику» - особливий турнір у Малій лізі з бейсболу, де інвалідні візочки є невід’ємною частиною життя, а діти-аутисти, чи із синдромом Дауна є зірками команди. Один із гравців Крис Зубрицкі визнає: «Я відчуваюся щасливим, коли можу принаймні раз вдарити, чи зловити м’яча…». Сьогодні у лізі грає майже 30 тисяч дітей з усього світу. Батько одного з гравців Майкл Поттер каже: «Дух товариства, який їх об’єднує, і почуття, що тут їм радіють і що вони бажані, що вони не парії… Усмішка на його лиці підтверджує це». Неповносправним гравцям допомагають, як їх називають, «ангели», друзі та члени родини. Вони підтримують і заохочують молодих спортсменів. Серед них – Чейс, чия сестра Ешлі багато років дивилася, як він грає в бейсбол, а тепер і сама зайнялася спортом. Один із «ангелів» Чейс Рудер каже, що Ешлі ніколи не має нагоди подорожувати і що це для неї чудово, бо вона дуже любить грати в бейсбол. Одначе, за усмішкою «ангелів», які працюють з бейсболістами-інвалідами, часто приховуються власні проблеми. Ґреґ Ґріріт, батько і тренер Ешлі, говорить: «Оскільки у неї проблеми з дикцією, їй бракує впевненості в собі у спілкуванні з людьми віч-на-віч. Одначе, коли вона на лаві, або на полі – ці обмеження зникають». Під час телетрансляції чемпіонату з бейсболу Малої ліги показувались цікавіші моменти з фінального матчу серії «М’яч виклику». Для цих молодих бейсболістів це був дебют на національному телебаченні. Особливе піднесення від цього відчув один із бейсболістів Чарлі Донеґан. «Можливо я трохи перебільшую, але може так статися, що діти будуть просити і у нас автограф». Якщо хто-небудь у бейсболі і заслуговує на повагу, так це ці діти. Впродовж турніру вони довели, що хоч доля ставить перешкоди на їх життєвому шляху – нема причини, чому треба відмовлятися від спорту; чому не можна спробувати замахнутися і вдарити палкою по м’ячу.