Волинську трагедію повинен обговорити Європарламент – польські праві 
Партія «Солідарної Польщі» хоче створення музею жертв Волинської трагедії в Підкарпатському воєводстві, яке межує з Україною.
Ідею про винесення питання Волинської трагедії на європейський рівень декілька днів тому озвучив польський євродепутат . Цей політик із консервативної партії «Солідарна Польща», виступаючи у Європейському парламенті, говорив про Волинську трагедію. Констатувавши той факт, що Європарламент ще не дав оцінки подіям 1943 року на Волині, він закликав колег-депутатів ухвалити відповідну резолюцію. «Хоч від 2004 року Польща є членом ЄС, та дотепер в Європейському парламенті не займалися проблемою Волинської різанини як геноцидом за етнічними ознаками, – зазначає Яцек Курський. – Хоча в Європарламенті неодноразово займалися питаннями геноцидів, часто в країнах, які досить віддалені від Європи, однак ця трагедія все ще чекає на своє вшанування. Схилімо голови над жертвами Волині 1943-44 років, коли від рук українських націоналістів загинуло майже 100 тисяч невинних людей, єдиною провиною яких було те, що вони були поляками. Їх вбивали зненацька, удосвіта, сокирами і мачетами, не жаліючи жінок і дітей. Як довго ще сучасна Європа замовчатиме тему Волині? Пробачити можна багато, та не можна забувати, яка була правда. Не можна не назвати геноцид геноцидом. Тому у вересні цього року Європарламент повинен ухвалити резолюцію у справі вшанування жертв Волинської різанини». Слова Яцека Курського підтвердив голова партії «Солідарна Польща» . На прес-конференції в Ряшеві він повідомив, що очолювана ним партія готує резолюцію на тему волинського злочину, яку збирається винести на обговорення в Європарламенті. За словами Зьобро, Європейський парламент повинен вшанувати жертви Волинської трагедії хвилиною тиші. Політик поінформував, що резолюцію офіційно запропонують на розгляд європарламентарів, та він не сказав, коли саме це відбудеться. Лідер партії запевнив, що фракція Європарламенту, до якої належить «Солідарна Польща», вже погодилася внести текст резолюції на обговорення. Збігнєв Зьобро сподівається, що всі польські депутати Європарламенту підтримають інціативу «Солідарної Польщі». Оскільки політики «Солідарної Польщі» вважають, що для вшанування жертв Волинської трагедії зроблено надто мало, вони ініціюють масштабний проект. Партія хоче створення музею жертв Волинської трагедії в Підкарпатському воєводстві, яке межує з Україною. Політики звернулися з закликом підтримати їхню ідею до президента та прем’єра Польщі. «Це був геноцид і це потрібно показати, про це треба сказати, і думаю, що в майбутньому вдасться спільно збудувати пам’ятник-музей на Підкарпатській землі у Ряшеві, а може у Перемишлі, – каже депутат . Тому заохочуємо до співпраці. Тому ми звернулися з листом до пана-президента і пана-прем’єра, щоб ми спільно збудували пам’ятник-музей пам’яті тих вбитих на Волині та у Східній Малопольщі». Активне використання волинської теми польськими політиками коментує історик , голова Об’єднання українців Польщі. На його думку, політичні сили й надалі охоче експлуатуватимуть тему історичного минулого. Тима наголошує, що з приводу Волинської трагедії гостро висловлювалися партійці різних політичних поглядів – як із правих партій «Солідарна Польща» чи «Право і справедливість», так і з лівої політсили «Союз лівих демократів». «Всі ці партії намагаються цю тему протистояння використати для зміцнення свого іміджу серед виборців, – пояснює Тима. – Дотепер настільки цинічного використання історичних питань не було. Натомість ці роковини показали, що питання політизувалося і що ця політизація набуває різних вимірів, вона не обмежується країною, йдеться про політизацію питання на міжнародному рівні. Якщо раніше це була співпраця кресових середовищ та Польської селянської партії з комуністами і регіоналами в Україні, то зараз це проект винесення цієї теми на рівень Європарламенту». Саме польським внутрішньополітичним протистоянням  правих політиків впливове видання Gazeta Wyborcza. Публіцист газети  написав: «70-річниця волинського злочину – це чудова нагода для того, щоб роздмухати антиукраїнські настрої й націоналістичні емоції у народі й поплисти на цій хвилі до омріяної влади». Як твердить Мазярський, недалекоглядні політики задля успіху своїх партій готові знищити найбільше досягнення польської політики кінця ХХ сторіччя, яким є примирення з сусідніми народами. «Раніше вони цькували поляків проти німців, – пише польський публіцист, – а тепер всіма можливим способами цькують проти України».