Повністю довіряє міліції 1% українців 
Такими є дані опитування, проведеного Інститутом соціології Національної Академії наук України.
Киянин Олексій на власному досвіді переконався, що довіряти українській міліції не варто. Одного разу, розповідає хлопець, їдучи в трамваї, його затримали за підозрою у крадіжці. Правоохоронці показали йому фоторобот, на якому особа була дуже схожою на Олексія. «Мені зіпсували день і я поїхав додому о пів на другу ночі. Тут нічого говорити не треба. Добре, що хоч так все обійшлося. Я ж то знаю, що вони могли зробити так, що винним залишився би я», – розповідає він. Перший заступник голови комітету з питань боротьби з організованою злочинністю та корупцією, депутат від ВО «Батьківщина», колишній заступник міністра внутрішніх справ  порівнює міліцію з цирковим ведмедем. Його можна навчити їздити на мотоциклі, але поремонтувати мотоцикл ведмідь ніколи не зможе. Люди є заручниками правоохоронної системи, де не створюється нових робочих місць, не піднімаються зарплати, каже Геннадій Москаль. І проблема не в тому, хто з міліціонерів бив когось кийками чи затримував, а в тому, хто давав йому таку команду. «Виконання наказу навіть за українським Кримінальний кодексом не є складом злочину. Має відповідати той, хто дав неправомірний і злочинний наказ. Немає поганих солдатів, немає поганих правоохоронців чи міліціонерів, є погані, заполітизовані командири. Який рівень довіри може бути до міліції, якщо все міністерство внутрішніх справ сьогодні захвачено донецькою «групіровкою»? – запитує Москаль. Професіоналів у правоохоронних органах справді поменшало через низькі зарплати, погоджується з Геннадієм Москалем координатор програм Харківської правозахисної групи . Заробляти гроші, беручи хабарі, людям «у формі» чи не найлегше, каже він. І таке становище накладається на недовіру пересічних людей до правоохоронних органів. «Раніше вони просто боялись цього органу, тому що він був суто репресивний, а потім, коли події почали розвиватися і діяльність цього інституту почала більш-менш були публічною, особливо після гучних кримінальних справ про катування, жорстоке поводження, про розгін демонстрацій зі застосуванням цієї силової структури, то люди й почали з недовірою ставитися до міліції», – пояснює Діденко. Гарантією якісної роботи правоохоронців може бути публічність, додає Андрій Діденко. Захищати правопорядок є головною метою міліції. Про це правоохоронці часто забувають, «кришуючи», наприклад, наркобізнес чи займаючись іншою незаконною діяльністю, стверджує правозахисник. Експерти вважають корисним досвід Грузії у реформі правоохоронних органів. Мають на увазі реформи, здійснені при Президенті Саакашвілі. Протягом двох років із МВС Грузії звільнили 75 тисяч із 85 тисяч співробітників. Принципово на службу не брали колишніх правоохоронців. Зрештою зарплата у грузинській поліції, а потім і в усьому державному апараті, зросла за роки реформ у десятки разів. Для порівняння: середня зарплата в Грузії – 200 доларів. А, наприклад, дільничний інспектор заробляє до 500 доларів на місяць, патрульний – до 1000 доларів. А щодо української міліції, то Міжнародна правозахисна організація Amnesty International констатувала, що в ній зберігається атмосфера безкарності та свавілля. Згідно зі звітом правозахисників, тортури та інші форми жорстокого поводження, як і раніше, залишаються здебільшого не покараними. Під час , проведеного Інститутом соціології НАН України «який рівень Вашої довіри міліції?», лише 0,8% опитаних українців відповіли: «цілком довіряю», ще 8% – «переважно довіряю». Водночас на запитання «чи вистачає вам порядку у суспільстві?» 73,5% опитаних відповіли негативно.