У Росії може відбутися державний заколот (світова преса) 
Фатальна слабкість авторитарних режимів полягає у тому, що правителі пригнічують суспільство.
Російська англомовна газета  пише, що правляча еліта Москви дійшла висновку, що Вашингтон і Брюссель мають намір домогтися зміни режиму в Росії, хоча жоден представник США чи ЄС нічого подібного ніколи не заявляв. Росія почала боятися того, що Захід спробує організувати державний заколот у Росії. Скоріше за все західні країни не мають плану скинути режим президента Володимира Путіна. Однак, якщо оцінювати ситуацію в Росії з точки зору класичного дослідження державних заколотів, яке зробив Едвард Люттвак, то країна наближається до стану, в якому подібні заколоти зазвичай трапляються. Щоб спровокувати заколот, економічне зростання країни має припинитися і супроводжуватися безробіттям та інфляцією; країна має воювати у довгій невдалій війні або її лідери мають зазнати серйозної дипломатичної поразки; політична ситуація в державі має бути хронічно нестабільною. Фатальна слабкість авторитарних режимів полягає у тому, що правителі пригнічують суспільство, у той же час концентруючи владу в руках кількох людей. Таким чином, провести державний заколот є набагато легше. Тому для того, щоб захистити країну від зміни режиму, Кремлю не варто хвилюватися про загрозу з-зовні. Влада має забезпечити міцний суверенітет країни та активно сприяти розвитку сильного громадянського суспільства та демократії, а не пригнічувати їх, робить висновок видання. Американський журнал  пише, що обвал російського рубля може надати Путіну сили, адже тоді він зможе спертися на своє улюблене «пальне» – ксенофобію. Не дивлячись на те, що і рубль, і ціни на нафту стрімко падають, Росія не виглядає так, нібито перебуває в небезпеці політичного хаосу чи краху. Це говорить багато про Путіна та альтернативи його режиму, чи відсутність таких. По-перше, пише видання, Путін у значній мірі зібрав владу у своїх руках. Він витіснив на другий план опонентів, які змушені дотримуватися обережної та стриманої позиції. По-друге, Росія має валютні резерви за кордоном. Скільки – це предмет серйозних дебатів, однак, можна говорити про декілька сотень мільярдів доларів, пише журнал. Цього може бути недостатньо, якщо ціни на нафту роками будуть низькими, однак, цей капітал дає Путіну та його чиновникам простір для маневрів. Хоч економіка Росії і прив’язана до нафти й експорту товарів, ми маємо пам’ятати, що ця нація пережила набагато гірші часи за останні пару століть. Тому нижчі ціни на нафту можуть призвести, зокрема, до більшої ксенофобії і націоналізму чи більшої російської агресії через ситуацію в Україні чи поставки газу в Європу, адже Путін буде знаходити інші шляхи для підтримки своєї влади та престижу вдома, пише Politico. Однак, інший американський журнал,  говорить протилежне і припускає, що економічні проблеми можуть зіпсувати плани Путіна. На думку автора статті, стрімко падаючої ціни на нафту може бути достатньо, щоб припинити агресію Кремля в Україні. Навіть до запровадження санкцій та падіння цін – російську економіку не можна було назвати «здоровою». Деякі експерти пророкували спад економічного зростання країни задовго до української кризи, однак ціни на нафту допомагали Росії триматися на поверхні. Крім того, не дивлячись на те, що Путін лишається популярним політиком вдома, цілком зрозуміло, що його режим і дії Росії в Україні мають реальну економічну вартість для громадян країни. Наприклад, Кремль був змушений використати кошти з пенсійного фонду для фінансування інфраструктурних проектів. Не відомо, як на це відреагують державні працівники та пенсіонери, одні з основних блоків підтримки Путіна. Крім того, російські компанії починають просити у влади дотацій, що не дозволить Кремлю продовжувати нарощування російської армії. Це, у свою чергу, завадить йому втручатися та впливати на країни східної Європи, пише National Review.