Співпраця Китаю з недемократичними режимами непокоїть західні країни
Аналітики кажуть, що таке співробітництво негативно впливає на міжнародний імідж Китаю.
Китай в пошуку енергетичних ресурсів необхідних для його постійно зростаючої економіки контактує із режимами, з якими країна Заходу вважають за краще не мати стосунків. Китайські лікарі працюють в шпиталі поблизу столиці Зімбабве, міста Хараре. Китайські миротворці в південному Судані займаються будівництвом. Так Китай будує свій міжнародний імідж. Втім попри гуманітарну спрямованість цих проектів, багатьох непокоять зв’язки Китаю із урядом Суданом, або підтримка військових лідерів Бірми. Китай отримав репутацію країни, яка радо підтримає будь-який режим, який надасть йому доступ до своїх енергетичних ресурсів. Пітер Пам, директор Центру досліджень Африки при Атлантичній раді , каже, що Китай прагне не лише енергетичних ресурсів. «Китай хоче зміцнити свою позицію в світі. Пекін цікавить як дипломатична підтримка, яку можуть надати 53 країни Африки на міжнародних форумах так і – в ширшому сенсі – створення багатополярного світу», – каже аналітик. Сьогодні більше третини імпорту пального надходить до Китаю із Африки. Енергоресурси грають ключову роль в підтримці теперішніх темпів економічного зростання Китаю. Тривалий час Пекін був союзником президента Зімбабве Роберта Муґабе, який править країною протягом вже 30 років. Пітер Наварро, професор економіки Каліфорнійського університету, каже, що в Зімбабве Китай отримав доступ до всього від тютюну до діамантів. «Китай розширює присутність в Зімбабве. Китайські фермери вже збирають там врожаї, які відсилають до себе додому в той час як зімбабвійці голодують», – говорить професор Наварро. На знак подяки Китай надає Муґабе та його партії політичне прикриття в ООН. Зімбабве – не єдина країна, якій допомагає Пекін. Незважаючи на те, що Китай підтримав запровадження санкцій проти Ірану, він заблокував спроби посилити торгові обмеження щодо цієї країни. Таку ж політику Китай проводить стосовно Північної Кореї та Бірми. Маркус Ноланд, дослідник Інституту імені Пітерсона , каже, що Пекін розглядає Північну Корею як свого корисного пішака. «Північна Корея співпрацює з Пакистаном та Іраном у сфері ядерних досліджень і тим самим дає Пекіну змогу докучати його найбільшим геополітичним суперникам – Сполученим Штатам та Індії», – каже фахівець. Водночас Ернест Боуер з Центру Стратегічних та Міжнародних досліджень каже, що підтримка таких держав негативно впливає на міжнародний імідж Китаю. «Китай створює видимість того, що погані хлопці, його сусіди, діють автономно. Втім таким чином Пекін руйнує репутацію впливового та відповідального партнера в цьому регіоні», – стверджує він. Ернет Боур також додає, що найближчим часом Пекіну не вдасться зайняти роль мирної супер-сили ні в Азії, ані де інде.