У Давосі говорили про вільну економічну зону для біженців
Проблеми економічної рівності, допомога біженцям і війна з тероризмом – головні теми Всесвітнього економічного форуму.
Віце-президент США Джозеф Байден закликав світових лідерів активніше поширювати новинки у галузі технологічних досягнень, щоб у майбутньому якісно змінити рівень життя усіх людей на планеті. Такі думки він висловив під час Всесвітнього економічного форуму, що закінчується в Давосі. Дискусії світових лідерів на цьому альпійському курорті часто точилися довкола економічних негараздів та шляхів їх подолання. Цього разу вони відбувалися ще й на тлі численних повідомлень про ріст нерівності в світі між невеликою групою багатіїв та бідними. Втім, цього разу найбільшу увагу на форумі отримали не політичні чи бізнес-лідери, а звичайний робот. Розумна машина, яку її південнокорейські винахідники нарекли Ґубо, показує новітні досягнення людства. Серед яких – мобільні телефони – імплантовані в тіло, надруковані на 3D-принтерах внутрішні органи людини й одяг, який буде підключатися до Інтернету. Віце-президент США Джозеф Байден сказав: ці новинки, на жаль, навяд стануть досяжними для незаможних. У своєму виступі він нагадав, що, згідно з даними дослідників, натепер невеличка група багатіїв – лишень 62 людини – концентрує в своїх руках стільки статків, як половина всього населення світу. Вказуючи на цю нерівність, Байден закликав до ліквідації офшорних податкових зон, які використовують багатії, і порадив політичним та бізнес-лідерам створювати можливості для всіх. «Коли люди відчувають, що їхні надії на гідне життя примарні або й нездійсненні, їх охоплює тривога, – і це природно. Так само як – розчарування й гнів. Але саме це також дає ґрунт реакціонерам спекулювати на питаннях ксенофобії, імміграції, націоналізму, це дозволяє їм поширювати ізоляціоністські ідеї. І – як наслідок – ці ідеї роздирають суспільства у багатьох країнах. Селять в них нестабільність», – заявив Байден. Погодилася з ним і королева Йорданії Ранія, в країні якої сирійські біженці нині вже складають двадцять відсотків населення. Вона наголосила – короткотермінові рішення про те, як допомагати втікачам від війни, обернуться в майбутньому ще більшим лихом для усього світу. Й закликала до того, щоби створити економічну зону для біженців. «Якщо ви зробите це – то біженці отримають не лише почуття впевненості в майбутньому, – зазначила Ранія. – Ви дасте їм можливість самостійно себе забезпечувати, а отже ви скоротите свої витрати. Більше того, вони також отримають певні навички, які вони зможуть використати і в майбутньому, коли захочуть повернутися до своїх країн». Втім тема економічної скрути нині є актуальною не лише для біженців. Світ загалом без особливого оптимізму дивиться на те, що коїться в економіці багатьох країн. Падіння цін на нафту змусило задуматися світових лідерів про можливість економічного спаду в Китаї, що потягне за собою й решту світової економіки. Погоджуються з ними й фінансові аналітики. «Щоразу, коли ми бачимо зменшення темпів росту китайської економіки, нам є над чим задуматися. Тому що ці тенденції в будь-якому разі вплинуть і на американську, і на світову економіку. Адже є багато американських компаній, які співпрацюють із китайськими партнерами. Все взаємопов’язано», – вважає керівник нью-йоркської фондової біржі Пітер Коста. Все справді пов’язано, додають від себе світові й бізнес-лідери. Так само, як економіка й питання війни чи тероризму. Тому ще одним головним викликом для себе вони називають потребу побороти й зупини поширення тероризму, який загрожує суспільствам у всьому світі. Має більш ніж 16-річний досвід у журналістиці. Починала з роботи кореспондентки на радіо «Континент» у Києві. Відтоді працювала журналісткою на телеканалі СТБ, а також у виданнях: «Україна молода», «Газета по-українськи», «Новинар»; спеціальною кореспонденткою і текстовою редакторкою ранкових випусків телеканалу СІТІ, оглядачкою та головною редакторкою сайту «Медіа Бізнес»; дописувала для National Geographic Україна. Має дві вищі освіти – за першою – фольклористка й викладачка української мови та літератури. Диплом режисерки документального кіна отримала як стипендіатка програми Fulbright, в американському університеті Wake Forest, що у Північній Кароліні. Є авторкою кількох документальних короткометражних фільмів, два з яких – «Пісні надії» та «Солдат-метелик» – були показані на американських кінофестивалях: RiverRun International Film Festival та Princeton Film Festival. З «Голосом Америки» була від весни 2014 року до осені 2017 року. Працювала як відеооператорка, журналістка та продюсерка. Відзняла серію сюжетів про українську діаспору в США з Бостона, Нью-Йорка, Парк-Сіті, Балтимора, Вашингтона, Арлінгтона, Нью-Джерсі та Лос-Анджелеса.