Посилення НАТО на cхідних кордонах має бути відповіддю на агресію Росії
Жодна країна не має права вето у питанні щодо членства України та Грузії в НАТО, - міністр закордонних справ Польщі Вітольд Ващиковський.
Польща доводить, що у відповідь на агресивність Росії потрібні і економічні санкції, і посилення обороноздатності. Колись у НАТО вважали, що для стримування Росії досить факту членства країн у НАТО. Але після російської війни в Грузії, а тепер в Україні, такі країни як Польща називають кращою гарантією створення нових баз НАТО у Cхідній Європі. Про це Мирославі Гонгадзе сказав у Вашингтоні міністр закордонних справ Польщі Вітольд Ващиковський : Під час безпекової конференції у Мюнхені ви казали, що недостатня присутність військових НАТО на східних кордонах є демонстрацією слабкості НАТО. Що ви мали на увазі? : Деякі країни-члени НАТО не певні як гарантувати безпеку східних кордонів НАТО. Вони думають, що ідея словесних гарантій є вирішенням проблеми. З моєї точки зору ми маємо відмовитись від цієї філософії і забезпечити фізичну присутність військ НАТО. Деякі союзники розглядають таку присутність військ НАТО конфронтаційною щодо Росії. Ми не можемо прийняти таку філософію. Ми кажемо, що відсутність військ НАТО є демонстрацією слабкості і може провокувати Росію. Тому саме присутність НАТО, з нашої точки зору, стримає Росію від будь-яких дій щодо східно- та центральноєвропейських країн. : Багато експертів наголошують на тому, що НАТО не готове до конфронтації з Росією, яка будує свою військову потугу вже багато років. Чи з вашої точки зору НАТО готове до війни з Росією? : Ніхто не хоче воювати з Росію. Ніхто не готується до конфлікту з Росією. Ми вважаємо, що посилення НАТО на сході є попереджувальним кроком, який змусить Росію відмовитись будь-яких військових дій. : Як Польща бачить питання розширення НАТО? Грузія та Україна заявляють про своє бажання інтеграції з НАТО та вступу до альянсу. Грузія зокрема заявляє, що вона вже готова до вступу у НАТО. У цьому році відбудеться Варшавський саміт, тож якою є позиція Польщі? : Так, питання розширення НАТО у додатку до посилення східних кордонів буде важливою темою дискусії на саміті у Варшаві. Ми сподіваємось, що ті країни , які бажають вступити в НАТО, будуть мати можливість стати членами НАТО в майбутньому. Жодна країна не має права вето у цьому питанні зокрема щодо членства України та Грузії. Двері НАТО мають бути відчинені, і ми у Польщі важко працюємо разом з іншими центральноєвропейськими країнами, щоб надати такі гарантії членства усім перспективним членам НАТО. : Наскільки серйозною є загроза безпеки зокрема для Польщі та загально для Європи від російсько-української війни? : Наша оцінка є чіткою, це пряма агресія Росії щодо України, захоплення територій, зокрема Кримського півострова на вторгнення на Донбас. Росія відправляє військових, техніку, підтримує проросійських бойовиків. Ми підтримуємо зусилля міжнародної спільноти, яка здійснює тиск на Росію з метою зупинити агресію, зупинити війну. : Як ви бачите вирішення цього конфлікту? Чи Мінські угоди є шляхом до його вирішення? : Поки ми не бачимо виходу. Ми досі сподіваємось, що Мінські угоди будуть виконані у наступні декілька місяців, якщо це не станеться, то санкції щодо Росії мають продовжитись. Але ми також сподіваємось , що падіння економіки Росії через санкції та падіння ціни на нафту змусять Росію до кооперації і припинення цієї війни. : І європейці та американці повинні продовжити дію санкцій? : Так, це спільна думка на сьогодні, якщо Мінські угоди не будуть виконані, санкції мають бути продовжені на наступні півроку. : Дуже дякую. ​ Ведуча, головний редактор і керівник Української служби «Голосу Америки». На додаток до праці на «Голосі Америки», часто виступає як експерт із питань України, Східної Європи та свободи слова на пострадянському просторі. Статті Мирослави друкуються на шпальтах  таких світових видань, як Wall Street Journal, Washington Post, NPR, Journal of Democracy. Мирослава є співавтором науково-публіцистичної роботи «Розірваний нерв» про протестний рух в Україні 2000-2004 років. З освітою правника, здобутою у Львівському державному університеті, має великий досвід роботи в галузі журналістики та зв'язків із громадськістю. Працювала журналістом, редактором, продюсером, керівником медія-кампаній в Україні та США у низці політичних і медійних організацій, у тому числі RFE/RL, Інтерньюз, IRI, NDI. Серед іншого - Мирослава також була дослідником Університету Джорджа Вашингтона (2003) та володарем стипендії Рейгана-Фасела Національного фонду за демократію (2001). «За видатний внесок у розвиток журналістики, активну громадянську позицію та професійну майстерность» Мирослава Ґонґадзе нагороджена Орденом княгині Ольги. Інформувати, поєднувати й об’єднувати людей та ідеї, надихати – такою Мирослава бачить свою місію. У вільний від роботи час, якщо такий з’являється, захоплюється подорожами, мистецтвом, фотографією. Виховує доньок-близнюків Нану та Саломе.