США шукають, як допомогти сирійському народу за бездіяльності ООН
Так звані «Друзі Сирії» – група країн, до яких входять Німеччина, Туреччина та США, шукають шляхів допомогти сирійському народу.
У Сирії триває обстріл урядовими силами міста Гомс – центру протестів проти режиму президента Башара Ассада, які розпочалися у країні в березні минулого року. За даними сирійських опозиціонерів, за останню добу у Гомсі загинуло понад 30 осіб. Війська Ассада вдаються до ракетних і мінометних бомбардувань. Урядові війська ввійшли у Гомс 4-го лютого – для, як стверджує Дамаск, «знищення терористичних груп» та «відновлення безпеки». Напередодні комісар ООН із прав людини закликала міжнародну спільноту вжити заходів для припинення «розправи» над цивільними у Сирії. Тим часом Адміністрація Барака Обами шукає шляхи надання підтримки опонентам сирійського президента після того, як через вето Росії та Китаю, ООН виявилась безпорадною. Боротьба за контроль над Сирією триває. Кількість жертв вже настільки висока, а ситуація настільки хаотична, що ООН від початку місяця припинила їх рахувати. Але ООН не може нічого зробити через вето, яке наклали на її рішення члени Ради безпеки Китай та Росія. Державний департамент США шукає шляхи допомогти сирійському населенню. «Ми плануємо вдатися до кроків за межами юрисдикції ООН для того, аби посилити та поширити тиск міжнародної громадськості на Ассада», - заявила речник Держдепу Вікторія Нуланд. Німеччина – член так званої групи «Друзі Сирії». Це – група країн, відданих ідеї зупинити кампанію насильства Ассада. «Санкції в Європі будуть посилені. Ми створимо контактну групу для переговорів з демократичною частиною Сирії», – пообіцяв міністр закордонних справ Німеччини Ґвідо Вестервелле. Учасник цієї групи прем’єр-міністр Туреччини Таїп Ердоґан каже, що вони працюють над відновленням миру та стабільності в Сирії: «Ми використовуємо кожну дипломатичну можливість, аби зосередити увагу міжнародної громадськості на Сирії. Ми збираємося почати нову ініціативу за участі тих країн, які стоять на боці сирійського народу, а не сирійського уряду». Але президент Ассад має власних друзів – Іран, Росію та Китай. Експерт Інституту Катона Малу Іносент каже, що Тегеран сприймає боротьбу навколо Сирії як загрозу власним інтересам: «Регіон розділений не лише за геополітичними, а і релігійними ознаками. І Іран бачить, що як тільки режим Аль Ассада паде, він втратить союзника». Ерін Снайп, заступник держсекретаря з близькосхідних питань, каже, що підтримка Дамаска Іраном ставить його у програшну позицію: «Ми, міжнародне співтовариство, хочемо робити правильні дії. Близький Схід переживає кардинальні зміни. Старі режими відходять в історію. І Іран стає на бік старих режимів – режиму, який чіпляється за владу шляхом насилля». Але чи підтримають США та інші країни-друзі Сирії повстанську Вільну армію Сирії поки що не відомо. Як нещодавно заявив Барак Обама, конфлікт в цій країни мусить бути розв’язаний без військового втручання.