Моя робота в ООН - форма захисту України, хоча це і не "Джавеліни" - посол США в ООН
"Подвоївши ставки та спробувавши надати більше зброї, ніж Путін – ми матимемо більше болю українців".
Ми можемо продовжувати повторювати, що Крим – це Україна, однак ми не маємо реального плану як повернути Крим. Як ви бачите вирішення цієї проблеми? Я розумію. У мене є привілей встати на підтримку України, Криму та захист міжнародного права. Водночас , я не жила там, мене звідти не виганяли. Я не відчуваю болю який відчувають багато кримчан, які не можу повернутися додому. Я можу лише уявити відчай, який відчувають люди. Однак я можу сказати вам , що санкції , які ми наклали через незаконну анексію Криму Росією, не будуть зняті, поки Крим не повернеться і не стане частиною України. Ми ніколи не визнаємо, що зробила Росія. Навіть якщо зараз це виглядає як просто слова та норми, санкції. Мінські домовленості, ви кажете не працюють, так і є вони не працюють. Не працюють ефективно. Чи не думаєте ви, що слід  Можливо, повинні бути внесені поправки? Зараз немає пунктів, які б чітко вказували у якій послідовності сторони повинні їх виконувати. Міжнародна спільнота дуже сильно тисне на Україну і не достатньо тисне на Росію. Можливо Мінські угоди таки потребують перегляду. По-перше, треба пам’ятати, де ми були до Мінська: ми мало гарячу фазу війни. Ми всі хвилювалися за Маріуполь і звичайно за населення, яке проживає на лінії фронту. Тому Мінськ – це зниження рівня насильства. Нажаль, в останні тижні ми бачимо активізацію насильства, але наше завдання втримати перемир’я. Щоразу, коли президент Обама розмовляє з Путіним, включно з останньою розмовою, імплементація Мінських домовленостей – є головною темою. Наголошуючи на необхідності виконання Мінська ми намагаємося співпрацювати з Росією. Я знаю, що це примушує українців нервувати. Щодо Сирії, має місце спроба знизити рівень насильства та забезпечити певний політичний перехід влади у тій країні. У всіх переговорах з Росією Ми ніколи не забуваємо, говорячи образно, про слона у кімнаті. Цим слоном є Україна: Нелегальна та незаконна анексія та окупація українських територій. Тому ми продовжуємо активно тиснути Тобто, немає закулісних домовленостей з Росією? : Ні-ні-ні. Є бажання бачити імплементацію та визнання того, що все пов’язане між собою. У 1994  і отримала гарантії від США та Великобританії щодо територіальної цілісності. та міжнародна спільнота для допомогти Україні не лише словами й дипломатією, але й іншими засобами? Я розумію на що ви натякаєте: . Це те, про що просили багато українців. Ми зробили висновок, що військове вирішення буде катастрофою для всіх. Так, це підхід, який використовує президент Путін, для того, щоб досягти амбітних цілей в Україні. Однак, подвоївши ставки та спробувавши надати більше зброї, ніж Путін – ми матимемо більше болю українців, постраждає значно більше людей, аніж досі внаслідок конфлікту. Але я розумію розпач людей. Ми надали багато нелетальної допомоги – близько трьох мільярдів доларів у позиках та інших формах допомоги. Зараз ми багато інвестуємо у сферу правосуддя та антикорупційні зусилля. Я думаю, що час продемонструє, що такий підхід – не биття себе у груди, хоча я це робила у Раді Безпеки – а ізоляція Росії, демонстрація економічних та політичних наслідків за поведінку 17 століття у 21 столітті. Через це Росія таки пішла на Мінські угоди. Я дивилась на статистику, яка демонструвала, що у 2013 році російська економіка становила лише 1/8 частину американської економіки, зараз це 1/16. Оцінка, яку дають фінансові агентства такі як Moody’s та Standard and Poor’s російській економіці. Вони погані для російської еліти, для російського уряду, для президента Путіна. Ви прекрасно знаєте президента США Барака Обаму і казали, що довіряєте його рішенням. Тож ви вважаєте, що його рішення з цього приводу вірні? : Можна було побачити з коментарів, які він робив публічно, що змагання по форумлі "танк за танк" з Путіним у цьому контексті... А як щодо "", протитанкових ракет? : Якщо дивитись на це фундаментально то на кожний "" Путін може відповісти надавши протилежній стороні значно більше військове устаткування. Я розумію розчарування людей. Ми це проходили. Зі свого боку можу сказати - те, що я щодня роблю в ООН це теж захист, хоча і інший його вид. Це звісно не "Джавеліни", але це метод захисту прав українського народу, цілісності країни та норм міжнародного порядку... Ведуча, головний редактор і керівник Української служби «Голосу Америки». На додаток до праці на «Голосі Америки», часто виступає як експерт із питань України, Східної Європи та свободи слова на пострадянському просторі. Статті Мирослави друкуються на шпальтах  таких світових видань, як Wall Street Journal, Washington Post, NPR, Journal of Democracy. Мирослава є співавтором науково-публіцистичної роботи «Розірваний нерв» про протестний рух в Україні 2000-2004 років. З освітою правника, здобутою у Львівському державному університеті, має великий досвід роботи в галузі журналістики та зв'язків із громадськістю. Працювала журналістом, редактором, продюсером, керівником медія-кампаній в Україні та США у низці політичних і медійних організацій, у тому числі RFE/RL, Інтерньюз, IRI, NDI. Серед іншого - Мирослава також була дослідником Університету Джорджа Вашингтона (2003) та володарем стипендії Рейгана-Фасела Національного фонду за демократію (2001). «За видатний внесок у розвиток журналістики, активну громадянську позицію та професійну майстерность» Мирослава Ґонґадзе нагороджена Орденом княгині Ольги. Інформувати, поєднувати й об’єднувати людей та ідеї, надихати – такою Мирослава бачить свою місію. У вільний від роботи час, якщо такий з’являється, захоплюється подорожами, мистецтвом, фотографією. Виховує доньок-близнюків Нану та Саломе.