Зоопарк у Вашингтоні – тепер також охоронець природи
На спеціальному об`єкті його експерти розробляють заходи для збереження видів тварин, яким загрожує вимирання.
Понад 100 років Національний зоопарк у Вашингтоні приваблює відвідувачів, які хочуть дізнатися більше про тваринний світ. У цю пору в зоопарку є приблизно 2 тисячі тварин: від мурашок до слонів. Головною метою столичного Національного зоопарку впродовж половини історії його існування було ознайомлення відвідувачів із тваринами, а тепер він також вважається одним з лідерів у справі охорони природи. Андійські ведмежатка - найновіші мешканці Національного зоопарку у Вашингтоні. Коли їх вперше представили публіці у травні – це привабило багато уваги, адже їх вид належить до тих, яким загрожує вимирання. Директор зоопарку Денис Келлі каже, що «це – історія успіху, як для нас, так і для справи охорони цього виду». В Національному зоопарку представлені 400 видів тварин. Майже одній п’ятій з них - загрожує вимирання. Наприклад, червона панда. Їх залишилося менше 2,5 тисяч, головно, через втрату їх природного середовища в Китаї, Гімалаях та у Бірмі. Завдяки заходам науковців у неволі вже народилось понад 120 червоних панд. Більшість з них з’явилися на світ за 100 кілометрів від Вашингтонського зоопарку, у горах Шенандоа, штат Вірджинія. Тут знаходиться штаб-квартира Смітсонівського Інституту збереження біологічної природи. Директор інституту Стівен Монфорт каже, що об`єкт доволі унікальний. «У Сполучених Штатах є 225 зоопарків, і лише 5 з них мають додаткові об’єкти, такі як цей. Ми намагаємося зайнятися тими видами, які потребують наукового підходу і допомоги в розмноженні». Монфорд розповідає, що серед таких видів є кінь Пржевальського, який походить із степів Західної Європи та Азії. «У нас є 27 цих коней. Це - найбільша контрольована популяція у Сполучених Штатах. Після Другої світової війни їх кількість зменшилась до 12. Сьогодні в світі їх є понад 1500». Понад 400 коней Пржевальського випущено на волю у Китаї, Монголії та Казахстані. Водночас Монфорт зазначає, що зоопаркам неможливо творити чудеса. «Надто часто до зоопарків звертаються, коли залишилося 20, або 15 одиниць даного виду. Одначе, навіть 50 або 100 - це дуже мало. А потім від зоопарків вимагають, щоби вони творили чудеса…». Втім розвиток науки все ж дозволяє творити деякі чудеса. Заморожена сперма тварини, навіть давно померлої, може допомогти відродити вид, як це сталося у випадку чорноногого тхора. Нові технології також дозволяють науковцям стежити за рівнем гормонів, використовуючи фекальні зразки. Це, серед іншого, допомогло дослідникам встановити, що коли дві самки гепардів є разом, одна може перешкодити іншій завагітніти. Голова Центру охорони довкілля та еволюційної генетики Роб Флейшер пояснює: «Ми опрацьовуємо програми контролю популяцій. У випадку тварин у неволі ми намагаємось їх більше змішувати, і проектувати програму розведення так, щоби не втратити генетичної різноманітності». Хоч дослідники Інституту працюють із зразками ДНК тварин, що померли тисячі років тому, не слід сподіватися, що незабаром будуть відтворені давно вимерлі види. Втім Стівен Монфорт воліє, що зусилля були спрямованні на порятунок існуючих видів. «Одне, що мене турбує, коли йдеться про високотехнологічні ідеї щодо відтворення видів, які вимерли, так це те, що сьогодні деякі види так швидко занепадають, що ми змушені вибирати: котрих рятувати, а котрих ні». Саме тому у зоопарку свято кожного разу, коли народжується ще одна тваринка.