Закордонна політика США за минулий рік в оцінці експертів
Факт досягнення домовленості у Парижі про кліматичні зміни вражає.
Протягом року, що минає, президент Барак Обама був змушений зосереджуватися на багатьох закордонних проблемах. Що можна вважати його досягненнями і невдачами за цей рік? Американський прапор вперше за півсторіччя підняли в посольстві США у Гавані. «Сполучені Штати погодилися офіційно відновити дипломатичні відносини з Республікою Куба та відкрити посольства», – заявив президент. США також відіграли ключову роль у досягненні ядерної угоди з Іраном. «Ця домовленість показує, що американська дипломатія може досягти реальних змін, які роблять нашу країну і ввесь світ безпечнішими», – додав Обама. Літо цього року для Обами було літом дипломатії. Говорить Брюс Джонс з Інституту Брукінґса: «Якщо наступного року ми побачимо позитивні зрушення в питаннях Ірану, Куби, України, тоді ми зможемо озирнутися і сказати, що Обама довів: американські дипломатичні і політичні зусилля справді приносять результати». Минуть місяці, якщо не роки, коли можна буде виміряти успіхи угод з Кубою, Іраном та договору про тихоокеанську торгівлю. Можливо ще довше часу забере оцінка ефективності міжнародної угоди про протидію змінам клімату. Але навіть факт досягнення домовленості у Парижі 200 країн вражає. «Те що Сполучені Штати і Китай – два найбільші джерела забруднення атмосфери погодилися на двосторонній підхід задля скорочення викидів, вплинуло на глобальні переговори і показало, що означає, коли два найбільші гравці діють разом», – вважає Брюс Джонс. Але попри успіхи дипломатії, Близьких Схід упродовж року, що минає, показав, що є проблеми у вирішенні яких вона досі безсила. Говорить Вікрам Сінг з Центру американського прогресу: «Країни стратегічно важилвого регіону розпадаються, а реакція США і світу ще формується, і я не думаю, що хтось вже зміг знайти чарівну формулу». Одним із завдань, які Обама ставив собі під час приходу до влади, було досягнення миру на Близькому Сході. Однак поява і розростання «Ісламської держави» в Іраку й Сирії, а також конфлікти в Ємені та Лівії показали, що ця мета, не наблизилася.