Блокада Ради триває; влада пригрозила перевиборами
Ніхто не береться прогнозувати - чим закінчиться це протистояння.
Наскочила коса на камінь. Український парламент заблокований ось уже восьмий день. Відколи 5 лютого мала відкритися сесія, Верховна рада не запрацювала, і невідомо, чи запрацює до 19 лютого, як це пообіцяв спікер. Опозиція затялася: каже – не відступиться, доки не доб’ється персонального голосування. Влада теж не відступає ні на крок. Ситуація патова, і вже залунали розмови про можливість розпуску парламенту і дострокових виборів. Слідом за опозицією, свою готовність іти до кінця задекларувала влада. Лідер фракції Партії регіонів Олександр Єфремов заявив у вівторок, що президент Янукович занепокоєний недієздатністю парламенту і може втрутитись, а провладна партія дочасних виборів не боїться. «Якщо це потрібно буде для того, щоб налагодити політичну систему роботи в державі, ми на це підемо, – пригрозив Єфремов. – Але це взагалі-то маячна ситуація», – додав він. Лідеру «регіоналів» відповів лідер фракції «Батьківщина» Арсеній Яценюк. Як він застеріг у віторок, якщо доведеться йти на дочасні парламентські вибори, то ними справа не закінчиться. «Україні необхідні дострокові вибори – але одночасно президентські та парламентські», – заявив Яценюк, якого цитує прес-служба «Фронту змін». Пристрасті нагнітаються. І чим закінчиться це протистояння – чи перемогою опозиції, чи силовим розблокуванням, як пригрозили представники більшості – сьогодні не береться прогнозувати ніхто. Опозиціонери твердять своє: для них питання персонального голосування принципове, на жодні компроміси вони не підуть. Межу компромісу окреслив в інтерв’ю Голосу Америки народний депутат від партії «Свобода» Ігор Мірошниченко. «Наша позиція проста: компроміси можуть лежати тільки в площині, яка передбачає персональне голосування. Якщо сенсорна кнопка чимось не влаштовує провладну більшість, можемо голосувати бюлетенями, можемо голосувати підняттям рук, виходом у праві і ліві двері. Тобто можемо використовувати досвід роботи різних парламентів різних країн. Немає жодних проблем. Але інші компроміси, як-от віра на слово, покладання на совість, письмова реєстрація – це вже не приймається. Ми зрозуміли, що від депутатів, які не ходять на роботу, марно чекати дотримання моральних принципів», – заявив Мірошниченко. Як додає депутат, «Ми обіцяли, що кнопкодавів не буде. І якщо ми доб’ємося персонального голосування, це буде перший крок до встановлення диктатури закону, а не «понятій» і політичної доцільності. І я думаю, що маленькими кроками ми реалізуємо велику мету – демократичну Україну, в якій є верховенство права і Конституція України є найголовнішим документом, який виконують усі без винятку». Важливою виявилась проблема персонального голосування і для влади, – каже політтехнолог Агентства моделювання ситуацій Олексій Голобуцький. «Судячи з того, як Партія регіонів стоїть на своєму з приводу особистого голосування, то питання для них, дійсно, серйозне. Хоч як вони намагалися його нівелювати й применшити, але насправді воно виглядає дуже проблематичним. Тобто стабільної більшості нема, є лише тимчасова, яка буде мінятись. І завдання, яке ставив президент – мати стабільну більшість із певним «замахом» на створення конституційної – не вдалося виконати. Тепер стоїть завдання мати бодай відносно стабільну більшість, яка б голосувала, приймала закони. Персональне голосування для влади – зайва перешкода», – сказав Голобуцький Голосу Америки. У те, що протистояння влади і опозиції закінчиться дочасними виборами, експерт, однак, не вірить. За його словами, заяви про готовність до перевиборів, які лунають з обох боків, це не більше, ніж гра на нервах. «Зараз іде гра на психіку. Ось уже й влада починає заявляти, що готова йти на вибори. І навіть погрожує провести перевибори на повністю мажоритарній основі. А це невигідно опозиції. Залякати опозицію покликане й вчорашнє безпрецедентне рішення Вищого адмінсуду, який позбавив мандатів двох народних обранців Балогу і Домбровського. Тобто йде психологічний тиск. Але дочасних виборів не буде; у цьому й сама влада абсолютно не зацікавлена», – вважає Голобуцький. Свій вихід із ситуації, що склалася, пропонує політтехнолог Тарас Березовець. «Грамотний політтехнологічний вихід полягає у тому, щоб знайти компроміс, який би влаштував обидві сторони. Ніхто не хоче розпуску Ради – ні влада, ні опозиція. Вихід із ситуації – погодитись на те, що призначаються кілька днів на місяць, коли є голосування. Наприклад, це може бути один день на тиждень, коли депутати приїжджають і голосують особисто, а решта днів відводиться для обговорення. Тому влада має погодитись на зміну законодавства і те, що буде персональне голосування, а опозиція має погодитись на те, щоб були призначені декілька днів на місяць, коли відбувається голосування», – сказав Березовець Голосу Америки. Натомість на думку Голобуцького, це проблеми не вирішує. «Якщо у депутатів нема бажання взагалі приходити у Верховну раду, чому в певний день вони захочуть приходити? Це вирішення половинчасте. Просто порушувати закон тоді будуть менше, ніж зараз», – каже Голобуцький. Своєю чергою, «свободівець» Мірошниченко наголошує: жодні компроміси не пройдуть, як і спроба силою розблокувати Раду. «Якщо буде силовий варіант з боку влади – в нас знайдеться надійна і адекватна відповідь такому варіанту. Я думаю, що у силовий спосіб влада не вирішить проблему», – сказав народний депутат Голосу Америки.