У Китаї збільшується попит на товари розкоші
У час коли більшість країн світу бореться із рецесією, продажі товарів розкоші в Китаї збільшились на 30%.
Швидкий економічний розвиток Китаю веде до змін практично в усіх аспектах: від глобального військового балансу і фінансового розподілу до дизайну сучасних автомашин. Це також збільшує попит на товари розкоші. Шіе Шаоя підбирає до вишуканої сукні фірми Валентино відповідне взуття і аксесуари. Такий гардероб був би нечуваним за часів Мао Дзедуна. Шіе, яка працює в Пекіні в керівництві рекламної компанії, заробляє 73 тисячі доларів на рік. Щонайменше третину вона витрачає на дорогий одяг, годинники і дизайнерські торбинки. Шіе Шаоя пояснює, що для неї це важлива частина її іміджу: «Дизайнерські товари дають людям почуття самовпевненості і соціального визнання». І хоч більша частина світу бореться з рецесією, продажі товарів розкоші в Китаї збільшились на 30 відсотків. Жан-Мішель Дюмон очолює PR фірму в Азії. Він говорить, що торік китайські споживачі витратили понад 9 мільярдів доларів на предмети розкоші, перегнавши Америку і поступившись лише Японії. «Це справжнє віддзеркалення зміни в суспільстві, економічних тенденцій Китаю в цілому. І сьогодні реально є готовність китайських споживачів зайняти сегмент споживання товарів розкоші». Збільшення попиту на дорогі товари дуже прибуткове для таких крамниць, як Ленакс, які пропонують вироби дизайнерських домів Прада, Ґуччі, Фенді тощо. Власниця крамниці Ґа Джінґ з оптимізмом дивиться в майбутнє. «Відомо, що майже усі дорогі дизайнерські фірми уражені скороченням ринків в усіх частинах світу, крім Китаю, де ринок все ще зростає. Тому ми, впевнено дивлячись в майбутнє, і відкриваємо крамниці в Китаї». Подібна ж впевненість віддзеркалена в нещодавньому опитуванні, за яким китайські споживачі в наступні 5 років збираються витратити майже 15 мільярдів доларів на товари розкошів. Економіст Девід Реслер вважає, що ці тенденції китайських споживачів сприймаються позитивно на Заході: «Китай перетворюється на сучасну країну. Це означає, що вони імпортуватимуть товари з розвинутих країн – Європи і Америки». Але попри економічний розквіт Китаю розрив між елітою і нужденною більшістю населення є вражаючим. Хоча кількість мільйонерів в Китаї росте, але заробітна платня мільярда трьохсот мільйонів звичайних громадян лишається однією з найнижчих серед країн на шляху розвитку.