Studenti spasavaju istorijsko ostrvo u Sijera Leoneu
Pojedine afričke luke koje su nekada korišćene za prevoz robova u Evropu i Ameriku danas su pretvorene u turističke destinacije. To nij
70-ih godina 17. veka, Britanci su počeli da koriste ostrvo Bans kao luku za trgovinu robljem. Hiljade stanovnika Zapadne Afrike odatle su, u lancima, prevožene do pirinčanih polja na američkom jugu. Vlasnici plantaža u Južnoj Karolini i Džordžiji bili su spremni da dodatno plate stručnost uzgajivača pirinča, uhvaćenih na obalama Zapadne Afrike, koja se prostire od današnjeg Senegala do Liberije. Novinari, student, osoblje i profesori Instituta Fatima u Makeniju u Sijera Leoneu nedavno su zaključili da je došlo vreme da se lično upoznaju sa tim poglavljem afričke prošlosti. Putovali su zbijeni u jednom džipu, putem koji je obuhvatao vožnju po pruzi, a zatim i ukrcavanje na jednu pirogu. Svoje putovanje u prošlost direktno su prenosili za svoju radio stanicu u Makeniju, putem mobilnih telefona. Jedan od profesora, , izrazio je zabrinutost zbog toga koliko je teško stići do ostrva. Putovanje je, nepovoljno po Afriku, uporedio sa svojom posetom turističkim lokalitetima u Evropi. Uživo prenošeni komentar putovanja nastavlja se iz piroge, koja propušta vodu, kada svoje utiske prenosi student Posle nekoliko sati, umorna grupa je konačno pristigla na ostrvo, sa obnovljenom energijom. Za većinu je to bila prva poseta ostrvu o kome su čitali u udžbenicima pa čak i sanjali o njemu, kao sponi sa ostatkom sveta. Oni kažu da istorija ropstva koja Sijera Leone povezuje sa Evropom i SAD nije nešto čega se stide, već čime se ponose. Grupa takodje izražava nezadovoljstvo što njihova vlada ne čini više kako bi očuvala ostrvo. Otac iz Instituta Fatima kaže… “ Turej kaže da bi pretvaranje ostrva u turističku destinaciju moglo da pomogne Sijera Leoneu da prebrodi sopstvenu bolnu prošlost posle višegodišnjeg gradjanskog rata. Na kraju posete, grupa je spontatno zapevala, osećajući sponu sa svetom prošlosti i nadajući se da će i drugi moći da osete neke od tih emocija na ovom napuštenom, ali ne i zaboravljenom mestu.