Rebrača: Profesionalni sport dosta zavisi od zdravlja
U razgovoru sa Bracom Đorđevićem, centar L. A. Klipersa govori o povredi leđa, skoro 20 godina dugoj karijeri i planovima.
Željko Rebrača cele sezone nije odigrao nijedan meč. Zbog problema sa leđima nije čak ni trenirao, sve do nedavno, kada je počeo sa trčanjem i radom na kondiciji. Kako kaže, nada se da će uspeti da se oporavi bez hirurškog zahvata, na koji su ove sezone bili primorani Peđa Stojaković i Žarko Čarbarkapa. Za operaciju još ne znam, probaću ove dve-tri nedelje … za sad je dobro, mnogo bolje, ali ne znam ništa, prava simulacije igre, guranja, svega ostalog ... posle toga ću znati. I u godinama, kojim sam ja, treba biti realan, ne očekivati ništa previše. Videćemo kako će se završiti, ne znam, ako budem igrao, ali kažem, ne treba očekivati nešto previše na kraju sezone, što se tiče NBA. Rebrači na kraju ove sezone ističe ugovor sa Klipersima i mada ne želi da govori o završetku karijere, priznaje da je sigurno blizu. Sve zavisi od ove sezone, kako će se razvijati situacija, na čemu će se završiti. Posle toga znaću da li ću da odigram još godinu-dve, videću. Pomenuo si trenerski posao, koji me sigurno ne interesuje, tako da ne verujem da će biti išta od toga. Nešto drugo u vezi košarke možda, ali ne trenerski posao. Ostalo bih ostavio za sebe, to su neki hobiji, interesantno je raditi nešto drugo van košarke, van sporta, u šta sam zaljubljen i volim. Kažem, u zavisnosti od toga koliko dugo vremena ću igrati, biće lepo provesti vremena i sa porodicom, klincima, posvetiti mnogo više pažnje njima. Posle skoro 20 godina profesionalnog bavljenja košarkom, tokom kojih je osvojio mnoštvo titula i individualnih priznanja i sa klubovima i sa reprezentacijom, Rebrača je logično – zadovoljan svojom karijerom: Bilo je mnogo lepih momenata, i Partizan, i Benenton, i Pantinaikos i reprezentacija od 1995. do 2000, ali kažem, profesionalni sport zavisi dosta od zdravlja i zdravstvene situacije. Tada nisam imao problema, posle su se pojavili i udaljili me od parketa, dosta vremena, tako da je bilo vrlo komplikovano vratiti se u kondiciono stanje, pre svega toga. Nije baš bilo sjajno, ali šta da se radi. Bez obzira na sve, i tokom poslednjih nekoliko godina u NBA ligi, bar na trenutke uspeo je da pokaže zbog čega je godinama bio najbolji evropski centar. Realno, možemo da pričamo o nekih godinu i po dana u Detroitu, možda dve, i toj prvoj godini u Klipersima. To može da bude pozitivno, ali u suštini nije ono što sam očekivao. Ne mogu da se vraćam i da žalim za tim, bilo je puno lepih trenutaka, što u evropskoj košarci, što ovde, pokazao sam da mogu da igram u NBA, ali okolnosti su bile takve, da jednostavno nisam imao izbora, a ni sreće.