Sitilidis: Akcija u Libiji i ekonomsko pitanje
Akcija u Libiji je i pitanje budžeta, imajući u vidu da je do sada već potrošeno oko milijardu dolara, kaže analitičar Džon Sitilidis
: “U svom govoru predsednik je pružio uveravanja da je vojna intervencija u Libiji opravdana iz humanitarnih razloga i obaveze da se spreči ubijanje civila, za šta SAD, prema predsedniku, imaju podršku evropskih saveznika i arapskog sveta. Medjutim, neki kritikuju predsednika zbog otvaranja trećeg vojnog fronta u Libiji, pored Avganistana i Iraka, u svetlu dosadašnjeg iskustva sa promenama režima i ekonomskim i ljudskim žrtvama koje je Amerika podnela. Akcija u Libiji nije samo vojnog karaktera već je to i pitanje budžeta, imajući u vidu da je za ovo kratko vreme do sada već potrošeno oko milijardu dolara u libijskom konfliktu. Dakle, u vreme akutne ekonomske krize vi ili morate da već imate ta sredstva u vojnom budžetu ili da ih stvorite, što će postati kontroverzno pitanje za Belu kuću i Kongres. Istovremeno, sa geopolitičke tačke gledišta, postavlja se pitanje šta SAD žele da postignu angažovanjem u libijskom gradjanskom ratu ili revoluciji, pošto postoje nepoznanice ko su protivnici Gadafijevog režima i koji su njihovi krajnji ciljevi, sem neposrednog, a to je svrgavanje Gadafija.” : “Predsednik Obama je ušao u vojnu operaciju, zajedno sa evropskim saveznicima, iz humanitranih razloga, nakon izjave Moamera Gadafija da neće imati sažaljenja prema svojim protivnicima. Medjutim, ukoliko zona zabrane letenja bude uspešna u sprečavanju humanitarne katastrofe, a Gadafi ostane na vlasti, onda se postavlja pitanje da li su SAD postigle svoj cilj, ili su to postigle UN svojom rezolucijom, kojom se predvidja sprečavanje humanitarne katastrofe, što je i postignuto. Mada stvarno ne postoje vitalni američki interesi u Libiji, ostaje pitanje potencijalnih regionalnih posledica ovog konflikta. Postoje mogućnosti destabilizacije u zemljama kao što su Alžir, zatim Niger i Čad, gde je Libija već angažovana u gradjanskom ratu, kao i Sudan. : Prvi scenario bi mogao da bude produženi konflikt i oscilirajuće preimućstvo snaga protiv i za Gadafija i te borbe bi tokom vremena mogle da odluče ko će peuzeti vojnu i političku kontrolu nad celom zemljom ili njenim delom, tako da bi snage u istočnom delu zemlje zadržale kontrolu nad tom teritorijom, dok bi Gadafi zadržao kontrolu nad zapadnom regijom. Drugi scenario je da opozicione snage prevladaju i svrgnu Gadafija sa vlasti. Neki kažu da će to biti pozitivno, mada se postavlja pitanje kakve su te anti-Gadafijeve snage i da li će one biti demokratske i reformatorske, što bi bio pozitivan ishod, ili će po preuzimanju vlasti, postati više totalitarne sa islamističkim uticajem, što di doprinelo daljoj destabilizaciji regiona. Dakle, libijska situacijia bi mogla da bude neizvesna za dogledno vreme.