Sitilidis: Neizvestan ishod pregovora o dugu
Analitičar Džon Sitilidis komentariše pregovore predsednika Obame i kongresnih lidera u budžetu i dugu SAD
“U ovom momentu, verovatno niko nema definitivan odgovor na to pitanje. U mnogo čemu normalno funkcionisanje vladinog sektora je poremećeno. Nismo u stanju da razvijemo otvoren i transparentan okvir debate o rešavanju našeg kratkoročnog deficita, koji iznosi oko 3,5 hiljade milijardi dolara godišnje. Mi takodje imamo dugoročni strukturni dug, odnosno zaduženi smo oko 14 hiljada milijardi dolara, kao i strakturne dugove i obaveze u narednih 50 godina, koji bi mogli da dostignu 90 do 100 hiljada milijardi dolara. Moramo da pronadjemo način kako da izvršimo restruktuiranje naših obaveza i da trošimo manje, a da pri tom imamo i odgovarajući poreski prihod. Medjutim, mi nemamo otvoreni proces u toj debati i mnogo toga se dogadja iza zatvorenih vrata u Beloj kući i u Kongresu.” “Sada imamo insistiranje republikanaca na načelnoj odluci da neće biti novih poreza za pojedince ili korporacije u ovoj, trećoj godine ekonomske recesije. Demokrate žele da zaštite beneficije koje pružaju socijalno osiguranje i programi Mediker i Medikejd za više od 100 miliona Amerikanca. Dakle, imamo principijelne stavove i republikanca i demokrata, ali će obe strane morati da učine izvesne ustupke. Mislim da će republikanci zadržati svoju pozicije i neće prihvatiti povećanje poreske stope, ali će odobriti eliminisanje nekih poreskih povlastica za pojedince izvesnih kategorija i korporacije u nekim privrednim sektorima. Demokrate će morati da prihvate neke reforme socijalnog osiguranja, Medikera i Medikejda. To su programi koji najviše doprinose američkom dugu i bez njihovog restruktuiranja ne može se rešiti dužnički problem.” “Lideri obe stranke su želeli da se predsdnik Obama još ranije aktivnije angažuje u ovim pregovorima. Liderski stil predsednika Obame u pogledu unutrašnje politike je bio da delegira sporna pitanja Kongresu. Sada neki smatraju da je predsednik Obama angažovan u ovim kritičnim pregovorima više kao lider demokratske stranke, a ne kao predsednik SAD, što izaziva zabrinutost. Strategija Bele kuće je fokusirana na reizbornu kampanju predsednika, a ne toliko na rešavanje dužničke krize. Predsednik će, medjutim, morati da potisne stranačka nadmetanja i da se svesrdno založi za postizanje sporazuma pre krajnjeg roka, 2. avgusta.”