Mekgavern: SAD da budu nepristrasan posrednik
Analitičar Roj Mekgavern kaže da će gubitnik protesta, na spoljnopolitičkom planu, biti SAD i Izrael zbog nestabilnih granica
: “Pobune u Egiptu, Jemenu, Libiji, Bahreinu i drugde su rezultat potisnutih želja i aspiracija tih naroda, kako političkih tako i ekonomskih. Ne primer, u Egiptu, koji je uživao dugogodišnju podršku i ekonomsku pomoć SAD, bogati su postajali bogatiji, siromašni sve siromašniji, a njihove političke slobode sve ograničenije. Narodi na Bliskom istoku su postali svesni činjenice da imaju svoju moć - snagu volje i mase demonstranata. Postavlja se pitanje ko će biti pravi dobitnik u ovim nemirima, a ko gubitnik. Dobitnici će biti obični gradjani, a gubitnici će na unutašnjem planu - biti dekadentne vlade, a na spoljnopolitičkom, verovatno, SAD i Izrael, koji više neće imati veoma bezbedne granice na zapadu i jugu, odnosno prema Egiptu.” : : “Primarni izazovi za SAD su obezbedjenje snabdevanja i protoka nafte, izraelsko pitanje i logistika. Regionala stabilnost je od ključne važosti za SAD, uključujući i bezbednost Izraela. U pogledu logistike, to znači permanentno prisustvo i snabdevanje vojnih baza. Sekretar za odbranu Robert Gejts je rekao da se dugoročnije regionalno vojno prisustvo SAD ne isključuje u Iraku, Avganistanu i šire radi očuvanja uticaja. Zašto u tom delu sveta? Zato što je taj region veoma bogat naftom i prirodnim gasom. Uzmite recimo, Turkmenistan, severozapadno od Avganistana. Tu imate zalihe prirodnog gasa, koje su vrednije od svih zaliha nafte u Iraku. Predložena je izgradnja naftovoda od Turkmenistana, preko Avganistana i Pakistana, i dela Indije. Korist od toga bi bila da nafta i prirodni gas ne moraju da budu transportovani preko Persijskog zaliva, niti preko Rusije.” : : “Većina muslimana, kojih ima oko milijardu i tristo miliona, pomno prati dogadjaje u Avganistanu, Iraku, situaciju oko Irana i Izraela, i izražava svoju zabrinutost i nezadovoljstvo, što bi moglo da doprinese većem uticaju islamista. SAD bi trebalo da zauzmu poziciju nepristrasnog posrednika, posebno u pogledu izrelsko-palestinskog pitanja, kao ključnog problema, što bi nam išlo u prilog, jer će u suprotnom, recimo, Muslimansko bratstvo u Egiptu postati daleko veći činilac, koji bi mogao da iskoristi takvu situaciju, tvrdeći da je glavni protivnik ‘imperijalizma’, odnosno Zapada i prethodnog režima.”