Pajić: Nema razlike između Obame i Mekejna u vezi sa pitanjem Kosova
Među onima koji će glasati na predstojećim američkim predsedničkim izborima biće i više od milion birača srpskog porekla. Jedan od njih
Srpskadijaspora se po svom sastavu u istorijskom kontekstu deli u stvari nanekoliko dijaspora. Činjenica je da se ona stara emgiracijaopredeljivala obično za republikansku stranku i tako glasala, a imalisu za to i razloga. Ona je imala u vidu da je Tito posetio dva puta SADi oba puta u vreme demokratskih administracija. Manje više, Srbi subili tako, odnosno ka republikancima, politički operedljeni. Međutim,nova emigracija došla je iz sasvim drugačijiih razloga i povoda u ovuzemlju i naselila se u mnogim drugim delovima SAD, a ne samo ucentrima republikanske stranke, kao što su bili veliki industrijskigradovi i rudnici. I što je najvažnije, opredelila se, manje više, zaživot onakav kakav je našla i kakav će naći ovde, a ne onaj koji jeostavila iza sebe. Dakle, za njih je, čini mi se, daleko važnije kakoće oni i njihova deca da žive u ovoj zemlji, a ne kako će se SAD ponetiprema njihovom starom kraju. Glas Amerike: Koja bi, prema vašem mišljenju od dve opcije - Barak Obama ili Džon Mekejn - mogla da bude bolja za Srbiju? Pajić:Ja ne vidim veliku razliku izmedju Obame i Mekejna, posebno, u vezi sanajvažnijim pitanjem za Srbiju, a to je Kosovo. Međutim, očekujem, i toje moje lično mišljenje, da će Obama doći sa jednom novom politikom,ekonomskom, pa i spoljnopolitičkom, mada možda ne odmah na početku,tako da smatram da će Srbiji biti lakše da sarađuje da demokratskomadministracijom. Mekejn je pogrešio u početku što je sledio put Bušoveadministracije, koja se slabo pokazala na ekonomskom planu, i ušla je uratove, tako da ja ne verujem da bi ta opcija mogla da interesujesrpsku dijasporu. Glas Amerike: Kako bi SAD i Srbija mogle da otvore novu stranicu u svojim bilateralnim odnosima u pogledu politike i ekonomije? Pajić: Upogledu političkih odnosa, neosporno je da treba učiniti nekoliko vrlovažnih poteza. Prvo i osnovno je da Srbija treba da vrati svogambasadora u Vašington i da ambasada radi angažovana na unapređenjuodnosa izmedju dve zemlje. Ambasada je velikim delom zaslužena za dobreodnose sa Kongresom i što imamo relativno veliki kokus u Kongresu, madaga je osnovala srpska dijapsora, a ne ambasada, koja nam je uvek u tomepomagala. Još jedno od najosnovnijih pitanja koje nikada nije rešeno išto je velika greška, po mom mišljenju, jeste angažovanje dobrelobističke firme, koja će pomoći da američka javnost bude više ipozitivnije obaveštena o Srbiji. U ekonomskom smislu, situacija jedaleko bolja. Već sada u decembru, u Čikagu će se održati veliki skupprivrednika Srbije i Amerike, na koji će doći tri člana Vlade Srbije, aamerička vlada šalje pomoćnika ministra inostranih poslova da pozdravitaj skup. Pored toga, vidim da se kompanija “Dženeral elektrik” spremada uputi delegaciju u Srbiju da ispita situaciju za svoj angažmna. Američka privreda će se uvek interesovati za zemlju gde će njihovkaptial biti siguran, a to je bitno da se takav utisak stekne o Srbiji,i da se novac može slobodno investirati u našoj zemlji, i u tom smisluočekujem ozbiljan pomak.