Dokumentarci o izolovanim društvima ostavili publiku bez daha
Na Sandens festivalu nezavisnog filma prikazani dokumentarci o životu ljudi u izolovanim društvima - Avganistanu, Burmi i Severnoj Kore
Posle više decenija rata, pop kultura seAvganistanom širi kao požar. Za taj novi trend odgovorna je ", takmičenje u pevanju koje se prenosi prekonacionalne televizije, a čiji pobednik dobija ugovor sa muzičkomizdavačkom kućom u iznosu od 5,000 dolara. Za Avganistan, to je ogromnasuma novca. U dokumentarcu pod istim nazivom, ", odnosno ", britanska rediteljka Havana Markings objašnjavada je zabavna emisija postala platforma za socijalne promene ukonzervativnoj islamskoj kulturi. "”, kaže rediteljka filma. Gledaoci u Avganistanu to i primećuju - "”, kaže jedan od njih. Dokumentarni film prikazuje i islamiste koji seprotive promenama. Fazl Hadi Šinvari, koji predvodi Avganistanski islamskisavet smatra da "”. U poređenju sa mlađomgeneracijom otvorenog uma koja je predstavljena u filmu, ovikonzervativni stavovi zvuče zastarelo. Dokumentarac je pre nekolikonedelja osvojio nagradu za najbolju režiju na Sandens festivalunezavisnog filma. "", kaže autorka filma. "", danskog rediteljaAndersa Ostergarda je takođe osvojio nagradu na Sandens festivalu. Ostergard beleži revolt Burmanaca protiv vojne vlasti pre dve godine ikako je skok cena u toj siromašnoj zemlji izazvao masovne proteste. Poziv na promene je naišao na metke. Film je snimljen kamerom saramena, a nejasni, drhtavi, ali autentični snimci su izazvali glasnereakcije na Zapadu. U svom filmu, Anders Ostergard koristi videomaterijal koji nikada pre nije bio prikazan. "", objašnjava reditelj. Ostergard rekonstruišetelefonske razgovore između novinara na tajnom zadatku, a njihovi opisisituacije sa lica mesta i autentični snimci izazivaju osećaj kodgledalaca kao da se nalaze u središtu krvave borbe. Reditelj se nada daće njegov film ponovo skrenuti pažnju svetske javnosti na vojnurepresiju u Burmi. Dokumentarni film Em Si Hajkene, "" osevernokorejskom lideru Kim Džong Ilu, baziran je na svedočenjimaizbeglica iz Severne Koreje, koje se prisećaju nezamislivih strahota izizgladnele zemlje gde se ljudi ne žale na brutalni režim ili zbog togašto im je ispran mozak ili iz straha. Prema podacima iz filma, odnosnocrteža zarobljenika, 600,000 civila je ubijeno u koncentracionimlogorima u Severnoj Koreji. Šin Dong-Hjuk je pobegao iz jednog takvogzatvora u kojem je bio rođen i osuđen na doživotni prisilni rad. "", priseća se Dong-Hjuk. RediteljkaEm Si Hajken je bila zgrožena kad je saznala šta se zapravo događa uSevernoj Koreji. "", priča Hajken. Film je kritičare i obožavaoce ostavio bez daha. Sličnokao "" i " ", "" uvodi gledaoce u srce naroda koji su izolovani od sveta.