Karadjordjevići posle 25 godina braka 
Princ Aleksandar i princeza Katarina Karađorđević za naš program pričali o svom životu u Srbiji, pošto su proslavili 25 godina braka
"To su svakako tragedija ubistva našeg premijera Zorana Đinđića, izbori, različiti stavovi naših političara u pogledu učlanjenja Srbije u Evropsku uniju, što je naš cilj, situacija na Kosovu, siromaštvo, problemi sa socijalnim i zdravstvenim uslugama, itd. Moja supruga kontinuirano nastoji da pomogne onima kojima je pomoć potrebna. Dakle, imamo brojne probleme. Ali, mi možemo i moramo daleko više da učinimo i postignemo. Za to je potreban zajednički napor svih nas". "Za mene je jedan od najvažnijih momenata bio naš povratak u Beograd. Nikada neću zaboraviti prvi dan boravaka u Beogradu u ovom dvoru. Aleksandar je bio veoma emotivan i kada bi seo u neku fotelju govorio je 'možda je ovde sedeo moj otac, moj deda'. Te večeri kada smo legli Aleksandar je tiho izgovorio, 'Oče, vratio sam se kući'". : "Kada sam se vratio u Beograd 2001. odlučio sam da moja uloga mora da bude neutralna, uz prijateljske odnose sa svima. Povremeno odlazim u inostranstvo da bih pomogao priliv stranih investicija, a osnovao sam i Fondaciju za obrazovanje mladih. Pomažem u humanitarnim aktivnostima moje supruge i nastojimo da učinimo što više i što bolje". : "Moja duboka želja je da Srbija postane članica Evropske unije, kao i naši susedi Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Crna Gora i Makedonija. Mi smo potrebni jedni drugima. Takođe verujem u dijalog. Moramo da razgovaramo, jer dijalog vodi ka većem poverenju i razumevanju". "Srpski narod zaslužuje daleko više. Mi smo u Evropi i Srbi zaslužuju da žive kao drugi Evropljani, da imaju dobre bolnice, da imaju zaposlenje i stanove, da osnivaju porodice i da imaju decu - to je Božija volja. Ako se ujedinimo i zajedno radimo, sve to će biti veoma moguće." "Takođe moramo da održimo dobre transatlantske odnose. Ovde radi američka kompanija “Ju-es stil” i druge strane firme, ali nam je potrebno daleko više. Mi nismo velika zemlja, ali imamo obrazovane ljude, koji govore strane jezike, imaju ekspertizu i mogu da doprinesu našoj zemlji i međunarodnoj zajednici". : "Pre svega, verujem u sudbinu. Verujem da mi je Bog podario poklon - mog supruga Aleksandra. Imati ovakav poklon je dragoceno, imati supruga sa kojim ćete se slagati i provesti životni vek - to je veoma dragoceno i veoma važno. Kada stupite u bračnu zajednicu potrebno je da dajete svoj doprinos, da upotpunjavate svog partnera. Mnogi prave grešku nastojeći da promene ono što imaju, umesto da ga usavršavaju". "Treba biti partner, da slušate i čujete jedan drugog i da budete veoma, veoma tolerantni. Mi smo imali čarobnih 25 godina braka, iako je život ovde bio još jedan test strpljenja i uspeha. Dakle, ako razgovarate i prožimate vaše odnose humorom, radom i ljubavlju, uspešan brak je realno veoma ostvarljiv".