Karađorđević: Nova prijateljstva pokreću svet
Posle tradicionalnog prisustva Molitvenom doručku, prestolonaslednik za Glas Amerike govori o humanitarnom radu i održavanju dvora
“Mi smo ponovo došli ove nedelje na nacionalni Molitveni doručak, što je već postala tradicija. Veoma cenimo poziv da prisustvujemo ovom događaju i to je dobra prilika da se ponovo vidimo sa starim prijateljima i sretnemo nove. Srećan sam da je tako veliki broj zvaničnika došao iz Srbije. Važno je stvoriti nova prijateljstva, a to podstiče svet da ide napred”. “Veoma se ponosim mojom suprugom Katarinom koja je sponzor ove dobrotvone organizacije i fondacije u Beogradu. Žalosno je da se to dogodilo, ali reč je o odmazdi povodom odbijanja ulaska u Srbiju jednom ministru vlade iz Prištine, a mi smo upravo u to vreme trebalo da uđemo na Kosovo, što nam je odbijeno i to u dva maha. Naša aktivnost je, kao što znate, koncentrisana na pružanje pomoći Srbima na Kosovu, koji prolaze kroz teška vremena. Njima je potrebna hrana i mi smo dopremili nekoliko tona hrane uključujući i ambulantna kola da bi se zamenila ona koj su bila uništena u jednom nesrećnom slučaju. Međjutim, hrana i ambulantna kola će biti dostavljeni brzo. Mi nameravamo ponovo da podnesemo molbu za ulazak na Kosovo”. “Pre svega, pristup dvorovima je veoma uspešan za turizam, ne samo domaći, već i inostrani. Turizam je važan za ekonomiju, i nekoliko stotina hiljada turista je prošlo kroz dvorove od kako smo ih otvorili za javnost. Ukoliko smo slobodni, moja supruga i ja priđemo i izrazimo dobrodošlicu turistima. Krstarenje na Dunavu je veoma razvijeno i brojni turisti dolaze sa tih brodova da obiđu dvorski kompleks, ukljućujući i američke turiste. Oni izražavaju veliko interesovanje za istoriju Srbije, a šta je bolje od obilaska kraljevskih dvorova? Pored toga, u dvorovima se održavaju akademski skupovi, simpozijumi i poslovne konferencije, što sve doprinosi unapređenju kulturnih, poslovnih i akademskih veza naše zemlje”. “Imamo ozbiljnu situaciju. Kao što znate, dvorovi su još uvek ilegalno vlasništvo države, pošto su konfiskovani 1947. od strane tadašnjeg režima. Zakon o restituciji usvojen u jesen prošle godine u stvari predstavlja legalizaciju konfiskacije. U demokratskim zemljama svako ima pravo na posedovanje privatne svojine. Mi nismo jedini građani koji trpe zbog toga, već imate i mnoge druge, uključujući i one u SAD čija je svojina konfiskovana. Rekao sam vlastima u Srbiji da bi taj kompleks trebalo da mi bude vraćen i ja ću morati da pronađem način kako da finansiram održavanje, popravke i, uopšte, unapređenje kompleksa za šta su potrebna velika sredstva. U protivnom, ako vlasti tvrde da je to njihova svojina onda, sve dok ne nađemo odgovarajuće rešenje, one moraju da plaćaju za njegovo održavanje i popravke".