Izložba Aleksandra Koldera u prestonici
U Nacionalnoj galeriji portreta u Vašingtonu nedavno su postavljeni radovi čuvenog američkog umetnika Aleksandra Koldera
Aleksandar Kolder je svetsku slavu stekao praveći ogromne pokretne žičane konstrukcije, tzv. mobile. Najveća koju je napravio 1976. postavljena je u Muzeju nacionalne umetnosti u Vašingtonu. Međutim, nedaleko odatle, u Nacionalnoj galeriji portreta, prikazan je manje poznat Kolder. Barabara Zajbel je kustos izložbe pod nazivom “Kolderovi portreti: Novi jezik”. Kolder je zapravo crtao portrete mnogo pre nego što se posvetio mobilima. Zatim su usledili drugi autoportreti … Kolderovi trodimezionalni portreti su bili revolucionarni. Jedan kritičar ih je opisao kao crtanje u vazduhu. Zajbel objašnjava da su oni proizašli iz minijaturnog cirkusa koji je Kolder napravio 1920ih, a kasnije ga koristio u performansima. Ponekad, ali ne uvek, Kolder bi prvo napravio skicu. Izložba je koncipirana tako da su Kolderovi portreti postavljeni pored fotografija iz stalne kolekcije muzeja – poznatih ličnosti, kao što su npr. bejzbol igrač Bejb Rut ili komičar Džimi Durante. Ovaj bezimeni rad, najverovatnije autoportret, inspirisan je istorijskim prekookenaskim letom Čarlsa Lindberga. Senke koje skulpture bacaju bile su važne za umetnika isto koliko i sami radovi. To je bila prethodnica čuvenih mobila. Kasnije, Kolder je kombinovao te dve tehnike. Ovaj portret karikaturiste Sola Stajnberga kao da prate tamni oblaci. Kolderov poslednji žičani portret bio je portret njega samog, za koji se ranije verovalo da je nastao 1920ih. Kolderovih portreta nema ni približno toliko koliko njegovih apstraktnih radova, ali Zajbel kaže da oni otkrivaju ne tako poznatu stranu umetnikove ličnosti. Kolderovi portreti otkrivaju čoveka koji je voleo ljudski rod isto koliko i umetnost.