Sezona uragana na Atlantiku zvanično traje od juna do novembra
Sezona uragana na Atlantiku zvanično traje od juna do novembra ali, tokom tri meseca otkako je počela ove godine, već se pojavilo deset
Sezonauragana na Atlantiku zvanično traje od juna do novembra ali, tokom tri mesecaotkako je počela ove godine, već se pojavilo deset oluja. Tri oluje – Gustav, Hana i Ajk – izazvale su proteklihnedelja pustošenje i bile glavna tema na naslovnim stranicama dnevnih listova. RajanBojls, klimatolog države Severne Karoline, kaže da postoji nekoliko suštinskihelemenata za nastanak uragana. «Toje pre svega topla voda, veoma topla voda. Ona pokreće sve.» Krajemleta na severnoj poplulopti, okeani su dovoljno topli i voda isparava u velikimkoličinama. Ta para se diže i formira velike oblake, koji mogu da izazovuoluju, ali sami po sebi nisu dovoljni da proizvedu uragan. Bojls ukazuje da suza to potrebne specifične atmosferske prilike. Pre svega ne sme biti suviševetra.» «Akouzmete maslačak i dunete u njega to će ga razneti. Zamislite sada jake vetroveu gornjim slojevima atmosfere koji rasteruju vrhove oblaka uragana.. može doćido oluja, ali one ne mogu da se pretvore u uragan." Kakozapravo dolazi do uragana? Meteorolog Met Parker, profesor na državnomuniverzitetu Severne Karoline, objašnjava da je za formiranje uragana potrebankovitlac. «Akobi mogli da stojite na Severnom Polu dok se planeta okreće, vrteli biste se kaočigra. Ako biste mogli da stanete na ekvator, ne biste se vrteli kao čigra, tobi bilo sličnije saltu prilikom skokova u vodu.» Uraganine mogu da se formiraju na ekvatoru, jer nema kovitlaca. Ali ako se udaljavateod ekvatora bliže polovima, mogu da postoje uslovi za kovitlace. Oblaci kojilebde iznad zemlje imaju tendenciju da se kreću u pravoj liniji. Ali, pošto sezemlja okreće njihova putanja se krivi i može da se pretvori u kovitlac. Tokomtog procesa oblaci upijaju više vodene pare iz okeana. Ipak i uz sve te uslovejoš uvek vam je potrebno nešto da pokrene celu stvar poput nestabilnihvremenskih prilika. «UAtlantiku najnemiriniji meteorološki sistemi dolaze sa zapadne obale Afrike.» AnantaAjer je takodje meteorolog iz Severne Karoline. On provodi najviše vremena bavećise vremenskim prilikama na Zelenortskim ostrvima – koja se nalaze 500kilometara zapadno od severne Afrike. Veliki broj oluja na Atlantiku se formira u tom regionu. «Teoluje su zapravo veoma snažne, u suštini to je niz oluja koje se formirajuiznad kopna, iznad Afrike i potom se sve vezuju jedna za drugu. Ti grozdovioluja, dok prelaze okean brzo se pretvaraju u uragane.» Zelenortskaostrva su na pravom mestu za formiranje uragana – dovoljno daleko od ekvatorada bi oblaci mogli da se uskovitlaju, a dovoljno blizu ekvatora da ima dostatople vode. Tu smo i počeli priču – sa velikom masom tople vode. «Akonema tople vode uragani se raspadaju. Zbog toga vrlo brzo gube na intenzitetučim stignu na kopno i daleko su od izvora tople vode.» RajanBojls takodje ukazuje da oluje sa Zelenortskih ostrva mogu da budu strahovitojake. Neke od njih su bile najrazornije oluje veka – Fren, Flojd, Hugo, Ajvan. Sada bi se moglo desiti da se i Ajk pridruži toj smrtonosnoj grupi uragana.