Veterani različito o ratovima SAD
Veterani u državnom koledžu u blizini Los Anđelesa, različito gledaju na američko vojno prisustvo u inostranstvu.
Studenti na koledžu u Santa Moniki, imaju mnogo zajedničkog. Oni su vojni veterani koji se sastaju jednom nedeljno da bi se družili i međusobno pomagali. Za neke od njih, realnosti i užasi rata su još veoma sveži. „ispričala je Ona je učestvovala u prvom Zalivskom ratu protiv Iraka pre 20 godina. Kada se vratila kući, patila je od post-traumatskog stresa. „ Kasnije se podvrgla lečenju i upravo je počela da studira. Njen kolega, veteran , služio je i u Iraku i u Avganistanu. On se otišao u vojsku, jer nije bio uspešan na koledžu. Još jedan veteran rata u Avganistanu,  otišao je u vojsku da bi obezbedio novac za studije. Sve troje su služili u Armiji, ali se njihovi stavovi prema budućem kursu Amerike u Iraku i Avganistanu razlikuju. Monika Skejts kaže da američke trupe ne bi trebalo da se povuku iz Iraka krajem godine. „Da budem iskrena, ne, jer će biti baš kao i u Vijetnamu. Moramo prvo da stabilizujemo ljude. Oni nemaju stabilnu vladu, nemaju stabilne vojne snage.“ Danijel Anderson se ne slaže. „Mislim da je vreme da se povučemo, jer su oni, uveren sam, spremni da se sami brinu o sebi.“ Anderson dodaje da nije siguran da li je rat u Iraku bio vredan ljudske i vojne cene. „ Kristofer Belingam, takođe ratni veteran, ističe da bi Sjedinjene Države trebalo da se povuku i iz Avganistana. „ Međutim, Anderson ukazuje da je avganistanskom narodu potrebna američka pomoć protiv Talibana. „ Sve troje veterana ne misle da Amerikanci u potpunosti shvataju zašto se njihovi vojnici bore u Iraku i Avganistanu. Oni za to delimično okrivljuju medije. „ ocenjuje Anderson. Za ove veterane, iskustvo u vojsci utiče na njihove planove za budućnost. Monika Skejts i Kristofer Belingam žele karijeru kojom bi pomogli drugim ratnih veteranima. Anderson međutim želi da postane scenarista, koji će pisati priče o sopstvenom iskustvu.