Eland: Novo poglavlje u odnosima SAD i Kine
Politički i ekonomski ishod posete predsednika Baraka Obame Kini, za “Glas Amerike” ocenjuje saradnik spoljnopolitičkog Nezavisnog inst
“Američko-kineski samit u Pekinguukazao je na dve stvari: da se otvara novo poglavlje u odnosima dvezemlje, to jest da su njihovi ekonomski odnosi veoma važni i da je Kinanajveći strani zajmodavac SAD, kao i da je to jedina zemlja koja bi ubudućnosti mogla da postane glavni politički i ekonomski suparnikSAD. Mada je poseta predsednika Obame Kini - spolja gledano - bilauspešna, ona je ukazala na u suštini oslabljenu i kompormisnu američkupoziciju, jer je Peking dobio više od te posete nego Vašington, usvetlu Obamne podrške brojnim kineskim stavovima. U pogledu, recimo,ljudskih prava, ekonomije i Irana, Kinezi su ostali dosledni svojimgledištima”. “Mislim da će Peking biti od veće pomoći u pogledu severnokorejskognuklearnog programa, pošto je reč o susednoj zemlji, na koju Peking imaznatan uticaj. Što se tiče Irana, ta zemlja ne predstavlja opasnost zaKinu, plus ona je jedna od glavnih snabdevača Kine naftom, dok pitanjemeđunarodnog terorizma ne zauzima tako važno mesto u odnosu na Iran.Kina, između ostalog, nije podržala predlog američke administracije dase zavedu dodatne sankcije Teheranu i o tome se nije izjasnila ni tokomObamine posete”. “Dobrilični odnosi su uvek veoma važni, posebno u vreme kriznih situacija,kao što je to bilo ranije, u Bušovoj administraciji, u pogledu Rusije inapetih odnosa sa nekim evropskim zemljama u vezi sa Irakom. Međutim,takvi odnosi imaju ograničen uticaj, pošto svaka zemlja deluje najpreu vlastitom interesu. Lične veze su važne, ali ne i presudne. Što setiče dugoročnih odnosa, Peking i Vašington će u vezi sa nekim pitanjimaimati oprečna mišljenja, a u vezi nekih drugih - neće, mada će se terazlike ublažavati kao rezultat tesnih ekonomskih veza, pa će stogaodnosi u budućnosti biti daleko bolji, a eventualne krize biti brzorešene. Za razliku od bivšeg Sovjetskog Saveza, koji je tokom Hladnograta bio otvoreni ideološki i vojni protivnik SAD, to nije slučaj saKinom, koja je pragmatična i ideološki daleko uzdržanija zemlja”.