Klark: Istorijat ratova u Avgansitanu ne ide u prilog SAD
Neki analitičari i mediji smatraju da će odluka predsednika Obame o mogućoj promeni politike u Avganistanu možda biti njegova najteža i
Klark: “Administracijau ovom momentu detaljno razmatra dve opcije: prvo da li da značajnopojača svoje snage u Avganistanu za oko 40 hiljada vojnika ili dajednostavno redefiniše ratne ciljeve i koncentriše se na al- Kaidu. Administraciija je jasno predočila da ne želi da bude još više uvučenau taj rat, kao Sovjeti, ili Britanci u 19. veku, i da rizikuje poraz. Poraz u tom delu sveta predstavljao bi poruku da je muslimanskifundamentalizam uspeo da se odupre i porazi jednu supersilu. To bisvakako bio veoma opasan signal i ohrabrenje destruktivnim snagama. Mislim da će ova administracija redefinisati svoje ciljeve tako da buduostvarljivi u relativno kratkom vremenskom periodu”. GlasAmerike: Da li je moguće pobediti u ratu kao što je ovaj u Avganistanu,bez pouzdanog domaćeg partnera, odnosno avganistanske vlade? Klark:“Ako bacite pogled unazad na nedavni istorijat ratova u toj zemlji,poruka je veoma obeshrabrujuća. U toj zemlji u stvari nemate primer daje neka okupaciona sila pobedila ustanički pokret, počevši od britanskeimperije, preko Sovjeta pa do današnje situacije. S druge strane, imateKarzaijevu adminisitraciju koja niti je jaka, niti pouzdan saveznik, auz to smo imali kontroverzne predsedničke izbore i sada vladu salabavom podrškom. Vašington će morati da se potrudi da Karzaijeva, ilibilo koja druga vlada, preuzme kontrolu nad zemljom u svoje ruke, kaopreduslov za rešenje avganistanskog problema”. Glas Amerike: Dugoročnije gledano, kako će međunarodna zajednica i SAD rešiti pitanje iranskih nuklearnih ambicija? Klark:“Administacija smatra da je sastanak u Ženevi, prvog oktobra, bio dobarprvi korak ka diplomatskom razrešenju iranske krize i da je makarprivremeno ublažena napeta situacija izmedju Teherana i ostatkamedjunarodne zajednice. Uspeh je u tome što je Iran prihvatioinspekciju svojih nuklearniih objekata. Pod pretpostavkom da se ovakavrazvoj dogadjaja nastavi, postoje dobri izgledi za poboljšanje odnosaizmedju Teherana i Vašingtona, što bi predsednik Obama želeo daostvari, 30 godina posle iranske revolucije, 1979. To je najboljimogući scenario. Ako se to ne dogodi, zapad će uvesti oštre sankcije,uključujući embargo na uvoz nafte Iranu, mada bi to moglo da bude veomateško sprovesti u delo uzimajući u obzir ambivalentne stavove Rusije iKine. Adminsitracija, medjutim, iznad svega želi da izbegne da ovasituacija postane velika kriza i sklizne u sferu vojnih operacija”.