King: Cena nafte važnija za stabilnost Irana od mišljenja Bele kuće
Da li bi administracija Baraka Obame pored pregovora sa Iranom o nuklearnom programu te zemlje, a možda i u tom cilju, želela da vidi i
“Cilj Obamine administracije su obe testvari: po svojoj prirodi Amerikanci ne vole režime koji nisudemokratski, već totalitarni, odnosno teokratski, i protiv žena. Što setiče nuklearnih aspiracija, Vašington je veoma zabrinut povodom toga,na šta utiče i dugogodišnja povezanost i savezništvo sa Izraelom. Iranci smatraju da žive u opasnom susedstvu, misleći pri tomprvenstveno na Izrael, i stoga će se to pitanje veoma teško rešiti. Čaki ako bi Obama i Zapad uspeli da na neki način podstaknukontrarevoluciju u toj zemlji, i na vlast došao daleko demokratskiji islobodniji režim, zaista sumnjam da bi i taj režim odustao od izgradnjenuklernog programa. Ako imate nuklearni program, imate i uvažavanje iuticaj ne samo u regiji, već i dalje na medjunarodnom planu. SAD ćemorati da učine dve stvari: Prvo, moraće da, sa jedne strane, podstaknudemokratska strujanja u toj zemlji, radi samih Iranaca, a sa drugestrane, da zauzmu veoma oštar stav u pogledu nuklearnog programa tezemlje. Iznad svega, prilikom rešavanja pitanja iranskih nuklearnihambicija moraće se unapred doneti neke odluke - da se ta zemlja nebombarduje, da se s njom pregovara i da se ponadje način da se utiče nanjen režim preko energetskog sektora, njegovu proizvodnju, distribucijui korišćenje, što bi moglo da utiče na pomirljiviji način razmišljanjaTeherana”. “Taj put nijejasan. Ono o čemu se govori i što će uticati na Iran i njegove budućeodnose sa inostranstvom, a i na unutrašnju situciju, je cena nafte. Režim neće imati jaku podršku ako cene nafte budu niske, a to seodrazi na životni standard gradjana, i, suprotno, ako cene nafte buduvisoke, to će mu pomoći. Iran nije zemlja trećeg sveta, to je narod savelikom istorijskom tradicijom, sa brojnom i relativno obrazovanompopulacijom. Dakle, cena nafte će biti važnija za stabilnost iranskogrežima nego bilo šta što bi Bela kuća mogla da kaže ili učini u ovommomentu”. “To je složeno pitanje. Mnogo toga će zavisiti od infiltracije ideja izinostanstva. Veliki broj Iranaca živi u Evropi, pa i ovde u SAD. Oni injihove ideje putuju i prelaze iransku granicu i oni su pravi svedocionoga šta se tamo dogadja i šta bi i na koji način trebalo menjati. Onine prihvataju teokratski režim i verska ograničenja. Ti ljudi takodjekomuniciraju preko intereneta. Svet se menja, svako može da razmenimišljenje sa svakim uz minimalne napore ili rizik. Ipak, niko ne znašta će se dogoditi u Iranu: ako ta zemlja bude prosperitetna, ništaneće uticati na nju, a s druge strane, ako cene nafte padnu, odbojnosti revolt prema vladajućoj nomenklaturi će postati daleko jači, a time imogućnost neke kontrarevolucionarne reakcije. U svakom slučaju, Iran jeproblem za Obaminu adminstraciju pošto, sa jedne strane imate Izrael,koji preti raznim akcijama, a sa druge Iran i muslimanski svet. Poredtoga, opoziciija u Iranu nema nekog velikog lidera ili političkogfilozofa sa novim idejama. A nezadovoljstvo nije ideja, to je stanje ito čini situaciju neizvesnom”.