Privatna praksa nije integrisana u zdravstveni sistem balkanskih zemalja
Zdravstvene usluge u balkanskim zemljama su još opterećene ostacima socijalističkog medicinskog sistema koji je trajao gotovo pola stol
Zdravstveneusluge u balkanskim zemljama su još opterećene ostacima socijalističkogmedicinskog sistema koji je trajao gotovo pola stoleća. Redovi u čekaonicama,mrzovoljno medicinsko osoblje, nedostatak moderne opreme - sve to je slika izbivših komunističkih zemalja koje sporo idu ka modernizaciji i privatizacijimedicinske prakse. Bivšekomunističke zemlje u Evropi su nasledile državni zdravstveni sistem koji je,barem teorijski, svakom stanovniku garantovao besplatnu zdravstvenu negu. Ministar zdravlja Crne Gore, Miodrag Radunović, kaže da je komunistički sistemzdravstvene zaštite bio nerealan i neodrživ. Balkanskezemlje imaju brojne slične probleme u svojim zdravstvenim sistemima, poputdugog čekanja na pomoć, nedostatka savremene medicinske tehnologije i zastareleprakse. RifatLatifi se bavi medicinom u Arizoni i vodi Centar za telemedicinu na Balkanu, sasedištem u Prištini. Kao i na Kosovu, kaže on, medicinski sistem u Albaniji jeu očajnom stanju. "Sistemje upravo sad u nevolji. Treba mnogo da se uradi. Kad bih bio odgovoran zamedicinu u toj zemlji, ne bih mogao da spavam... Pacijenti moraju da putuju vanzemlje za svaki veći zdravstveni problem." Violeta,jedna od pacijentkinja iz Tirane, kaže da je albanskom zdravstvenom sistemunužna temeljna reforma. "Našzdravstveni sistem je u alarmantnom stanju. Bolnice nemaju lekove, nemajuintravenozne tečnosti, tako da pacijenti moraju sami da ih kupuju u apoteci. Korupcija je takodje alarmantna. Da biste bili primljeni u bolnicu morate dapodmitite nekog na vratima i nastavite da podmićujete sve do glavne medicinskesestre. Plaćamo zdravstveno osiguranje, ali ne znam zašto. Bilo bi najbolje kadne bismo plaćali, kad bi država zatvorila državne bolnice, pa bi mogle da seotvore privatne. To bi rešilo problem." Drugimrečima, pacijent u Crnoj Gori snosi ceo račun za tretman - ako odluči da ode naprivatnu kliniku, uprkos tome što mu je od plate odbijen obavezan doprinos zazdravstveno osiguranje. Kadićsmatra da bi privatni lekari trebalo da budu u stanju da nadoknade svoje uslugeiz državnih fondova, isto kao što to čine državne klinike. Srbija,od svih evropskih zemalja sem Albanije, ulaže najmanje u zdravstvenu zaštitu. Direktorka Republičkog zdravstvenog fonda, Svetlana Vukajlović, kaže da 270eura godišnje po glavi stanovnika - koliko je obavezno zdravstveno osiguranje -nije dovoljno za modernu zdravstvenu negu. 12,5odsto od svake plate u Srbiji automatski se odbija za zdravstvenu zaštitu, kojagarantuje besplatno lečenje u državnim klinikama i bolnicama. Ipak, pacijentise žale na neodgovarajuću i sporu pomoć u državnim medicinskim ustanovama. Onibogatiji obično plaćaju više - da bi se lečili privatno. Ministarzdravlja Srbije Tomica Milosavljević kaže da medicinska nega u njegovoj zemljinapreduje velikim koracima, nakon što je bila potpuno uništena u vremeSlobodana Miloševića. On kažeda je većina od 161 državne klinike i više od 30 državnih bolnica u fazirenoviranja i modernizacije. Sa prosečno 800 eura mesečno, lekar specijalista uSrbiji zarađuje više od većine svojih balkanskih kolega. Medjutim, s obzirom nanedostatak visoke tehnologije i dalje se dugo čeka na medicinske preglede poputultrazvuka, prosečno 6 do 12 meseci. Odražavajućistav svojih regionalnih kolega, crnogorski ministar zdravlja kaže da uspešnareforma zdravstvenog sistema na Balkanu mora da se bazira na prevenciji iprimarnoj zdravstvenoj zaštiti. Radunovićzaključuje da će kvalitetan, pristupačan i održiv medicinski sistem, najboljeda se ostvari udruživanjem privatne i javne medicinske prakse.