"Jednom sveštenik, uvek sveštenik"
Povodom pravoslavnog Božića, za Glas Amerike govori otac Aleksa Micić sveštenik srpske pravoslavne crkve Svetog Luke u Vašingtonu
Kako kaže sveštenik Aleksa, kada je došao u Vašington, slušao je brojna mišljenja i savete, i polako je shvatao koji ga sve izazovi očekuju, i na koji način treba da ih postepeno rešava. On ovako objašnjava zašto se opredelio za sveštenički poziv: “Srpska pravoslavna crkva me je odgajila. Na neki način to je jedina crkva koja mi je bliska. Odrastao sam u pravoslavnoj crkvi jer mi je otac skoro 35 godina bio sveštenik u njujorškoj katedrali Svetog Save, a pre toga je službovao u dve parohije u Pensilvaniji. Na pravoslavnom teološkom univerzitetu svetog Vladimira u Njujorku završio sam magistraturu. Pre toga sam se bavio biomedicinskim istraživanjima u raznim američkim institucijama, a predavao sam i u školi. Jednog dana sam odlučio da nešto više naučim o životu i teološkim stavovima. U jednom trenutku sam shvatio da želim da postanem sveštenik i odazvao sam se pozivu“. Kako kaže, nije uvek bilo lako, ali je odlučio da nastavi svešteničku službu: “Kada postaneš sveštenik, onda si celog života sveštenik, čak i kada se penzionišeš. Kad pomislim na sveštenstvo, uvek se setim reklame za upisivanje u američku armiju i njihov slogan: ‘To je najteži posao koji ćete mnogo voleti‘“ Otac Aleksa dodaje da se u njegovoj porodici pravoslavni Božić proslavlja po svim običajima srpske pravoslavne crkve: “Određeni period postimo, što prethodi proslavi Božića, a posle svete liturgije na sam Božić, kada se parohijani raziđu i odu kućama da proslave Božić i ja se posvetim porodici. Uživamo u porodičnom ručku, i unutrašnjem miru koji nas obuzme posle proslave rođenja Hristovog. Naravno deci razdelimo poklone, a njihovi pokloni za nas su mnogo vredniji, jer ih sami naprave, a ne kupe ih u radnji“. Sveštenik Aleksa objašnjava šta za njega znači Božić : “Božić je vreme zajedničko svim hrišćanima bez obzira da li su pravoslavci i da li slave po istom kalendaru. Njime slavimo rođenje Hristovo, koji je istorijska ličnost, ali i naš gospodar i spasilac. Ali obeležavanje Božića treba da shvatimo kao zbivanje u nama samima, i da nas Hristov rođendan ojačava i donosi nam duševni mir“. Na kraju razgovora, otac Aleksa se oprostio uobičajenim pozdravom: Hristos se rodi!