Džoging klub za beskućnike
Cilj neprofitne organizacije pod nazivom „Ponovo sam na svojim nogama“ da koristi organizovano džogiranje kao način da razvije discipli
Sunce tek da je izašlo, ali En Mejlum i njeni drugari već su se okupili ispred jedne benzinske pumpe u Filadelfiji. kaže Mejlum. Do pre dve godine, trčala je svako jutro sama. , priča En. En kaže da je trčanje važan sastavni deo njenog života još od 16. godine, kad se njena porodica raspala zato što joj je otac bio narkoman. Trčanje je bila važna duhovna podrška tada i još uvek jeste nakon više od deset godina. kaže predsednica džoging kluba. En je dobila odobrenje lokalnog prihvatilišta za beskućnike da osnuje klub za džogere koji je počela sa devet ljudi. priseća se Mejlum. Nakon nekoliko nedelja ona je napustila svoj visoko plaćeni posao i fokusirala se na klub. Formirala je neprofitnu organizaciju pod nazivom "Ponovo sam na svojim nogama". Njen cilj je bio da koristi organizovano džogiranje kao način da razvije disciplinu i poštovanje. Ta organizacija potom svojim članovima daje upustva kako da se obrazuju i pronadju posao. Kapiten današnjeg tima Džejms Torp je na čelu grupe koja trči pola maratona. , kaže Torp. Za priključenje klubu potrebna je rešenost. Tri dana nedeljno trkači se sastaju pred zoru. Oni ne mogu da koriste alkohol i droge i imaju obavezu da prisustvuju sastancima u savetovalištu za zapošljavanje. , kaže Moris Gejts, džoger. Ovo je Morisov prvi polu-maraton. Njegov sin koji je vojnik u armiji došao je da mu pruži podršku. , kaže Gejtsov sin, Kris. U današnjoj trci učestvuje 16 beskućnika. Kad je En osnovala klub, neki ljudi su bili skeptični povodom ideje da bi trčanje moglo da reši tako kompleksan socijalni problem. Medjutim, En veruje da je porast samopouzdanja najvažniji prvi korak. optimistična je En. Od osnivanja 2007. klub "Ponovo na svojim nogama" se neprestano širio. Sada ima nekoliko stotina članova i ogranke u Baltimoru i Vašingtonu.