Srebrenica: Zavjet šutnje dok se traže ostaci oko 1.000 žrtava genocida
U grobnicama u okolini Srebrenice još uvijek se nalaze ostaci oko 1.000 žrtava genocida, a traganje za njihovim kostima otežano je kampanjom skrivanja tijela u primarne, sekundarne i tercijarne grobnice i zavjetom šutnje o lokacijama.
ukopat će 11. jula ove godine dijelove tijela svog brata Adila Suljića, koji je kao tridesetdevetogodišnjak ubijen u genocidu dok je pokušavao iz Srebrenice doći do Tuzle, piše . , kaže Begović i objašnjava da je odlučila sa snahom i njegovom djecom da potvrde njegovu identifikaciju i ukopaju ga u Memorijalnom centru u Potočarima. Ona kaže da je njihova majka umrla 2009. godine i da nije dočekala pronalazak kostiju svoga sina. Uz njih je pronađen njegov “Seiko” sat, trenerka i duboka cipela. U grobnicama u okolini Srebrenice još uvijek se nalaze ostaci oko 1.000 žrtava genocida i njihove lične stvari, podaci su Instituta za nestale osobe Bosne i Hercegovine (INO BiH). Njihova tijela premještana su kamionima i bagerima u više masovnih grobnica, svaki put dalje i zabačenije od prve grobnice u koju su bili ukopani. Ove grobnice i ostatke traži i pronalazi istražitelj INO-a, krupan čovjek sijede kose koji je u genocidu izgubio nekoliko članova porodice. On u svom džipu neumorno obilazi uske i zarasle puteve prema srebreničkim selima, uz koje je pronalazio masovne grobnice. To su bile takozvane sekundarne ili tercijarne grobnice. Veliki broj tijela u njih je dovezen iz primarne masovne grobnice Glogova, koja se nalazi uz put što prema Bratuncu vodi od Kravice, gdje je u Zemljoradničkoj zadruzi ubijeno više od 1.200 ljudi. navodi Selimović i objašnjava da je grobnicu otkopavao Haški tribunal 1999., 2000. i 2001. godine, ali da su tijela pronalažena i poslije, i da vjeruje da se na ovom području nalazi još posmrtnih ostataka. , kaže Selimović. Ova grobnica pronađena je uz pomoć satelitskih snimaka SAD-a, objašnjava Selimović. Iz masovne grobnice tijela su prevožena na najmanje 16 lokacija, koliko ih je pronađeno do sada. Haški tribunal, Sud BiH te pravosuđa u Srbiji i Hrvatskoj do sada su osudili ukupno 47 osoba – na više od 700 godina zatvora i na četiri doživotne kazne – za genocid i druge zločine počinjene u Srebrenici u julu 1995., nakon pada ove zaštićene enklave. Presudama je utvrđeno da je, počevši od 13. jula, preko 7.000 Bošnjaka zatočeno i pogubljeno na različitim lokacijama. Prvi veliki masakr desio se u Zemljoradničkoj zadruzi Kravica. Nakon ovog masakra, sličan obrazac se u narednim danima ponovio u mjestima Roćević, Kozluk, Pilica i Branjevo. Nakon ubistava, prema presudama, tijela su smještena u primarne masovne grobnice, u čemu je učestvovala Inžinjerija Zvorničke brigade Vojske Republike Srpske (VRS). Od 1. augusta do 1. novembra sprovedena je operacija u cilju prikrivanja zločina genocida, a Haški tribunal je utvrdio da je izvršeno “organizovano i sveobuhvatno nastojanje da se prikriju pogubljenja tako što su tijela otkopavana iz primarnih grobnica i iznova pokopavana u sekundarne grobnice”. Do sada je identifikovano skoro 7.000 žrtava genocida, a pronađeno je 94 masove grobnice. Dok stoji na mjestu masovne grobnice Glogova, gdje je pronađeno preko 400 ostataka, Selimović objašnjava da su u novembru i decembru 1995. godine sa ovog mjesta tijela odvožena do Zelenog Jadra, Jasenove, Zalazja, Pusmulića i Blječeve. Od Glogove su kamioni s tijelima morali proći kroz Bratunac i Srebrenicu i onda širokim i vijugavim putem voziti desetine kilometara do Zelenog Jadra. Od Kravice je više od 50 kilometara do ove sekundarne masovne grobnice, koja se nalazi tik uz cestu i potok. , kaže Selimović. Dok stoji pored mjesta gdje je pronađena grobnica i koje je danas zaraslo u visoko šiblje, Selimović objašnjava da je uz tijela na ovom mjestu pronalažena i bijela smjesa od mljevenog kamena. Na osnovu tih pronalazaka i svjedočenja, istražitelji su zaključili da su tijela iz primarne masovne grobnice neko vrijeme bila smještena u obližnjoj prijeratnog fabrici kamena, dok nisu prebačena u sekundarnu masovnu grobnicu. , kaže Selimović. Neka od tijela su izmještana i sa Zelenog Jadra nakon što je nabujali potok otkrio jedan dio grobnice. Dio njih prebačen je na prijeratno smetljište u Zalazju. Do njega se od Zelenog Jadra dolazi ponovo kroz centar Srebrenice, putem koji se, idući prema Bratuncu, odvaja prije dolaska do nekadašnje tvornice akumulatora. , govori Selimović. Sve tri masovne grobnice nalaze se odmah uz put. , kaže Selimović. Dok su novinari Balkanske istraživačke mreže Bosne i Hercegovine (BIRN BiH) bili sa Selimovićem na mjestu gdje je pronađena tercijarna masnovna grobnica – koja je danas zarasla u visoko šiblje i gdje se već može vidjeti izraslo drveće – razgovor je prekinuo prolaznik koji svojim autom nije mogao uskim putem proći pored parkiranog vozila. Selimović mu je prišao i u razgovoru od njega zatražio da mu pomogne u potrazi za tačnim mjestom još jedne masovne grobnice. Kasnije je objasnio da bi ovaj lokalni stanovnik možda mogao pretpostaviti ili znati gdje se ona nalazi. , kaže Selimović. U daljem razgovoru pojašnjava da su u nekim sekundarnim ili tercijarnim grobnicama tijela bolje očuvana nego u primarnoj grobnici. , opisuje on. Više od 21 godinu Selimović traga za grobnicama. Kaže da je sve teže doći do informacija o njima. , objašnjava Selimović. , kaže Selimović. Članovi porodica žrtava genocida, poput Selimovića, ali i porodice Ćatić, nadaju se da će naći bar dio skeletnih ostataka kako bi svoje najmilije sahranili. , govori Hajra Ćatić, koja 24 godine traga za kostima svog sina Nihada Ćatića. Tragajući za masovnim grobnicama i posmrtnim ostacima, Selimović je tražio i članove svoje porodice. U genocidu je izgubio trojicu braće, oca, bratića, dva šuraka i punca. On još uvijek traga za kostima jednog brata, koji je, kako kaže, duže od dva mjeseca lutao po šumi. , kaže Selimović.