Dr Andre Terzić: Matične ćelije moći će da regenerišu oštećeni srčani mišić
Istraživači klinike Mejo nedavno su objavili rezultate značajnog otkrića u oblasti regenerativne medicine
Doktor Andre Terzić radi na klinici Mejo većdvadeset godina. Medicinu je studirao u Beogradu i Parizu, apostdiplomske studije je završio u Americi. Prodor o kome su on iostali članovi tima nedavno izvestili tiče se primene matičnih ćelijaza obnavljanje tkiva, specifično srčanog tkiva, oštećenog prilikomsrčanog udara. Mnoga naša tela imaju teškoćeobnavljanja. Koža, na primer, se lako obnavlja. Mi se posečemo, a kožase sama izleči. Ali drugi organi, kao što su mozak ili srce, ako ihzahvati neko oboljenje imaju teškoću da se sopstvenim snagama obnove. Zato je veoma teško lečiti oboljenja koja zahvataju te organe. Otkrićemmatičnih ćelija javila se mogućnost da se one iskoriste za noveterapije i da se obnovi deo srca koji je, recimo, oštećen posle srčanogudara ili deo mozga posle moždanog udara, itd. Šta se zapravo ošteti u srcu prilikom srčanog udara? Terzić:U srcu se često događa da dotok krvi nije dovoljan da ishrani srce. Tako da kiseonik i druge supstance koje su važne da bi, pogotovu srčanimišić, mogao da radi snažno… ako taj dotok krvi ne postoji ondajednostavno srčani mišić izumire i polako se zamenjuje ožiljkom,odnosno mišić se zamenjuje vezivnim tkivom. Taj deo srca onda ne moževiše da pumpa i srce oslabi. Današnji lekovi i terapije omogućavaju namda lečimo simptome oboljenja ali nam ne omogućavaju da zamenimo tajožiljak koji se napravio. Drugim rečima, nemamo oružja da ponovostvorimo novi srčani mišić. Postoji interesovanje da se nađu terapijekoje bi mogle da regenerišu ili obnove srčani mišić i da zamene tajožiljak. Vi ste u svom istraživanju pošli odpretpostavke da bi matične ćelije koje bi se ubrizgale ili na nekidrugi način primenile na tom mestu mogle da nadoknade izgubljeno ilioštećeno tkivo? Potpuno ste u pravu, to je glavnateorija, pa smo par godina radili na različitim tipovima matičnihćelija. Neke matične ćelije mogu da se dobiju recimo iz koštane srži isa tim ćelijama smo već uspeli - ne samo eksperimentalno već se onepostepeno primenjuju i u kliničkim istraživanjima kod pacijenata. To jetakozvana početna faza korišćenja matičnih ćelija. Znači ćelije kojeveć imamo u nekim delovima našeg tela se izoluju iz tih delova iprimenjuju u terapiji. Ovo najnovije otkriće koje smo objaviliove nedelje je otkriće u kome, umesto da uzmemo matičnu ćeliju kaopočetnu ćeliju za terapiju, uzimamo neku običnu ćeliju iz našeg tela -recimo ćeliju koja je na koži ili čak ćelije vezivnog tkiva kojestvaraju ožiljak na srcu. Mi smo našli način da reprogramiramo tećelije i da od takvih, običnih ćelija napravimo matične ćelije. To jenov način da se prave matične ćelije. Kada napravimo te matične ćelijeod običnih ćelija, imamo nov izvor terapije za srčana oboljenja. Da li možete u nekoliko reči da nam objasnite kako je moguće reprogramirati neku ćeliju? Iskreno da vam kažem, pre par godina nismo ni sanjali da je to moguće. Nas je sve ovo iznenadilo, jer to je kao vratiti kazaljke vremenskiunazad za neku ćeliju koja je u našem telu već na desetine godina. Zanimljivo je da postoji mogućnost genetskog programiranja, gde se ustvari taj kod koji govori o stanju jedne ćelije može na neki načinresetovati. Na taj način se ostarela ćelija u stvari podmladi. To jeotkriće godine u mnogim delovima sveta. Koncept reprogramiranja jeiznenadio i ohrabrio medicinsku i biološku profesiju, jer je omogućiojedan nov put ka dobijanju novih ćelija. Da sevratimo na vaše istraživanje - šta ste vi konkretno uspeli da uradite išta vas ohrabruje da radite to i dalje? Ovo je prvaetapa koju smo uradili sa reprogramiranjem. Znači, uspeli smo da uzmemoćelije takozvanog fibroblasta ili vezivnog tkiva i ubrizgamo u njihčetiri takozvana pluripotentna gena, koji su vratili ćeliju vremenskiunazad. Ta ćelija je onda od ćelije vezivnog tkiva postala takozvanaindukovana matična ćelija. Sa tom matičnom ćelijom uspeli smo da ueksperimentalnim životinjama izlečimo srčani napad. Životinje koje suprimile te indukovane matične ćelije uspele su da prežive i imaju mnogosnažniju srčanu funkciju nego životinje koje nisu dobile te matičnećelije. Kada očekujete da ćete moći da počnete sa eksperimentima na ljudima? To je isto važno pitanje. Ova najnovija generacija matičnih ćelija jejoš uvek eksperimentalna, ali mi je drago da objavim da su ranijetehnologije, koje smo razvijali poslednjih par godina, već u kliničkimispitivanjima i posebno mi je drago da će se centri u Srbijipriključiti tom međunarodnom naporu. Već ove jeseni očekujemo da se uto uključe centri, pogotovu Klinički centar u Beogradu, sa profesoromOstojićem koji će voditi taj projekat za celu Srbiju, i da ćemo uspetii doprineti medicinskim stremljenjima i u Beogradu. Da li možete da nam date prognozu, za koje vreme će matičnećelije zaista početi da se primenjuju redovno i kada će ljudi moći daračunaju na to da imaju dobru šansu da budu izlečeni posle teškihsrčanih udara? To je veoma važno pitanje. U nekimoblastima matične ćelije su već uključene u svakodnevne terapije -pogotovu u hematologiji, znači oboljenjima krvi. Neki tumori, kancerileukemije, već se veoma uspešno leče matičnim ćelijama. Tu već postojiogromno iskustvo i na tom iskustvu želimo da uključimo i druge delovetela i da omogućimo regeneraciju. Verovatno će sledećih pet do desetgodina biti posebno važne, kako se te tehnologije sve više usavršavaju. Naročito je važno naći određenog pacijenta za određenu ćeliju, značinapraviti "meč" ili najbolju kombinaciju, najbolju ćeliju za pacijentaza određeno oboljenje. Drugim rečima, omogućiti personalizaciju,individualizaciju lečenja za svakog pacijenta. Ovde, u Sjedinjenim Državama, još uvek se raspravlja o kontroverzi okomatičnih ćelija dobijenih iz ljudskih embriona. Da li najnovijaistraživanja prevazilaze taj problem? Potpuno ste upravu. O toj etičkoj polemici se mnogo govori već najmanje desetakgodina u Sjedinjenim Američkim Državama i u celom svetu. Ova najnovijatehnologija indukovanih, pluripotentnih ćelija, u stvari zaobilazi tajproblem jer više neće biti potrebe da se ide ka embrionskom tkivu. Bilokoja obična ćelija našeg tela moći će da se reprogramira u matičnućeliju. Drugim rečima, predstoje nam još mnoga velika otkrića i to u skoroj budućnosti? Nadamo se.