Svonson o protestima u SAD
Jedan od organizatora protesta "okupirajmo Vašington" govori o ciljevima protesta protiv finansijskog sektora i establišmenta u Americi
“Fundamentalni problem je da Konges i predsednik vode zemlju u pravcu koji se razilazi sa onim što većina želi. Tri četvrtine gradjana žele da super bogati budu više oprezovani, pošto u nekim slučajevim plaćaju manji porez od ostatka gradjana. Dve trećine stanovništva želi da se ratovi okončaju, a toga nema. Ogromna većina želi da se prirodna sredina zaštiti, da se novac umesto za ratove koristi za otvaranje novih radnih mesta i obnovu infrastrukture. Stoga gradjani u Vašingtonu, Njujorku i širom zemlje izražavaju svoje nezadovoljlstvo takvom situacijom i žele da se njihov glas čuje.” “Naravno, imate daleko veće, odnosno brojnije proteste od naših kada je reč o, recimo, jednodnevnim demonstacijama ili skupovima. Medjutim, ovo je nešto sasvim novo, što se ne može porediti sa ničim u prošlosti. Mi govorimo o trajnoj okupaciji lokacija, gde mi preuzimamo glavne trgove i parkove i izražavamo spremnost da ih zadržimo i protestujemo na miran način i to od sada na dalje. To je nešto novo i različito. Mnoge od nas je iznenadila podrška ljudi koji slučajno prolaze pored naših skupova i pridružuju nam se ili se ljudi koji ručavaju u vašingtonskim kafeima, dižu, prekidaju ručak i prilaze nam. To je podrška koju ranije nismo videli, uprkos činjenici da situacija sa ratovima nije gora, niti sa političarima, itd., već jednostavno gradjani osećaju ekonomsku krizu, nezaposlenost i društvenu nejednakost. Gradjani zajedno sa svojim susedima i sugradjanima smatraju da prolaze kroz ovu traume bez nekog racionalnog razloga u najbogatijoj zemlji sveta. Mi smo masa, a bogatih je neznatan broj, i tu raste naša šansa da se naš glas čuje i uvaži.” “Želimo da naše čitavo društvo, vrednosti i kultura krenu prema promenama, čemu mi možemo da doprinesemo, mada će to biti spor proces, bez dramatičnih zaokreta, bar kada se radi o ovom Kongresu i predsedniku. Već se primećuje da i veliki mediji govore o šteti koju nam nanosi jedan odsto najbogatijeg sloja našeg društva, što sve ukazuje na potrebu za dijalogom i promenama.”