Ljudske aktivnosti ugrožavaju život morskih životinja
Naučnici upozoravaju da pojačan pomorski saobraćaj, sonari i drugi slični uređaji, kao i seizmička istraživanja, ozbiljno ugrožavaju op
je direktor Programa bioakustičkih istraživanja na Univerzitetu Kornel, u državi Njujork. kaže Klark. Ali tokom protekle četiri decenije, kaže Klark, u njihovoj prirodnoj sredini sve češće preovlađuju šumovi koje proizvodi čovek. Šumovi koje proizvode brodski propeleri spadaju u isti frekventni raspon kao zvuci koje ispuštaju kitovi. Kristofer Klark veruje da to dramatično smanjuje razdaljine na kojima kitovi mogu da komuniciraju, a da u nekim slučajevima sasvim ugušuje njihove glasove. kaže Klark. Poznato je da zvuk prevaljuje mnogo veće razdaljine kroz vodu nego kroz vazduh. Kristofer Klark kaže da postoje jaki dokazi da kitovi komuniciraju na velikoj međusobnoj udaljenosti. „Plavi kit može da čuje drugog plavog kita na udaljenosti od hiljadu kilometara,“ kaže Klark. U izveštaju koji je 3. decembra objavio Međunarodni fond za dobrobit divljeg sveta – skraćeno IFAV – kaže se da povećana buka ne samo što onemogućava komunikaciju između životinja i zaglušivanje zvukova koji ih navode na plen, već im remeti i sposobnost snalaženja u prostoru i ometa prirodne aktivnosti, kao što su ishrana ili odgajanja mladunaca. Postoje čak i dokazi da je buka uzrokovala uletanje zbunjenih životinja u ribarske mreže ili nasukivanje u plićacima. Što je još gore, klimatske promene samo komplikuju ove ionako složene probleme. je naučnik u Istraživačkom akvarijumu u zalivu Monterej, u Kaliforniji. „Naš rad usredsređen je na to kako taj povećani nivo ugljendioksida menja hemijski sastav okeana,“ kaže Bruer. Dodatne količine ugljendioksida povećavaju kiselost morske vode, što ima iznenađujuće posledice i za podvodnu akustiku. kaže Bruer. To se odnosi naročito na šumove niske frekvencije, u koje spadaju šumovi koje proizvode brodovi, sonari i mašine za traganje za naftom i gasom – ali i glasovi kitova. Prema Piteru Brueru, rešavanje problema pojačane podvodne buke u okeanima iziskivaće promene u strategiji komunikacija – ne za morske sisare već za ljude. On kaže da je potrebna bolja komunikacija između naučnika s jedne i vojnih, privrednih i ekoloških organizacija s druge strane, kako bi se smanjio sve štetniji uticaj ljudskih aktivnosti na život u morima.