Vudstok označio početak ere socijalnih i političkih protesta
Rok koncert održan pre 40 godina obeležio je ceo protestni pokret 1960-ih. Ali kako je muzički festival postao tačka okupljanja pripadn
Koncertna bina u Vudstoku četiri dana je bila usredištu pažnje okupljene mase mladića i devojaka. Ali iza scene sedogađalo i ponešto drugo. Hrana je brzo potrošena. Počela je da padakiša. Ipak, zajednica se razvijala, kao što pokazuju fotografije umuzeju u Betel Vudsu. Zik Bojl je bio tinejdžer, otuđen od starijegnaraštaja. „Način na koji su ljudi delili stvari uVudstoku..., ako ste bili pokisli i ako vam je bilo hladno, dali bi vamjoš jednu košulju. Nudili su vam hranu. Ljudi su sve delili,“ kaže Bojl. Bilo je i drugih problema. Mladi su uzimali prevelike doze droge. „Popiosam mnogo i uzeo sam i malo LSD-a, tako da nisam doživeo taj mir i tuljubav, koje je doživela većina ljudi,“ kaže Džo Dipon. Ipak, on kaže da mu je samo prisustvovanje zajednici u Vudstoku, izmenilo život. „Kadapogledam u prošlost, to je za mene bilo veoma dobro, jer sam shvatio dapostoji sasvim drugačiji način života i drugačija vrsta savesti,“ kažeDipon. Duk Devlin je došao na koncert radi muzike i provoda. „Imaliste rat u Vijetnamu. Imali ste problem sa građanskim pravima, pravimažena, pravima homoseksualaca i imali ste muziku, koja je bila oblikkomunikacije koji smo onda veoma mnogo upražnjavali,“ kaže Devlin. Ta muzika, dodaje on, dotakla je moćne akorde. Prvi muzičar koji se pojavio na sceni bio je Riči Hejvens. "Samokad bih mogao da kažem koliko me je ljudi zagrlilo. Od samog početka. Bilo je zapanjujuće. Prosto ni sam ne mogu da poverujem. Hiljade ljudi,hiljade...“ priseća se Hejvens. A posle Vudstoka mnogi, poput Zika Bojla i Duka Dipona, krenuli su na proteste zbog rata. „Toje dalo verodostojnost celom pokretu i mom delu pokreta. Dalo mi jesnagu i shvatio sam da i moj glas nešto znači. Da mogu na sve načine daistupim protiv bilo kakve nepravde,“ kaže Bojl. Poprištemdogađaja sada upravlja Umetnički centrar „Betel Vuds“. U centru,filmovi o Vudstoku jasno ilustruju prilike na festivalu. A tu sureplike hipi automobila, autobusi kojima su se ljudi dovozili nafestival... Ljudi koji su bili na koncertu dolaze da obiđu Vudstok i podsete se na taj događaj. „Osećala sam se kao da mogu da izmenim ceo svet,“ kaže jedna od njih, Tamara Lester. "U stvari," kaže Majkl Leng, jedan od promotera Vudstoka, " njegovo najvažnije nasleđe je promena." „Važnoje ne zaboraviti da je tu pružena mogućnost da se stvari poboljšaju ida ljudi mogu da ih promene. Da, ako se uključite u sve to i rešite danešto učinite, možete da budete deo promene koja je pozitivna za sve,“kaže Leng. Taj lokalitet je danas mesto hodočašća. Ralf Korvin,koji je kao dečak ovde proveo samo jedan dan, često se vraća da biraščistio misli. Planira da ostane ovde zauvek. „Želim da mi se ovde raspe pepeo, jer mi se tu nikada nije dogodilo ništa loše,“ kaže Korvin. Lokalnistanovnici takođe smatraju da je mesto specijalno. Pre nekoliko godinana brežuljku iznad lokaliteta podigli su spomenik, kako taj događaj nebi bio zaboravljen.