Prvo spuštanje u Marijanski rov
Pre 52 godine dva istraživača zaronila su do najniže tačke na zemlji, Marijanskog rova, na dnu Tihog okeana
Donald Volš vratio se u mislima na to mesto, ovde u Muzeju američke mornarice, u Vašingtonu, gde je izložen batiskaf Trst (Trieste). “, kaže Volš. Pre 52 godine, Volš, tada mornarički poručnik, bio je kopilot na batiskafu tokom rekordnog zaronjavanja do dubine veće od visine Mont Everesta. , priseća se Volš. Volš objašnjava da je batiskaf Trst, nalik na podmornicu, imao sopstveni pogon, a da su rezervoari za izronjavanje bili ispunjeni benzinom. , kaže Volš. Mesta je bilo samo za dvoje ljudi - Volša i francuskog okeanologa Žaka Pikara. Trst je zaronio 23. januara 1960. po uzburkanom moru. Sve je išlo dobro do dubine od devet i po kilometara kada su čuli prigušeni udarac. , kaže Volš. Kasnije se pokazalo da je šum izazvalo prskanje prozora od pleksiglasa, ali on ipak nije procureo. Trst se bezbedno spustio na dno Marijanskog rova. Čitav put tamo i natrag trajao je osam sati. Do sada, niko se nije ponovo spustio na to mesto sve do nedelje, 25. marta, kada je filmski reditelj Džejms Kameron zaronio u svom „vertikalnom torpedu“ zvanom Dip si čelindžer. , rekao je Kameron pre spuštanja. Kameron je oko šest sati snimao i prikupljao uzorke pre povratka na površinu. 81-godišnji Donald Volš bio je među prvima koji su ga pozdravili na matičnom brodu.