Seme mira - kamp za decu s nemirnog Bliskog istoka
Na jednoj večeri pre 17 godina, američki novinar Džon Valak je predložio prisutnim izraelskim, palestinskim i jordanskim funkcionerima 
Na prvi pogled, „Seme mira“izgleda kao svaki dečji letnji kamp. Tu su plivanje, bezbol i veslanje. Međutim, sličnosti se tu završavaju. Većina dece u kampu je izIzraela, sa palestinskih teritorija, iz Egipta i Jordana. Došla su daizraze svoja osećanja o bliskoistočnom konfliktu i nauče nešto oddrugih, kaže Lezli Levin, direktorka kampa „Seme mira“. „Naškamp postoji da bi se zbližila deca sa područja konflikta, koja kodkuće nemaju priliku da se druže u ovako pozitivnoj sredini“, kaže Levin. Polaznici kampa imaju 14do 16 godina. Iako neki žive na razdaljini od pet minuta, fizičke,kulturne i političke barijere ih sprečavaju da se druže. Bobi Gotčak,koosnivača kampa, kaže da te barijere igraju veliku ulogu u održanjukonflikta. „Oni uglavnom vide vojnike, ili na svojimtelevizijama vesti o ljudima koji pokušavaju da im nanesu zlo. Stoga sesa njima identifikuju“, ističe Gotčak. „Seme mira“ želi da sruši te barijere. Amira je iz Kaira u Egiptu. „Za koga da navijam“, pita se ona. U kampu je prvi put srela nekog iz Izraela. „Shvatila sam da su oni divni ljudi. Imam mnogo prijatelja“. Alipostići prijateljstvo i razumevanje nije lako. Učesnici kampasvakodnevno organizuju razgovore o konfliktu, koje vodi stručnimoderator. Učesnike kampa biraju njihove vlade. Oni su predolaska prošli kroz obuku. Organizatori kampa to podstiču i kažu da jesada – posle pedeset godina argumenata koji su potpirivali konflikt –vreme za početak stvarnog slušanja, učenja i razumevanja. „Onitakođe treba da iznesu na sto ružnu istinu, ono što su uvek verovali otim ljudima. I kada se to iznese na sto, svi mogu da vide. Dovedu nekestvari u pitanje, pogledaju po sobi i upitaju se da li su zaista takviovi ljudi koji su u sobi sa mnom“, priča Bobi Gotčak, koosnivač kampa"Seme mira". Petnaestogišnja Nili, Izraelka iz Peta Tikve u blizini Tel Aviva, kaže da je prva nedelja dijaloga bila najteža. „Biloje veoma emotivno. Čujem stvari zbog kojih ne mislim dobro o sebi,svojoj zemlji, o vladi. Na drugoj strani, razumela sam zašto se sve todogađa. Osetila sam da nema pravde na obe strane”, kaže Nili. Petnaestogodišnji Kamil, palestinski hrišćanin iz Vitlejema, takođe kaže da je dijalog često bio težak, ali vredan. „Tomi je promenilo gledište, jer sam pre nego što sam došao mislio da suIzraelci teroristi koji nas mrze, koji žele da nas pobiju. Sada znam dasu oni normalna ljudska bića i da ima ljudi koji su ekstremisti i ljudikoji su normalni“, kaže Kamil. I Nili i Kamil kažu da će kodkuće pričati svojim prijateljima i porodici o svom ovdašnjem iskustvu. Bobi Gotčak veruje da je završetak kampa zapravo početak. Težak posaoje povratak u region i rad na miru. „Kada se vrate kući,potrebna im je velika pomoć. Jer su upravo došli do tih uverenja i teknedavno shvatili. To se događa tek treće nedelje“. Ovo je 17.sezona kampa „Seme mira“. Organizatori su uvereni da je posađeno novoseme, a učesnici sada treba da odu kući i grade mir.