EU i protesti u Egiptu i Tunisu
Da li je pokret za promjene na egipatskim ulicama razlog za evropsku brigu ili podršku, ostaće otvoreno pitanje
Izgleda da je svijetu lakše i jednostavnije reagovati kada se pojavi žarište očite krize, kada prilike naglo postaju neprilike i potrebna je hitna intervencija hardvera kakvim raspolaže razvijeni dio svijeta. Medjutim, šta činiti kada se, kao u Tunisu, a potom i u Egiptu na noge dignu stanovnici tražeći demokratiju, pravo na više života a manje korupcije vječno vladajućeg režima? Odgovor na to, svi su se složili, nisu bili zaključci nedavnog vanrednog skupa evropskih šefova država ili vlada, koji su potvrdili pravo naroda da traži demokratiju, ali nisu ni osporili pravo Mubarakovog režima da ostane tu gdje jeste-na narodu i vladi je da provedu demokratske promjene, a mi ćemo ih u tome podržati, neobavezujuća je poruka kakva je sa tog skupa upućena ne samo Egiptu, već i svima koji žele više demokratije i sanjaju o tome da ih , demokratskim principima vodjena EU, u tome podrži. Nešto konkretniji je bio razgovor na tu temu vodjen dan iza u Minhenu, a u kojem su, pored ostalih, učestovali predsjednik Evropskog vijeća i američka državna sekretarka. kazao je predsjednik Evropskog savjeta, Herman Van Rompuj. Ako se ove riječi prvog čovjeka Evropskog vijeća ne shvataju kao kritika slabim i neobavezujućim porukama kakve su Evropljani sa svoga vrha uputili egipatskom režimu, stav njihovih prekomorskih partnera je zasigurno kritika dijela evropskih zaključaka koji obećavaju da će, sem što pošalju humanitarnu pomoć i parlamentrane misije na kritična područja, pomoći u pripremi novih izbora. Medjutim, rad na demokratizaciji društva nije samo kupovina glasačkih kutija. “, istakla je američka državna sekretarka, Hilari Klinton. Nije teško povući paralelu sa Evropi bližim susjedstvom koje takodje, bar u svome dijelu, pokazuje znakove budjenja. Na žalost, još je lakše predvidjeti reakciju evropske demokratske matice.