King: Samit u Parizu bez konkretnih rešenja
Ukoliko se ekonomska kriza u EU ne reši, to bi moglo da stvori nepodnošljive političke tenzije, ocenjuje voditelj "Hronike Bele kuće".
: “Potreba za ekonomskom intergracijom starog kontinenta stvorila je Evropsku uniju, ali to nije bilo dovoljno i dodata je i politička dimenzija, koja je glomazna i teško funkcioniše u svetlu snažnih i istorijskih nacionalnih država i identiteta. Toga ni jedna evropska zemlja neće da se odrekne i stoga postoji odredjeni otpor prema Briselu, a dolazi i do nesuglasica. U domenu ekonomije, Evropska unija je u nevoljama, uglavnom zbog dugova pojedinih zemalja, a sada i novostvorene neizvesnosti u pogledu evro-obveznica. Predsednik Sarkozi i kancelarka Merkel nisu ponudili nikava specifična rešenja na samitu u Parizu, što se odražava i u reagovanjima berzanskih tržišta. Ipak, dvoje lidera su naglasili potrebu za većim stepenom ekonomske integracije i balansiranjem nacionalnih budžeta. Medjutim, ukoliko se ne reši tekuća ekonomska kriza, to bi moglo da stvori nepodnošljive političke tenzije.” : Sarkozi ima i političke probleme; on je odigrao ključnu ulogu u pokretanju intervencije NATO-a u Libiji, čiji ishod je još uvek neizvestan, a njegova popularnost je u padu. Istovremeno, franacuska ekonomija je na silaznoj putanji sa posebnim problemima u bankarskom sistemu, tako da ja vidim Sarkozijev predlog više kao neki grandiozni gest, a ne realan plan. Pored toga, paralelene strukture nikada nisu bile uspešne u Evropi. Svojevremeno, postojala je organizacija “Zapadna politička unija”, neka vrsta senke NATO-a, koja je tokom vremena pokazala veoma slabe rezuultate. Drugim rečima, treba raditi unutar postojećih struktura, pošto bi dodatne institucije još više zakomplikovale stvari. Naime, već sada imate evro, kao i nezavisne evropske valute i različite nivoe ekonomskog razvoja i prioriteta. Po mom mišljenju, Evropi je potrebna jedinstvena valuta i koordinacija ekonomskih aktivnosti.” : : “Mislim da će taj proces biti zamrznut, bar privremeno. Ne mogu da zamislim akcije na proširenju, dok se Brisel suočava sa nerešenim ekonomskim problemima i političkim neizvesnostima. U pitanju su uglavnom zemlje jugoistočne Evrope, koje će verovatno tokom vremena postati članice, ali glavno pitanje je i dalje Turska. Da li primiti jednu veliku, islamsku i ekonomski jaku zemlju. Nemci, nakon iskustva sa turskim imigrantima, kao i Britanci, Italijani, Španci i Grci sa svojim imigracionim problemima, za sada ostavljaju pitanje Turske po strani. Ukoliko bi Turska bila prihvaćena, mnogi Evropljani možda ne bi u Turcima videli svoje sugradjane, već imigrante, i to bi bio veliki izazov.”