Otrovne kobasice u službi nauke
Australijski naučnici eksperimentišu sa jednim novim načinom za suzbijanje širenja jedne od najopasnijih štetočina
Mali australijski torbar živeoje od Zapadne Australije pa do Severne teritorije i Kinslenda, sve dokse nisu pojavile otrovne trščane žabe. Od tada, ovih životinjica je svemanje. Linda Vejret, iz Severnog rezervata, kaže da se mali torbari sada retko viđaju u prirodi. "Ipre pojave trščane žabe broj torbara je opadao, ali sada je taj paddramatičan. Jedva da imamo par zabeleženih susreta sa njima," kažeLinda Vejret, iz Prirodnog rezervata Severne teritorije. Nekolikoovih životinjica u rezervatu sada učestvuju u projektu njihovogočuvanja. Istraživač sa Sidnejskog univerziteta, Stefani O'Donel, kažeda su ona i njene kolege usvojili jedan neobičan pristup tom problemu. "Pokušavamonamerno da ih otrujemo kako bi miris i izgled žaba asocirali sa jakimbolom u stomaku ili jakim povraćanjem i kako bih više ne bi lovili,"kaže O'Donel. U tu svrhu, istraživači melju neotrovne delovežaba, u samleveno meso ubacuju otrovnu supstancu, a zatim od te smeseprave kobasice. Od 30 žaba dobija se oko pola metra kobasice. Naučnicikažu da početni rezultati pokazuju da životinje koje okuse ovakvukobasicu više ne love otrovne žabe. Inače, trščane žabe sunamerno donete u Australiju iz Južne Amerike, 1935. godine, kako bisuzbile jednu vrstu insekata. Međutim, vremenom su se toliko namnožileda su i same postale štetočine koje ugrožavaju druge vrste životinja.