Može li skrob da pokreće automobile?
Prepreku za sada predstavlja veliki broj potrebnih enzima, čija proizvodnja je skupa. Ali naučnici smatraju da postoji dobra šansa da s
Prema nekim američkim naučnicima, u rezervoare automobila budućnosti možda ćemo sipati običan skrob! Istraživači sa univerziteta Virdžinija tek, Nacionalne laboratorije Okuridž i Univerziteta države Džordžije kažu da ugljeni hidrati zvani polisaharidi mogli da se korsite za dobijanje vodonika, osnovnog izvora energije u vodoničnim ćelijama koje proizvode struju. Vodonik u industrijskim količinama danas se najčešće dobija iz prirodnog gasa. Kao što je poznato, u vodoničnim ili gorivnim ćelijama iz vodonika se dobija struja, a jedini uzgredni proizvod je čista voda. Vozila na vodonik već postoje, ali do potrošača još ne stižu jer je proizvodnja vodonika iz prirodnog gasa skupa. O prevozu, skladištenju i rukovanju tim zapaljivim gasom i da ne govorimo. Drugim rečima, da bismo jednoga dana vozili automobile koji ne zagađuju okolinu neophodno je da se pronadje ekonomičniji i bezbedniji način proizvodnje i distribucije vodonika. Pomenuta grupa naučnika iskoristila je 13 enzima za pretvaranje mešavine polisaharida i vode u vodonik, i to na mestu na kome je potreban. Naučnici procenjuju da od jednog kilograma skroba može da se dobije ista količina energije kao od nešto više od jednog litra benzina. Prepreku za sada predstavlja veliki broj potrebnih enzima, čija proizvodnja je skupa. Ali naučnici smatraju da postoji dobra šansa da se njihov broj smanji, a proizvodnja uprosti.