Turska spremna da posreduje u libijskoj krizi
Turska nastoji da zauzme posredničku ulogu u konfliktu u Libiji
Turska je jedna od retkih zemalja koje još uvek nisu zatvorile svoje diplomatsko predstavništvo u Tripoliju, ali ni konzulat u pobunjeničkom uporištu, Bengaziju. Visoki turski diplomatski zvaničnik, Selim Jenel, kaže da je nalaženje političkog rešenja u Libiji od bitne važnosti. „Turska razgovara sa obe strane, što trenutno može mali broj zemalja. Na kraju - to je jedini izlaz, jer će u protivnom dugotrajan sukob saterati ljude u ćošak. Moramo da nađemo izlaz iz ovoga, a mi verujemo da je jedini put diplomatsko rešenje,“ kaže Senel. Turski premijer Redžep Tajip Erdogan održava dobre odnose sa libijskim liderom Moamerom Gadafijem, i sve do skoro se snažno protivio vojnoj intervenciji, a posebno angažovanju NATO-a. Međutim, promenio je stav i sada se pridružio NATO-u pozivajući Gadafija da napusti vlast. Mada bi ta nedoslednost mogla da podstakne sumnju u objektivnost Ankare, Turska je i dalje u idealnom položaju da preuzme ulogu posrednika, kaže diplomatski komentator Semih Idiz. „Činjenica je da Turska ima jedinstvene karakteristike, polazeći od toga da je islamska zemlja i članica NATO saveza. Ali ne zavisi od vas da li ćete da preuzmete ulogu posrednika. To zavisi od volje ljudi kojima se nudite kao posrednik“, kaže Idiz. Džengiz Aktar, ekspert za međunarodne odnose na Univerzitetu Bačesehir u Istanbulu, kaže da bi svako posredovanje bilo teško, ali da je još važnije pitanje šta posle eventualnog pada Gadafija? „U Libiji ne postoji konstituisana opozicija, a ne postoje ni neke strukture. To će biti veliki problem kada Gadafi bude sišao sa vlasti. Niko ne zna šta će da usledi. Znači to je recept za haos,“ tvrdi Aktar. Turski premijer Erdogan, kao i predsednik Turske Abdula Gul, upozorili su da bi Libija mogla da postane drugi Irak ili Avganistan. Njih dvojica su takođe oštro kritikovala Francusku zbog robustne kampanje vazdušnih napada. Turski ministar inostranih poslova Jenel tvrdi da je žurba Francuske za pokretanje vojne akcije upropastila svaku šansu za nalaženje političkog rešenja. „Bili smo u vezi sa obe strane. Naš premijer je razgovarao sa Gadafijem tri puta. Nažalost, vazdušni udari su usledili prebrzo. I nažalost, Francuska nije koordinisala svoje poteze sa nama. Da je to bilo učinjenio, mogli smo da iskoristimo pretnju vojne akcije kao pritisak na Gadafija da pristane na političko rešenje,“ kaže Jenel. Francuska tvrdi da je brzo reagovala radi sprečavanja krvoprolića u Libiji. Očekuje se da će razlike u stanovištima dve zemlje izbiti na površinu tokom današnje londonske konferencije o Libiji, gde se očekuje da će Turska insistirati na diplomatiji i ublažavanju vazdušnih udara protiv Gadafijevih snaga. To je stav kojem će se Pariz verovatno snažno odupirati.