Astronomski teleskopi sa tečnim ogledalom
Uz sva moguća poboljšanja koja je omogućila savremena tehnologija, kao što su precizni mehanizam za okretanje, elektronski fotoosetljiv
Mnogi astronomski optički teleskopi sastoje se od velikog paraboličnog ogledala koje prikuplja svetlo i baca sliku na znatno manje ogledalo, postavljeno u njegovoj žiži, koje opet odbija svetlost prema objektivu za posmatranje. Napraviti precizno parabolično ogledalo od stakla veoma je težak i dugotrajan posao. U bloku od kvalitetnog stakla mašine, uz pomoć dijamantskog praha, dugo bruse parabolično udubljenje. Međutim, postoji jedan mnogo lakši način dobijanja paraboličnog ogledala. Ako u neki sud sipate živu, a zatim taj sud okrećete odredjenom brzinom, dobićete savršeno parabolično ogledalo. Nezgodna okolnost je što sud mora da bude vodoravan, ali to je istovremeno i idealan položaj, jer svetlost prolazi kroz najtanji sloj atmosfere. U planinama kanadske države Britanska Kolumbija nalazi se jedan takav teleskop. Sud sa živom ima prečnik od 6 metara, a okreće se brzinom od 7 obrtaja u minutu. Uz sva moguća poboljšanja koja je omogućila savremena tehnologija, kao što su precizni mehanizam za okretanje, elektronski fotoosetljivi element za registrovanje slike i kompjuteri za korigovanje raznih grešaka, ovaj teleskop daje izvanrednu sliku. Njegova izgradnja koštala je svega oko milion dolara, dok teleskop sa staklenim sočivom istog prečnika košta bar deset puta više. Naučnici sada planiraju da u Čileu sagrade teleskop sa tečnim ogledalom prečnika osam metara, sa veoma preciznom kamerom od 240 fotoosetljivih elemenata.