Amerièka štampa o antiratnim protestima u svetu - 2003-02-19
Pisci uvodnika amerièkih listova prate antiratne proteste širom sveta i podeljenih su mišljenja da li je sada pravi trenutak za napad n
List “Majami herald” u Floridi, ukazuje da protesti sadžre poruku i da poruka glasi da rat sa Irakom nije opravdan. “Masovni protesti prošlog vikenda imaju jasnu poruku: pred sudom svetskog javnog mnjenja Sjedinjene Države nisu uspele da opravdaju rat sa Irakom. ...Upadljivo je da su najistrajniji amerièki saveznici, Velika Britanija, Španija i Italija, bili domaæini najveæih demonstracija”, istièe uvodnièar lista “Majami herald”. Meðutim, “Njujork post” naziva demonstrante licemerima, tvrdeæi da niko u “mirovnom pokretu” nikada ne govori o otprilike jednoj šestini iraèkog stanovništva koja živi u izgnanstvu... “Premnogo kazuje to što niko od demonstranata nije nosio transparente kojima se Sadam poziva da spreèi rat. Što bi on lako mogao da uèini ako bi se povinovao svakoj od 17 rezolucija Ujedinjenih nacija donetih zbog njegovog omraženog režima, razoružao se i otišao u izgnanstvo.” “A ako ne bi bilo rata... a Sadamov režim opstao na vlasti narednih 10 ili 20 godina - tada bi ta masa sa geslom ‘ne u naše ime’ imala na rukama krv svojih buduæih žrtava. ...Ono što je trebalo da bude na transparentima demonstranata jeste ono što su stvarno tražili: ”ne ometajte Sadamove muèionice!”, istièe “Njujork post”. List “Tenesien” u Nešvilu, gleda na demonstracije drugaèije i ukazuje da su najubedljiviji protesti bili u Sjedinjenim Državama i Britaniji, èije vlade deluju najodluènije u pogledu napada na Sadama Huseina. “Prizor kolona demonstranata je zaprepašæujuæi. One odražavaju ogromno neodobravanje meðu proseènim stanovništvom u pogledu korišæenja sile protiv Sadama.” U redakciji lista “Njuzdej” u Long Ajlendu, primetna je strepnja da - kako se istièe - “demonstranti imaju pravo i da predsednik Buš nije ubedljivo obrazložio potrebu za ratom u ovom trenutku”. “Meðu onima koji misle da je rat sa Irakom neophodan, veæ postoji sklonost da se prošlonedeljne masovne antiratne demonstracije, u najboljem sluèaju odbace kao pogrešan oseæaj gomile nezadovoljnika koji demonstriraju u stilu 60-ih ili, u najgorem sluèaju, kao akcija preostalih levièara koji uistinu veruju da je Sadam Husein nekakav junak.” Meðutim, uvodnièar lista “Tribjun - rivju” iz Grinsburga u Pensilvaniji, pita “da li bi svetu trebalo aplaudirati za masovne demonstracije prošlog vikenda. ... Ili bi ti protesti trebalo da ukljuèe zvona za uzbunu da nešto nije u redu sa globalnim naèinom razmišljanja? Rekli bismo da je u pitanju ovo drugo. ...Ne velièamo rat. To èine samo budale. Ali možemo samo da uzdrhtimo pred svetom koji nas èeka, ukoliko Sadam ne bude razoružan”, zakljuèuje uredništvo ovog pensilvanijskog lista. U “Denver postu” u Koloradu, ukazuje se da “masovni evropski protesti prošlog vikenda... ne bi trebalo da navedu predsednika Buša da odstupi od onoga što treba uèiniti...” “Istovremeno, meðutim”, nastavlja isti uvodnièar, “Bela kuæa oèigledno treba bolje da obrazloži situaciju da bi Evropljani shvatili opasnost po svetski mir. ... Ne možemo da otpišemo demonstrante kao uobièajeni zbir ostarelih boljševika i komunista, koji bi izašli na ulice èak i kad bi Sjedinjene Države besplatno delile sladoled... Jasno je da je u toj masi i mnogo obiènih Evropljana koji se plaše rata.”