Dokumentarci o borbi za ljudska prava
Na festivalu nezavisnog filma Sandens prikazana su tri dokumentarna filma o borbi ljudi širom sveta za veća prava i jednakost
Dokumentarni film "An African Election," (Jedni izbori u Africi), čiji je autor Džeret Merc, bavi se predsedničkim izborima u Gani 2008. Tri meseca, Merc je pratio kandidate dve glavne političke stranke, i u filmu prikazao njihovu borbu za vlast. Izbori su bili veoma važni za stanovnike Gane, od kojih mnogi žive u ekstremnom siromaštvu, I nadaju se da će im kandidat koga podržavaju promeniti život. To misli i jedan farmer: " Ganjani su u velikom broju izašli na birališta. "kaže Merc. Rezultati izbora su osporeni. Navodi o kradji glasova i nameštanju izbora uzburkali su strasti a ljudi zapretili da će izaći na ulice… Vojska je u pripravnosti, spremna da uguši pobunu. Neko vreme, niko nije znao šta će se dogoditi. ”, navodi Merc. Medjutim, Ganjani su ostali mirni i red je uspostavljen. Merc kaže da njegov dokumentarni film pokazuje da je demokratija samo onoliko snažna koliko njeno biračko telo, te da može da pusti korene, ako se pravilno neguje. U filmu "The Black Power Mixtape 1967 -1975," švedski dokumentarista Joran Olson prikazuje crnački pokret u Americi sa perspektive jednog Švedjanina. On koristi arhivske snimke legendarnih afro-američkih aktivista iz tog perioda, koje su snimili švedski reporteri. Govoreći u Stokholmu, Stouki Karmajkl, crnački aktivista, kritikovao je Martina Lutera Kinga što propagira nenasilje i integraciju. Optužena za saučesništvo u ubistvu, Andjela Dejvis, tada radikalna aktivistkinja, razgovarala je sa jednim švedskim reporterom u zatvoru o rasizmu i buntu protiv društvene potlačenosti. Olson kaže da su strani reporter imali jedinstven pristup tim aktivistima. Olsen je dodao i izjave nekih od aktivista koji se prisećaju istorijskih trenutaka. Jedan od njih je slavni pevač Hari Belafonte, koji je za Glas Amerike govorio o filmu "The Black Power Mixtape." Olson kaže da je njegov film i danas relevantan. " "Family Portrait in Black and White," ukrajinske rediteljke Julije Ivanove, je mračni film o rasizmu u njenoj zemlji. Priča se bavi ukrajinskom porodicom sa 20 dece, od kojih su mnogi mešovite rase. Njih je usvojila Olga Nenja, što na ukrajinskom znači “majka”. Medjutim, Olga ne može da porekne činjenicu da su deca, zbog svoje rase, žigosana u društvu, i da se osećaju usamljeno u svojoj rodnoj zemlji. ističe Ivanova. Ivanova kaže da većina tih mladih ukrajinskih majki ostavlja svoju novorodjenčad u bolnici jer ne mogu da podnesu društvenu osudu što će imati dete – meleza. Uprkos društvenom žigu, ta deca imaju svoje snove i ambicije, a neka dospevaju do koledža. kaže jedno od njih. Ivanova kaže da njen film, pored osude rasizma, predstavlja apel na ljude van Ukrajine da pomognu toj deci. Kao i prethodna dva filma, “Crno-beli porodični portret” je priča o nekom ko nema velike šanse za uspeh, ali ipak istraje I prevazilazi teškoće sa kojima se suočava.