Meðunarodna humanitarna grupa za pomoæ deci - 2003-10-31
Meðunarodna humanitarna grupa ”SOS deèija sela“ obezbedjuje prihvatilišta za 52 hiljade dece širom sveta. Dopisnica Glasa Amerike iz Nj
Grupa ”SOS deèija sela“ æe u februaru poèeti graðevinske radove na svom treæem selu u Kamobodži. Ta meðunarodna grupa za pomoæ deci ima slièna prihvatilišta u 131 zemlji. Aktivistkinja za prava dece, vojvotkinja od Jorka Sara Ferguson, snažno podržava tu grupu: ”Moramo dati našoj deci pravo na zdrav i sreæan život, na zdravstvenu negu, na zaštitu i prevenciju bolesti. Moramo obezbediti njihovo obrazovanje i pružiti im sva ona prava koja smo mi bili sreæni da imamo.“ Nova deèja zajednica u Kambodži gradi se uz podršku od milion ipo dolara donacija jedne humanitarne organizacije sa sedištem u Sjedinjenim Državama. To selo æe biti dom za 150 dece. Planovi obuhvataju izgradnju zabavišta i jednog objekta u kojem æe stanovnici okolnih zajednica, zaraženi virusom HIV, mogæi da primaju pomoæ. Tri od 15 kuæa æe biti namenjeno iskljuèivo kambodžanskoj deci koja su zaražena virusom HIV. Grupa ”SOS deèija sela“ proèle godine je bila dobitnik humanitarne nagrade Konrad Hilton prošle godine, a nominovana je i za Nobelovu nagradu za mir. Kristofer Zapia, šef organizacije ”SOS deèija sela“ u Sjedinjenim Državama, kaže da je njegova grupa dugoroèno predana deci kojoj služi: ”Osnovna ideja u pozadini naše aktivnosti je da osnujemo porodicu. Ako jednomeseèno dete doðe u jedno od naših sela, ono ostaje sa nama dok ne diplomira, a mi se brinemo o svemu.“ Ovakva sela postoje u Africi, Severnoj i Južnoj Ameirci, Aziji i Evropi. Briga za decu kojima su roditelji umrli od SIDE glavna je svrha ovih sela u Africi, a postaje sve važnija i u Aziji. Ova grupa prima najveæi deo svojih fondova od privatnih donacija. Pojedincima se pruža prilika da budu sponzori nekog odreðenog deteta. Džo Lo Sisero je sponzor troje dece u Senegalu i kaže da je primila mnoga pisma od njih. ”Dugo sam mislila da su oni siroèad, ali to nije bio sluèaj. Pojedine porodice teško mogu da izaðu na kraj pa njihova deca odlaze u ove emocionalno veoma tople sredine, a ako mogu da se vratiti kuæi oni to èine. Oni ostaju u kontaktu sa svojim roditeljima. To je veoma neobièan koncept koji pruža veliku podršku toj deci.“ U svim tim selima, desetoro ili više dece živi u jednoj kuæi koju vode jedan ili dva lokalna službenika, koje svi zovu ”roditelji“. Deca koja su braæa i sestre nikada se ne razdvajaju. Prvo selo pomenute organizacije osnovao je 1949. godine jedan Austrijanac koji je želeo da pruži dom deci koja su izgubila roditelje u Drugom svetskom ratu.