Kanadska kovnica novca ponosi se olimpijskim medaljama
Tokom svake olimpijade, zemlja domaćin dizajnira i proizvodi zvanične olimpijske medalje, kako bi se razlikovale od prethodnih i bile p
Teške su i do 576 grama, više nego ijednoolimpijsko odličje u istoriji. Tržišna vrednost im je oko 1.700 dolara. Međutim, za sportiste koji ih nose, i zemlje koje ti sportistipredstavljaju, medalje su neprocenjivi simbol dostignuća. "Onesu namenjene da predstavljaju uspeh koji sportista treba da postigne dabi pobedio u tom sportu“, kaže Kristina Akvino, direktor zakomunikacije Kanadske kraljevske kovnice novca, koja je izradila svih615 olimpijskih i 339 para-olimpijskih medalja za Igre u Vankuveru. Ona objašnjava da je svaka od medalja deo većeg dizajna koji obuhvata umetnost kanadskih domorodaca: "Radi se o najunikatnijim medaljama ikada napravljenim za Olimpijske igre". Nepostoje dve iste, čak ni slične medalje, a prema rečima KristineAkvino, njihova unikatnost ne proizilazi samo iz umetničkog dela napovršini, već i iz fizilčkog stanja medalje. "Po prvi put odličja nisu ravna, već na neki način valovita, što bi trebalo da predstavlja kanadski pejzaž". Jednood najpopularnijih mesta u centru Vankuvera je zgrada, ispred koje nahiljade ljudi čeka u redu i po više od četiri sata. Svi oni žele dadotaknu i osete pravu zlatnu olimpijsku medalju. Tereza Tarn jeučiteljica iz SAD, koja radi u Vankuveru. Olimpijska groznica koja jezahvatila grad proteklih dana navela je i nju da stane u red ispredPaviljona kanadske kovnice novca. "Kad olimpijci čekajugodinama, kako bi se dokopali zlatne olimpijske medalje, zašto ja nebih nekoliko sati", kaže Tarn, dok Kanađanka Lorejn Finigen dodaje: "Zaštobih čekala tri sata u redu? Zato što sam došla da osetim atmosferuolimpijskih igara i želim da dodirnem i osetim tu zlatnu medalju". Dokje polako napredovala u redu, Finigen je bila deo iskustva za kojeKristina Akvino iz Kanadske kraljevske kovnice novca kaže da je takođenešto novo na Olimpijskim igrama. "Koliko ja znam, ovo je prviput u istoriji Igara da je javnosti tokom takmičenja dozvoljeno da nasposeti, da ljudi mogu da vide, pipnu i fotografišu medalje". Nakraju reda, i samo sa belim rukavicama, kako bi se zaštitila delikatnaglazura medalje, hiljade posetilaca koji prođu kroz vrata Paviljonakanadske kovnice novca imaju priliku da urade ono čemu teži svakisportista koji se takmiči na Igrama. Priliku da drže, makar i natrenutak, fundamentalni simbol dostignuća u sportu.