Američki predsednièki izbori i spoljna politika - 2004-01-27
Oèekuje se da æe spoljna politika igrati znaèajnu ulogu u ovogodišnjim predsednièkim izborima u novembru.
Svake èetiri godine amerièki politièki sistem doživljava ubrzanje, dok se kandidati najpre bore za nominaciju svoje stranke, a zatim, poèetkom novembra, i za preuzimanje Bele kuæe. Ove godine pažnja je usmerena na bitku medju demokratama, pošto republikanski predsednik Džordž Buš nema protivnika iz redova svoje stranke. Saradnica Glasa Amerike Lilica Kitanovska, nedavno je prisustvovala jednoj diskusiji u Savetu za odnose sa inostranstvom, tokom koje su uèesnici iznosili svoje ocene dosadašnje kampanje: Oèekuje se da æe spoljna politika igrati znaèajnu ulogu u ovogodišnjim predsednièkim izborima. Uèesnici diskusije u Savetu za odnose sa inostranstvom složili su se da je predsednik Džordž Buš još uvek favorit. Zemlja je podjednako podeljena kao što je bila u vreme izbora 2000. godine, rekao je Edvard Rolins, republikanski politièki strateg koji je 1984. godine rukovodio kampanjom za reizbor tadašnjeg predsednika Ronalda Regana. Ali on je izneo mišljenje da bi predsednik Buš mogao da dobije i u nekim od država u kojima je na prethodnim izborima izgubio: ”Oni ga vide kao lidera. Vide ga kao nekoga ko nas je predvodio u ratu. On uživa poštovanje pripadnika oružanih snaga. Predvodio je svoju stranku na srednjoroènim izborima, na kojima je osvojila dodatna mesta. Stoga mislim da zemlja u ovom trenutku ne traga za alternativom kao što je to èinila u vreme vladavine njegovog oca. Njegova politièka baza je nesumnjivo vrlo èvrsta,“ kaže Edvard Rolins. Medjutim prema rezultatima novijih anketa popularnost Džordža Buša je znatno opala. Samo 50 odsto Amerikanaca odobrava naèin na koji on obavlja svoj posao, što je najniži procenat otkada je stupio na dužnost. Ali Edvard Rolins kaže da æe Buš popraviti taj rezultat kada zapoène aktivnu predizbornu kampanju. Amerièki predsednièki izbori su komplikovan proces. Glasanje nije direktno nego putem posrednih glasaèa - takozvanih elektora - s tim što gušæe naseljene države imaju veæi broj elektora. Kandidat koji osvoji najviše glasova u nekoj državi, sa ma kako tesnim rezultatom, osvaja glasove svih elektora. Skoro svaki put, kandidat sa najviše elektorskih glasova ima podršku veæine glasaèa, ali u amerièkoj istoriji se tri puta dogodilo suprotno. Poslednji put 2000. godine, kada je sadašnji predsednik Džordž Buš osvojio veæinu elektorskih glasova, ali ne i veæinu obiènih glasaèa. Direktor Istraživaèkog centra Pju, Endru Kohout, smatra da æe predsednik Buš imati prednost zahvaljujuæi naèinu na koji vodi spoljnu politiku: ”Hvatanje Sadama Huseina umirilo je zabrinutost glasaèa izazvanu razvojem dogadjaja u Iraku,“ kaže on ”Ljudi su prihvatili ideju da je to bila ispravna odluka, iako su izražavali sumnju u trenutak i naèin na koji je ona sprovedena.“ Medjutim, Daglas Šen, politièki strateg i konsultant bivšeg predsednika Bila Klintona, ima suprotno gledište. On kaže da je predsednik Buš nizao politièke promašaje i da mu je spoljna politika osetljiva strana: ”Vlada nesumnjiv utisak da nema jasnog plana, da je pritanje Iraka nije objašnjeno i da ne mora da znaèi da smo sada bezbedniji. Ušli smo u tu zemlju da bismo pronašli oružje za masovna uništavanja, ali nismo ga našli. Po svemu sudeæi, veza izmedju Al-Kaide i Iraèana ne postoji i amerièki narod se sada pita kakva je korist od svega toga.“ Šen dodaje da pristalice predsednika Buša misle da æe nacionalna bezbednost biti najvažnije pitanje na kome treba graditi strategiju za reizbor, ali po njegovom mišljenju to nije tako sigurno: ”Da li smo zaista sada bezbedniji pod Džordžom Bušom?,“ upitao je on ”Da li smo pobedili u ratu sa terorom? Verovatno ne. Da li smo postigli uspeh u Iraku i Avganistanu? Sa tim nismo naèisto. Da li smo neutralizovali pretnju koja dolazi od Severne Koreje? I to verovatno nije sluèaj. Pokrenite ta pitanja o predsedniku i verovatno æete dobiti neutralan ili negativan odgovor.“ Predsednik Buš æe možda biti najosetljiviji na temu unutrašnjih pitanja, nastavlja Daglas Šen. Ankete veæ pokazuju izvesnu ranjivost u pogledu pitanja koja direktno pogadjaju izborno telo: ”Promena gledišta amerièke javnosti o tome kolika je istinski opasnost od terorista dok se nezaposlenost ne smanjuje, preuzeæe primat. Ima još pitanja koje demokrate mogu da pokrenu. Na primer, koliku štetu privredi je nanela slobodna trgovina. Ili, koliko nas je Buš opteretio onim što moramo da radimo radi hvatanja u koštac sa globalnim problemima, zbog toga što nemamo saradnju saveznika.“ Demokrate bi, kaže Daglas Šen, mogle da pokrenu ta pitanja i pobede u novembru. S druge strane, Edvard Rolins je takodje ponudio neke savete neistomišljenicima iz redova demokrata. Nemojte da grešite kao guverner Hauard Din i napadate naèin na koji predsednik Buš vodi rat protiv terorizma, upozorava on. To bi moglo da se dopadne ljudima koji su od poèetka bili protiv rata: ”Ali ako budete pokušavali da utièete na ljude koji smatraju svojom patriotskom dužnošæu da u ovakvim trenucima budu uz predsednika, onda mislim da æete pogrešiti. Ja bih poèeo da govorim o ekonomiji. Ljude još uvek pogadjaju pronevere u velikim korporacijama. Tek u septembru bi trebalo poèeti govoriti o onome èime bi Buš najviše hteo da se dièi.“ Endru Kohout, iz Istraživaèkog centra Pju, primetio je da je došlo do znaèajnih promena u izbornom procesu, koje æe verovatno iæi na ruku predsedniku Bušu. Po njegovom mišljenju, demokrate ne mogu da raèunaju na neke od kljuènih izbornih oblasti: ”Dve vrlo znaèajne grupe, koje su skoro uvek glasale za demokrate, sada daju veliki prioritet jaèanju oružanih snaga: žene i stariji glasaèi. To bi mogao da bude veliki problem za demokrate. Mislim da æe doæi do znatnog prestrojavanja u tim demografskim grupama.“ Sva trojica uèesnika diskusije složila su se da bi Hauard Din bio najslabiji demokratski protivnik Džordžu Bušu. Iako je senator Džon Keri izbio na èelo liste, Rolins misli da je penzionisani general vesli Klark potencijalno snažniji kandidat: ”Mislim da je Džon Keri velika prièa, a da Vesli Klark još nije definisan kao kandidat. Ako na kraju on bude demokratski kandidat, njega bi mogao svako da podrži. Pametan je, elokventan, i ljudi o njemu sada imaju drugaèije mišljenje nego ranije. Prvo su ga smatrali za vojnika, a sada odjednom uvidjaju da je on veoma artikulisan. U prvom trenutku se spoticao, ali nema sumnje da sada privlaèi pažnju slušalaca.“ Uèesnici diskusije u Savetu za odnose sa inostranstvom ipak su upozorili da se tokom predsednièkih kampanja najvažnija pitanja ponekad dramatièno menjaju, kao što je to sluèaj sa raspoloženjem biraèkog tela.