Filip Džiraldi: Tortura - vrata koja ne želite da otvorite
Povodom kontroverze nastale posle objavljivanja četiri tajna memoranduma, kojima je administracija bivšeg predsednika Buša dozvolila oš
„Cilj tih memoranduma je očigledno bio da se nove metode ispitivanja definišu tako da budu u skladu sa američkim zakonima. Međutim, postavlja se pitanje kako se uopšte može proglasiti zakonitim nešto što je zabranjeno međunarodnom konvencijom, koju su Sjedinjene Države potpisale“, kaže Džiraldi i dodaje da CIA nema nikakvog iskustva u ispitivanju osoba kao što su uhvaćeni pripadnici al-Kaide. „Za razliku od američke vojske i Federalnog biroa za istraživanje, Centralna obaveštajna služba nikada nije imala tu specifičnu vrstu islednika. U stvari, agenti CIA, koji su ispitivali pripadnike al-Kaide, prvobitno su obučavani na vojnim priručnicima“, kaže Džiraldi, koji međutim tvrdi da pripadnici američkih oružanih snaga ne prihvataju metode CIA. „Vojska se ne bi latila toga, jer je to strogo zabranjeno. Jedan od razloga je što sa vojnog stanovišta, mučenje zarobljenika nosi preveliki rizik. Kada se jednom ustanovi da koristite metode mučenja, neprijatelj, bilo da je to Rus, Kinez ili terorista, uzvratiće mučenjem vaših ljudi. To su vrata koja ne želite da otvorite“, naglašava Džiraldi. On kaže da ni agenti FBI nisu želeli da učestvuju u primeni novih metoda ispitivanja. „Agenti FBI-ja su mnogo bolje nego operativci CIA upoznati sa pravnom materijom, pa su zato odmah shvatili kakvi sve zakonski prekršaji mogu da proisteknu iz toga, a takođe i pogledu etike tog postupka. Agenti FBI su rekli da to neće da rade. Njihov direktor, Robert Maler, podržao ih je u tome, rekavši da njegova agencija ne želi da bude umešana u to“, priča Džiraldi. Ugledni ekspert za anti-terorizam i međunarodnu bezbednost dodaje da mučenje najčešće proizvodi lažna priznanja. „Mnogi pripadnici FBI, CIA i američke vojske smatraju da mučenje po pravilu proizvodi nepouzdane informacije. Poznato je da je CIA često godinama proveravala informacije dobijene sličnim merama, koje su se na kraju pokazale nepouzdanim. Mučenjem se postižu priznanja, koja nisu isto što i istina“. U nedavno objavljenom izveštaju senatskog Odbora za oružane snage o pooštrenim metodama ispitivanja, naveden je iskaz jednog vojnog psihijatra, koji je prisustvovao seansama simulacije davljenja. Prema njegovim rečima, glavni cilj je bio dobiti priznanje da je irački vođa Sadam Husein održavao veze sa al-Kaidom. Filip Džiraldi kaže kako veruje u tu priču. „Naravno da je moguće, jer je glavna poenta tih ispitivanja i pritiska na agente CIA bila dobijanje odgovora koje je Bela kuća želela da čuje, a koji možda nisu imali nikakve veze sa istinom. Ne postoji apsolutno nijedan dokaz da je Sadam Husein imao bilo kakve veze sa al Kaidom. Stoga je logično da je mučenje trajalo sve dok nije dobijen traženi odgovor, makar bio potpuno izmišljen“, kaže Džiraldi. Iako je više od 180 puta bio podvrgnut simulaciji davljenja, Halid Šeik Mohamed, jedan od vođa al-Kaide, nije nikada priznao da je postojala takva veza sa bivšim iračkim predsednikom. „Izgleda da je to prevazilazilo čak i njegove mogućnosti izmišljanja. Skoro sve što je rekao bila je izmišljotina. Priznao je, na primer, da je bio aktivno umešan u svaki teroristički napad u poslednje dve decenije. Mnogo toga nije bilo fizički izvodljivo, jer jednostavno nije bio na tim mestima. Bio je spreman da prizna sve moguće, ali izgleda nije umeo da izmisli traženu vezu“, objašnjava Džiraldi. On dodaje da deo američke javnosti vrši snažan pritisak da se odgovorni za kršenje američkih zakona i međunarodne konvencije o mučenju pozovu na odgovornost. Međutim, kako ističe, postoji jednako snažan pritisak drugog dela javnosti, koji se tome protivi. Filip Džiraldi podržava srednje rešenje – osnivanje Komisije za istinu, koja bi obelodanila sve podatke o primeni oštrih metoda ispitivanja od strane američkih islednika.