N:o 290 — 1910 KESKI-SUOMI Sunnuntailla joulukuun 18 pnä ei ole saatu eikä t::detä saadaanko »tai milloin saadaan. Ia mi- Iii w.c'.ä itäwämpää: niitten liivi:, jot- la ai>än aSti cttMt eturintamassa k!iy- necr tcstelua wäkijuomapa'iei:a >vas- taan. nLyitälvät wiimeisina aikoina seka barivcnn.cn että wäsährän^e?:. Tä^i.si-sa oloissa ei näfj^äf;cm:nc c- itiu riitä se, että papisto wain y.'c:s^'?>ti antaa :aiitiustyölle kannatvks.,i>t :a: ci- ia locin jotkut «papistosta oirat astuneet iucranaiseen työskentele?'.,» raiuius- lvi n »:wkissä, tvaan astuu tafitiääMcm* m: n-taijin papin «teen »yiy.-n.iS.- eikö c'.e n?.wclkisuus jo toiran puolesta iäy- M i..?»maan »väsyneitä h?idin iaiSicluS- saan ':>ä!iiuomatulwaa wast.,an. k.N':ia- -tuikkia kutsumuksen :tujoomi« li la !>u uksia. Eikö palpiMvirki ny.'y>/»Z'ä wÄwoita ohdotrvmaan r«i:tiu- :<kn i S^kö papin welwolln'»uS ol; saar no.s>a. i.aitaushetkissä rippiksiil!l->a szkt'. puquessaan lukusi soi ll.r, sunnunrai^ ja l>er>oloitluissa. pidoissa, kulsuieka j. n. k.. :?roi!taa myös rai? ,usaiia.'a? N- leuvcnee ise käsitys, eitä iv t?a -muk- s?n tv.fi on entistä laajemmin °a tar- ^mckkaoninnn achdistotialvr lv.ikijii.imier. hirmuvaltaa kansassamme. Eikö sillä ?l: ku!>u.tu papistoakin tä?;i työssä mu* fcna ilentcait? Lämmin >ja wilpitön asiangarrastnZ c!'ä-lemäitä keksiä kemoja ja lomiia tilaisuuksia aina asianhac>->-/. .1 ;.af<inn. T-eljc^iscllä armon a :>r« tretpykslllä ^ V. Vartiainen. ^ i-Zne-. S. H*. '.'rikkonen. £>. £>i. gafcvcincn Srös yö. (•suomennos.) Claude Touglas oli nuori mies, jota luonto oli kohdellut hnivin suo^ peasti. Hän wietti enimmän aitansa yhdistyksessään Lontoossa ja huoli- matta t.änen jonkun werran nautin- tojen »veltostuttamasta ol^nnosiuan, pidettiin hänestä iloisissa piireissä. oskus wctäl>trii hän pienelle inaa- tilalleen Tesseriin. Tiellä eli hän sitten jonkun aikaa yksinäistä elä- mää. luki. kirjoitteli ja jourelehti. Juuri tähän paikkaan oli hän nyt ratsastaen menossa, kun tämä fcrto^ mus alkaa — eräänä leutona loka kuun iltana. ?i;uvi kun hän kääntyi eräässä tienmutkassa — TunbridP Velljiiit wien>ällä suurella maantiellä — huomasi hän äkkiä edessään jonkun olennon. — Varmaankin joku lapsi, ajat- teli hän. Olento oli kietoutunut päästä jalkoihin asti ylettymään Noippnan ja kiiruhti M:t.i edelleen ihan tienrcunassa kulkien. Hän koin- pastui monta kertaa, olipa joskus mennä ailvan kumoonkiiu ja kun tyttö — Tougla» huoman nyt sen olcwan tytön — kuuli hänen :uiewan litemmäksi. näytti siltä kuin :yt.'ö olisi tykkänään joutunut suunniltaan pelosta ja »vaipui maahan erään we- rälän wiereen, minne hän »varmaan- fin aikoi kätkeytyä. ?ouglas epäröi hetken, mutta sit- tcn astui hän hemosen selältä ja si toi ohjakset weräjänpylwääseen. Hän pysähtyi aiwan tytön taakse ja samalla kun hän ketvyesti ko5ketn tämän olkapäätä, sanoi hän miellyt tänMä ja rauhallisella äänellä: — Mitä on hätänä? Oletko joutu nut ekjnksiiu? Kosketuksesta wetäytyi tyttö »vielä enemniän taaksepäin, ja pidätetty nyyhkytys oli ainoa wast«u6, minkä hän sai. Silloin nosti hän tytön pystöön ystämällisesti, mutta war» masti ja kohotti hänen kasmojaan. Touglaö »vetäytyi taaksepäin huu- daljtaen jotain, joka oli puoleksi an- tcelsipyyntv. sillä kuu paisto» — ei suinkaan mihinkään pieniin lapsen kasivoihin, wäan pieneen somaan n. kahdeksantoista tvuotiaaseen maa- laistyttöön. Hänen hipiänsä oli rus- kea, huulet täyteläiset ja punaset» hänen tumma tukkansa riippui tak- kuisena ja sinne tänne sirottamana, ju silmät olitvat pelästyneen näköiset ja kyyneleiset. Claude Douglas koetti tointua niin pian kuin mahdollista häm» mastyksestään ja alotti uudelleen: — Tehän tiedätte ettei teivän tule olla yksinään näin myöhään yöllä ul- tona — huomautti hän. — Jos te olette mennyt harhaan, lvoin minä kenties auttaa teidä oikeaan. Tahdot- teko tulla Ashfieldiin? Hän nyökäytti päätään kuulles- saan tämän nimen» mutta kätki uu- delleen kc>swonsa. — Mutta Ashsieldhän on täältä kvtldcn kilometrin päässä — te ette woi mennä sinne ennenkuin Päilvä tvalkenee. Tulette luultmvasti Z!ot- kernessista? Tähän kysymykseen hän ei saanut wa»tau«ta. Clande noudatti kuitenkin manhaa sananlaskua, mikä sanoo: «maiiiolo on myöntymisen merkki" ja sen takia jatkoi hän: — Sanokaapas minulle» eikö olisi parempt. jos menisitte sinne takasin? On tuskiil kolmea kilometriä enein- pan — mino saatan teidät kotiin. Nyt sai tvtto puhelahjansa. Minä en tvoi palata takasin Roi- kernessiin! — nyyhkytti hän. — M- nä en uskalla koskaan enää mennä sinne takasin. Isä ajoi minut pois. (?iliilänräpäyksen seisoi Claude ai- van neumotonna. Sitten ryhtyi hän puciuniaan oikein järkeä tyttöön, ja järkähtämättömällä kärsiwällisyqdel« lääit ^ai hän wihdoin tietää, mitä halusi. Tyttö oli ollut kirkkotarhaSsa Will Brianin kanssa. Isä oli nähnyt hei- dät. Isä oli nähnyt Millin snutele- Ivan häntä — ja Will oli saanut it- sellcen toisen rakastetun. Tässä seu- rasi »vaitioloa ja nyyhkytystä. — Will meticc naimisiin ensi kuus sa. j!un tulin kotiin ei isä tahtonut päästää minua sisään. Hän puhui niin hirlveän pahasti minulle — käytti ilkeitä sanoja. Minä en woi koskaan unohtaa niitä — en koskaan. Tyttö itki niin että hänen täytyi roaijeta. mutta Douglasista tuntui nut kuin nyyhkytys oli ollut osaltaan ftihcu aiheuttamaa. Hetken kuluttua jatkoi län: — Isä sanoi etten minä ollut hä nen tyttärensä, kun suutelin toisen tytön rakastettua. Ja hän sanoi että minä woin mennä tieheni ja etten koskaan saa näyttää kaslvojani hä- nelle. Ia minä en tiennyt mitä teki- sin. Tyttö tuli »vähän tyynemmäksi ja jatkoi taasen: — Minä olin Millin mielitietty enne» — tviime »vuonna. Ja niin tulin niinä siihen käsitykseen, etten uniomit mennä naimisiin hänen kanssaan. Tätä tunnustusta hän ei tarkem-^ mm selittänyt. -- Mutta minä luulin että Vill aina olin rakastanut nunna, jpfo iiihiii .licnifiix hänen kankaan nai- ii>isiin inhi en. Silloin rupesi hän kämelemään Nancy Druinmondin kanssa, ja pian meniwät l>e ki!''o',- h in. Jo minä olin olewmani niin- kuin >>n mitään siitä Mälittäisi. Nan- cy tahtoi päästä naimisiin ja niin määrättiin hääpäiwä »viidenneksi päinäksi marraskuuta. Taasen »vaitioloa. — M >nä en ollut puhellut Villin kansia pilliin aikoihin, ia ny: tänä iltana, kun minä näin hänen »'ksi- nään menemän kirkkotarhan poikki, l,a!ntti riinna kiusata häntä -vähän. Tekci»>'.>in hywin lempeäksi ja sanoin: „Hn:'.iää iltaa, Will. Olen kuullut, ^.'ttä menet naimisiin tänään tasinäl- leen kolmen wiikon päästä. Olen »varina eitä sinä tulet ^mvin onnel liseksi." Will katsoi ainoastaan mi nuun. mutta niin jouduimme joka tapauksessa juttusille ja aloimme pu- hu<: .vanhoista ajoista. Lopuksi sa- not Wtll, että >koska nyt oli wii>ne kevta kun kuljimme yhdessä ennen hänen naimisiin menoaan (ia minä tiedän honen pysymän uskollisena ^ancyll^» arweli hän ättä me »voi- si.-ime suudella toisiamme — ja minä nrtvelin ettei suinkaan siinä mitään pahaa ole. Olin pitkän aikaa hauen kanssaan yhdessä, ja isä sattui näke-- mäen kun hän suuteli minua. j Nyt tvaikeni hän taasen. ! Claude Tounlas joutui toisen ter-! ra>.i i,äininei'.nyksiin eikä hänellä o!- Uit aauuvtuvtafaau, »nitoiifä »eliviy- tijiii tiiötii sekatvasta »vyyhdestä. Hän fc.:im tarinansa hylvin katkonaisesti, imitt.i tosiasiathan olilvat selivät. Tutti? jäi seisomaan nojcittuen porttia »vastaan ja koetti paremmin kcelontua maippaansa. Claude katseli miettilväisenä »im- parilleen. -• kuulkaapas nyt — sanoi luin miedoin. — Teillähän on kyliiiä ja kenties ette ole syönyt kunnollista atzriaia siitenkun aamulla. ?ii)t »voit te te seurata minua, niin »voimine järjestää asiat sille kannalle, että saamme jossain illallista, ia te »voit- te lämmitellä itseänne — sitten ken ties »veitte ajatella seltvemmin. Mi- nä oleii teitä kyllä auttaiva keksimään jonkun keinon — ennen kaikkea, äl kää petjätkö. No, tahdotteko tulla? Hän kääntyi ja katseli tarta^taen Douglasia. Tämän ehdo:us pakotti tytön katsomaan häneen aiwan uu- delta näkökannalta. SBilibjin nrö- käyttt Dan päätään ja sanoi uikutta- malla äänenpainolla: — Kyllä — auttakaa minua! Hän antoi Douglasin nostaa itsen sä ylös ja täinä asetti hänet »varo- »vasu eteensä heivosen selkään. Niin käänsi ään uudelleen Ashsielviä kohti, — ensimäistä majataloa kohti, min- kä ivoisi taioata. Tyttöä alkoi nukut- taa — wihdoin painui hänen päänsä Douglasin olkapäätä wasten. Douglas — tuo nautintoihin kyl- lav.ynyl Douglas — mnsi itjtnjä o-nullisen riemastuneeksi. Uusia, e- päuiääräijiä ajatuksia mälähn hänut aimoissaan tuntiessaan tämän kewy- en, luottaman olennon s. l--saän. Hän katsahti tyttöön ja ; hiiicUc.i sat tumusta, niikä oli saartanut hauet, Claude Douglasin, ratsastamaan maantiellä keskellä yötä pitäen tätä I tyttöä sylissään. ' Hänen täytyi ihan riistäytyä irti aiatvksistaan kun he saaounvat ma- jat.:!oon »sininen karhu". £äit ti lasi heti illallista ja »vei ruon mie- xac-buoncciccii. Einäunäi: ukiiai.c katseita hän ei ollut huomaalviuaan- raan. Hän laskeutui itse polkilleen puhaltaakseen liedellä olemia jo mil- lei sammuneita hiiliä. Kun hän käänryt ympäri, oli tyttö jo järjes- tanlit tukkansa ja antanut »vatpan luisua alas olkapäiltään. Hän hymyili tytölle ja rämä Mas^ lasi santalla mitalla. Lyötyään menuvät he takaisin takkaivalkean luo. Aiutta nyt näytti kuin rohkeus olisi hänet tykkänään pettänyt, sillä hän istui surullisena Joulunäyttelyä ei ole Jpuäskplän Kangasaitassa, mutta arvokkaina lahjoina suositellaan. Leninkikankaita. Puserokankaita. Palttookankaita. Pöytäliinoja. Nenäliinoja. Saalia. Säntypeitt >'». Huivia. Lakkia. Kalossia y.m. y.m. myy kieltämättä huokeammalla. Jyväskylän Kangas-Aitta. Tyttöin käsityökoulu alkaa Konginkankaalla 1 päivä helmik. Annetaan opetusta lenin gin tekoon päälya vaatteiden ja ko- rieteompelua. Oppimaksu 10 mk kuulta. Oppilaat saa tuoda itseltään työt. Hakemukset on lähetettävä Konginkankaan postitoimistoon. 4583 Maria Saukkomäelle* 1—1 4497 Väinö Oksala. 2 2 „K A : NSA"-savukkeet cvat mietoja. t 3! sijtt häneltä ettekö saa tulla koksin takasin. Äiilta tuskin oli hän ehtinyt tä- liiän lausua, kuu tyttö syöksähti tuo- liiman. — £:, te ette tunne isääni, jos luulette tämän käymän päinsä. Jiä- ajan kuluttua muistin, että >.ä>' oli nähnyt nniinn suuteleman tyttöä kitktotarhassa. lopuksi ymmäriin enä hän <>!> ajoitut hänet kotoaan pois. 111a mcl tein railvostuin saatuani tietää tämän ja en epäröinyt enää hetkeäkään kaumempaa — »ncait inok- Regina-iinimentti on p ras ja varmin lääke reuma- tiSlnid,»-. leioiss<>, bnmmas- ja kai kuni i^ ssa niu-ssa kolotuksissa. U^eat laakarit m.m. prof Taav. 1 j a i > i n e n ov»t anticeet siitä erit täin Mitntiäviä lausuntoja. tS*» avana sptee?eistd sekä '/, että 1 , pulloissa. 391 M 6-0 Ni ci ole koskaan antalva minuue ^ syin tieheni, ja olen koko ajan etsinyt anteeksi. Hän on Makaiva. kunnon-hän:!'. mies. ^sö ci »voi koskaan läjittää! — Wai niin, minä y»>>!' nräit n,itään sellaista. Minä tiedän, et-?- sanoi Touglas hitaasti. — Hy-^ tä se ei ollut pahoin tehty: — lisän wä. te tapaatte hänet ..sinisessä' liäii innolkaasti, nintta Touglas karhussa". Hyivää iltaa, ja onnea tunsi äänestä, -ettei tyttö tuntenut teule molemmille! itseään oikein wcrrinaksi. i Vielä Touglasin puhuessa tään- — Mutta miten on äitinne iai- tyi Will ia katosi yön pimeyteen. ta. - - kysyi hän. ! — Minulla ei ole äitiä. Mntä on ainoastaan isä ja minä. Clande oli Maiti hetkisen. Sitten sanoi hän: Ettekö tahdo luottaa :ni- miu 11V — Kyllä, kyllä — »vastasi tnttö kakoen häntä suoraan silmiin. MU! nä uiotan teihin, mutta minä luu-! Ien kuitenkin, ■ettette »voi Kuivuttua' isääni ja mitenkäs minulle si'ten > käypi '< | -- Di. ainahan joku keino keksi- tään — saammepahan nähdä. — Hl tmi Iraan antako rohkeuten ne huiiiiviiK» — sanoi hän. -- .v;i<> > -85 munia clcit niillä täällä jälleen. Teillä on täällä hywä olla kaikin ||| ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ puolin. 'Htinen ratsastaessaan uudelleen kvnnpaisieessa. juolahti eräs ,.kei- 110" hänen mieleensä. Täinä aja tus mallan hänet yhä ene.ninän ja enemmän, kunnes hän melkein jo toiivoi ette, hänen alkuperäinen aji- ansa tytön isän luona onnistuisi, maan että hän Möisi miedä tytön mu- tää hänet ijäti! — Hymää iltaa, ja kiitos teille, ~ huudahti hän lvastauksersi. Doufilas odotti kunnes m ies .-ni fadininut näkymistä, fciänii sitten pe- mosensa ja ratsasti Miikalleen pois yksinäiselle maatilalleen. ^lvMvknit. PalkiRnonsaanB!^ tukktmlttasaksia hyvin K,r<.tcV:<'!' a a huoneka>u]9 t J. H. Sirenius'ella. ii - 22 Jräk#' Kiintomiflä-n AanjmältitB T jobu VirtUltea. öhnnä*!*. Kalmarit». Jtaxftstaaa, Wa«tmkiw. Aiwijirwel«. Stitofaos^ l«, H»op«maa» ja LeppiläS» ja S«» mllaan v» 10.80 tch. Ototoafo» te tn. ZstoaZEacm, «»talahdellt. L«5 G-omnSelle, Joutsaa». Hartolaa». «G>» mää» ja Ru»ra«oiM». Lau«nltarna !lo » au». Vluvcamtai f* «orPilahdetle. Co 11 aj tttftrioKeKi, flo 0.06 i. S»miaRi». AoagmlanlaaXai AlmslaHdelle. Wiitasa»r»2« fa E» vxnlkabdelle. ll» 10 U. lluraifil» |t Laanewedell«. SRntttstaf: Sitäpaitsi Pihti» putaalle Keskiwiiw»aa. Perjantaina ja LmlLxmtaina Hck 8.bö l.D. Hictoia kst» te. «•ftt tolttt SI v H | s f a. 5 'ks»»r»a pibtmn «n!•. iU U—11 04). «ufi - n arf-jjätiuä klo 10— i ?r9' nfB »onfia !aait#it auli lf>!a ari\» i n -,i hi) 10—2. ^ttiwranfcn ksottori cuf- jota «cfitäiaij f - '.O—2. •i'•<' fmeiben O^oteva»k>« fcstttrt • jo Jo c tfr-ii an flc 10—k P, SääeUvsnfft ja cttoinna <.r'ipä:»xä V.o !'.•— 8 ,teine» sairas- i» ta»ta>G- -viM. Kumjiu^u» BÄPiB m.-Kinantorii ^ ff, c 7—41 ijj. .^än heräsi ajatuksistaan tiähdes. sääu inieben, joka tuli yänla mos- taan juosten Rotkernessista johta- maa tietä myöten. Mies tuli suo- raan Douxllasin luo ja puhutteli tä- ^ tä. Hän oli työmäeu luokkaan kuu- lmva nuori mies. mutta hän oli silmiinpistämän kalpea, huolimatta pikamarssistaan. \ — Oletteko nähnyt ketään nuorta naista iällä tiellä, — huudahti hän. Touqlas tuijotti häneen. — Kyllä, hän »voi hymin - hän on paras tuiensgmmuluskone HYY P. SIDOROW, Helsingissä. qqqqqqesqdq S^^fsifsnäiinfsntutl attc-nna arkipäi» *u- ^—2 >a *•-- '< iekä pullina IU f a 6—7. ia ?*Uir.1s»fT' Or CUV -'lii i t a - *1 e."r i lCvUfcU: klo III—1 fslän nlenm '»sifK >t« | :rtoäiH>iii4 !u)1—10 j -1 ' '<5 ! 44H1 •z -12 Lasku- ja VekseSilomafekeife! tuolla »Sinisessä karhussa''. ^ ..^<jään Keski-Suomen konttorissa Kirjekuoria U postipaperia Keskl-Suomei konttorissa* on Minä tapasin hänet Ashfieldiin »vie-! »vällä tiellä, ja nyt aijon mennä hä- j nen isänsä luo. Mahtaisitteko le ch- kä sattumalta olla Will? Mies nauroi hermostuneesti. — Hön on siis turmassa, -- sa noi hän. — Oi, niikä yö! 5?än »valmistautui lähtemään. — . Tiitisessä karhussa", sanotte auttanut häntä. ^ te! Kiitos teille siitä — että oleile^ auttanut häntä. — Odottakaapas hetkinen, nues! Odottakaa hetkinen. Kertokaa mi- nulle mitä on tapahtunut! | Mies kääntyi, tarttui Tou^lasin hemoseu ohjaksiin ja kertoi nopeasti osansa jutussa. . — Hän on siis kertonut teille meistä? Douglas nyUäytti väätään. Heistä ei tuntenut suinkaan ihmeel- liseltä, etta he kaksi miestä, jotka eimät olleet koskaan ennen toisiaan nähneet, keskustelimat rzkkausta- rinoita keskellä maantietä ja yön pi- n lehdessä. — Sanokaapa*, minulle, kertoiko hän teille, että minä suutelin hän- tä ^tirkkotarhassa. Sen tehtyäni luusiu <„ä »miu meramt tausjnuja: K k , trai »a;nea „j. naimmui, 104 oluin ollut »ajaa. i y » lblloi , ob .iii ,ut a .n kokous pid- pctiun totiin ja tunsin itiettt atluatt tään Keuruun kunnantuvalla t.k. 28, •• ""«n vt :r n> rs no j • i- ':1 '>,5 —i '.». za 4 } fLc S-—t a.p j pidnäan cttotrr* jo?a i o** 'f3a 10—il. j »»sti f<rm<>iorc« i 10—11 a.v, i 1. * in:i£!«8tiljioiiit{tB CtrtaCt» tutit suu* ! fin 1—2 päivällä. 1 ?<^»vslailteura« klrjatl» sunnuntait? ^ ' • vi—I pijittäflS. j %«#tila»tl«ct vr.euifa anti toufo'. 1 toistaiseksi: Lc!!?» wö ja tul?wa sekit ?»»!<- •fttita* ja psSt:sSö«t>»i'»»k!ir»t«i«t»: inituunicino <u j«5Ia»Z!winä l.o J—»O ric-.uiutäilniaij. fin <<—12 ja 5—7 t.> ja r.iiettiiDänä. Mihdoin fatfaji Touglas hiljaisuuden: — Nyt sanon teille, mitä me teemme, alkoi hän. Minä menen isänne luo tänä iltana, kerron hi- uelle, että te olette turmassa ia ly- a hi! annina 11'"» «,--!»»> Vt:«sdinlanke«Qis)Urjoj3 myytävänä Ksskl-Suonsei kanttorissa. llmoitnksm. Joka päitoä rautateitse t).M «.p. Ko 6.48 i4>. ja »e$j0if<4tc. AÄa päiwi rautateitse R» 7.89 a ». |t Ho 8Lv Lp. Laukaasta. SualaHdelt» ja Säneko»keUa. Paraan» laita Saarijärw«ltä. Joka päitoä!l» 7 «Lp. Haapakoskelta. Sal melasta II» TJBO aH. Tunnuntaina klo 8.S1 aji. char»t»laOta, Kalmarista, ftitctsärtttlti, BafHtt» flieta, Mahluita. P^MmnäeltZ. Hu»» panaSta. Kinnulasta ja Levpälästä sa klo 8L0 iH. PihtiPutaalta. Birtasaa» relta. Ilmo lahdelta. Koaginka»faaU« ia SumIaMSta Maanantaina klo 4.30 a^>. 5uoraim»iK«» ta. Sv«mä»tä, Hartolasta. Joutsasi». Leiioomnäeltä. RutaiaHdelta. Tsitoa» kaSt» ja Oratoasaa -reSta. 1» K iH. SJhnrKnneSta ja AsrpilLhdelta. Tiistaina kell» »»1 «I. »iv>iiär«eUä. BaStingivta. Karstulasta. Aawl«i»« ta. PylkönmäeUi. Vlablvlta. Huspa« naSta, SttnnuIaCut ja LepvrläSta. U« 9.90 «H. TillaioSkelta H» 6 l*. Muurame?ta ja Ksrvilabdelta. Lanne» »edeltä ja UuraifUta sa ho S.83 tn. konginkankaalta ja Sumur.ftSta. Keikmnikkona klo 8 .81 ach. KarStulaSi», 5lalmari«u». Nahlulta ja Pqllä^LnSel» tS. kl- S i». Muuram?Sta ja Uorvi» lobdelta ja ?U> S.U i.p. Hibt-L>u?aalta. D-i^ao7kl'a. I:msla^de'?a. Ksnaiv» lankaalla ja Sumiai^iSia. Torstaina klo TJSS <Lp. KarSiulaSta. Aa!» marista. LmiisSnveltä ja Ba»t!n«i»ta. kw 4L0 a^>. Nuoraimsi^Sta. TtzSmäSt^. Hartolasta. Joutsasta, Leiw»nml«1ti. RutalahdeSta. Toiivakaita ja Oratoo» saaresta, klo 0 .8G Tikkakoskelta ja fla n «4*. MuurameSta ia Ksrpilabdelta. Uuraisilta fa Sciuuajfbtltä. ^«•-tantairA fL» 7.SS a_p. S^lmartSIa. Mablulta ja H<lkön«tes» t«. klo v i^. A»r»iIaSt»«lte. meSta Ho B .80 L*. Viitasaarelta. 3Iau>IaibeIt*, JU«fiau kankaalta ja SumiaisiSta. Lautvantaina klo 4.80 aZ. Nuoranu>'<t»t«. SiiSmäStS. HartalaSda. ZoursaSia. «»» talakdelta, TsiroakaSta. Ociflxima"»» t<i ja klo S .M a4>. KarStul»'«'a. Kalma rista, AitvijänveltK ja TtolfinnrSta. fio «L0 «4». Tikkakoskelta ia N» » iZ. NuraKlto. td>rViI^!h«>el:a M Rex» rameSta. »trielaattkst t««pnngtH* niiinactUa: Kello '/, 7 a^>. ja '/, 8 M>. Postikor!!u>oria seinällä olewa laatikko witlö zzähaä ennen pos:in lähtöä. Äsulalieaseinällä olewa laarin® toäSM ennen junan läjitä. $»»«.! FrankkomerSesä nuMiböAa »«Stt» konttorissa arkipäiminä klo 9 «■—» '.»• ja 6—8 L>. seka sunnuniaikl» j» i*V !av«irain klo 8— 10 aI. ja 7—8 t^. 3uftain kalut Jyty iskylän radalla. 9.1.7 7.H6 M I » PV f'C5' »X fT: jS. ««•ti «»tee: xaiwä klo 7.54 aj». ja 8.05 t x. tau», »obj»'?«en ja | ^ ia klo 9.07 a.;,, ja SJ.05 i.p. rev- j M!e«rie Lautaiseen. Tuslabteen, tant• | telelle. Hietamaan, Para^alaar». ia > zv^a väitoä t>> a .p. - ;c Aalme^zan ! Haa?«*Ctlt4 fc.uO ayii:t;:iit,jtnc Ilo S a.». Muurattu tn 5e«?uulta I.M . j«i S»c-T9il«ilt)vr 11«. fU> 11.05 i.p. L.inn«Sk» <i>l«na'l« d:-Le. !1u>.-isille. MahlsSe. Ph:'onM«»» I P«lSja»xdeLtS it, Jtaimctiin, .teorituUian '8W*"n«! Ä , tRJwut>«lta 7.35 Hn. fitc.järjDtllt. BidtipLtoavr. Lii»; Siezans^Sta 9 29 -t':ccrtllf, « -fr>» , 8.48 Sello 10.»! <v. CirotticiK». | » ^ rtrtt, icnar.ffuuu, MutalaJjitit. Lei»! L«5x5wrd«lt5 ilirntnaclle. Aoutsaait, H«ir:ou!an. SiM» | ÄautoaSta 10.0S maan ja Nu^ramv-ftin. AuusaaSta r^naf taina >do 0.05 i. Äanarrfaifaal»! S»»l«»tee» l' ja Tumiäisiin sekä Mahlulle, ^ Eaalahtt—HaaZamiki tfnmäeHt. Aa-marim ja Karstulaan, l «.K lt.U *.f. 1.41 L]l 6.40 5.55 StppdJDtbeltÄ 7.17 10J0 10.4» ISO» 1IM l. i.ts H.5U «M 8.60 4 ..V *.-11 449 6.17 5.45 <.lO TJ • M , »M . 7.40 . 8 HS . 8.r> . Ml . e.ot , n.i> . ui . 10.08 . 10J0 . Aa-mariin ja Karstulaan. ^ Tiistaina klc i aj. SRuutao^tt ja pilaidelle. klo 11 a.p. Tikkakoskelle..,l« 0 (lii i.f SumiaWn. ^?n»i»kankaall«.! ^'.?t,?:addeL»« Viiiasaare?'?, <!i«::»u»! Aarklu TlS !>' jatraacst. sillä minä ymmärsin, että nyt se oii liian myöhään. Tultuani kotiin tuntui minusta äitiin niin kummalliselta, Miipyi kuitenkin kait- Man ennenkuin 'hän sanoi mitään, mutta mihdoin tuli selmille, että Naucy, hän, jonka kanssa minulla oli aikomus mennä naimisiin ensi kuuSf.i, samana iltana oli matkusta nut tiehensä Boh Rinersin, sepän po- jan kanssa. Äitini luuli minun Marinaankin menettäneeni järkeni, sillä minä juoksin heti taloon, missä entinen morsiameni asui'. Mutta hän ei ollut siellä, ja kun hänen isän- sä näki min^t, olin wähällä saada päähäni häneltä. — Vasta pitkän 29, 30 p aikain kello 10 a.p., jos» elätteelle sijoitetaan kontrahdin mu kaan t . 1911 vaivaishoidossa olevia henkilöitä. l:kei. Keskiviikkona 28 p. si joitetaan vachat henkilöt. 2:ksi. Torstaina 29 p. sijoitetaan lapset 3:ksi. Perjantaina 30 p. myöDne" tään satunnaiata apua vaivaihoito- hallitukBen harkinnan mukaan sekä keskustellaan ja päätetään vaivais hoitoon kuuluvista asioista. Keuruulla joulukuun 13 p. 1910. VaivaishoitohallitukBen puolesta: Juho Honkala. 4623 '4-2 I ftkicngdtta Slintaubtlta 7.64 8jrt S.5S 18 25 .4, 7.19 • li.41 . 7.87 m » S.(» « •..»0 8.80 < m 1.17 . vf,r. 9 K.tU ».« » 8.00 • 0.06 , 9 88» , 10.81 * 9 41» . Lt ii « m 4.55 . it.n , m «.«a (I.U « ».,n f, m ,a »ilvijSr««ak ie! Uuraistlle ja LanneweSeLe s. « «. ...» «vrsilahdelll. fU> B.W •- Hanne»rMfle, 1 1 Uuraalle. Melulle. PHlkinmäeve. Kalmariin, »ar»tul<«r» ja Viitasaaret» l-. E* 10.80 iv Lratvalaareen. l*t» nakkaan. Rutalohdele. LetttmtmAtlt. I^ctsaan. ©ettalo»*. C^SmÄhi ja JJiicTCtnstfibi. t»rStai»a kell» I c). Rntxamten ja »orsilahdelle. kello 11 «.». Ti5» latoSTtllt, tl* 8,0» i|. Ptzl» k»n«Sellr. »«lma-ii,. »«»tuta,. »«MixlaiikaXe. aiauUibel*. «Itia» &Whlh »itndM, »to B M U-vMIs. Iti» t o. JJinttamee* '# j Jyväskylässä, K* 9Ä L VUt|lxIt, IKoiii Suomen kirjtpiiaaiu 1910 Kumuilla 1.50 JUxmulttt 10.lt 10.41 Culiltti—UnM!n ttteli: Hbuiahlta 6.10 o. 10.00 «. 1.00 (JO l Suolahteen t.M . 10.85 . K Jt . 10.01 . Suolahdesta 8.16 . 11.00 . 8X0 .13.U , Cfe(M)(l« «M . U.8t . « M . lt.M . Aamujunalla pääsee w 1 i N- mättä tanvitsematta Ha<ipoiiiäcllä odottaa matkustamaan etelää,t ja taas päimäjunalla Pohjoseen.