N:o 44 — 1910 KHSKI-SUOMf KeekiviikkonaTielmilratiii 23 pait «läMtnlin tulee tuoSa Mijeriin puh- daKka maetoa. Eikä se ole vaikeata» laatu Lähin etu tästä on hyvä voi sa korkeat hinnat sekä koto jäsenistön maitotalouden «parantaminen. - Lopuksi on hallituksella liikkeen hoi. LoSsa vielä eräs tärkeä tehtävä, ni mittäin rahavaram hoito. Tämä usein lyödään laimin. Hoito annetaan isännLZtMn tai jonkun muun huoleksi, mutta mitään muuta ei hallituS tässä suhteessa tee. Tämä valvonta on kui tenkin mitä 'tärkein. Hckllitus pelastaa oman nahkansa, jos se pitää tarkkaa huolta rahavarojen hoidosta. Hallitus on velvollinen tarkasta- maan rahojen hoitoa ja käyttöä, mut- ta sen tulee menetellä tässä työssä hie- «otuntoisesti. Se ei saa suorittaa valvontatehtäväänsä niin, ertä isän» «öitfijä tuntee olevansa vain paljas kone, iofa itse ei ymmärrä mitään. Tarkastuksen tulee kasvattaa molem minpuolista ymmärtämystä, silloin {ti* tä on myöskin molemminpuolista hyötyä. _ . julkaisemista tvarten. Useimmista maassamme vietetyistä Kalevalan- juhlisi jäänee ylijäämä, mikä voita- nee tähän tarkoitukseen lahjoittaa; sii hen saattavat juhlissa läsnäolevat vielä erikoisesti antimensa lisätä. Uk- sityisten on tilaisuus suorastaankin lä hettää avustuksensa Suomalaiselle Kirjallisuuden Seuralle Helsinkiin. Niitä juhlatoimikuntia ja henkilöi- tä, sotka mieluummin tahtovat asiaa edistää siten, että juhlassa tai muuten saamillaan varoilla ostavat oman ko tipuolensa kirjastoihin Kaleivala-kir- jallisuutta, pyydetään siitä ilmoitta- maan Suomalaisuuden Liitolle Hel- sinkiin, joka toimittaa luetteloita jaa- tavilla olevista Kalevalaa käsittele vistä suomenkielisistä teoksista, otiaa vastaan niiden ostamista varten lä- hetetyt rahat sekä pitää huolta kirja- tilausten perille tulemisesta. (Suo- malaisuuden Liiton Lipas.) nut, että menosääntöön otettua palk- kaa nauttivien valtionrautateiden keskushallituksessa Palvelema in virka- miesten Palkkaedut eivät yleensä ole parantuneet viimeksi vahvistetun valtionrautateiden valkkaussäännön kautta. Koska elinkustannukset Pää- kaupungissa yhä lisääntyvä: ja myös- kin työtaakka valtionrantaie/oen kes- kushallinnussa on lisääntynyt, niin o» vat rautatiehallituksen mielestä eri. näisten keskushallinnossa palvelevien virkamiesten, niiden joukossa myös. kin Yllämainittujen anojien palkkaedut korotuksen tarpeessa, muita kun val- tionrautateiden ta'lous iraatii suurin- ta säästävät sl/yttä, ei riuiatiehallitus ole Puoltanut anomusta. Jyväskylästä, ja Keski-Snomesta. Kalewala-rahästoa ^ perustamaan. skolhta vietämme kaikkialla maas» samme Kalevalan-juhlia kiitollisina fiitä muinaiS-aarteesta, jota karjalat- set runolaulajat ovat uskollisesti niei- dan aikoihimme säilyttäneet ja jonka Elias Lönnrot an salasta ilmi tuonut. M utta t odellisemmallakin tavalla kuin juhlapuheilla meidän tulisi osoittaa kii- totisuuttamme. Jokaisen suomalai- sen pitäisi omaan kirjastoonsa ostaa Kalevala jota on saatavissa sekä help- pohintaisena että korukansissa, tai jos hänellä se ennestään on. joku Kaleva- laa käsittelevä teos juhlapäivän pysy- väiseksi muistoksi. Jokaiseen laina- kirjastoon olisi juhlan johdosta han- kittava uutta Kalevalakirjallisuutta. Ennen laimea ansaitsisivat muista- mistä ne kansanrunot, joihin Kaleva- la perustuu jo joista tärkeimmät Wie- «an läänin Kalevalan-ainekset rnnot kahtena komeana nidoksen» toisia vuotta sitten ilmestyivät. Ei ole kun- niaksi Suomen kansalle, että Iätä kal lisarvoista teosta on vasta noin puolen sataa ostettu, kun paljon pie- nemipi ja köyhempi Miron kansa on yh- tä laajaa ja kallista Setukaisten runo- kokoelmaa tilannut noin kolmesataa kappaletta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, joka vuosikymmenien vaivaloisten valmistustöiden jälkeen on ryhtynyt julkaisemaan todellisesti kokoelmaa | Suomen kansan vanhoja runoja, ei tätä maallemme mainehikasta yritystä voi säännöllisesti jatkaa, jolleivät kan> salaiset täydellä todella ryhdy sitä kan- nattamaan. Olisikohan liikaa odottaa, että edes jokaista Pitäjää kohti osin- täisiin yksi tai Pari kappaletta näitä kansanrunoutemme muistomerkkejä? Mutta ennenkuin tämäntapainen kannatus on saatu jäljestetyksi, on syy- tä ryhtyä suoranaisemmin avusta- maan Kalevalan alkuperäisten aines- ten julkisuuteen saattamista, jota myös ulkomaalaiset oppineet, Kalevalan harrastuksen jo monessa maassa he- rättyä, käyimättönrästi odottavat. Kykeneviä työvoimia on vihdoinkin saatu kasvatetuksi, niin että niiden Puolesta työ voisi säännöllisesti edis- tyä, kun vaan tarpeellisia varoja saa- täisiin kokoon. Tähän nähden Suo- malaisuuden Liitän keskustoimikunta rohkenee kehottaa Kalevalan-rahaston perustamiseen Suomalaisen Kirjalli- suuden Seuralle kansanrunoutemme Virallisiay.m. yleisiä uutisia. Rautatieläisten eläke-edut. Komitea asetettu. Valtionrautateillä toimivat kaikki, eri ammattiyhdistykset valitsivat vii- me wu«nna edustajia neuvottelemaan keinoista rautatieläisten ja heidän kuo- linpesänsä eläkeolojen parantamiseksi ja jättivät nämä siten valitu: rdusta- jat sittemmin senaattiin anomuksen, jossa pyydettiin että palkkiota nauttiville virka- ja Palveluskuntaan kuuluville rautatie- laisille 60 vuodan ikäisinä, paitsi jar- rumiehille 55 vuotisina. sekä 30 vuot- ta palveltuansa valtionrautateitten toimesta erotessaan myönnettäisiin valtionvaroista puolet peruspalktios- ta eläkkeeksi väliaikaisesti siksi kunnes 'vattioneläke tulee heille vakinaisesti turvatuksi, että tällaisten rautatieläisten toi- mestansa erotessa, valtionvaroista suoritettaisiin valtionrautateitten e- liikelaitokseen ne eläkemaksut, jotka heiltä silloin ehkä on maksamatta. sc- kä että milloin Palkkiota nauttiva vir- ka- tahi palveluskuntaan kuuluma rau- tatieläinen sairauden vuoksi mhi fiitä syystä, että hänen toimensa lakkaute taan, eroaa valtionrautateitten palve luksesta, hän olisi, ikävuosiin katso- matta, oikeutettu saamaan valtion?- läkkeestä neljännen osan viidentoista vuoden palveluksen jälkeen, puolet tällaisesta eläkkeestä kahdenkymmenen sekä kolme nelijättä osaa siitä eläkkeestä viidenk^matta vuoden Palioeluksen jälkeen. Anomuksen johdosta on senaatti vaatinut lausuntoa rautatiehallitukset- ta, jvka on asian lähempää valmiste- lua varten asettanut komitean sekä määrännyt sen puheenjohtajaksi toi- mistotirehtööri Edvin Millgrenin. ynnä jäseniksi v.t. liikennetarkastaja A. Lindforsin, kamreeri K. A. Mahlste- dtin, ratamsinööri K. A. Rejmanin ja koneinsinööri P. Simbergin. — Senaatti. Senaatissa esitettiin eilen arm. avoimet kirjeet kolleegineu- vos Alexei Hösiainoffin ja esiitelijä- l sihteeri E. R. Raine salo n nimittämi sestä senaattoriksi ja senaatin talous- osaston jäseniksi, sekä arm. avoin kir- je kontreamiraali Theodor S:llman:n vapauttamisesta senaattorinmirasta. Senaattori Rainesalo teki myöhem- min säädetyn valan. — Hallituksen toimenpiteet valtio- päitvqpäätöksen johdosta. Senaatti.on päättänyt korkeimpaan Paikkaan esit- tää, että sen laatima ehdotus kerto- mukseksi hallituksen toimisia 1908:n vuoden edellisten valtiopäiväin vai- tiolpaiväpäätöksen johdosta vahvis tettaisiin. — Äskeiset senaattorini»,, itliks>>!. Sekä kollegineuvos A. Honainossin että esittelijäsihteeri E. R. Nainesalon nimityksck senaatin talousosaston jä- seniksi ovat voimassa valtaluvan loppuun eli sytjskuun 30 p:ään l9l?. Kollegineuvos Hosiainoff ;ää edelleen ylrprokuraattorinmiraston Mirkan, i t-~ heksi hallitsevan senaatin oikeusosas- toon sekä senaattori Rainesalo esiiteli- jä sihteerin virkaansa. — Maltiopäuväin avajaiset. Se naatissa esitettiin eilen amoin kirje, jonka mukaan maan kenraalikuvernöo- ri on määrätty avaamaan tämän vuoden valtiopäivät ja senaattori Saarikoski tarkastamaan edustzjain valtakirjat. — Valtion menosäänto. Senaatissa naatissa esilett. eilen arm. avoin kirje, laadittu ehdotus Suomen juuriru1)ii* naanmaan menosäännöksi tvuodelll 1910. Ehdotus päättyy 5.110,603 mkn 20 P :niin. Senaa-ttj lykkäsi eh dotuksen tarkistamisen keskuudessaan asetettuun n. s. ra>ha-a'siain valiokui'.- taan. — Paikannimien keräys. Komttea. jonka ovat asettaneet Ruotsalaisen kirjallisuuden seura, Suomalaisen kir- jallisuuden seura. Suomen Tiedeseura, Suomalais-ugrilainen seura, Suomen historiallinen seura. Suomen maan- tieteellinen seura ja Suomen muinais- ' muistoyhdistys, on senaatilta anonut ! 5,000 'mkn »vuotuista apurahaa 3 v. ! aijaksi paikan nimien poiminnan toi- mittamiseksi maamme arkistoissa jäi- lytetyistä asiakirjoista. Ensi maanantaina, t. k. 23 p:nä, jolloin tulee tasan 75 vuotta kulu- j neeLsi siitä kun Elias Lönnrot allekir- | joitti Kalevalan ensimäisen Painoksen, vietetään, kuten jo ennemminkin olemme maininneet, Kunnallistalolla yleinen kansalaisjuhla, jota jo pitkän aikaa on valmisteltu» Juhlan arvokkaassa ohjelmassa on tohtori O. I. Brummerin puhe, tohtori K. I a l? a s e n Gtelmä, neiti Irene Mendelinin kirjoittama juhlaruno, kantaatti »Takokaa", joilka on harjoittanut lehtori Hannikainen, ja »Nuhjan" sekaköörin laulua. Ku- vaelmana esitetään I. H. Erkon .Ai- non" ensimäinen näytös ja toisen näy. töksen loppukahtaus. Torvisoittoa t oivoja an nchös saatavan. Lopuksi lauletaan Maamme. Pääsymaksut on asetettu niin alhai- siksi kuin 50 penniä, koulunuorisolta 25 p., jotta jokainen voisi saapua juh- laan. »Toifin siellä torvet soivat, toisin ukset ulvaisevat!" Ruotsalaisen Kirjallisuuden Seura päätti tässä tuonnoin aniaa kaksi kun- niarahaa, molemmat 2 tuhannen mar kan suuruista, kotimaisille ruotsinkieli- sille kirjailijoille, Beriel Gripenberg'- ille ja Hjalmar Pro:opelle. Rämät palkinnot annetaan :lman erikoista, nyttemmin sattunuitla hyväniyön näy- tettä, noin tvaan ylipäänsä — tunnus tukseksi, kehoilukjeksi, hengen virik- keeksi. Sillä runneltuahan on, että kirjailija Suomessa on epävarmem- massa aineellisessa asemassa kuin yksi- kään pikkuvirkamies. Hän todellz tarvitsee tukea, jollei ole suoranainen ^arkoiws häntä tappaa puutieeseen. Kun vertaa, millaista huolia ruot- salaisemme pitävät omakielisistä kcu- nokirjailijoistaan, siihen, kuinka kit- sasta ja usein ihan itaraa on se huo- lenpito, mitä suomalaisen kir- jallisuuden ystävät ja yhdistyt- set taikessa mahtavuudessaan osoitm- vat suomalaiskansallisten kirjailijain suhteen, niin täytyy tosiaankin huu- dahtaa: .Toisin siellä torvet soivat, toifin ukset ulvaisevst!" Aniharvoin meidän plirisiomme Rautatieläisten palkkaedut. Rautatiehallitukselle jäliiimässäär. kirjelmässä ovat valtionrautateiden kamreerikonttorin kamarikirjiirir ja revisorit sekä piirireviion: esiintuo- millään syillä anoneet 1.000 inarkon vuotuista lisäpalkkiota palkkoetujensa lisäksi lukien tammikuun 1 Päivästä 1910. Anomuksen johdosta antamassaan lausunnossa on rautatiehallituksen kamreeri ehdottanut erinäisiä Paran- nuksia tehtäwätsi sekä karnarikirjurien että reviisorien palkkaetuihin. Rautatiehallitus on lähettänyt ano- muksen senaatin ratkaistavaksi ja sa- malla omasta puolestaan huomautta — Papisto. (Porvoo). Vaalinäyt teensä Mirtain seurakunacn kappalai sen virkaan ovat osoitetut, suoritta- maan 1) Äänekosken vätiajansaarn. F. O. Niemi 13 pnä, 2) Lokalahden kappal. H. P. Drjänäinen 20 pnä ja 3) Merijärven v.t. kirkkoherra K.^ E. Kallv 27 p:nä maaliskuuta 1910, sekä Keuruun kappalaisen virkaan: 1) As- kolan kappal. R. Ilmonen 13 p.. 2) Pirkkalan kappal. A. S. Nurkkinen 20 pnä ja 3) Lammin kappal. A. Tanila 27 pnä maali-skuuta, joten kysymyspä'.- vän toimitukset kumpaankin virkaan ! omat huhtikuun 3 pnä ja maalit huh- tikuun 17 pnä. Maalintoimittajatsi Mirroille on määrätty Ähtäcin virall. '' kkhran opul. Toivo Kansanen ja Keu- !ruulle Ruoveden 2 kappal. M. N. Lauha. | Avonaiseksi on julisttttu p:än kuluessa t.k. 17 p:stä alkae.i laillisessa ^järjestyksessä tuomiokapitulissa haet- tavaksi Cvijärven kirkkoherranvirka. — Kauppalaisseuran kirjasto on nyt jälleen kokonaan uudestaan jär- jestettynä avattu yleisön käytettävät- si. Kirjakaapit tekevät heti ensi sil- mLyksellä hyvin hauskan vaikutuksen. Kirjat nächtämät melkein kuin uusilta ja ovat: siten jjärjeste^yt, että pian löytää haluamansa kirjan. Kirjojen järjestämisessä on noudatettu n. s. Deeveyn järjestelmää ja lainatessa kirjastonhoitajat käyttänet lainaus^ kortteja, eikä lainauskirjoja, kuten useiimmissa kirjastoissamme vielä käytetään. Lainauskorttien käyttämi- sellä onkin monta etua puolellaan. — Kirjaluettelo on laadittu aakkosjärjes- tykseen kirjÄttajain mukaan. Kehoitamme kirjastoa tarvitsevia käyttämään htMäkseen kirjastoa. — Kirkkokonsertti. Huhtikuun 3 p. aikovat täkäläisten N. N. ja N. Ä. Kr. Uhdistysten laulukuorot antaa konsertin kaupungin kirkossa. Konser- tissa suosiollisesti avustamat laulaja- tar neiti Viivi Gammal, urkur. I. Tommila >ja lehtori P. I. Hannikai- sen johtama jouhiorkesteri. Ohjelmas- ta läHemmin vast'edes. — Jyväskylän kuuromykkäkoulun käsiltöiden opettajattarelle Helena Luomalle on pyynnöstä myönnetty ero virastaan toukok. 30 p. lukien. Tä- män johdosta on mainitun koulun kä- sitöiden opettajattaren virka, johni on asiuttava syysk. 1 P., julistettu haettawaksi t°ouluylihallituk!el:.i SO päilvän kuluessa t.k:n 11 p. lukien. — Kalossien hinta nousee. Tänne saapuneen sähkösanoman mukaan on Wenäläis-Amerikälainen guinini-yhtiö korottanut kalossien himaa 7 projen- tilla. — Kruununverojenkanto toimite taan maistraatin istuntohuoneessa ensi maalisk. 9 p:nä klo 10—2 ja V-4-'/-6 i.P. — Karstulan kunnanlääkäriksi on valittu ja määrätty lääke:, fani». A. Vccker. Tohlori B. saapuu paikkakun nalle tämän kuun 25 p:nä ja asuu tirkonkiilän Niemelässä. apurahoilla suositaan niitäkään, jotka saavÄ julkista tunnustusta tai jos kannatetaankin. arvostellaan tiukasti ja ahdasmielisesti kirjailijan koko suunta ja ennenkaikkea suhde hallittik- seen, vaktio-uskontoon, vieläpä puo- lueisiinkin. Ruotsalaisen Kirjallisuuden Seura ymmärtää, että kirjailija tarvitsee ! kannatuAa jo eläessään, kun sitä- vastoin meidän isänmaalliset suoma- ^ laiset herramme ovat taipuvaisemmat ' jakelemaan ropojaan vasta kirjailijan ^kuollessa, tai perustamaan rahas- ^ toja »vainajan muistoksi". Tä.nä täl- ^ lainen näyttää tulleen oikeinpa manee- ^ riksi ja siitä kyllä voidaan mainita esi- ■ merkkejä, jos tahdo'taan. Ei mikään ! jwa eikä julkinen arvostelu ole tähän- ^asti Pystynyt meidän kirjalllsuuspap- ^ peihimme. He elämät ja toimivat tor- kahdellen siinä vahvassa uskossa että Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ynnä muut sellaiset jalonimiset yhdis- tykset ne Pitävät isällistä yuol- r a kaikista, joiden kynänjälset jotakin merkitsevcit. Periaatteena näyltäa ole- ' van että hätäapujen jakaminen on !va- hingollista ja e^ttä vasta sitten kun ^päivätlp on Päättynyt, sopii ruveia ^ »hunteeraamaan", annetaanko kirjai- lijalle yksi tuhatniarkkanen hengenläh- dön siunaukseksi. Tuon,tuostakin Pide- tään asiaankuuluvana kuuluttaa, että kyllähän se ja sekin tosin ..ansaitseisi" rahallistakin tunnustusta tai että »lautakunta on cktanut kirjailijan sen ja sen teoksen kiitolliseen huomioon", mutta jos ei seuraava teos satukkaan täyttämään tarkkoja mittoja, niin unohdetaan entiset 'tunnustukset ja kirjailija sivuutetaan ehkä iäkseen hil- jäisellä hautauksella. Rahoja muka ei koskaan riitä, ne tarvitaan kaikenlais- ten klassillisten muukalaisteosien vai- naiskustannuksiin, suomennospalk- kioihin ja sensemmoisiin. Tähän asiain 'tilaan ollaan niin totuttu, ettei kenen- kään päähän pälkähdä koeitaakkaan kek- siä uudistuksia ja korjauksia tai eri järjestelmiä. Meillä Suomessa yli- päänsä tahdotaan että »linnun Pilää laulaa häkissään — syömättäänkin" ja että se se vasta onkin oikea lintu, joka ei ravintoa kaipaa. Ei kukaan aavis- ta, fuinfa monta kirjallisia sielua voipi ennenaikaisesti mur:ua juuri tuon ikuisen leipäkysymys-kiduiukjen takia tai mennä tykkänään turmioon. Maailma on nyt kerta kaikkiaan niin kirotusti järjestetty, että raha merkit- see henkisiä ennätyksiä. Kunpa ei niin olisi kaunokirjailijoihin nähden! Kaunokirjailija voipi halveksia rahaa, muitta kuitenkaan hän ci tule sitä ilman toimeen, vaan hän hapuilee ' kuin hukkuva tarttuen milloin mihin- ' kin oljenkorteen. Kummastella täytyy ' ettei Suomessa ole enempi köyhälistön ' nälästä hurjistuneita kirjailijoita, l mallankumouksen kaunosieluja, anar. ^kisti-runoAijoita! Meidän kirjailijain- — Johanniitat ja kreivi Tolstoi. »Rjetsh" kertoo, että nykyisin kuleksii pitkin Nevskyn katua Pietarissa jo- hanniitteja tarjoten kaupaksi kirjaa »Uusia -patzastuksia Jasnaja Poljanan harhaoppisesta Tolstoista", jossa kir- jassa luetellaan moniaita kreivi Tol- sioin syntejä. M.m. mainitaan siinä, ettei Tolstoi hyväksy nykyistä inaail- inan järjestystä, ja leimataan hänet siksi pedoksi, josia puhutaan Ilmestys- kirjassa. Munalta Suomesta. Alatormoilumrhahritys- juttu. (Omalta ItejoemoaUjtcjaha.) Seuraawassa teemme toiclä selkoa lau antaina tapahtuneesta todistajakuulusteluöta. Dodisit. D. Malinen, jota kuuluStel» tiin ikman «valaa kertoi J:n usein juo- poltelleen ja mellastaneen pappilassa Kerran kun la-ntaja säski J:n. joka jo isillonn cosui Karihacrrassa, poistuniaan pappilasta, sanoi I. ilähtiessään, että bän wielä Larran tuIoe Zähmään pappilassa ja sitten menee Ruotsiin. Kerran tar- jou-tui I. Maliselle rengiksi pienellä pal- lalla ja erään torsen terran iiman pa!k- kaa. Rtva oli silloin saapulvilla. Hän usein puolusteli J:ia, joka todistajasta heti eM nAemäKä oli hytvin kehno mies. 3>>dist. Eri-ika Wa?serman (uudel' leen kuulustvUuna) ?ertoi, että kun ker^ ran >st)ysk. kantaja aamupäivällä mcn> kaupunkiin, meni tvaÄaaja säukl.ikama- riin. Viisun/tui ja rupesi maata sänkyyn sanoen olotvansa »vähän huonomointinen. I. kätvi silloin sänikykamarissa ja wii- Pyi siellä noin Puoili tuntia, jonka jäles- tä tvastaa-ja tviiphi kauivan aikaa sänky- kamarissa. Siieltä <u!ktuaan oli rouiva ikowin htMällä tuu'c!la ja läJft sitten J:n kanssa, Tornioon. W as ta a ja myönsi J:n käl)necn sia loin >sänky?amarissa kysymässä, koska c>n fjeiDonen tvaljastÄtatva Tornioon me noa tvarten, mutta wiipyneen aiiwastaan noin 10 min. ajan. Pukeutuminenkin saattoi wi«dä häne.Ii aikaa 1—2 tuntia, sillä pukeutui piispan päiwällisiin, jotka isillmn oliwat Torniossa. Todistaja kertoi edelleen olleensa ker- ran tvastaajan ja J:n kanssa laitianu:«- sa erästä wa<vtckomeroa kuntoon. Was- taaja iähetti todistajan alas. jonta jä- lestä tviixyi J:n lansso Minnillä wielä noin pu«Äi tuntia. Totnst. Ahlholm (uudelleen lkuultu» na) Sertoi sinä Päiwänä aamupäivällä aina Ilo 3:mcen aSti olleensa Haapa- rannalla, edhci tiedä mitään tapal/tu- inasta. Todist. P. Tairpeinen kertoi tvaS- taajan w.k:n 7 p:nä tulleen luokseen ja >n.m. sanonut, >etlä lehdessä on kerrottu J:lta on saatu joku ki-rje, jon/a johdosta todistaja wast«si, että niin kuuluu saa- dun ckirijeitä, jolloin tvastaaja oli hyw:n uteliaana dysynyt, että oliko saalu uicam- piakin kirjeitä, tiesLkö todistaja mitä ne sisällsiwät ja saatuaan kieltätvän was- tau?scn, tuLcflwMa lirjcct julkisuuiccn, johon sai »vastauksen, että ainoastaan oi- keustilaisuiudcSsa. Z!yt huomasi todista- za, että wastaaja tuli wakawammal>i ja micttitvämmäs.si, mistä todistaja sai sen käsityLjen, eitä »avaaja oli kirjoittanut lscllaisia kirjeiltä Iille, joitten sis.rllön hän ei tahtonut juttisuuteen tulla. MaÄacvja wäitti äfäajntinia tarloituksc- na olleen saada todistajalta ncutvo», mi- ten pääsisi pappilaan, jonne hän oli kiel- Ictt») menemästä, mautta tvdistasa selitti yhä saaneensa ivastaajan käytotscSiä scn käsitiMcn, ottä kirjeet, niitten sisältö ja esitt>s o luvat tvasiaajalle suureinma-Zta merkiMsestä ?uin pappilaan pääst). Tähän päättyi todistajan kuulustelu. Uleise» syyttäjän lausun». Al«inen >stHttäjjä nimismies Möller 'lau>sui: On ollut kysymtis Iin hantk:- misesta tänne tutkiÄawa!isi ja tuomttta- ^ ivaP. Mu-tta kun nyt on tullut selloille, että asia llalulta»vasti hänen suhieensa tu- tee tuttittanxilsi lja tuomittaivalsi Ruot- sissa, jätän ovkeuden harkittavaksi, onko stlytä tehdä anomusta siinä suhteessa, tiun Helsingin tfaiapunflin poliisisamaris- : sa on kuulustelltu erityisiä henkilöllä. >os- ta en ole «vielä isaanut tiihfini^oiiiä» , kirjaa ja kun täällä on rlmoitcttu muuia- ^ mia uusia to^istajia^ jolta ei woil:> saa 1 da haastetuiksi, ptzydän lyklöysi.i lisä- ' nm)töksien hankkimista »varten. Ja sii- ^hen nähden mitä tässä tutkimuk-sessa cn Svastaqjaa tvastaan ilmitullut ja erit- ^ täiiÄin siihen nichdon, että waSiaaja tir- jeellisesti esim. E. Sippolalle on koeita- nut »vaikllttaa todistajiin, pyydän, että me elävät e niin mä. seen porvarillisis- sa ihackeissa, tyy:t)en todellakin unel- maan, että sitten kuoltua heidän hau- doillaan kauniisti lauletaan ja perus- tetaan muistorahastoja! . . . I Ei mikään ommattiluokka pidä niin lvähän käytännöllisesti huol- ' ta itsestään kuin kirjailijat, suomalai- ! set kirjailijat. Muodesia vuoteen, ' voipa sanoa vuosisadasta lvuosisataan he nurkumatta, kapmoimaita, tyyty- wät riitelemään »viidestä leimäslä ja kahdesta kalasta", joita ei mikään rak- ?auden profeetta voi taikoa kaikille ko- ko elinajaksi riittämään. Jos jollekkin muru putoaa, pitää hän itsensä junia- lain suosikkina ja unohtaa helposti lähimäisenjä, kehittyy kehittymistään solidaariseksi sen yihleiskuniiiäriestel- män kanssa, jonka edessä hän, nalittu, on osannut löytää armon. Puutteen- ' alaisuus siis on vaarallista kirjailijan vapaudelle !! Meidän kirjaili- joitamme janotaan itserakkaiksi ja yl- Pei'ksi, mutta rahamaailman edessä he oikeastaan ovat raukkoja ja aivan liian nöyriä ja vaal'mat:omia. Kansallistunnon ylpeyttä ei heissä ole rahtuakaan enempää kuin Suomen kansassa. Ikuinen kohtaloonsa tyyty- minen pamaa heidät harmajan maan tasalle. On joskus näkynli: säkeniä il- massa jostakin juhlallisesta honka- ^ nuotiosta Pimet)dessä, mutta Pian on tuo tuli sammunut savuavaksi rau- snioksi ja »erämaan taistelijat" ovat »vastaaja passitetaan Mi aikaa wanki» laan. S Kantaja» asiamiehen la»s««t«. Kantajan asiamies »varatuomari I. Tervonen lausui tämän jä-tkeen: Tä» hän saakka toimitettu todistajain kuulus- telu asiassa aiheuttaa kantajan ensinnä- kin huomauttamaan, että ne muistutut- set. soita »vastiaazan oikeudenkäyntiamuS- tasa jutun alunsa on tehnyt asiassa toi- mitettua PvliMutkintoa ja sen pöytäkir- joja ivastaan, «vat olleet kaik!S>a cieel- liiissa kohdissa tiuirhat ja tehdytkin, siitä päättäen että »vastaajan puolelta rsit« tain oli otettu seltvää asiasta, ainoa?- taan tarioituksessa »vaickuttaa niin oikeu» dessa kuin sen ulkopuolella tvaZtaajan eduksi. Todistajaan kuuw»te»u «m ni« mittäin osoittanut, ettei mitään asialliS. ta tahi sitä tvähemmin tahallista wirhet- tä todistajain Iertomu?siin pol^siluikinto. pöytäkirjassa ole tapahtunut. Ja ent» täin olen huomannut, että ne todista» jäin kertomukset pöhtätirjassa, j-ittcn kuulustelussa olen ollut saapuwilla. o« tvat olleet asialliset kaikissa pääZovdissa. Zen sijaan on tämä todistajain kuulu?» telu nyt tuonut palhon lisää walaist»S« ta asiaan jiutri samaan suuntaan kuin polliizitutkintopöytäkirjassalin. mikä scik» lka on?in anvan luonnollista niinkuin se on tatvallineitkin, koska poliisitutkinio ai» na on waan alustavaa laatua ja tutki» mus oikeudessa sitä täydentämä. Tämä todistajain kululustelu o» toi» seksi osoittanut, että »vastaajan kriomuS kotioloistaan .ja myös suihte-staan mie» heenlsä on ollut kaikissa kohdissaan perä» tön. On nimittäin todistettu, että waS» taaja ollen oikullinen luonteeltaan «n kailin tatvoin ja erittäin wiim: wuoden loppty>uolis!olla «siintynyt ärsyttätvästi ja hakenut riitaa kodissa mitä pienim» nissä «sioissa, kun sitätvastzin miehensä on koitin keinoin sitä koettanut irälttaä osoittaen siinä hattvinaista mielenmalt- tia ja tärsimällisytytä. Selmitetty myös an, ettei kantqja, »vastaajan itsensä ro» loaSti Lagukselle antamansa lausunnen mukaan, ole Loskaan käynyt Maötaajaan käsiksi tahi häntä pahoin pidellyt. Edel- leen todistajain kmUaistelu osoittaa taajan syyllisyyteen nähden paitsi muu- ta, ottä »vastaa-jan ja J:n wätillä on jo kesällä alkanut lläiheinen suhde, joka on kehittynyt sitä mukaa tuin c:1a kiilui. Useat todistajat o»vat todistaneet että I. oli miesten huonoimpia, juopotteli, niin että kaikki ja myöskin tvastaaja sen tiesi, oli ilkimys, jota kukaan talossa olijoista muut kuin »vastacqa eitvät sietäneet, että wastaa>ja huolimatta useampien eri hen» filöiiten »varoituksesta ja kehoituksesta, panna hänet pois palmeluksesta, on tvas« toin parempaa tietoaan J:n käytöksestä häntä aina kaikille ympäristössä puolus» tanut, kehunut ja mieläpä ankaruudella» kin ipakvittanut muuta talon tväkeä a» siain todellista tilaa ka-ntajalle ilmoitta» diasta, ja jos se tapahtui, on maStaaja koettanut laitin »voiminsa taimutlaa miestänsä pitämään I. talonsa niin kau» wan kuin mahdollista. Todistettu myös on, että tvastaaja ja I. haki.vat yksinä,» syyttä ja seuTAstelimat väliin tuntikau- sia ilanan että on »voitu edeZ onttää ai- na siihen mitään näennäistäkään inytä ja sellaisissa! paicko-6'a kuin esim ren?'.« kama-rissa. joka ei suiniaan liene mikään tawallinen seuirustelupaikka minkään ivastaajan aiicmassa olctvan henkilö» ja hänen talvallisen yksinkertaisen renkinsä kohtaamiselle. Että suhde mastaaja» ja J:n tvälillä on kehittynyt rikolliseksi, tar» witsee ainoastaan paitsi juuri mainittu- ja salaperäisiä yhtymisiä kaikiSia mah- dollisissa ja mahdottomissa paikoissa muistaa erittäin saarnaaja 2. Tmviiu- jan asiassa antaanaa todistusta. Tämä sisveellisyYsriikoS kuitenkin on nähtämästi oAut Yksi tvaikutiamimpia wälikaiplpalcita »vastaajalle hänen Pyrki- inydsiÄsään päästä suurempien iarloiius- periensä perille, ^n näet todisrettu, et- tä a»viopuolisoitten wälit oliwat kireät siihen määrin, että sylsyn kulueSia, wi:> meffi mmraskuulla, oli kyknmystä awio» erosta, joka kuitenkin raukesi scn johdos- ta. ettei sopimusta eron ehdoista awio» puolisoitten »oÄillä tullut, samaan ai» kaan ja !?:n poistuttua syntyi mactaajan ja I:n niälillä kir.Mvaihto. ja salaisia l)hNimisiä kantajan setän takana järjes- telee »vastaa>ja milloin kotonaan milloin Kemissä, milloin Karihaarassa. aniaa Z:lle siuojettlstaan, ruoktii ja tvaatettaa häntä, ja Iille ilmenee wänin rahoja» kadonneet ^lieHmättömiin. Ei muka kannata huutaa korvessa? >?aiku was- taa kallioisia, mutta pysyvät kylminä. Raharuhtinaat irvistelevär. he tekevät lahjoituksensa kaikkiin mui- hin tarkoituksiin, murto eiiväl koskaan suorastaan suomalaisille 5annokirjaili- joille. Hallitus puolestaan on salai- sesti vihamielinen kaunokirjailijoille, se antaa malkaraihat cnimmäkseenloain korutaiteilijoille, sanokaamme sellaisil- le taiteilijoille, jotka omat muodissa tai jotka ennenkaikkea osaamat kuiis- sien vakava panna toimeen n.uodinmu- kaisen kumarrusretken herrojen senaa:- torien koteihin. Äiirjailijnt chrat ra kasta srakkeja eivätkä ylipäänsä ole notkeaselkäisiä. Tietysti luikerrelijoita on jjoukossa ja sellaista myös voi ia- pahtua, että muodinmukainen, pää- kaupungin kanssa hyvissä väieisä elä- vä, kaunokirjailija löyiää armon ja poikkeuslain senaattorien edessä. Mut- ta tätä ei suinkaan vol janoa oikeaksi järjestykseksi hyvin järiesletyssä i)h- Leiskunnassa. Kansanvaltainen oikeus puuttuu, kaunokirjailij?'.ta pidetään ikäänkuin maan rasituksena. Marsinkin, jos he uskaltavar a j a t e. l a. Professorit, filosofian tohtori: ja ylipäänsä yliopistolliset henkilöt meillä muodostalvai kirjailijain johtokunnan. Opin ulkonaisiin arvoihin luotetaan enemmän kuin luontaisiin taipumuk- siin. Mitä kourallinen pääkaupungin herrqja kulloinkin Päättää, se pide- tääu kelpaavana koko kansalle; kirjal» lisuutla lukemalla yleisöllä ei ole ar- -vosielun oikeutta, kirjallisuuden ys» t ä v i l l ä ei ole omaa lvaikutusval» kaista seuraa. Yleinen mieli» pide sumattaan aina taiwul:aa vi:« den ta, kuuden henkilön harkinnan mukaan. Milloin meillä siis suomalainen kansallistunto herää käiittä- mään käytännöllisiäkin tarpeita? Se, miiä tähän saakka on aikaan!.'.,»'», ei tonatosiaan ole kylliksi. Äirjallisuu- den ystäväin on tchiämä -okin tärkeä korjaus: suomalaisten kirjailijain it- sensä on n«iös pidettävä »enemmän melua itsestään", koska ei mikään muu auta. Wai auttaako sekään? Pj» iääkö noiden kaikkien iänikuisesti olla ttiytyiväisei oleviin oloihin? Eikö ke- nenkään sydän jljkähdä jonkinlaisesta kansallisesta ..häpeästä", kun hän nä- kee millaisessa -riemukulussa ruo:salui- seinine saaiieleivat runoilijoitaan jo heidän eläessään? Olkoon n.eistä kaukana kateus, mutta paisukoon oma häpeämme niin suureksi »:iä mekin kerran heräämme kirjalliseen itse- tietoisuuteen'. ; .c-*.• Erakko.