Lauantaina 2 p. Heinäkuuta KARJALATAR N:o 72 — 1910 anitol vii erittäin miellmiäivä, ivoiiiiakcis jn so pimin irätcnuum iumiu'ii. ^iimdnän tipn- Iiiopnllvissa a 2 mf. ja matfapufioi-jia ;i CU nptcdck-m, r oi) o-r- f a n poi c-ia t). m Apteekkari Jy. B. ftmffitnb, cauionlimia. Muualta'Suo mesta. Henklwak»utusyhtiö Salaman pcruötawa kokons oli torstaina Helsingissä. .kokouksessa ilmoitettiin, että ta- pahtuneessa merkinnässä oli osake pääoma täydelleen, imeläpä yli määrän merkitty sekä miidesosa pohjarahastosta sisäänmaksettu 1>!äin ollen katsottiin yhtiö pe rustetuksi ja walittiin toimiheir kilöt. Hallintoneuivostoon malittiin rakennusmestari I, S. Ahde, toi mitusjohtaja O. W. Pellinen ja senaattori O. Vuorenheimo Hel singistä, senaattori A. O. iiai ramo, maamviljelijä K. O.Knuu tila Paimiosta ja kauppias G. B Osonen Tampereelta. Warajäse niksi malittiin senaattori I. K Paasikiivi, työnjohtaja F. ö!um miivuori ja lääkintäneumos Kon rad Reijo-Waara. Kokouksessa johti puhetta se naattori O. Wuorenheimo. Kirjaltajaliitto sanonut irti työsopimukset. Tuonien Kirjaltajaliitto on sa- nonut irti kaikki työsopimuset, jot- ka kumminkin omat ivoimassa »vielä tämän muoden ajan. Liit- to jätti graasilliselle työnantaja liitolle ehdotuksen uudeksi tariffi- sopimukseksi melkoisesti korotetuilla palkkmvaaiimuksilla. «uomc» Nuorison Liiton joh- tok»«rta«nr on kesäkokouksessa Eurassa wiime tiistaina malittu puheenjohtajaksi, tri Z. Castrenin kieltäydyttyä toi- mittaja Santeri Alkio sekä muiksi jäseniksi prof. Armi Grotenfelt, ylioppilas Armo Inkilä, maisteri I. H. Kaila, tri O. F. Hästesko, kansanopiston johtaja R.Kojonen, maist. I. Sajaniemi, rwa Tilda Löthman ja ylioppilas W. Pelto- lainen. Warajäseniksi malittiin neidit Jaloivaara ja Haarla. Liiton seuraama kokous päätet- tiin pitää Etelä-Karjalan pii- rissä. Lakkomakuntusyhtiö päätetty perustaa. Wk. 2.^ p. kokoontui Hensingissä työnantajia päättämään tehdystä ehdotuksesta yleisen lakkoivakuu- tusyhtiön perustamisesta maan työnantajia marten. Kokous päätti perustaa tällaisen yhtiön ja tulee sen nimeksi Suo- men työnantajien keskinäinen lak- lomakuutusyhtiö. Nhtiön osakkaiksi saamat liittyä Suomen yleiseen työnantajaliittoon kuulumat teolli- suuden harjottajat. Uuden yhtiön hallintoneumos- ton jäseniksi malittiin 1ö henkilöä. Hallintoneumosto kokoontui heti yleisen kokouksen jälkeen ja malit tiin tällöin puheenjohtajaksi mal- tioneuioos A. Ramsay. Johto- kunnan jäseniksi malittiin senaat- tori L. Gripenberg puheenjohto- jana, tri K. I. Haartman toimi- tusjohtajana, kauppaneumos G. Björkenheiin ja mapaaherra Karo- lus Wrede ja heidän maramiehik- seen mapaaherra R. Carpelan ja kapteeni S. Costiander. Tilintar- kastajiksi malittiin sil. maisteri A. Elfming ja insinööri M. Lamo- nius sekä maralle kauppias Isak Julin ja insinööri Hugo Blankett. Nurmijärvellä rakennusta palanut. Juhannusaattona syttyi tuli Nurmijärmella polttaen parissa tun- nissa neljän talon 18 rakennusta airo ai: poroksi. Tuli, joka oli saanut alkunsa Ali-Jimari nimisen talon saunas- ta, lemisi kaikista pelastustoimista huolimatta lähellä olemiin raken- nuksiin. Kaikki tuulen alapuolella olemat rakennukset paloimat. Pala- neet rakennukset olimat etupäässä ulkohuonerakennuksia, namettoja, latoja ja riihiä. Ainoastaan yksi asuinrakennus oli joukossa. Onneksi puhalsi pohjatuuli, jo- ten tuulen yläpuolella olemat uel- jän talon asuinrakennukset säästyi- mät. Palaneet rakennukset olimat mel- kein kaikki makuutettuja, mutta sii- tä huolimatta on mahinko tuntu- ma, koska makuutussummat eimät läheskään mastaa palaneitten ra- kennusten armoa. Ensimäineu mcturi saapunut yhdysrataa myöten Suomen rautatieasemalle Pie- tarisja. Döllä masten m. k. 2!) pmää klo ■> tienoissa saapui ensimäinen meturi Viikolain asemalta uutta rannikkorataa pitkin Suomeu rau- tatieasemalle Pietarissa, jatkaen matkaansa Suomen rautateitten halkopihaan saakka, missä uusi rata ja Suomen radat yhty- mät. Kuten ennen on sanomalehdissä kerrottu, kulkee uusi rata Nikola- jeffin asemalta pitkin Neivan ran- taa ja Aleksanterin sillan yli Wii- purin puolelle, josta se kulkee Nishegorodskaja katua pitkin Suo- men rautatien halkopihaan. Salvolaisen ja Karjalaisen osaknnnnn yhteiseen kesäjuhlaan, joka alkaa Samonlinnassa, Ola- min kylpylaitoksen ihanassa puis- tossa, lauantaina heinäkuun 2 pnä klo 5 ip., rientäkäätte kaikki Sa- molaiset, entiset ja nykyiset, mie- het sekä naiset sekä myös „kansa Karjalan" ja tietenkin myös enti- set Samo-Karjalaiset. Wiisi muot- tahan on nyt kulunut siitä, kun molemmat meljes-osakunnat — yhteisestä emosta eroamina — miettimät erojaisiksi »viimeistä Sa- mo-Karjalaisen osakunnan kesäjuh- laa Olaminlinnan kaupungissa. Puhetta silloin pidettiin, että mii- den muoden kuluttua samassa pai- kassa lyötäisiin meljen kättä, ja nyt on „prosetian" ennustus lä- hellä toteutumistaan. Eikähän lie- nekään maitta mirkistystä ja haus- kuutta ..miisimuotiasten kaksois- »veljesten" tamata to isiaan ja kuun- nella toistensa eri teillä saamutet- tuja elämänkokemuksia. — Siis lauantaina klo 5 ip. kokoonnum- me kuulemaan termehdyssanoja, joiden jälkeen kilistämme »poolin". Kun mälillä mähän juttelemme ja tutustumme, niin sitte klo !) riei»- nämme kasinolle huimaan karke- loon, jossa hetkiseksi unohdamme ne huolet ja murheet, joita ajatus maumme ja kansamme tulemaan kohtaloon mielissämme nyt herät- tää, — niin — hetkiseksi unoh damme ja annamme innostuksen kohota ja riemun raikua niinkuin ainoastaan ennen »vanhaan „emon luona eläessämme" oli tapana. — Tietysti pyörähdellessä hiostu- taan ja »vähän »väsytään, mutta kui» sunnuntai-aamuna animarhaii» otetaan »virlistmvä „yhteiskylpy" kylpylaitoksen uimahuoneissa, niin kyllä kaikki tomu sekä muut basil- lit karkkoaivat, ja aiivau normaa- likuitnossa saatamme klo 2 p. kuu»»- nella Keski-Suomen kuoron esityk- siä lyseo»» juhlasalissa. — Täytyy sitte kaikessa kiireessä itsekunkin kohdastansa muistaa rumnimsakin rannnnosta »vähän huolehtia, että jaksamme jo klo puoli 5» ip. lähteä kansanjuhlille, joita marten iki- muistoinen aina ystärvällinen „Ol- li-wanhus" amaa meille kauniit pihansa ja aivarat salinsa. — Seu- raamana päimänä jätäinme muu- tamaksi tunniksi Samonlinnan, josta — jos tarmitaan — kaksi kin komeaa, nopeakulkuista laiivaa kiidättää meidät kautta siintäiviei» ulapoiden, koukeroisten saln»ekkei- den ja hymyilemien maisemien iki-iha»»alle Punkaharjulle. Täällä ineitä klo 1 p. jo malmiina odot- taa maatiais-aamiaispäiivälliset Purumedeu lohi»»een, Saivo-Karja- laisi»»e piirakoineen, piimineen yn»»ä moniite muine herkkuineen. Aterioituamme kämelemn»e jou- kolla Ru»»ebergin ku»»naalle, ja jos kää»»nämme siellä katseemme mihin suuntaan tahansa, niin mal- taa meidät ehdottomasti pyhä, har- ras tunnelma. Siellä tu»»temat ai nakin Samon ja Karjalan immet sekä nuorukaiset, että ympärillänsä näkyy ihana isiemme maa, jota ei moi olla rakastamatta ja jota ei moi mieraalle aittaa. Täällä ime tän» mekin isänmaallisen juhlahet- ken ennen lähtöämme, joka arwa- tenkin tnlee tapahtumaa»» junalla; tällä matkalla tullaan kulkemaan Kyrönsalmen kuuluisan sillan yli, jossa on pisin kaari Suomessa. Kko 9 ip. istumme jo Matkai- lijahotellin juhlasalissa Samonlin- nassa. Silloin alkaa akademinen illailivietto, joka yhteisen kesäjuh- lamine päättää. Pääsylippu koko juhlaan maksaa 15 mk., multa myös kutakin eri tilaisuutta ja eri päimää marten moi lunastaa eri lipui». Aliop- pilaslakkeja ja osakuntien »»au- hoja on myös saatamina juhlan kansliasta, johon aina »valppaat ja palivelemat juhla-airueet opas- tamat teitä. Monenmoisia haus- kuuksia on mielä ohjelmanumeroi- den mälillä, maikkei kaikkia jaksa luetella. Mainittakoon nyt main esim. „syskonbädd'it": tytöille ly- seon suuressa hauskassa moimis- telusalissa, joka on aiman uusi eikä suinkaan se »vanha, »natala rähjä, jota ennen käytettiin, po- Me joko kansakoululla tahi myös lyseolla jossain luokkahuoneessa. Jokaisen on kumminkin ivisusti mieleensä painettama, että ottaa mukaansa peiton n. k. „täkin", sillä »»iistä moi muuten tulla puute. Majoitustoimikunta kyllä koettaa hommata yksityisasuntojakin, kun maan ilmoitetaan toimikunnan pu- heenjohtajalle O. Kokille. Termetuloa siis! Miron laulujuhla. Tallinasta, kesäk. 25 p. Wiro- lainen laulujuhla alkoi soitannot- lisella aamukonsertilla Metropo- lissa. Klo 2 päimällä saapui 10,000 laulajaa Katarinentaliu linnaa»». Lähetystö pyysi kumernööriä il- mottamaan H. M. Keisarille ala- inaisuudentunteet. Kumernööri mastasi näkemänsä tässä pyyn- nössä todistuksen mirolaisten so- musta Wenäjän kansan kanssa, jonka kanssa omat asuneet yhdessä kaksi muosisataa. Lopuksi kohotti kumernööri keisari»» kunniaksi elä- köön!-huudon. Soittokunta ja lau- lajat esittimat kolmeen kertaan kan- sallislaulun. Klo 4 päimällä oli yhdistettyjen kuorojen konsertti to- rilla, jonne oli laitettu suunnatto- mau suuri lama ja 20,000 sijaa yleisölle. Sunmmtailukmmst! Anokaat, niin teille annetaan. Matt. 7: 7. Nämä omat Jeesuksen omat sa- »»at meille. Jesus kehoittaa meitä rukoukseen. Koko pyhä Raamattu ou täynnä kehoituksia rukoukseen. Rukous on hengellisen elämän hengitys, se on liskomaisen elon merkki. Sille, joka ei koskaan ru- koile, oi» hengellinen elämä tunte- maton. Sen hengellinen elämä on nääntymäisillänsä, joka harivoin rukoilee. Se, joka elää hengen elä- »nätä, ei moi olla rukouksetta. Tunnetko omasta kokemuksestasi, mitä rukous on? Oletkos illoin ja aaintlin r»lkoillutJumalata? Olet- ko päimän kuluessa huokaillut Her ralta apua ja siunausta? Tun- netko rukouksen tarpeellisuuden maeltaessast täällä maan päällä? Onko rukous tuottanut sinulle moi- maa ja lohdutusta? Moni ehkä mastaa näihin kysymyksiin: kyllä olen silloin tällöin rukoillut, mutta oikeata rukouksei» moiniaa en ole timtenut, rukous ei ole mirtana lähtenyt sydämestä, maan se on ollut niinkuin raukea huokaus sy- dämestä ja kuima sana h»mlilla. Rukousta harjoitetaan »neihän, ai- man mähän näinä aikoina sentäh- den oi» myös hengellinen elämä laimea seurakunnissa. Maalliset huolet ja maailman hälinä on monella esteenä siihen. Heillä ei ole rukouksen halua, sentähden ei heillä ole siilien aikaa. Mitä to distaa tämä? Synnin moima on monessa saanut suuren »vallan ja kuolettanut hengen eläntän. Tämä on surkea todistus kristittyjen elä- mästä. Meidän oppi-isämme Lut- her sanoo: kristityn sydämmessä on pyhä Henki, joka aina rukoilee. Ja »vaikka liskomaisen huulet ei aina liiku rukoillessa, niin liikkuu kuitenkin hänen sydämessä tau- koomaton huokaus: rakas Isä, sinun nimes olkoon pyhitetty, sinun tahtos tapahtukoon j. n. e. p. Elämässä ihmisessä on aina tau- koomaton sydämmen lyönti, niin- pä myös sinun sydämessä pitäisi olema»» taukoomatou he»»gitys Ju- malan puoleen. Mutta jos rukou sammuu 'sydämestäsi, niin se on merkki, että pyhän Hengen öljy on sinulta kuiivanut ja hengen elämä on kuollut eli on kuolemai- sillansa. Jos tunnet hengellisen elämäsi raukeaksi ja kylmäksi, riennä Her- ralta uutta »voimaa ja »virkeyttä anomaan. Häneltä saat siinä uuden elämän ja rukouksen hengen, sillä näin kuuluivat sanat: anokaat, niin teille annetaan! Monta on niitä, jotka kemyt- mielis»)ydessään ja ylpeydessään omat rukouksen halpana ja pilkan- alaisena pitäneet eimätkä maallisen onnen ja menestyksen päiminä ole turivautuneet Jumalaan; maan sitte kun Herra on sallinut heidän joutua hätään, ahdistukseen tahi sairauteen, tahi kun omat tulleet synnin tuntoon, omat he alkaneet apua huutaa: Herra auta meitä muutoin hukumme! — Mutta ru- kous ei ole ainoastaan hätähuuto, maan se on myös uskomaisen sy- dämen lapsellinen, iloinen ja kii- tollinen kanssapuhe Jumalan kans sa. jolta kaikki hymät ja täydel- liset lahjat tulemat. Se, joka elää uskon yhteydessä Jumalansa kans- sa ja on kokenut rukouksen siu- nauksen, tahtoo ei ainoastansa hädäi», mutta myös ilon hetkinä lähestyä Juinalata rukouksella ja kiitoksella. — Herra opeta meitä rukoilemaan 'hengessä ja totuu- dessa: Lähetä, Herra, meille ru- kouksen henki, poista pahuuden ja eripuraisuuden he.iki, siunaa ja auta »neitä Sinulle loppuun asti uskollisina pysymään! sti js tytär. Suuressa, komeasti sisustetussa salissa istuu nuori tyttö akkunan ääressä katsellen kuun »valaisemaa talivipukuista maisemaa. Hänen silmistäänkumastuuääre- tön kaiho ja tuskallisesti hän pai- i»aa heimot sormensa sydämelleen ja kuiskaa: — Oih, mikä tuska täällä ja mikä outo riemu samalla ... Oi miksi/ miksi kohtasinkaan sinun läm- pimän, »värähteleivän katseesi . . . Samassa astuu saliin kookas la ryhdikäs manhanpuoleinei» nai- »ien. Hänen ylpeillä piirteillään lepää lempeä hymy, kun hän kat- sahtaa tyttäreensä. — Hertta, joko taas täällä yksi- näsi mietiskelet? — Ah, äitikö, sanoo »»uori tyttö heräten unelmistaan ja mienon punan kohotessa herttaisille kas- moilleen. Vapaaherratar istuutuu tyttä rensä miereen ja lausuu hellästi: — Sano, rakas lapseni, miksi olet niin alakuloinen nykyään? — Minä en moi iloita . . . — Mikset, lapseni . . . — Siksi, että . . . että . . . }a uuori tyttö purskahtaa itkuun. — Mutta, Hertta, oma lapseni, mikä sinua maimaa? Oletko sai- ras? Ia hellästi hymäilee äiti tyttärensä kullankiharaista päätä. — Äiti, äiti, kuiskaa tytär ja kietoo kätensä äitinsä kaulaan. Se on jotain outoa ja suurta — Kerra, kerro, olenhan äitisi, -olle moit sydämesi salaisimmat ajatukset uskoa . . . — Minä . . . minä ... ra- kastan, kuiskaa mihdoin tytär ar kana ja ujona. Vapaaherratar säpsähtää. Pel- ko ja jännitys kumastuu hänen kaslvoillaan. Hätäisesti hän lau- suu: — Ketä, lapseni? — Erästä tummasilmäistä nuor ta miestä. Hänen nimensä on... Wiljo ... j — Entä sukunimi? - — Louhela. ! Suuri pettymys ja harmi ku-' mastuu »vapaaherrattaren kas- ivoilla. Hän riuhtaisee itsensä tyt- tärensä syleilyistä ja nousee kii- maasti. ! — Ei, lapseni, se ei tule kos- kaan tapahtumaan, j — Mutta äiti . . . i — Sinä, »vapaasukuinen neito, köyhälle kansakoulunopettajalle, joka sen lisäksi on talonpoikaissäätyä !. . . Ei, ei koskaan se tule tapat- i tumaan. J Nopein, kiimani askelin poistuu - »vapaaherratar huoneesta, j Tytär lyyhistyy kokoon, paineta > päänsä sohivaan ja purskahtaa lepätoimoiseen itkuun . . . j — Ja kauan, kauan, puoliyöhön asti »viipyy hän siinä, kunnes mih- doni hiljaa hoippuen hiipii omaan huoneeseensa. . . . Ensi kerran elämässään tunsi hän »vastoinkäymisen masentaivaa tunnetta sydämessään. — Nyt en jaksa enää nähdä sinun alakuloisia kasmojasi ja sinun itket- tyneitä silmiäsi; tästä täytyy tulla loppu, sanoo mapaaherratar erää- iiä päimänä jokunen aika jälkeen- päin. — Äiti, oikeinko olet päättänyt makaasti, ettet suostu pyyntööni! — Olen. Et sitte enää minua, omaa las- tasi rakastakaan, koska kiellät hä- neltä kalleimpansa . . . — Hertta, sinun tulee jättää nuo turhat haarveilusi, ne kulut- tamat siivulta kaiken elämänha lun. — En ivoi, en moi, ivaikeroi nuori tyttö. — Hertta, lausuu mapaaherra tar leinpeästi ja lähestyy tytär- tään. — Tahtoisitko matkustaa ja nähdä maailmaa? Nuori tyttö säpsähtää. Hän on huomaamillaan äitinsä katseessa jotakin pahaa . . . — Miksi pitäisi minun matkus- taa? Onhan täällä kotona niin hyivä olla . . . — Siksi, että unohtaisit nuo turhat hourailusi ja tulisit taas entiseksi, iloiseksi päimänsäteekseni. — Äiti rakas, minä en moi iloita; miksi kiusaat minua . . . — Mutta jos pääsisit Norjaan, tuonne ihanaan tunturimaahan, niin luulen marmasti sinui» ilos- tuman . . . Ajatteles kumka su loista nähdä maailmaa . . . — Woi äiti, kaikkea sinä mi- nulle lupaat, liiankin paljon kaik- kea muuta, mutta sieluni sinä jä- tät kumminkin niin tyhjäksi . . . — Sielusikin siellä mirkistyy. Ja ajatteles, jos serkkusi Kaarlo, tuo »iuori tohtori sisarineen tar- joutuu matkatomeriksesi, niin ivoin pa melkein sanoa, että hurmaannut ja sielusi täyttyy rakkaudella . . . — Ei, ei . . . Ainoastaan hän tä minä rakastan. Maikka sinä asettaisit eteeni maailman kaunein»- inan ja mahtamimman miehen, en sittenkään huolisi muista kuin Wil- josta . . . Vapaaherratar huomaa tyttä- rensä salamoiman katseen, hänen ruusunpunaisilta hohtamat pos- kensa ja koko hänen hurmaaman olentonsa. — Hertta, sanoo hän tulisesti, sii»un kauneutesi on liikaa talon- poikaispojalle. Sinä, lapseni, olet hurmaaivan kaunis ja siksi sinun täytyy saada oikea ritari. Äiti, olisi Viljostakin moi- nut tulla maikka tohtori, jollei ma- rojen puutteessa olisi täytynyt heti ylioppilaaksi tultuaan hankkia paik- ka mistä paremmin sai. Varojen puutteessa, uau- rahtaa mapaaherratar pilkallisesti. Olethan hullu, että mielä ajatte- letku» häntä . . . Aina, aina, niinkauan kuin sydämeni sykkii, ajattelen häntä .. Mutta koskaan, koskaan et tule Viljo Louhelan puolisoksi! Alutta jos hän rukoillen pol- mistuisi sinun eteesi, äiti, ja pyy- täisi siunaustasi, et heiitoisi kiel tää .. . Ja hän tuleekin kohta sinulta sitä rukoilemaan . . . — Minä suljen omeni häneltä . . . ja raudarikomana kalskahtaa mapaaherrattaren ääni. Äiti, huudahtaa kärsimä tyt- tö, anna ne rahat, jotka aioit luo- muttaa minulle 'Norjan matlalle ennemmin Viljolle, niin hän pää- see lukujaan jatkainaan . . . — Vaiti. Ei enää sanaakaan siitä. Viikon perästä sinä mat- kustat Norjaan. Tuskasta parahtaen maipui ty tär pyörtyneenä lattialle. Äiti pelästyy, kaataa lasiin rai- tista mettä ja mie tyttärensä kal- peille huulille. - Hertta, Hertta, juo lapse»»i, zuo . . . Mutta tyttö ei liikahdakaan. Kalman kalpeana makaa hän soh- raatia, jonne äiti on hänet siirtä nyt. — Rakas lapseni. Hertta, elät- kö mielä . . . Näin huokailee on neton äiti ja soittaa hätäisesti sähkökelloa. Palmelijatar astuu liikkeen yhä lisääntyessä nyttemmin olen ollut pakotettu laajen tamaan liikehnoiieustoani sekä samalla suurentamaan tavara- varastoaiii, niin olen nyt vielä enemmän kun tähän asti tilai suudessa tyydyttämään arvoisain ostajaini tarpeita sekä myymään tunnetusti halvimmilla hinnoilla kaikkia kuuluvia tavaroita, kuten: — Menkää heti hakemaan lää- Sementtiä, Kalkkia, Tulenkest. Tiiliä ja Savea y. m. Rakennustarpeita. ia Tapetteja ja Linoleumimattoja, Pinkopahvia ja konepaperia, Rautasänkyjä ja patjoja, Emaljiastioita Kochumin ja Westfalin. y. m. y. m. Samalla saan huomauttaa että tavarat eivät ole vuosikausia varastossa seisoneita, joten ne ovat kunnollisia ajanmukaisia. Kunnioituksella H. J. Lammi. käriä! Hertta-neiti on saanu mai- keau pyörtymyskohtauksen. Ja onneton äiti kuiskailee yhä helliä sanoja, kostuttaa lapsensa huulia kylmällä medellä, painaa otsaa ja sydäntä . . . Vihdoin amaa tytär silmänsä: — Äiti, missä olen? — Kotonasi olet. Äitisi luo na .. . — Entä Viljo . . , missä. . . moih ... ja tytär parahtaa wih- lomaan itkuun. Vapaaherratar huomaa, että hänellä on koma kuume, hän hou- railee. . . — Rauhoitu, Hertta, sinä olet sairas . . . Viikon ajan on mapaaherratar yötä ja päimää malmonut sairaan »vuoteen »vieressä. Kuume on yhä korkealla, hourailuja jatkuu. Eräänä yönä ei mapaaherratar enää moi moittaa mäsymystää»», maan heittäytyy pitkäkseen soh- malle ja nukahtaa mirkistäivään uneen. Sairas hypähtää äkkiä muoteel- taan ja hiipii malkoisessa miitas- saan kynttilä kädessä suureen sa- liin. Siellä hän hoippuu sinne ja tän»ie, kunnes mihdoin lankeaa polioilleen suuren, kultakehyksisen muotokuman eteen ja tuijottaa sii- hen kuin mielipuoli. — Isä, kallis rakas isäni! Miksi kuolitkaan minun ollessani mielä niin pieni . . . Isäni, isäni! Suos- tuthan siihen, eikö niin? Oi kiitos, kiitos rakas isä . . . tiesinhän, että et moi minulta mitään kieltää . . . Samassa astui mapaaherratar saliin ja mapisemin käsin ottaa tyttärensä päästä kiinni . . . — Hertta, mitä teet sinä tääl- lä? Oletko kadottanut järkesi? Kes- kellä yötä jätät muoteesi ja rieu- nät kynttilä kädessä tänne . . . Hän pai»»aa tyttärensä poltta- maa otsaa ja lausuu hellästi: — Lapseni, oma lapseni, tule »vuoteeseesi, sinä olet niin sairas.. — Minä kysyin isältä ja hän suostui . . . Minulla ei olekaan enää äitiä, niin hän sanoi tuo kallis isäni . . . Ja kamalasti naurahtaen hän maipui lattialle hermoltomaua. — Hertta, Hertta . . . Äiti saa maimoin tyttärensä talutetuksi huo- ueeseensa ja asetetuksi muoteeseen. — Aiti, miksi ivalitsitisän, miksi . Ha, haa . . . Nyt tiedän: sinä, sinä rak . . . rakastit . . . — Rauhoitu, rauhoitu lapseni. Kaikki päättyy mielä hymiii. Aiti panee kylmän kääreen sai- raan polttamalle otsalle. Hän rau- hoittuu. Ja äidin pomessa käy koma taistelu . . . Tyttärensä kun- mehourailut omat järkyttäneet hä- nen sisimpiä tunteitaan. Hänestä tuntuu kuin puukon haamat kir- melisi hauen sydämessään. Väsy- neenä ja masentuneena hä»» pai- naa päänsä käsiinsä ja itkee . . . Seuraamana päimänä kun ty- tär on hiukan selmemmällä mie- lellä kietaisee hau kätensä hänen kaulaansa ja kuiskaa: — Hertta, rakas lapseni, sinä saat hänet . . . Ilon mälähdys näkyy sairaan silmissä, hän liittää hennot sor- »ne»»sa yhteen ja lausuu heikolla äänellä: — Aiti, äiti . . . Sinä olet sen tään äitini . . . Ja hän painaa polttaman suu- delman äintinsä kalpealle poskelle ja kuiskaa yhä: — Aiti, äiti . . . Silkko. Kaupungin karja maatetaan huomis-aamuna Niinivaaran laitumelle. Rahatoimikamari. Niille «Moisille Enolaisille, jotka Juhannuspäimänä kunnioit timat promisori W. Häggblad'in ja tyttäremme Tyynin m»hkimistä, kirkon koristelemisella ja hymästi harjoitetulla laululla, lausumme täten sydämellisimmän kiitoksemme. L. ja T. Huttunen. Venäjän kurssi on tänään . 268: 50 266: 66V» 8 kk. . . — — 263: 60 Ulkomaan kurssit Mk p. Mk. p Lontoo a/v. . . 25: 39 25: 22 3 kk. . . . 25: — Pariisi a /v . . 106: 60 100: — 3 kk. ... 99: 30 Antverpen a/v . 100: 30 99: 70 3 kk. ... 98: 80 Berlin a/v . . 123: 90 123: 40 3 kk. ... 122: 20 .Lybekki a/v . . 123: 90 123: 40 O kb 199- on Hampuri a/v 123: 90 123: 40 g kfe 122: 20 Frankt a.M. ä/v 123: 80 123: 40 3 kk. ... 122: 20 Amsterdam a/v 210: — —: — 3 kk. 206: 20 Wien k. s. . . 105: 50 104: 80 Kristiania a/v . 139: 20 138: 70 Kuulutuksia. Pohjois-Karjalan Osuusmeijeri- liiton korjauspajan käyttäjille ilmoitetaan, että korjauspajan toiminta liiton nimessä lakkau tetaan tästä päivästä lukien ja jatkaa toimintaansa seuraavasta eli heinäkuun 1 p:stä alkaen monttööri J. Tolvasen nimessä ja vastuulla. Joensuussa 30 fa 10. Toimikunta. Padotettu rahakukkaro, sisäl tävä pienemmän summan ra haa, Joensuun ja Mulon vä lille tielle Kesäkuun 10 p:nä 1910. Rehellistä löytäjää pyy detään palkintoa vastaan tuo maan ompelija Anni Valliukselle Linnunlahdelle. Kuulutus. Sahanomistajan Olli Turusen konkurssipesän velkojat kutsu taan täten velkojain kokoukseen, joka pidetään ensitulevan elo kuun 31 p:nä klo 10 ap. Kan- nelkosken sahalla Pielisjärven pitäjän Viekin kylässä, keskus telemaan ja päättämään kon kurssipesälle kuuluvien kiintei- mistöjen samana päivänä toimi tettavaa huutokauppaa koske vista ynnä muista mahdollisesti esiin tulevista, pesää koskevista asioista; ja muistutetaan kon kurssisäännön määräyksestä, että poissa olevien saarnamiesten on tyytyminen saapuvilla olleiden päätöksiin. Pielisjärvellä kesäk. 27 p. 1910. (k . a. - i,7° i °" ts ')'" niehgt - Kuntakekeiiksessa Kontiolahdella heinäkuun 11 päivänä käsitel lään vielä senlisäksi mitä ennen on ilmoitettu : 7. Kirkonkylän kansakoulun johtokunnan^ esitys vanhemman kouluhuoneuston uudestaan kat tamisesta ja muista korjauksista sekä uuden sorvikoneen hank kimisesta. 8. Lähetetäänkö työmiehen Paavo Hiltusen vaimo kituvan lapsensa kanssa Joensuun sai rashuoneeseen parannettavaksi kunnan kustannuksella. I Väyrynen. Huutokauppoja. Huutokaupalla myydään kasvava kylvyheinä ensi maanantaina klo 6 i. p. A. M. Koivulan huvilalla. Tiistaina heinäkuun 12 p:nä klo 9 ap. myy dään huutokaupalla Monnissa Antti Tannis vainajan perillisten tilalla n:o 8 yhdenkertainen heinätysoikeus, alkaen pihapals- talta. Iltapäivällä Tarovaaran mökin peltojen heinätysoikeus. Myös takuuta vastaan velaksi 3 kuukauden ajaksi. Mönnissi, kesäk. 29 p:nä 1910. O. Tanninen. Holhooja. (JL 8. 1 k.)