Torstain^ 27 p. Tammikuuta KARJALATAR N:o 10 — 1910 Joensuun 7äkijuomain Vähit täismyynti-Osakeyhtiön osakkeiden omistajat kutsutaan täten saapumaan var sinaiseen yhtiökokoukseen, joka pidetään kaupungin raatihuo neessa torstaina ensitulevan Maa liskuun 10 p:nä kello 5 j. pp. keskustelemaan ja päättämääa yhtiön ohjesääntöjen 20 §:esä mainituista asioista. Joensuu, 26 p. Tammikuuta 1910. Johtokunta. Joensuun kaupungin iMSlIKIMMm V. 1899-1907 tekijän toimi haettavana val- tau&kunnalta kahden viikon ka laessa. Taoksen laajuus noin 15 painoarkkia ja tekijäpalkkio ä 75 mk. painoarkilta. Puheenjohtaja. Elävien kuvien teatterissa Aino UUSI OHJELMÄ. 6 erittiin pitkää ja hauskaa kuvaa. Kauniita luonnonkuvia. 1. Lissabon. Portugalin pää kaupunki. 2. Väärä vala. Historiallinen draataa. 3. Nopeakulkuinen mootto rivene. 4. Viimeiset hetket. Erittäin kaunis kuva. 5. Raataman aallot. Kaunis kuva. 6. Miten rouvaa omaisuus hävisi. Naurettava. Heiniä myytävänä Raivion hovissa. »I ITII!111 H ' I III eduskunnalla olisi ollut tilaisuus järjestää asia laillisesti 10 wuo- deksi. Sanon kiitollisen keskuksen sillä kaikki tiedämme, että suomi- syöjäin on marsin helppo menes- tyksellisesti selittää Menäjän sota- taakan rasittamalle kansalle, että pakkotoimenpiteet omat malttamat tomat, kun Suomi ei suostu mi- hinkään sotilasmenoihin ottamaan osaa. Siten lietsotaan tämän so- tilasasian marjossa Menäjän »varsinaiseen kansaan epäluuloa ja mihamielisyyttä Suomea koh- taan. Ja Suomen ystämät We- näjällä omat, kuten he itse omat monesti sanoneet, moimattomia Suomen itsenäisyyden tähden. Siksi olisi eduskunnan tullut ottaa tilaisuudesta maari, kun sen olisi ollut mahdollista saada min pitkäksi ajaksi tämä asia pois päiväjärjestyksestä. Mutta edus- kunta ei määntänyt mastustajan kädestä maarallisinta asetta. Se oli maalle, kuten jo osoi- tettu, tuhoisa turmiollinen päätös. Se oli huonoa politiikkaa. En' kannata huonoa politiikkaa. Kannatan suomalaista puoluetta. Walitsija: tutki aseman maati- musta, ymmärrä se. Eräs malitsija. Suome» sota- tvaen kaiheista. Puhuttaissa' Suomen sotamäen »vaiheista "tulee meidän seurata sotilasasioita Ruotsin maltakun- nassa, jonka yhteydessä Suomi oli noin seitsemänsataa muotta. Sen jälkeen on Suomen sotilas- asiain kehitys Menäjän mallan alaisuudessa aika ajoin saanut ta- pahtua jonkunmerran omintakei- simmin. Nyt kun Suomen sota- laitos on käsittelyn alaisena, niin lienee paikallaan lausua muuta- ma sana sen entisistä wai- Heistä. Varhaisimpina aikoina oliivat kaikki mapaat miehet ,velwoltiset ottamaan osaa maan puolustuk- seen, silloin kuin mihollinen sitä ahdisti. Marsinaista seisomaa sotajoukkoa ei ollut, maan kunin- aas tarpeen maatiessa kutsui mie het kokoon. Sodasta tultuaan he taasen menimät toimittamaan ta- mallisia jokapäimäisiä askareitaan. — Tällä kannalla ollen eimät so- dat kysyneet suuria kustannuksia. Maan kun sodissa alettiin käyttää ratsuja, tuli sotapalmeluksen suo- ritus kalliimmaksi. Tässä muo- dossa ei jokainen kyennyt sota- pakmelusta suorittamaan, sillä rat- sun ja rautapumun hankkiminen ei ollut joka miehelle mahdollista; siihen näet tarmittiin merrattain suuri omaisuus. Ne taasen, jotka tällaista rasittamaa sotapalmelus- ta kykenimät suorittamaan, maati- wat siitä kuninkaalta hymitystä. Tämän johdosta määräsi Maunu Eerikin poika m. 1345, että ne talonpojat, jotka rupesimat palme- lemaan kuningasta ratsain ja rau- (K. 8. 1 k. 2 s. 4'■> mm.) Sunnuntaina G p. Helmik. heti Jumalanpalve luksan jälkeen pidetään peura- kunnan kokous Joensuun kreik ka?, kirkossa, jossa määrätään kirkon ylläpitokassan ylöskanto ja valitaan tilintarkastajat. Kirkonvahti pyytää palkau- koroitusta. Joensuussa - s /i 1910. N. Solovjew. Pälkjärven pitäjän Pulkkolan hovin metsiin otetaan » i •••• •• i m halkojen vetäjiä korotetuilla vetohinnolls. Veto- työt annetaan ajomiestea muka vuudeksi, palstoihin jaettuna. Lä hempiä tietoja antaa allekirjoit tanut Pälksaarella, Juho Lajusen talossa. Pälkjärvellä 22--1. 1910. H. G. Äudersson. Työnjohtaja. (Rajav. 1 k.) <K. 1 k. 2 s. i."t mm.) Urakoitsijat huomatkaa! Perjantaina helniikuun 11 p:nä 1910 klo 12 päimällä paikanpäällä tapahtumalla huutokaupalla ai»ne- taan Enon kunnan Kuisman pii- rin kansakoulutalo urakalla ralen- nettamaksi, tilaisuudessa määrä- tyillä ehdoilla. Urakoitsijan on sitä ennen, esitettämä kirjallinen takun urakan suorittamisesta ja annetuista maroista. Pidätetään oiteus tarjouksen hyivälsymiseei» tai hylkäämiseen. Enon Kuismassa 2<i p. tammi- uuta 1910. 5lnisman kouluu rakennus toimiknnta. Lähenemien maalien tnnnnslanse. Eduskunnan hajoitus tapahtui, niinkuin tiedämme, sen päätöksen perusteella, minkä eduskunta teki otilasasiamme järjestelyä koske- vassa kysymyksessä. Hajoitus- äskyssä ei tosin nimenomaan tätä mainittu, mutta asia on itsestään el:oä, eikä ole meillä eikä keisari- unnassa yritettykään mainita mitään muuta syytä eduskunnan hajoitukseen. Hajoituksen aiheena oli rahamastikreen kieltäminen kei- parikunnan sotilastarkoituksiin sen muoksi, että Suomessa ei tätä nykyä suoriteta asemelmollisuutta mieskohtaisesi! luonnossa. Eduskunta teki asiallisesti kaksi ratkaisemaa päätöstä: toisen peri- aatteelliselta, toisen käytännöllisel- tä kannalta. Edellinen päätös oli yksimielinen. 'Armollinen esi- ys sotilastysymyksemme järjestä- misestä yleisivaltakuunallista tie- tä hylättiin yksimielisesti perus- tuslain ja maamme oikeusjärjes- tyksen mastaisena. Toinen kysy- mys koski sitä, eikö eduskunta puolestaan tälläkin kerralla olisi moinut järjestää asiata käytän- nössä mäliaikaiselle kannolle, niin kuin se on tehnyt kaksi kertaa tätä ennen. Tässä jäi suomalaisen puolueen eduskuntaryhmä jotenkin yksin muita ryhmiä mastaan saa- den kannatusta ainoastaan muu- tamilta nuorsuomalaisilta ja ehkä joltakin ruotsinmieliseltäkin. Suo- malaisen puolueen ryhmän mie- lestä saatettiin laillismrden kan- nalta nyt yhtä hymin kuin en- nenkin järjestää asia mäliaikai- kaisesti. Jo kahdesti on edus- kunta tätä ennen pannut masta- lauseensa sitä mastaan, että ase- melmollisuuden alalla Suomessa mallitsemat epäsäännölliset olot, mutta samalla on eduskunta puo- lestaan katsonut moimansa myö- tämaikuttaa näiden olojen jatku- miseksi siinä mielessä, että ase- melmollisuuskysyinys tuonneinpa- na saisi perustuslaillisen ratkaisun Juuri tämä näkökanta oli tälläkin kerralla suomalaisen puolueen eduskuntaryhmän menettelyn pe msteena. Maaleihin lähdettäessä tahdo- taan eräillä tahoilla tästä huoli matta tehdä uskottamaksi, että maaleissa nyt olisi kysymys yksin ja ainoastaan Suomen perustus- laillisen aseman säilyttämisestä yleensä. Tämä on sellaisenaan tietysti täyttä totta. Suomen kansa odottaa helmikuun 1 pnä malittamalta eduskunnalta, että se pitää kiinni maamme maltiol lisesta itsenäisyydestä. Mutta siitähän me olemme yksimielisiä; se on kaikkien puolueiden silmä- määränä. Ennenkuin se tunnus- lause, että maaleissa olisi yksin- omaan mastattama siihen, tah- tooko tämä kansa säilyttää ival- tiolliset oikeutensa, kelpaisi maa- iien perusteeksi, täytyisi kaiketi tässä maassa löytyä joku ryhmä tai puolue, joka ajaisi mastakkais- ta lantaa. Ja jos ine nyt tätä puhetta oikein ymmärtänemme, niin on kai tarkotus noin kautta rantain sanoa, että ..suomettare- laiset" ne tahtomat eduskuntaa sellaiseksi, että se jättäisi maltio- lairoamme tuulen tuoda ja meden miedä. Tämä nyt ei ole muuta kuin routamuosien aikuista parjausta. Ze pitäisi tässä maassa jokaisen tietää. Eduskunta oli ai.vaii yksi- mielinen armollisen esityksen hyl käämisestä siihen katsoen, että se oli perustuslain »vastainen. Sitä oikeuskantaa, mikä asemelivolli- suutta koskemassa armollisessa esityksessä ilmeni, ei noussut yk- ikään ääni puoltamaan. Toinen ysymys oli saattoiko eduskunta mielä kolmannen kerran puoles- taan tyytyä mäliaikaiselle kannalle asemelmollisuusasiassa, sillä ar- mollinen esitys ei käytännön kan- nalta muuta karkottanut kuin mäliaikaisuutta, maikka siinä sen ohella lausuttiin oikeusperiaatteita, joita ei Suomessa mikään edus- 'unta olisi moinut hymäksyä. Malittama eduskunta saapi to- dennäköisesti ensi töikseen ryhtyä elivittainään samaa kysymystä minkä muoksi hajoitus on tapah- tunut. Se r ippuu kuitenkin kei- sarikunnan ministerineumoston )arkinnasta. Jos ministerineu- mosto katsoo, niin armelemme, nykyisen senaatin amulla hallin- mllista tietä pääsemänsä tarko- tuksensa perille, niin eduskunnan mieltä ei sotilasmiljooneista enää ollenkaan kysyttäne. Jos taasen uusi armollinen esitys asiasta eduskunnalle, niinkuin nyt mar- malta näyttää, annetaan ja pää- tös tulee kielteinen käytännölliseen menettelytapaankin nähden, niin on kaiketi johdonmukaista, etlä eduskunta heti tämmöisen päätök- sen jälkeen saa hajoituskäskyn. Tätä menoa kai sitten tulee jat- umaan. Ei tietenkään keisari- unnan ministerinemvosto Suo- men eduskuntaa tarmitse, jolle: apukuisina, saimat talonsa meros- a mapaiksi. Muosittain pidetyissä asekatsel- muksissa kuninkaan määräämät atselmusmiehet tarkastimat niie- sien ja hemosten kuntoisuutta. Suomen sotamäen katselmus toi- mitettiin Turussa. Täten oli siis ratsumäki kohon- nnt sotamäen marsinaiseksi pää- loukoksi, jonka rinnalla jalkamäen merkitys oli mähäpätöinen. Se oli rauhan aikana hajallaan, ko- oontuen ainoastaan kerran muo- dessa n. s. asekatselmuksiin, ollen malmis milloin hymänsä sotaan lähtemään. — Kun täten ratsu- mäki oli kuntoisuutensa ja erikois- oikeuksiensa kautta kohonnut muita kansalaisia mahtamammaksi, alkoi marsinainen kansa mähitellen saa- da mapautusta sotamiesmelmolli- suudesta. Nekin jatkamiesjoukot, joita ratsuiväen ohessa käytettiin, otettiin palkkaamalla. Täten sai alkunsa palkkasoturijärjestelmä. Ensin aluksi olimat palkkasotu- rit jalkamäkeä, maan myöhemmin täydennettiin ratsujoukkojakin palk- aamalla ratsumiehiä. Itämä palk- asoturit kulkimat maasta maahan pitäen sotimista yksinomaisena am- mattinaan. Heille oli yhdenteke- mä, ketä he palmelimat ja millais- ta asiaa puolustimat, kunhan maan palkkansa saimat. Sodan päättyminen ei heistä tietysti ollut mikään toimottu asia. Päin- mastoin oli heidän juonittelunsa usein syynä siihen, että sodat oli- mat miltei alitnisia hommia. Sekä sodan että rauhan aikana olimat erittäin nämä palkkasotu- rit suurena maanmaimana. Enim- män sorron alaisiksi tulimat kui- enkin talonpojat. Kulkiessaan so- urit ottimat heiltä mitä maan armitsimat sekä käyttäytyimätmuu- toinkin hymin mäkimaltaisesti. Talonpoikien tukalaa asemaa osot- taa m. m. seuraama »valitus: „Ei meillä ole kotirauhaa maan meitä rääkätään, niin että muu- amat makaamat tapettuina, muu- tamat oman pöytänsä päässä niin lyötyinä, ettei heistä milloin- !uan tule termeitä miehiä". Ei us ihme, jos talonpojat^ epätoi- moissaan nousimat kapinaa»» tällaista sotilasjärjestelmää mas- aan. Tämä palkkamäen raaka kohte- ln sekä raskaat sotilasmerot oli- mat uumuttaa kansan näännyksiin asti. Maan kaikkein raskaam- malta tuntui kansasta sotamäen- otto. Palkkamäen lisäksi rumettiin näet ottamaan miehiä sotaan maakunnittain. Ruudin ja pys syn keksittyä tuli näet jalkamäen asema entistään paljon tärkeäm- maksi. rumettiin jalkaroäkeä entiseen nähden melkoisesti lisää- mään. Maan palkkaamalla olisi tämä jalkajoukkojen lisääminen ol ut miltei mahdotonta, sillä mal- ron marat menimät tyystin mui- hiu satilastarpeisiin, kuten asema- rustllksiin linnojen ja sotalaimo- en rakennuksiin y. m. s., jotka aikki nyt tulimat entistään pal- jon metämimmiksi. Näin ollen ei auttanut muu kuin panna toi- meen n. s. sotamäenotto. Kuten edellä mainittiin, toimi- tettiin tämä sotamäenotto maa- unnittain. Jokaisen Ruotsinmaa- unnan tuli lähettää sotamäkeen määrätty luku sotilaita. Suomes- "a m. m. otettiin kolmikymmen- muotisen sodan aikana noin 17 —18,000 miestä. Tämä luku määrä oli siksi suuri, että se sil- loisen asukaslumun mukaan teki yhden miehen jokaista 17—18 lenkilöä kohti. Tämän mukaan olisi esim. pitäjän, jossa on 10 ^uhatta asukasta, lähetettämä sota Suomen eduskunta itse katso tar- mitsemansa. Sillä aikaa kuin maassa täten mallitsee alituinen maalitouhu, hallitsee ministeri- neumosto menäläisei» senaatin kautta maatamme mielensä mu- kaan. Tässä se lohduton kuma, minkä läheisin tulemaisuus maal- lemme eduskuntaelämän alalla tarjoo. Kansalaisista^ itsestään riippuu, minkälaiseksi maamme sisäinen tila näissä oloissa on muodos- tuma. Uudistumatko maassam me routamuosien katkeruudet ja raakuudet, mai onko ineillä opit- tu edes jonkunmertaisella kunnioi- tuksella puhumaan toispuoluelais- ten maltiollisesta makaumuksesta, siihen tulemaisuus ja ennenkaikkea tapahtuma maalitaistelu antaa selmityksen. Yleisiä uutisia. Luomen sotilas- apnmaksu. Senaattia kehotetaan wal- mistamaan esitykset wuos:a 1010 ja 1911 »varten. Senaattiin saapui lauantaina kenraalikumernöörin kirjelmä, jos- sa, miitaten lokak. 7 pnä 1909 annettuun arm. julistuskirjaan, huomautetaan, että Suomen mal- takuuuanrahastoon maksettama apumaksuna sotilastorkotuksiin m. 191» ja seuraamina muosina määrätty summa, jonka peittämi- seksi pitäisi käyttää etusijassa so- tilasrahaston maroja sekä täyden- tää nämä eduskunnan myöntö- millä maroilla. Kun kuitenkin miime eduskunta hylkäsi sille jätetyn esityksen asias- ta ja kun kenraalikumernööri tah- too pitää huolta siitä, että arm. käsky täytetään, kehottaa hän se- naattia pikimmiten ottamaan har- ittamakseen kysymyksen ehdotuk- sen »valmistamisesta arm. esityk- seksi, joka koskee maröjen myön- tämistä m. 1910 sen summan peittämiseksi, johon sotilasrahas ton marat eimät riitä. Tämän ohessa katsoo kenraali- kumernööri, että emien kysymyk- senalaisen esityksen eduskunnalle jättämistä on mälttämätöntä Hä- nen Majesteetiltaan hankkia lupa siirtää ivaltakunnanrahastoon k osa sotilasapumaksusta, joka moi- daan suorittaa sotilasrahaston maroista ja että esityksessä sel- mästi määrätään se osa, joka on suoritettama suostuntamaroista. Kenraalikumernööri pyytää sen ohessa tarkkaa tietoa sotilasrahas- ton maroista jouluk. 31 pnä 190!» sekä rahaston tuloista ja ine- noista 1910. Toisessa senaatille lähettämässä kirjelmässä ilmoittaa kenraaliku- mernööri edellämainitun lokak. 7 pnä 1909 annetun julistuskirjan johdosta ja katsoen siihen, että eduskunnalle 1909 jätetyn esityk- sen kolmannessa kohdassa määrä- tään, että sotilasrahaston tulojen täydentämiseksi muotta 1910 ja seuraamia muosia marten on edus- kunnan osotettama maroja että Hänen Majesteettinsa on katsonut tarpeelliseksi että erityinen sotilas- suostunta päätetään. Senaattia kehotetaan senmuoksi miipymättä ryhtymään malmistamaan ehdo- tusta esitykseksi erityisen sotilas- suostunnan määräämisestä, joka osotetaan mnodeksi 1911 suostunta- maroista. Kenraalikumernööri pyytää sen muoksi saada summittaisen ilmoi- tuksen sotilasrahaston tilasta tantereelle 60 miestä. Ei siis ih- me, jos sotakuntoiset miehet pelkä- simätkin tätä sotamäenottoa kuin kuolemaa, pakenemalla mikä mi- hinkin kormen komeroon. Tällainen sotamäenotto ei moi- nut ajanpitkään kansaa tyydyttää. Jo m. 1642 rumettiin ottamaan sotamiehiä talolumun mukaan. Määrätty luku taloja näet hankki sotamiehen ja maksoi palkan hä- nelle. Tällainen sotamäenottotapa tuli yleiseksi masta Kaarle XI :nen aikana. Silloin näet määrättiin, että muutamat talot, 3—5, jos kus 7—8, riippuen niiden suuruu desta, muodostimat n. s. ruodun, joka pestasi sotamiehen, antoi sille torpan ynnä sen merran niittyä, että siitä moi saada 2 kuormaa heiniä. Ruodun! tuli myöskin hankkia sotamiehelleen puku ja toi- mittaa uusi joka kolmas rvuosi. Ruodun oli myöskin kyydittämä sotamies harjoituspaikalle ja an- nettama emäät mukaan. Kruu- nu antoi sotamiehelle aseet ja so- dan aikana maatteet ja ruuan. Jos sotamies sattui sodassa kuo- lemaan, tuli ruodun hankkia uusi sijaan. Laimastoon hankittiin miehet siten, että rannikkoseutujen talot jaettiin laimamiesruotuihin, jotka edelliseen tapaan hankkimat sota- miehiä laimastoihin. Ratsumiehet hankittiin entiseen tapaan siten, että jokainen, ken otti suorittaakseen sotapalmelusta hemosen kanssa, sai talonsa me- rosta mapaaksi. Ja jos tämä meron mapaus hänen omalta ti- laltaan oli liian pieni, sai hän kantaa hymäkseen meron jostakin lähiseudun tilasta. Täten syntyi- mät n. s. rusthollit. Niitä tiloja, jotka meronsa rustholleille suorittimat, nimitettiin akumetti- tiloiksi. muoden 1911 lopussa, jonka ohes- sa hän huomautlaa että tulemas- sa esitysehdotuksessa on selmästi ilmoitettama summa, joka sotilas- rahaston marojen lisäksi tarmi- taan. Snostuntawerot. Senaatissa esiteltiin maanan- taina arm. asetukset palomiina- merosta ja mallasjuomasuostun- nasta m. 1910. Asetukset päätet- tiin painattaa Asetuskokoelmaan ja julaista tamallisessa järjestyk- sessä. Samoin esiteltiin senaatissa maanantaina arm. asetus leima- suostunnasta >v. 1910. Asetus sekä senaatin sanotun asetuksen 13 pykälän nojalla antamat mää- räykset päätettiin julaista Asetus- kokoelmassa. Suostunta-asetusten ivahmista- misen yhteydessä on korkeimmassa paikassa hylätty eduskunnan näi- den yhteydessä tekemä ehdotus, että hallitus katsoen kotimaisteil juomutusjuomain meron inelkoi- seen korottamiseeii ryhtyisi toi- menpiteeseeil juomutusjuomia kos- keman tullilainsäädännnön uudis- tamiseksi. Teuaatti. Senaatissa esiteltiin maanan taina arm. käskykirje asessori F. F. Saarikosken inmittämisestä senaattoriksi ja senaatin talous- osaston jäseneksi. Tnrun hoivioikeus. Senaatissa esiteltiin miime lau- antama arm. käskykirje 49,i'00 mkn myöntämisestä mäliaikaisen miidennen ja kuudennen osaston ylläpitämiseksi Turun homioikeu- dessa muonna 1910. Tllrnn homioikeuden amoinna olemaan asessorinmirkaan on se- naatti puolestaan yksimielisesti ui- mittänyt homioikeuden ylm. mis- kaalin, ent. asessori K. E. Ra a- teen. Homioikelis oli Mirkaan ehdolle asettanut 1) homioileuden- sihteeri (3. M. Grönfeldtin, mara- kannemiskaali K. M. Jsakssonin ja 3) notario B. 'Arrheniulsen, mistä ehdollepanosta ylim. mis- kaali Raade malitti senaattiin. Senaatti oit oiteuttailut Turun homioikeuden apujäsenikseen mäli- aikaisia miidettä ja kuudetta osas- toa marten ottamaan ylim. mis- kaali K. E. Raateen, ent. asessori ( s >. H. rJioinilan, kanslisti A. M. Heikkilän, sihteeri <>>. W. Grön- s>.!di!!i. marakanneiviskaali K. M. Jsakssoi»in, misiaali B. Arrheniuk- sen, notario Arrhe-.iiuksen.ylim. mic-taali 2. V. as Pj^rkesteinin, reistraattori H. Bäckströlltin ja nolario M. St. Snellmanin. Ehdokkaamme Senaattori Hugo W. Nantapää. Tenaatti. Mirkamalansa teki senaatin la- lousosaston istunnossa tiistaina äsken nimitetty senaattori I. F. Saarikoski joka jo silloin otti osaa senaatin istuntoon. Samalla määräsi senaatti mara- puheenjohtajan senaattori Ä!ar- kossin similitoimituskunnml pää!- liköksi ja senaattori Saarikosken oikeustoiinituskunnan päälliköksi. Muiden toimituskuntain päällik- köinä pysymät entiset niin. senaat- tori Mirenius kirkollisasiain sekä kauppa- ja teollisuustoimitusknu- tain, senaattorit Hedlund maluo- marain-, kreimi Berg kulkulaitos- ja senaattori Kraatz maanmilje- lys- ja kamaritoimituskuntain pääl- likkönä. Salkuttomana senaatto- rina on edelleenkin senaattori Sill- man. Päälliköt näihin sekä maa- että merisotamäkeen palkattiin siten, että heille annettiin kruunun tilo- ja n. s. puustelleja eri osista maa- ta asuakseen. Tähän sotalaitosjärjestelmään suunniteltiin yhä aika-ajoin muu- koksia, mutta masta Knstaa Illmen aikana suunnitellut uudistukset pantiin käytäntöön. Silloin näet määrättiin, että ruotujen ja rust hollien tuli asettaa »varamäkeä puoleksi marsinaisen miehistön lukumäärästä. Tälle maramäelle oli talonpoikain samoinkuin marsi- naisillekin »niehille rakennettama sotilastorpat ja elätettämä ja maa- tetettama ne siinä. Suomen sotajoukko ennen tätä maramäkijärjestelmää oli iloin 7—8,000 miestä, maan nyt kohosi se 14,000 mieheen. Kun sitten Suomi rv. 1809 lii tettiin Menäjään, oli sen sota- mäki ruotujakolaitoksen kannalla. Samalle perustalle jäi Suomen sotalaitos olemaan edelleenkin, maikka sen sotamoimat olimatkin hajotettuna. M. 1810 määrättiin, että Suvinen sotalaitos oli tois- täiseksi lakkautettama. Kormank- seksi siitä tuli ruotujen ja rusthol- lie» maksaa »vakanssimaksu. Sitä tuli suorittaa jalkamiesruodun muosittain 2 'tynnyriä miljaa (tasan ohria rukiita» ja 1 tyunyri kauroja, laimannesruodun 3' tyn- nyriä miljaa ja 1 tynnyri kan- roja ja rusthollien 8 tynnyriä miljaa ja 2 1 8 tynnyriä kauroja. Tämän lisäksi oli maksettama n. s. passemolanssimaksuajalkainiesruo- dun 3^riksiä, merimiesruodun 2 S ;'., riksiä ja rusthollin 8' ., rikstä. Upseerien mirkatalot jänvät ei»- tisille omistajilleen niiden elin- ajaksi, jonka jälkeen alkoi kruunu niitä muokrata somittua »vuokra Joensuusta ja likitienoolta, Joensunii reali^hteiskouluu johtokunta on »valinnut puheeirjohtajakseei» pankinjohtaja T. Turusen ja mara- puheenjohtajakseen ja rahastoi»- hoitajakseen maisteri K. Mirta- mon. 5a»tionjinnan hippaknnnan tuo- »niokapitulin asessorin waa- lissa eilen saimat ääniä: A l a-K arjaln n romastikun- nassa: Jaakliman kirkkoherra, ro- masu ja asessori August ')!opouen 10 ja Kimennaman kirkkoherra tohtori ^ohan Abraham Maunu 1 näillä. ■J) l ä-K arjala n romastikm»- nassa romasti A. Koponen 7 ja tohtori I. A. Mauitu ääntä. I. fip. 'Ijffitetytjcllä 011 tiistaina muosikokous, jonka puheenjohtajaksi »valittiin Otto Hiitu»»ei» ja pöytäkirjuriksi E. Ahonen. Addistyksen esiiitieheksi malittiin kaupp. I. Hakkarainen, maraesi- »nieheksi kauppa-apul. O. Hiltu- nen: johtokllnnau muiksi jäseniksi F. Jeskanen, M. Toilvanen, A. Päätköiien, A. I. Ryynänen, P. M. Pajarinen, E. Aho»»en ja O. Ätan»»erheimo, tilintarkastajiksi A. Hirmoi»en ja I. Pitko nuorempi: ..Liikeapulaisen" kirjeemvaihtajaksi O. Hiltunen ja E. Ahonen. Sitten esitettiin »vuosikertomus ja tilit, jotka hymäksyttiin ja joh- tokuniialle nlyönnettiin tiliiva- paus. Kokouksen jälkeen johtokunta »valitsi sihteeriksi A. I. Ryynäsen ja rahastonhoitajaksi P. M. Paja- risen, sekä huivitoiinikuntaan ndit H. M. Malkeapään. H. Pehkosen, L. Halosen, E. Nyrhisen, hrat W. M. Turusen, E. Ahosen. I. Pilkon ja A. I. Ryynäsen. Juna myöhästyi tiistailta kaksi tuntia. Syynä »viipyiniseen kuuluu olleen metu- rin silinterin halkeaminen Märt- silän seuduilla. Matkaa päästiin jatkamaai» ivasta sitten, kun Sor- taivalasta saapui toinen meturi, joka toi junan Joeilsuuhun. Nuijan naisosaston käsityö- kokonS oli tiistaina raatihuoneen salissa. Rouiva Anna Terä kertoi huo mioitaan suoinalaisei» puohieen yleisestä kokouksesta ja luki nais- ten maalilehdesiä neiti Hilda Käki- kosken kirjoituksen ..Valtiollinen onnettomuutemme". Lyhyen »väliajan jälkee»» hän ornisti läntpimiä muistosanoja maksua mastaan. Tähäil tapaa»» oivat mieläkii» llämä »l. s. kruu- ilun puustellit muokrattuina. Suomen sotalaitos oli siis tois- täiseksi — kutei» edellisestä olem- me nähneet — lakkautettuna. Maa»» kun suuret sodat tähäil ai kaan tärisyttimät Eurooppaa, koot- tiin Suomessa kolme pestattua j ä ä k ä r i r y k m e n t t i ä, joissa oli yhteeilsä 3,(500 miestä. W. 1818 perustettiin n. s. H elsi n- g i n o p e t u s p a t a l j o o n a, jo- ka »v. 1829 »limitettiin kaar tiksi. Rämä tilapäiset sotajou- kot olimat merrattain pienet, maan Jtäinaise»» sodan aikana »liitä »»»el- toisesti lisättii»». Silloin rumet tiin taas ottamaan sotamäkeä ruottljärjestelmäl» perusteella. Tämä ruotujakojärjestelmä, jos- ta edellisessä olemme kertoileet, pe- rustuu asevoelroollisuuden kannal le. Siinä oli maan se räikeä epäkohta, että se rasitti yksinomaan talonpoikaiskailsaa, joten muut kansalaiset oliivat aseivelmollisuu- desta mapaat. Kaupunkilaiset ja papit oliivat kyllä sota-aikana melmotettu n. s. sotamäen »najo- tukseen, joka myoskii» oli »verrat- tai»» raskas taakka, maa,» pieni siiheil nähden, »nitä taloilpojat saimat kestää. Paitsi tätä ruotu- järjestelmää, oli talonpoikia sota- aikana painostamassa n. s. muo- naivaram kuletus. Näin ollen tuli sotamäenotto oikeudellisemmat- le kanilalle sen kautta, kuu muo- den 1871 »valtiopäiivillä hyrväk- syttiil» yleinen asemelmollisuus, jonka mukaan jokainen 21 muotta täyttäilyt miesheilkilö oi» melmol- linen suorittamaan sotapalmelus- ta ja tarmittaissa sotaan mene- mään. Rauhan aikana oli aseis- sa ainoastaan noin 5,000 miestä, muut kuuluimat resermiiu. Har- joiwsaika oli kolme muotta »väki- tohtori O. A. Hämärille. Saapu milla olleet osaston jäsenet alle kirjoittimat ja lähettimät yhteisen surumalituksen tohtorinne Tilma Hainarille. ' Sitten keskusteltiii» yhdistyksen sisäisistä asioista. Hartaushetki. . Pohjois Karjalan kausa»»op»s- tolla ensi sunnuntaina klo V, 4 i. p. nti 05. Ramstedt. PohjoiS-Karjalan Hetvosjaloö- tnsliiton Toimikunnan ko kouksessa t. k. 22 p,»ä oli esillä seuraaivia asioita: tf ES 7) Sen johdosta, että »valrion Hemoshoidonneumoja oli ilmoii- tanut, jotta Liitolla olisi mahdol- lisuus Wiip»lrissa helmikuuil mii- meisenä ja maaliskuun eilsimäiie- nä päiminä pidettämässä orinäyt- telyssä saada haluamansa ruu- nunori, maltuutettiin konsulentti Pohjola matkustamaan tuohoi» tilaisuuteen ja mastaanottamaan tuo ori. Myös päätettiin Oilka- moi» oriyhdistystä, jonka piiriin ori tulisi sijoitettaivaksi, kehoittaa viilasta puolestaan lähettämään joku henkilö samaa tarkoitusta marten. 8) Keskijärmen oriyhdistys, joka oli asianmukaisella taivalla ilinoil- tanut haluamansa yhtyä Liit- too»», hyiväkmttiin Liitmi jäse neksi. 9» Konsulentti Pohjola kertoi, millä laivalla Jtä-Karjala,» He- mosjalosiusliiton yhteinen orilai- dun on järjestetty. Tämän joh- dosta keskusteltaessa tultiiii siihen päätökseen, ettei Pohjois-Karjala»» Heivosjalostnsliitto mielä tämän muoden kuluessa ennätä järjestää useampia kuin yhden yhteisen lai- lumen. Sopiivimmaksi paikaksi ehdotettiin Pyhäselän ja Jäins- selän mälissä olemaa Tikansaarta, »vaikka ei mielä moitu olla mar- »noja siitä, olisiko sekään täysi»» tyydyltämä orilaitilmeksi, en»»e»»- kuiil sitä erityisesti käydään pai- kan päällä tutkimassa. Täinän johdosta täytyi asian ratkaisu jät- tää toistaiseksi. 10) Eri paikallisyhdistysten piireistä ilinaistujeu toimomusten mukaisesti päätettiin painattaa palkintotodistuksia paikallisyhdis- tysten ramikilpailuja marten ja myydä niitä sitteil nlahdollisim- man huokeasta hinnasta. Päätettiin tämä»» kemättalmen kuluessa pauna toimeen hemos- hoitokilpailu ja mastaise»» maral- ta jakaa Liiton alue tällaisia kil- pailuja marten seuraamaan »»el- jään piiriin: 1) Pohjoinen piiri, johon kuu- luivat: Juuan, Nurmeksen, Mal- timon ja Pielisjärmen pitäjät: 2) Itäinen piiri, johon kuulu- mat: Ilomantsin, Komeron, Enon ja Kiihrelysmaaran pitäjät: 3) Läntinen piiri, johon kuulu- mat: Pollvijärmen, Kuusjärmen, Liperin ja Kontiolahden pitä- jät ja 4) Etelämen piiri, johon kuu lumat: Rääkkylän, Tohmajärmei», Kiteen, Pälkjärmeil ja Kesälahden pitäjät. 'Näissä piireissä rulisimat kilpai- lut pidettämiksi eri muosina m»»o- ron perään. Tänä muonna pi- dettämä kilpailu päätettiin panna läiltisessä piirissä toimeen ja myön- nettiin rahoja palkinnoiksi tätä muotta »varten 200 markkaa. Kilpailuja armostellessa otetaan' huomioon tallirakennusten tarkoi-^ tuksenmukaisuus, sekä manhem- pain heivosten että »varsain ruo- kinta ja hoito. 5? I GkS —S &3 ="3 CT» PM fS3 OS ^3* SS I tst» naisessa sotamäessä ja 90 päi- mää resermissä. Armalla mää- rättiiil kenen oli suoritettaiva sota- palmeluksensa mäkinaisessa' mäes- sä, kenen resermissä. — Ensimäi- nei» kutsunta oli m. 1881. Tällä kaimalla oli Siloinen sotamäenotto ainoastaan 20 wuot- ta, sillä m. 1901 hajotettiin Suo- men kaikki 8 pataljoo»»aa sekä Lappeenrailnan rakuunarykmentti. Kun sitten Suomen kaartikin ha- joitettiii» m. 1905, ei tämän jäl keen ole Suomessa ollut oiuaa sotamäkeä. Km» nyt Suomi täten on jou- tu »»ut mapaaksi sotilaskustannuk- sista, on Menäjän hallitus meiltä maatinut rahallista kormausta sotilasrahastoonsa. Onko sittei» iläiii rahalla saatu rauha hal- roempi aseellista rauhaa, jääköön tämän käsittelyn ulkopuolelle. Tah- don ainoastaan mainita, että kan- sat olisimat monta ivertaa onnel- lisimpia, jos ne, maikka kalliilla- kin hinnalla, moisimat poistaa har- tioiltaa»» sen kurjuuden, minkä so- dat synnyttäivät. Jo yksistään sen käsitystaman poistuminen, että riidat ratkaistaan »raudalla ja »verellä", olisi ihmisyyden ar- moa kohottama. Jos me nyt — kuten luultavaa on — joudumme kansallisen sotalaitoksemme maih- tamaai» Menäjän hallitukselle suo- ritettamaau sotilasmaksuu»», niin tehkääinme se siinä toiivossa, että mielä kerran on malkeilema se päi- mä, jona kaikki maailman kansat noudattavat esimerkkiämme rii suen miekan myöltään ja ratkaise- mat riita»»sa oikeuden ja totuuden muuttumattomien perusteiden mu- kaai», eikä ..tulella ja raudalla", kuten tähän astt! I. M. P. f 3 B 5» S» ro < *•* P3 CQ O Cfi M PS» va •< SI H V» ■ O S. ST £2