N:o 156 — 1910 KESKI-SUOMI Keski viikkona heinäkuun 13 p:na Pikku-uutisia. „Prom«lgeera «S." Kuinka se oikoin tapahtui. ,ai oikeam- min. milä ennen sitä tapahtui. sii:ä ker« to» U. S. seuraamaa: ^jtlo 11:Cfi oli käännöksen (menäläijcn lakitekstin) määrä walmiStua ja senaa tin is-tunnon piti alkaa klo puoli 12. Mutta silloin oi ollut saa>puwilla tvasta tuin kaksi senaattoria. Kolm»I tuli het- Zen perästä. Mutta muita ei «vielä nä kynyt. Telesonoidaan. onko kreiwi Berg kau pungissa. zuiuluu oleman. Odotetaan. mutta ei kuulu. tzoS soitettaisiin, tietääkö kreiwi, että tänään on istunto. Soitetaan — tietää. Hän saapuukin. Mutta tietääkö v. Kothen. Kyllä tietää, Vxrkuuttatvat wohtimeÄarit, jotta siitä orvot edellisenä päiivänä hänelle ilmoit- taneet. — .Ja onhan siitä uutiset kaikissa leh- dissä, sanoo joku. — Ei ne Suomenmaan lehtiä lue. huomauttaa toinen. Mutta joS soiteltaisiin hänen kesäasun nolleen; ehkä hän on siellä. ^Lntin. Myöniää saaneensa ilmoituksen, mutta ei uskoneensa että »vahtimestarilla oli oi- kea tieto istunnosta. Ia juna saapuu lvasta kolmea käydessä. Ei hänestä sirte ole apua. Painaita- mispäälös miipyisi kokonaista kolme tuntia. — Kring-kring. — Doomali gospodin Hosiainoss? Eikö wovsi tulla «vähäksi aikaa istuntoon, tän- ne senaattiin? — MoHno, mofhnol Kyllä kestää ennen kuin hän ehtii kau- punkiaisunnostaan senaattiin. Mutta kun hän pääsi, oli laki pelastettu yli wi:mci- sen portaan. Tarpeellinen iviisiluku oli saatu kokoon". lamosta Peldoshin kylään. M^näjan Ii- puilla koristetulle laiturille kokoontunut kansa teavehti häntä leitvällä ja suolalla. Venäläisessä kirkosia pidetyn jumalan» palweluks«n jälkeen luki kenraa'.ikuwer. nööri talonpojille AZnpurin ^»-Kuotis^n kukistamiKjuhlan jchdesta annetun ke!« sarillisen reskriptm sekä Keisarn? sähkö" sanoman, jossa ta'.'i(h rukouksissa Wii- Purin juhliin osaaottaneille lausuttiin kiitokset ilmaistulta alamaisuuden ja Wenäjää paliveiemisya^un tunteista. Sen jälkeen kenraa.-.kutvernööri kälvi kansakouluissa. ftöfu ?iclt lvauhmren "kanssa, kuunteli heidän tarpeitaan, kiih- kertä pyyntöjään wc:iä!äistcn koulujen perustamisesta ja ilmotii^ia palamasta halusta päästä 'iä^eiscen yhteyteen »ve näläisen isänmaan tanssi Myöhään il lalla malkusti Seyn Talmin pitäjään, jossa hän kaikkialla otettiin kellojen soi- tolla. Ic-mvällä ja suoloilla, hurraahuu- doilla ja AZenäjän kansallishymnillä wastaan. Ajettuaan helvosilla Mznsbi- lan chlässä y.m. pastoissa, lähti kenraali- kulvernööri illalla höyrylattvallc»Pitkään- rantaan. Henraalikulvernööri seyn saap.n »viime perjantaina seurueineen Sorlalvalaan Malamosra luotsilaitvalla Mareograf ja Trall. ÄÄ)U)ään kaupungin kaikissa Zir- toissa ifcfä eräissä muissa laitoksissa, läksi «hän ylimäärärsellä junalla samana iltana Joensuuhun päin. Kirjallisuutta ja taidetta. Venäjältä. Cmi-ieit». Hän isiuu korkealla kalliolla, suuren .meten rannalla, kannel polvillansa. Al- haalla kallion juureen särkyivät ärjyivät aallot pärsky ttälvät >kirwelewää, suolais- ta «vaahtoa, «vihreää kuin käärmeen mhrAy, hänen »aatteilleen ja hienolle hipiälleen. — «Olette, neito, muÄiösa — tvaikka maassa on 7<?sän kullkeiminan aika. — Minä kyllä ijo Ivalkeatkin päälleni >pu'in. Olen >tässä odotellut ja salaisesti toimonut . . . arwaatt«ko ketä? — Sulhasia, tietysti, — Hm — niin. Siellä kotona jo hää- tvalmistukisia touhusuvat, että oikein. koko toi cm tuiski. — Mistä, jos -saa kysyä, mistä kaukaa sulhaSmies oikein . . .? — Artvatkkaapal — Eikö die tvaan näitä oman puolen poikia, ivaichan Mäinölän »väkeä. — Eipähän toti Louhelcm. — Ukko se yhä tvaan matkoilla tvii — Waltaku«nanlainsäädä»tochdot«k- fcn wahwistamiaen. St. Pct. Zeitung Kertoo suuriruhtinas Nikolai ^ikolage- »virjlhin kesäkuun 3V pnä käyneen Bai- «tiphportisisa.Ttandartilla" b. M. Keisa rin plcheilla ja sainona pämvänä ^ilan- neen takaisin Tallinnan kaulia Pieta-! rfin. ! Samana päiivänä N»ah«vistc!tiin wal- takunnanlainsäädäntöohdotus korkvim- ma Asa paikansa. Tämä suuriruhtinaan fi«;nrt Baltish- portissa saattaa ehkä olla omiaan selmit- tämään Suomen kysymyksen tviimeai- kaista historiaa, sen käsittelyä Ivaltakun- naniduumassa ja tvaltakunnanneumostos- sa. 2c tehnee myös ymmä.reltämiksi ent. >kan'amvc»l.istr>^miniSterin Liaufman- nin tunnusiuisen wal.talunnanncu»vos- tossa: .meidät on ahdiZ:et.tu »vasten seinää'. — SirkmSpeli ei »le »humbnuftia". Waasan raaslunxmoikeus luomitii ^Ljter- bottens Zolkblad-nimisen lehden »vastaa- «van toimittajan 60 mfn satt>i!,in 5 >sir« kusjohlajan kunnian louktaamijcsia mai« nttussa lehdessä olleen odsikolla .Hum- duugia" »varustetun kirjoiiutsen johdos- ta. Sitäpaitsi tuomiasi oik:us lvaötaa- jan suorittamaan oikeuskuluja 30 mk. — $m« fiBtif)kartwin «nsiot peruute taan. ^Rjeish" ilmoittaa: Ret^h-lehden numeroissa IZ7 ja ikv se kä myöskin Ruskoje Tlomosja ilmoitet tiin Suomea koAkcwan lakiehdotuksen jul karsemis>jäpjeschstä yleisrvaltakunnal- lista merkitystä olewia säännöksiä Hän tebtäessä duumassa, että mainitun laki ehdotuksen lopullisesti wa!mistanut «valtakunnanduuman kansliaan määrät- ty akinisterineutooston »virkamies Äotsh- tarew ja että him oli kirjoittanut csityk- paan on täällä turvauduttu koeteltuihin, iset tästä asiasta duuman jäsenelle krei- Unionissa kiirastulissa kirkastuneihin tai- wi Bennigsenille ja puheen duuinan zä- kakeinoih>in. Omat mahtajat ja maan senelle Krupenskille. Ifmi.Tiiit tictomichct aina kaukaisista La- Menäläinen tietotoimisto on ^valtuu- pinmaista asti otvat paraat loitsunsa lettu ilmoittamaan, että tänm uutinen! lukeneet ja kaikkein sywi.mmät syntysa- ei ole todenperäinen. nat Mipusesta alkaen etsineet, raimoa» Mia luonnvmvoimia wastaan. Ln koe» tettu karSottaa tuullten raiivottaria pi« meihin oirkaloiihinsa myöskin Ivalon «voi» malla. Maikka luonto kyllä on «valoisaa muutenkin, on sytytetty majattain ?irk» kaat iul«t kaikilla rannoilla ja pyhät ju« hannusrvalkeat wuorilla ympäri maan. — Minkähän lienee ivaikutu?sen 4eh« nyt, häiikasiköchän kivkkauS raiwo:taria? — Kuirlutvat silmänsä urmn-iStaneen. Minkäs walokacm sokealle taataa. — Sääli mieflosten pään menoa, sää» li manan matkaajia. — Ei tässä nyt itkut auta. On se en« nenkin mahdoton mahdollista ollut: on ne ennenkin Kalewan nainet kuolleita he» rättänee>t ja uroita tuonolasta tuonvet. — Rochkeuitta siinä tarmitaan. — Rohkeutta, pyhää »vihaa, ja paljon suurta — suurta rakkautta. — Entä te itse, neito, jospa n.'iela ite» kin — srnnan tien? — Minäkö — minähän olen kalliolla. — Maan jos se horjuu — sekä n. — Tämä on graniittia ja sen juuret oivat jsymällä maan potvessa. Olisi tällä kalliolla rohkaiso»vat tarinat >kerrottan^a« na teille. Hcikkouskoi1'cch — tvanhat, tu» hat»vuot>iset tarinat . . . Waan jos >se «sittenkin horjuu, niin täällä — «sydämes» l'ä — horjuu usko. Mutta se ei hopju nun kauan kuin . . . Tyynesti ja arvokkaasti hän nosti ka5si ^hentoa sormeansa sinistä korkeutta kohti pyy? — Siellähän se . . . Maikka >saiisi se olla kotonakin nyt. Saisi pyörtää pur- tensa urho, .sillä olqi taas tietäjää tar- mis, olisi taas ipäimä Pohjolan 'tilvimäcs- rä päästettälvä. — Saisipa saisi . . . Mutta lenen te mistä Mäinölän pojista oikein . . .? — En tiedä wielä itsekään. On niin monta lkosiiaa ja kaikilla on tarjona iieh- toivat kihlat . . . Maan saaneuko heistä ainoatakaan. Neito huokasi raskaasti ja lviitiasi me- relle. — Heidän oli pakko purjctjtia tätä reittiä — kiertoteitse. Maan »vaikka he olimat omilla wosillä, kuuluu laiivan pe- räsimen anastaneen haltuunsa «vieraat hioisit, joita ekvät tunne meidän meriä. — Hukkuneet? — Tai iva s tietää. Tuonne, katsolkaia, on palijon hukkunut. Monet toiioect ja unelmat owat siellä st)nkän haurai'.sa>lvy- täneet, kyynelten meressä. Moni nuori, tottvorikas, on ryöstäytynyt noille waa» rallisille ulapoille — ja aikojen tuluessa on purren palasot jja Ivaalcnneet luut tuoneet kotirannalle kolkot teviveiset. — Kuulkaa, kuinka raskaaZti aallot lyömät kallioita ivastaan! — On ne ennenkin lyöneet, «vaan täll^laista myrcikyä euvät toki »van- hatkaan merimiehet muista käyneen näil» .lä rannoilla. Esi-i^sien ikiwanhoan ta- Uusia kirjoja. Wemer Söderström osakeyhtiön lus- wntami<r: Oma Maa. Om^n Maan 62 w'chko cm nyt ilmestynyt sisällöllään runsaa- lna ja 'monipuolijena. Se siMtää «n- srksi K. H. Hällströmin walajftwan ja miÄWmnni'ltäwän kirjoituksen „Suo- malaisten luonnontieteilijäin rajan ta- laiset tutkimusrstket". — Laajassa, seikkaperäisessä kirjottuksessa, tokoe tcch- lori A. W. Koskimies sÄmää Suoma- laisesia runoudesta NuoisiMvallan lo!ppua>i Koina ww. 1721—'1809. — MaislHrr E. NemxmdeMa on asialli- ne n. monilla kuwilla lvalnistu esitlK: „Pl)him>yskuwat ja keskiaikainen tai- ldeleollisuus". — Wielä on O. K. Kiiliueltä kirjortus Suomen siirtolai suudesta, jossa on paljon arwokkaita numero- y.m. tietoja tältä ajalta. — Päimämuistoista on moni erittäin huomatltakva. Mihon hinta on 1 mk. Lakiasiain käsikirja. Kansantajm- sen Ickkiasmm käsMrjam 3 wihko on nyt ilmestynyt. Tämän kailsantajui-- sen, lumetmwa-n ja moniipuolisen 'lain seli>tl)steoksen »lvasia ilmesiynyt wihko istjlÄtää hakusanat Hovioikeudesta Ka»- Mxteen asti. Wihon hmta 50 pen- mä. Luonto tieteen walossa. Tämä chelpMajuis-tieteellissen teoksen 30 ja SI wi>hko on äsk«täm ilmestynyt kir- jakauppoihin. Teoitsen suurcst.i ar. wosta antaa tämäUin wihon sisälsys to- disiMen. Toimittaja I. K. Inha >ker- :oo tunnetulla taidollaan Etelänapa- maas:a, jään, «viilun ja myrskyn tnaait- vsc^lio. Werrallornan hauska ja mie- loivkimtoinm on saman miehen kynäs- lä itchlenyt kirjoitus: „EtelönawM tyn>N)t'sollä. E. Shackletonin Eieläna- pareiki". Tämä »vala>iieiva ja run- so>illa kulmilla valaistu kirjoitus on o-- miican antamaan me>ille seltvän käsityk- f.'n ympäri maaillinaa huomiora he.ät- täneesiä ja tieteMisrslä tuloksista rik- >!aas^a re!'teslä. — Kirjoluks^t »Maan- pallo puntarissa" ja »Miten kiwi pu- 100" cnjat «mvlominoii malaiseivasti ja hauskasvi esrmyt. Äumitus on rikas ja a rivoja s. Kakfoisloihon hinta 1: 50 penniä. Pyhäkoulu. Pyhäkoulu, lasien faar» nöja p-iäCrtfrcä wihkoteos, asessori A. W. Wallin ja pasiori Arivit» Walle- niu!>» loimitlama 8:s w>ht'o on il- mesn)nyt. Ö&f)Cin hinta 25 penniä. — Menaläis-japanilamen sopimus. Be-rlmÄtä, heinäk. 10 p: TäkÄätsissä tvaltioMsiSsa lpi«reissä pidetään tvenä» läis-joipanlloista^ sopiimusta venäläisen ja tapanilaism diplomatian juurena menestyksenä ja tettvehditäen rauhan, aktina, joka paistaa erimielisijyksien isWt kaukaisessa idässä. Kuitenkin huo. maultaan, että «japrmukscssa »voi piillä siemen selkkauksiin ellei kaikille kansa- kun n dlle anneta täydellisiä ivapautta taloudelliseen kilpailuun Mairdshurias» sa. — Muodentulo Menaiällä. Rae- sateet oilvat tuhonneet Kiemin piirissä 1,400, Avsamlskin piirissä yli 900 ja NikoiajÄvskin pihissä 1,610 hehtaaria Miljoja. — Menäläinen sotalaiva wangin> nut englantilaisen kalastajalaivan. Ar- 'kangelista^ heinä k. 10 p: Ellien saapui tänne kullÄuslaikvai „Bakan", joka wangiisl Kaninimatolilkolla Wenäjän ivesillä englantilaisen kalastajalaivan Obsvardin? VllUcosi» Hyvin lajiteltu varasto { Hienoja villa-, alpakka-, maaliini-kankaita. Pique & hamppukankaita. MoraioBtarpeita: huntuja, kukkia, sukkia. Hienoja Valkosia silkkinen&liinoja. Wilh Höglundin Kangaskauppa Pohjoismaiden pankin talo. Puhelin 65. ja 27, on Luzermn Suudelma. Kirjoittanut Jwan Turgenjeto. Minä kätvelin eräänä lesäiltapäilvänä erästä kiemurteletvaa ^ mets.'ipolkua pit» kin. Motlsä oli puhdasta ja nuoria, attowe» näläinen metzsä erilaisine puutajeincen. Wa^5orun'koinen !le>htowä fotioii oli pie naisen haotvon rinnalla, hc>a»v?n, joka Äi harmaamvihreä kuin .'äärn>c:n nah ka. Siellä täällä niityillä »net^sän rcu nassa kaÄvoi pieniä tammia. Muuta- mat petqjät häämöitlixvät suruisina a» laspainuneine ollsinccn. Päitvä oli birkas ja kuum». Kakennuttcham muistoon palautamme vttä meillä löytyy puuttumaton varaa to: Scmcnftll useammalla eri merkillä. Ktlkklt, tiiliä ja savea. Kattotarpeifa huopaa, lakkaa monipuolinen Maallfarpeiden varasto y. m. O.Y. Kesfei-Suomen Rautakaupassa. im 1—0 Sorr. V.. Saomal. 1 k. 4 n. 50 Viitasaaren Nuorisoseuran Arpajaiset ovat omalla talolla tk. 16 p:nä, alkaen klo 4 j.p. Pääsy 25 p. ILTAMA alkaa klo 7 i p. OHJELMASSA: n Sukkela keinottelu" y.m Lopuksi tanssia. Pääsy 1:50,1: — ja 50 p. Tervetuloa I 2»" l-l yjn. Minä näin, miten nainen pi)sähchi hä« nen vinnalleen, kuinka nuorukaisen tiha- rainen tutka äkkiä t»)önn?:tiin taakse- päin, näin miten nainen sumcii häntä Mutta VurpPuranpunaMlle, atvonaisille huulil- tiheän lehtikudoksen wäli»tä ei nätynyt aurinkoa, ainoastaan maassa, utuisessa tiesin, kuka nainen o»>. Tiesin -ruohossa liikkui wc?loiisia ja musti.r ke- ^ myöskin, kuka nuorukainen oli. hiä. jotta leikittelimät ja kimmelsiivät. \ ~ Niin. nainen oti — laulunj-.unala- Minä >scura^in siwilläni niiden oiknl- tar. ioka innostutti ja liihoili runoili- livta leikkiä, kun äkkiä ihmisen warjo ljaa. Mutta hänen suutelonsa unisin mi- tuli näkymiin ja lavisi ete:n. \ nä ainoastaan otsallani — wiilcän. ka- Minä hätkähdin ja käänityin ympäri, toatvan Zosketutscn. Minä en siis ollut ylsin meisässä. \ Sellaisen suudelman, puolen it^stus- Koin parin askeleen päässä minusta '^an. tachjsillaa hän meille proos:,runoi- tiitkui naisen haamu kctvycsti ja harmoo- Ujoille, mutta säästää toboUiict iuudel- nisesii, niin o!>tei ainoakaan '.uohvntorsi mansa ja chyiväilynsä hänclle, 'su^utto- — Helsingin Kaiku, n:ot iiO |ja sisältää: Äiuvia: kaispunti nousiuveden walla-5sa. — Kol me kiiltvaa Argentiinasta. — Neljä ku- tvaa „Teutsoh>la.nd"-itma!ai!ivas:a. — flolime k»«vaa Holsinigin inibcr» ascinata- lon ihallintohuoneilten sisuöi:il>i-/.la. — Jäljennös Zuoinessa as uivien ci^qlanti- laisten kuningas Urjölle lähettämästä adressista, — Hukkuneitten kirjaltaja- nuorukaisten hautakuinpu. — Tulipalo ZörnäiÄen hal>Ko- ja puutaivara liilkecs- sä. — Muotokmvia: Ossian Grotenfelt. — iSt. dc Pont. — K. I. Winter. — G. W. Schiaparelli.— Älaus Bernijsen. — 5^enraali>ku1vernöörin apulainen Lipski. — Kichoituksia: Argentiinan satawuotis- jichla. — Horna, fiiy. Jiavo Härkönen. — Mnonin talvarajunajarru. — Cu- .r^mllaineit taide ja Amerikka. — Aikakauslehtiä on ilm?SN)nyt: Hermes n:o 7. \ «I ot!a m ie>he n tviikkoleht: n:o 27. liitc^lanut hänen allaan. Minä p»)isäh>dym. Nainen lähesty mi- nua ja pysähtyi minun eteeni. Wilkas- ten häneen chiiomaisin »ninä hänen suma» Iälliset kaÄvoitmeensä ja yiincn Ivaria» lcmsa hienot äärÄmmvat, jotka näyttilvät lloic>tawan hänen Putunsa ohu-iltcn bar- sojen tÄvitse. Hän oli kaunis ja nuori. En tiennyt, ken hän oli. Äkkiä teki hän liikkeen, kumartui mi nuun päin ja suuteli minua otsaan. Wärähd«is meni läpi ruuniiini. Telit- tänrätön tunne ivaltasi minut, hengityt- seni taukosi ja tulin samalla hylvin lii- kutetulsi. Lmvitin käsuvarteni. Minä lhalnsin pidentää tätä tunnetta, soka su- toisella väristyksellä virtasi kautta olen- tsni. Katsoin ylös. Mutta hän ci ollut enää rinnallani. Hän astui tuolla Yhtä harmooniscsti sa kcimiesti, maan koKket!a>natta. Hä- ncn tatanaan olin huomaaivina>»« kaksi siipcä, Pieniä ja läpikuultcnvia, Oli malle, hurmaawalle lyyrikolle. Ulkomailta — Ranskan parlamentti. Pari i- s ista, heincik. 9 p:iw: Ebuotajaka- maii larkosletluaan Buieionia wa!i- tMinyl^n, jossa siMeltiiir (Sl^crouia ptMuccllisesia sekaantumisesia Aor- seilllon lakkvon, o n ro i ha li ii uNelle laai» loinuslaulseensa. — Ministeripula Persiassa. I e I) t- ra nisla, heinät. 9 p:nd: Lcpehda- n;n ministerislö on eronnut ja muo- öos M mciicc uusi minislerisiö nicbjhi= lifjen jäfcni^iä. Espanjan hallitus ja »vatikaani Heinähuutokauppa, Jämsässä myydään kasvavaa heinää ensi maanantaina tk. 18 p. Silmälässä. E 244S Hirvelä. i—i eliö v» »iid-n d-r i» i S10. lhcimk 9 p: l!»,,-' futfet. niin ,|a « K 3ti. lc,»S c|.n. Kli:.-liM:a!.s». r- f„., l0l . f ,;;„J IC-ffl fultUQ UUlieit u^0nnoll:s:nl 1)11 = — Unten JentoolifnroeraOTrtK opn» Iaiftn t»»mintaohjeet. «Vastanimitetty Cuomen kenraali>kuwernöörin apulainen. sailanemvoS A. 3. Lipski on «räille tve« näläisten 'lehtien haaÄaltclijoille lausu- nut uudesta tehtämästään jeuraatvaa: Lten tarkoin täyltätvä ne t«htäwät, jotka walt<Äunnallisen politiikan ^lim» mät tohtajat antatvat minulle. — Suomalaista ItlTeTiclti. Teuraa- tva lityt ti ole tullut ulkomailta: -Huom. Herra —n käyntiä luonanne saan täten ilmoittaa ekä ncchte joukos- ta 18 paalilta, yhteensä Lvv kg dominik. t«vara»ta on toiminimettäni — — lä hetetty Teitte. Kysymyksensä ?l?»va jouk ko on lähetetty t«varaläh.'tytseSsä Bre- meen yhdeltä toiminimcni kauppa>)»tä« Wältä. Tämä (taivara) lienee olla erittäin sotvol ia S tarpeisiinne .staaplcn" pituuden sjohdosta (runsaasti m,Vn) ja ^>y, dän Teitä nöyrimmästi koettamaan sitä, ja iseisoo siinä tapauksessa osan (talva- rasta) Teidän käytmiämisskse^ne. Enempää ej nt)t ote tästä .f!ocke'Sta, mutia woisi kyllä toiminianeni säännöl- tkseSti toimittaa suurempia joukkoja. Hinta on per , cis., asial linen tcckvara Sv päiw. Lontoo sitoumuk- setta. Tamaran «niÄaja on erittäin huolellinen saada suureinpi myynti paik- — Koleera Pietarissa. Pietari, che>inäk. 11 p: T.k. Il) ja 11 puna on !so!lrasiunut koleraan 4 ja kuollut 2 >henkWä. Riensin hänen Mkeensä ja huilasin hän- lä lkoivolla äänellä. Minut »valtasi toi- livoinns, että hän suudelmalla olisi kos- kettanut myös huoliani. TurHaan huusin minä ja juokiin -hä- ncn zälcssänsä. Hän eteni yhä enem- män. iTur>haan häntä seuratessani, huoma« isin toisen olennon metsässä, lnhyen mat- jefa fk'iiää uu|ieit u?fiMuuill;c-;cit nl) disUMn perustamisen Cöpanjcsja tunnes M^Sridin ja Vatikaanin wä»i. set neu>woitelut ko-nkoldaa:in uudis- tu^sm suhieen ttvor päätiynecr. — Köpenhaminan soutukilpailut. Ä ölp« itih a m i n a, hciiiaf. 10 p:nä: Touiul.ii-pa^ussa eilen Polijoisinaiden Soutuifiiton mvslaruuÄpoka-iliöia mli kan päässä minusta. Te oli eräs nuo- ÄriSlianin souiuklulii Ivoiit ijcfft; -^eU rukainen, IN elkein lapsi. Hän kulti su- siirgin Äkateemincn souiu^lud: joutui rmiomana eteci^iin ja piii korkealla' neljännelle sijalle. PohjlliiXliaiicsja p>,s!yssä kauniin, kiharaiscn -päänsä. Nl?ÄpMaSlcN W«li'?essä kilpailuöla Hno-lettcmana ja iloisena katseli hän Ivoitlillvat norjcvlaije^ suomalaisen il>u- kauniilla silmillään eteensä ja punaisilla rufumton päöstessä pcrifle loisena. !huulillaan wäAkyi hymyily. > Tanskalaiset keskcyttilwär. llso^ilö, jolca löysi kultaketjun Kunnallistaloa ja Taulumäen rä- liltä, pyydet. hyränt&htoiaeati palk kiota vastaan ilmottamaaa Keski suomen konttoriin. 2447 1—1 Pesänkirjoitus toimiutaan ULmln beintkuon 15 paiTtnt ede8tnenLeen Uioliiaen Matti Mali—n kuo* Iinpes4sa4 Laukaan Savion Vilppolaasa ja kehoit«taan saapumaan kaikkia joilla on joko saamista tahi makaamista mainittuun kuolinpesiin, tulemaan toimitukseen. Laukaassa heinlk. 7 p. 1910. Heddastlioi Ualliei, loiki. — Bethenyn Icntotouffo. Bct h e» n >1 St ä, heinäk. 9 p: Vapaaherratar Se la Roche lensi Woisinilla ja pmosi :!U m. kor^'udes:a äaiuaen toisen kä- x'nsä ja molcmmar jalkansa. Pelätään hänen two>leivan. B e t h e n y s rt a, htinäf. 10 p:nä: IliiiKipurjchduÄi^ifko pääuyi niouop- laani^n monolla, joi ka x>t: iiivai kaikki ensi palkinnot. Uudet maa lmau fn- nciii)lfct saaivuieuiin nopeudessa, pi- luuixssa ja tcs:äiW>de-sä. — Lumimyöry. Kleinicheindoggis- lä, heinäk. 9 p: Lumievl>öin hautasi l2 lUliisiia, joixta 5 pelas:e tiin. — Äreetan hallitus aikoo esittää nootin suojcluÄvaIloille. ,Vc>ss. Zei» tuug;ilc" >ii>fötctaait : : lt:cu«eia, e::ä Kireian ha li u us l<x»iii parhaillaan suo- jcluÄvalloille no»uia, jos>sa hallirvs sen johdosla, otiä ivallai äskelläir. Tur» ia.iästä tatvarasto ja olisi toirniniintnt j ,j a wannm hiljaisen >walan. kiitollinen jos tvmsiite tehdä päätöksenne !i»ta pikemmin sitä parempi, koska myös- fin toiset Zeskustel«wat siitä". Lue ja ymmärrä! — Sr«raalikuwernööri« matkaSta ker toilee Pietarin toimiZio: Sortavalasta, hcinäk. S pnä: KeZli» ynkkonq saaqzck ktnraaitkuw«n^n Äa- Sitten hän asotti sormensa kanteleen kielille ja Moi soiktaa ja laulaa. Ia tvaikka hänen tvieno äänensä meltein hukkui rMjrskyn pauhinaan, on sillä >lau- tulla kuitenkin upotettu miehiä suohon, suonimyöstä, ylipeät pohjan kansat uneen umvutektu ja päiwä piilosta päästctty Niin miksei nytZin. - tlk - msa' venekuormittsin rsliästun ylimaahan. Siellä se palo syttyy, minkä savu tuntuu meidän siera- miimme asti. He rupeavat vaatimaan käteistä ra haa. Sitä hänellä itsellään ei kyllä ole. Senpä vuoksi ensimäinen ja paras pelastus on se, että ajamme Tervon konkurssiin. Silloin ei hän saa lupaa sanomalehteäkään toimittaa. Ja silloin gloria hänen päänsä ympäriltä häviää. Tervakansa nä kee, että mies on yhtä velkainen, yhtä rutiköyhä kuin he itsekin. Ja mitä köyhä kerjäläinen mah tavan tervapatruunin edessä voipi, sen he kyllä itse tietävät. Ei muuta kuin kumarrella varpaihinsa asti. Näin! Valtioneuvos teki koomillisen tervamiehen kan keaa kumarrusta matkivan liikkeen ja nauroi. — Tervolla on vielä omaisia elossa ylimaassa, puhuu Harry ja katsoo silmiin pappaa. Papan katse käy vältteleväksi, kuin araksi, ja hän vastaa: — Minä tiedän. Silloin kun hänet koululaisena otin suojelukseeni, tiedustin hänen perhesuhteensa taki tilaan. Hän tuli kotipitäjänsä kirkkoherran suosituskirjeet mukanaan tänne kaupunkiin terva veneessä ylimaasta juuri ensimäiseksi minun luok seni. Kirkkoherra oli häntä niin neuvonut ja hä nellä oli mukanaan suosituskirje minulle papilta. Niinkuin sinä sen tiedät. Muistat kyllä sen pitkän laihan punatukkaisen kesakkonaama pojanvenka- leen, joka tullessaan näytti pihalla puukkoa ,Cas- torille", se kun haukkui häntä. Mutta siitä se yleni. — 113 — otti minut ensimäiseksi maalitaulukseen. »Prome nadissa" sinun lähdettyäsi tutkimme ,Salaman" näytenumeron joka rivin. Ja teimme taistelusuun- nitelman. »Österbotten" puetaan kyllä uuteen haar niskaan. Se lehtiriepu onkin nykyisin kuivunut vain mamsellien novellikirjaksi ja rouvien uutis- lehdeksi. Ei Tervon nykyistä »Österbottenia" tar vitse peljätä. Mutta Heidemanin taakse asetetaan kokonainen patteri tarkkoja tykkiniekkoja, joita minä johdan. Hänen taakseen minä järjestän tais telun. Hän on vain lippu, jota edessä kannetaan. Tietysti sinunkin avustuksesi on tervetullut. Mutta varsinaiseksi toimittajaksi et rupea. Se ei sovi si nulle eikä se sovi minulle. Sinä luet juridiikkaasi. Ja kohoat... kohoat... noin ... noin ... Valtioneuvos teki kädellään helppotajuisia liik keitä aste asteelta ylemmäksi. — Mutta pappa ... sinulla on kovin korkeat unelmat minusta! — Niin on. Toiveitani tänään pahasti vikuutit Sentähden suutuinkin. Muista nyt täst edes, että pappa, joka itse on valtioneuvos, toivoo pojastaan jotain, jota hänkin voisi itseltään kadehtia... Minä elän ja ... ja kuolen tässä syntymäpesässäni, mutta sinun elämäntyösi ei ole täällä... — Mutta herrainen aika! Pitääkö minusta tulla hovioikeuden presidentti ? — Ainoastaan pojalleen voi isä avata — kerran elämässään hänellekin — sielunsa kainoimmat unelmat. Tässä on nyt meidän välillämme sellai*