Torstaina 31 p. Maaliskuuta KARJALATAR N:o 35 — 1910 Duumun „istnnto". 7 edustajaa ajetaan ulos. Maalisk. 19 p. istunnossa kan- sanmalistusministeriön menosään- non käsittelyä jatkettaessa sai Pu- rishkemitsh puheenmuoron muka mieskohtaisessa asiassa. Wiitattuaan ennen antamaansa lausuntoon Purishkeivitsh mäittää. että ylioppilaat omat nyt ..kadot- taneet ne ihanteet, jotka niitä elä- hyttimät 60- ja 70-luivuilla. Mitä tapahtuu nyt yliopistossa?" kysyy puhuja ja ivastaa siihen: «Epäsi- meellisyyttä ja markautta . . Nyt alkaa jättiläis-skandaali. jommoista duumassa ei mielä kos kaan ole tapahtunut. W asemin is- niinkuin olisi Kusnetsom puhuu puolestaan selittäen. että kolme »vuotta on täällä sallittu soimata nuorisoa, naisia ja korkeakouluja rangais tuksetta, mutta nyt on kärsimyksen mitta täysi. Gulgin armelee. että oikeisto- laisten mielestä on duuma sama kuin juutalaisten mielestä sianliha! Kusnetsom suljetaan kahdesta istunnosta. Purishkeivitsh alkaa jälleen, mut- ta ivasemmisto nostaa taas niin jumalattoman melun, että hänen sanojaan on mahdoton kuulla. Jotkut hänen ystäivistään mene- mät puhujalaman ääreen ja koet- tamat siitä kuunnella, mitä P. puhuu, mutta melu on niin mah doton, että miesparka ei saa ään- tään lainkaan kuulumiin. Hän huutaa, minkä kurkusta lähtee, mutta kaikki yhtä turhaan. Lo- puksi hän lyö nyrkkiä pöytään ja lähtee puhujalaivalta. Mutta jotta hänen sanansa jäi: tossa Huudettiin, ninuun. o..,, simat jälkimaailman tietoon, tar- pltanyt laada aanensa kuulumiin h^in pikakirjoittajille kirjoite- yli tykkien jyskeen. Huudetaan: tun lapun, jossa on hänen pu- kylliksi senkinhämytön!" Gegetsh- fifd[lt) ^ 5ittm meneehän fort ()b.j huutaa paikaltaan pu- työläisellä paikalleen ylpeänä heeniohtaialle, etta Punchkem.t,h \^ ä cM on ..^yltänyt edusmies- on kutsuttama iarieslyt>em. ^Pu- ^elmollisuutensa!" heenjohtajana on nyt ensimämen marapuhemies ruhtinas Wolkonski. Tämä soittaa kelloa melun tuka- huttamiseksi. Oikeistosta huutaa joku: „Kau- Puheenjohtaja ilmoittaa kaksi kertaa kutsuneensa Purishkemitshiä järjestykseen, inutta sitäkään ei ole kukaan kuullut, eimät edes pika- ! kirjoittajat. Duuman kansliapääl- kastalainen apma!" Siihen^vastaa ; W5n mhltaxan «..karan mastus- ©eget|hfon. ..Jloistot. ^uhenhuu-, tu f,- en ^akia ei Purishkemitshin pi- taa oikelstolamen Timoihkm. jättämää puhetta te lt,e rmstoza! j ^^ta pöytäkirjoihin. Puheeniohtaia ehdottaa, etta■ Gegetchkort ia ^imochkm suljetaan kahdesta istunnosta. (Kättenta putusta ja hymähuutoja keskus- tasta, melua masemmistosta ja oikeistosta.) Bulat (sd.) ilmoittaa ennen ää- nestystä, että heikäläiset äänestä- mät Gegetshkorin sulkemista mas- taan. »Minä ilmoitan täydclli- sesti yhtymäni siihen, mitä Gege- tshkori on sanonut, ja toistan sa- Yleisöltä. Mikylän Tctälle. Karjalan Sanomain" palstoil- la on Alikylässä eräs ..Setäksi" nan ..roistot" niihin nähden, jotka itseään nimittämä pitemmän aikaa sillä tamalla esiintymät." (Masein- j 0 kirjeissään rökittänyt yksityisiä; mistosta suosiota. Oikeistosta huu- ^ henkilöitä, jonninjoutamiSta pikku! detaan: ulos!) ! seikoista, ilmituomalla ne suuren- ! Gegetshkori päätetään sulkea kah- ^ „etussa muodossa, Sftijt miimein i desta istunnosta. Samoin sulje-!y„ z^lä kerännyt kaikki kasmamat taan Timoshkin kahdesta istun- j neronsa tuotteet, nimeltä kirje nosta. ^Alilylästä Karjalan Sanomain Puheenjohtaja ehdottaa, että , 27 numerossa. Siitä saapi lukea myöskin Bulat suljetaan solmauk- sen toistamisen takia 5 isrunnost muut kyläläiset Setäksi nimiltä- neeltä armostelun itsestään eitti- Kun Bulat saa puheenmuoron; s^en suuresti mustaamaan muo- puolustautuakseen, lausuu Hän:: toou kyhättynä. Itsensä on Setä „Lausuessani tuon sanan olin kiih- ^yllä muistanut erottaa riittämän tynyt, mutta nyt minä olen timni ^rkealle siinä, ja sanon kypsän harkinnan jälkeen, j Antaapa siinä lopussa Setä ai- että minä en peruuta sanaani Jonn äreästi moitteita ainoalle pa- niitten suhteen, jotka omat Puri- pillemmekin ja syystä seinmoiscsta shkemitshin kannalla." Puheenjohtaja ehdottaa ilyt, että Bulat suljetaan 15 istunnosta. (Oikeisto ja keskusta osottaa suo- siotaan.) Bulat suljetaan 1-'» istun- nosta. Puhemuoro annetaan jälleen Purishkemitshille, jolloin jumalaton melu alkaa uudestaan. Wasem- malta huudetaan: „Te ette saa puhua!" — Purishkeivitsh huutaa takaisin: ..Ei, kyllä minä puhun!" — Jegorom (fb.) paukuttaa nyr killään pulpettiaan. — Puheen johtaja pyytää rauhallisuutta. — Tsheidse huutaa: „Hän ei saa pu- hua!" — Puheenjohtaja uhkaa rangaista rauhanhäiritsijöitä. — Saharom 2 (sd.) huutaa: ..Hän ei saa puhua!" —Melutaan, huude taan kaikki suunnattomassa seka- melskassa. Puheenjohtaja ehdottaa, että kuin kinkerilukua pitäessä sattui moittimaan Setan poikaa. Woin mielä huomauttaa, että liian nuorena kylässämme olette pukeutuneet Setan nimeä kanta- maan ja turhia moitteita aitta- maan. Sillä lapsesta suuresta- kaan ei ole toisten opettajaksi, har- maahapsien marsinkaan. Sen kyllä Setä osaa selittää että painettu lakimme, missä ei määryytta siiojata moi mura ja puut seil tekee. Saisipa Setä esteeksi esitellä muraa ja puitta noihin metsästys- ja kalastusla- keihimnie, sillä on tainnut käydä lyhkäsiksi limujen ja jänisten rau hoitusajat. Armoisan kalalajimme siiankin rauhoitusaika tuottaa main muutamille tuntumamman tulo lähteen. Lopuksi kysyit Setältä: miksi ei Setä näistä ole kirjeissään mai- Saharom 2 suljetaan 2 istunnosta, I ninnut mitään, mai silläkös Setä mikä ehdotus hymäksytään !ei näistä paheista kärsi puhulta- Särjcav $vdän. Tsheidse huutaa: „Me emme ^an, kuil hän itse etupäässä niitä salli hänen puhua!" — Puheen- harjottaa. j johtajan ehdotuksesta suljetaan hä- Pilaisi muistaa omat tekonsa,! net yhdestä istuuilosta. mukaan armostella muitakin. Rosanom (työläisryhmästä): . i Purishkemitshiltä pitää kieltää puhe- Tyotomeniine. 1 muoro, multa sitä ei main riistetä häneltä. Suljettakoon siis minutkin tästä istunnosta. (Kättenpauketta masemmalta, nauraa oikeistosta, keskustasta huuto: „tämä on imaa".) Jegorom hllutaa paikal- taan: „Niin kauan kuin me olem- On kaunis, kesäinen ilta. Pit- me täällä, emme salli Purishke- kin kapeata järmeiirantapolkua kä- mitshin puhua! Ajakaa pois mei- melee nuori neiti ja nuori herra, dät kaikki!" Tuo ueitoneii on kaupp. Salon Miljukom selittää kansanmapau- ainoa tytär, Wilma Salo, nuori den puolueen ryhmän äänestä- ja moimakas, kuin ivasta puhjen- wän Tsheidsen y. m. sulkemista nut ruusunen. Ja tuo herra, hän mastaan ja selittää, että häiieilkin on iilsinoöri Hamulan poika Hel- ryhmänsä jäsenet heittäytyivät ulos siugistä, Tauno Hamula, nuori ajettamiksi ja lausuu: ..Saamme- ylioppilas, han nähdä, kuinka pitkälle malta- Tauno tullut kesän aikansa miet- kunnanduuma on yhteellinen sen tämään tänne pohjois-Karjalaan. alhayen tason kanssa, jolle pllhe- Häiielle omat täällä tuttuja Koi- miehet sallimat sen alentua." (Suo- murinteen talon asukkaat. Koimu- siota masemmalta, keskustasta huu- rinteen talo on lähellä Vilman toja: „ulos!") Puheenjohtajan kel- kotia, Metsolaa. Joka ilta teki- lon ääni katoaa kamalaan meluuu. mät Wilma ja Tauiio kämelyret- Puheenjohtaja ehdottaa, että ken tuonne järmen rannalle. Ja Miljukom poistetaan yhdestä istun- usein myöskin nauraen ja lau nosta. Miljukom saa puhemuoron ja laen sousimat järmen pintaa pit- kin. Niinpä nytkin kämelemät he kiittää siitä, että hänelle ja hänen! tuota kapeata rautapolkua pitkin, aatetomereilleen on annettu tilai-! ivaan entinen mailaton mieli on suus osottamaan, että heillä ei ole! poissa. Mistä se johtuneekin? mitään yhteistä niitten kanssa, jotka ottamat mastuulleeu oikeiston herrojen käytöksen. (Myrskyisää suosiota masemmalta.) Miljukom suljetaan yhdestä is- tunnosta. Puheenjohtaja julistaa neljän- nestunnin loman ja toimoo mie- lien sillä aikaa rauhoittuman. Sen päätyttyä puheenjohtaja ruhtinas Molkonski kehoittaa pysymään le- mallisina. Hän katsoo melmolli- suubekseen antaa puhemuoron jokai selle, joka sitä pyytää. Hän an- taa sen jälleen Purishkemitshille, joka nousee puhujalamalle, mutta taas syntyy riimatullinen meteli. Kusnetsom (fb.) huutaa: „Hän ei saa puhua!" — Puheenjohtaja ehdottaa, että K. poistetaan kah- desta istunnosta. Äänettöminä ja miettimän näköi- sinä he kulkimat. Näytti, kun kummallakin olisi ollut paljonkin puhuttamaa, sanat eimät maan tahtoneet huulilta tulla. Miimein ehdotti Tauno, että mennään tuonne rantakimelle istumaan. Ja niin he tekimätkin. Siinä he istuimat äänettöminä katsellen ilta-auringon laskua ja rasiva- tyyntä meden pintaa. Nm» he istuimat kauan aikaa. Miimein otti Tauno Milman kädet omiinsa katsoi symään hänen silmiinsä ja sanoi: »Wilma, Wilma, minä rakastan sinua". Wilma ei moi- nut pidättää liikutuksesta tulmaa- mia kyyneleitään. Hellästi hän painoi päänsä Taunon olkapäätä mastaan ja mastast: „Minä myös rakastan sinua, Tauno". Kiireesti meti Tauno Milman syliinsä ja suuteli häntä pitkään ja hellästi. Siinä he olimat istuneet hetki- sen, kun molemmat äkisti nousi- wat ylös, sillä eräs poika juoksi rantaa kohden ja huusi: »Kirje Teille, herra Hamula ja päälle on kirjoitettu, hymin kiireellinen". Tauno repäsi kuoren auki. Kirje oli hänen äidiltään, jossa hän ilmoitti että Taunon isä on maa- rallisesti sairastunut keuhkotuleh- bukseen. Ja pyysi, että Tauno tulisi mitä pikemmin kotiinsa. Se oli isku niin Wilmalle kuin Taunollekin. Nytkö heidän siis täytyy erota. »Koska laiiva lähtee täältä I—n", kysyi Tauno pojalta. „Se- hän lähtee jo puolen tunnin ku- luttua". »Puolen tunnin kulut tua". »Niin, ja sitten ei kulje en- nenkuin masta parin päimän ku- luttua ensimäinen laima I—n". Tässä laimassa oli Taunon siis lähdettämä, kun mieli ehtiä seuraaman aainun junaan. Kii- reesti läksimät molemmat Metso laa kohden kulkemaan. Rappu- sissa tulimat Milman manhem- mat heitä mastaan. ..Mikä teillä on, kun niin kiireesti kämelitte rannalta?" kysyi Milman äiti. »Taunon täytyy nyt lähteä täältä pois", sai Wilma maimoin sanotuksi. Ei siinä ilyt ollut paljon aikaa puhella, sillä laima lähtee jo mii- demoista minuutin kuluttua. Kii- reiinmän kautta sanoi Tauno hy- mästit heille, sillä hänen piti »vie- lä ehliä käydä sanomassa hymäs- tinsä Koimurinteen mäelle. Wilma meni jo edellä laimarantaan. Rannalta poimi hän lemmikkejä ja teki niistä kukkamihon. Laima teki jo lähtöään, mutta samassapa näkyi jo Taunokin rannalla. Jou tuisasti kiinnitti Wilma kukkasensa Taunon rintaaii. »Kiitos, kiitos, rakas Wilma. Hymästi nyt! Älä unohda!" »Hymästi, Tauno!" Muuta ei saanut Wilma itkultaan sano- tuksi. Laima eteni yhä, ja yhä loi- toinina. Milman ja Taunon ne- näliinat huiskimat ilmassa. Mii- mein katosi laima näkymistä . . . Usein kirjoittuvat Wilma ja Tauno toisilleen. Kuukauden, sai- rastettuaan, kirjoitti Tauno, oli hänen isälisä jo aimail terme. Oniiellisesti moi Tauuo jatkaa lukujaau. Mutta niikä lienee sitten tullut. Harmeminm, harivemmin kirjoitti Tauno. Ei ollut kuluiutt, kuin main puolentoista muotta heidän erostaan, niin Tauno lakkasi ker- rassaan kirjoittamasta. Woi kilin- ka katkeraa se oli Milmalle. Hän mietti ja mietti, että mikähän siilien oli syyliä, mutta ei saanut mastauSta. Eikä Tauno enää kirjoittanut Koimurinteellekään. Waan sitten erään tuttaman kaut- ta sai Wilma lietää, että main pari miikkoa takaperin oli pidetty Tauiioil ja erään Hildegard Ek'in kihlajaiset. Woi minkä ammottaman haa- man se tieto löi Milman sydä- meen. Maikka hänellä oli sem-l moinen luoiiiie, joka ei helposti^ suistu, jos myrskykin käy, niin l kumminkin tämä polttama tuska! kaatoi hänet tautimuoteelle. Sy-j bän oli särkynyt. ^Näytti siltä,! kun Wilma sortuisi suruunsa. ° Parin miikon päästä moimistui hän kumminkin niin paljon, että moi otlaa hoitoonsa eiitiset koti- työlisä. Ahkerasti hommaili Wil- ma kotonaan ja koetti pysyä le-, molliseiia, sillä hän ei koskaan tahtonut suruillaan toisille ikä- myyttä saattaa. Kaikki katkerim- mat tuskansa koitti hän kätkeä sydämensä sisimpään. Mutta hil jaisilla yksinäisinä hetkinä hän ei moinut peittää sydäiltuskaansa. Katlerasli itkien heittäytyi Wilma silloin kamarinsa sohivalle. Sil- loin hän itki merikyyiieliä. Näytti siltä kuin tuo särkyiiyt sydän muo- taisi niiden kautta ulos riililas- ta . . . Wiisi muotta oli kulunut siitä ajasta, jolloin Wilma ja Tauno miimeksi näkimät toisiaan. Wil- mankiil sydänhaama näytti jo parantuneen, joskaan ei mielä aiman termeeksi, sillä hiljainen ja useimpa mielä alakuloineiikin Wil- ma oli. Erääiiä iltana kun posti toi häiielle kirjeen, meni Wilma kiireesti kamariinsa, sillä käsi- alasta hän näki, että se kirje oli Taunolta. Akisli repasi hän kuo- ren auki. Vilpittömästi katuen pyysi Tauno Wilmail antamaan anteeksi sen hämyttömyyden, min- kä hän on Milmalle saattanut. Kaikki, kaikki hän antaisi saadak- sensa asiat mielä entiselleen. Kär- siä on saanut Taunokin. Erehty- nyt hän oli Hildegard Ek'in suh- teen. Neljä kuukautta olimat he olleet kihloissa ja sitten se oli pu- rettu. Aina, aina oli Tauno muistanut Milmaa. Ei hän ol- lut rauhaa saanut missään. Hä- nen sisimpänsä soimasi häntä an- karasti. Usein oli Tauno tarttu- nut kynään kirjoittaakseen Wil- malle ja pyytääkseen rikostaan anteeksi. Aina oli se kumminkin kesken jäänyt, sillä hänestä tuntui tuo aiman anteeksiantamattomalta. Wihdoin miimein sai hän sen kir- joitetuksi. Kyllä Wilma oli saanut katke rasti kärsiä, mutta sittenkin hän käsitti, että anteeksi oli annettama. Mutta kirjoittaa Taunolle, sitä hän ei moinut, maikka sydämes- sään täydellisesti oli anteeksi an- tanut. Oli toukok. 28 päimän ilta kun Wilma oli kämelemässä järmen rantamalla. Silloin näki hän erään miehen kämelemän kiireesti^ laimarannasta päin. Sehän oli Tauno. Wilma yritti samassa lähteä pois, mutta se oli myö- häistä, sillä Tauno jo seisoi hä- nen edessään. „Päiwää Wilma! Anna an-' teeksi, että häiritsen sinua". —! Lyhyellä pään nyökkäyksellä maan ! Wilma mastasi hänen termehdyk- i seensä. j »Wilma ole hymä ja istu het-' keksi puhelemaan kanssani". ! Ei Wilma tahtonut nyt mas-' tustaa hänen rukoilemaa pyyn- töään. vtiinpä hän istuutui ki- melle. Wähän matkan päässä olemalle toiselle kimelle istuutui Tauno. Hetken katsoi Tauno Wil- man makamia, surullisia silmiä. Muuttunut oli Taunokin. Tuos- ta ennen niin iloisesta Taunosta oli tullut nyt niin makama ja hiljainen. „Woi, Wilma, moitko antaa minulle koskaall anteeksi rikos- tani?" »Seit olen sinulle jo kauan ai- kaa sitten anteeksi antanut". Woi, kuinka halusta Tauno olisi tarttunut Milman käteen nä- mä sanat kuullessaan. Siihen hänellä ei nyt kumminkaan ollut rohkeutta. Symä kiitollisuus ku- mastui Taunon silmässä, kun hän sanoi: »Kiitos, kiitos Wilma! Woi kuinka sinä olet hymä". Mähän aikaa olimat he siinä istuneet ja puhelleet, kun Wilma äkisti nousi lähteäkseen. Lyhyesti sanoimat he toisilleen ..hymästit". Wilma meni kotiinsa ja Tauno Koimuriilteelle. Moneen päimääll eimät he nyt nähneet toisiaan. Wilma koitti kaikin tamoin mält- tää tapaamasta Taunoa. Eräänä iltana meni Wilma kämelemään metsään, joka oli lä- hellä hänen kotiaan. Hiljaa ja miettimäisenä kameli hän metsä polkua pitkin, eikä huomannut kun eräältä syrjäpolulta Tauno tuli häntä mastaan. »Päimää, Wilma! — Päirvää! — Enkö saisi tulla kalissasi kämelemään?" Ensin yritti Wilma kieltää, maan sitten hän kumminkm lu pasi. Sinä iltana kämelimät he kauan aikaa yhbessä. Sen jäl keen nähtiin heibät usein toistensa kanssa. Jopa Tauno oli Wil- inan manhempain pyynnöstä käy- nyt Metsolassakin. Näytti siltä, kun Tauno olisi jälleen moittanut Milman rakkaden. Kerran äitinsä sanoi Milmalle: »Mitä siliä sanoisit Wilma, jos Tauno pyytäisi sinua omakseen? »Woi, äiti, se ei saa koskaan tapahtua. Minä en moi ottaa miestä, jolle minun oil pitänyt anteeksi annolla tasoittaa tie luok- seni. Ja moisinko uudelleen pys- tyttää rakkauden alttarin mielä surusta kirmelemään sydämeeni. Ei koskaan! Ei milloinkaan! Mutta äkillinen muutos hänes sä lienee tapahtunut. Sydämellä oil omat salaisuutensa. Niilipä nytkin. Tauno kosi Milmaa ja sai häneltä myöntämän maStauk- sen. Muutaman päimän kulut- tua julkaistiin heidän kihlauksensa. Kerran toisensa jälkeen aulasi Wilma pienen silkkikotelon ja kat- seli sen sisällä olemaa paksua kau- nista kultasormusta. Masta il- lalla, kun hän oli yksin kamaris- saan, heräsi hänessä halu painaa tuo sormus sormeensa. Silloin muistui Milman mieleen Hilde- gard Ek. — Äkkiä hän muuttui kalman kalpeaksi. Sybäntäsärke- mästi parahtaen maipui Wilma pyörtyneenä nojatuoliin. Pian hän kumminkin heräsi ankaraan päänsärkyyn. Hänestä tuntui, että sydänhaama oli jäl- leen auennut. Kiiruusti meti Wilma sormuksen sormestaan ja pani sen takaisin koteloon. Seuraamana päimänä sai Tauno sormuksensa takaisin . . . Nyt oli heistä tullut ero — ainaiseksi. A—0. Venäjiin kurssi on tänään . 2»>8 50 Ö6 2 /a :1 ltk — 268: HO Kuulutuksia. Velkojat talollisten Kärkien N:o 30 Vien kylää konkurssipe sässä kutsutaan kokoontu maan allekirjoittajan pesän uskotnnmiehen asuntoon tiis taina ensi huhtikuun 19 p:nä kello 10 a. p. keskustelomaan ja päättämään: alotetaanko oikeu den käynti tilan takaisin saami sesta konkurssipesälle, uskotun- miehen palkasta y. m. ehken sattuvista asioista; ja muistu tetaan konkurssisäännön mää räyksestä, että poissaolevat vel kojat saavat tyytyä läsnäollei- den päätökseen. Pielisjärvellä 22 p. maaliskuuta 1910. A. Rummukainen. Yöllä 27 päivää vasten karkasi alaikäinen Herman Kettunen Kunnasniemen Heikki Raas- sisen talosta vieden muka naan mustan tammahevosen jolla on pahka häntäluun päällä, sekä turkkeja y. m. Kielletään kenenkään ryhtymästä kauppoi hin edellämainitun nuorukaisen kanssa välttääkseen oikeuden käyntiä. Samalla pyydetään al lekirjoittaneelle antamaan tietoa jos missä nuorukainen tavattai siin. Kunnasniemellä 30 p. maa- lisk. 1910. Kaisa Riitta Kettunen, o. s. Laukkonen. puut suri Idtz ■ ■ km Iiii. o.-Ij iiiil. b n Karjalan radan AIKATAULU Lokak. 16 p:stä toistaiseksi, joka samassa osoittaa jonain läh dön ja tulon eri päätepaikoissa. Joonsuu—Viipuri SEPPELEEN NAUHOJA 1 ««• e"« » Joensuun K. 0.-Y:u Paperik. S lirnrifuksia. (K. ^.in. 2 k. ;a S. V. L. 1 k.) Opettajan virka Polvijärven kunnan Kuo- rrtvaaran ylemmässä kansakou lussa julistetaan johtokunnalta haettavaksi 45 päivän kuluessa tämän jälkee», tätä päivää kui tenkaan lukematta. Virkaa, jo hon on astuttava elokuun 1 päi vänä r.'10, seuraa, paitsi haettua valtion palkkaa, kunnaita huo neet yksi huone, keiUiö ja ul kohuoneet yhden vuoden byyri- talossa), valo, pol'topuut, p^lto- aata, lehmaniai-iun, 80 mrk. lehmän talviruu'asta sekä rahaa 250 markkaa. Käsitöiden opettajattaren vir ka on haettavana samassa ajas sa ja alkaa samana päivänä ja palkkaa siitä on 150 markkaa. Polvijärvi, Kuorevaara, maa liskuun 31 päivänä 1910. Johtokunnan puolesta : Väinö Varis. Os.: Joensuu, Huosiolampi. Pohjois-Karjalan kansan opiston kannatusylidistyksea vuosikokous pidetään 15 p. hulitik. Maanviljelysseuran toimistossa Joen suussa. Kokouksessa käsitellään yli- dist3'ksen sääntöjen § 0:ssa maini tut asiat. Kysymys opistorakennuk- sen kuntoon panemiselta ja lisära kennusten hankkimisesta sekä siitä aiheutuvat toimenpiteet. Toimeksi saanut: J. H. Hakulinen. Koveron kunnan lSÄMA »M!» vuoden 1910 vaaliluettelo on Maalisk. 21 päivästä I-Iuhtik. 6 päivään asti yleisön nähtäväksi e s i 11 e p a n t n allekirjoittaneen asunnossa. ÖilöJä-sä 1.910. Pekka Siitonen, vaalilautakunnan puheenjohtaja. (K. S. 1 k.) ansaita rahoja rupeamalla kirjojem- me jälleenmyyjäksi. Huom.! Hu vittava vihkoroniaani. Luettelo lä hetetään ilmaiseksi ja postivapaasti jos osote lähetetään Kustannusliike Auralle, Helsinki, I'. Jlakasiinin- katu 1. (I. 44950) Myytävänä. myytävänä Olli Pitkon Rautakaupassa. Vakuutus-Osakeyhtiö KALEVA i vastaanottaa: Henki-, ia myöntää: Pääoma-, < Vakuu- Opinto-, tuks3a Elinkorko- I ja kansanvakuutuksia iluian lääkärin tutkimusta. Asiamiehet: Piiritarkastaja Aug. Kilpi. Joensuussa Lauri Savolainen Olli Pitko » Antti Kosunen. S % Toivo Jalkanen. < Utrassa O. E. Heiskanen. j H. Vesterinen, iohmajärvellä O. L. Talhss. Värtsilassä Knst. II. Koskelo. Liperissä Kusti Koponen. g Vaiviossa Heikki Elovaara. 3 Ilomantsissa P. Meriläinen. > Juho Ikonen. » Elias Pikkarainen. Polvijärvellä O. Ahti. nurmeksessa I. Lehto. > Sulo Elomaa. -> Elias Cajander. » M. Calonius. Juuassa Juho Kannas. Pielisjärvellä Juho Kärki, esimies. » Juho Kärki, kauppias. Enossa kaupp. D. Keinänen. Uimaharjussa H. Väänänen. Korpiselällä F. Huurinainen. tviteella V. Sutinen. Hammaslahdella J. Puustinen. » H. Wenäläinen. Mulossa F. Koponen. » Pekka Kervinen. Kuusiärvellä kaupp. Juho Korhonen. Heinävaaralla opettaja Pekka Varis. Kontiolahdella Pekka Hiltunen. Rääkkylässä A. Saarelainen. Kiihtelysvaaralla Kusti Määttänon. Joensuu . läht. Hammaslahti Onkaino . „ Tohmajärvi „ Kanrila . „ Värtsilä . tul. * läht. Pälkjärvi Matkaselkä B Kaalamo . Heljiä . . * Sortavkla tul. n läh t. Kuokkaniemi Niva . . „ Jaakkima „ Ihala . . „ Ehsonvaaratul. » läht. o S: G a 9 S ?> cc ® fr -S. e B 11.00 11.40 12.19 12.41 1.01 1.13 1.23 1.4i 2.13 2.31 3.1& 3.2^ 5.42! 6.1!. 6.58; 7.20; 7.40] 7X>:>\ 8.O2 8.17 8.4b 9.051 9.4t<| - iom 3.36ll0.10j 4.10; 10.441 4.241 LO 4.52jll.27i 5.07 1142» 5.34i 12.0'! 5.52! 12 lei 2.30 3.21. 4.1 (5 4.ZF 4.59 5.13 paperia (makiiiatur) saatavana tämän luhdan kir aoa'nosta Suurin varasto Suomessa Verkkoja joka lajia, Nuotanosia, Rysiä, Pauloja sisään kudotuilla lyi jyillä ja korkeilla, Lan aa, Väriä, kohoja. Korkkikaarnaa y. m. y. m. sekä kaikenlaatuisia ! Kalastustarpeita 'n. k. uistimia, siimoja, koukkuja, va- poia y. m. Tavara parasta. Hinnat halvimmat. i Helsingin Kalanpyvdvsliike, i Fritz Sehröder, Helsinki. Hintaluetteloja lähetetään pyydet- :täessä. RuuffliinarkRuja aina saatavana Pielisjärvellä E. G. Kuuselalla. j^änipilliä ja Viulunkieliä, viulu- ja soitin- tarpeita Joensuun IQrjap. 0.-Y:n Paperikaupassa, Alho . . „ 6.11 12.36 Hiitola . „ 6. :i - 12.55 Ojajärvi . „ 7.07 1.27 Inkilä . . „ 7.3Ö 1.50 Sairala . „ 7.41 2.01 Koljola . „ 804 224 Antrea . tul. 8.19 2.39 » . läht. 8.32 2.5u 6.0c Hannila . n 8.öi 3.09 6.2! Kavautsaari „ 9.01 3.21 6.H5 Karisalmi 9.n 3.33 6.49 Tali . . „ 9.2'J 3.44 7.03 Tammisuo „ 9.41 3.56 7.16 Viipuri . tul. 9.5Ö 4.04 7.25 Pika Viip. Pietr. läht. 7.15 2.51 jona n n n 5.27 10.45 6.10 »n n » - — 5.02 Viip. Hels. läht. 1120 10.2ö 2.41 " » " 1.15 -~ 7.50 ? S Viipuri—Joensuu ff .M a « c' a » B & Hels. Viip. tul. 7.03 4.34 5.55 » » n 5.U<5 — — Pietr. „ „ 1.U3 10.12 2.27 n n » il<ö 3.54 yi n n — 7.54 — n n n — 11.38 — Soka- juna Viipuri . läht. 6.40 1.30 4.15 Tammisuo » 6.50 1.40 4.27 Tali . . „ 7.02 1.53 4.44 Karisalmi B 7.13 2.05 5.00 Ka van tsaari „ 7.25 2.1b 5.32 Hannila . n 7.37 2.31 5.48 Antrea . tul. 7.54 2.50 6.09 „ läht. 8.U9 3.05 6§4 Koljola . „ 8.26 3.21 6." Sairala . „ 8.48 3.42 7.13 Inkilä . „ 9.00 3.53 7.29 Ojajärvi . _ 9.27 4.18 8.Ö4 Hiitola . „ 9.55 4.45 8 4o Aiho . . n 10.16 5.05 9 n Elisenvaara tul. 10.35 5.24 9Z „ läht. 10.45 5.34 Ihala . . , 11.13 6."2 Jaakkima x 11.33 6." Niva . . p 11.58 6.4^ Kuokkaniemi 12.12 7.SÖ Sortavala tul. 12.45 7S0 „ läht. 12.55 7.45 Helylä . „ 1.07 7.5? — Kaalamo „ 1.55 8.41 — Matkaselkä „ 2.18 9.C3 Pälkjärvi n 2.46 9.3 — Värtsilä . tul. 3.00 9." — „ läht. 3.10 9.5Ö 6.35 Kanrila . „ 8.24 10.04 6.53 Tohmajärvi „ 3.44 10.S4 7.1h Onkamo. , Hammaslahti 4.07 10.4? 7.43 4.45 11.22 8.33 Joensnu. tul. 5.23 12.50 9.16 Joensuun—Lieksan rataosan AIKATAULU S päivästä Marraskuuta 1909 toistaiseksi. ►3 t -1 SK Asema "o © §.! : CT (Z> V* ? g_ 7 R- SD >o V Joensuu . . . 5.50 •Lehtno . . . 6.02 2 6.04 Kontiolahti . . 6.24 10 6.34 Jakokoski . . 6.50 5 6.55 Kaltimo . . . 7.19 10 7.29 Paukkaja . . 7.45 2 7.47 Uimahariu . . 7.59 10 8.09 Haapalahti . 8.31 2 8.33 K«lvä . . . 8.53 2 8.55 Vuonislahti . . 9.15 10 9.25 Tiensuu . . 1 0.aO 1 10.01 L'fksa .... 10.20 — — r3 r JK Asema '? 3 E S sr 0 ? -3 ■o -3 » "p Lieksa .... 6.M Tiensuu . . 6.19 1 6.20 Vuonislahti . . 6.55 10 7.05 Keivä . . . 7.25 2 7.27 Haat alahti * 7.47 2 7.49 Uimahar,u . . 8.11 10 8.21 Pankkaja . . 8.33 2 8.35 Kalnmo . . . 8.51 vi 9.01 Jakokoski . . 9.25 5 9.3d Kontiolahti . . 9.46 10 9.56 Lehmo . . . 10.16 2 10.18 Joensuu . . . 10.30 — — Ramatien tavara- sekä pikata- vara'oimistot pidetään avoin na arkipäivinä: kello 8 e. pp.—klo 1 päivällä. , 4 J. pp.— „ 6 j. pp Sunnuntai- ja juhlapäivinä pide tään toimistot avoinna klo 8— 9 e. pp., Joll<>in vastaanotetaan ja ulosannetaan ainoastaan sel laista paketti-, pika- ja rahti tavaraa, joka helposti pilaan tuu. Joensuun Kirjap. O.-Y. 1910