N:o*238 — 1910 KESKISUOMI Keski viikkona lokakaan 19 p:na _TL K. S. R ~u~ Tuoretta (Cocus rasp.) saatavana K,-S, Rohdoskaupassa Posmaästöpult.il! toimialalta. .SiuXnfuLn jc naatti on ljipätjimiji ^ostiiäästöpattltnhallilukien Viime ke väänä teloman te-fpajiien, e.lä maata.s- kirjeenkanlajien ich.änxusi annettai si n sääSiöpanojen mätir.äminen pos tisäästöpankkiin. on postisäcis.öpankin hallitus mahmistanm ofjjvrfääntöjo nuiinittuja poviiiääsiö^ittia uusia jMUi*l:joita Maran. Tarkoius lienee että niiiDen loi mi nm, jos suinkin mah- doltie-la. orikTifi 1 paiuninii <>.si ■luutc. Mainilut ifirjcejifiiitrniat oikeuie- 4<Hin ia welmoil«l'Zan ivälii>;fmö;<i tuima ivastaan iDäliticimohn sääs- ilöönponoja <t fu-itcitoan 10 mk. e- mm pää kerrallaan samlil.a -henkilöllä. Heiltä ei ole oiueuiia tämän sääötö- pankkitoimintansa muoksi poikeia ra- mallata määrätyllä kulkumo!'t'zl- taon. Heidän keräämänsä irarcir o- wai heti jätettämät siihen posinoimis- «oon. josta heidän5irjcenka,ntomatkan- sa alkaa. PoStiiloimisiosla anninaan uudet posnsääslöpankkikirjat ia siinä ltlinnUviään myös fuitiimcrfit säästö- Ikirsoihin. jo>.?a 'kirieenlatuaiail sitten tulee seuraamalla fo rt ro m ii e f o f[-c a »t iär- iäu sääs:öön!pani!joille ja saada heiltä tofoijtn antamansa uw ii a ikäiset fuiiit. Palikkioksi toimestaan saalvar näinä kirjnntkantajar 2'5 penniä lusläkin en- siinäisesm jäästöönpanos.a eli toisin jonoen Tultakin uubJ»U\ säästöönpani» jas:a, ijortfa ipostisäistöpankille hankki» wat. ja 10 penniä tumakin muusia säösiöönpanosta määrään katjoanatta. McälmAkirjeenlaniaj^a en nysään maassamme 1i!5i!pxä.'n l.^'00. He liik- lknwa, >yh:ä mittaa jalelemnsia ja oi- tamcssa poÄia hiistä ftj.tiän, talosta taloon pilkin kaukaisiakin maaseutua. Hi: .tulavat tässä jokap!i> m.iiiesiä >to'- incssaan atinomaislin tekemisiin 7n!in 1'eulutt'a wäes:ön. jopa sellaistenkin /alissa, sotka eimäi suuri loskaan muu- t?n tvaitvautuift Poslilaiiotjeen saatik ka poslisääslöpankin kon^ioriin. Näin ollen sopinee toimoa että kun tämä iuuriMuinen jou'ko nyt lähim-- pänä aikana astuu pos.-isääslöpankin paimelu'!seen. -ta.in;o:: am iin ;u;:- ren. waltion takaaman roiHMitofjen yleishyödyllisten i<rrfoi:ufficn hymäksi, »äs:a on:lo?:uwa run>asa hyötyä jo siunausta kan^mine wähäwarais:en ja nuorien toloubc[l: ; :!le edisiyksellc. se tuo.iaät'in, tämä po^isäasrö- p^ttkin uusi toimintamuoto. ainakin a- lusia waltiolle enemmän menoja tuin «luisja. moiÄoan huoleti sanoa, että sii nsi :<ht>ään suuriar.voine.l l!?l!vö, jon- ka >sadot N,psiiwär masiai suodessa pir- N.'n muosien ikuluess.?. Posiiiääöiöpankin halliius on sa- mo.n maamme kaik'lle po^:ito:mis- töille lähettänyt kiertoltrseen, jossa rn läibemlpiä määräiflsiä ma.iiciiskirseen- lkantajien uuden >t0 '.men järjcsiämises- itä. Äesän alussa iulisti posrimllstöpan- kin hallitus kivpailun parhaimmista sääslämMyyden merkirydiä sekä Po sn- sääslöpanlkm tailkoitusta ja toinia lä- sirrelkiviSrä konsantajnin^a kirjasista. Äilpailuajan umpeen mennessä 1 päi. »vänä elokuuta di saaPunni kokonais ta 28 7i!>pclkirjoitus a, 2ö suvmen ja Q ruotsinkielillä. PaHkiniioft oTi mäörärry kaikkien kolme. Pestisäästöpank5ihalti!us fa»foi äs ken kilpapalkinnor ja ana.::U!n: 1) enftmäinsn volkindo 300 ml., kirioitulkjeslla: „Mnnäksi rcn.^siä" ^kansakouilunopettaja Ilo Vaaralle, Hcl/ingislä', 2) 'toinen ipollfinto 200 m!., kirjoi tuksesta: „Miiä poslisääs:öpankkl jai Puhe, Eur^l.an Wäsjä aiiaan', jonla lolijii «li hra Kaarlo Derhi (Homiiiai), sekä 3) kolmas palfiiitio 100 mk. ^kirja'i- lijalle Uuno OÄniolle lirjoirnfjc^ta: »Milcn Ky.imällän uu:;^.olo »vauras tui". PÄ!un'.cha> io« määräily kaikkiaan s^is:ö>panl'.n oma!juuSiisi ja oietaan ni.^ä suuria Pcknolsia ilmaiietsr jae!- ioivnl.fi koulunuorisolle y.ui. ÄelioituÄpalkintoia ä !>0 mk. annet- liin sen ch^sa nu-iäa;iMi: : .a D. A. ^ieiiiuofle, S.Yiaijusa, jirioitelmasia: «Siiliäpä sle on(i'in" ja nunimertiUe —tv-ii kirjo>:ui'sesta: ,,Miten Juho .^oikoses:a ruLi >sciäs:ir:vainen ities". Uliomailla ioirntnxK koulussa, Ivar- sinkin kvnsokoMissa oxeucjat aiwan yleisesti PoAlisääs-iöpankii »vir^aili- joina. ,Ml>ulu-sääörö!asjai>" oivat siellä ylen tärkeiiä PoS:isääsiöpan>kin loi nunnalle, olli)n hyw>n tuottamia pieniä sen haaralonnoreja. Meidän maas^mme .lamä toimi koulunuori- son keskuudessa tähän as>i on PW)m)- hiMn ho^j.!i!ona ja onpa poslisääsiö- pankin «siamiesien luiu koulunsa loii» m? wuHna suoraan alentunut, niin e-ttä niillä msiy/iän on Ivain Z9:n nxii- heillä. Täliän nähden on vo4lija,iS'.öp<in!in hallitus pääiiänyt iäh^tää maanime faifilDc kanhousuille kier okirjeen, jossa n.ilden opeltajis.oa k'.choietc?on ^ääs:äwäislHden heräitämisekn ja 5e- koulunu>orisoösa rupea maan co imi maan posliuiäsivpankin a- sia miehinä. V mllisiay.ni.ySets*- uurnia. — Tullitulot. Tullituloi nouskval tänä muoima kuulkausi^ta :<u>Wikuu- - ^lc<!uu Äinlk. 31,715,62^:22. !WLs:aM>al tulot muosina ii)09 190,S Ä^dvat Smk. 29,830,539:37 ja 30,152,071:57. — Liaksi uutta wariinni ?ia profcsso^ rinivirkaa ehdotettu yliopistovi?. W. Rliin ja E. N. sn-llä tifituiit iuu- mu aina ^tor io H ie • Ii e!: ti e: cc lii i c»• ä saciessa ct;d pcniytartaisiiu itusi Jfcbiun.Mn ja !D;rta.u'iiuin knj.ilii- suucchi^orii.m" p.rcfcsfovlr^uir'■» ja en ii voincnilöiiftn filologian prof. I. W 2 u ö e r f) ij c 1 ! m siihen lui.vfiK-.n il.:»-..n iu;icn <mn>ifnct )fi juli5;ainiS;a nimttcU uiijrai. Prof. J. Man-dclsmm cljuy i*, eitä ny- Ii>t r cn slaoivilaiscn jolofojifcn ylimää-- riiticn pri>fe^[ori'tUDifciin ji : ,aon pcriisv-.!- Ur.sun »liisi toanjimuincn profcSsorimviLr f a jn-cmrläilfcafä ja [iaarouaiiscita f.: di- tietcc-sfä", jonka piiriin f>:rttjiii t:r!clli- naii c»s<i M)K)Wn mcnaiän fiv-iicm ja t:r- jallismid-cn prcvf c öjbt i m o: ro n alaa, fcfii o;i:ä fl<J0äDt'laijm filologian yli in. pr-of. I. I M Wlkola il m.m wi'.kaa a'ooi- mt?ii juffiatamailta nt-mirctiiir. fcviiö-- teiialvalisi ehdotcikuun ivirkaan. — Kauppalainsäädiintö. Tcnaari?sa e.fit c'['f i in Pcrja7vt<nna Suomen ka u npa- iiDainnietcvn Hcsfiiäuxrliof.iiiniuin aiumiiiis eUä hallitus als>cmai>si fomirean laati maan ehÄoiiuS:ia kauppalcriuji ynnä inuirk- si. Tonaaiitv pä^t-i- asia.n ifiibcttom esi- 4el-!äwÄsi oikeuÄoimitu-Zl»!nnasia. — Kaurojen rahti rautateillii. Jo pitemmän aikaa on huomatimvat mää- rät kaurqja wiech maastamme, ivarsin- fin sen känfi-osista ja etelii-Pohjan- maalta, ulkomaille, usein sansen hai- paan lhintoctn, tvaikka samaan aikaan omassa maassa, M-suomessa, kaurain hi:>.ia on ollut humnattawaZ:i korkeampi. Ei?ynä tällaiseen omilui.se«n. maaiaicu» dellemmc sangen epäedulliseen asiainti- laan on, sanotaan erääIsä kcs.'iiSosu>us» >l::ke Hankkijan senaatille jätbämässä a-.omuksessa, epäilemättä se, että rauta» tierabti on lluonnottoman korkea werrat- liina kaivajan omaan hintaan. ?!iinpä tele.! kaurojen rahti TurnSta Sortawa» - mk. 13 p. 100 kiholta eli siis 21 % kiuiuiin nh.'yiis>eÄä f) i n no ---1 a- tänsi-T:io- mci-ia. ffiktjnän I-cfcibcn, jotka owat osa puilleen sama>nil>intama, rahti tc.fcc sa malla matkalta 1 nxf. 38 v., cli 12 % taivaran hinnasta. Kun simrin osa kau« roio:a 'käytetään samaan tarkoitukseen kuin leseetkin, ?arjanrehuk>i, on rah:'- fnfibn perusteeton ja luonnoton. Tänä wuznnc> oli kanraffato itä- ja Suomessa huononlainen. lä'.v>Su!>mes- sa tc:a>-? chanvinoisen runsas, joien kau- ra in wirntiä länsi-SnomeZIa itä-Suo- ineen olisi kaikin keinoin edistettnivä. Tehokkain tässä olisi rahdin a!cntami- n e n. .Mii!taanialla näihin näkökohtiin ja knicmcuttiimalla siitä sunreZta i<Ä)titi>- lo?la »valtiolle, joka ehdottomasti oli^i odctctta-Missa. jos moidaan sopiivill» toi» men>i!eillä «suunnata kauran wienli rau- taicitse itä- ja pohi>iis-Suomeen, vn Hankkija anonut, että kauroista rauta- teillä, sen sijaan että se nt>k».)ään luetaan 4ui!ecn r<chtiluokkaan, ensi niarrask. l p's ä ainakin tulleivan toukokuun lop- puun aHti laskettaisiin 6:nnen r<chtilu<!- kan mukaan niillä rajuinifiilfrr kuin lii- icnnci-ihjpsääntö 5:nne5t!i ja <?:nnesta rahiiuiokasta säätää. — Painoasiamichct. 5li'si>mys jälleen aie:etiarvis'a painoasiamielnÄä paino- aiiain ylihallituilleen iulcc senaatin käsi- te!tälvA!si tällä toiiPod-i. ainftlilu yliha>lliltus ci asiassa ole tesh-- mn ehdotusta. — Postitilain erikoisaseman lttkkaut- taminen. Tcnaaitisisa csneinir. persan» tauia lenra-aliknl>vernöör»l f:rie ynnä ministev:walin^sihte^rin kirjelmä, jossa senacvii sm arin. laatia ja H. MajeskciMvan Mhi?ttää alamaisen ehdc^- tu^sci! arm. aisotMM Puntiloin eri- koäc-asLman laUaliiUmnisesta. Senaatti päätti aliÄaa k»Mil'.n?aan paikkaan e- dusktmnan anmntiösen nuhaisen as.^ii^- ■c4l)Di>ii:if'fcn s oka samalla esi^äa, c.itä ase- ■iiL3 as-^iisi ivoiimaan c.u.fi tammikuun 1 Päiwiistä al!!a<n. — Kanviaismarjahoitn. Kcsäk. 20 p. H;()f) antoi senaatti, kuten iimnetru, pää- :ö'sen, jolla kiellettiin kariviaiv'.narja^ pensasiainven >ja tuoreiden tai ktiiivatiu- ici; kanviaismavjain tuonti Suomeen, joita sen kautta estettäisiin an>er:kka!ai- s'n iphaerodheca mors uliae nimisen lois- ninen icoi»täiiiir.cn ja tuonti maahan. Äoska teistiä kiellosta hiioiiinana nwi-- nitMt >ka riw ia i s,mar ja h.' m e on leivinny: y- Ii koko nviin, on maaniv:ijelliKhallittl-k- >.'?ia Heräteuy lkys»mys s::!ä, cnto enään :.>rpeellistaiaan tätä licitoa i)fiirp:r.iä. a mv ilje lycchall ii:>u s onkin tämän jr!)-- t-r-"ta kääntynyt »a! ii on vomolocijin V, Ä> Heilelin pnokcen, jsta asiaosa on M'.nimvilseli>Ähalli.>ulse!le lausunnon an tanut. Niiden näkökohtain vcrusteella. joika ipomoloogi Heikel on esittänyt, o» maamviiselyShalliius nyt senaatille ey- doiianivt ^imenipiteisiin ryhtymisiä :<i niän tuontikiellon la!kauitani'.selii. — Dioutaiouoficn p»liisiwirkailijain cliMirt. Nuorempi poliisikonstaapeli K. I. Tenho (ennen Eklöf) Porista on li- sä»ksc!si aikaisemmin tekemäänsä eläke- anomukseen jättänyt senaattiin m. m. Oulun ent. poliisikomisarion I. Hämä- läiscn antaman todisuiksen siitä, eitä silloinen ylikonstaapeli Terho oli vako- :e!ti: »laittomasti jättämään toimensa ?uiun poliisilaitoksessa l ptnä marraS- luuta 1903, suurlakon mellastajien wä- kiwaltau>han pakoitaitnana". pidetty seminaarin tomerikunnan juh- laittamassa Uno Cygnaeuksen 100- wuotismuistopäiwänä lokak. 12 p:nä 1910. A. Ä.: Äeiröt! mitkä sana. «ynkan syys tuulen luiivenaessa, myrskyn myl-' wiessä, walon ja eion mäheteösä sekä !yiMän iviinum tvaikuuamien lvärei» den karmiessa johmu imsleen?ewät. Tillom tuntuu tuin sijfjnn kosiea ja raskas tuuli Vaihtuisi kemään repäise. wäksi tvallatiomaksi humautseisl ja myisit), joka tummia rask.iua aalibja ic.ntoan niin kummasti kohisten. Vyö- ryliäa. lieniyisi kenxiiSien maaiiÄuis- tci: l.umihiu>teiden Pl>örrytläwätsi tanssiksi hohkaavien hantien yllä. Sil- loin tuntuu kurn kellaSiumiien ja kuo, leman stjaSta nätiK ja kuulisi herää- wän elämän aurwkoi:«n riemun ja laulun sekä ftj&män ia wilun ivasten- mieliset «väreer maihtuisuvat tcwää>n ilon )a lkiemun tuntei!st. — Kemäistin tvaikut^miin mielemme .vaihtukoon- fin syysiltana, jolloin olemme kokoon» tiineet wiettÄmään muistoa miehen. jo>ka Suomen tvarfinaiselle. kansalle henlisen elämän kevään ja aamuau- rii.gon antoi.Tatwen pakkasten ja tuiskujen kokooinaa jäätä ja lunta, tuota MnSä alati pa.kallaan pysymää ainetta oli taMiolla. Korkealle aitojen la'»alle noiisimat nie:os:en harjanteet, paksut ja kamat ol'wat wesien jäiset 5ahl«t..ÄunlPa tulisi moima.joka mon kylmän ja koivam aiiremöärän saisi toi- mio,aan", huokailtiin. Allmn lähes- iy' <turm'io plchj>ois!a mnarc ja läheni lämmiitcuvät säteensä. Lumilinc>kset u^'ät tesläneer komina länmtön wai» tu:uijia ivallaan. Ne aikoimat sulaa mähitellen ja muodostua ivcsipisaroik- si. Mui:a Fijaral!pa> cuuat olleetkaan pai kallaan Mymiä, niillä oli elämän halua, liilkuntokyM, ne sulautuimat tcisiinsa, ne Moil.vat pyrkii joanetfin, niille tuli tzhveiseksi suu-rekst päämää- ra.si ja ptMMMn maÄiifi meri, m o suuri johon yksi pisara häipyy olemat- tomii>n, muitta jonne tai M Purot joh- tawar ja jaossa ka ilki pisarat, niin puh- :aal ifuiu Liikasetkin niin hyuvi: kuin huono ui n yhlMäl. Meriä kohden, meriä kohden, kaikui keväisten mesien ivoimäkas kMna. Multa moi, miten p^l^jon Äi ivasttulsu mesien tiellä, mi- ien Paljon esieilä murrcttaivana. Lu- Mlnietoklset olidvat leppUimairoman Pakjcha. Niiden läpi oli tie mvoimeksi saaiama. K,iwiä ja kanivja o'.i mesien kierreltÄvä. NöpÄkka^t, pyryilmat ja tatttMmet jäädytiiioät ja >kahlilsuval wcde? niin, emimä: ne askeliakaan hieirahtamaan päässeet. Taas nousi aurnillo ja lämmitti sekä sulani jäät, silloin pilsaraiije-tl kiiruhnivat eteen- pain. Msi pisara yksin ä pitlällelään päässyt, se talosi luminietosten jouk- 5aon, multa pij<>roila oli miljoonia. PäiiviipMieisilla rin.cilla sulaneet ivedet yhiyimäl teillä sa kaduilla ih- misten jaloissa tahrautuneisiin Mesiin. Laajan wiljawamion hangista muo- dosmneer Medet yhiyimät lantatun- kicilla ja rikkaläjillä sulaneisiin wc- — Hirmumyrsky. ,p a >va n n a, lo kak. 1Z pnä. Täällä raivoaa hixmu- myrsky. Batabanvn samina on lukvan wc.llassa. Pa^on ihmisiä on hukkunut. Sokuriruo>koiistmuksu otrat pahasti itvahiliHovttuineet. Jyväskylästä ja Keski-Snomesta. Tämä» illan maali . .Tänään ivilinitetaan j?i5euAneu- wos>m'iehen ivaali maistraatin i^iu-n- lchuclneessa >kauipungin raalihiron>ee!- Ia kello L ittapäi^nxillä. jokaisen wc:- litsijan tullee ääneslää yyiä henkilöä ja tapachtuu »vaali julietuillö lipuilla. Vaalilippuja waslaan«tetaan niin kauan kuin niitä raas'u'.vankokou?scs- sa jäistään, itotm että lanviisee odot taa. Raasjiulivankoklmljcsia saa ääniwal- iäinen täyttää yhtä lvalt»I1rjca, joka on traltakivjan antajan ilse allekirjoi- teiiÄva ftkä !warutöt:ltaiva hänen sine- tillään tahi kahdella lodÄtajalla. Eslen ju^ai>si>mme toinia lha?eneiden ivilr.a cinjsiÄueli^or. Niuiljjuomalaisien ehdokkaina on julkisuuksia nächnyt «eta waratuv- ittar; H s. H olit m c r u s, jolla lienee iuuvemyi i.awnatus, enä ivaratuoma- ri Äalo Ahlroth yelsingMä. Suometia>relaii>set omat aselianeet ehdÄkaak^eon Äilmijörmcn nimismie- hei: Toi luo Slrijdan. Wcali siis alkaa tänään Tlo G i.p. maistraatin islunlohuoneeHa rcari- h ii oireella. -- Snomen yhdyspankki. Ahdys- pankin Raahen Ivn::ori:i toimeenpa- iiemalsi joh^a.sl on tivil t:u JtMs- •iijiim komtSiM aPiilaiszoiilaja I. f>l e r 11 ul'a. Hänen jälkeenjä tuiee Paulin tälÄ. konttorin apu^aisjohia- jcif.si <pan>i.M «5cskuS5ennorin :virta in ie s. f'ff. maist. P. Sup.nen. — Oikaisu. Eilisessä Namiin kirjoi- tutissa ,X?ll<iwät kmvat >a taido' sano- taar>.. «titä.siinä mainittu kirja on „?n- nik-tunut opas". Piltiä ollat onnistunut opus. Munalta Suomesta. Ilufi shllkiiiisjitt» Sundin. Viime sunnuniaina kello 1 aikain päimällä sattui :oPa.iLs, son- ii;i asian^iii-oisel jälleen omat lutoneet fi I ä 1 ii i.sen n^nÄäiscn papin hauni ismi» i i'si. Palppi olo taupnn^illti asioillaan, Elloin hamÄ ivassaan tuli kolme nuo- rukais.ia, jclista oräs jcp^noppilas sat- tui papim c!hi inoniyään syl!äi'<mään ?.'.rloit-.a>malla mMän tavalla häntä. Pappi fumii snjAäiilyii s a pioät:i Mäi- sijän, jonka ljö.!/een pappia seurannut pol^isrl-onstaaipeki merkitsi nuorukais- un nimet muiisiikirjaansa. Aiaanantaina pide-lyssä po>liisitut>kin- ncssa ikertoi sylkijä juoneensa Työ- imcientalolla pahamakuista kaljaa, joka >s^a:ioi hänet syl-käiscllnään. Tästä, eitä mislään muulsia, oli johtiunut sekin Mäist), jonka hän teki papin ohi men- tyään. Hänen todistajina kuullut to- meriosa kertoilivat somaa pahamakui- jesia kMasta. — Asia an jätetty.raas- tuivanoikeuden tuvkittamalsi. Ntainmakoon Mielä, että Pappi oli heti sähköttämit tapahtumasta kenraa- likuwernööciille. siin. — Ku!Sa ei kemäisin ole tuullut purren li iiri nää, lÄSiien 'oy mau ja milivM avyövi)ä. Miiio» auringon lammille, jcka sulatti jäät ja antoi lu< miniemstlle littiumtsen la lämpene mi jo n ilohan! — Tämä on kemaiÄen mosien tarina. Walisliu!ksvn ja :iedoa aurink» sn airam kuluessa sulatellut tie.ämätlö myyden ja raalkuuiden jäitä ihinissydä- misiä. SiÄlä «n esille puchaydellut nlonenj^aisiaj ipi>jaroiia ett harrastut- sia. Mistä IbMy se ivoima, joka liit- tää niitä hmlantaan yhteen auita- maan ja tluksmaan toisiaan maltallaan elämän merta itohden, päämääräämme t ä >! V e l l isyyttä kzhoenTänä iltana joilloin imietÄmne Tuomen wa- lisiut^en ja tiedon maton wirittäjän juhlaa, täyiyy meidän nähdä, miten pal'jc«i jäätä on Mieiä ihmiAsydämissä ^a miiten hajallaan ja yksin haparoiwai lumien seassa ne pisaict, jotka sula- ne-t oman. iJoSPa tvoisimime nousta Mekin pildvenihattaralle ja liidellä jtellä yli. Suomenniemen >yawaii!toja tekemässä. Me näkisimme paljon kau- nista. NälZisimme suren osan Suonne n katkasta juhlatpmvuisiaan. Näkisimme tuhansien lioÄujen itkunois:a «xtfon loistaman. Tuhansille kouluille on ko- koonnuttu lämmittelemään tiedon wa- lon loisteeseen ija ehkä tul)ansista rin noista Maa jää tänä iltana.ja wedet wclmiin.a tchlymäM mbrtoihiitiiäikäh- te leivät MämiGä. Mutia ne näkisim- mc >pa>hon muutaikin. Tuolla ajaa Hu- malamen kotiin «kaupungista lyöden ja kiroten hewostaan sekä laulaa loi-lotä» len rivoa lauwa. Hänellä M ehkä juhlatmmÄma powes.saan, muita kyllä mc puiltamme ^eämme ja huokaam- me: ljääiä, jäätä. Tuolla tuiökaa tuli perhcen Munasia. Kaijahdanrme st- sään, siellä riileleimät isä ja äiti. E>i- mci he tiedä, etiä suomi Ml ii tä» nään walon lja lämmön «virittäjän juhlaa. lJäätä, sanomme me. Tvolla hiipui wäWnyt 'renkipoika ja piikatyttö lomille dvuo.eKeen. Mutana on wa- ion juihlainen tunnelma uupuneesta pcmx'sia ja innosrutsen tuli lameasia s^mästä. Jäätä, sanomme »ie. Tuolla hiipii Himchenja orja pimeiiteen hcku- monnaan hätzeällisissä ajatu.sisj.aan. Ei lhän wäliitä malistutsesta eikä täy- dellilsyydsstä. Jäätä. Tuolla ahne pää omien lt>ot.'ooja lpäiniän puuhien her- pauitamana wjuu tuolissaan. Ziaha on hänen jpäÄnääränsä. Jäätä, jää- tä. Tuolla tapatat hieiimnmat ja Hu»- nommat Ävat tÄmnä nteluagvia par- wia. Jäätä. Täällä Mri ja mohiawa wa^:akunta tväkÄvämmän oikeudellan- s a kattaa sortaa ja sulattaa idseensä heitomipansa. Hajallaan ja tMn hapa- roimat täydelliDyiiä kohti pyrknvät ihmisparat maaRman aaivoilla lumi- nietcMla! Lwacko siite ne, joiden pRvMa tie- tämäitöMHden jää aitaa- lohkeilla, malmiit omoöta puoiestaan yhtymään yhteen kul^alhsensa yhteismoiimin ikuista ipäämäärääni-lj elämän uieren fl)!iä tal/den? Tuolla elämän päiwan- Puisilla rinteillä kasivanut ihminen. Helposti on hän tieSonsa ija tPpinsa koulussa et ew ci im opettajain johdolla jaanut. Täällä pimeän laakson lapsi, pienen töllin köGö poiika tai jo- Salmi» kunnan talonpojat kenraalttuwernööriltä apua hakemassa. Muirtamat Salmin lunnan talonpo- jat owat kääntyneet kenraalikutvernoörin puoleen pyytäen että hän h«idän wai- keaan taloudelliseen as-maansa nähden au taisi heitä saamaan Mi-riiin omiStuS- oikcntensa heille aikaisemmin kuull,n.'i- siin ntaa-alueisiin. AnamiÄffen johdosta on kenraalikmver- nöcal lähettänyt senaaf .ii-, kirjelmän, joeia hän «sian walaisnuisel'i mainiciee seuraamaa: Noin W tvuoita fiti-rn, jolloinka paik kakunnalla n)HJw>ttiin taloien kesken jaka? maai. yhteismaitta ja «memä, mnutl: sa min pitälMn eräs Rossel, joka pian joicitt tekemisiin talonsoitain kanssa ja ak^o: lainata heille rahoja ottaen pan- tilit mctsäpalstqa, jot'a talonpojat jaon jäl'.'cen iaij>iwat takasin wapaaseen hai- lintro-nsa. Tällaiisiin sopimuksiin >suo«- lu.tvat talonjpaiot mielellään seurauksia asattelotnMa ja joit tai ivat sillä latvoin tuuditellen kokonaan taloudellisesti rnp- piuuaisiksi mainitusta RoKselista. Ros- sel haki sitten saamiöiensa wa?tineeksi oikeudeMa ^kauvarikon talonyoitain ko- ko kiinteään omaiisualiteen, johon kuului ei ainoastaan metsämaat waan myöskin peltcmaa-t ija muu ji! ; :ltii oicwa maao maisuus, 'kunnes talonpojat oliniat maS- saneet welkansa, ja moi nämä iiintei» m'.-:-töi kal,manm>ll« henkilölle hra Bor«- niukselle hänen tä»)dilliselii omaisuu- delieen, jonisa nimiin maat myöskin lc- Pullisessa jaossa merkittiin. Näistä syiS- rä omat nyt mainitut talonpojat, tvaik- ka edclleeni5in aismvat perintömaillaan ja suorittama» mistä kaiken weron, jurii- disclta kannalta kaci?ott>tna ainoastaan näiden -maiden wnokraapi?ii Borenirk- selta. — 2s5iclä owa»t mainiu:t talonpo jat kenraali?utvernööri!!« :Imoi?tancet useampia !eMo>'/i malittaneeina cileu- reen. in n t': a on Mossel joka kerta osan- nul löytää weruckkeita jutun lyt5äämi- s<en ja omasta puc»l.ec>taan noÄanu: >hki-- tä wZs:aan kunnianlou!ka»sjuiiu:a kai- sellaisista stiiÄä. Katsoen yllä esvdechn perusteella ^al- min kunnon talvnpoikain anonuvk.sen an- saiiscivan tuÄa haio>:nioon otetuksi, pnv- tiiä lenraailisimvernööri k.r.elmäösään se naattia ottamaan tämän asian vartit- an«?seen ottaen huomioon, etiä anojaa oivat jcxntinncet tekemään epäedullista sc« pi»iu?sia Iuot.ta>ivaisuu.»cn'a, fofemntto' mni!!en'a ja lakien tuntemattomuuden \i!ia, nefä antamaan häneCe pääiökseSt.i :ici>:n. — Suom. K.. —- Wa«han Waasa» (irlditr^tuuioi luoiviurtagva'1 loanihoiito färföie-raän mel kein jitCu päiiva uuftia muinaic-aarteitc. Niitilpä t.l 12 pnä töt;bcttiin kuorista alnärin wa/jemimaU.ta puolen taitcellises-- ti lmaalattvi«)en fra.iineniitten jäne.'ä, jotta oliuvat nia<^iatuit harmaaseen tiwi- seinään iliman wälir>.rppausta. Paikan »n ute^.airiNa sil.mvltä kätleny: sora ja lutirijiujncinu ei ole ennemmin huomattu. ilL-mi on Jiridn iivaachaisin osa ja rakcn- nlitii pollkästiiun harntalSia kimestä. Maalaulsrit ouvii& mi)ohe»ipini aifo-i'w ravatut piiloon. Märit kirtkaat ja kau- niit. Äa<?esta päliitläen an ktrtko wai- haijinipina aiitoina ollul maa-lattu ck»k»- naisuudellaan sisäpuolelta. Ennemmin mainittu kellari sakariston lattian alla on nyt melkein fotonaun p,vlja-tenu ja ulottuu foto scvkartston lattian alle Pieni laut^käytälivä, jo^a puoäe^i hiil- iyncitä joitteitä wiela tatvcuiiin, «m joh- tanut kellariin isalkaristvSta,' kellarin kai- to -on ollut holtvÄnain?n. Ratin toit ien kaiuxnninen ja korjaaminen «älle wuc- bel'c lopetetaan näinä pä-iivina. Cnii te- sänä poistetaan ne wä>hät, mitkä wi<lä oivat jäle'lla. Kun kaikki s oi a on pois tettu. saa ^»rikoÄa todellakin >valiaai».n ivaikntMicn. Pian saapui» maisteri ?lin- ne patikalle ja siilvin a»vataan rauniot^- sa lötMMiät haudait. — 35? — Talo 13 päimäZsä. Juku aika iii- teit kirotcli sanomalehdissä uutinen e- rääsiä amevi?«lais«sta pohatasta, jc^c nuolelle Fiti-siiSsellocn" maluuzli talon N tunnissa. Talon kaikki osat olitvat jo eniv.koila w»I>misd?tut ja ainoastaan ko- kconpano suoritev.iin sanorus-sa ajassa, ja ^uvrella työrvoimall». Mu?ta Piippolan LesieiäSsä saawuttt« ti in sellainen tuioS talonixoösa. »Uä y?i ntie? teki pyÄySiä metristä talon 13 päi« wäs>sä! Tuon rv:e«van mi-qcn nimi on Jussi Piippo, ia on hän ja tehnyt yksi nään 5 mbÄkiä, miÄä hän a».na atjunno<i puittieesffa ol«ville m^Ypi ja tt^e ryhzyy tekemään uutta sijaan. Niinpä nyrkin tänä syksynä myytyään .MuStaksrpi" möikinisä, men» Piippo I pnä sysykuuta synttään metsään Ihökaliuneen, ja muut» ti saman kuun 16 pä>wZnä uuteen tu» paansa asumaan, viettäen välillä 2 Ie p<.<äimää. TuZ-ilsi^fm cn oikein .ulos lämpiävä" seitsemän leiman uuni. min» kä Juho pisti loukkoon päitvässä apu» miebeMl Pmttawara on oteltu !ait?i ^ystösoä tufean ympäriutä. EdeW<siä mökkejään tehdesii ei ole Iu- ho wanheneo«an joutanu-t, joskaan ei nyt jeMään noin ru-t^ovsaa ole pitänyt, Viimeisen teoksensa risti Piippo .Ztaju- laiii", pitäen itxefkm litä pian tehtynä. Niehen to^mnuS työaseen käyttöön on?»:» hariviinainen. Zliinqä kerran syn< tyi wävt>e haMosylen ha^uuajaSta ja sii- tä viinahallin axiLka. ^uh» rvhty: ie» kemään haÄllqa ja vastaväittäjä lato» maan pinoon. StLen pinon täyteen tu!« lesia havaittiin suhen kuluneen al?aa 2il nänuMia! — Sanf. c. ka >li)ön lomakiia on mazumattoman ojan iic!i>»Ni muruista hanttinul. — DjciUQäio liemaijsllä rinteellä kastva- nut. 'toultUM iRvistyljeK.ä «^a»lja> jaa- nui chnunen tolienjä laarjon lapjelle, nt.ntum !t«watnen ivejipijara miriaa äaatioa koalien, auilaatjeilja laakson ^asta «teeiLpäin läpi lummielostan. Tuolla luoitnatas, hyioauth-ainen wit ta» nuooi Mtö tar por.a isluu 'boa- tunpenlillä yhÄetzja heikon, hiljaisen ja Ujon rinnMa ammentautassa tiedon aarieisla. Ojentaako hän auttawan !kä.ensä lh«ik«mlmalleen, jollei muuten voh.alijmt ja ymmärtämi>k>en muo- dossa- Tuolla kaiku» puslin jääöylli> iesti ja naapuriienja eoeSjä tunnalli ^esti tuÄenut. Täällä repaleinen h: .»»ojenja orja, ^cka n»'.)uaa »tcivan eia Jiuiu r^iaruntioilta alt ui jm, muita joiiiä rinnasta jää a»!.aa to laeilla ja jvnta mieti palaa parempaan elämään. Ojeniaivatlio he täiensä loisilleen yh teiemoiiimiin. yrmääkseen keiväiSlen we sien taialla eteenjpÄn. — Kikft kulke «ui ihmeet maaiiÄiasja niin yksin? susi, että he usein unoyraivai sen Miman^ joka on MälAÄnätön silloin, kun jäitä «suiaiellaan chmiZrinnoisla, niinitläin raEauden. lähimmäistä?oh. taan. Ihmiset unohtatuct >milä ap. ,Paaio. lanoo: JvS minä chmi-sien ja enkelten tiÄillä Puhuisin ja taSkti ja- laisuuidet tietäisA ja kaiken tiedon ja ,ei niinulla «liisi rakkamiii. niin minä .olisin nilnömn lhÄi!sewä maski tai kili- ftwä kt^iikunen. S!yt, ikun ime istumme kunnioitta» .massa «suomen kansan tiedon ja tva- lon wiriltäjän muotoa, tnirn jossa Pikkn-autiäia. — H««meri X»tnw«j»cfrf«. Haap.» Ichti kertoot Maanantaina saapui t«» mic<rc«nne eräs naishenkilö Aojak- tulisia, ^ja toi nächtäu>a!ieu>n'e elämän huiinnerin, jo»rka talotaS Aenjami Ä,o« ia^kalasia oli saanut vertcstaan n. k. ^c.cian «Ui Lnndin losken alapuolelta. Hummeri olli tultaessa ,han tainnu?sis» sa. niu»ta kutsuttuamme apuun slätnlää- /ärin ja amtfituantuK sille tämän neu- iroc:a mailoa ja tuoretta kalaa, virkis» tyi se ^ allkoi uiskennella sille «rsninpai» kaksi an«amass«nme vesialtaassa, jossa se vielä nyL-in pui?e.'ehtn reicpaana ja mikäli me alsiaa ymmärrämme, cvsomaan» sa tytttyväösenä. T^aicha suomalainen sananlasku sa» no-z. ettritvät kracvu-t eikä aateliset me- »rkty Pvhganmaalla, mutta fim Tor» nionjoesta aJCba hiwnmrre;-a saada, nitn kuka tietää, minkälaisia p.vooneja tvi'lä >'nne saamme, ft^yy lehti huolestunee» n rt lop Mi. — CVS»»e>«-s«k». Joutsenon fitkfc» qerran Johannes Herkcpaeuksen po la ja auraaja Ioursenon kirtkoboiiana v^or- iiiiä JohannÄsenpoika ot.i kolipaäjäniä mi.laan nimiseen )ous:nius. Lapser mäansuv^ nimen ruoislnmukaisctisi ja > imiktivä^ i^enlsiä toisit T.vahneiisi toi- su sivanaeuklsiH. Ztsi tiir?->herra Jon- scniiittscn vy.ttäristiä jou,ui naiintsiin ^uufenon kapxalaitsen Jizhanned Vai» .iivivkscnposan kanssa, jonka isä oli ia- .onpoiia. Ka^ipalai^en Jodanneö Marti- ituksonpo^n laippsisa eitti ^o:!a icfcriti-ö nimen (munSrflsföta roitlä yhden askeleen. »ioSka jomsen latinatsi on cygnus, muo- dosti hän äitiliKä nim">tä i.-selleen juku- n 'M «n Cygnaous ja tuli hänestä siis su» mun kani.ai'ä. T«KariaS Cygnaeuksen pojista rääii i- sän kaima ZakarlaS Cygnaeus (synlt. '.i, 1733, tucvlkrt Porvoon vainopä-tv.llä •l t lb09) Poirocon pitrpaKt. Piispa ZalkarioS Cygnaeuksella eti ne!» iä poikaa^ jen-äa vanhin, Zakarias hän kin. olä samaten Luin l'änsä jonkua» ai» laa Ponvaon hiippa!imnan pi-.vpana. mut a kuoli Pie>tari?sa Pivtarin piiri» lunnan Iutoriloisten s-tuiafunt iti piis pana ja pääikonjsistvrin ysinnelhenä. jiolmas poika ^>akob Acvrg Cngnaens oii lääninra!hastonhoi'ajana Oämeenlin- naesa ja hciil^i loppui! nisä 0vtam-in>'z Lep^äk^-^cn kantansa Janukkalaska Tä- män >Iai5ob Georg Tygnaeu'sen ja ha- nen vai»nonl>a, Johanna Fredrika Aej- melauVsen (Turun ho!vio:?<uden adlvo» ka<.tin Josef Ae^melaeuksen :yftär?n) poika oli Uno Cygnaeus. ' — 9L Reintitt pitii s «mataisi» m ie- leilvikaisia» j» ehdolta» suomalaiset pautowiksi pavopiit»»»». A. Reinvctt tekee Nolv. MrernzaSsa s:lkoa suomalais» ten nälkökannasta yleiSrvallakunnalliscen mielectmiK kt«wastuisi suuren tvaina» ,a-> elämän työ oikeassa^ walo»saan. Ei minään ihmetan^asluksknc tai saa» wut:ainattvmana mahdottomuutena, ivaan chmisenä ?hmis:en joukossa elä» n cc n ^kapäitmätsenä työnä. wielä sÄ- toisena Hönä. jota rakkaus johti. Sil» tä hän rakasti laatjon lasta samoin kuin elämän pä>lwäpuolen ivaloisaa kuNaa. Hän huomasi Söyhyydesjä, puimeessa ja rietämätiöint>ydess.ikin elänön ifaniialkifem polvessa iiÄamifc» ja elämiLmahdollzsuuksi'.. Hän iusk:n aa :visti .i^lääin työnsä laajakantoista seuraul.sia. mutta hän antoi rakkauden .j^h:aa u^seään ttiin suuria 7l>symykstä raiiaÄ:oesja kulin sosepäitväisen elä» män pieniä weiwol!ift»uksla läyltäesjä. .Jospa meillä^ jorka tänään hänen tttuiSiooan juhlien tvietämme olisi osa» kaan hänen rakkaudestaan kaikaa ?oh. taan. Jospa me hänen lamallaan elä» malla iditfauiöcSIa mzistmme jokaisia tiellemme joutmvaa auttaa ja cpasiaa walon lähteille, chkä silloin Cusmetl moassa ikuuiuisi porojen kirinä, kien kohmq, tvii!loljen myönnä, ei tu- IjoiJjttti Qärtoietrane sinitvesien wilk- kauden ja Ylsynieliisyydcn aikaansa- Niai.a, »vaan »hmisttnnoisi^ läikäht?» lewien »voimokikaidm mir.ausien täh» den. Ilma Tuominen.