Torstaina 8 p. Syyskuuta KARJ ALATAR N:o 101 - 1910 läänin kumernöörille, ettei sanot- tuna aikana ole tamattu ketään rikkomassa mäkijuoma-asetusten noudattamista mastaan eikä näin ollen takamarikkoon ottojakaan ole tapahtunut. Muualta Suo mesta. Suomen ulkomainen kauppa »vaihto w. UH). 1 ). (»21,<» milj. markkaa. Mitallista tilastoa on ilmesty- nyt: 1 A. Kauppa. 2!>. Suomen kauppa Wenäjän ja ulkomaltojen kanssa sekä tullilaitoksen ylöskanto w. 1909. Suomen koko ulkomaisen kaup- pamaihdon armo w. 1909 on las- lettu nouseman 621,G miljoonaan markkaan. Tästä määrästä to lee ly i ,8 milj. markkaa Menäjän kanssa tapahtuneen tamaramaih- don ja 433,8 milj. ulkomaltain kanssa käydyn kaupan osalle. Suomen koko ulkoiiiainen kauppa- maihto on w. 1909 Lisääntynyt 13.1 milj. markkaa eli 2,ö pros. edellisen muoden määrästä. Tuon- uin osalle tulee tästä lisäyksestä 3.l> milj. markkaa. Kun mienti on lisääntynyt enemmän kuin tuonti, on tuonnin enemmyys siis mähentynyt. W. 1909 oli tuonti 112,6 milj. markkaa suu rempi kuin mienti, wastaawan määrän ollessa edellisenä muonna 120.3 niilj. Kailppamaihto Menäjän kanssa lisääntyi 22 milj. markalla eli 13,a pros. edellisen muoden mää- rästä. Tästä lisäännyksestä tu- lee tuonnin osalle 18,2 milj. markkaa. Mitä ulkomaltojen kans- sa tapahtuneeseen tawaranwaih- toon tulee, mäheni se w. 1909 >!,9 milj. markkaa. Mienti lisään tyi niin. kyllä 7,7 mij. mutta tuonti taas mäheni 14,6 milj. M. 1909 kasmoi näin ollen tuonti Menäjältä, jota mastoin tuonti ulkomalloista mäheni ja »vienti Menäjälle lisääntyi suhteellisesti enemmän kuin mienti ulkomal- töihin. Tullilaitoksessa maltiolle lasket- tu ylöskanto nousi m. 1909 sa- moin kuin edellisenäkin muonna ''<».9 milj. markkaan. Ainoastaan ro. 190 < on ylöskanto ollut »nai- nittua määrää suurempi, nousten 31.2 milj. markkaan. Suomalaiset lailvat Laa- tokalla. Moimassaoleman Menäjän ja Suvinen »välisiä kauppasuhteita koskeman lainsäädännön mukaan omat suomalaiset laimat oikeute- tut harjottamaan merenkulkua Laatokalla, myöskin tämän mests- !tön menäläisellä alueella. Suo- nialaisilla laimoilla on niinikään oikeus ivälittää liikeyhteyttä Laa- tokan rantamilla olemain sata- main sekä Pähkinänlinnan ja Pietarin kaupungin mälillä. Tähän asti on ikimuistoisista ajoista saatu häiritsemättä tätä oikeutta käyttää. Mutta nyt uh- kaa siitä tulla loppu Menäjän raha- ja kauppaministerin yhtei- sen toimenpiteen kautta, jolla Suomesta kotoisin olemia laiivoja kielletään tästedes kulkemasta Suomenlahdelta Nemaa myöten Laatokan merelle. Kielto ei tosili maikuta suora- naisesti nykyiseen asiain tilaan, .niin kauman kuin laimaliikettä Laatokalla mälittämät siellä ny- kyään olemat alukset. Mutta kun Suomen muista osista ei saa Laatokan mesille miedä laimaa, ellei siitä suoriteta tullia Menä- jälle niin merkitsee tällainen kielto itse asiassa kuolemaniskua Suo- men laimaliikkeelle näillä mesillä. Sillä selmäähän on, ettei tätä liikettä lvoida tyydyttämästi yllä- pitää ellei sitä mälittämää lai- mastoa saa tarpeen mukaan täy- dentää uusilla, ajanmukaisilla aluksilla. Suomen Pietarissa olemalta kauppa-asiamieheltä on äskettäin saapunut senaattiin asiasta kirjel- mä, jossa tehdään selkoa Suomen laimaliikettä Laatokalla uhkaamas- ta maarasta. Maakuntakokous Wiipuriin. Useilta tahoilta maaseuduilta saapuneitteil toimomusten johdosta on suomalaisen puolueen, nuor- suomalaisten, ruotsalaisen puo- lueen ja maalaisliittolaisten pai- kallisten piiritoimikuntien kesken ryhdytty järjestämään samanta- paista yhteistä maakuntakokousta, joka kesällä pidettiin Seinäjoella. Kokous pidettänee Miipurissa eiisi tiistaina. Kymin kappalaisen Maalissa miime sunnuntaina sai enimmät äänet 2,991 toisella maalisijalla ollut Pitkäniemen keskuslaitoksen saarnaaja S. K. Penttinen. Terijoen tvenäläinen kimuaasi. Lauantaina mihittiin suurilla juhlallisuuksilla, 3,000 hengen läs nä ollessa, Terijoen menäläinen kimnaasi. Crattmi kanalvau korjaus- ja sytvennysthöt, jotka alettiin miime syksynä, päät- tyiivät n?iime perjantaina, jolloin työmiehille suoritettiin miimeinen nli. Mi-töidenjohtajana on ollut »vanhempi rakennusmestari Juho »Laatikainen. Korjaustyöt owat suoritetut »valtion kustannuksella Töissä on ollut noin 30—100 hen keä. Punatautia Riihimäellä. Riihimäellä on tähän asti sai- rastunut 7 henkilöä punatautiin ja on taudintapauksista kolme päät- tynyt kuolemalla. Heinolan kylpylaitos häwiä mäisillään. Kirjelmässään Heinolan kau punqin maltuustolle on kaupungin kylpylaitokse»! johtokunta ehdotta nut, että kaupunki, koska kylpy laitos siinä kunnossa kuin se nykyään on, ei »vastaa tarkotus taan, ostaisi sen 28,000 markalla, summa, joka saadaan kun yhtiön melat 18,000 mk. sekä yksityisten hallussa olemat osakkeet 10,006 mk. yhdistetään. Ehdotuksensa yh teydessä johtokunta ilmoitti kylpy laitoksen rakennusten oleman iva kuutettu 80,000 ja irtaimiston 9,000 markasta. Asiaa harkitse maan asetti »valtuusto komitean. Pankkipetos Pietarissa. Pietarin lehtien uutisten joh dosta, jonka mukaan Malkeasaa- ressa oli »vangittu muuan henkilö, joka määrällä shekillä olisi nosta- nut Suvinen Pankin Pietarin kont torista 40,000 ruplaa ja jonka uu tisei» mekin julkaisimme, on Suv inen Pankin johtokunta tiedustel- lut asiaa telefoonitse Pietarin haa rakoiittorista, josta on ilmoitettu mainitussa uutisessa oleman sen merran perää, että Malkeasaarella on tosiaankin pidätetty eräs hen 'ilö, jolla oli 41,000 ruplaa ra laa. Mutta rahat eiivät ole läh- töisin Suonien Pankin Pietarin onttorista. Mangittu henkilö on näet erään pietarilaisen pankin »virkamies, joka oli ka»valta»»ut mainitun summan. Pietarin po nsi on kieltäytynyt antamasta to pahtumasta lähempiä tietoja. Ihminen saanut liekeissä sur mansa. — (Eläimiä palanut. Miime maanantain »vastaisena yönä klo 1 syttyi Malkeasaarei» aseman läheisyydessä Meiiäjän zuolella n. s. Netukylässä talolli- en Juoseppi Antiiip. Tiihosen kar- japiha tuleen, saaden alkiinsa hei- liäivajasta. Liekit maltasimat heti arjapihan ja talon suuret asuin- ekä humilarakeiniukset. Maikka Malkealan ja Rajajoen palokun- nat uutterasti sammutustyötä te ^iwät, joutui kumminkin koko talo, iviisi asuinrakeniiusta ja kaikki uk ohuonerakennukset sekä irtaimisto tulen saaliiksi. Taloon oli masta edelliseiiä päi- mäiiä tullut renki Lempaalaii pi- täjästä. Hän nukkui heinämajassa, josta palo sai alkunsa, luultamasti )änen huolimattonian tulenkäytte- yiisä muoksi. Reiiki ei ennättäiiyt majasta poistua, maan sai sur- mansa liekeissä. Majasta lemisi uli tamattomalla nopeudella na- mettarakenlmksiin, jessa paloi 11 ehmää, useita sikoja ja siipikarjaa. Edelleen jatkoi se tuhotietään milja- aittoihin sekä asuin- ja humilar» ennuksiin, joista asukkaat töin tus^ in saatiin pelastetuksi. Heiniä paloi lähes 100,000 ki- oa. Koko mauria on laskettu noin 15,000 ruplaksi. Palaneet rakennukset viimat ma kuutetut Seinstmon palomakuutus yhtiössä aiman alhaitesta sum masta, jota mastoin irtaimisto oli aiman makuuttainaton. Humila asujamet saimat main pienen osan irtaimestaan pelastetuksi, joten he- in kärsimät melkoisen mahingon. Sammutustyötä maikeutti siiuresti meden puute. — Miip. Fasaaneja 17 kpl. on lääkintänenmos L. M. Fagerlund tuottanut Godbyn met- ämaille Funiströmin pitäjässä Ahmenanmaalla. Jo aikaisemmin- rn on hra Fagerlund tuottanut asaanena Ahmenanmaalle. Lin- nut omat kaikkialla maassamme rauhoitettuja lähimpien miiden muoden aikana. Kiwi lvientitatvaraua. Ä. U:n kuulon mukaan oi» eräs )ampurilainen nliljoonayhtiö neu- motteluissa Kemiön pitäjän Wii- in tilanomistajan mapaaherra Wrede»» kanssa kahden graniitti- alueen lunastamisesta. Tarkoitus on louhia graniittia mientiä mar- en. Puheenaolemissa muorissa olema graniitti on kauniin puna- märistä ja kuuluu sitä oleman useitten muosikymmenien ajaksi lou- hittamaksi. Eräs saksalainen asian- untija oii käynyt paikalla muoria tarkastamassa. Ribinskin wiljamarkkiuat. Kaksi peräkkäin seuraamaa ka- toa — miiniemuotinen ja tämän- muotinen — omat maikuttaneet erittäin pahasti Ribinskin milja- inarkkinoihin. Ribinskin satama on täynnä miljaa ja tulossa oli mielä suuret marastot noin 200—230 tuhatta puutaa miime muoden satva. Kaupungin alapuolella vn aluk- 'ia Mvlgälla nvin 20 mirstan zituudelta. Kauppiaat, jotka omat ostaneet miljaa kalliilla hinnalla, koettamat 'äilyttää aseman ja eimät alenna lintoja. Ostajat taasen, näh- tyään suuret marastot pidättäyty- mät kaupoista ja odottamat hal- zaa miljaa. Kaikki tämä maikut- taa erittäin pahasti markkinani tilaan. Odotetaan useitten mark- kinaknninkaitten niararikkoja. Ulkomailta. Kolera Saksassa. Berlinistä, syysk. 5 pnä Spandanssa o>» eräs »virkainies kuollut koleraan. Kolera Italiassa. R o o n» a, syysk. H pnä. Apn- liassa on »vilorokauden kuluessa kolerami sairastuiiut 20 henkilöä ja kuollut 17. Rooina, syysk. 3 p»»ä. Apu- liassa on miime muorokaudella 19 henkilöä sairastunut ja 13 kuollut koleraan. Huhut kolera- tapauksista Genomassa peruitte taan. Kööpenhaminan sosialisti- kongressi. P ä ä t ö s l a u s e l m a S u o m e n puolesta. Kööpenhaminasta lennätetään, että sosialistien kongressi on tors- taii»a tehiiyt päätöslauselma!», jvs sa lausutaan inyötätilntoisuus Suo- a sen oike»lden puolesta. Siinä ehotetaan kaikkien maiden sosialis teja kansaiinväliseen mastalausee- ee>r Menäjän hallitusta »vastaan en menettelyn johdosta Snomeii uhteen. Edustaja K. Wiik Hel ineistä ivetosi ranskankielisessä zuheessaan Ranskan työläistei» unioniin, Kansainmälinen kon- gressi snnniiittelee yhteisiä niielen- osotuksia Suonien puolesta kai- issa maissa lokakilnn ensin»äise>lä miikolla. K ö ö p e n h a in i n a s t a syysk. ' pmä. Sosialistikoiigressissa toi- mi puheenjohtaja Clausen. Eilis- päimäii kuluessa ehdotetut 8 pää- töslauselmaa hymäksyttiii» ykstmie- isesti. Päätoslauselina Suonien puolesta mastaanotettiin riemulla ja pitkällisillä hyivähmldoilla. Ilmoitse yli Zltlannin. öiemyorkista lennätetään, että Atlantic Cityssä — kuulusassa merikylpypaikassa Mdysmaltain itäraiiiiikolla — malmistellaan nyt- temmin kiireellä Mellmanin iln,a- matkaa Atlannin yli. Alatta on näet niäärätty syysk. 2^> päimäksi. Jlmalaima „?linericassa" on paikkoja kuudelle henkilölle. Masta neljä henkilöä on määrätty lähte- maksi, nimittäin Wellman itse, iii mööri Marunan, tämän lanko mekaanikko Londe ja austraalia- ainen Irivin. Muille paikoille pyrkijöitä oii rnnsaasti niiden jon ossa muutamia Amerikan miljo näärejä. JlmapurjehdnS. Tanivillestä, syysk. 3 p:nä. Il- mapnrjehtija Moran on saamut- tanut uuden maailmanrekordin orkeusleniiossa pääsemällä 2,3^2 metrin korkeudelle. Moranin las- eutuessa alas moottori pysähtyi 2,300 metrin korkeudella, mutta Morani» onnistui kuitenkin iva- hingoittnniatta liukua niaahan. Yleisöltä. Arkkitehti Ilmari Launiin alttaritaulun arlvostelnjen joh- dosta. Paikkakilntainme molenlinisia ehdissä oii ollut kerrassaan anka- roita armosteliija herra Lauiiiin alttaritaulusta, lukuunottamatta nimimerkki I. I. S:n kirjoitusta Karjalattaressa. Kun mainittujen aiiomalehtiarmostelujen emästä- mäiiä miiine sunnuiitaina snuiita- 'in askeleeni Joensuun kirkkooi», ajattelin, mitenkähän epäonnistu- iieelta tuo taulu mahtaa kirkossa näyttääkään, taulu, jossa tähän- astiset arivostelijat eimät olleet huomanneet juuri nimeksikään tun- nustusta aiisaitseivia kohtia. Häm- mästyksein oli todellakin suuri, kun taulu, joiika täkäläinen arivostelu oli aimaii alaspainanut, teki mi- nuun mastustamattoinasti suu- remmoisen maikntnksen. Tosiii oli malaistuskiii erinomainen; samai- iien aurinko, joka noin pari tu- )atta muotta sitteii pimeni, kun Mapahtajan pää kallistui ristillä, oisti nyt hymyilemän kirkkaana. Taulu maikuttaa tositaiteellisessa koruttomuudessaan sangeu moimak- aasti; katsoja ei moi mitenkään äädä »välinpitämättömäksi, joko )änen täytyy aiheen johdosta aset- ua sitä mastaan tai antaa sille täyden tunnustuksensa. Ja tämä oii minusta hymä enne taulun taidearmoon nähden, että se joko mieroittaa tai »vetää puoleensa. Eräs armostelija mäittää, että muka niin synkkä ja raskas maa- aus kuin herra Launiin alttari- auli» ei mitenkään suhtaudu sel laiseen juhannustunnelmaan, jota Joensuun luth.kirkko puhuu. Mutta täniä lienee erehdys, sillä taitees- 'a käytetään juuri mastakohtaisuu- deii lakia korottamaan maikutusta. Taulu ja sen ympäristö synnyttä- mätkin taiteellista essektiä lisää- miä m asiakohtaisia tunnelmia. Tällaisia vmat ensinnäkin aatteelli- elta kaimalta kirkon hymyilemä uhanniistumielina ynnä taulussa ilrnenemä symin murheiiäytelmä ja synnin tuoniion painoi silmään taas maikuttaa edullisesti maalean kehyksen ja tummemman taulun aikaansaama kontrasti. Herra Launiin taulu someltuu siis ai- heeseensa ja märitykseensä nähden marsin hymin Joensuun kirkkoon. — Mitä taas tulee itse aiheeseen, on mäite, että ristiiiinaulitun Kris tuksen kumaaniinen olisi muka liian manhanaikaista, kristillisen maailiiiankatsomuksen kannalta marsin outoa. Risti ja ristillä kumattu Kristus oii kristittyjen kallein ja pyhin tunnus, se ei mil- loinkaaii muutu, eikä saa muut- tiia, manhanaikaiseksi, niin kanan kuin kristiiiuskon ydiiitotuus, Gol- gathalla toimitettu somitus, on elämänä moiinaiia ihmissydäinis- sä. Raaniatmi mukaan on myös Mapahtajan ristinkuolema kaikkein korkein ja suoranaisin todistus Iesukseu mapahtaja-rakkaudesta. Muistelkaaniiiie maan Herran eii- stinäisiä sanoja ristillä: „Jsä, aniia heille aiiteeksi, sillä ei he tie- dä mitä tekemät". Moiko sen kor- keampaa ja snoranaisempaa rak kautta osottaa! Jos ottaa esim. tnon idyllisen aiheen: „Iesus siu- naa lapsia", josta Plockhorst on saaiiut kylläkiu iiiiellyttämän taide- luoman, min se ja sen tapaiset aiheet maiknttarvat »väkisinkin joka- päiiväisesti, eikä todista mitään sen suurempaa rakkautta, kumini- tä taivalliset ihmiset, joilla o» lap sia kohtaan hellästi sykkimä sydäii (ja keiiellä sitä ei olisi), ilmoille saatu at. Eräs armostelija myön tää, että Kristus ristillä on tau lun aiheeksi merrattoman nleivä, mutta että sitä inuka on taiteili- jan niitä lvaikeiii knmata. Se moi kyllä olla totta, mutta on huo- inattama, että mitä taiteilijalta puuttmi, sen kormaa itse totuus, jota hän tahtoo kuivata. Juuri Kristuksen jumaluutta on taiteili jan mahdoton saada ilmoille <se ei synny siten ivain, että kuiva- taan malokehä Knstukseii pään päälle!», mutta tätä yritettäessä ei ole nukääii aihe kiitollisempi kilin „Kristus ristillä", sillä itse aihe panee katsojan tajuamaan, mitä taiteilija turhaan koettaa esit- tää. Uskallan tässä alempaiia kajo- ta siihenkin taidekriitilliseen arrvos teluun, jonka Karjalan Sanoinis- sa taiteen armon liimessä esiinty- ivä tujoittaja on jilllisullteeil saat- tanut — katsoiipa siihen oikeuden ja totiludeii nimessä olemani mel- moitettllkin. ^Armostelija niyöii- tää, eitä taulussa o>» joku määrä tunnelmaa, mutta eitä „sekin on eiieunnän ranhatoiita ja hapuile- maa kuin ivakamaa ja suuripiir- teistä". On kuitenkin huomatta- ma, että tuo „rauhattoiiluus" ja .Kelvottomuus", jota armostelija on huomaaminansa taulussa, ja joka ei suiiikaau miltään taivalla häiritse kokonaistunnelmaa, on itse aiheen maikuttama, se on, mitä ruskoon ja pilmiin tnlee, luoniiol- ista jälkiniaiiiinkia tapahtililees- a maanjäristyksestä ja Kristuk- en kasivoihin nähden kuoliiikanip- pailusta. Että taas nuo »vaakasuorat alat eimät olisi sulmituneet yhteeii, ei pitäne paikkaansa, sillä taimas ja maisemahan esiintyivät s a in a s " a ruskomalaistiiksessa, luoden opusointtiisaii punertaman taus- tan. Ja Kristuksen ruumis, joka zystysuorasti jakaa taulun, esiin- tyy siksi moimakkaasti, että tuo maakasuora^ jaotus jää tum- lilana taustana enemmän syr jään. Pihviä ei myöskään löy dy mahi „eräällä alalla", maan niitä on yli koko kumatun tai- maan. Ruumiin asentoon nähden Äipaa anvostelija suurempaa ko- oonlyhistymistä ja pään painu- mistä enenimäii alaspäili. Mutta l uil kädet omat jäimitetyt suoriksi, uten pitääkin olla, ei ruumis pää- e paljoiikaan kokoon lyhistyinään. Päätä taas ei moitane panna ai- ivan hermottomasti alas painn- maan. joka kyllä olisi luoiinollisiil asento, sillä silloin ei tulisi kasmoi ja niiden ilme kylliksi näkymään. Taiteilijalla täytyy siis tällaisissa tapauksissa olla mapautta, koska )änen pitää mälttää sitä, mikä ei tyydytä esteettistä toimetta. Mitä maalauksen anatomiseen Aloleeil tulee, jääköön se asian- tuiltijain lähemmin armostelta- maksi. Mainittakoon kuitenkin, että riluininl kuihtuneisuus moi lohtua siitä, että käsimarreii ja ylärulimiin lihakset omat riippu- masta asennosta jännittyneet, jota- mastoin taas jalat kannattamat main omaii painonsa ja moimat 'iis olla pyöreänimät. Kädet saat- tamat jostakusta tuntua myös liian kutistuneilta, mutta sekin on euraus lihasten jännityksestä. Kaula näyttää tosin mähän luoii- nottomalta, mutta tottilmattomuus iiäkemään sitä siinä asennossa moi ehkä jonkmi merran selittää asiaa. Mntalihaksien kiimutys ei miten- ään moi olla mirheellinen, ja mat- an sisäänpaiiiuminell on siinä asennossa marsin luoimollmen. Lanteiden muka liiallisesta kapeu- desta moi kyllä olla eri mieliä, mutta eihän miehisessä ruumiissa anteet olekaan pyöristyneet. Jal- aniivelten kohta olisi ehkä ivoinut olla mähemmin taittimut, mutta jos ottaa huomioon naulojen pm- coituksen aiheuttaman kiristyksen ja jalkojen ajettuiniseii, moi taitei- lijaii »nenettely olla puolustetta- missä. Armostelija tulee sitten 'umittelemiinsa malo-opillisiin mir- )eisiin, joita etsiessään hän mel-. ein pitkin matkaa lyö kirmeensä ilveen. Mäite, että ylhäältä tu-i ema malosäde malaisisi ..tasaisesti ia yhtä moimakkaasti rilnmiin koko »lastonta pintaa", ei pidä paik- !aansa, sillä onhan kumassa mar-. jojakiil. Nlkoneiviil osa. nini. rin- ta, on paljon kirkkaampi kuin mat-' a ja alaosa ruuiniista. - On kuitenkin luonnollista, että taiteilija malomaikutelmiinkin näh- den on käyttänyt mapautta, muo- ivaillen marjot maaleammiksi, jotta koko ruumis esiintyisi eheäm- pänä. Sillä jos hän olisi tarkal- leen noudattanut fysiikan määrää miä malo-opillisia sääntöjä, olisi marjot pitänyt maalata hyivinkin tummiksi, (koska alhaalta päin tulema heijastusmalo on heikko), 'mutta tuo tumma ivarjostus olisi 'maikuttanut hymin epäedullisesti kumaan kokonaisuudessaan. Että ruskon heijastus ei näy ristiin- naulitun siivuissa, johtunee siitä malo-opillisesla ilmiöstä, että moimakkaampi ivalo häivittää aiila heikomman. 5iäsiwarsien alla il- menee ruskon heijastus siitä luon- nollisesta syystä, että niiden ala- osat omat kokonaan ivarjossa yl- häältäpäin tulemalta Ivalolta. Maloheijastus on kyllä merkitti) ristin yläreunaankin ja kiilojen päihin, mutta kun niitä katso- taail edestäpäin, eikä ylhäältä, ei sitä moi paljon huomata. Mäite ettei maloheijastus ilmenisi ris tiinnaulitun tukassa, ei myöskään ole oikea; otsassa se sitäpaitsi nä- tyy ehkä liiaksikin. Kun armos- telija tahtoisi silmäkulmien marjot tummemmiksi, jotta katse sen kaut- ta tulisi syivälliseininäksi ja mai- kilttaivaniinaksi. niin hän näyttää hetkeksi unhottaneen, että taiteilija onkin lumannnt kuollutta, jonka katse ei moi olla symällinen. ivaan raiiennnt ja ivalju. Ia niitenkä armostelija ajattelee, että se olisi inahdollistakaaii, kun pää oil jumi ylöspäin kääntynyt ja malo tulee ylhäältä. Mitä tulee siihenhuo »nanlukseen, että ristin ja Ristiin- naulitun marjoa ei näy maassa, vi» se oikeutettu, mutta ehkä maa- laaja on ajatellut ivaloil tlileivan hiukan enemmän edestäpäin, jol loin marjot lankeemat taakse, niissä ne eiivät maan kllperlinden tähden näy. ^lnvostelijan mie- lestä olisi keskiruumiin kohdalle poimutetun maatteen pitänyt olla ..häikäisemän malkoinen", inntta taiteilija, jos hän olisi niin maa lailiiut, olisi siten marinaan häi rinnyt »vaikutelman kokonaisliutta: nyt se sitäivastoin sulautuu hy- min ylhäältä tulemaaii malais- tukseeu. Rulliniin märejä silinäl- läpitäen liene,vät sittenkin keltaisen- ivihreät märit edullisemmat kal man kalpeutta esitettäessä. Armos- telijasta lvetää tausta ja seil kau- nis märitys päähuomion puoleen- sa, mutta kyllä se on sittenkin Ristiinnaulitun tniva, joka on tau- luu huomattamin osa. Näin armosteltuarn Karjalan Sanoinissa esiintymän kirjoitta- jan mäitteitä, vien samalla tuo nut esiin oman käsitykseni tuosta aiheesta ja miten taiteilija sen käsittelyssä on suoriutumlt. Luu len näyttäneeni, että kritikoitsija on kaikkein useimmissa mäilteis- sään erehtynyt, ja »vakaumukseni on, että taulun »vaikuttama tun- nelma on moiinakas ja makama. Ankara yksityiskohtiin menemä taidearmostelu saattanee knitenkin arkkitehti Lanniiil taulussakin epä tasaisuuksia hllomata. Taulu mai kuttaa kaikissa tapauksissa kerras- saan inusertamasti. se tuomitsee synnin ja syyttää meitä ihmis- lapsia kaikkein suurimmasta rikok sesta ja nuelettömimniästä sokeu desta. sen tähden ei sen mälitön maikntns olekaan luonnolliseen ihmiseemme niin marsin hanska, inntta se herättää kuitenkrn nöyr tyneessä sydämessä lohdullisen makuutuksen Mapahtajan pohjat- tomasta rakkaudesta, ja silloin katoo lläennäinen ristiriita; tuo mio ja synnin kirolls peitty- mät kaitkisoivittaman armon ivar- joon. Joensnnn senraknntaa olisi oil- niteltama, jos se oimaltaisi sille tarjona oleman alttaritaulun ar- won. Ja onpa melkein luulta- maa, että jollei seurakunta nyt käytä hyiväkseen tilaisuutta, se »voi pitkiksi ajoiksi jäädä ilman kirkkoa koristaivaa alttaritaulua. Sillä pelkään, että se tilapäinen innostus, joka nyt pitää mieliä ivähän mireillä, raukenee kerras saan, kun arkkitehti Launis alttari- tauluineen poistuu paikkakun nalta. On luonnollista, että yleisön ilähtämaksi asetettua taulua ar- ivostellaan. Ja taiteilijalle on maan eduksi, jos armostelu onkin ankara, kunhan se maail oii asial- liiien. Mutta toiselta puolen on kohtuutonta ja taiteen harrastuk sen nimessä suuresti moitittamaa, että armostelija etsii maiil mikoja — niitä on yleensä perin helppo ää — ja jättää malopuolet esiinmetämättä. Sitä ei hymitetä sillä, että annostelun loppuun lisätään mauttomia fraaseja, joil- la silitellään päätä, joka ylimieli- sellä ja — mikä pahempi — enimmäkseen asiattomalla mesta- oimisella on skalpeerattu. — Arkkitehti Ilmari Launis ei ole ainakaall sellaiileii ..alottelija", josta ei ennen ole mitään kuultu. Hänen Ä!astolaii kirkkooi» maa- laamansa alttaritaulu, joka oli julkisesti näytteillä Helsingissä ja Hämeenlinnassa, sai pääasiassa yksimielistä tunnnstnsta osaksensa. Ia Hufvudstadsbladetin taide- armostelija lausull arkkitehti Lau- lliill erikoisnäyttelystä „Konst"issa. että hän on tällä näyttelyllä ..todistautunut tunneherkäksi ja taiteilijalahjoilla »varustetuksi mie- heksi". Sitäpaitsi oi» arkkitehti Lauilis kumanmeistäjänä saanut koliiiaiitteu palkinnon - Edelfeltin muistopatsaan kilpailussa. rtudiatur cl altcra pars! K. A. W:s. Karjalattareu >l:vssa 99 „Kansa- koulut" vlleen kirjoituksen johdosta mähän selitystä. Kuntamme otti kaksoisopettajan paikkaan Kontiolahden kirkonkylän kansakouluun jo aikaisemmin apu- opettajaksi kreikanuskoiseu opetta- jan täyttämään asetusten mää- räyksiä. Lieneekö tuo opettaja muut- tanut uskontonsa, koska kahdessa miime talmena pidetyssä kuilta- kokouksessa ei kukaan esittänyt, että oilhail sellainen opettaja ennestään, ^kuntalaiset joutuimat pulaan ja ajattelemaan, mikä neumoksi, kun liika-vpettbja tulisi ja ei ole enti- sissä kouluissa sijaa. Tämän joh- dosta omat tulleet näinä selkkank- set makituisen kreikanuskoiseu opet tajan sijan puutteesta. Jos ennen mainitun koulun opettaja olisi ol- lut entisellään, niin totta kai kun- talaisemme olisimat esittäneet kou lutoimen ylihallitukselle jv maiiii- tun kouluii täyttämäii tarkotils- taan. Täällä se onkin syy, eikä knnnassa. Olisi mielestäni kaikkein paras, että mainittuun kouluun, johon ylihallituskin on esittänyt, pantaisiin kreikkalaiskatolinen toi- ' nen opettaja. Jos tämä, joka jär- kytti tilan puutetta, siirtyisi johon- kin toiseen paikkaan, niin ei kun- .nallemme tulisi liikoja kouluja. ; Siis ei ole kuiltamme syytä, maan ' tilan puutteen syy ja tällä tamalla seliviäisi kumpikin pulasta ilman liikoja. Mierolainen. Olemme suoma laisia! Täällä tllhanten järmien tutus sa maassa me olemme saaneet miettää lapsnuteinme huolettomat hetket, tuoli »lnelmien ja toimeiden kultaisen ajail. Oillaii kotikuusen! me ympärillä n«e olemme saaneet melkoisen rauhassa kehittää henki siä kykyjämme, kartuttaa tietojain- me. Ilomielin me olemme kyntä neet karua maatamme, siitä ahke ralla työllämme elatuksemme hank- kineet. Joutohetkienliiie ratoksi nie olemme kaiutelleet kanneltamme, lallleskelleet esi4|iemme tuttuja lau- llija. — Tämän maan lapsia me olemme. Tätä maata me rakas tcunme. Elämä on kyllä ainaista tais- tellia. Aina on meidänkin kan- sainnie saanilt taistella. Omat- Hall meille niin perin tuttuja nuo runoilijan sanat: „Täss' auroin, miekoin, miettehm isämme soti mat". Lukemattomia kertoja he omat saaneet taistella nälkää ja hallaa ivastaan. Ruumiinsa »voi- mat he omat saaneet näännyttää perkatessaan kimikoista maaperää uudispelloksi, raimatessaan synk- kiä saloja uudisasutuksille. He omat todella rakastaneet tätä ka- rua maapalasta. Meille, jälkeentnlemille he omat raimanneet korpia, meille he omat perkanneet uudispeltoja. Esi-isäm- nie eimät ole taistelleet omien etujensa muoksi, maau meidän, jälkeentulemien sukupolivien tähden. Meille he omat koettaneet saada pysymää, marmaa maaperää jal kojemme alle ja turmattua talou dellista asemaa »vastaisuuden ma- ralle. — Kallis on meille tuo esi- isäimme muisto. Muistellessamme noita huolet- toniia lapsuusaikojamrne, innis- tellessamine esi-isiemme taistelnja, nleihin ikäänkuin mirtaa kansal- lista lämpöä, oman heimoilshen gen tunnetta. Me tunnemme sil- loill jotakiil, tiedäinnie jotakin, tie- dämme: olemme s n o m alai f i a. Mustat korpit ne ilmassa il- keästi maattomat. Mitä korpin maakunta ennustaa, mitä peto- linnuil runla raaklinta7 Tuleeko Suomeemme syksy, nouseeko maa- hamnie raju ukkosilma? Sääliniätön on synkeä syksy, ar- inotoii on rajumyrsky. — Sääli mättä se kaataa kesän hennot kuk- kaset, nuo miattomat luonnon elä jät, kaataa kaikki, särkee, nmser- taa kaiken kesäisen kauneuden. - Mittämätpä syksyn minhat mihurit toisinaan repimääli salo jemnie ikiivanhvja mäntyjä ja ul- jaita kuusipuitakin, mutta ne ei- mät juuri paikoiltaan liikahda: ne omat pitkillä, katkeamattomilla juurillaan kiinni kasmaneet kiivi- koiseen maapernkkaan. Suorina, uljaina seisomat salojemme kuuset rajuimmassakin myrskyssä. Tuleeko Suomeemme synkeä syksy, tuleeko tuhoisa myrsky. Me seisomme syysyön snmussa. Me emme tiedä mitä tnleivaisnus mukanaan tuo. Tuleeko sadetta maiko poutaa, sitä me emme tie dä, mutta tiedämme me jotakin, tiedämme, olemme: olemme suo- m a l a i s i a! Maikka meille tulisi maikeim- matkin koettelemukset, maikkakin kansallista mapanttamme kuinka- kin kiristettäisiin, niin älkäämme antako mieltemme masentua, äl käämme sortuko, maan seiskaani- me rohkeilla kuin salojemme uljaat kuuset rajilimmassakiil myrsky säässä, maikkakin meiltä riistettäi- siin kaikki, niin ei kuitenkaan iv oi va tukahduttaa rintamme symim- inästä sopllkasta sitä tuilnetta, joilka äänen me kuulemnie ra- jnimmankin »nyrskyn ulmoe-Zsa: olemme s n o in a l a i s i a! M. Maalaisseurat ja Marttayhdistykset! Pohjois-Karjalan Kotiteollisuus- , yhdistyksen kiertävät veisto- ja ! naiskäsityökoulut oppikautta 1 1911—12 varten ovat nyt alle kirjoittaneen kautta haettavissa samoilla ehdoilla kuin niitä tä hän asti on Maanvilj. seuralta saatu. Joensuussa 7 p:nä syysk. 1910. Toimen puolesta: H- O. Reinola. Kuulutus. Allamainitut henkilöt, jotka kuulu vat Joensuun kaupungin vakinaisen palokunnan Pupjeosastoon, kokoon tukoot harjoitukseen Ruiskuhuoneel- le ensi lauvantaina, t. k. 10 p:nä klo G ip. Palomestari. Päälliköt: Lilir, Valter, kaupanhoitaja. Vei-kman, Veikko, kauppa-apul. Ruoturaestari: Manner, Eero, kaup.palv. Miehistö: Happonen, Juho, työmies. Heiskanen, Matti, suutari. Hirvonen, Toivo. Huttunen, E., torikauppias. Hirvonen, Emil, työmies. Huttunen, Heikki, kauppapalv. Jolkkonen, Aleksander, kauppap. Kakkinen, Heikki, suutari. Kervinen, Arttu. Kinnunen, Heikki, vaskis.opp. Koponen, Juho, satulas. sälli. Kuivalainen, Benjamin, nahkurinp. Kähkönen, Paavo, muurari. Lipponen, Väinö. Makkonen, A., kauppapalv. Mehtonen: Julio, hevosmies. Paukku, Tobias. Palomaa, Veikko, kirjansitoja. Pakarinen, Kalle. Pikkarainen, Oskari, asioitsija. Saarelainen, Otto, maalari. Savolainen, Kalle, työmies. Sinkkonen, Eenokki, suutarinsälli. (K. S. 1 k.) Pohjois-Karjalan Palovakuutus yhtiön vakuutusmaksuja v:lta 1909 kantaa allekirjoittanut kotonaan maanantaina 12 p:nä t. k. Hammaslahti 7. 9. 1910. Elias Tolvanen. (K. S. ja Rajav. 1 k. 4 8. 42 mm.) Poisjuossut uros jä- niskoira, jonka tunto merkit ovat: selkä- ^puoli musta, vatsa, rin ta ruskeat, erinomaisen pitkät korvat, kaulassa nahkanen kau lanauha kirjoituksella Poju, A. Hollström, takajaloissa kan nukset. Kiinnisaajaa pyydetään palkkiota vastaan ilmoittamaan Mestari Ä. HolIström'ille, Eno, Kaltimon Puuhiomo. Koneelliseu lapsenpäästö- tutkinnon suorittaneen Kätilön toimi Polmijärmen kunnassa ilmoitetaan Haettamaksi ennen syysk. 20pmää. Palkkaedut: maltiolta ^00 mk. ja kunnalta 300 mk. Synnytysamus- tuksista paitsi mapaa kyyti ja ruoka, mirkamiehiltä 5: —, talollisilta 2:—, mökkiläisiltä 1:—, sekä kulta kin hoitopäimältä 1: —. Köyhille apu ilmaiseksi. Asunto on olema kirkolla. Ja molemminpuolinen irtij anominen 3 kuukautta. Polmijärmi, 5. 9. 10. Kunnallislautakunnan puolesta: K. Ahti. (K. S. 1 k.) Rääkkylän kunnan lainajymästön rahasaata- mia kannan kotonani tämän kuun 29 pnä ja kuntahuoneella 30 pnä kko 10, joista puoli melasta mak- settama ja korko. Onkamossa 0, 9. 1910. Juho Laakkonen. (K. S.) Mieliin painettatvaa näinä aikoina. Kauniiksi ja maihtelemaksi on Jumala luonut maailman ja Häii on pannut ihmisen sydämeen seii tunteen, että kaikista kaunein ja suloisin on itsekullekin, joka ei ole kuihtunut itsekkäisyyden kui- maau erämaahan, hänen oma, kallis isänmaansa. Sen palme- lnksessa oppii kansalainen uhraa- maan omat etunsa yleisen menes- tyksen tähden, rakastamaan lä- hiinmäistänsä niinkuin itseänsä, panemaan henkensä altiiksi, jos niin on Jumalan tahto. Hän tietää, sitä tehdessään, käymänsä korkeimman asioita, sillä niin on säädetty, että ihminen palmelles- saan isänmaata ja kansalaisiansa, 'en kautta palmelee ihmiskuntaa. Sillä nuorisolla, joka helposti innostnu mapaus-ihanteista, on todellakin hymä keino tehdä työtä näiden ihanteiden eteen. Tehköön e maan työtä oman simeellisyy- ensä edistämiseksi. Tietäköön se, että ken oil iiitohimojensa orja, ei koskaan moi tulla maltiollises- a merkityksessä mapaaksi mieheksi, vaikka paha kyllä, usein huomaa imeellisen heikkoluonteisuuden ole- ivan suoranaisessa yhteydessä ma- pantta tamoittelemien korulau- eitten kanssa. A. Meurrnan.