iLuvantsm? keinäkiiun Ik p:nä Koti ja kotipiiri. Lukukirja maalasskansakou!un »valmistamaakou lua sekä ylemmän kansakoulun ensi. mäistä ja toisia lukumuotta marten. Toimittaneet M;k^el Soinin?»,, A. Kohonen, K. Raitio ja E N. Se- tälS. Neliossstoikten mcalaiskansakovlu- jsn opettajain puolela on lausut!» toimomuksena, että Kotipiirin kirjaan, jota köytetään lukukirjana ylemmän kansakoulun I ja II muosiosastolla, olisi liMtämä lukukappaleita valmis tamaa koulua marten. Kun mavlais- kaasakoulujen torwe näyttää todella kin maatiman, että malmistamon kou lun ja ylemmän kansakoulun kohden ensimäisen muosiososton lukukirja on yhtenä kirjana eikä erikseen niinkuin kaupunkien alempien ja ylempien kan sakoulujen lukukirjat, niin omattoi mittajat opettajain tcimomustc? nou dattaen liittäneet ..Kotipiiren kirjan" alkuun ..Kodin k-rjasta" tehdyn, n. 50 painosivua käsittämän »valikoiman lukuksppaleiia edellämainittua tarkoi tusta marten. Runsaasti kumitettuna ja eri simvnumeroilla marusiettnna n.uodostaa tämä lukukirjan erityinen alkuosa ..Kodin kirjasta" lyhennetyn Valmistaman koulun lukukirjan. Tälle näin lisätylle lukukirjalle on annettu uusi nimi, ..Koti ja kotiprri". N^si-ZAsMSts. Hirwie» tuottamista wa- hi»goista on senaat i myöntänyt Turun ja Porin läänissä kormausta kaikkiaan 111 henkilölle yhteensä 25,884 mk. 2 p. Kormau!sta owat m. m. saaneet seuraamat: talollinen Mikko Eskola H^rjamallasta 80 mk. 70 p., taloineen Juho Ernst Tammi s:n 40 mk. 53 p. j; talollinen Ed ward Alipirilä s:n 32 mk., iorpporit Frans Mirtanen Kaumatsalta 47 mk. 8 p., Vihtori Jaakkola s:n 23 mk. 38 p., Kustaa Lepistö s:n 96 mk. 50 p. ja Jaakko Rakolahti s.n 63 mk. 60 p., torpp. Matti Mahala Kiukaisista 188 mk. 50 p, torpp. Kalle Aro s:n W mk. 50 p., taloll. Ectki Uzti sm 374 mk. 50 p., tilalliset Nestori Iso talo ja Frans Pietilä s:n yhteisesti 209 mk. 50 p. sika torppari Esaias Alcsmäki s:n 174 mk. 50 p., torppari Kaarle Eemil Jsokorpi Kokemäeltä 100 mk. 55 p., torppari Frans Kau- koperko s:n 56 mk. 90 p,, torppari DZw:d Lexpilohu s:n 82 mk. 60 p,, torpp. Gerhard Emanuelinpoika Kor pela s.n 142 mk. 50 p. ja taloll. Frans Aakula s:n 57 mk., torpp. Iisakki Penttilä Parkanosta 94 mk. 25 p. ja talokaS Vihtori Mähätalo s:n 25 mk., postinkuljettaja Frans Sulin Punkalaitumella 178 mk. 2p> ja torpp. Vihtori Suoseari eli Spa ritko s:n 65 mk., kaupp. Juho Nur minen Raumalta 519 mk,, torpp. Kalle Santamäki Tyrmäättä 47 mk. 80 p. ja muokraaja Vihtori Lchtimäki s:n 118 mk. 50 p., t-rpparinp. Jal mari Aalto eli Selkämö Mamxulasta 94 mk. 60 p. — MyS»«etttz lahjapalMo. Porkanon hoitoalueen metsänhoitajan Kaarlo Hietaniemen leskelle Jemina Hietaniemelle on myönnetty 100 mkan suuruinen lahjapalkkio kerta kaikkiaan. — U«de»kirko» tappalaiseu virkaa ei nyt päättyneen hakuajan kuluessa ole kukaan hakenut. Mirka oli toisen kerran avonaiseksi julistettu hakijain mähälukuisuuden takia ensi kerrall?. Ensimäisessä kouss? olimat kirlkohercanopuloinea Ulwil>.ssa K. Kulänpää ja Korpiselän kirkkoherran- apulainen W. O. Aarnio. — Vaaliehdolle Nakkila» lu!kari«r?uri« wirkaa« asetti kirkkoneumosto eilen 13:sta hakijasta ensi sijalle M. W. Sipposen Sakko- lasta, toiselle W. Kukkolan Ulmilasta ja kolmannelle Nakkilan w. t. lukkari- urkurin S. Hintikan. — Liertokoul««vpettajokfi Nakkilaa» malittiin eilen 33 haki jasta W. Lindholm Helsingistä. — L«P«a« waiwaistalo« joh taiaksi ja johtajattareksi on »valittu Miipurin maalaiskunnan maima>Sta> lon johtajat Semerin ja Aino Taimi. — Osu«Ska«Ppa mtzy»yt ta- warawaraSto»sa. Merikarmian osuuskauppa myi t. k. 10 p:nä kaup- patamaramarastonsa kauppias A. Muorelalle Merikarmian Alakylästä. Ostaja sai tamarat 60 prosentin hin nasta sisäänosto armosta. — H«kk«««t. T. k. 13 p:nä hukkui Kullaan Leineperissä torppa- rinpoika Oskar Pihlman. Mainaja, joka iältään oli 23 muotiaS ja kotoi sin Lemanpellosta, oli päimällistun- nilla mennyt lähellä olemaan jokeen uimaan ja maikka rannalla oli suuri joukko heinämäkeä, ehti hän hukkuo, ennenkuin apuun päästiin. Muulen kerrotaan omituisuutena, ettei amun- teossa olist osoitettu tarpeellista kii reellisyyttä, jonka muoksi henkiinyri- tyksistäkään ei moinut enää olla apua. -- H«kk«««t. Wiime tiistaina putosi Ahlaisten Talloorasfa kalas taja W. Venerannan 5:nnellä olema Onni-niminen poika menelaiturilm mereen ja hukkui. Mirmoittaminen osottautui turhaksi, mailka lapsi noin 10 min. kuluttua saatiin ylös. — So««i«ötzttely, Satakunnan maonMljelysseuran järjestämä, pidet- tiin eilen Kankaanpäässä. Sonneja 011 tuotu näiMeille möhän, noin 12 kappUetta. Wusi niisiä polkit- tiin, joista 3 oli Kankaanpäästä ja 2 Lannasta. — Kaiskasja ttasgittu. Ul- roilan piirin nimismies mangitsi eilen irtolaismiss Arjö Mosanderin syylli senä Nakkilassa tapahtuneeseen wäki- mzltaiseen r-^i-kaukseen, jos:a lehtem me miime tiistai-nvmerossa m-zinit- tii". — Kokemäki. Yhteis k ou- lura k e n n u s, jota pc,raillaan ra kennetaan TuMila.n, malmistuu he- timiten Vesikattoon. Rarenn!?s Leh> dään orkkitehti, neiti Lönnin, Tampe. reeito, nnlmistamien luonnosten mu kaan ja tulee käsittämään kc-i'kican miidettäsataa neliömetriä. Kokemäen nuorisoseura tekee huomenna sunnuntaina huwi- matkan Sääksjärivelle Plättilänrnac- l,an. Psrkaxo. Hämäläiset! Pohjalaiset saapumat meitä termehtimään, kuten olen kuu?- lut ja ilmotuksista nähnyt. Ziiin, pohMmaalta tulee Luopajärmen Nuijalaiset pitämään t. k. 17 p:nä iltaman Parkanon Suomalaisen seu ran talolla. Ohjelmassa heillä on soittoa, puhe, runo, kertomus, kuplettilaulua sekä suuri kolminäytöksinen näytelmäkap- pale. Olen kuullut, että he owat jo ennenkin esittäneet saman kappaleen erittäin onn-sluneesti, joien kyllä sitä kannattaa mennä näkemään ja kuu lemaan. Siitä ol« n mar-ns. Lopuksi kuulutaan leikittämän ja tanssittaman oikein komasti hymän iviulunsoiton säestyksellä! Näy etään :>yt, hämäläiset, että tuo ympäri maan kuuluma huhu mei dän hitaudestamme on perätöntä lör- pötyStä. Ja mennään kaikin ja täs mälleen määräaikana t. k. 17 p:nä Parkanon Suomalaisen seuran talolle, sillä ne kuulumat alottaman täsmäl lisesti. Ainakin minä menen. Hämäläinen. Lawia. Suomalainen seura miet'ää nmosi- juhlaansa t. k. 31 p:nä. Ohielmsci malmistellaan komalla kiireellä. Pitä- kääpä lähiseutulaisetkin mielessänne tämä tilaisuus. Keikyä. Pakanalähetyksen juhlaa mietetään täällä Honkolan kansakoulumäellä Keskiviikkona t. k- 20 p:nä. Puhu jina tulemat esiintymään patoni Heininen ja Waherwuori sekä kant tori Paasio y. m. on maailmankuulu lääkärien lämpimästi 1 »osittama wahwistawa rammtoatne lap- fille ja sairaille henkilöille. Myydään apteekissa ja rohdoskaupoissa. Mlttlmiesten opinto- retkrilyltii ulko maille. R«otfi. LzLna.'itai»i'Ialla kes^k»un 4 p-.'..ä saapui eri tahoilta junalla masmiehiä Turkuun lähte^kseea seuraaroan päi män iltapuolella, Kankeanpään ksn- sancpiston johtajan I. Toruzel.-zsen opastamina, opintomatkalle Ruolnin, Tanskaan ja Saksaan. Retkeilyyn osanottajiksi ilmoittautuneista saapui kaikkiaan 30, joista 20 cli Satakun nasta ja muut etelä-, keski- ja itä- Suomesta. Osanottajista, joista man- himmat olnvat yli 50 rvuoden ja nuo rin noin miidenkolmatta ikäinen, oli melkein kaikki käytännöllisessä maan- miljelylsessä toimineita miehiä suur- miljelijästä pientilalliseen sackka. Jou kossa oli ammatillisen simistyksen saa neita yksi cgrorozmi ja useampia maanmiljelys- ja maamieskoulun käy neitä. Kun sunnuntain, 5 päivän aamu- päimä oli katseltu Turkua, tutustuttu sen mmstomerkkeihin, museoihin y,m. kokoonnuttiin Oihonna-laimalle, jclla kello 5 i.p. lähdettiin Ruotsiin. Heti Viranomaisten toimittaman asiaan kuuluman passitarkastuksen jälkeen, kun alettiin sijoittautua kukin paikoil leen, saatiin huomata, maikka mielä pitikin oltaman kotoisella pohjalla suomalaisessa laimaSjo, että ollaan astumassa kotikunnaitten ulkopuolelle. Palmelijakunta suomalaisessa kaimassa ei ymmärtänyt suomalaisen puhetta. Tulkin kautta laiman Viranomaisten puoleen käännyttäissä meille töykeästi osoitet-.iin tie II luokan hyttiin, johon pilettimme oikeutti: sen lähempään järjestelyyn ja ohjaamiseen ei laima- lväestön puolelta katsottu tarmiiseman rumeta. Tämän tapainen suomolais ten kohtelu oli jotain sellaista, jcsta kyllä olimme saaneet ennen jo kuulla jz lukea, mutta jota useat meistä nyt eh'ä ensikertaa sai itse kolea ja tuntea. Et ollut ihme, jos tunsimme- kin siitä loukkaantuneemme, »vieläpä osaksi suuttuneemmekin. Tuli itsellään kysyneeksi: kuinka kauman suomolaisen mielä täytyy tuntea olemansa muuka lainen omassa maassaan? Niin, tämän Välikohtauksen jälkeen kauniin stlän mallitessa eteni laima möhitellen yhä loitommalle suoma- lasille muistorikkaan Auran ran- noilla. Suurin osa meistä oli ensi- kcr!a' matkalla oman maan rajojen ulkopuolelle. Kaihomielin sentähden 'äiutyimötkm katseet taaksepäin. Nuo j>1 metsät, kallioiset meren huuh- tc> . t niemekkeet ja saaret, niiden wä':lle muodsStumine solmineen ja lahiineen, ne olimat sen maan ranta- Nils, jonka me tiesimme isänmaaksem me jz johon me samalla tunsimme nua monill? katkeamattomilla siteillä olemamme sidottuja, siksi niitä lau man yömyöhään tymenen raittiissa meri ilmaösa katselimme ja ihailimme. Keär. 6 p:n aamun maljetessa lähennel iin Ruotsin rantoja. Kesä- ?uwussaan, m hreine nurmineen ja kcu^me metsitköimen sekä puistojen siimeksessä olemme humila-rakennuksi- neen teNioät nekin hymin hauskan waikutuksen. Pirteällä mielellä kello 8 tisnolssz aamulla astuttiin oppaan jäle?sä Iaim2sta Tukholman rantaan ja siitä liemän tullitarkastuksen jäl keen aiman lähellä olen ?aan mieras- kotiin. Kaupunkiin tutustumista marten lähdettiin hetimiten söh 'öraitiotiemau- nuissa yhtenä miehenä kiertomatkalle kaupunkiin. Vilkasliikkeinen, hymin rakennettu ksupuukl puistoineen ja uselr.e muistopatscineen oli monessa kohdin näkcmisea armoinen. Monet Ruotsin suurmiksten ja kminkaiden muistopatsaat herältimät mieliin ta pauksia Suomen historicsta Ruotsin mallan ajoilta. Sivumennen sanoen katuliikkeessä herötti huomiota m. m. tapa simuuttaa Vastaantulija Väis tämällä masemmalle, sen sijaan kun me suomalaiset tamallisesti mäistäm me ollealle. Tämä tapa on luulta- masti peruisin vanhoilta ajoilla. M-ijutalosäännössä m:lta 1734 m.m. niääräliN!?, että ..mastaantulijain kau pungeissa ja maalla tulee mäistyL ^vasemmalle 10 hopec^toalarin sakon uh.lla". Täir.ä sääntö on meillä K-is. Julist. m :lta 1858 muutettu määräykseksi ..kummankin mäistyä oikealle 4 hopearuplan 80 kopeekan sakon uhalla". Kiertomatkan jälkeen ja syötyä yhteinen aamiainen lähdet tiin Ruotsin kansallismuseoon ja eläin tarhaan, KanSseniin. Nähtämänä oli monenmoisia rakennuksia ja työaseita y. m. «vanhemmilta ajoilta olkain, maon eri csista. Siellä eräs lappa- l^isperh', mies ja maimo 2 pienen lapsensa keca, omituisissa pukimissaan asuskeli paljmn maan pinnalla ko- d^ss^an. Samoin muissa eri maa- kuntiz edustamissa maalaisrakennuk- sissa asuskeli kotipaikkansa kansallis- pumuissa olemia henkilöitä ja kukin näytteli ja selitteli kotinsa merkilli syyksiä, manhoja muistoesineitä y. m. sM myimät kumallisia postikortteja niisiä. Erinomaisen hauskalta tuntui siten pienoiskumassa saada tutustua mai.hempazn ruotsalaiseen asutukseen kaikkine omituisuuksineen. Kanssenissa kämellessä tapasimme myöskin erään seitsemännellä kymmenellä oleman, munlään kansallispukuisen Mermlan- tilais-mu.nmzn, joka pyydettäiZsä in- noktaosii soitteli mukanaan olemaa lapsuutensa aikaista paimentormeaan. Ketterästi seurasi mummo jonkun matkaa mukanamme ja kuullessaan meidän oleman Suome -ta, hän mel kein liikutettuna pyysi erotessamme miemöän termeiset Suomeen. Asun toomme paluumatkalla pistäydyttiin kahmille isoon Hasselbacheniin, jonka pihamaalla oli kamallaan kuuluisan Bellmsnin muistopatsas, ja jossa suurmiehemme I. W. Snellman vi- kcinain piti yhden parhaimmista pu heistaan. Jlta-iuolella kokoontuissamme päi- Mälliselle erääseen sataman Viereisellä ylärgollä olemaan ramintolaan, soit teli siellä olema jouhiorkesteri koko ajan retkeilijäin kunniaksi melkein yk sinomaan meille tuttuja suomo laisia sämeleitä. Illalla kello 8,50 lähdettiin junalla jatkamaan matkaa läpi yön etelä- Ruotsiin. Maat sillä mälin oliroat kimiperäisiä ja »viljelykset useissa koh din huononlaisia muuttuen eteläm pänä, Vanessa, tasaisemmaksi, hiekka- peräiseksi, mutta silti multamaksi ja erinomaisen hymin miljellyksi. Jatk. g KemMmmörilt kaMiltii MiMtiSsa Etoissa päimänä kerrotaan seuraama «tapaus: ^ K iytyään kreitkalais-katoolisessa kirkossa, kämi kenraalikumernööri ruotsal. ja saksal. seurakuntain kir koissa, missä hänet otti maStaan Miipurin ruotsal. seurak. kirkkoherra, romasti S. Grä^bäck, joka lausui joleuiin seuraamasti: Kun Te tänään astutte luterilaiseen kirkkoon, missä minut on määrätty julistamaan Jumalan korkeita ja pysymiä totuuksia, katson melmolll suudekseni tässä tilaisuudessa esiin- tuoda muutamia näistä totuuksista. Manhurskas Jumala, jonka eteen meidän kaikkien on kerran astuttama tekemään tili elämästämme ja siitä hallituisesio, joka meille on maan päällä uskottu, sanoo profeetta Ie- - saiaksen kautta: Muoret siirtymät i paikoiltaan ja kukkulat lankeamat, ! mutta minun armoni ei poikkea st- z nuSta, eikä minun rauhaniliiton p idä raukeneman. Näillä sanoilla lohdut taa Herra Israelin kansaa koettele muksen hetkenä. Suomen kansa, jon ka johtaminen on Teille uskottu näinä pimeinä aikoina, on pieni uut tera kansa, joka aina etsii opua ja turmaa Häneltä, joka johtaa kanso jen kohtalot ja joka on kuningasten kuningas ja kaikkien herrojen herra ja jonka edessä niin köyhän kuin rik kaankin on langettama Palmilleen. Suomen kansa on esi-isiltään oppinut rakkautta ja melmollisuudentuntoa isänmaataan kohtaan ja näitä pyhiä melmollisuuksia ei se koskaan unhoi ta, ja aina niiltä ajoilta, jolloin kris tinuskoa ensi kerran julistettiin tässä maassa, on Suomen kansa tietoisena siitä, että manhurskauS, oikeus ja totuus korottamat kansan ja että nämä ikuiset moimat omat kerran moittamat, ja siksi Suomen kansa nyt rauhallisesti kulkee kohti tulemai- suutta luottaen siihen, että äsken lau sutut lupauksensanat omat toteutu mat". Romasti GräsbZckin puheen aikana oli kenraalikumernööri näyttänyt suuresti hermostuneelta ja kun emersti Enehjelm oli ehtinyt käännöksestä sanoihin ..pimeinä aikoina", keskeytti kenraalikumernööri hänet sekä pyysi sanomaan, että hän oli tullut saa dakseen siunauksen eikä kuulemaan politiikkaa. Romasti G. maStasi, että hän oli puhunut ikuisesti pysymiä totuuksia eikä päimän politiikkaa. Myöskin kaupungin suomalaisissa kirkoissa termehti papisto kenraaliku- werröör'ä sanoilla, jotka lienemät häntä ikämästi koskettaneet, koskapa hän pyysi tulkin sanomaan, että hän käy kirkossa kuullakseen Jumalan sanaa, eikä politikoimista. Ko 7S !SI N 4 -s — VotatoSe» lähetykset S«o- mee«. Rautatieasemille saapuneen kirjelmän mukaan tulee Suomeen kaikkiaan lähettämäksi Pietarista 17 junaa sotamäkeä. Ensimäinen sotilas juna läksi määräpaikasta t. k. 12 p. ja jatkumat lähetykset aina t. k. 22 p.ään. Maasaan lähetetään kaikkiaan 3 junaa ja saapumat ne sinne t. k. 19, 21 ja 22 p:nä. Maasan läänin kumernöörille saa puneen tiedon mukaan tulee sinne lä- hetettämäksi kaikkiaan rykmentti sota- mäkeä, 2 esikuntaupseeria, 4 komppa nianpäällikköä sekä 20 nuorempia up seeria. Sotamäki sijoitetaan kasar meihin, jotamastoin kaupungin ma joituslautakunnalle on annettu huo leksi hankkia upseereille asunnot. — — P:maa. Hämeenlinnaan sijoitettu tarkk'- ampujarykmentti tulee syksyn kuluessa kokonaisuudessaan siirreltäväksi Tam misaareen. Hämeenlinnaan tulee ti lalle toinen rykmentti sisä-Wenäjältä. — Galmi» we»äläiSttzttämi- «e». Salmissa ollaan puuhassa rakentaa uusi kreikkalaiskatoolisten rukoushuone Miipurin Valloituksen 200-muotiSmuistoksi. Kenraalikumer nööri Seyn kuuluu tarkoitusta mar ten lahjoittaneen 1,000 mk. Mielä owat paikkakuntalaiset toimeissa saoda Hänen Majesteetiltaan myöskin lah jan tarkoitusta marten. Myöskin on kerrottu, että Silmin Peltosten kylään puuhataan menä- läiStä kansakoulua. Käydessään Sal miisi?, on kenraalikumernööri liiman nut, että kysymyksessä olema koulu alkaa toimintansa jo ensi syksynä. Astat omat hänen ilmoituksensa mu kaan siksi kunnossa, että puuttuu main opettajan Valitseminen. — „Etelä-Tai«aa»" palo. Tulipalossa höyryl. Saimaalla, josta miime n:roSsa kerrottiin, pahoja palo- haamoja saanut keittäjätär Kristiina Hiltunen kuoli torstaita Vasten yöllä Lappeenrannan kaupunginsairaalassa hmmojensa johdosta, joita oli ja loissa, Vatsassa ja rinnassa. Tuli syttyi keittiössä ja sai alkunsa siten, että petroleumikannu kaatui. KeittSjättären piti nostaa kannu pois pienestä keittiöstä, mutta silloin se kaatui ja öljy syttyi palamaan sytyt täen hänen musteensa ja kohta koko keittiön. — SeSki-Hämee» ra«tatie» suuntaa tutkimaan asetettu Väliaikai nen toimikunta on lopullisesti ehdot tanut ratasuunnoksi Hämeenlinna- Eteläinen-Hauhon k. k.-Luopioinen —Kuhmoinen sekä haarata Eteläisistä Emon kautta Päijänteelle. Tutkimus- ta toimittamaan on saatu insin. O. Nero. Toimikunta on Valinnut pu heenjohtajakseen kaupp. A. G. Skog- sterin, rahastonhoitajaksi I. E. Hele niuksen ja kirjuriksi herra K. Lauri lan. AluStama tutkimus alotettiin eilen lähtien Hämeenlinnasta. — TaaS toekseli»wääre»täjä. Joku aika takaperin katosi Hami nassa kotoaan kauppias R. Luoma useampien protestiin menemien pikku- mekselien johdosta, joitten armo oli tähänastisten tietojen mukaan noin 5,554 mk. Keskimiikkona hänet kui tenkin Vangittiin Terijoella ja lienee hänet eilen tuotu Haminaan. Kun Terijoen m. t. nimismies miime torstaina toi konekaupp. R. Luomaa Terijoelta, missä hän oli mangittu, klo 7,35 i.p. Haminaan saapumalla junalla, hyppäsi Luoma junan ollessa täydessä Vauhdissa mähän ennen Haminaa pois junasta ja pakeni metsään. Eilen aamulla tuotiin poliisikoiria Helsingistä häntä etsimään. Lähempiä tietoja poliisi kieltäytyy toistaiseksi antamasta. — Leipxrilaki ja T«r«» lei- p«rit. Uusi leipurilaki astui, kuten tunnettu, moimaan heinäkuun 1 p:nä 1909. Turussa tämä laki kohtasi neljääkymmentämiittä liikkeitä, joista yksi oli pelkästään kondiittoriliike, kymmenen sekä leipuri-että kondiittori- liikkeitä ja kolmekymmentäneljä pel kästään leipuriliikkeitä. Näistä on miiden leipuriliikkeen sekä yhden leipuri- ja kondiittoriliik- keen täytynyt, uuden lain moimaan tultua, kokonaan lakata sekä yhden miimemainitunlaisen liikkeen lakkaut taa kondiittoriosastonsa, kun omista jat eimät nähneet mitään mahdolli suuksia laittaa muokrattuja huoneis- tojaan lain maatimusten mukaisiksi. — Me«eLti oikea» kätexsä sormet. Kun kalastaja Oskari Ke ino ff Merimaskussa miime miikolla 'äsitteli kalastusiveneessään sytytys langalla marustettua ruutipanosta, laukesi se kädessä mieden sormet pois. Ainoastaan peukalosta ja pikkusor mesta jäi mähän tynkää jälelle. Louk kaantunut toimitettiin sairaalaan. — SaäStäwäishy?palki«toja. Miime sunnuntaina jaettiin Limin gan kunnanhuoneella n. s. säästä- mäisyystoimikunnan määräämät ke- hoituspalkinnot kunnan säästöpankin asettamasta säästämäisyysrahastoSta. Tämä toisen kerran tapahtunut toimenpide lienee harminainen, sillä olleeko montakaan kunnan säästö pankkia, joka olisi »yhtynyt tällaiseen kiitettämään puuhaan. Jlahuttamaa olikin tämän kertojalle kuulla säästö pankin hallinnolta se tieto, että pal kintojen jako oli tehnyt palme'uZmä- keen, jonka »väestön kesken palkinnot kunnassamme jaetaan, hymän »vaiku tuksen, s. o. säästöönpanojen luku oli huomattarvaSti kohonnut kunnan pal- melusmäen keZken, maikka tunnettua onkin, että mastakiihotus on suuri. Ajattelemiin työntekijöihin ja kun nollisiin kansalaisiin ei sittenkään kaikkien uusien johtajien saornaama oppi pysty. Toimokaamme, eitä muuallakin edellä kerrottua toimintaa seurattaisiin. Siitä olisi kauan kan tamaa hyötyä. Palkintoja saimat henkilöt, joilla oli Vähintäin 2 »vuotta ollut tehtynä säästöönpanoja säästöpankkiin tai 2 muotta manha henkimakuutus. Kaiku. Jumalan sauma. Sananen matkalla olemille. Monen maiman ja monen petty neen toimon perästä koitti Israelin lapsille Egyptistä mihdoin pelastu!- sen hetki. Heidän keskellänsä kuului huuto: uloS orjuuden maasto; Herra on meidän kansamm-, hän pitää lupa uksensa ja johdattaa meitä omaan maahamme! Ja he läksimät kaikki ulos egyptistä yksimielisesti, niinkuin yksi mieS; he läksimät iloiten, rohke alla mielellä ja hymässä toimossa. Ei kukaan tahtonut jäädä jälelle. Lähtö Egyptistä, orjuuden maasta, on Israelin kansan historiassa mil tei tärkein tapauS; sen muistoksi kansa mietti suurinta juhlaansa, Pääsiäisjuhlaa s. o. pääsemisen juh laa. Tämä tapaus olist tosin mer killisenä tapahtumanakin Voinut py syä kansan muistossa; mutta oikean tärkeytensä ja pysymäisen juhlan muiston merkityksen on se sentähden saanut, että se kumaa ihmisten pe lastusta synnin orjuudesta. Egyp tistä kuului huuto: uloS orjuuden maasta! Kautta koko Israelin kan san historian ja sieltä sitten möhi- tellen läpi koko ihmiskunnan kaikuu huuto: ulos synnin orjuudesta! Ju malan maitokunta on lähestynyt! Tämä on Jumalan armon osotus. Kun Israelin kansa tuli Punaisen meren rannalle, huomasi se äkkiä, että Egyptilästen sotajoukko oli heidät saamuttanut. Ja nytpä noust hätä suureksi. Puolustamasta ei ollut ajattelemistakaan, sillä orjakansa oli sotaan aiman harjoittamaton; ja mi hin paeta, sillä meri oli edessä, me ren rannalla eteläänpäin korkeita muoria ja mihollisten hirmeä joukko uhkasi takaapäin! Mitä nyt tehdä? Missä apu? Hätä puhkesi sanoihin ja monta amuksi huutoa nousi ahdistetusta sydämmestä Herran tykö. Nyt tunnettiin, ettei kukaan muu moi auttaa, kuin Herra, Israelin Jumala. Mutta luotettiinko myös siihen, että hän todella auttaao? Hätä synnytti myös epätoimoa ja napinaa. Kansan katkera mieli puh keaa ilmi. He huutamat Moosekselle: Eikö hautoja ollut Egyptissä? Miksi toit meidät tänne kuolemaan? Pa rempi olisi ollut orjana palmella Egyptiläisiä. ^ Moi, eikö kukaan tiedä, että Jumala moi omiansa suo jella ja hädästäkin pelastaa? Eikö Mooseskaan sitä tiedä? Hänkin huu taa hädässä Herran puoleen. Hymä lukijo! Kyllä Mooses tie tää, että Herran sana on totinen ja että Herra nytkin auttaa kansaansa. Herra oli sen hänelle osoittanut. Hän on niin marma asiastaan, että sanoo kansalle: älkäät peljätkö, seiso koot alallanne; Herra sotii teidän puolestanne ja osoittaa teille tänäpäi- mänä autuaallisen tien. Ja herra todellakin auttaa, eikä miimy hädäs sä. Mooses saa käskyn: ojenna sau masi meren yli ja jaa se! Mitä ihmettä! missä ei mitään opua näy, siellä oli amattama pelastuksen omi; ylitsepääsemättömien mesien läpi pitää tie raimattaman! Ja Herran sana on totinen. Kun sauma us kossa Herran sanaan ojennettiin, niin katso, mahma itätuuli alkoi pu haltaa, ja kaiken yötä ajoi tuuli mettä meren lahden pohjaan, niin että israelilaiset näkimät tien edes sään amoinna meren pohjaa myöten. Hämmästyneinä, mutta rohkeasti aStuimat he eteenpäin, ja aamulla olimat he kaikki pelastuneina meren lahden toisella rannalla. Semmoinen oli Herran souamn moimc! Oi, mikä autuaallinen kokemus israelilai sille! Hymä lukija! Sauma Mooseksen kädessä ei ollut mikään taikasoumo: MooseS ei ollut mikään taikailijo. Se oli Jumalan sauma. Luottamus Ju malan sanaan on moiman sauma ihmisen kädessä. Niin se on aina ollut; niin se on mielä nytkin. Mistä maaroista ja ahdistuksista pelaste! tiinkaan Luther luottamuksensa kautta Jumalan sanaan! Zz mitkä ihanat Voitot Jumalan sauma hänelle tuot- tikaan! „Se sana pysyy mahmana". Ii, rakaS yZtäwä, sinä, joka minun kanssani tahdot maeltaa Herran joh dossa, Herran kansana! älä tee, niin kuin maailma tekee, joka hylkää Her- ran sanan ja tahtoo tulla toimeen ilman sitä. Silloinhan meillä ei oltsi Jumalan saumaa apuna, kun hätään joudumme. Mutta kun hätä ja ahdistus, surut ja Vastoinkäymiset tulemat, niin »seisokaamme alallam- me"; Herran saumalla me moitamme ja pelastumme. Sillä Herra auttaa Voimallisesti, ja hän on hymä ja hänen laupeutensa pysyy ionkaikk!- sesti. - KirweS«iehestä kreiviksi. Seikkailu, josta usein saa lukea ro- maaneissa, mutta mikä Harmoin ta- poh'uu jokapäimäisessä etämässä, on näinä päiminä kumminkin sattunu: eräälle yksikolinatta Vuotiaalle rans kalaiselle kirmesmiehelle. Hän oli löytölopsi, kasmatettu erään hymän- tekemäisyySIaitoksen myöntämällä amustuksella pormarillisen perheen luona. Hänen kasmitusmanhempansa kohtelimat häntä kuin omaa lastansa, ja hänen kasmaessaan nuorukaiseksi opettimat he hänet kirmesmieheksi. Eräänä päimänä hänen työskenne!» lessään höyläpenkin ääressä, saapui paikalle muuan komeasti puettu her rasmies, joka kysyi häntä. „M nä olen teidän »velipuolenne", sanoi mieras. ..Tulin tutustaakseni teitä todelliseen äitiinne". Sitten sopi mieras kirmesmiehen kanssa, että he jonakin päimänä koh- taisimat toinen toisensa jallakin rau- tatieasemalla EteläranskaSsa. Kirmesmies oli täsmällinen ja koh. tasi Velipuolensa odottamassa ajo- neumoineen. He ajoimat lähellä ole- maan linnaan, ja siellä kohtasi on nellinen kirmesmies äitinsä, jota hän koskaan ei ollut nähnyt. Linna oli nyt hänen. Marat, jotka tarmittim ien hoitoon, olimat myöskin hänen. Oikeus kreimin armoon seurasi samoin- ikään nuorelle miehelle. Hänen isänsä kreimi M. oli kuollut joitakuita kuu kausia sitten, mutta ennen kuolema- taan oli hän tunnustanut kirmekmie- hen pojakseen. Äsken leimottu kreimi palmelee nyt- temmin Ranskan armeijassa kaptee nina. — ASyhä miljoo«a«omista- ja. Louisissa Amerikassa elää mie?> loka käyttää omaisuutensa yleishyö- dyllisiin tarkoituksiin ja on jättänyt kaikki ystämät. Miehen nimi on Da- mid Ranken, ja huolimatta siitä että hän omistaa 12 miljoonan omaisuu den, elää hän melkein kuin k.rjäläis- raukka. Kaikki miljooniensa korot on tuo 75 muotta manha, Irlannista syntyisin olema Vanhapoika, lahjoit- tanut hänen nimensä mukaan kutsu- tulle mekaniikka-kauppakoululle St. Lousissa. Itseään marten oli hän ennen vidättävyt 3,000 dollcriaivuo- dessa, mutta nyt on Ranken myöskin lohjolttanut tämän elinkoron samoin kuin koko omaisuutensa koululle. H5n tahtoo nim. kuolla köyhyydessä jc> elää hymin maatimattomcsti. Hänen asuntonaan ja konttorinaan on kolme pientä mitä kuriinta huonetta kaupun gin köyhimmässä korttelissa. Xsilcvnlsists. Täyde«»tzStä. Sulhanen. — Moi kuinka hurmcama sinä olet, Emm ! Sinulta puuttuu ainoastaan yhtä. Morsian: Mitä se on, Urjo/ Sulhanen: — Suuret malkciset sii- met. — Pikku Okke (morsiamen »veli, jolla on taipumusta luonnonhisto riaan): — Ja mielä lisäksi keltainen nokka ja uimakalmo marivaSten »vä liltä. ^ Z44 - »Kn talicl-z initään teetä! k n kuskaan enää vä litä teestii», sanoi Kit, tarttuen liattuunsa ja juosten portaita alas. Kouv-i (^kri>tison nosti kätensä j-i katseli liäntä. »Herra Kuivata, mikä on?» kuudakti Iiän. Kun däll oli paiskannut oven kiinni, meni liän sisään mumisten. »Noin ei ollut minun nuorena olles sani!» »Neiti Lisset». mokoma ja sitten »minulla on asiaa kerra I5eane6/lle» — tuo julkea letukka! ^a kun Iiäa sitten menee syöksee poika raukka rappusia alas aivankum kuiluna. Oa oikein s^nti ja liäpeä ja sen sanon keti rouva Uairctii»anks'llle kun liän tulee uutisia kuulemaan.» Uutta Kit tuli tuokion kuluttua takaisia. Hän oli kä/o^t ostamassa patenttilukolla varustetun rakalaati- kon ja täkän pani kän niin ihmeellisellä tavalla takai sin saaciut sctelinsä. Hän kuomasi että xkcleksän sete liä olivat aivan uusia ja sileitä. Hän katseli väkää kä- millään ympärilleen ja suuteli seteleitä, jotka t/ttu oli känelle antanut, mutta liän ei aavistanut, niitä ne oike astaan olivat maksaneet Uar/lle. lakojen viereen asetti liän silkkisen sateenvarjotupsun, jonka otti tas kustaan, jonne se jollakin itimeellisellä tavalla oli jou- tunut, Kit'iUä kun ei koskaan ollut ollut sateenvarjoa. Alakerroksessa seisoi IVIar/ peilin luona. Veteen- kastetulla p/xkinliinalla oli liän pj^kkin)?t itkettäneet kasvonsa, poistaakseen k^/nelten jäljet, ennenkuin läliti äitinsä luokse keittiöön. »I^ein sen, ja minusta se oli oikein» sanoi liän, »olen iloinen että se tapalitui, mutta k/llä minä olisin välttämättömästi tarvinnut lennin^in ja pääll^snutun talveksi. N/t tä^t^x minun tulla toimeen vankoillani. Alutta kän ei saa tietää siitä, sillä en koskaan aijo pu kua känen kanssaan.» - Z4i - Kauppapalvelua kumarsi kiitollisena ja vaieta. Vetä/t^en syrjemmälle pani liän käclen snm^a eteen ja ^skäliti. »tällaista vielä känen ij^llään!» ^j^tteli käi?. Kello oli viisi iltapäivällä. Xit Xennecl/ oli ollut kotona jo parikymmentä minuuttia turkasn oclotettuaan Alar/a Lur^eon I^all'in luona. Xit ei ollut s>t>ttÄN)t kaasua eikä sulkenut ikkunaluukkuja vaan istui tuijottaen ulos kadulle. Hän oli koko päivän lukenut akkerani- min kuin koko L6intzur^'issa olonsa aikana. Hän oli s^vent^n/t erääseen kreikkalaiseen teokseen, niin ettei muistanut läkteä pois ennenkuin yliopisto suljettiin. N/t känen ei mielestään tarvinnut lukea eikä käneltä siiken ollut kaluakaan. R,ot> Qrier ei vielä ollut tullut kotiin työstään ja tuli kekkuu uunissa. Kit kuuli emäntänsä kääräävän pienessä keitti össä ja paakcletun leivän kaju tunkeutui känen lmo- neeseensa, silloin joku naputti ovelle, ei lujasti ja suut- tuneesti kuten kirjeenkantajat kiivettyään neljänteen kerrokseen kirjekorttia tuomaan, vaan kevyesti ja var- masti. kouva (^kristison riensi aukaisemaan ja Kit Kuuli tutun äänen k/s^vän: »Onko kerra Kenneclx kotona?- »X/Uä, luulen ainakin känen olevan», vastasi rouva Oistisoa miltei äkäisesti. »'takclotteko sanoa känelle, että neiti 15isset'illä oa asiaa känelle?» Kun emäntä tuli mumisi kän: »Onko mokomata näkt> ?» ja pakeksiva ilme kasvoillaan ilmoitti kän Kit kooneli/.