N:o 49 -- I9IO. KAIKU. Perjantaina Huhtikuun 29 päivänä. Uutta firinllifMMttn: Abelin, Huonekasmien hoito, nid. sid. . - - - - Alerander, Hänen rakkahm wi- hamiehensä 2. to Aliihan, Hemosjalostuksemme, »id. ">, sid 40 v. Troste-Hulshoss, ^uutalais- pyökti,Tapainku»vZusWeslsa'- Iin louorivtösta —: Finne, Sysmäläinen. Romaani •>() Herodoloksen historia-teos 111:3 nidos >0 Ilkka, Mehiläiskirja. Opas me- hiläishoitajille -•* Ilman malloitus, Helqe Holstin mutaan sovitellen ja lisäellen suomentanut ii. Suomalainen 'A: — Jerusalem, Filososian alkeet nid. sid ^ Kataja, Toisen oma. Keivät- unelma . . . - Kellner, Nuokintaopin pääpiir teet, nid. 4: 7.~', sid. ..••>: <•> Linnome, Elämästä ^arjanen muistelmia 1: Maeterlinck, Mehiläisten elämä .'i: .'.0 Purhonen, Metsän hoito ja käyttö Pyrstötähdet, yleistajuinen esi tys George F. Chambersin mukaan Päiivänsalo, Työiväestö ja pap- pi. Kumauksia Helsingistä . 1: Niffgendach, Jeesuksen ylösnou- seminen ' ' ' Skoogaard Petersen, Nuorison kirja, nid. 2: <•>, sid. . . .4: Sinirnoss, Kukkaistarhan hoito «i: — Sosokles, Antiqone. Murhenäy- telmä, nid. 1: —, sid. . .1: ; >0 Suomen lasten kirjoja: Beskoiv, Satuja ja Kertomuk- sia 1: "5 Amv le Feuivre, Pariton . 2: 25 Waltari. ^Ituoruudessa Jeesuk selle —: ™ Weijola, Sunnuntairatsastaja. Runoja 2: — Muori, Wuoksen marrelta, l- näytöksinen laulunsekainen kansannäytelmä 1: -»O Tilattamana mihkoteoksia: Nykyajan maalaustaidetta. Il- mestyn 12 mihkoa ä . . . :> >: "ö Tikkanen, Kumaamataiteet uu demmalla ajalla. Tämä har- minaisen runsaasti kumitettu taidehistoria ilmestyy noin 8 »vihkona ä 1: 75 Huom.! Maaseudulle lähetettäessä tulee postiraha lisäksi. M. JnlmtDcriii .Arja- jo PUnka»M pulussa. säästäminen ylimoimainen asia: toisille se on taloudellisesti liian maikeata, toisilla on riittämätön kyky järjestää menojaan. Tämän johdosta oivat henkimakuu- tuslaitokset luoneet uuden toimimuo don, jossa säästäminen on mahdolli- simman helppoa. Tämä muoto tun- netaan nimellä kansanmakuutus. Kansanmakuutuksen luonteeseen kuu- luu: 1) että makuutusmaksut suoritetaan pienin erin, yleensä miikkomaksuin: 2) että maksut kannetaan makuutus- laitoksen toimesta makuutetun kotoa, joskaan laitokset eimät makuutuseh- doissaan tähän sitoudu: 3) että makuutus, milloin makuu- tusmaksua ei ole määräaikana suori- tettu, pysyy moimassa merrattain pit- kän ajan, 2—:; kuukautta, minkä ku- luessa makuutettu moi suorittaa mak- sunsa; sen ohella myönnetään työn- seisausten aikana tamallisesti pitempi- kin lykkäys »vakuutusmaksujen suorit tamisessa tai helpotetaan muuten ma- kuutuksen »voimassa pitämistä: 4» että makuutus päätetään haki- joille mahdollisimman rvähäistä mai- maa tuottamalla tamalla ja senmuoksi myöskin ilman lääkärin tarkastusta, mikä kormataan siten, että makuutus astuu täyteen moimaan masta 1—3 muotta käsittämän n. s. karenssiajan kuluttua: ja '>) että »vakuutussumman maksami nen myöskin tehdään mahdollisimman mutkattomaksi ja nopeaksi. Täinä »vakuutusmuoto on merrat- tain lyhyenä aikana saamuttanut laa jaa jalansijaa, moninkertaisesti enen täen »vakuutettujen henkilöiden luku- määrää ja suurentaen henkimakuutuksen »välityksellä säästettyjä pääomia. Englannissa on suurimmaksi osaksi parin kolmen miimeisen muosikymme- nen aikana kansanmakuutus niin le- minnyt, että enemmän kuin puolet Englannin koko asukaslumusta on »vakuutettu. Wuonna 1908 oli näet siellä ivoimassa lähes 28 milj. kappa- lelta kansanmakuutuskirjaa, yhteensä t miljaardin S>nk:n armosta. Kan- sanivakuutusyhtiöiden makuutusrahas- tot nousimat m. 1907 KKO,000,000 Smkaan ja »vuotuiset »vakuutusmaksu tulot 310,(100,000 Smkaan. Suorite tut »vakuutussummat tekimät mainittuna muonna 120,000,000 Smkaa. Saksan kansanivakuutus oli mielä m. I8l)0 mähäpätöisenä henkimakuu- tustoiminnan liikehaarana, mutta m. 1908 i'-.\ ,o moimassa noin 7,100,000 kansanmakuutuskirjaa yhteensä 1,725 milj. Smkasta. Kaksi suurinta saksa- laista kansanmakuutusyhtiötä, Victoria zu Berlin ja Friedrich Wilhelm, joilla m. 1908 oli moimassa yht. 5,725,000 kansanmakuutuskirjaa 1,250,000,000 Smkasta, kantoimat mainittuna muonna niistä yhteensä 95,000,000 Smk. wa- kuutusmaksuina. Ruotsin tärkeimmällä m. 1899 perustetulla kansanmakuutuslaitoksella Tryggillä oli 1908 päättyessä moi- massa 183,000 makuutuskirjaa 125 milj. Smkan armosta ja sen makuu- tusmaksutulot olimat 5 Va milj. Smk. Toisella kansanmakuutusyhtiöllä „De Förenade" oli moimassa 00,000 ma- kuutuskirjaa 50,000,000 Smkan mää- rästä. Tanskan iv. 1896 perustetulla mastaaivalla laitoksella, Dansk Fol- kesorsikringsanstalt'illa, oli »v. 1909 päättyessä moimassa 124,000 makuu- tuskirjaa 52,000,000 Smkan arivosta ja sen makuutusmaksutulot olimat 2 ] U milj. Smkaa. Nämä numeroi riittänemät osoitta- maan, että kansanmakuutuksen amulla useassa maassa parin »vuosikymmenen aikana on lemitetty henkimakuutuksen tuottamaa hyötyä monin merroin laa- jempiin kansankerroksiin kuin mihin marsinainen henkimakuutus on kyennyt tunkeutumaan, ja että muutamiin kym- meniin penniin tai korkeintaan pariin mk. nousemista miikkomaksuista on ke- rätty suuria pääomia kansan taloutta elmyttämään sen sijaan, että ne ilman puheenalaista säästämismuotoa olisimat juosseet hietaan. Nämä tulokset omat sekä yksityis- ten makuutetttujen että taloudellisen kehityksen kannalta siksi huomattamat, että kansanmakuutusta mastaan teh- tämät muistutukset niiden rinnalla jää- mät toisarmoisiksi. Nämä muistutuk- set omat: 1) että makuutusmaksut täytyy aset- taa korkeammiksi kuin tamallisessa hen- kimakuutuksessa; 2) että kustannukset tulemat mel- koista suuremmiksi; ja 3) että mitättömiksi käymien ma- kuutusten määrä on huomattamasti suurempi kuin tamallisessa henkimä- kuutuksessa. Kaksi ensimäistä muistutusta su- lautuivat oikeastaan yhteen. Sillä mikäli makuutusmaksujen korkeani- muus riippuu ankarampien kuolemat- suustaulujen käyttämisestä, mastaa se joko lyhemmästä elinajasta johtumaa pienempää mahdollisuutta muullakaan tamalla saada samaa säästötulosta ai- kaan tai palautuu liikamäärä moitto- osuute»,a makuutetuille takaisin. Suuremmat kustannukset ja niiden aiheuttama suurempi makuutusmaksu- jen kuormitus taas riippumat ensi si- jassa siitä, että pienien makuutusmak- sujen taaja kantaminen maatii suurem paa kantopalkkiota kuin muosi- ja puo lenmuoden maksuajan kantaminen. Tämä palkkio onkin eri maissa 10,12 tai 15 v/u miikkomaksuista. Toiseksi tulee pienten makuutusten hoito tieten- kin kalliimmaksi kuin suurien. Sa- mansuuruisista tuloista on näet mo- nin merroin useampain makuutusten hoito maksettama, jos kohta toiselta puolen erinäisillä kansanmakuutustoi- mintaan someltumilla teknillisillä kei noilla hoito saatetaan mahdollisimman yksinkertaiseksi ja siten kutakin makuu- tusta kohti huokeammaksi kuin taivalli- sessa henkimakuutuksessa. Englannin suurimmassa kansanmakuutusyhtiössä Prudentialissa kuluu 40°/a makuutus- maksuista kustannuksiin. Merrattain nuori yhtiö Tansk Folkeforsikringsan- stalt on saanut kustannukset alenemaan 31 Vi °/ 0 :iin, ja on tämä suhdeluku ilmeisesti edelleen alenemassa. Ruot- salainen yhtiö Trygg tarmitsee 36 "/o makuutusmaksuista kustannuksiin. Mutta Victoria zu Verlin on saa- muttanut 24 °/o :n hoitokustannukset. Jos »viimemainittua lukua armostel- taessa ottaa huomioon, että kantopalk- kiona kuluu miikkomaksuista noin 10 "/o enemmän kuin tamallisista makuutus- maksuista, omat muut hoitokustannuk- set katsottamat jotenkin mähäisiksi. Varsinaisenkin henkimakuutuksen alalla olisi 14 °/o:itn nousemat hoitokustan nukset milkasta hankintaa harjoitta- massa yhtiössä katsottama sangen koh- tuulliseksi. Moinee niin ollen sanoa, että kansanmakuutus on hoidettamissa siten, että se tulee tamallista henkimä- luutusta main sikäli kalliimmaksi kuin makuutusmaksujen kantaminen pienissä erissä makuutettujen kotoa maatii. Ja ainakin kun niin pitkälle päästään, täytynee myöntää, että on parempi säästää kalliimmalla tamalla kuin — olla säästämättä. Mitä taas mitättömiksi käymien ma- kuutusten lukuisuuteen tulee, on Tansk Folkesorsikringsanstalt'issa kesken ma- kuutusaikaa lakanneiden makuutusten luku miime muosina ollut 10 > / - "/o — Niittokone on maanmiljetijän lärkeimpiä kapineita, sillä se työskentelee jou- t.lin, ei pyydä korkeita palkkoja eikä tee lak- loia. £u)ioän niittokoneen »valinnassa maan rv. suuri ivaikeus, sillä jokainen kauppias ichuu oinaansa maailman parhaaksi. Paras kone o» kuitenkin se, jonka maanmiljelijä käynnissä on li>!omannut tekemän tehtä- ivänsä moitteettomasli, eikä muutenkaan jo- ka ajon perästä tnrivitse käyttää pajassa ja että se on kcuicii Heinoselle. HcrkulcS on se niittokone, jolla on nuo ja monta muuta hymää edellytystä. Niinpä lausuu maan- »vijelijä Matti -ärppi Alatemmekseltä Hrr knlcs niittokoneesta seuraamaa: Se Her kules niittokone, jonka minä olen tilannut O. A. Mictor ^orselius elta Turusta, on minulla ollut käytännössä II muotta ja on osoittautunut erittäin lujarakenteiseksi ja le- iveäksi. Koko ajalla ei konetta ole taruun- nut korjailla eitä laittaa, »vaan or. se aina ollut erinomaisessa kunnossa. Vielä man- hoivaankin tekee se puhtaimman jäljen kuin mikään muu kone paikkakunnallamme. Suo- mielen Herkulesta parhainpana niittoko neena. Samoin »vakuuttaa maamvilj. K. Heikkilä Oulujoella että Hcrkrlc^ konc on erin- omaisen läytännollineii, kemeä ja hymin ase- lettu tasapainoon joien se ei »vaiivaa hewo siä ja tekee puhtaan jäljen. Äirltohcrvu \>t. A Hellsten Kuoremedeltä, sanoo ennen käyttäneensä Lsborne- ja To- »veri konetta, maan huomanneensa ne niin raskaaksi hemosille, että on pitänyt hcivos- ta »vaihlaa 4:kin kertaa päimässä. Herku les konetta oli saina hemonen maiivatta »vc- tänyt koko päiivän. Nionen monet muut to- distaivat samoin ja omat huomanneet että HcrkulcS se on niittokoneiden paras konc. Maanmiljelijät ottakoot siis ajoissa miet- »iäkseen ainoastaan Herkuleksen tilauksesta ensi kesäksi ja pyytäkööt ajoissa hinta- y 'm. ilmoituksia Osakeyhtiö ^orselius'en asiamie- hellä F. Suomelalta kulussa. makuutuskannasta 'ja Tryggissä samoin 10 %. Saksan kansanmakuutusyh tiöissä on se keskimäärin ollut 6 Vs "/o ja erikseen Victoria zu Perimissä 4 V-2 0 o. Tässäkin osoittautuu, että on saamutettamissa marsin tyydyttä- miä tuloksia, erittäinkin kun pitää mie- lessä, että kaikissa näissä mielä no- peasti kasmamissa yhtiöissä uuden toimintamuoden marrella päätetty ma- kuutusmäärä, josta suurin osa kesken aikaansa lakanneita makuutuksia johtuu, on marsin huomattama manhaan ma- kuutuskantaan merraten. Sen lisäksi on marteenotettama se kaikkialla saamutettu kokemus, että suurin osa kesken aikaansa lakanneista makuutuksista on sellaisia, joista on maksettu main muutamia miikkomak- suja, ja että muoden ajan moimassa olleet makuutukset omat osoittautuneet marsin pysymiksi. On mielä otettama punnittamaksi, missä määrin tällainen makuutus- muoto someltuu meidän maamme oloi- hin. Kansanmakuutus edellyttää il- meisesti merrattain taajamäkisiä yh- dyskuntia ja someltuu mäestölle, jolla on pienet, mutta jotensakin säännölli- set tulot ympäri muoden. Kansan- makuutusta ei siten käy yrittäminen lemittämään maatamiljelemään mäes- töön, jolle tamallinen henkimakuutus paremmin someltuu, eikä myöskään sesonkityömäestölle, joka niinikään moi käyttää tamallista henkimakuutusta suorittamalla muosimaksun hymän työ- kauden aikana. Erityisen hymin so- meltuu kansanmakuutus sitämastoin teollisuustyömäestölle ja palkollisille. McktilllBlIvjll Ivllllli- aifano. Helmikuun 1 päimä. Maali- päimä! Niin, punaiset kynät heilumat taas tänään ja huomenna yli koko Suomen. Nm kynät ne omat muka nykyajan sota-aseet, tuo kynä ja maalilippu. Niillä on kansa puolustaminaan, ke- hittäminään ja parantaminaan ole- massaolon oikeuksiaan ja elämisensä ehtoja. Kansamme elämän murrosaikojen parhaimpana hedelmänä pidettiin yleistä maltiollista äänioikeutta. Suu- rella ilolla, innolla ja toimolla otet- tiin se mastaan. Ei moi kieltää, ettei siinä saatu hymääkin, mutia suuressa, armaamattoman suuressa määrässä saatiin siinä pahaakin, paljon sellaista, jota ei moitu odottaa, ei aamistaa Se kylmi kansainme keskuuteen eripu> raisuuden myrkkyisiä siemeniä, kietoi kansamme puolucpimityksen mirallisiin, kaamamaisiin kahleisiin. Se ikäänkuin yhdellä puhalluksella leimahutti ja sy- tytti eloisammaksi alhaisten miettien mapaudenhimon niissä kansankerrok- sissa, jotka ajallisen ja aineellisen olon suhteen luetaan alaluokaksi eli n. s. ..työläisluokaksi", ja jotka hengellisessä suhteessa eimät ole totuuden tuntoon tulleet, maan omat taipumaiset hymäk- symään jumalankieltäjäin kauhistutta- mia periaatteita. Se jakoi Suomen kansan useaan eri puolueeseen. Su- rettamaa on tuntea ja tietää, että Suomen kansa-raukasta on muodostu- nut lukuisin, siis suurin puolue tuota aineellisuuden ja lihanmapauden harrastajajoukkoa, jotka eimät häpee maltojakaan pilkata, jotka tahtomat kaikki olemaiset olot kaataa muosi- tuhansia manhoilta, historian hymäk- symiltä perustuksiltansa. Jkämää on myös se, että nekin, jotka eimät ole moineet yhtyä tuohon kauhistuttamaan ryhmään, nekin, joille toki Jumalan tunto ja korkein kaitsel- mus on eläivänä makaumuksena ja esi-isiemme manha uskonto kallis ja pyhä, että nekin omat jakautuneet eri puolueisiin. Moinematko ne hen- kilöt, jotka omaa hyötyä ja mainetta saamuttaakseen omat rumenneet uutta puoluetta rakentamaan ja johtamaan siten, että tieten kansassa löytymän paljon harkitsemiskymytöntä, mähä- tietoista ainesta, herättämät ja kii- hoitamat näissä tyytymättömyyttä ja maistomaista tietoa ja yksipuolista käsitystä, että elämän nurjat puolet o»vat muka oppineen kansaluokan syy. Moinematko he hymällä omallatun- nolla mastata kaikkimaltiaan tuomarin edessä, joka ei kysy: „minkä-nin,iseen puolueeseen kuulut?" — maan joka kysyy: «Missä on nyt entinen yksi- mielinen, nöyrä, oloihinsa tyytymäi- nen ja kristillismielinen, rauhaa ra kastama, sitkeä Suomen kansa?" Tietysti tämmöinen puhe leimataan mitä symimmäksi ..suomettarelaisuu- deksi". Olkoonpa maikka niinkin. En ole tahtonutkaan tamotella imartelua ja kiitosta miltään puolelta. Olen tahtonut mointini, omantuntoni ja ymmärrykseni mukaan puhua »asiat halki" puolelta jos toiseltakin. Tic- tysti olen äärimmäisen manhoillisuu- den kannattaja, kun medän tuota ivan- haa mirttä, kun maadin tuota ijän- ikuista tyytymäisyyttä sorrettujen puo- lella olijoilta. Niin kai sanotaan ehkä. Mutta en todenteolla tahtoisi orjille orjuutensa jatkoa. En tarkoita, ettei maalaiskansaa saisi rasituksistaan ma- pauttaa ja edistymään auttaa. Maan sitä tahtoisin ja tarkoitan, ettei ihmis- sydämiä sidottaisi yksin aineellisen toi- meentulon murheeseen, eikä tukahutet- taisi alhaiseen pikkumaisuuteen: puolue- kiihkon ja -mihan katkeruuteen. Ihmis- henki, ihmis sydän on liian kallis, liian korkea sidottamaksi main jonkun puolueen ohjelman kaamamaisiin puit- teisiin. Pikkumainen ja surkuteltama on se ihminen, joka antaa itsensä tuolla tamalla sitoa. Kirjailija-manhus P. Päimärinta omistetaan mielellään — ja syystäkin — maalaisliitto-aatteen mieheksi. Ku kapa on taiteellisemmin kumannut köy- hän ja alhaisen kansan elämää? Ke- nen sydän on lämpimämmin sykkinyt myötätunnosta näitä kohtaan kuin hä- nen? Kuka on ankarammin armos- tellut rikkauden jumaloimisen »vääryyt- tä, kuka elämämmin kumannut määristä lähteistä haetun onnen petollisuutta kuin hän? Kyllähän hänen kertomuk- sensa, esim. »Puutteen Matti" kelpaisi kenelle maalaisliittolaiselle tahansa aseeksi agiteeratessaan kumoon kirkkoa ja papistoa. Mutta silti on samalla tuo Pekka-manhus — täysi suometta- relainen. En tietysti tahdo tuon kuuluisan miehen päältä kiistellä hakemalla to- distuksia siitä, mihin puolueeseen hän itse lukee itsensä kuulumaksi. Tahtoisin main teroittaa sitä ymmämistä, kuinka surkean hassumaisia omat ihmisraukat, kun pyrinnöt ja harrastukset omat sa- moja, elämäntaistelut samoja, ja silti pitää moimiensa takaa pinnistää puo luejaon raja-aidan pystössäpitämiseksi, pelkän „nimen" muoksi yksin. Maikka tuolla (Pekan) kannalla oleivia ei ole yksi eikä kaksi, maan on paljon, on enin osa „suomettarelaisissa", niin yhtäkaikki huudetaan sitä tietämättö- myydessään „herraspuolueeksi", malta- ja mirkapuolueeksi. Sanoinko määrin: »tietämättömyydessään"? Enpä luule. Maalaisilla ei monella ole maraa eikä aikaa lukea useata sanomalehteä. Ku- kin tietysti tilaa »oman puolueensa äänenkannattajaa" ja se yksin onkin useimman maalaisen ainoa tietojen lähde, siitä on hän saanut elämän- »valistuksensa, sen mukaan yksin hän käsittää ja uskoo. Tuon tietämät hy- min puoluejohtajat ja lehtien toimitta- jat. Siksipä he, pitääkseen puolue- ;akoa moimassa, malaisemat lukijoille omasta puolueesta parhaat ja toisesta puolueesta mustimmat puolet, puhu- mattakaan jo surkean alhaisista parjaa- mistä ja malheellisista hyökkäyksistä sanomalehdissä. Muita Pekka-manhusta moi samalla sanoa puolueettomaksi miehek- si, maikka moneenkin hänet tahtoisimme omistaa. Kummallista! Ei hän tah- do mullistuksia maltiokirkossa, maikka hymin tietää monesta rikkaasta romas- tista, että he paremmin palmelemat pulleaa matsaansa ja martioimat suu remmalla huolella yltäkylläistä hymin- mointiansa kuin ahdingon alla huokaa- man laumansa sielujen todellista tilaa. Hän ajattelee kuten muutkin elämät kristityt, että maltiokirkko on se mah- ma kuori, jonka suojassa Jumalan elämä seurakunta moi rauhassa ulko- naisilta maaroilta elää ja menestyä ihmissielujen onneksi. Ei hän myöskään puolusta simiili- amioliittoja, kuten m.-liiton ohjelmassa tehdään. Koko periaatteellaan hän ja jokainen oikea suomalainen on siinä makaumuksessa, että todellinen perhe-elämän onni moi menestyä main siinä kuolemaan asti kestämässä lii tossa, joka on Jumalan sanan amulla siunaten solmittu. Ja kansa, jossa yksityiset perheet eimät liene todellisen onnen käsitettämissä, se kansa ei moi koskaan olla onnellinen ja koetuksissa kestämä, sillä kansojen kunnollisuuden perusehto on yksityisten perheiden kun- nollisuudessa. Sen omat tutkineet edesmenneet suuret ajattelijat ja sen todistaa historia. 1910. T. Koimukangas. tää aamuilla, kun kalastajat tulemat rantaan ja merkot omat malkeina ka- loista. Siellä käynyt. Muualta Suomesta. — Oululaisten painijain Waa- san matkasta kirjoittaa meille eräs ent. oululainen: Kilpailut käsittimät koko maata ja otti niihin osaa 27 ilmoittautuneesta 18 moimamiestä, m. m. Helsingistä sarjansa sikäl. mestari A. Salonen, 1 rviipurilainen. 3 tamperelaista ja Ou lusta A. Saarela rask. sarjaan sekä H. Karhunsaari, K. Kandelberg ja I. Puhakka kemeiden. Suurinta huo miota ja ihailua saamutti D. Saarela huippuunsa kehittyneellä taitamuudel- laan sekä kauniilla, mannalla ja ar- mokkaalla esiintymisellään matolla. Myöskin Kandelbergin notkeus ja mik- kelyys saamutti erityistä tunnustusta marsinkin ottelussa moimakkaan Salo- sen kanssa, jota kesti 12 minuuttia. Myöskin muut ynnä tamperelainen A. Lumme painimat Harjaantuneesi ja myötätuntoa herättämällä tamalla. Palkintoja saimat seuraamat oulu- laiset painijat: Sarjassa yli 77 kg.: I palk. A> Saarela, 5 moittoa. Sarjassa alle 08 kg.: 2 palk. K. Kandelberg, 2 moitt., 2 ratk., 1 Haro., '•> palk. H. Karhunsaari, 1 moitt., 3 ratk., 1 häm. — Asejutut oikeudessa. Maa nantaina käsiteltiin Helsingin raastu- manoikeudessa tullihallituksen nostamia juttuja ampuma aseitten salakuljetuk- sesta. Syytettyinä olimat m. m. ou- lukaiset liikkeet L. E. Fabritius'en ur- heilukauppa, I. G. Hillilä, H. W. Snellmanin rautakauppa ja o.-y. Lund- berg ja Kumpp. rautakauppa. Juttu- jen käsittely lykättiin ensi kesäkuun 9 päimään. — Taas murhapolttaja Waa- sassa. Maasassa on miime aikoina sattunut kolme tulipaloa, joita epäil- lään taaskin murhapoltoiksi. Lauan- taita masten yöllä paloi kaupungin maalla oleman leski Maria Mattssonin torpan ulkohuonerakennus poroksi. Edellisenä päimänä oli rakennus, johon kuuluu m. m. aitta, talli ja kaksi na- mettaa, lukittu niinkuin tamallista, ja oli murhapolttaja murrettuaan lukon kiiivennyt rakennuksen ylisille ja sytyt- tänyt siellä olemat heinät. Rakennus oli makuutettu 1,500 mk:sta. Eläimet saatiin pelastetuiksi. — U. S. Kirjallisuutta ja taidetta. — Wäinö Solan konsertti eilen illalla seurahuoneella teki kuuli- jaan erittäin hymän maikutuksen. Herra Solalla on raikas, miellyttä- mä ääni ja käyttää hän sitä jo mel- koisesti. Lausunto on -erinomaisen sel- mää sekä esitys eloisaa ja ilmeikästä. Laulun puhtauskaan ei anna paljoa muistutuksille sijaa. Hän laulaa in- nostuksella ja lämmöllä. Jo ensi numerollaan tempasi taitei- lija kuulijat mukaansa. Ja laulet- tuaan kohtauksen oopp. »Pohjan nei- to" — jonka me suomalaiset tietenkin parhaiten ymmärsimme — erittäin mai- kuttamasti, oli hän jo malloittanut yleisönsä täydellisesti. Sibeliuksen Höstkmäll oli liian pal- jon lausuntoa. Kuulan ihana »Kesä yö kirkkomaalla" oli taasen erinomai- nen. Samoin Eajanuksen kaunis sä- mellys teki mallaaman maikutuksen. Uleensä tuntui taiteilijan ääni pit- kin iltaa paranemistaan paraneman. Niinpä yleisökin, jota oli keräänty- nyt melkein täysi huone, lämpenemis- tään lämpeni sekä osoitti »hymä"-huu- doilla ja käsien taputuksia myrskyisäs- ti mieltymystään. Usea numero o'ikin toiskettama ja monta laulua yli ohjel- man sai taiteilija esittää ennenkuin yleisö poistui salista. Herra Solalla on hymät edellytykset taiteilija-urallaan, me toimomme, että hän yhä niitä innolla ja menestyksellä kehittää. —i. Uusia kirjoja. Kustannusliike Arivi A. Kariston kustannuksella Hämeenlinnassa on il- mestynyt ja ilmoitettamaksemme lähe- tetty seuraamat uudet kirjat: 11. W. Malakoriven Harmaat warjot, nomelleja, hinta 2: 50. 11. S. Turgenem'in Mumu, no- melli, menäjästä suomentanut Artturi Railo, hinta 75 p. Tekijän lyhyellä elämäkerralla marustettu. George Sand'in Markiisitar, ker- tomus, ranskasta suomentanut Timo Tuura, hinta 75 p. Tekijän lyhyellä elämäkerralla marustettu. Molemmat miimeksimainitut kuulu- mat halpahintaiseen sarjaan »Kirjalli sia pikkuhelmiä" N:oina 24 ja 25 Tämän sarjan kukin nuinero maksaa main 75 p. ja ansaitsee kaikkien kir- jallisuuden ystämien huomion. AMliri. Aijon kertoa tässä Kaiun lukijoille Kallankarista eli Nlko-Kallasta, joka on pieni kari Kalajoen edustalla. Se on monelle kalastajalle tuttu paikka, kun Ä>mat siellä kesän kalastelleet, mutta niitä uskon oleman monta, jotka omat syöneet siellä pyydetyttä kaloja, silti Kallankarista mitään tietämättä. Ra- kennuksia siellä on majakka, asuinhuo- nerakennus ja ulkohuonerakennuksia majakkapalmelijoille sekä kalastajain huoneet. Makituisina asukkaina on tamallisesti majakkmnestari ja mahdit perheineen. Tänä talivena ei siellä ole ollut muita kuin kaksi mahtia. Joulun edellä jäi majakkamestari maalle, kun lähti meneellä, eikä enää sillä päässyt takaisin. s Jfut on kulunut yli neljän kuukauden, jolloin ei ole päästy ollenkaan kulkemaan Kallan ja Kalajoen mäliä tämän lauhkean taimen muoksi. Marmaan siellä on lukemiset man- henneet, kun on niin pitkä aika siitä kun omat mitään postia saaneet. On siellä olemassa pieni kirjasto, »vaan sekin on tainnut tulla pitkinä syysöinä läpiluetuksi. Sietäisi ilmalaimojen tul- la yleisemmästi käytäntöön, että niillä moitaisiin esim. tällaisista paikoista kulkea. Kemätpuolella ja kesällä siellä on hupaisempaa. Kemäällä käy aina joitakin hylkeenpyytäjiä ja juhannuksen jälkeen tulemat silahkan pyytäjät. Sil- loin on meneitä ja ihinisiä, liikettä on yötä ja päiivää. Harlvoin kalastaju joutaa kauniilla ilmalla yötä leivählä- mään. Hyminä kalakesinä ei näytä joillakin kalastajilla oleman muuta määrää, kuin noutoi niin paljo kuin korjata ennättämät. Kauniilta näyt- Mehiläishoidon oppikirja. Mikko Ilkka, Mehiläiskirja. Opas mehiläishoitajille. 208 sim. 109 ku- maa. Hinta 2: 25. Kustannusosake- yhtiö Otaman kustantama. Mehiläishoitoharrastus on »naas samme minne aikoina huomattamasti elpynyt, ja senpämuoksi epäilemättä monet mielihymällä termehtiivät tämän ensimäisen kotimaisen, ajanmukaisen ja käytännölliseen kokemukseen perustuman käsikirjan ilmestymistä. Kirjassa teh- dään seikkaperäisellä tamalla, ammatti- miehen ja asianharrastajan innostuk- sella, selkoa mehiläisten hoitamisesta ja osoitetaan, mitenkä mehiläishoidosta möisi koitua maamme asukkaille hymin kannattaiva ja kehittämä siivuelinkeino. Maurice Maeterlinck, Mehiläisten elämä. Tekijän kuivalla suomentanut Anna Fieand. lManamon kirjoja 15.) 207 sim. Hinta 3: 50. Kustannusosa keyhtiö Otaman kustantama. Mikään marsinainen mehiläishoito- kirja ei tämä maailmankuulu teos ole, mutta sen luettuaan on kuitenkin saa- nut elämän käsityksen kaikesta siitä omituisesta, symäsisältöisestä ja sala- peräisestä, mikä marmuudella tiedetään mehiläispesän asukkaista. Tekijä, joka Sn »vuosikymmeniä hoitanut mehiläisiä, puhuu niistä kuten »esineestä, jota tuntee ja rakastaa", ei koristellen eikä esittäen miellyttäivää kumitettua ihmettä todellisen luonnonihmeen asemesta: sillä mehiläispesässä — sanoo hän — on niin paljon ihmeellistä, ettei ole syytä lisäillä. Venäjältä. As>l«ksel llskonsmailse- iNisuuörsili foliiiflnncssii iDiiUarunnanöuutiiiiöin. (Jatk.) Armottaan »vastauksen Krupenskille tulkitsi Kara ulos s. »Te rohkenette — huudahti hän — syyttää manhaus- kolais-maliokuntaa miltei kapimallisuu- desta, mutta tiedättekö te, kutka tämän »valiokunnan muodostamat. Siihen kuu? lumat Guljkin, Jermolajeff, Gutshckoff, Smegintseff. Kas siinä ne, jotka halua- ivat tuottaa »vahinkoa menäläiselle »val tiolle, menäläiselle kirkolle ja menäläi- selle monarkialle!" Krupenski puhuu manhauskolaisteu nimessä, kysymättä heitä. Hän ei tiedä, että manhausko- laisivaliokunnan mietintö on laadittu erinäisten manhauskolaiskokousten pää- tösten nojalla, ilmenemättä lähimain- kaan kaikkien heidän toimomustensa ja maatimustensa tulkkina. Besarabialai- sella edusmiehellä ei ollut mähintäkään oikeutta esiintyä manhauskolaisten ni messä, samoin kun hänellä ei ollut oi- keutta tuomita manhauskolaismaliokun- nan jäsenet kapinallisiksi. »Moiset ta- mat — huudahti Karauloff — eimät lainkaan ole sopimat maltakunnanduu- massa, yhtä mähän kun peloittelemi- nen sillä pakoituksella, jonka mahdolli- sesti tulee somittamaan ylihuoneeseen hallitus. Me olemme lähetetyt tänne ei sitä marten, että edeltäpäin armaisim- »ne hallituksen aikeet. Meidät omat ma- litsijat lähettäneet julkilausuaksemme mapaan painaman sanamme." <Myrs- kyisiä suosionosoituksia oppositsioonein ja keskusta penkeillä, melua oikeuston taholla). Muista puheista eristyi ja kiinnitti yleisön huomiota puoleensa lokakuu- laisten johtajan, Gutschkossin, puhe. Puhuja huomauttaa, että kolmea muutosehdotustaan, joita mastaan niin tuimasti rynnätään, manhauskolaisma- liokunta ei ole tehnyt omasta alottees- taan. Nämä ehdotukset on yksimielisesti julkilausunut koko manhauskoinen Me- näjä — ne omat manhauskolaisuuden edustajain toimomus. Miimeaikain man- hauskolaisessa kirjallisuudessa kaikki »vaatimukset juuri esitetään noissa kol- messa ehdotuksessa. Siis edessänne on ei mikään monilukuisten maliokuntien- ne mietintö, maan maatimus eli oi- keammin — koko menäläisen manha uskolaisuuden rukous. Kaikki muutosehdotukset, jotka on tehnyt maliokunta, liittää yhteen halu kerta kaikkiaan tehdä loppu hallituksen maltaan ja poliisimiranomaisten se kaantumisesta manhauskolaisyhdistys- ten jokapäimäiseen elämään. Eikö maal- lifen mallan arkuus ja epäluulo ole selitettämänä siitä, että kahden japuo- len ivnosisadan kuluessa manhausko- laisuus yhdessä juutalaisuuden kanssa omat tarjonneet alimmille, keskiarmoi- sille ja ylimmille hallinnollisille miran- omaisille runsaimmat rikastumislähteet ja eksploteeraamisoikeudet? . . . . . . »Himmeiden arkipäimäin jouk- kossa, jotka luoivat meidän lakiasäätä- män työmme, miimeiset kolme päimää ilmenemät ikäänkuin kirkkaina ja juh- lallisina. Mihdoinkin olemme joutuneet ratkaisemaan yhtä peruskysymyksistä eli oikeammin yhtä muutaman perus- kysymriksen osaa. Muistakaa lokakuun 17 p:n manifestin sanoja: »Hallituksen melmollisuutena määräämme Me eh- dottoman tahtomme täyttämisen lah- joittaa mäestölle kansalaismapauden järkähtämättömät perusteet, lasketut todellisen xersoonallisuuden koskematto- muuden, omantunnon-, sanan-, kokous- ja yhdistymismapauden periaatteella." Hymät herrat, mitä tästä on toteutet- tu? Te tiedätte, että on mähän toteu- tettu, että tämän ympäri on taajennut raskas tyytymättömyyden ilmasto. Te tiedätte, minkälaisia syytöksiä kajahtaa kaikkialta sekä hallitusta, että meitä, kansanedustajia, mastaan, että me me- nytämme näiden suurten aatteiden to- teuttamista." Huomautettuaan, että tämän hitai- suuden puolustukseksi moi metää man- han hallintokoneiston mähäisen kelpaa- maisuuden uusia tehtämiä marten toi- selta puolen ja toiselta mallankumouk- selliseen liikkeeseen, joka harrastuksis- saan pyrkii käyttämään hymäkseen ma- pauksia, Gutschkoss jatkoi: »Tässä on ellei puolustusta, niin puolustautumisen marjo. Mutta mitä perustelua rajoittamien määräysten säätämiseksi Te esitätte uskonnollisen mapauden alalla? .. . . . . »Juuri ne näet, jotka lauleli- mat dityrameja manhauskolaisille siitä, että he omat kansalaisia, miehuullisia, isänmaan puolustajia, että he muodos tamat monarkistillisinielisen konserma- tiimisen aineiston, lopputulokseksi kai- kesta tästä kiittelemisestä asettuivat kielteiselle kannalle kerta toisensa perään niihin kolmeen kohtaan nähden, jotka manhauskolaiset omat esittäneet..." Puheensa hän lopetti seuraamin sa- noin: »Hymät herrat, me emme har- kitse mitään jokapäiiväistä lakiehdotus- ta manhauskolaisseurakunnasta, me emme manhauskolaisia tuomitse, mutta me tuomilsemme itsemme, ja sen tuo- mion, jonka Te langetatte itsestänne, äänestäessänne tästä asiasta — sen tuomion, sanon minä, allekirjoittaa Teille myöskin historia. (Jatkumia suosionosoituksia keskustassa ja opposit- sioonein penkeillä.) Kaikki oikeustolaisten ehdotukset, täh- dätyt maliokunnan muutosehdotusten heikentämiseksi eli lyhyeksi tekemiseksi, tulimat sittemmin järjestään hylätyiksi, jonka jälkeen lakiehdotus, koskema man- hauskolaisseurakuntia, siinä muodossa, jossa se esiintyi maliokunnan käsistä lähtiessään hymäksystiin tuntuman enemmistön kannattamana, jonka muo- dostimat masemmistolaiset, kadetit ja suurin osa lokakuulaisia. Toisen kerran tuli maltakunnanduu- massa puheeksi kysymys omantunnon- mapaudesta, kun otettiin pohdittamaksi lakiehdotus, koskema siiirtymistä toi- sesta uskontunnustuksesta toiseen. Uskontunnustusmaliokunnan mie- tinnön alustaja K a m e n s k i perusteli tämän kysymyksen aiheuttamat eri nä- kökannat seuraamalla taivalla. Hallitus yhdessä maltillis-oikeusto- laisten kanssa suostuu laillistuttamaan siirron oikeauskolaisesta ainoastaan toiseen kristilliseen uskontunnustukseen, se suostuu niinikään ei-kristilliseen us- kontunnustukseen, mutta main siinä ta- pauksessa, että mississä tapauksessa pu- heenaoleiva henkilö itse eli joku hänen lähimmistä edelläkämijöistä sukulaisis- ta on kuulunut siihen uskontunnustuk- seen, johon hän tahtoo siirtyä. Pyhä Synodi yhdessä oikeustolaisten kanssa halusi määrättäiväksi maatiinuksena oi- keauskolaisuudesta luopuneelta muodol linen lupaus siitä, että hän 40 päi- män kuluessa suostuisi kuulemaan ma nauksia, oleinaan oikeauskoisuudestc» luopumatta. Uskontunnustusmaliokun ty sitämastoin ehdotti laillistutettamaksi siirto-oikeus oikeauskoisuudesta ei kris- tilliseen uskontoon, mutta piti mahdot tomana ja ennenaikaisena uskotunnus tuksettomuustilanlaillistuttamisen.Mih- doin aikoi oppositsiooni kannattaa us kontunnustusivaliokunnan ehdotusta, mutta tulisi lisäksi maatimaan myöskin uskontunnustuksettomuustilan laillis- tuttamista. Uskontunnustusmaliokunnan ehdotus- ta mastusti hallituksen nimessä minis- terineumoston puheenjohtaja P. A. StolyPin. Mutta'moimaa ja ma- kammitta ei ilmaissut hänen puhees saan se osa, jossa hän asettui mastus- lamaan uskontunnustusmaliokuntaa, maan se, jossa hän otti tarkastaakseen maliokunnan perusteluja osoittaen sen »valitseman aseman puolinaisuutta. »Maliokunta — sanoi hän — ku ten minä olen ymmärtänyt alustajan sanat, armelee ensiksikin, että, jos ker- ran siirto kristinuskosta ei-kristinus koon on rangaistukseton, moisen siir- ron ei-laillistuttam'nen olisi maltion armolle sopimattoman ulkokultaisuuden teko. Toiseksi armelee maliokunta, että olisi ei-kristinuskoon luopuneiden hen kilöiden omallatunnolla häiritsemää täyttää muutamia kristillisiä menoja ja tapoja, jotka omat tarpeelliset kan- salaiselämässämme — esim. amioliit- to, kaste, hautaus. Kolmanneksi ei ma- liokunnan mielestä näiden menojen ja tapojen täyttäminen olisi mitään muu ta kuin laillistettua uskonnonpilkk^amis- ta. Ja mihdoin on maliokunnan arive lun mukaan kirkon omana asiana ma- pauttaa itsensä henkilöistä, jotka omat kristinuskosta luopuneet. ?täin olen minä alustajaa yminärtänyt. Ja mi- nusta näyttää, että näiden periaattei den kieltäminen on mahdottomuus, ne omat teoreettisesti aiivan oikeat. Mut- ta, hymät herrat, suorapiirteinen teo reettisuus johtaa toisinaan mitä odot- tamattomampiin seurauksiin, eikä duu- mamaliokunta ole loppuun saattanut tätä periaatetta, ei ole päässyt malit- semansa tien päähän ja on, kuten mi» nusta näyttää sotkeutunut itsensä kans- sa muutamiin ristiriitaisuuksiin. Sillä löytyyhän todellisuudessa paljon enem- män henkilöitä, jotka tunnustamat it- sensä kerrassaan uskottomiksi, kuin nii- tä, joilla on rohkeutta siirtyä maho- mettiläisyyteen, buddalaisuuteen tai juu- talaisuuteen. Ja kaikki maliokunnan har- kinnan, koskemat ei-kristiuskoon siirty- neitä henkilöitä, moidaan täydellisesti somittaa henkilöihin, jotka julistamat itsensä ei-uskomaisiksi." Mutta herra Stolopin pitää oikea- na, ettei maliokunta ole mennyt niin pitkälle. Hän armelee, että johdomukai- suus on toisinaan muutettama tyydyt- tämään »kansallista henkeä, kansallis- ta uskoa ja kansallisia traditsiooneja". Nämä uskot ja traditsioonit maatuvat hänen mielestään hylättämäksi malio- kunnan ehdotuksen laillistuttaa siirto kristillisestä ei-kristilliseen uskontun- nustukseen. Maklakoss imaili aseman joh- dosta, jolle asettui hallitus. »Jhmetel- tämän merkillinen on — lausui hän — hallituksen kanta, joka käytännölli- sen mukamuuden nimessä ei tunnusta, mutta ei myöskään kiellä, ei rankaise, mutta ei muöskään salli." Sen ase- man, jota hallitus tahtoo puolustaa, hän määrittelee laillistetuksi ulkokullai- suudeksi. Puhuja mainitsee esimerkin: »Minä kuolen. Alkaa puhe minun hau- taamisestani. Silloin sanomat, että 15 muoteen minä en ole käynyt uskontun- nustuksella, etten ole oikeasuskoinen, ja että kirkko on oikeassa, jos se kiel täytyy hautaamismenojen somittami- sesta. Sama on asianlaita mihkimiseen nähden. Mitkä keinot omat hallituksella käytettäminä maikuttaakseen tähän kuu- lemattomaan kirkkoon? Tietysti ei min- käänlaisia. Ja sentähden — lopettaa hän — joko pakoittakaa kirkkoa alistu- maan ja pitämään oikeauskoiseua sitä, jota Te semmoisena pidätte, tai anta- kaa minun omalletunnolleni sanan »va paus, jonka Te annatte kirkon omalle- tunnolle." Puhuja oli yhtä mieltä Stolypinin kanssa siitä, että johdonmukaisuuden muoksi on tarpeetonta laillistuttaa myöskin uskomattomuustila, mutta huo mautti, että siitä lähtien, kun maltio tunnustaa mahdolliseksi uskontoon kuu lumattomuuden, sen myöskin on jär- jestettämä simiiliamioliitto, simiilinen kirjanpito syntyneistä j. n. e. Malio- kunta tiesi, että se »vastaamien lakien piirissä moi ainoastaan laajentaa ja laillistuttaa siirtoa siihen uskontoon, lohon omatuntoni minua houkuttelee. Mutta määritellä sitä, mitä marten on tarpeellista kirjoittaa uusi laki, osoit tautuu ehken toistaiseksi mielä ennen- aikaiseksi. Toinen perustuslaillis kansanmaltai- sen puolueen edustaja Molkoff sitämas- toin ilmoitti, että hänen puolueensa kannattakoon lakiehdotusta, malittaa sitä, ettei siinä ole lailliseksi tunnustet- tu uskomattomuustilaa. Muodolliset es- teet omat helposti poistettamissa jär jestämällä simnlirekisteri-kirjanpito. Moimalla puolustamat edelleen us- konnottomuustilan laillistuttamisen tar- peellisuutta sosiaalidemokraattisen puo- lueen edustajat B j e l o u s e f s ja Pokromski. Hallituksen näkökannan puolustajana esiintymä piispa Jabloki pelot- teli duumaa sillä laajalla propagan- dalla, jota nyt jo harjoitetaan länti- sissä maakunnissa oikeauskoista kirkkoa mastaan. Lakiehdotus hymäksyttiin maliokun nan tekemäin muudosehdotusten mu- kaisesti. Olemme Kaiun lukijoille ottaneet pääpiirteissään esittääksemme ylempä- nä mainitut maltakunnanduumassa ta- pahtuneet seikat syystä, että ne nykyi- sen duuman ehken merkittämimpinä, nähtämästi saamat marsin polttaman luonteen taas toisen kerran, niitä kos- kemat edelläkerrotut duuman hyiväksy mät lakiehdotukset kun joutumat käsit- telynalaisiksi menäläisten »loordien ka- märissä" s. o. maltakunnanneumostos- sa. Paitsi että tässä keskustellut kysy- mykset yleismerkityksensä puolesta omat tietysti alati omiansa pitämään malis- tuneen yleisön harrastuksen mireillä, niin tulee tämä harrastus sanoinatta- kin itseensä liittämään erityistä mie- lenkiintoa, kun maltakunnanneumosto, kuten sanottu, ehtii langettamaan tuo- mionsa siitä maltakunnanduuman suo rittamasta työstä, joka Gutschkossin sanojen mukaan muodostui sen »kirk- käiksi juhlapäimiksi". H. I. H- — Keisarillinen Perhe Suo meen. Berliner Tageblatt kertoo Pietarista saamansa tiedon nojalla, että H. M. Keisarinnan sairaus on sii- nä määrin parantunut, että keisarillisen perheen matkasuunnitelmat saamat nyt enemmän marmuutta. Aluksi tulee keisarillinen perhe oleksimaan Suomen saaristossa ja sitten käymään Darm- stadtissa. — Suuriruhtinatar Elisabet Fcodorouma »vihitty diakouis saksi. Miime lauantaina mihittiin Moskomassa suuriruhtinatar Elisabet ^eodoromna, suuriruhtinas Sergei Aleksandromitsh-mainajan leski ja H. M. Keisarinna Aleksandra Feodorom- nan sisar perustamansa Martta-Maria- diakonissalaitoksen johtajattareksi. Vih kimisen toimitti suuriruhtinattaren rip- pi-isä Moskoivan metropoliitta Mla- dimir. Toimituksessa oli läsnä m. m. suuriruhtinattaren sisar, Preussin prin- sessa Irene. — „Cläwän tawaran" kaup pias. Ruskoje Sloivolle ilmoitetaan Riiasta, että sikäläisellä asemalla ensi- mäisen luokan maunussa on t. k. 19 p:nä »vangittu eräs hienosti puettu herrasmies, jonka seurassa oli joukko nuoria tyttöjä. Matkustaja osottautui »eläivän tamaran" kauppiaaksi. »Taivaran" myyntipaikkana oli Ham- puri. Kauppiaan uhrien joukossa on myös siivistyneissä perheissä syntyneitä tyttöjä. Lähetettyjä kirjoituksia » Mielipahalla on jokainen todellinen metsästäjä kuluneen talmen ajalla taa sen saanut lukea sanomalehdistä, kuinka törkeästi kaikkialla on rikottu moimas- saolemaa metsästyslakia. Hirmiä, noi ta metsiemme jaloimpia elukoita ja kaunistuksia on surmattu satomääriä. ^Näyttää siltä, että tunnottomat sala- metsästäjät omat sokeassa raimossaan päättäneet hämittää hirivet sukupuut- toon. Ja nyt taasen kemään tultua pauk- kumat pyssyt taajaan takamaillamme ilmoittaen, kuinka siellä suuressa mää- rässä harjoitetaan tuota metsän riis- talle niin peräti turmiollista soidin- pyyntiä. Sen tähden päätti Kalajoen Met- sästysseura kokouksessaan t. k. 24 päi mänä kääntyä kaikkien pyssymiesten puoleen makamalla kehoituksella, eitä jätettäisiin yksimielisesti pois tuo raaka ja halpamainen salametsästys; sekä että muutoinkin kaikissa suhteissa nou- datettaisiin metsästyslakia, joka tarkoit- taa juuri meidän metsästäjien omaa etua. Onhan ihmisen korkea tarkoitusperä olla luonnon ja eläinkunnan suojelija, eikä sukupuuttoon hämittäjä ja sala- murhaaja sellaisena aikana, jolloin koko metsiemme eläinkunta harjoittaa luonnon mukaista sukunsa lisäämistä. Siis pitäkäämme kunnian asiana metsästyslain tarkka noudattaminen ja saattakaamme sen rikkojat lailliseen edesmastuuseen ilmoittamalla heidät miranomaisille. Kalajoen Metsästysseura. Pyydetään, että muutkin Oulun lehdet ja Kokkola ottaisimat ylläoleman palstoilleen. Ulkomaalta. — Bjornson kuollut. Tiistaina kuoli Pariisissa kuuluisa norjalainen kirjailija Björnstjerne Björnson 78 muoden ikäisenä. B:n teoksia on kään- netty suomeksikin useita. Kotimaas- saan on B:llä ollut taivattoman suuri »vaikutus. Tunnustukseksi kirjallisesta työstään sai B. m. 1903 Nobelin fir- jallisuuspalkinnon. — Saksan suuri työtaistelu. Miime perjantaina on sominto lopul- lisesti aikaansaatu Berlinin työnanta jain ja työntekijäin mälillä rakennus- teollisuudessa. Molemmat riitapuolet omat näet hnmäksyneet Berlinin am- mattioikeuden somintoiviraston somin- totiiomion, työntekijät suurella enem- mistöllä ja työnantajat yksimielisesti. Täten on työrauha rakennusteollisuus dessa ta.ittu Berlinissä ainakin muo- teen 1913. . »Zeppelin 2" katkennut kahtia. Meilburg, huhtik. 25 p. Il- malaima »Zeppelin 2" tarttui alaslas- keutuessaan puihin ja katkesi keskeä kahtia. Gondolit ja koneisto eimät mahingoittuneet. — Kreetan kansalliskokous. Frankfurtiin lennätetään Atenasta. että Kreetan kansalliskokous kutsutaan koolle toukokuun 9 päiiväksi. Turkkilaisten uhkauksista huolimatta omat kaikki puolueet yksimielisiä siitä, että kristit- tyjä edustajia on lähetettäivä Kreikan kuninkaan luo. Tiistaina piti kruu- nunprinssin perheineen saapua Kor- suun: mäesto on aikonut »valmistaa hänelle siiuria kunnianosotuksia. Äiaki DtMklistMilliMs k«sma ZmijäMtll». Tässä tuonnottain kaupungissa kul- kiessani osuin kämelemään siemenkaup- paan, jossa heti kysäistiin minulta: »minkäs sortin siemeniä isäntä haluaisi ostaa?" Kysyin marmuudeksi: »myö- däänkö täältä maikka minkälaatuisia siemeniä?" Kun tähän kysymykseen sain myöntämän mastauksen, rohkenin kysyä, olisiko nyt marastossa »perus- tuslaillisuuden" siemeniä. Hiukan hä- millään kysymyksestäni ivastasi myöjä, ettei tällä kertaa ole tämmöisiä sieme- niä marastossa, kun Ahmaivaara mas- ta hiljattain osti kaikki siemenet Kemi- järiven kuntaan laittamaansa kylmö- maata marten, saadakseen siellä suo- mettarelaisen rikkaruohon parem»nin tu- kahutetuksi, ja samalla ehdoitti että: »isäntä möisi hankkia Kemijärmeltä tuon lajin siementä, jos moin^ siemen- ala siellä on pohjoiseen ilmanalaan nähden menestynyt. Täältä hankitml- la siemenillä moitte saada runsaamman sadon, kun isännänkin kylmöala on kylmässä pohjolassa ja karunsekaisessa maanlajissa." Nain pakisi, ja minä uskoin myöjää kuin omaa itseäni. Mi- täs muuta kun lähdin näkemään Ke- mijärmelle, onko siemen tullut kylme- tyksi ja miten kasmit näyttämät me- nestymän. Ja katso! Pelkästä mie- lihymästä niistin neljästi nenääni, kun näin siemenen itäneen jo siihen mää- rin, että kymmenkunta perustuslaillista kasmia, jotka jo luulin »viime loka- kuussa, kunnan mirkailijain maalien aikana olleen »kukkimisasteellaan", käyntini aikana jo saamutti oiken »Pyrr- hon moittoja." Ajattelin että »jopas tuli nyt Kemijäriven kunnasta oikein perustuslaillisuuden jyiväaitta", kun nämä Harmat kasmit olimat jo kuiver- nööriin tekemänsä malituksen kautta saaneet miime syksynä toimitetun kun- nan mirkailijain maalin kumotuksi erään muodollisen kuulutusmirheen perusteel- la. Mutta ajatelkaa, hyivät ystäivät, kuinka naamani menyi pitkäksi siinä kuntakokouksessa, joka toimitettiin kulu- neen maaliskuun puolitiessä, kussa uudet kunnan mirkailijat maliltaman piti Ke»nijärwen kunnalle, kun luulin, että nyt saapi tämä kunta aiman ehta- perustuslailliset »resitentit", joille kun- nan asiain johto uskotaan. Maan äläpäs! Koska aika oli täytetty, että nuo mirkailijat »valittaman piti, alkoi suomettarelaisia purkautua idästä, län- nestä, pohjoisesta ja etelästä, Kemi- järmen kaikilta kulmilta ja täyttiivät koko sen kunnanhuoneen, kussa perus- tuslailliset istumassa oliivat. Miime hetkeen asti luotin suomettarelaisten »selkärangattomuuteen", jota olin tot- tunut jo kotman aikaa kuulemaan täs- tä puolueesta ja toiivoin tuon »selkä- rangattomuuden" tuloksena loistamaa maalimoittoa perustuslailliselle kasivi maalle. Maan surukseni huomasin, että perustuslailliset kärsimät ankaran »vaalitappion ja että suomettarelaisilla oli maaleissa selkäranka koma ja yhtä luuta kun »suden selkä." »Kerkelän Kalla, Kerkelän Kalla kuntakokouksen esimieheksi", kuului kuin myrsknn ul monta läpi kokoushuoneen. Ja kun tuli kysymykseen, kuka kunnallislauta- kunnan esimieheksi malittaman pitää, kuului ankara jyräiis: »Kulpakon Mat- ti!" Mielä kehoitettiin nostamaan kä det ylös, jotka äänestäivät lautakun nan esimieheksi Kulpakon Mattia, jol- loin oli koko pirtin tändeltä käsiä il- massa, kuin karahkapensastoa. Muu tama käsi nousi maan ylös, kun oli kysymys, ketkä Pietilää toimeen kan- natta^at. Tämän kaiken johdosta, koska Ke- mijärmen kunta malilsi kunn in mirkai lijoikseen samat taatut suoineninieliset kuin syksylläkin, antamatta hetkeksikään perään riidanhaluisille patenttiperus- tuslaillisille, tein seuraaivat johtopöä- tökset: 1. että suomettarelaisilla Kemijär- mellä on koivempi selkäranka kuin pe- rustuslaisilla, onpa yhtä luuta kuin »suden selkä:" 2. että Kemijärmen kunnan suomet tarelainen enemmistö ei kannata kun- nallisiin toimiinsa perustuslaillista suu ruuden hulluutta: 3. että Ken: !.i'',ven kunnan alue on kehnoa. kasi'.'umc tuslaillisuudell.. Perustuslaillisten selkärangattomuus ja laillisuus tuli esille seuraamissa eri »väriiviivahduksissa: a) että he paniivat omiksi ehdokkaik- seen miehiä, jotka tunnetaan »vanhoiksi suomimielisiksi; b) että he tahtoiivat asettaa, ja jo asettiivatkin, kunnan esiiniesehdokkaak seen susmimielisen kunnan maraesimie- hen, jonka maalin suhteen kuntakokouk sen iviimesyksyinen päätös oli lainivoi man »voittanut; c) että he panimot maalia »vastaan pöytäkirjalle semmoisen mastalauseen, jonka perusteella he oliivat tahtoneet entistä maalia kumottaivaksi, jota ku- mernööri maalin kumoamiseksi ei kui tenkaan ottanut mihinkään huomioon: d> ettei perustuslailliset älynneet panna luutaa silmilleen ja mennä nurk- kaan häpeämään siitä, että koko kun- takokouksen enemmistö antoi heitä »ku- teelle ja loimelle" päätösmallan riisto yrityksestä tyhjillä juonitteluillaan, koko suurelta kunnan enemmistöltä. Ja tähän kaikkeen katsoen, oli tuo perustuslaillisten malistuksen kautta hankittu maalimoitta oikia »Pyrrhon moitto", että hekin moiivat Pyrrhon tamoin huudahtaa moitostaan jotenkin tähän tapaan: »Mielä samallainen moitto kemijärmeläisistä, niin oleinme hukassa!" jos nim. asiaa katsoivat ylei- sen kunnan luoton, kunnoituksen ja ar- monannon kannalta. En kyllä ole mikään »agronoomi" eli maanlaadun tuntija, maan se mi- oli DEERINGIN myynti suoraan maanviljelijöille suurempi Suo messa v. 1909 kuin 1908. DEERINGIN koneitten vuosittain kohoava kvsvntä 011 par haiten puhuva todistus siitä, mitä luottamusta ja arvonantoa kone nauttii yli koko maailman. V. 1895 myytiin Suomessa ensimäinen DEERING ja uvt on DEERINGIN tehtaan myynti tässä maassa yhteensä 13,224 kpl. Nämä koneet valmistetaan niitä suurimmalla huolella ja tark kuudella ensiluokan aineista, parhaimmista lajeista mitä 011 saatavissa, jonka vuoksi ne eivät hinnan halpuudessa kilpai lekaan halvalla valmistettujen koneiden kanssa, ja 011 DEE RINGIN tehtaan monivuotinen sekä käytännöllinen koke mus työnjohtajilleen, jotka ovat todellisia ammattimiehiä, takeena mitä täydellisemmästä ja vankasta rakenteesta. Pyytäkää kuvitettu luettelo selityksineen. Lundberg & K :ni O .-y. Rautakauppa Oulussa. 'IIKUH JA 1nnw11mi.nm1-41w.wjnw. Oulussa O.-Y. Pallas talossa. Uutuuksia yhä saapunut kaikes ta laadusta, joista mainittakoon: Arvokkaat Kappakankaat (verka- sekä trikoe-kudoksilla) Villa- ja pumpuli-Musliinit (hienoissa kevät-väreissä) Kotimaisia puuvilla-teoksia Silkki-, villa-ja pumpuli-Koristenauhoja Koristesilkkiä Pitsikauluksia Läninkikankaita (kaikissa käytännössä olevissa väreissä) Pitsiä ja Brodyyria Lasten päähineitä Pitsikangasta ja Koristeita Brodeerattuja kauluksia Naisten ja Herrain Kummisia Sade-viittoja Herrain ^-""' Palttoita Naisten Sakettia .'. Kesä-vanttuita (hienoissa väreissä 1 Naisten kesä Hattuja (valmiiksi puettuina sekä ilman) Herrain pätttoS Kankaita Herrain vaatetusliikkeeseen kuuluvia esineitä HUOm.! Hinnoittelu toimitettu mitä ainaisinta myynti- == — === ^ prosenttia silmällä pitäten. ■d tamäMAä&Mm iwunviy Parhaita Lasten Gumrnipalloja Seinä-ja Kattopaperia y. m. Käärepaperia. Voipaperia. Pergaminia, Valkosta ja ruskeaa. B. B. BERGDAHLIN Kirjakaupassa. nun täiityy kaikille perustuslaillislniden siementen kiakijoille sanoa: „Ällää menlö Kemijäriveltä perustuslaillisuu- den siemeniä noutamaan, sillä karu kiilivömaa on Kemijärmi tuolle siemen alalle, joka antaa epäituista siemeniä- jia: »viljaa mielä epäpuhtaampaa. Syrjästä katsoja Kemijärmen kunnan kunnallismirkailijain »vaalissa. Niitä näitä. Jitirn ilmiö m« , rrO< 1t "JtevimicJjiUa*^i*to .u w..i \ hastaan, ferrotiaiuana niitä ilmieclli sempiä kertomuksia. Sellaisen ou äs kettäin kertonut liöiirnlaiiva ..Trasal- qarin" kapteeni Tamies laimansa miime retkellä, jolta se saapui ,^al mouthim, Etelä-Englannissa, tammik. -il pmä. Kapteeni kertoo: Lähdi-iime Port Talbotista. Etelä^ Malesista. hiililastilla Korsikaan kinuan lumiini)» "k»)»» ja aallokon mallilessa. Aamulla llo ^ olimme n. 40 enql. penikulmaa Cap ^unds Endistä, kun laimamme äkkiä rupesi moi»»»akkaasti tärisemään. Samalla kuulimme koivan pamaukien, sellaisen kuin olisi kanuuna räjähtänyt. Eluinasto oli yhtenä liek- kinä ja »valaisi koko aluksen. Siinä samassa näimme suuren tuliesineen. jolla oli noin l\0—10 jalkaa pitkä häntä, iskemän mereen noin 1^» jalan päässä laimasta. Kuului äänekäs su hina ja kun esine katosi, kohosi siitä kohdast.r suuremmoinen »vesipatsas. Jos esine olisi iskenyt alukseen, oli- siinme marinaan joutuneet perikatoon. Wähää myöhemmin ryntäsi miehistö luokseni ilmoittaen koko aluksen ole- man liekeissä. Siltä näyttikin. Sisällä oli hylvin maloisaa. Konehuone hohti sinisenä ja siellä ruiskusi miljoonia siruja. Kaikki ryntäsiivät kannelle. Toinen peräinies sai ankaran sähkö- iskun käteensä ottamastaan rautapul tista. Kun me siitä sitten toinnuimme, huomasimme kompassien käyneen kel- mottomiksi. Päätimme pyrkiä lähim- pään satamaan ja lumimyrskyssä on- tainipiilliiji) llllllllllllll Lsl. Jolniiifriii LEO GUNNARI Kulta- ja Kelloseppä & Silmälasikauppa ^ Rovaniemellä Omassa talossa Palokunnan taloa vastapäätä. Myvin lajiteltu varasto; kulta- ja hopeatavaroita, keiloja, kiikareita, silmä- ja kilolaseja y. m. y. in. Vakaviin ja halpoihin hintoihin ES fiV ***» iTuifimrirf i H»' i ii IVIarttinen K:ni Kirjansitomo Kauppurelnkatu N:o 26, Kellos. Oulasvirran talo. Hyvä työ. — Kohtuulliset hinnat. — Puhelin 3 82. nistuiminekin mihdoin pääseinääii,va>- mouthiin". Mainittakoon mielä, että kun lai- ivan kompassit »vietiin maihin laitet- lamaksi, rupesimat ne taas toimimaan aiman tamallisesti. Armeliaan koko laiivan tulleen magneettiseksi.