N:o 92 — I9IO. KAIKU. Perjantaina Elokuun (2 päfvss: Varastossa oleva ii • • • • TOMUIMURI vuokrataan päivittäin Oulun Uusi Sähköliike.: Puhelin 3 58. Kansallispankin talossa. Puhelin 358. P C RETTIGiC' TURKU B%»«" . ■■ E ■■ Päivystäjä- R BB ■■ B «» ■ ■■ laakarina toimii ensi sunnuntaina tohtori E.VIKBERG. monelle ihmiselle — polmesta pollveen — suuren määrän kärsimystä. Onpa tapahtunut niinkin, että mäkimallanteko moi kääntyä tekijätään mastaan tur- mioksi. Ja tämän tuloksen historia leimaa »vanhurskauden toteuttamiseksi maailmanmenossa — s. o. kehitykseksi, jossa asianomaiselle tapahtuu omien tekojensa mukaisesti. Menäjän nykyisten »vallanpitäjäin hankkeet Suomea mastaan omat saa- neet simistyneen maailman tiedemies- ten piireissä" jo miltei yksimielisen tuo- mionsa. Myöskin länsimaltain edus- tajalaitosten jäsenten piireistä on wa- kamia maroituksia kuulunut ryhtymäs- tä mäkimallantekoon Suomen sisäistä itsenäisyyttä mastaan. On sanottu, että semmoisista ei moi Menäjälle koi- tua mitään hymää; päinmastoin siitä on johtuma uusi aihe Menäjän malta- kunnan sisälliseen heikkouteen. Tämä on kuitenkin kaikunut kuuroille kormille. Mainitut huomautukset, jotka ystämäl- lisessä muodossa omat toimitetut We- näjän eduskunnan jäsenille, on otettu mastaan joskus suorastaan loukkaa- malla ylenkatseella. Ja Suomea kos- keman kaappauksen käsittelyn on We- näjän eduskunnan enemmistö pakoit- tanut muodostumaan semmoiseksi, että on miltei mahdotonta ulkopuolella ole- man käsittää, onko asiata edes aijot- tukaan makamalla tamoin käsitellä. Siten on saatu toimeen skandaali, jo- ka tuskin niin pian haihtunee yleisestä mielipiteestä kuin asianomaiset Wenä- jällä ehkä toimoivat. Tätä nykyä käy johtamain menäläis- ten piirien keskuudessa tuuli aiman toiseen suuntaan kuin simistyneen maa- ilman mielipide. Mainittujen piirien puolimirallisissa äänenkannattajissa saamme kuulla, mitenkä Suomi on me- näläisellä merellä kostutettu, mitenkä Suomen siis tulee olla läheisesti We- näjään liitettynä, mitenkä yhdyssiteet Menäjän ja Suomen mälillä omat »viime aikoina yhä höltyneet, ja miten- kä sentähden on tarpeellista, että Suo- mi „ »valloitetaan Wenäjälleuudestaan". Millä tamoin tuo „uudestaan-malloi- tus" todellisuudessa olisi tapahtuma, siitä pidetään suunnitelma toistaiseksi salassa, — lieneekö mielä mitään suun- nitelmaa sitä marten tehtykään. On kuitenkin Menäjällä kuultu puhutta- Isän rakkaus. Jatk. Silloin oli hän aina pojan syliinsä nostanut ja poika oli silloin niin luot- taman turmallisesti pienet kätensä hä- nen kaulaansa kiertänyt ja mähitellen itkustaan tyyntynyt. Mutta kun hän nyt tätä muisteli, pusertui mäkisinkin medet silmiin sa- mentaen katseen. Kenen luokse nyt poika juossee? Kuka kyyneleet kuimaa, kuka pienen myrtyneen mielen hymit- tää? Kenenkähän „tyliin" hän nyt tahtonee? Lopulta päätti hän kirjoittaa mai- molleen. Kertoi kirjeessä yksinäisyy- destään ja itämästään, pyysi mai- moansa käymään luonansa ja tuomaan pojan tullessansa. Hän oli mielessään marma siitä, että maimo ei moinut nyt olla tulematta. Hän sai martijalta kuulla, että sun- nuntaisin tamallisesti laskettiin mankien sukulaiset heidän luokseen. Ja moi sitä intoa millä hän seuraamana sun- nuntaiaamuna itsensä ja koppinsa siis- tisi. Hän oli edellisenä päimänä iuo- nut puuseppähuoneesta, missä hän toisten apulaisena työskenteli, pieniä höylättyjä puupalikoita. Ne hän nyt järjesteli pöydälle siemäksi rakennut- seksi, jotta olisi pojalle jotain näytet- tämää. Ja sitten lähtiessään saisi poika ne ottaa mukaansa isältä muis- toksi. Ja ehkä sen takia poika useam- minkin tahtoisi äitiä hänen luonaan käymään. Tuollaiset kumittelut ne mirkistimät ja elähyttimät »vanhuksen mieltä. man «sotilaallisesta »vaelluksesta" halki Suomen, ja äsken on „Nomoje Wrem- ja" miittaillut siihen, että mitään ei ilman pakoilusta saada toimee, se toi- mitetaan raudalla ja tulella. Wii- meksi on sanomalehti „Rossija" etsi- nyt Menäjän todellisia »vihollisia Suo- mesta. Niiksi lukee lehti sekä „aktii- misen" että „passiimisc.' .vastarinnan tekijät tässä maassa. näitä mas taan kai se „Suomen uusi malloitus" tulee kohdistettamaksi. Toimitetaan ehkä „pogroomi", joka lienee aitome- näläinen keksintö. Mutta jos „aktimisteilla" tarkoite- taan niitä, jotka täällä kieltamät sen maltioteon oikeudellisen pätemyyden, johonka nyt on Suomea mastaan ryh- dytty, niin kyllä Menäjän nykyään johtamat piirit löytämät „aktimistin" jokaisessa täysaikaisessa Suomen kan- salaisessa. Tässä maassa tulemme amoimesti sanomaan, että tuo teko on oikeuttamme loukkaama, määrä ja epä- inhimillinen, jota jokaisen oikeamielisen tulee koettaa »vastustaa mikäli hänellä siihen on mahdollisuutta. Jos taasen on kysymyksessä koettaa olla myötä- maikuttamatta mihinkään toimeen, joka on omansa sanotun maltiokaappaukseu toteuttamista Suomessa edistämään, niin kyllä koko Suomen kansa on ta- mattamana „passiimisessa" mastarin- nassa. Suomen kansa ei ole tunnus- tama Menäjällä äsken säädettyä mal- takunnanlainsäädäntölakia eikä sen no- jalla syntymiä säännöksiä oikeudellisesti melmoittamiksi Suomessa. Sillä tuo asiakirja sisältää Suomen perustusta- kien ja kansamme oikeuden loukkauksen, jota ei mikään mielipide täällä kanna ta. Suomen „uudestaan-malloitus" on siis toimitettama koko Suomen kan saa mastaan. — Mitenkä se on tapah tuma? Ne muistot, mitkä Menäjä sodan- kämijänä on tähän maahan jättänyt, eimät suinkaan ole miehättämät. Niin- pä esim. Jsonmikan aikana parisataa muotta takaperin Menäjä yritti yhdes- sä ruton ja nälän kanssa tehdä Suo- men kansasta lopun. Miehet täällä surmattiin, naiset raiskattiin, lapset rääkättiin kuoliaiksi, omaisuus ryöstet- tiin tai poltettiin. Ketä ei tapettu, mieliin orjaksi Menäjälle. Suonien kansan rippeet märjöttelimät salojen kätköissä, jonne eimät »vihollisen ratsu- joukot löytäneet. Sillä tamoin We- näjä silloin mahtiaan meille näytteli. Mutta Suomen kansa elää »vieläkin; ja moimmepa marmuudella mäittää, että meitä jo nykyään on niin paljon, ettei koko mahtama Menäjä uudenai- kaisine asestuksineen kykene meistä sin- nepäinkään loppua tekemään kuin Me- näjä Jsonmihan aikana. Jos Menäjä lähtisi sotaa käymään oman maakun tansa alustalaisia mastaan, jotka eimät mitään muuta maadi, kuin saada rau- Maikkakin hän jälkeenpäin piti niitä lapsellisina ja toisinaan saattoi noille kumitteluilleen itkeälin. Mutta sun- nuntai kului iltaan, ketään ei tullut häntä tapaamaan. Hän ei saanut nähdä poikaansa. Hän nosti puupali- kat hyllylle odottamaan seuraamaa sunnuntaita. Mieläpä miikon kuluessa hankki niitä lisääkin. Toisinaan iltasin otti hän ne esille hyllyltä ja rakenteli niistä aikansa ku- luksi kaikenmuotoisia taloja ja torneja. Ja hän kumitteli mielessään, että hän pojalleen nyt rakentaa ja että poika seisoo hänen mieressään. Toisinaan tuntui kuin poika istuisi hänen pol- mellaan ja joskus tavasi hän itsensä puhelemassakin pojalleen. Mutta ha- mahduttuaan ja huomattuaan kuivitte- lunsa tuli mieli jälleen apeaksi ja kyyneleitä kierähteli puupalikoille. Hän kirjoitti uudelleen maimolleen ja pyysi häntä lähettämään edes po jan malokuman hänelle, jollei hän aijo poikaa hänen luokseen tuoda. »Olisi- han se malokuma edes", kirjoitti hän maimolleen, „hieman lohdutuksena ikä- mässä, seurana yksinäisyydessä". Tur- haan. Maimo ei edes mastannutkaan kirjeeseen. Ahä apeammaksi kämi ukon mieli, yhä enemmän unhotetuksi ja yksinäi- senlinäksi hän itsensä tunsi. Hänen entinen niin suora martalonsa alkoi käydä kumaraan, ja jalkojen liikkeet kämimät laahustamiksi. Kesän tullen, kun ihmisten mielet ilostumat ja makoisilla toimoilla täyt- tymät, käy tamallisesti mankilan asu- kasten mielet alakuloisemmiksi ja kat- kerammiksi. Ja Partalalle kämi se mielä kaksin kerroin, hänelle, joka ke- sältä niin paljon oli toimonut. Kesän hassa nauttia manhoja oikeuksiansa, niin siitä ei möisi olla tuloksena se, mitä sillä tamoleltaisiin, nim. että Suomen kansa luopuen näistä oikeuk- sistaan tunnustaisi Menäjän mäkimal- lanteot Suomea kohtaan oikeuteen pe- rustumilsi — maan siitä olisi seurauk sena tälle kansalle paljon kärsimystä ja Menäjän maineelle ruma tahra — pu humattakaan melkoisista rahallisista uhrauksista. Aljetun määrän teon kirottua kas mua on se, että se helposti mie uusiin herjatekoihin, ellei ajoissa määrältä tolalta peräydytä. Meidän kansamme on jo malmistautunut siihen, että seu raama aika on olema meille erinomai- sessa määrässä komaa koettelemuksen aikaa. Me emme nim. tule taukoa- maan huutamasta julki sitä määryyt- tä, mikä nykyään Pietarista käsin meille tapahtuu, emmekä maatimasla meille pyhästi makuutettujen oikeuk siemme jälleen moimaan asettamista Meidän suumme tukkeamiseksi ryhdyn tään kai moimakeinoihin, jotka tulemat kansamme kaikkiin kerroksiin symentä mään käsitystä kärsimämme määryy- den suuruudesta. Suomen kansan kaikki ajattelemat ainekset omat nyt jo tästä täysin selmillä — täysin tietoi sia siitä, että meidän on — uskolli suutemme palkaksi — kärsimyksen kalkki tyhjennettämä, maan että meidän ei sittenkään ole suostuttama siihen, että kansallisuutemme elinehdot meiltä riis- tetään. Tulemaisuus on sitten osotta- ma, onko Menäjän nykyisissä mallan- pitäjissä sitä moimaa, että ne kykene- mät juurruttamaan Suomen kansasta pois tietoisuutta siitä, että enemmän kuin kenenkään muun on tähän maa- han juossut suomalaista merta ja sen lisäksi suomalaista hikeä, joka tästä karusta maasta on tehnyt »viljelyksen ja simistyksen kotipaikan ja jonka täh- den tämä maa kuuluu juuri meille — isiemme meille jättämänä kärsimystensä ja työnsä tuloksena. Menäjällä julkisuuteen tullut puhe Suomen „uudestaan-walloittamisesta" on sitä laatua, että hymin ansaitsisi siitä huomauttaa ministeripresidentti Stolypinia ja maatia häneltä selitystä siitä, onko tuossa puheessa mitään yh- teistä Menäjän hallituksen aikomusten kanssa. Mutta kun tämä mies miral- lisesti julkilausuu, ettei Menäjän mal- takunnassa Hallitsijoinkaan juhlallisim- milla makuutuksilla ole mitään merki- tystä, ja kun hän antaa aseenkanta- jainsa (Deutrichin, Mjäsojädomin y. m. s.) julkisesti selittää, että määryyden tekeminen heikompaa kohtaan on lu- mallinen jos Menäjän etu sitä maa- tii, niin kyllä tämä maltiomies ehdot- tomasti on asettunut sille tasolle, ettei hän saata edes pitää mahdollisena, että kukaan hänen omiakaan sanojaan uskoisi. Olemmekin edellisen kirjoitta- neet — ei sillä maikuttaaksemme We- näjän nykyisiin mallanpitäjiin, maan saadaksemme omassa keskuudessamme kuulumiin, että meidän on kylmämeri- sesti katseltama tulemaisia kohtaloitam- me ja niiden painon alla toimossa odotettama mastaisia parempia aikoja. Emme kuitenkaan saata lopuksi olla lausumatta, että siitä asti kuin järjes tetyt maltiot omat historian näyllä- möllä esiintyneet, ne maltion alamai- set, joiden on annettu mapaasti rau- hassa hoitaa omia sisällisiä asioitaan, omat osottautuneet mallion turmalli- suuden luotetlamimmiksi aineksiksi. Su tämastoin »vääryyttä ja mäkimaltaa kärsineet omat aina olleet herkät toi mimaan niin, että maltio joutuu s: sallisten, jopa ulkonaisten »vaarojen alaiseksi. Mitä erittäin Suomeen tu- lee, niin Menäjäu johtamain maltio- miesten ei sillä aikaa, kuin Suomi on ollut Menäjään yhdistettynä ja saanut menäläiselta sekaantumiselta rauhassa hoitaa omia sisäisiä asioi taan, ole tarivinnut Menäjän turmat- lisuuden tähden Suomeen nähden pi- tää yhtään unetonta hetkeä, maitta Suomeen ei olisi sijoitettu ainoata- hauskuuksia pojalleen ja itselleen mal' mistaessaan oli hän linnaan joutunul- kin. Ja kun hän nyt ajatteli, ettei hänelle »viiteen pitkään, alennusten ja kärsimysten muoteen tule kesää, niin hän oli ihan nääntyä sen ajatuksen tähden. Toisinaan tuntui hänestä, että hä- nelle tehtiin määryyttä, kun niin pitkä rangaistusaika oli tuomittu. Sillä eihän hänen rikoksensa takia oikeas taan kukaan ihminen ollut tullut kär simään, ei enemmän ruumiissaan kuin tamarassaankaan. Olihan hänen omai- suudestaan otettu pankille takaisin tuo summa. Ja ellei »väärennystä olisi pankissa huomattu, niin nyt hän kä- melisi yhtä mapaana ja kunniallisena ihmisenä kuin kuka ihminen hymänsä. Sillä tietysti hän olisi mekselin ajal- laan takaisin lunastanut, kuten silloin ensimäiselläkin kerralla oli tehnyt. Lisää katkeruutta tnottimat mielä hänen ojatuksensa, kun hän kumitteli mielessään, kuinka hänen entinen kont- toristinsa nyt ehkä isäntänä hänen ta- lossaan rehentelee ja kuinka heillä nyt mahtanee olla hauska, kun saamat mapaasti toisiansa rakastaa. Se tun- tui ukosta niin käsittämättömän kama- lalta, että nainen, jota hän rakasti ja joka oli hänen poikansa äiti, saal- toi seurustella yhtä mapaasti ja an- tautumasti toisen miehen kanssa. Sen takia hän tunsi kiduttamaa mustasuk- kaisuutta mielessään muun katkeruuden lisäksi. Ukko olisi marmaan ihan nääntynyt, ellei hän olisi apua ja lohdutusta saa- nut. Ja apu saapui. kaan menäläistä sotamiestä. Mutta nyt, kun on otettu oppaiksi sellaiset määrät historian opettajat kuin Or- din ja Borodkin, nyt näyttää oleman pakko siirtää tänne kokonaisia armei- jakuntia menäläistä sotamäkeä ja maatia Menäjän eduskuntaa myöntä- mään suuren määrän miljoonia uusiin kasarmirakennuksiin Suomessa. Tä- mäkö nyt siis on se tulos, joka to- della katsotaan sen armoiseksi, että sitä on oikeuden loukkauksilla ja mäki- mallalla tamoteltama! Täytyykö to- siaankin taasen merkitä, että „ kenen Jumala käy tuhoamaan sen Hän lyö sokeudella?" Yleisiä uutisia. Helsinki, 10 p. elok. Dlimää- raiset maltiopäimät on kutsuttu koolle syysk. 14 piksi malitsemaan jäseniä maltakunnanduumaan ja neumostoon sekä antamaan lausuntonsa lakiehdotuk- sista, jotka koskemat Menäjän ala- maisten saattamista sikeuksiinsa näh- den yhdenmertaisiksi Suomen kansa laisten kanssa sekä rahakormauksen suorittamisesta henkilökohtaisen ase- melmollisuuden asemasta. Tämä tieto ei ole tullut armaamat- ta, onhan sitä jo odotettu kylläkin. Toimottamasti olemme piakkoin ti- laisuudessa mielipiteemme lausumaan siitä, mille kannalle eduskunnan tulisi ylimääräisillä maltiopäimillä asettua. — Waasan läänin knwernöö rille Kasten de Pontille on myönnetty pyytämänsä eläkkeellinen ero ja hänen tilalleen nimitetty emersti Midenäs. — Pietarin kuwerncmentin ju listaminen koleran saastutta- maksi. Lääkintöhallitus on senaattiin jättänyt seuraaman alamaisen kirjel- män: Sittenkun lääkintöhallituksen tietoon on tullut, että lukuisia koleratapauksia jo on esiintynyt Pietarin kumernemen- tissa keisarikunnassa sekä kun mitään epäilyksiä ei ole siitä, että kulkutauti tässäkin kumernementissa tulee saamut- tamaan yhä lisääntymän lemenemisen, on lääkintöhallitus ottanut harkittamak- seen eikö asiain näin ollen lääkintähal- lituksen melmollisuutena ole Heli tehdä maan hallitukselle alamainen esitys siitä, että Pietarin kuivernementti kokonai- suudessaan julistettaisiin koleeran saas- tuttamaksi. Ja on lääkintähallitus sa- malla, ottaen huomioon sen milkkaan liikenteen sekä maarajan yli että meritse, joka tapahtuu tämän kumernementin ja Suomen sitä rajoittamien osien mä- iillä, katsonut ei »voimansa tämän ohella olla sylvimmäsiä alamaisuudessa esit- lämättä, että Pietarin kulvernementti kokonaisuudessaan heti julistettaisiin ko- leran saastuttamaksi. Rautatiehallitus on julaissut »val tionrautateillä noudatettamaksi myös tarkat ohjeet koleramaaran talia. — Waltionenwos 2l Lipskin nimittäminen kenraalikutvernöö rin apulaiseksi. Senaatin lalous- osaston istunnossa antoi m. t. prokn- raattori K. I. Samonius pöytäkirjaan merkittömäksi huomautuksensa siitä poik keamisesta moimassa olemista asetuk sista, joka on tapahtunut maltioneu- wos A. Lipskin nimittämisessä kenraali kuvernöörin apulaiseksi. M. t. vwki: raattorin mielestä olisi senaatin paä- nyt, kuten asian esittelijäkin antamas- saan lausunnossaan on esiintuonut. Hänen Majesteetilleen tästä ilinoiltaa tarpeellisen oikaisun saamiseksi asiassa. — Myönnetty arpajaislnpa. Pultkilon nuorisoseura on saanut tu man pitää arpajaiset. Eräänä iltana kun hän oli kauan yksinäisyydessä itkenyt, sattui hänen katseensa seinällä olemaan sääntö tan- luun. Hän huomasi siinä sanat: Äl- köön keltään maneilta kiellettäkö sielun hoitoa. Hänelle muistui mieleen tuo le»n- peäluontoisen ja hymänsuoman näköi- nen »vanha pastori, jonka hän sunnun- taisin mankilan kirkossa oli nähnyt, joka aina niin »vakuuttaivasti oli saar- nannut. Hän päätti käskettää pasto- rin seuraamana päimänä luoksensa. Seuraamana päimänä, kun pastori tuli, kertoi hän tälle maimansa ja ah- distuksensa. Ja pastori, joka pitkän palmeluksensa ajalla oli tullut tekemisiin »nonellaisten mankien kanssa ja kuullut ja lohduttanut heitä »vaimoissansa, osasi Partalaakin lohduttaa. Hän käski hänen turivata Juinalaan ja pyytää häneltä lohtua. Partala seu- rasi neumoa. Palamia rukouksia nousi korkeuteen. Ia kun hän sitten seuraaivana sun- nuntaina saarna»» jälkeen oli ehtoolli sesta osalliseksi tullut, niin näytti hän saaivuttaueen sisäisen rauhan. Kätke- ruus oli »nielestä häminnyt ja rie huneet myrskyl oliivat »vaimenneet. Hän oli saanut tuskiinsa lohdutuk- sen, joka olikin hänelle tarvee»». Nyt »voi hän tyynenä ja rauhallisena kärsiä rangaistustaan. Ja »verkkaan mieriivät »vuodet. Ja maikka mankilassa tuntuikin aika monin kerroin pite»nmältä, niin lop- puimat ne miimein Partalankin ran- gaistusmuodet, ja mankilan portit amautuimat manhukselle. Hänestä oli — Suomen osanotto Haagin wakuntuskongressiin. KenraaUku- mernööri on senaatille ilmoittanut, että Menäjän sisäasiaiiiministeri on suostu- nut siihen, että makuutusten tarkastaja »naisteri O. Hallsten saa yhdessä Menäjän edustajan, maltioneuivos Ordinin kanssa ottaa osaa Haagin mskuutuskongressiin. — Miopisto. Kanslerinmirasto on estetiikan ja uudemman kirjallisuu- den professoriksi nimittänyt filosofian tohtori Drjö Hirnin sekä zologian pro- sessoriksi apulaisen, silos. tohtori Enzio Rasael Reuterin. Matematiikan apulaiseksi on nimi tetty dosentti, silos. tohtori Konrad Semerin Johansson: suomalaisen laki- kielen apulaiseksi lakit, tohtori Heimo Helminen ja botaniikan ja farmakogno- sian apulaiseksi farmaseuttiseen laitok seen silos. tohtori Eliel Walter Kalix- tus Lauren. Taidefilosofian dosentiksi on nimi tetty silos. tohtori Kaarle Laurila, astronomian dosentiksi silos. tohtori Elis Ragnar Furuhjelm, maanmilje- lystalouden dosentiksi silos. tohtori Juho Emil Sunila sekä tilastotieteen dosentiksi silos. lisensiaatti Edward Gylling. — Valtionrautatiet. Musta mäen asemapäällikön mirkaa on hake- nut m. m. asemap. A. Mäkeläinen Siemistä. • — Patentteja. Teollisuushallitus on myöntänyt meijerikonsulentti S. W. Paasilvaaralle, Oulusta, patentin luon- nonmoin malmistamistamalle moiras- masta. — Turtolan, Ylitornion ja LToZarin aluelääkärin huoneisto- asia. Koska on ollut »vaikea saada muokratuksi huoneistoa Turtolan, 2}li* tornion ja Kolarin kuntain aluelääkä- rille, teki lääkintähallitus esityksen, että senaatti antaisi Oulun läänin kumer- nöörin käytettämäksi 6,500 mkn mää- rärahan, zolla ostettaisiin luutnantti F. Kurtin omistamat, Piiskan tilan »naalla Turtolan kappelin Pellon ky- lässä oleiva asuinrakennus ja lato sekä niitä ympäröimä 3 ha suuruinen maa palsta. Sitäpaitsi esitti lääkintähalli- tus, että myönnettäisiin 22,000 mkn määräraha uutis- ja lisärakennuksia sekä entisten rakennusten korjauksia marten sanotulla maapalstalla raken- nusylihallituisen laatiman suunnitel man mukaisesti. Nämä lääkintöhallituksen ehdotukset on senaatti kuitenkin hylännyt. — Palkkaetujensa parannusta oivat pyytäneet erinäiset tie- ja mesi- rakennusten ylihallituksen alaiset ra- kennusmestarit senaatilta. EsaBgagg SllMtll kysymys illfj)öl!!t(lli mhankoMcssissli. „Berl. Tgbl." kirjoittaa Tukholman ranhankongressin Suomen asiassa teke- män päätöksen johdosta: Menäjän pääministeri Stolypin, joka parlamentissa pitämässään, Suo- »nen sortamista tarkottamaa lakia puo- lustamissa puheissaan lausui bymin halrneksimia sanoja Europan yleisen »nielipiteen mastalauseista, on länsi- europalaisen kulttuurin etemimmiltä cduslajilta saanut sangen selivän mas- tauksen. Tukholmassa koolla olema kansainlrälinen rauhankongressi on yk- simielisesli «ia tllonnollisesti »ve»»äläis- ien edustajain ollessa poissa äänestyk- sesta) hymäksynyt päätöslauselinan, joka niitä ankari»nmin sanoin leiinaa oikealla niinellään Suomea kohdanneen oltensrikokseii. Päätöslauselinan lopussa lausuttu toiivoinus on koivin optimistinen. Se osa Menöjän kansaa, joka osaa lukea Oulun Uimaseura toimeenpanee sunnuntaina t. 14 p:na kello 1 paivalia k. todella tullut manhus näiden »viiden muoden ajalla. Heti mankeudesta päästyänsä mat- kiisti hän kotikaupunkiinsa, sillä hän tahtoi niin pian kuin mahdollista saa- da nähdä poikansa, kalleimpansa. Mut- ta kaupunkiin samvuttuaan saikin hän kuulla, että hänen »vailnonsa oli myy- nyt talon ja matkustanut entisen kont toristinsa ja lapsiensa kanssa, joita jo oli kaksi, konttoristin kotipuoleen ja sieltä kuuluiioat siirtyneen Amerikaan. Sieltä oliivat joillekin tuttaivilleeu kir- joutaneet. Lähtiessään olimat ro uiva n amiosopimuksen perusteella muuttaneet kaiken omaisuuden rahaksi ja »vieneet inukanansa. Ainoastaan miisi sataa »narkkaa olimat ukolle erääseeu pank- kiin jättäneet. Ukko otti tarka»» selivän, inistä pai- kasta he »viimeksi oliivat kirjoittaneet ja osti itselleen piletin ja matkusti sinne. Kyllä sitä ihmiset ihinettelimät, että niin manhakin mielä Alnerikkaan lähtee, mutta ukko ei muuta moinut, sillä niin »voimakas oli hänen isän- rakkautensa ja niin »väke»vänä soi ke- hoitus hänen sielussaan. Ia tuon rakkaude»» »vahioistama»»a hän kesti kaikki matkan ma:mat ja kärsilnyksei, joissa nuorille ja »voimak- käillekin on kestämistä. Hänellä oli »vain yksi toin-o, yksi pääinäärä: näh dä poikansa. Mihdoinkin oli ukko perillä määrä- paikassaan. Mutta »vielä kohtasi ukon kärsimällisyyttä yksi koetus: Konttoristi oli muuttanut perheineen pohjois-Ka- nadaan, johon oli itselleen kauvan pe- rustanut. Onneksi oli ukolla mielä niin paljon rahoja jälellä, että sai sinne piletin, maikka siihenpä ne hänen rahansa menimätkin niin tarkoin, että seuraavalla ohjelmalla: 1) Alkusoitto 2) Maisterien ja kandidaattien vih kiminen. 3) Erilaisia uimatapoja 4) Virtahvppy 5) Kuviokelluntaa 6) Vesipallopeli 7) Hengenpelastusta 8) Pukeutuminen vedessä 9) Sukelluksia 10) „Ahti" 11) Hyppyjä 12) Loppusoitto Pääsylippujen hinnat: istumasijat 1 mk. 50 p., 1 mk. ja seisomasijat 50 p., lapsilta 25 p. ja kirjoittaa, on jo kylliksi selivillä koko simistyneen maailman toimomuksista ja on suurelta enemmistöltään samaa mieltä. Mutta nykyiset mallanpitäjät o»vat siitä pitäneet huolen, ettei We- näjän parlamentti ole mikään kansan- eduskunta ja ettei se ilmaise kansan tahtoa, muutoin olisikin koko latiehdo- tuksen hymäksyminen ylipäätänsä ollut aiman mahdoton. Non). Mremjassa on hra M. Ment- shikom noussut kolmipalstaisessa kir- joituksessaan sotajalalle Tiikholman rau- hankongressia ja sen tekemiä päätöksiä mastaan. Kirjoittaja mäittää tässä „y l e i- sen rauhan miholliset"-nimi- sessä kirjoituksessaan että koko Tuk- Holman rauhankongressi kadotti kaiken merkityksensä, niin pian kuin se Suo- men asiaa käsitellessään uskalsi asettlia oikeauskoista Menäjää mastaan. Se- pustuksessaan lausuu Mentshikoiv nmun muassa seuraa»vaa: Koko rauhankongressi ei ole muuta kuin joukko tyhjäntoinlittajia. joille on mallan samantekeivää, niihin he mat- kustamat kesäloinonsa aikana, Tnkhol- maanko mai Smeitsiin, kunhan heidät main otetaan juhlallisesti »vastaan ja sanomalehdet heistä »nainitse:vat. Mitä erityisesti koskee kongressin päätöstä Suomen asiassa, niin ilme- nee siinä lapsellinen tietämättömyys ja lapsellinen häivittömyns. Eikö se to- siaankin ole hämitönta näitten muuta- man sadan lamertelijan puolelta, jotka lunte»t:atta Suomen kysymystä tekey- tymät iviisaimmitsi tässä asiassa kuin Menäjän hallitus, Menäjän tieteellinen kirjallisuus ja Menäjän lakiasäätämät laitokset. Me olem»ne sata »vuotta tutkineet kysymystä ja äkkiä joukko ul- ko»naa!aisia, tullen kuka auran, kuka äkeen äärestä, ilmoittaa, että »ne emme tiedä »nitään ja he jostakin syyslä tie tämät kaikk?. 5^'ikti tä:nä on lamat- toman tyhmää ja todistaa makaivaa puutetta niissä europpalaisiösa pii- reissä, joista kutsumatta saapumat kai- kenlaatuisten hymien aatteiden edus- tajat. Millainen on Menäjän »oastans tälle lS:lle rauhaukongresille? Hai- »u e f s i ro a »vaikene m ine n. Me näjä ei ole sellainen kansa, joka kai paa neumoja ja muisiututsia ensimäi- seltä ihmisjoukolta, joka on kokoontu- nut Tukholmaan syömään ja juoinaan. loppumatkalla sai jo nälkää kärsiä. Mutta hänen sielussaan soi »väkemänä lohtu: Kohta, kohta näen ttu»>.ä poi kani. Perille laamuttuaan oiettiin hänet tnlysti »vastaan. Sanoipa Peltola suoraa»» ukolle, ettei hän mielellään näe julkisia rikoksentekijöitä eitä kun- niattolnia ihmisiä huoneessaan. Ufon pyyntöön, saada »vain lamata poikaansa, selitettiin pojan kuolleen joku miikko sitten. Pojan termens, joka aina oli ollut heikko, ei ollut sie- tänyt pohjois-Kanadan koleaa ilman- alaa, »vaan hän oh sairastunut ja kuollut. Hautausinaalla, lähellä isoa meräjää, sanottiin hänen lepäämän. Ukko kuunteli kertomusta näennäi- sesti lervollisena, maikka hän tunsikin, että sydämessä sotakin katkesi. Tämä oli hänen kärsimystensä huippu. — Kuin käsittämättömässä unessa laahus- ti hän hautuumaalle. Seuraamana aamuna löysi haudan- kailvaja inntemattoman ukon Peltolan lapsen haudalta makaamasta, käte»»sä oli kiertänyt tilapäisen puisen hauta- ristiu yn»päri niin lujaan, että ne »vaimoin siitä irti saatiin. Haudankaimaja ka»itoi ukon kotiinsa, jossa ukko hieman »virkosi, »nulia hän oli kotvassa kuumeessa, eitä »voivut mitään selioää itsestään antaa. Muu- taman päimän jälkeen hän kuoli, tule- »natta ollenkaan tajuihi»»sa. Hänet haudattiin yhteisellä kustan nuksella, koska ukolla ei luultu ketään omaisia paikkakunnalla oleman.