Tiistaina 26 p. Heinäkuuta KARJALATAR Nro 82 — 1910 Päättyykö tvarustuskilpailu Cnglanuin ja Taksan wä- lillä. Aftonbladetin Berliinin kirjeen- maihtaja lennättää, että itämaita- laiset lehdet — myöskin ulkomi nisterin äänenkannattaja — Mi niät Asguithin suurta puhetta Englannin alahuoneessa laimas- ton kulunkiariviokysymyksessä merk- kinä siitä, että Suurbritannia ja Saksa omat sopineet laimastoma- rustusten rajoittamisesta. Johtamat englantilaiset lehdet julkaisemat nämä Wienin lehtien lausunnot huomattamilla paikoilla. Maailmanraha. Nerokas ehdotus. Se on saatama aikaan liikemiesten kautta. Salaneumos Wilh. Osmald, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon miime muonna työstään kansojen lähentämi saapunees eksi, tekee miimeksi tänne a Franks. Zeitungissa hymin mieltäkiinnittämän ehdotuk- sen siitä, miten luonnollisella ja yksinkertaisella tamalla moitaisiin aikaansaada kauman toimottu maa» ilmanraha, joten päästäisiin kai- kista niistä tappioista ja hanka- luuksista, jonka aikaansaamat j» kaisen maan erilainen, kansallinen rahajärjestelmä. Osmaldin ehdo- ws on sitä huomattamampi, kun hänen sen toteuttamiseksi ei tav mitse medota hallituksiin eikä par lamentteihin, maan moi odottaa kansainmälisen liikkeen ohjaajain, liikemiesten sen moiman perus- taa. Osmald ehdottaa, että armoyk- sikkönä alettaisiin käyttää kulta- grammaa. Kultargamman — puh dasta kultaa — armo on 3,44 frangia ja Suomen markkaa, 2,79 Saksanmarkkaa ja 2,99 kruunua. Sadasosa kultagramman armosta on — sanoo Osmald — pienin käytännöllisesti tarpeellinen armo- yksikkö. Pienin raha olisi siis sa- das-osa grammaa eli noin 3 1 2 penniä. Osmald ei^ehdota, että rumet- täisiin minkään kansainmälisen maltiosopimuksen perusteella koko maailmassa näitä rahoja lyöttä- mään. Hän ehdottaa, että liike- miehet alkaisimat asettamaan maa- timuksensa ja rahaosotuksensa kul- tagrammoissa, jättäen kunkin ra- hannostajan asiaksi maksupaikalla saada se paikkakunnan rahassa maksetuksi. Tällaiseen uudistukseen ei tarrat- ta kuin kansainmälisen kauppias- ja pankkimieskokouksen päätös, sa malla tamalla kuin esimerkiksi säh- köyksilöt omat tiedemieskokouksen päättämät. Olisi siten saatu kansainmälinen raha, ilman että sitä missään olisi lyötynä. Kuitenkin on luultamaa, että maltiot tai suuret pankit pian al- kaisimat päästää liikkeeseen raha- feteleitä ynnä muita rahaosotuk- la, joiden armo olisi lausuttu kul- tagrammoissa. Nämät pian tun- keutuisimat yleiseen kansainmäli- seen. Milloin näitten rahaosotus- ten uusimalla alettaisiin kulta- grammarahojakin lyömään on pie- nempi asia. Pian käytännöllinen hyöty sen saisi yhä useammassa maassa toimeen. Siten olisi kansainmälinen liike itse luonut maailmanrahan, jota maltiot eimät ole kyenneet aikaan- saamaan, maikka jo 50 muotta sitä on puuhattu. Osmaldin nerokas ehdotus tulee aiman marmaan saamaan osakseen suurta huomiota. Sen ilmestymi- nen pörssikaupunki Frankfurtin johtamassa lehdessä sen jo takaa. Ja sen yksinkertaisuus on suoras- taan hämmästyttämä. — Onko siinä uusi — Columbuksen muna? Muutama sana kuivikkeista. Maataloutemme järjestämisessä on kmmikekysymyksen ratkaisemi nen pulmallisimpia kohtia. Syy- tä on sentähden aina raäliin uh- rata joitakuita rimejä senkin asian ratkaisemiseksi. Turmepehkua käyttäneet maan- miljelijät tuskin kieltänen? ät sen oleman parasta' kuimikeainetta; sen käyttäminen onkin laajalti le- minnyt siellä missä sitä on hel- posti säätämissä. Mutta joskin maassamme on runsaasti rahka- soita korpia ja rämeitä, joissa on tuota malkosammalta, niin on myöskin alueita, joilla tulee mai- keaksi turmepehkun saantikuimik- keeksi, ja siitä syystä onkin etsittä- mä toisia kuimikeaineita. Tästä asiasta on Tapio-lehdessä joku aika sitten hra A. Mäkeläi- nen huomauttanut seuraamaan tapaan: Symälle kansaan on juurtunut tapa käyttää pelkästään hakokui- mikkeita, ikäänkuin ei mikään muu kuimikeaine olisi sen »vertainen. Kotipellon piennarta edemmäksi ei useallakaan paikkakunnalla tarmit- se mennä kun jo huomaa, miten surkeaan metsänhaaskaukseen on johtanut tuon hakokuimikkeen yk sinomainen käyttäminen. Hamuja rekeensä saadakseen silmäilee ha- munottaja etupäässä runsasleh- mistöisiä ja siis parhaassa kas- mumoimassa olemia hamupmta, ja sillä tamoin onkin moni toimo- rikas, nuori kuusi ja mänty saa- fl savukkeet ovat ehdotto masti parhaita. P. C. Rettig \ c -o Turku. nut surmansa. Sääliä tuntemat ta ei myöskään moi katsella niitä metsikönosia, jotka pahasti run- neltuina jätetään kasmuansa jat- kamaan. Kysymys on semmoi- sista hamupuista joilta tähän sa- maiseen kuimiketarpeeseen on riis- tetty miltei kaikki elämismahdol- lisuus, poistamalla niiden lehmis- tö usein niin perinpohjaisesti, ettei ole jäänyt jälelle muuta kuin pa- rin miime muoden latma- ja oksa- kasmaimet. Kun tämmöisellä kar- simismenettelyllä ei paranneta met- sikön eikä karsitun puun armoa, maan päinmastoin tehdään se siten altiiksi kaikenlaisille sieni- ja hyönteistaudeille ja kun sillä mie- lä on muiltakin marjopuolia, ku- ten esim. metsämaan hedelmälli- syyden mähentäminen esim. juuri siinä tapauksessa, että haivut mie- dään kuimikkeiksi, niin olisi siitä ehdottomasti luomuttama. Muis- taessamme, että kaikki muut hak- kaukset paitsi ne, jotka tarkoitta- mat tuleman metsikönosan, jää- män metsikön kasmun elmyttämis- tä ja metsämaan kasmumoimassa sälyttämistä, eimät ole metsissäm- me oikeutettuja, niin emme ensin- mainittuakaan menettelyä^ moi suosittaa, maan uusiin ja parem- piin tapoihin on meidän pyrit- tämä. Eräillä paikkakunnilla on tapa- na hakata kuimikkeeksi mähempi- armoisista lehtipuista n. k. lehto- ronkkuja ja lehtoparmaita. Näillä miimeksimainituilla tarkoitetaan eräänlaisiin kuutiomuotoisiin „kar- sinoihin" eli aitauksiin pienennet- tyja lehtipuun mesoja. Lehtoron- kuissa omat lehdot pienentämättä jonkunlaisten ristikkojen marassa maasta irti, joilta ne helposti ilman lehtien niistä marisematta raoidaan saada rekeen kotiin ku- letettamiksi. Jos otamme lähemmin tarkas- taaksemme tätä tapaa kuimiketar- peen tyydyttämiseksi, niin huo- maamme, että sitä moidaan so- melluttaa järkiperäiseen metsän- hoitoon. Meillähän on esim. met- siköissämme usein suureksi haitaksi nuo lehtipuiden mesat, joita ihan ikäänkuin itsestään ilmestyy liian suuret määrät haraupuutaimistoi- himme. Metsissä kämellessämme olemme helposti tilaisuudessa nä- kemään, miten epätoimoista tais- telua hamupuun taimien täytyy käydä noita joutuummin kasma- mia lehtipuun mesoja mastaan. Kesäkaudet tuulessa häilyessään hakkaamat niiden norjat marmut piankin hamupuulta latwakaswai« men pois. Tiedämmehän miten arka esim. mänty on kaimastaan. Kuusi, joka tässä suhteessa on kestäivämpi, alkaa heti alkuperäi- sen lativakasivaimen kuoltua muo- dostaa itselleen uutta latwaa jos- takin latma-oksasta. Kun täten syntynyt uusi latma saa osakseen saman kurjan kohtalon kuin edel- täjänsäkin, jatkaa puu mielä pon- nistuksiaan tässä taistelussa me- nettäen elinmoimaansa ja jääden lopulta kumminkin ihan mitättö- mäksi pehkumuotoiseksi karahkaksi lehtipuiden marjoon. Onnellisem- massa tapauksessa pääsee hamu- puu sillä, että se muodostaa uu- den latman jostakin oksasta, mut- ta tamallisesti muodostuu siitäkin armopuuksi sopimaton n. k. paju- nettipuu. Sopimampaa keinoa tällaisten metsikönosain mapauttamiseksi tus- kin löydämmekään kuin sen, että menemme sinne «kassaramme" kanssa ja hakkaamme sieltä noita lehtoronkkuja. Silloin teemme työtä, josta on useammanlaista hyötyä. Tällöin on kuitenkin huo- mioonotettama että säästämme hamupuut poistamalla niitten lä- heistöiltä haitaksi olemia lehti- puita. Tarkoin on myöskin sil- mällä pidettämä, ettei parhaassa pituuskasmussa olema metsikkö tule liian Harmaksi, silloin se nim. moi saada tarpeeksi maloa simul- tapain ja heikentää pituuskas- muansa, kehittämällä mahmoja oksia lyhyelle rungolleen. Siitäpä syystä ei meidän somi lehtipuita- kaan aiheettomasti mihata, päin- mastoin on niille suotama kasmu- mapaus siinä, missä on sopima tila, mieläpä joskus poistaa ha- mupuu lehtipuun asemasta, sillä mitäpä mirkaa olisi esim. noilla latmattomilla „tarreilla" metsi- käissämme. Paras hakkuuaika lehtoronkuille on juhannuksen aika, mutta käy tämä työ päinsä aina, silloin kun lehti on marisematta. Muuten on ehkä parempi medättää lehdot pienentämättä kotiin eli käyttää ronkkuja, kuin se, että hakkaa par- maita metsään, jolloin osa lehtiä kuimettuaan murenee pannaan pohjalle ja jää sinne. Kun täten saadussa kuimikkeessa on lehtiä, jotka sisältämät joukon ramintoaineita, on niistä saatu lanta paljon moimakkaampaa kun hamulanta. Seuduilla, joissa malkosammaleesta on puute, so- pist ehkä rumeta käyttämään leh- toronkkuja kuimikkeen asemasta. Kaikenlaista. Kun on liian kotvaääninen. Erään maaseutukaupungin ra- mintolassa istui muutama päimä sitte pari herrasmiestä mirmokkei- ta nauttien. Toinen otti taskus- taan ihkasen uuden kaksimarkkasen maksaakseen. Ompa se kirkas, huomautti toi- nen. Taitaa olla mallan uusi. Niinpä onkin, tein sen toissa- päimänä. Sitäpaitsi on minulla suuri joukko samanlaisia, lisäsi hän ja kohenteli liimintaskuaan, jotta rahat helisimät. Keskustelusta, joka ei ollut mar- sin hiljaista, ilmoitettiin raminto- lanisännälle, joka soitti asiasta po- liisikamariin. Hetkistä myöhem- min astui sisään pari salapoliisia, jotka meimät herrat poliisikonttoo- riin. He eimät saaneet mitään mastausta kummastelemiin ky- symyksiinsä, ennenkuin perille tul- tuaan. — Toinen herroista kuuluu il- mottaneen tehneensä kaksimarkka- sia? — Olen, ivastasi asianomaiuen, minä olen tehnyt. — Te tunnustatte siis? — Mitäpä sitä kieltää, sehän on ammattini. — Ammattinne? Oletteko hullu? — En, minä olen rahapajan tirehtööri. Ällistys. Käärepaperia (makulatur) saatavana tämän lehden kirjapainosta. Ilmoituksia. Pielisensuun N:seura panee toimeen Elok. 21 p:nä, joka täten yhteen- sattumisen välttämiseksi ilmoi tetaan. Arpajaistoimikunta. Kun osa työläisistämme ovat alka neet lakon ja lopettaneet työnsä ilman ylössanomista, kiinnitäm me me arv. työnantajain huo miota siihen mitä elinkeinolaki esilläolevassa tapauksessa mää rää ]a tulemme me, siinä tapauk sessa että näitä henkilöitä ote taan työhön, nostamaan kanteen. O. Y. Vuolukivi ii. B. Täljsten. Juuka. (K. S. 2 k.) meidän vanhoista työläisistäm me ja uusia sellaisia, varustet tuna työerotodistuksella, otetaan työhön, sikäli kuin uutta työtä ilmaantuu. Poliisisuojelusta työn- halullisille luvataan ja lakon jälkeen suojellaan työläiset kos toilta. O. Y. Vuolukivi- Ä. B. Täljsten, Juuka. (K. S. 2 k.) Kivenhakkurin oppiin otetaan uusia henkilöitä ja ker naimmin sellaisia, jotka ovat läpikäyneet kansakoulun. Oppi- aika on 3 vuotta ja on oppilai den samalla käytävä siinä ilta koulussa, minkä me näille oppi laille laitamme. Tarjoutujien vanhemmat tahi holhoojat kään tykööt kirjeellisesti tahi suulli sesti puoleemme. O. Y. Vuolukivi- A. B. Täljsten, Juuka. (K. 8. 2 k.) Luettelo niistä työläisistä, jotka ovat meillä lakossa: Hyttinen, Vilho Sivonen, Markku Timonen, Pekka Lehikoinen, Bernhard Kokkonen, Hemmi Sirviö, Heikki Nevalainen, Simo Juntunen, Heikki Tenhunen, Olli Hatikkainen, Juho Timonen, Antti Lehikoinen, Markka Louhelainen, Antti Sutinen, Heikki Puumalainen, Tahvo Heiskanen, Otto Sirviö, Adam Timonen, J. Juntunen, Edu Romppanen, Paavo Romppanen, Janne Lehikoinen, Heikki Hyttinen, Antti Sormunen, Heikki Kakkonen, Taneli Lehikoinen, Juho Hämäläinen, Vilho Miettinen, Pekka Lehikoinen, Heikki Juntunen, Alex Heikura, Antti Miettinen, Pekka Juntunen, Pekka Kakkonen, Otto Lehikoinen, Aatu Heiskanen, Eero Ryynänen, Otto Ahonen, Juho Miettinen, Aadami Gröhn, Pekka Miettinen, Apsalom Lehikoinen, Samuli Gröhn, Pekka Hamara, Tahvo Lehikoinen, Pekka Hamara, Antti Louhelainen, Eero Nevalainen, Juho Koivu, Kalle Lehikoinen, Samuli Lehikoinen, Heikki Hyttinen, Aatu Lehikoinen, Hemmi Sirviö, Samuli Gröhn, Pekka Sormunen, Antti Miettinen, Markku Kortelainen, Olli Ruottinen, Tahvo Ruottinen, Emili Hattunen, Eero Ruotsalainen, Taavi Kirjavainen, Samuli Romppanen, Paavo Riikonen, Juho Lehikoinen, Matti Kirjavainen, Eero Miettinen, August Huttunen, Heikki Juntunen, Janne Lehikoinen, Aatu Miettinen, J. Auvinen, Eeta Timonen, Hemmi Juntunen, Iisakki Hamara, Heikki Toljander, Matti Keso, Kalle Lehikoinen, Heikki Kakkonen, Aatu Miettinen, Otto Miettinen, Aata Louhelainen, Otto Timonen, Eero Senvall, Kalle Miettinen, Olli Alho, Viktor Lehikoinen, Antti Raokolainen, Tahvo Räsänen, Tuomas Lehikoinen, Markka Lehikoinen, Olli Tienheimo eli Saastamoinen, Heikki Huhtala, Emil Lehikoinen, Pekka Ruokolainen, Juho Kirjavainen, Heikki Nevalainen, Antti Tanskanen, Heikki Gustafsson, Kalle Heikura, Olli Pekkinen, Matti Välikangas Heikki Mikkonen, Veikko Miettinen, Albin Gröhn, Pekka Juntunen, Eetu Lehikoinen, Kusti Halonen, Aatami Nevalainen, Olli Siponen, Isak Lehikoinen, Ville Tenhunen, Antti Poikonen, Heikki Tenhunen, Olli Puumalainen, Eetu Lehikoinen, Aatami Louhelainen, Eero Juntunen, Nikolai Kukkonen, Matti Halonen, Taavi Muikku, Heikki Louhelainen, Pekka Muikku, Ville Kortelainen, Mikko Lehikoinen, Edu Nevalainen, Otto Kärkkäinen, H. Nevalainen, Arvi Tuomanen, Albin Huttunen, Heikki Miettinen, Eero Inkinen, Samuli Miettinen, Eero Lehikoinen, Eero Lehikoinen Hemmi Ryynänen, Eeda Timonen, Juho Romppanen, Antti Hämäläinen, August Hyttinen, Samuli Lehikoinen, Antti Lehikoinen Jnho Kinnunen, Matti Kortelainen, Eero Ovaskainen, Juho Kukkonen, Matti. Nunnanlahdella, 20 p. Heinä kuuta 1910. I.-K. Mkiri - i, I. Täljstsi. Tilatkaa tarkkoja ja lujia kelloja! Älkää välittäkö muista huokeista kelloista! Hyvällä kellolla on aina arvonsa. Viimeinen Parisin uutuus! 200 ruplan arvoisen kultakellon sijasta tarjoomme me hienon, umpinaisen 3-kuo- risen miehenkellon „Secession", jolla on sama näkö ja kestävä käynti, sillä se on sähk. tav., peitetty 14 % karaatt. paks kultakerroksella. Tämän kellon koneisto on oik. sveitsil., käynti heleä 15 kivellä veto nup. kerran 40 tunn. Tämä kelloon oik. uutta kultaa, palk. hyvyydestään ja luj. kultamitalilla ja kunniamerkillä. Hinta 5 r. 25 k. 2 kpl. io r., 4 kpl! l £"• ^ en va * n n äk ee tämän kellon, luulee sen maksavan 250 rpl Lähet. tarkist. minuutilleen, taat. metall., lujuus ja käyn- t 1 - 1 ! f ' 10 » vuodeksi ! jälkivaatimuksella ja ilman käsirahaa. Lähetys ynnä tulli 60 k. Osote, jonka voi leikata irti ja lujasti liimata kirjekorttiin tai kirjekuoreen. *01* i V' 'I (S * ' - ' -vij* 'f Paris 240 S. Strumfeld Rue Mirbel 2 bis. Ilmaiseksi liitetään ulj. vitj. uutta kultaa, kelluttiin, sekä sääm. kuk karo kellon säilyttämistä varten. Til. voidaan tehdä millä kielellä hy vänsä^ kirjeeseen on liimattava 10^k. postimerkki ja kirjekortt. 4 k, Ilomantsin Hew. Dst. Yhdistys pitää tvuosikokouksensa ja wuo- tuiset näyttelyt 1-wuotistlle war- soille ja rvarsanalaisille tammoille Lauant. ensi elokuun 6 pnä Tuu- ponmaaralla talollisen Olli Wa- tasen talossa. Kokouksessa tulee m. m. keskusteltamaksi onko „Joen- suulaisten" koston uhkaus 3-tal- tornilla kilpailemisesta huomioon otettaiva. Johtokunta. (K. S. 3 k.) f , Maakauppiaat huom.! Käyttäkää tilaisuutta hyväksenne, sillä paperikauppaliikkeen lopetta misen vuoksi loppuunmyydään — joko yhdessä eli itsekukin tavaralaji erikseen — suuri varasto: J&asfen leiMifialuja, IQrjoitustarpeita, kuten: kirjoitustelineitä, lyijy- ja teräskyniä, gummeja y. m. y. m., Postikortteja: maisema-, fantasia-, nimipäivä-, kukkakortti- y. m., Valokuva- albumeja, Valo%uva~l[eI[yJ(siä, fl[erfäuu" ja s%itsi%irjoja, PHasäilyttimia, Kiiltokuvia, Imufäeita, Peilejä y. m. y. m. Myyntiehdot edulliset. Tavarat nähtävänä liikkeessämme. Sa massa paikassa saa myös sopia hinnoista ja kirjallisiin kyselyihin vastaa Evoi Kalastoskouluon otetaan marraskuun 1 päivästä 4 uutta oppilasta. Oppilaaksi pyrkivän tulee ennen syyskuun 15 päivää allekirjoittaneelle joh tajalle lähettää: a) omakätisesti kirjoittamansa hakemus, b) pa pinkirja, c) lääkärintodistus, d) päästökirja, jos hakija on pal veluksessa, e) päästötodistus kan sakoulusta tai todistus vastaavas ta tietomäärästä. Suositus päte vältä henkilöltä otetaan huo mioon ja käytännöllistä kalas tusta harjoittaneelle annetaan etusija. Oppiaika on yksivuoti nen ja tulee oppilaan tehdä ka lastusalalle kuuluvaa työtä. Op pilas on palkollissäännön mu kaan johtajan isäntä vallan alai nen. Paitsi maksutonta opetus ta saa oppilas asunnon, lämmön, valon, huonekalut, makuuvaat- teet, pyyheliinat ja pesun va paasti, ruokarahaa 1 mk. päi vältä sekä 60 mk. vuodessa vaa- tetusapua. Evolla, heinäkuun 20 p. 1910. Nils Thomg. (H. 2452) Joensuu Savonliiyia. Matkustajahöyrylaiva PUNKAHARJU lähtee joka Tiistai, Torstai ja Lauantai klo 2 j. pp. Joensuusta Rääkky- lään, Vuokalaan, Oraviin ja Savon linnaan; joka Maanantai, Keskiviikko ja Perjantai klo 1 j. pp. Savonlin nasta Joensuuhun. Laiva poikkeaa välilaitureissa, ku ten Kuhnanieinessä, Pässiniemessä, Salonnenässä, Pyöriälahdella, Enon koskella y. m. . Lähempiä tietoja saa laivalla seka suullisesti että telefoonissa ja sata- mamestari L. Savolaiselta Joen suussa, telef. 208. Enon kunnan k unnalli sveroja kannetaan Elo kuun ensi maanantaina Keinä sessä, jolloin on suoritettava puolet, muutoin ulosoton kautta haetaan. Eno, heinäkuun 21 p. 1910. Aug. Nissinen. ostetaan Myytävänä. Hyvää, viime kesänä kasva nutta siemeneksi täysin- kelpaavaa ruista, itävyys 90—95 o/o, myydään käteisellä summissa ja vähittäin ä 16 mark kaa heht. Kerimäen pitäjän Kum- purannassa. Olli Hämäläinen, taloudenhoitaja. (E. S 2 k j Vuokrattavana Vuokrattavana suurenpuolei nen huone eri käytävällä. Sopiva neidille, herralle tai pa- I rille yläluokkalaiselle, i H. Surakka. Nikol. 22. Karjalan radan ÄIKÄTABLB Toukok. 1 p:stä toistaiseksi, joka samassa osoittaa junain läh dön ja tulon eri päätepaikoissa. hS O K E° GC ffi J oensuu—Viipuri c" S s» pr "c" s a Pr* If p Joensuu . läht. 10.45 2.40 Hammaslahti 11.25 3.43 Tikkala . „ 11.49 4.15 Onkamo . „ 12.04 4.35 Tohmajärvi - 12.26 5.12 Kaurila . H 12.46 5.46 Värtsilä . tul. 12.58 6.C2 n. läht. 1.10 5.00 Pälkjärvi „ 1.27 5.23 Matkaselkä „ 2.01 6.30 Kaalamo . „ 2.19 7.08 Helylä . . „ 3.03 8.23 Sortavala tul. 8.14 8.38 „ läht. 3.24 9.10 P.5B Kuokkaniemi 3.58 9.46 L0.50 Niva . . „ 4.12 10.00 11.18 Jaakkima „ 4.40 10.2!' 11.50 Ihala . . „ 4.55 10.44 12.53 Elis3JTaaratul. 5.22 ll.U 1.31 „ läht. 5.37 1125 2.01 Alho . . , 5.56 11.44 2.34 Hiitola . „ 6.20 12.0? 3.17 Ojajärvi . „ 6.65 12.3!' 4.25 Inkilä . . „ 7.18 1.02 5.07 Sairala . „ 7.2Ö 1.13 5.55 Koljola . „ 7.52 1.36 6.32 Antrea . tul. 8.07 1.51 6.50 „ . läht. 8.20 2.06 7.^5 Hannila . „ 8.3' 1 2.27 7.54 Kavantsaari „ 8.o2 2.39 8.18 Kari sai mi _ 9.05 2.51 9.™ Tali . . „ 9.17 3.02 9.F> Tammisuo „ 9.29 3.14 9.7? Viipuri . tul. 9.55 3.22 9.57 Pika- Viip. Pietr. läht. 7.15 11.23 jnna 6.26 * n ji 5.31 2.25 — J! Jt » 7.3Ö 4.50 — Viip. Hels. läht. 11.45 10.29 240 1.20 — 8.00 ►n f CO Viipuri—Joensuu o m w £. c' D 9 °e' s 9 § » Viipuri . läht. 6.50 1.30 6.00 Tammisuo „ 7.00 1.39 6.17 Tali . . . 7.13 1.51 6.34 Karisalmi „ 7.25 2.02 6.58 Kavantsaari „ 7.38 2.14 7.48 Hannila . „ 7.51 2.26 8.31 Antrea . tul. 8.10 2.45 854 • läht* 8.29 2.55 9.19 Koljola . „ 8.46 3.11 9.42 Sairala . _ 9.08 3.32 10.19 Inkilä . „ 9.20 3.43 10.40 Ojajärvi . „ 9.47 4.08 11.22 Hiitola . . 10.15 4.35 12.22 Alho . . „ 10.36 4.55 12.55 Elisenvaara tul. 10.55 5.14 1.18 . läht. 11.10 5.30 2.08 Ihala . . , 11.38 6.02 2.56 Jaakkima . 11.58 6.51 3.30 Niva . . ? 12 .23 6.46 4.22 Kuokkaniemi 12.37 7.05 5.00 Sortavala tul. 1.10 7.O0 5.47 „ läht. 1 .20 7.47 Helylä . „ 1.32 8.12 Kaalamo „ 2.20 9.41 Matkaselkä „ 2.43 10.U4 Pälkjärvi „ 3.11 11 .22 Värtsilä . tul. 3.25 11.40 „ läht. 3.35 5.Ö1 Kaurila . „ 3.49 5.22 Tohmajärvi „ 4.09 6 .Ö1 Onkamo. „ 4.32 6.34 Tikkala . „ 4.50 6.B9 Hammaslahti 6.10 7.32 Niittylahti . . 5.29 38.01 Joensuu. tul. 5.48 8.26 Joensuun—Lieksan rataosan AIKATAULU 1 päivästä Toukokuuta 1910 toistaiseksi. H ►d k! P, tr Asema O o L o *rs t3 m • E. pr p V S> •Ö Lieksa .... 6.00 Tiensuu . . 6.19 1 6.20 Vuonislahti . . 6.53 8 7.01 Kelvä . . . 7.21 2 7.23 Haapalahti ■ 7.43 1 7.44 Uimaharju . . 8.06 8 8.14 Paukkaja . . 8.26 1 8.27 Kaltimo . . . 8.43 8 8.51 Jakokoski . . 9.15 3 9.18 Kontiolahti . . 9.34 8 9.42 Lehmo . . . 10.02 1 10.03 Joensuu . . . 10.15 — — i-3 ►o £ A B e m a a B *'■ <-+• V- p m S -o 7 w ta nz V Joensuu . . . 6.15 Lehmo . . . 6.27 1 6.28 Kontiolahti . . 6.48 8 6.56 Jakokoski . . 7.12 3 7.15 Kaltimo . . . 7.39 8 7.47 Paukkaja . . 8.03 1 8.04 Uimaharju . . 8.16 8 8.24 Haapalahti . 8.46 1 8.47 Kelvä . . . 9.07 2 9.09 Vuonislahti . . 9.29 8 9.37 Tiensuu . . 10.10 1 10.11 Lieksa.... 10.30 — — Rantatien tavara- sekä pikata- varatoimistot pidetään avoin na arkipäivinä: kello 8 e. pp.—klo 1 päivällä. » 4 ]• PP-— » 6 J. pp. Sunnuntai- ja juhlapäivinä pide tään toimistot avoinna klo 8— 9 e. pp., Jolloin vastaanotetaan Ja ulosannetaan ainoastaan sel laista paketti-, pika- Ja rahti tavaraa, Joka helposti pilaan tuu. Joenroun Kirjap. 0;-Y. 1910 \