&:o 121 — S9IO* KAI KTT. Keskiviikkoja Lokakuun 19 päivin?*. ilmenneet käsitykset seuraamanlaiseen . :> lukuun, jossa Mapahtaja Nikode- pontecn' mukselle terottaa lnthpnirmhnriiu-n mnh. Omamanhurskaus ilmenee selmim- mm sellaisessa sieluntilassa kuin Sau luksella oli ennen kääntymistään. Hä- nessä se ilmeni mihana ja ylenkatsee na oikeita kristityitä kohtaan ja sa- manlaisena se mieläkin ilmenee, toisi- naan jyrkemmässä, toisinaan liewem- ,nässä muodossa. Sauluksessa se il- meni kaikkein hirmeimmässä muodos- saan. Mutta kun Jumala emankeliu- minsa kautta sai hänestä kristityn, niin wiha muuttui rakkaudeksi ei ai- noastaan toisia kristityitä, maan myös mainomielisiä juutalaisin kohtaan, ku- ten huomaamme Roomalaisepistolan 10 kumusta. Ihmisten autuus tuli sydämen asiaksi. Samoin tapahtuu nytkin. Joka itse tulee tuosta kalliis-, ta tamarasta osalliseksi, hän muillekin samaa onnea Loimottaa. Illalla klo 1 h 7 aikaan siirryttiin taaskin Rauhayhdistyksen huoneeseen, jossa mielä pidettiin raa.aatunielitys. Saarnaaja I. Rowa puhui Mat. 8 luwun johdolla. Puheen loputtua pi- dettiin rukous ja kuulijat poistuimat kukin asunnoilleen. Kolmas kokouspäimä. Klo 10 ap. kokoonnuttiin kirkkoon. Saarnaaja Rantala piti rukouksen sa malla ilmoittaen, että marsinaista raa- matunselitystä ei nyt ehditä pitää. Ies. 53 lumun johdolla hän main ly hyesti puhui Jeesuksen alentumisesta: 1) syntymisessä ihmisten ylpeyden ja kunnian y. m. s. muoksi, 2> Hänen paostaan Egyptiin, 3) luin täyttämi sestä ja 4)' Hänen kärsimisestään ja kuolemastaan. — Puheessaan kehotti puhuja jokaisen luottamaan yksin tuon ainoan täydellisyyteen ja pyhyyteen. Veisattiin mirsi, jonka jälkeen jat- kettiin keskusteluja. Käsiteltämäksi tuli nyt järjestyksessä toinen kysymys: Minkä merran moi kristitty hymällä omallatunnolla ottaa osaa uskottomain pitoihin j. m. s. Kysymyksen esittäjä sanoi esityksen tehneensä useain pyynnöstä ja toimoi asian tärkeyden muoksi siitä keskustel taman. Saarnaaja Rowa miittasi 2Konnt- tilaisepistolan 6 lukuun, jossa apos- toli marottaa kristityitä metämästä ijestä epäuskoisten kanssa samalla huo- mauttaen, ettei liskomaisella tällaisissa asioissa pitäisi olla mitään yhteyttä uskottoman kanssa. — Vedoten sa- nottuun apostolin neumoon kehotti jokaista kristittyä karttamaan sellaisia tilaisuuksia ja sitä mastoin kehoitta- maan jokaista parannukseen ja uskoon. Rantala huomautti, että sellaisissa tilaisuuksissa usein saa rauhattoman omantunnon ja sen muoksi kehotti niis- tä voissa pysymään. Ryselin kehotti seuraamaan Jeesuk- sen esimerkkiä ja sen mukaisesti kaikis- sa tilaisuuksissa muistuttamaan ihmi- siä tärkeimmästä asiasta, sielun autuu- desta. — Armeli löytymän tässä asias sa joitain poikkeuksia, pitäen omain lasten ja sukulaisten häihin, hautajai- siin j. m. s. menon lumallisena, jos edellämainittua esimerkkiä seurataan. Rantala mielä miittasi Luuk. 14 lu- kuun, jossa Mapahtaja sanoo: Jos joku tulee minun tyköni ja ei mihaa isäänsä, äitiänsä, emäntäänsä, lapsian- sa, meljiänsä ja sisariansa ja päälli seksi omaa henkeänsä, ei se moi olla minun opetuslapseni. — Kaikissa pai koin on elämän sanaa julistettama mälittämättä mitä ihmiset siitä arme- leivät. Sitä tarkoittaa edelläolemakin Mavahtajan puhe. Markkanen huomautti, että zos mel mollisuus tai toimi maatii johonkin sellaiseen tilaisuuteen menemään, niin moi melmollisuutensa hymällä omalla- tunnolla täyttää. Pääkkölä asetti Herran sanan ai noaksi määrääjäksi tässäkin suhteessa. Yksimielisesti päätettiin, että paras on pysyä poissa sellaisista tilaisuuk- sista, ellei mälttämätön melmollisuus maadi niihin menemään. Poissa ollen ainakin omantunnon rauha säilyy. Monia Raamatun kohtia esitettiin pää- töksen tueksi. 3:s kysymys: Mikä Raamatun mu- kaan on Jumalan maltakunta ja mi- kä ei? Rantala alusti kysymyksen pitäen tärkeänä, että tulee selmille mikä on Jumalan maltakunta. Uskoi kyllä asian jokaiselle kristitylle oleman sei- män, maan lohkoutumisen muoksi piti tarpeellisena siitä keskustella. Eimät ainakaaan ne, jotka mielä synnissä elämät, ole Jumalan maltakunnan jä- seniä. Puhui ohdakkeista, joita ei kuitenkaan ole lumattu repiä. Mai- vitsi, että ne, jotka Korinton seura- kunnassa lankesimat juoppouteen y. m. paheisiin, olimat aikanaan olleet Kris- tuksen opetuslapsia, maan sittemmin Hänestä ja hänen opistaan luopuneet. Markkanen huomautti Jskariotista, joka myös kuului opetuslasten jouk- koon, maan siitä huolimatta oli pet- täjä. Kannatti muuten Rantalan pu- hetta. Pohjanlehto muisteli Jeesuksen mas- tausta, kun Johannes Kastaja man- keudessa ollessaan lähetti opetuslap- fcnfa kysymään, mistä merkeistä he moimat tuta, mikä on oikea Jumalan maltakunta. Puhuja oli marma, että samoista merkeistä se nytkin tunne- taan. Miitakangas: Raamattu todistaa, että Siionissa (oikeassa seurakunnassa) on syntein päästö. Myös todistaa Raamattu, ettei Jumalan maltakunta tulee niin, että se nähtäisiin, maan on se manhurskas, rauha ja ilo Py hässä Hengessä. Mattila miittasi Joh. emankeliumin mukselle terottaa uudensyntymisen mält- tämättömyyttä, jos mieli tuta ja näh dä Jumalan maltakuntaa. Yhtä tun- rematon kuin tuulen lähtökohta ja sen loppumäärä on, maikka sen huminan kuulemmekm, on myös uusisyntyminen sille, joka ei itse ole sitä kokenut. Keskustelu pidettiin mastauksena ky- symykseen. 4:s kysymys koski pyhätyötä. Sen alusti Mattila, puhuen kokemuksiaan sanotussa suhteessa ja yleensä tehdas- työstä, jossa usein on pakollista tehdä pyhätyötä, korjauksia y. m. s. On myös joitakin teollisuusammatteja, joissa raaka-aineiden pilaantumisen muoksi ei moi pyhätyötä mälttää. Puolusti sellaisissa tapauksissa mapaut- a tehdä pyhätyötä, koska muuten möisi satoja työmiehiä joutua työttö- miksi. Matilainen miittasi m. m. rautatie- läisiin, joiden mirkansa muoksi täytyy tehdä pyhätyötä, pitäen sen tumalli- sena. Mutta jos mapaaehtoisesii rik- koo Jumalan pyhittämän pyhäpäimän, niin on se pidettämä syntinä. Laakkonen yhtyi edellisen ajatukseen, kertoen kokemustaan pyhätyöstä, johon oli ollut pakotettu. Rantala huomautti Jeesuksen sano- za, että mitä suurin tarme maatii, se on tumallista. Muita lumallisuuksia piti pahana. Kertoi näkemistään Ame- riitassa, kuinka siellä ahneus usein johti pyhäpäimän rikkomiseen. Puo- lusti maltion palmeluksessa olemia, joiden elinkeinonsa muoksi täytyy py- hätyötäkin tehdä, mutta marotti seu- raamista kaupungeissa tamaksi tullutta pyhäpäimän rikkomusta. Markkanen sanoi, ettei ahneus kulje koskaan omalla nimellään, maan toi- meentulon nimellä, jolloin se tekee lu- malliseksi sellaisenkin pyhätyön, jota muuten ei hymällä omallatunnolla moi tehdä. Mesamaa kertoi, että oli joskus jät- tänyt pyhäpäimäksi sellaisenkin toimen, minkä olisi moinut arkipäimänä tehdä ja oli niin tuntonsa rauhan rikkonut. Dyhr huomautti, että suruttomatkin tuomitsemat mapaaehtoisesii tehdyn py- hätyön ja että toiset siitä mielä otta- mat esimerkkiä tehden tumalliseksi sen, mikä ei sitä ole. Toimoi, että kristi- tyt tässäkin suhteessa olisimat maan suolana ja maailman malkeutena, ku- ten Mapahtaja sanoo. Pohjanlehto: Kalastajilla on tässä suhteessa usein miettelys tarjolla. Kun miikon myrskyää, ettei moi kalastaa, ja sunnuntaina on sitten hymä ilma, niin ahneus kehottaa työhön pyhäpäi- mana. Mainitsi esimerkkejä, ettei nii- den työllä, jotka sunnuntaikalastusta harjoittamat, useinkaan ole menestystä, maan päinmastoin. Nordgren kertoi huomioitaan Ame- rikassa/Ruotsissa ja Norjassa, joissa pyhätyötä paljon tehdään. Kehotti seuraamaan omantunnon ääntä tässä- kin asiassa. Lähteenmäki piti matkustuksen pyhä- päiminä sopimattomana, ellei aiman mälttämätön melmollisuus ja toimi sitä maadi. Jos mähemmässä määrässä pyhäpäimän rikkomusta harjotetaan, tulee enempikin rikos tumalliseksi ja niin sitten menetetään usko ja oman- tunnon rauha. Pyhätuötä ei koskaan seuraa siunaus. Kartettakoon siis sitä. Pääkkölä sanoi ahneuden ja kateu- den usein oleman maikuttimena sapatin rikoksiin. Haapala yhtyi Pohjanlehdon mieli- piteisiin. Samoin Peltokarhu. Sahlman oli kerran aikonut erota rautatien palmeluksesta pyhätyön täh- den, maan kun muut olimat asiaa lä- hemmin selittäneet, oli edelleenkin toi- meensa jäänyt ja hymällä omallatun- nolla tehnyt tehtämänsä. Keskustelun katsottiin antaneen mas- tauksen kysymykseen. Aamupäima olikin näin kulunut. Lähdettiin päimälliselle. <Jatk.) _— Ihmispetoja. Toissa lauan taina tapahtui Manajan Luolajan ky- län Hylilässä törkeä raiskaus, jonka uhriksi joutui talon 27-muotias paluie- lustyttö. Kylpemässä oltaessa hyök- käsimät saunassa olleet 6 miestä tytön kimppuun ja toisten pitäessä häntä kiinni harjoittimat toiset inhottamaa mäkimaltaa hänelle. Muutamia julmureista on jo saatu mangUuksi. — Agrouoomiset jatkokurssit alkamat Helsingissä t. k. 24 p:nä kes täen miikon. Luentoja pidetään kol- messa sarjassa. Niitä pitämät m. m. prosessorit M. Soininen, tohtorit I. Leimiskä, I' E. Sunila. Kurssien yhteydessä pidetään maan- miljelys- ja talousseurojen sihteerien kokous, jota on jo sunnuntaina 23 p:nä klo 1 päim., Agronoomisen yhdis tyksen kokous maanantaina klo 'i i.-p., Agronoomisen yhdistyksen hau- tausapurenkaan perstama kokous tiis- taina klo 7 i.-p.. Maatalouskoulujen opettajayhdistyksen kokous torstaina klo 5 i.-p. sekä Suomen Kylmösiemen- yhdistyksen muosikokous perjantaina klo 7 i.-p. — Rinteen heltvetinkonejuttu oli jälleen miime torstaina esillä Lah- den raastumanoikeudessa, johon sen Turun homioikeus oli uuteen tutkin- toon lykännyt ja tuomittiin syytetty helmetinkonejutusta 4 muodeksi kuritus- huoneeseen seksi siihen yhdistetystä säh- könanastamisyrityksestä yhteensä ^ 4 muodeksi, kuukaudeksi ja 14 päimäksi kuritushuoneeseen. — Talonemäntä murhattu Märtsiläsfä. — Epäillään isän tää. Miime torstaina tapahtui lä hellä Märtsilän asemaa talollisen Antti Könösen talossa merityö, jonka uhriksi joutui sanotun talon emäntä Maija- Liisa. Talonisäntä on mangittu ja häntä epäillään maimonsa surmaajaksi, kun hän ei ole osannut selmittää, missä miipyi tunnin ajan, jonka oli poissa erään työmiehensä seurasta, minkä kanssa oli mennyt metsätöihin. — Murhattu oli noin 40-muotias. Kirjallisuutta ja taidetta. KetisciitilÄim Jraffl." Pohjoispohjalainen osa kunta, joka m. 1907 lohkesi man- hasta yhteisestä Pohjalaisesta osakun- nasta, on painosta julkaissut „J o u- k o"-nimisen, Pohjoispohjalaisen osa- kunnan kotiseutututkimuksia sisältämän 455 simun laajuisen albumin, joka on ensimäinen osa mainitun osakunnan erikoisten julkaisujen sarjaa. Siinä julkaistut kirjoitukset omat osaksi syn- tyneet osakunnan toimesta ja amus- tuksella tehtyjen stipendimatkojen tulok- sena, toisia omat kirjoittaneet man- hemmat ja nuoremmat entiset ja ny- kyiset pohjalaiset. Julkaisun ensimäinen osa, joka kä- sittää 334 simua, sisältää seuraamat kirjoitukset: Esipuhe; Kotiseutu, kirj. Eino Leino: Pohjoispohjalaisia pap- pissukuja, kirj. Jaakko Gummerus; Koriseututiedolle tilaa kansakoulujemme opetussuunnitelmissa, kirj. O. Rauha- maa: Muuan sana pohjoispohjalaisista kansansävelmistä, kirj. Leemi Madet- oja; Pohjanmaan ..jättiläiskirkoista", kirj. Aarne Europaeus; Piirteitä Suo- m en Lapin ilmastosuhteista, kirj. I. E. Rosberg; Eräs taistelu Lapista 1600-tumulla, kirj. I. F.; Yhtä ja toista Paanajärmestä, kirj. Kaarlo Hänninen; Katkelma Kainuun oloista ja tarpeista, kirj. Rudols Holsti; Piir- teitä Kajaanin koulun macheista, kirj. Johannes Mäyrynen; Syystarinoita, kirj. Laina Termo; Siihen entiseen hy- mään aikaan, kirj. Laina Termo: Heik- ki Meriläinen taikojen kerääjänä, kirj. Lauri Merikallio: Muokkia maeltamas- sa, matkakertomus, kirj. Ilmari Kian- to; Limingan niityltä. Muutamia ku- mia, kirj. Wiljo Tolmanen; Lentohiek- kamuodostuksia Hailuodolla, kirj. K. Reinilä; Lintujen nimistä Haukiputaat la, kirj. Einari Merikallio: „Juho Mesaisesta", kirj. Armi Ahmamaara; Oulunsalon uhrikirkko, kirj. I. N. Merenheimo; Eräästä manhasta Li- mingan pitäjän kumauksesta, kirj. W. I. Tuomikoski: Salolaiset nuotalla. Kansankieltä, tapoja ja juttuja Oulun- salosta, kirj. Onni Tolmanen: Lehtiä Pyhäjärmen (O. l.) pitäjän historias- ta, kirj. Tauno Jatkola; Palanen Ka- lajokimarren asutushistoriaa, kirj. Pie- tari Päimärinta; Kiusallinen susi. Muistelmia kotiseudulta, kirj. Kyösti Wilkuna. Teoksen jälkimäinen osa sisältää K. N. Donnerin laatiman laajan luette- lon Pohjois-Pohjanmaata ja Suomen Lappia käsittelemästä kirjallisuudesta. Albumia on myytämänä täkäläisissä kirjakaupoissa. Tilauksia moi tehdä ja tietoja asia- miesehdoista saada osoitteella: yliop- pilas M. E. Huumonen Helsinki, Itä-Heikinkatu 9. — Unsia koulnkirjapainoksia. Werner Söderström Osakeyhtiö on kustannuksellaan julaissut: Koulun kasmioppi, kirjoitta- nut normaalilyseon lehtori tohtori K. E. K i m i r i k k o. 30 märikumaa, 400 tekstikumaa. Toinen painos. Hinta sid. k: 50. Ranskankielen oppikirja, kirjoittanut reaalilyseon lehtori tohtori Axel Rosendahl. Toinen, laa- jennettu painos. Hinta sid. 3: 25. Keskiajan historia, lukukir- ja. kirjoittanut rehtori B. E s t l a n- der. Kumilla marustettu 4:s painos. Hinta sid. 2: 25. Koulun lukukirja, toimitta- neet MikaelSoininen, Lucina Hagman ja Frans Rapola. Kolmas osa. 4:s painos. Hinta sid 1: 50. Lasten lukukirja kodin ja koulun tarpeeksi, kirjoittanut Alli Nissinen. Runsaasti kumitettu. Hinta sid. 1: 25. — Historian oppikirjat. Toh tori K. O. Lindeqmistin kirjoit- tama Keskiajan historian oppikirja on ilmestynyt. Sisäl- tää 4 »värillistä karttaa. Hinta 2: 25, Werner Söderström Osakeyhtiön kus- tantama. — Seminaarin oppikirjan. Leb- tori Nestor Ojalan kirjoittama Seminaarin laskuoppi on ilmestynyt Werner Söderström Osa- keyhtiön kustannuksella. Sisältää 214 simua isoa oktaamia. Hinta sid. 3:50. — Kansakoulun maantieto. Op- pikirjakomitean suunnitelman mukaan kirjoittanut Hedmig Sohlberg. Suomalaisen laitoksen toimittanut Ä. Kohonen. Kuudes, uudistettu painos. Simuja 307. Sisältää 134 kumaa ja 29 karttaa. Hinta 1:35. Tämän oimallisen oppikirjan kuuden- teen, uudistettuun painokseen on maan- tiedon alkuopetusta marten kirjoitettu uusi maantiedon malmistama oppijakso, joka on aiottu opetettamaksi sopimim- min maalaiskoulujen malmistamissa sekä kaupunkien alemmissa kansakouluissa. — Musiikki uutuus. ..Kol^i sointu"-yhdistylsen toimittc.massa sar- jassa ..Kaikuja muilta mailta", on 5:ntenä numerona ilmestynyt toinen mihko „W a n h o j a italialaisia aarioita", sisäliämä (uusi Alex- sandro Scarlattin aariaa säestyksineen. Scarlatti (1649—1725) oli kuuluisa yksinlaususämellyksistään, joita on häneltä useampia satoja. Tä- hän rvihkoon otetuissa lauluissa on Wäinö Wesalan sepittämät alkuperä:- set suomalaiset sanat. Wihkoon sisäl- tymät laulut omat seuraamat: Jää- ruusu; Kaipaus; Syksy; Aamunkoitto; Paimentyttö; Moittoseppele. — Laa juus on 40 simua suurta nuottipaino- kokoa. Hinta 4: 25. Kustantaja on Werner Söderström Osakeyhtiö. — Uusi tulolähde maannehil- le. Ulkomailla suureen suosioon tul- leesta kaniininhoidosta on maisteri Lauru Kr. Relander julaissut kirjan, joka lyhimmästä tär- keimpään antaa selmät ohjeet kaniini- rotujen malitsemisesta, niiden hoidosta ja niiden kaupallisesta merkityksestä. Kun makuutetaan, että esim. Englan- tiin tuodaan kaniininlihaa enemmän kuin sianlihaa, yhteensä kymmenien miljoonain markkain edestä muodessa, ja kun suomalaisessa maataloudessa nykyään jää suuret määrät sopimaa kaniininrehua käyttämättä, on todennä- köistä, että tästä möisi tulla maal- lemme hyminkin tärkeä simutulolähde. — Teoksen nimi on Kaniininhoi- dosta; laajuus 50 simua, tekstissä 20 kumaa. Hinta 90 penniä. Kus- tantaja on Werner Söderström Osake- yhtiö. — Suomen kysymhs. G. W. Edlundin kustannuksella on ilmestynyt tämän niminen kirjanen, jossa on pro- sessori Rene Henryn tammikuussa 1910 Pariisissa pitämä esitelmä sekä useitten oppineitten lausuntoja Suomen kysy- myksestä. Tämä 55 simun laajuinen kirjanen sisältää lyhyessä muodossa pääseikat Suomen asemasta ja niistä selkkauksista, joita »venäläiset omat luoneet yrittäessään järkyttää maamme maltiollista olotilaa. — Kotitaide. Ainoa korkeam malla taiteellisella tasolla seisomä huo- nesisustus ja taideteollisuuslehtemme Kotitaide" on julaissut rikkaan kak- soisnumeron (7—8), sisältäen suuren määrän suurehkoja kumia Brysselin maailmannäyttelystä pääasiassa huo- nesisustuksista ja taideteollisuusesineistä. Ne, joilla ei ole ollut tilaisuutta käydä Brysselissä, moimat näiden hymin painettujen kumien amulla saada koko selivän käsityksen marsinkin — näytte lyn paraimman osaston — Saksan huonesisustuksesta. Kun mielä lukee kirjoituksen ..Huonesisustus ja taide- teollisuus Brysselin maailmannäytte- lyssä", kirj. W. W. niin omaa täy- den käsityksen eri maiden taideteolli- sista harrastuksista nykyaikana. Kir- joituksista mainittakoon lisäksi — ..Tie toinen tyylitunne", kirj. D. K. — ..Suomen Käsityönopettajain Liiton piirustuskilpailu", — „Muutama sana kauneudesta ja tyylistä taideteollisin!- desta". Mielä löytyy 4 liitekumaa eräässä huonekalukilpailussa palkituista huonekaluista. Tässä numerossa on myös julaistuna ..Kotitaiteen" humila- kilpailu. Tarkoituksena on saada mat- lipiirustuksia yksinkertaista yhdenper- heen asuntoa marten, ohjeeksi oman kodin rakentajille. Tulemaisuudessa saamme kai nähdä ..Kotitaiteen" pals- toilla tulokset tästä jokaiselle itse ra- kentamalle niin tärkeästä kilpailusta. — Pellertvon 18:sta numero on ilmestynyt. — Kotiseutu, n:rot 20—21, on ilmaantuneet. Maatalousosasto. Lavi» fflatcteiciitflii 4:§ eleinen «Mljtllls- jo Mmyttely ZmM.') (Omalta kirjeenmaihtajalta.» Syyskuun 10—17 päiminä videttiin Inarin kirkonkylän kansakoulutalolla Lapin Maatalousseuran 4:jäs yleinen maanmiljelysnäyttely ja keskustelu- kokous. Yleiskatsaus näyttelyyn. Sillä henkilöllä, joka on tutustunut tämänlaisiin näyttelyihin maamme ete- läisemmissä osissa, saattaa, syystä kyl- läkin, herätä heti kuin silmää ylläole- maa otsikkoa, kysymys: mitähän mah- toi sisältää näyttelyosastot Inarissa? Epäilemällä mielin tallusteli tämänkin kirjoittaja Inarin kirkonkylää kohden, miettien: eihän moine itse näyttely- puoli harmaanasutussa. pienimätisessä ja pohjoisen asemansa suhteen epäedul- lisessa paikkakunnassa lukuisampaa olla! — Mutta epäilykset haihtuimat, kun saapui Inarin kirkonkylän kansakoulu- talolle, joka oli näyttelyä ja kokousta marten luomutettu käytettämäksi. So- masti laitettu kunniaportti „Termetu- loa"-lauseineen johti koululle, joka sijaitsee ison Jnarijärmen lounaisella rannalla siinä lahdelmassa, missä Muttusjärmen, Psatarin, Menesjär- men y. m. järmien medet moimakkaan „Jaen-joen" kautta purkaumat mahta man Jnarijärmen helmoihin. Näyttelyesineet, joita oli yhteensä *) Julkaiseminen erinäisistä syistä myö- hästynyt. Jnann puoluväliin neljättäsataa, olimat sään- nöllisissa osastoissaan, sijoitetluina kansakoulun oppilasmajan puolelle. M a a n m i l j e l y s- ja karja- tuotteiden osasto, yhteensä Yol numeroa, sijoitettuna keskelle isoa salia, herätti heti huomiota. Liha- ja leipäsäilykkeet, (Riutulan, Kangasnie- men Hellin, ja Kyrön kyläläisten) nauriit, perunat ja raalikset y. m. olimat omiaan osoittamaan, että kas- mamat ja menestymät sellaisetkin Maan- selän tunturien takaisessa Inarin kun- nassa. Obralyhteitä ja jymiä sekä timoteitä oli myöskin Jmalojoen suis- tolla (Kyrönkylässä) kasmatettuja näyt- teillä. Juustot ja moit kun mielä mainitsen, niin siirryn salin seinäpuo- leisiin osastoihin, joista oli ensimäinen miesten k ä s i t y ö o s a s t o, yh- teensä 74 numeroa. Tämä osasto jo ensi silmäyksellä osoitti, että käsityötaitoa löytyy Jna- rissa ainakin yhtä paljon kuin etelä- Lapin kunnissa, mieläpä monipuoli- sempaa. Saamit, pytyt, rasiat, kau- Hat, kapustat, lusikat, sukset ja sepän- teokset, pöydät y. m. on mainittamim- pia, samoin länget, hihnat ja aistik- kaat puukot sekä muut luuteokset. Ko- titeollisuuden erihaaroja taas edusti- mat läkki- ja lemyteokset, maskesta taotut kahmi- ja liimapannut sekä Jmalojoeu kaunismärisestä kullasta malettu siistitekoinen sormus y. m. Kalastustuotteiden osa s- t o 37 numeroa, seurasi järjestyksessään miesten käsityö-osastoa. Tässä oias- tossa tamallaan oli osa edellisiin kuu- lumia esineitä, kuten pari isompaa me- nettä, kalasaamia y. m. jotka luettiin kalastustarpeisiin ja olimat tähän osas- toon sijoitettu. Marsinaisista kalala- jeista mainitsen Inarin lohet suolat- tuna, samustetut siiat y. m., joita hy- män makunsa ja raminnollisuutensa muoksi moikin sanoa tämän osaston armokkaimmiksi esineiksi. Naisten k ä s i t y ö o s a s t o, yhteensä 92 numeroa, oli sijoitettu sa- lin mastakkaiselle vuotelle. ässä osastossa meimät etusijan kuuluisat paulat ja myöt, kä sineet (koimikkaat) lapinkengät »siepa- kot), peskit ja mekot. Näiden ohella on mainittama useampia kotikutoisia kankaita, kehrätyitä lankoja ja aistik- kaita käsineitä ja millamanttuita y. m. s., joita oli useampia näytteillä. Karjaa oli näytteille tuotu ai- noastaan 9 lehmää. Tämä osasto, samoinkuin ylipäätään Inarin karja on enimmäkseen muualta ostamalla hankittua, joten mitään marmaa tyyp- piä, yhtenäisyyttä ja perinnöllisyyksiä ei ole tilaisuus seurata. Karjanjalos- tustyö Inarin kunnassa, eristetyn ase- mansa muoksi, on jäänyt tähän asti kokonaan alulle panematta, «ensimäise- nä toimenpiteenä sillä alalla on pidet- tämä Kyrönkylän sonniyhdistystä, joka on perustettu kuluman muoden ajalla.) N ä y t t e l y p ä i m i e n o h j e l m a : Syyskuun 10 pnä klo 12 päimällä alotettiin ohjelma mirrellä 401, jota seurasi paikallistoimikunnan puheenjoh- tajan opettaja E. Leinon pitämä ter- mehdys- ja amauspuhe. Sitten piti maatalousneumoja M. Luhtala esitelmän j u u r i k a s m i- m i l j e l y k s e s t ä ja sen kannatta- maisuudesta. Loma-ojan jälestä piti kalastusueu- moja Abel Korhonen esitelmän kalastuselinkeinoista, ker toen niiden kehitystä ja erilaisia pyyn- titapoja sekä kalastuselinkeinon edistä- mistoimia. Seurasi sitten juhlapäimälliset. jotka näyttelytoimikunnan toimesta pidettiin kunnanhuoneella ja joiden laittamiseen oli uhrattu paljon aikaa sekä erilai- simpia aineksia Inarin lohesta kotiteko- kaljaan asti. Puolisen jälkeen oli esitelmä m e t- sistä ja niiden käytöstä, minkä piti metsänhoidonnenmoja K. P. Lepistö. Yleisö bajaantui tä- män jälkeen ja palkintotuomarit ryh- tyimäl näyttelyesineiden armosteluun, jota kesti myöhään iltaan saakka. Toisen päimän objelman alotti eläin- lääkäri W. W i r t a n e n selostaen pitemmässä esitelmässään lebmäinboi- toa tiineyden aikana ja antaen ohjei- ta synnytysamuissa karjanhoitajille ja omistajille. Loma-ajan jälkeen seurasi ensin dia- konissa Hilma Mikkolan lausu ma runo ..Saarijärmen Paamo" ja tämän perästä opettaja E. Leinon esitelmä karjanhoidon alalta. Puolisajan jälkeen alusti maanmil- jelijä A. A. N e i t i n i e m i keskuste- lukysymyksen maalaisyhdistyk- sistä ja niiden toimintatamoista. Alustaja toi esiin yhteistoiminnan mer- kityksen maatalouden alalla, mainitsi mitä kaikkia asioita etupäässä kuuluisi paikallisten maalaisyhdistysten toi- mintaan. Paikalliset maalaisyhdistyk- set omat maanmiljelys- ja maatalous- seurojen elimellisiä aineksia ja niiden toiminnasta riippuu Lapin Maata- lousseurankin mastainen menestys. Siksi esitti alustaja kokoukselle keskus- teltamaksi kysymykset: Onko maalaisyhdistyksien toi- minta sellaisenaan kuin ne omat meillä käytännössä toimineet kyl liksi tehokas? Ja ellei niin ole. Niin katsotaanko piirijakojär- jestelmä nykyisissä oloissa tar- peelliseksi, tai olisiko joku muu järjestelmä sitä sopimampi? Keskustelu, jossa puheenjohtajana toimi opettaja E. Leino ja pöytäkirju- rir.a konttoristi Uno Waenerberg, oli hymin milkasta ja kämi alustuksessa esitettyjen mielipiteitten kanssa ybteen suuntaan. Lopuksi kokous hyrvärsvi kysvmyk- selle neumoja M. Luhtalan ehdottaman ponnen: Maalaisyhdistyksien toiminnassa on mielä nykyään toimomisen sijaa. Ko- kouksien ohjelmat omat useimmin maan mirallisten asiain käsittelyä ja osanotto niihin laimeaa. Pitkät kulkumatkat ja tietämättömyys yhdistyksien työn tarkoitusperästä maikuttamat muuta- missä suhteissa haitallisesti työn tu- koksiin. Laajimmat yhdistykset olisi mat jaettamat piireihin. Kukin viiri toimisi erityisten ohjesääntöjen nojal- la. Lopullisesti päättäisimät asioista maalaisyhdistysten marsinaiset kokouk- set. Wielä kuului ohjelmaan palkintojen luettelon esittäminen ja palkintojen jako sekä neumoja M. Luhtalan pitä- mä päättäjäispuhe. Mäliajoilla oli laulua ja gramosoonin soittoa. ..Maam- me"-laulun sämelillä päätettiin yhdes- säolo, johon osanottajien lumun mii- meisenä näyttelypäimänä laskettiin nousseen 200 henkilöön. Palkinnot ja palkintotuo- marit. Palkintotuomareina toimimat maan- miljelys- ja karjatuottei- den osastossa: maatalousneumo- ja M. Lubtala, eläinlääkäri W. Wir- tanen, konttoristi U. Maenerberg, rou- ma Julia Petrell, neiti Hilja Tama- järmi ja maanmilj. A. Puhakka. Tässä osastossa jaettiin ensimäistä palkintoja 12:sta yksityistä ja Riutu- lan kodille sekä neiti Helli Kangasnie- melle useampia I palkintoja mastaa- mat ryhmäpalkinnot erilaatuisista kas- mitarhatuotteista. Toisia palkintoja jaettiin 10:sta ja kolmansia 2:> pal- kintoa. Miestenkäsityöosastossa olimat palkintotuomareina: opettaja E. Leino, metsänhoidonneumoja K. P. Lepistö, maanmilj. A. A. Neiriniemi, poliisi Jaakko Kemppainen ja puusep- pä Jaakko Ekorre. Palkintoja jaettiin tässä osastossa l:iä 15, II:ia 7 ja III:ia 14. Kalastusosastossa palkin- totuomarit: kalastusneumoja A. Kor- honen, kirkkoh. L. Itkonen, neiti Hil- ma Mikkola, maanmiljelijät Aukusti Anttila ja Ilo Kyrö. Palkintoja jaettiin I:iä 5. II:ia 13 ja III:ia 7. Naisten käsityöosastos- s a palkintotuomareina: diakonissa Hil- da Ikonen, roumat Iida Kangasnie mi ja Amanda Itkonen, opettajatar Aliina Halme ja emäntä Watpuri Pekkala. Palkintoja tässä osastossa jaettiin I:iä 15, Iina 19 ja III:ia 10. Karjasta annettiin 3 Il.-sta ja Ill:tta palkintoa sekä kanoista yksi II:nen palkinto. Palkintotuomareina tässä osastossa toimimat: eläinlääkäri Mirtanen, maa- talousneumoia M. Luhtala, opettaja E. Leino ja emäntä Miina Ulmanen. Palkintorahoina yhteensä jaettiin 550 mk. N ä y 11 e 11) n paikallistoimi kunta. Siihen kuuluuvat: opettaja E. Lei no puheenjohtajana, konttoristi Uuno Maenerberg, neidit Hilma Mikkola ja Hellin Kangasniemi, sevpä Yrjö Sar- re ja talonpoika Ilo Kyrö. joita omat amnstaneet Inarin useimmat sääty- läishenkilöt y. m. ja eri seuduilla kun- taa asumat Inarin ja Kyrön maalais- yhdistysten johtamat henkilöt sekä jä- senet. Venäjältä. — ?Aenäjän maltion tulo ja menocv^vio. Duumalle jätetty me- noarmio ! iskee tamalliset tulot 2,0<»9 miljoonat i :a menot 2,545 milj. rup- läksi, ylim. ' äiset tulot 12 miljoonaksi ja ylimäär..^ t menot: sodan loppu- suoritukseksi : milj., sotamiraston ta- loustoimiin 4 milj.. ruutateiden ra- kentamiseen 95 ilj.. sekä rautatieyh- tiölle annettamak, l milj.. elikkä kaik- kiaan 147 milj., j 'a kormataan sään nöllisten tulojen y äämällä, joka on 132 milj., ylimääri '!llä l2 miljoo- naan nousemilla tulo i sekä 11 mil- joonalla maltiorahastou 'vapaasti käy- tettämissä olemia maroj.:. — Nikolain rautaticn roswo- joukko. Pietarista, lokak. 13 p:nä. Salapoliisit omat manginneet maras- päällikön Broginin, ?Iikol ^ .i rau tatiellä ;.,i',i)uii tointansa. Kotit^rkas- tuksessa löydettiin häneltä kalideksan rahtikirjaa kahdeksalle maununlastille miljaa, yht. 16,000 ruplan armosta sekä leimasimia ja kaamakkeita. Rauta- tie on hänen kauttansa kuuden kuukau-