Tiistaina 4 p. Lokakuuta M KARJALA TAR N:o 112 — 1910 Surulla ilmoitan että r a k a i mie h e n i seppS Jyrki Naumanen kuoli rauhallisesti Noljakassa 30 p. Syysk. 1910 kello 11,15 m. iltasilla 69 vuoden 7 kk. van hana. Kaipaukseksi ia suruksi minulle ja sukulaisille. Katri Naumanen, o. s. Kerkkäinen. Ystäväni, armahani otettu on rinnaltani; Yksin istun huolis sani, Toveritta tuskissan, Kyy neleeni kyllin vuotaa, Lievityst' ei itku tuota. U. Vk. 414: 9. Surulla ilmoitan! että rakas mieheni maanviljelijä Juhana Sallinen vaipui "kuolon uneen Heinäve den Vihtarin kylässä 1 p:nä lokak. 1910, sairastettuaan 1 vuorok, 83:11a ikävuodellaan, jättäen suremaan minut, 1 tyt tären, 6 lapsen lasta ja 2 lapsen lapsen lasta. Anna Sallinen, o. s. Silvennoinen. U. S. V. 526: 6. JsensBiiii teiikkijliiiistys. Torstaina 6 p. lokakuuta klo Vi 8 i. Imen Konsertti LYSEOLLA. Esiintyvät: Jouhiorkesteri ja torvi soittokunta. Solisti: Hermann Hltzaeker. Johtajat: Taneli kurri ja Otto Irving. Pääsylippuja Schlfiterin kirjakaupasta (pah. 44) ja ovella). (K. S. 2 k.) Pielisjärven pitäjän Lieksan ja Kylänlahden kylien kaikkia kiinteimistön omistajia sekä niitä Vedensuun ja Yarpasen kylien kiinteimistön omistajia, joilta tulee pakkolu nastuksella maata tai vettä lu nastettavaksi Lieksan—Nurmek sen radan ainetta varten, ynnä kaikkia niitä, jotka omistavat kiinnityksiä edellä mainittuihin kiinteimistöihin, kehoitetaan tä ten kokoontumaan Pielisjärven kunnankokoushuoneelle maanan taina ensitulevan lokakuun 10 päivänä kello 11 e. pp. valitse maan arviomies pakkolunastus- lautakuntaan. Pielisjärvellä, 30 p:nä syyskuuta 1910. Toimeksi saanut: J. H. Kuivalainen. [Ruununnimismies. (K. S. 2 k.) Pääkaupungin kuu lumisia. Eduskunta. — Kansallis- teatteri. — Seurasaaren ulkomuseo. Tärkeä oli syysk. 23 p. edus- kunnan istunto, tärkeä ja ehkä merkillisin, mitä waltiopäiwiemme historia tietää kertoa. Jo tuntia en- nm istunnon alkua rupesi muodos- tumaan ihmisjono eli n. s. „töö" Palokunnantalon edustalle, odot tamaan kärsirvällisesti sisäänpää- syä. Istunnon alkaessa viimatkin lehterit täynnä »viimeistä paikkaa myöten. Paitsi suurta joukkoa maaseutusanomalehtien edustajia oli läsnä myös ulkomaisiakin kir- jeenmaihtajia. Niinkuin tunnettua, ilmoitti pu- hemies, ettei hän woi esittää edus- kunnalle mitään arm. esityksiä, syystä ettei hän sellaisia »viralli sesti ole saanut. Ja ehdotti, että eduskunta tekisi Keisarille ja Suu- riruhtinaalle alamaisen ilmoituk- sen, ettei se näin ollen moi mihin- kään toimenpiteisiin ryhtyä. Kai- kista päimän kuluessa käytetyistä puhemuoroista käwi ilmi, että kaikki ryhmät hywäksywät puhemiehen menettelyn. Tuon ilmoituksen suh- teen syntyi wasta erimielisyyttä. Suuri osa eduskuntaa kannatti nim. erikoisen adressin lähettämis- tä, jossa laajemmin tuotaisiin il- mi kansan ja eduskunnan huoli niistä toimenpiteistä, joita Wenä- jän puolelta Suomea ja sen pe- rustuslakeja mastaan on suunni- teltu. Sekä adressin puolesta et- tä sitä mastaan puhuttiin paljon, hymin ja armokkaasti. Ainoas- taan sosialistit eiwät moineet luo- pua tamoistaan, maan sotkimat V. L U. 8. »Katajan" t tänä iltana klo V28 Ilosaarella. Kaik ki jäsenet vieraineen tervetulleita! Elävien kuvien Teatteri Näytäntöjä arkipäivinä klo 6, 7, ja 8, ip. sunnuntaisin klo 5, 6, 7, 8, i. p. OHJELMÄ: 1. Kanarian saaret. 2. Kardi naali Richelieu ja salaliitto. 3. Anzascan laakso. 4. Saiturin uni 5. Kesäloma kaupungissa eli her ra Slöfockin mielettömiä päähän pistoja. Hgvä valikoima Koti- ja ulkomaalaisia Villalankoja saapunut K. Sarolan Neulomaliikkeeseen torikatu 28, telef. 167. Kaikkia neuloma- alaan kuuluvia töitä tehdään huolellisesti ja joutuin omasta ja teettäjäin langoista. — Valmii ta töitä on varastossa. K. Sarola. Msimielisyys kml- tiollisessa kysymyk sessä. On sanottu, että Suomen kan- sa olisi päässyt yksimielisyyteen suureen »valtiolliseen kysymykseen nähden. Ja näyttöähän se ulko- naisestt siltä. Eduskuntapäätös olla ryhtymättä käsittelemään sille esitettyjä asioita oli täysin yksimie- linen. Mutta tämän päätöksen edellä tapahtuneessa keskustelussa esiintyi lausuntoja, jotka räikeästi todistiivat että kaukana mielä ol- aan täydellisestä yksimielisyydes- tä maltiolliseen kysymykseen näh- )en. Tarkoitamme sosialistien ausuntoja. Olemme heidän esiin- tymiseensä näinä maltiollisesti maileina aikoina ennenkin pyytä- neet kiinnittää lukijaimme huo- miota. Samaan aikaan kun toi- et puolueet yyrkimät yksimielisyy- yyteen ja koettamat löytää poh- an yhteistoiminnalle yhteistä wi- jollista mastaan sekä hälvittää mihaa ja eripuraisuutta kansaryh- mien keskuudessa, panemat so- 'ialistijohtajat liikkeelle kaiken moi- lamansa keskinäistä mihaa yllä- pitääkseen. Ja siinä isänmaalli- essa toiminnassaan eimät he hät äile käyttää mustimpiakaan asei- ta ja kaikkein alhaisimpiakaan me- nettelytapoja. Jo pitkän aikaa omat he, ei ainoastaan omassa maassa maan myöskin maamme rajojen ulko- puolella salaa ja julkisesti kemit- täneet kunniattominta parjausta muusta osasta kansaamme, n. s. pormareista. Mähääkään häpeä- mättä ja seurauksia ajattelematta omat julistaneet, että tuo suurin osa kansaamme on yhteistoimin- nassa maamme mihollisten kans- a ja tukee niiden hämitystoimen- piteitä, koska niistä muka koituu lyötyä maamme omistamalle luokalle. Täällä omassa maassa kaikuu tuo sämel jokaisen sosialistisen sa- jos jotakin itsestään ja „muista zerraspuolueista" saaden koko edus- unnan ja lehterit mallan iloiselle tuulelle, niin makama kuin hetki muuten olikin. Äänestyksessä pääsi moitolle se mielipide, että main yk- »nkekrtainen ilmoitus on Keisarille ja Suuriruhtinaalle asiasta tehtä- wä. Adressia kannattimat kaikki uomenmieliset, enemmistö nuor- uomalaisista ja maalaisliittolai- ista ja joukko sosialisteja sekä joku ruotsalainenkin. Toimitusmaliokunta sai tehtä- mäkseen tuon ilmoituksen laatimi- en tämän miikon maanantain is- tuntoon, josta yleisö kaiketi oli odottanut taas jotakin erikoista, koska oli täyttänyt lehterin kaikki paikat. Mutta siinä se pettyi. Ai- noatakaan puhemuoroa ei käytet- ty, maan hymäksyttiin maliokun- nan ehdotus heti sinänsä. Lopuksi puhemies ilmoitti, että eduskun- nan seuraamasta istunnosta il- moitetaan mast'edes. Tuo ilmoi- tus taitanee miipyä päättäen siitä merkitsemästä hymystä, joka le- misi yli eduskunnan puhemiehen iedonannon kuultuaan. Jännitet tyinä näkymät kaikki odottaman mitä kuuluu, kun eduskunnan ala- mainen ilmoitus on Keisarille ja uuriruhtinaalle ehtinyt. Kansallisteatteri on aina syys- uun puolimälistä näytellyt suuren norjalaisen runoilijan Henrik Ib- enin kirjoittamaa puolittain hu- minäytelmää „ Nuorten liitto". Kappale on ensimäinen tekijänsä zitkästä yhteiskuntanäytelmien sar- asta ja kirjoitti Ibsen sen maan- zaossa ollessaan m. 1808. Juuri ämä seikka suureksi osaksi selittää- in, miksi hän tässä näytelmäs- nomaleheden joka numeron pals- toilla ja jokaisen sosialistisen agi- taattorin saarnoissa. Ja noiden sanomalehtien kautta lemiää tuo mhottama malhe ainakin pienessä määrässä maamme rajojen ulko- puolella, mutta sitä ei mielä moi- da katsoa aiman tahalliseksi suu- rimman kansanosamme halmenta- miseksi muun maailman silmissä ja kansamme oikeustaistelun hei- lentämiseksi. Cttä se on kuiten- kin „toweriemme" tarkoitus, sii tä saadaan yhä useampia esi- merkkejä. Olemme jo ennen maininneet kuinka esim. hra Sirola Kööpen- Haminan sosialistikongressin yh- teydessä pidetyssä kansanjuhlassa eri maiden sosialistiedustajille te- rotti tuota mustaa malhetta. Ja joka kerran milloin sosialis- tiemme johtajat omat main ulkomaalaisten piiriin joutuneet maamme rajojen sisä- tai ulko- puolella, omat he tuota parjausta lemittäneet. Ne puheet, joita so- statistisen eduskuntaryhmän puo lesta edustajat Tokoi ja Manner pitimät eduskunnan äskeisessä historiallisessa istunnossa, jossa oli läsnä lukuisasti muiden mai- den sanomalehtimiehiä ja muita mierasmaalaisia, omat tuosta sur- keasta kansamme halmentamises- ta tuorein esimerkki. Lainaamme noista puheista näytteeksi muuta: ntan palasen. Ensinmainitun lausunnossa sa- notaan m. m.: „ Ilmeinen eduskunnan käsitys ten ja päätösten halmeksiminen on ollut huomattamaa ei ainoas- taan menäläisen mirkamallan, maan myös kotimaisten mallassa- olijain taholla, ja se epäilemättä on ollut omiaan kannustamaan menäläisten mirkamaltaa tekemään aiman samoin kuin näkemät; mitä herrat täällä tekemät". Lakejamme rikkomista toimen piteistä sanotaan, että: n — — — niitä moidaan to teuttaa tänäkin päimänä, niitä on toteutettu ja toteutetaan koti- maisen mirkamiehistömme myötä- maikutuksella". — — — „Ren- ginpalmeluksia on kotimainen mir- kakunta tehnyt taantumukselliselle Menäjän hallitukselle". Sitten olettaa puhuja, että jos nykyinen eduskunta pyyhkäistään pois, niin pormarit „ehkä kernaas- tikin" ottamat osaa toisellaisen eduskunnan malintaan, koska ne muka tahtomat päästä nykyisestä eduskunnasta, sekä lopettaa. „Se on käsitys, että Suomen itsehallinnon julkea sortaminen on seuraus kaikesta siitä mieraita kansakuntia ja itse Menäjän kan- saa kuristamasta mitä räikeim- mästä sortojärjestelmästä, jota Menäjän hallitusjärjestelmä kaut taaltaan on, ja jonka sorron har- joittajat, mereen ja lokaan itsensä tahraamat taantumukselliset »val lanpitäjät mielä koettamat kätkey- tyä perustuslaillisuuden marjon taa, aiman samalla tamoin kuin meilläkin täällä". Pari esimerkkiä myöskin mii- meksi: mainitun, ed. Mannerin puheeesta. Näin siinä m. m. sa- notaan: »Tunnettuahan on, että tämän eduskunnan herraspuolueet aina kun ne toisella suupielellään omat olleet torjuminaan Menäjän hal- lituksen hyökkäyksiä, toisella suu pielellään omat luivanneet mekse- eitä samalle". Ja edelleen: „Mi- nä olen myös makuutettu siitä, että eimät milloinkaan tämän maan herraspuolueet moi Suomea pelas- taa maltaryssäin kynssistä, eimätkä tahdokaan niin pelastaa, että nta hyötyä olisi tämän maan työ- tätekemälle kansalle. Maan tule- mat he luokkaetujensa mukaisesti masta niinkuin tähänkin asti suh- autumaan Menäjän hallituksen ään niin kirpeästi ruoskii synnyin- maansa silloisia mailmanparanta- ;ia, puoluepukareita ja onnenonki joita. Ja toiselta puolen taas juuri tämä hänen imallinen kätke- ruutensa kumata Norjan senaikui- "ia „nuoria" ja ennen kaikkia hei- dän johtajaansa, asianajaja Stens- gärdia, jota luodessaan Ibsen lie- nee pitänyt esikumanaan kuuluisaa runoilijameljeään Björnsonia ja zänen maltiollista toimintaansa, joita molempia kohtaan Ibsen sil- loin kantoi kaunaa, juuri tuo hä- nen imallinen kumaamistapansa 'ai aikaan sen, että kun ..Nuorten liitto" ensi kertaa esitettiin Kris- tianissa seuraamana muonna, niin sille mihellettiin. Ja ehfeipä tuo silloisissa oloissa niin ihme liene ollutkaan, sillä ei tosiaankaan mah- tanut olla ..nuorille" marsin imar- telemaa nähdä kumattaman itseään ;a pyrinnöltään taivalla, jolla Ib- sen sen teki. Kaikki henkilöt koko tuossa pienessä yhteiskunnassa, lossa kappaleen toiminta tapahtuu, omat kaikkea muuta kuin täydelli- siä. Kaikki he omat niin erinomai- sen suuria isänmaan-ystämiä ja tietysti samalla mapaudenharras- tajia juhlapuheissa nimittäin, mut- ta itse teossa on kaikkien heidän pyrkimyksiensä päämäärä maralli- suus, taloudellinen hyminmointi ja siihen he pyrkimät epäpuhtaita jo- pa raakojakin teitä käyttäen. — Niinkuin moi huomata, on aihe sellainen, että mastinetta siihen on olemassa ei main Norjan silloises- sa yhteiskuntaelämässä, maan myöskin kieltämättä nykyisissä mei- käläisissäkin oloissamme. Kappaleen esittäminen näyttä- möltä on kieltämättä sangen mai- kea, jos tahtoo saada esille sille kuu- luman luontemuuden. Kansallis- teatteri on onnistunut kuitenkin maatimuksiin. Ja se suhtautumi- on työmäenluokan eduille mas- takkaista". Näistä otteista käypi jo riittä- mästi selmäksi se, mitä edellä olemme sanoneet: Sosialistimme tahtomat leimata suurimman osan kansaamme isänmaan kamaltajiksi. He eimät kammoneet tehdä sitä mainitussa eduskunnan istunnos- sakaan, jossa kansamme kohtalo kenties pitkäksi aikaa ratkaistiin ja jossa lausutut ajatukset omat kantamampia kuin ehkä osataan aamistaakaan. Mannaa on ettei tuollaisten lausuntojen maaralli- suus rajoitu yksinomaan siihen, että niiden kautta osotetaan mi- hollisillemme ja ystämillemme kansamme rikkinäi'yys, tuotetaan edellisille iloa ja älkimäisille su- rua, maan niillä suorastaan au- tetaan mihollista, heikennetään moimaamme taistelussa oikeuk- siemme puolesta. Sanomattahan jokainen käsittää, että mihollisiam- me rohkaisee ja lisää heidän kan- natustaan suuressa määrässä se, että selitetään suuren osan kan- saamme oleman tyytymäisen mi- hollisen häivitystoimiin, jopa amus- tämänkin niitä. Emme huoli lähteä luettele- maan niitä seikkoja ja tapauksia, joita sosialistit esittämät tuon määrällisen uskottelunsa todistuk- seksi. Jotkut yksityisten tekemät moitittamat teot eimät ole mis- sään tapauksessa riittämiä todis- teitä, etenkin kun ne on yleensä tuomittu. Sosialistien parjaus on niin halpamaista, että olisi alentamaa ryhtyä sitä mastaan puolustautumaan. Mitään uutta se ei myöskään ole. Se on kaameata kaikua Bobrikos fin ajoilta, jolloin sosialisteja mal- tiolliseen »valheelliseen parjaukseen koulutettiin. Onneksi on se nyt jo jäänyt tai ainakin jäämässä yk- sinomaan sosialistien »virheeksi. Mutta kansamme onnen nimessä on tuo kunniaton parjaus torjut- tama. Sitä mastaan on kaikkien kunniantuntoisten kansalaisten noustama. Sillä se parjaus hä päisee kansaamme, heikentää sitä ja mahmistaa mihollistamme. Yleisiä uutisia. Tullihallituksen tilastollisen konttorin esimiehen »virkaan on tullihallitus ehdolle asettanut: en- simäiselle sijalle toht. R, Teslefsin puoltolauseella, toiselle sijalle apu- kamreeri K. Äkerblomin ja kol- mannelle sijalle maramaamittari O. I. Andersinin. Naiset ja tnomariutoimi. Senaatin oikeusosasto on mah- mistanut Turun homioikeuden pää- töksen, jolla homioikeuden auskul- tantti neiti Agnes Lundellilta emättiin oikeus tehdä womarin- mala. T«lewa yleinen maanwiljelys- näyttely. Kun Kuopiossa miimeksi pide- tyn yleisen maanmiljelysnäytte- lyn yhteydessä oli herätetty ky- symys tuleman yleisen maanmilje- lysnäyttelyn ja -kokouksenpitämises- tä Tampereella 1912, on maanmil- jelyshallitus kääntynyt kirjeillä Maatalouskeskusliiton puoleen ke- hoittaen liittoa ottamaan asian tulemassa edustajakokouksessaan käsiteltämäksi ja päätettämäksi, jotta saataisiin laajain kansalaiskerros- ten mielipiteeseen nojautuma pää- tös tuleman yleisen maanmiljelys- kokouksen paikasta ja ajasta. mallan oimallisesti tehtämässään, ja mielä suuremmalla syyllä on se myönnettämä, jos otetaan lukuun, että pääasiallisesti teatterin nuo- remmat moimat olimat tulessa. Totta kyllä että pääosan, asianaza- ja Stensgärdin esittäjän hra Tep- po Raikkaan moimat eimät riittä- neet saamaan esille kaikkea mitä olisi pitänyt. Mutta osa olikin maatima ja esittäjä sentään mer- rattain nuori, ja muutenkin olihan tämä masta ensimäinen suurempi tehtämä, joka hra Raikkaalle on uskottu. Sen huomioon ottaen on myönnettämä, että hän sitten- kin suoriutui odottamattoman hy min, muutamissa kohdin mallan kiitettämästi. — Alusta loppuun kiitettämä oli sen sijaan Teumo Puro. Hän on Kansallisteatterin nuoremmasta näyttelijäpolmesta se kyky, josta ehkä saadaan enim- män toimoa. Marsinkin luonne- näyttelijänä on hän niittänyt laa- kereita. — Urho Somersalmea te kisi mieli moittia liiallisesta yksi- puolisuudesta^ Nämä tällaiset ta- malliset osat näkymät oleman hänen sanontatamalleen, komealle olemuk- selleen ja juhlallisille liikkeilleen liian ..arkipäimäisiä". Hän maatisi ai- na jotakin sellaista kuin tuo hä- nen suurta mainetta ja ihastusta saamuttanut Titus-luomansa oli.— Emert Suonio ja marsinkin Kirsti Suonio saimat mehemällä humo- rillaan yleisön kesken näytöstäkin puhkeaman suosionosoituksiin. — Muut osat hoidettiin tasaisesti ja marmastt ja olimatkin ne yleensä »vanhojen taattujen näyttelijäin käsissä, sellaisten kuin Knut Meck- man, Aapo Pihlajamäki, Aleks. Rautio, Iisakki Lattu, joitten m- millä on yhä manha kaikunsa suo- malaisessa teatterimailmassa. Joensuusta ja likitienoolta. W. P. K:n musiikki- kalusto. Kenen omaisuutta? Waltuuskunnan wiime kokouk seen oli saapunut Joensuun mu- siikkiyhdistyksen johtokunnalta jok- seenkin omituinen anomus. Siinä mäitetään että W. P. ft:n musiikki- kalusto, tormet, rummut ja nuotit, on hankittu ..kunnan juuri musi- kaalisten harrastusten hymäksi sille myöntämillä Maroilla" ja että se kalusto on siis »lamallaan kaupungin omaisuutta, joka olisi käytettämä paikkakuntamme mu- siikkirientojen lvireilläpitämiseksi," Mutta M. P. K. pitää sitä käyttämättömänä ja säilyttää kos- teassa paikassa, alttiina turmeltu- miselle. Sitä mastoin „ musiikki- yhdistys hoitaisi niitä paremmin musiikkitarkotuksiin ja nyt kipeästi tarmitsisi oppilaskysymyksen jär- jestämiseen", mieläpä lakatessaan jättäisi sen kaupungille takaisin. Asiassa on kuitenkin tullut eteen paha pulma. Kalustosta ei ole saatu kauppaa syntymään, eikä W. P. K. anna yhdistykselle sitä lainaksikaan. On kalusto jo ar- mioitukin ja tarjottu siitä 400 mk., kuitenkin ehdolla että kauppahinta suoritetaan mähin erin, luomutta- malla lyhennykseksi aina puolet soittomaksuista silloinkuin W. P. K. yhdistyksen soittokuntaa käyttää. Kaikki on mennyt turhaan! Ja tarpeetonta olisi nyt yhdistyksen käyttää kunnan myöntämiä ma- roja kaluston hankkimiseen, kun jo kerran yleisillä maroilla hankittu kalusto on W. P. K:lla olemassa. Tähän kaikkeen nähden, joka nyt olisi maltuuskunnan otettama huo- mioon, yhdistyksen johtokunta anoo maltuusmiehiltä ..mälittämäät oi- menpidettä, myönnytystäM. P. K:n musiikkikaluston siirtämiseksi yhdis- tyksen käytettämäksi ilman rahal- lista kormausta". Onhan mal- tuuskunta jo ennenkin tullut mä- liin, kun W. P. K. aikoi myydä tuon kaluston huutokaupalla. Sellainen tuo merkillinen ano- mus on. Jollei musiikkiyhdistys olisi jo kerran ennenkin ajanut asiaansa hyökkäämällä amunanomuksessaan ankarasti W. P, K:n kimppuun, niin olisi kuka tahansa nyt tuon uuden kirjelmän kuultuaan mal- mis antamaan tuhannen tukka- pöllyä W. P. K:lle kaupungin omaisuuden huonosta hoidosta ja mielimaltaisesta isännöimisestä. Mutta yhdistyksen kanteluihin on jo totuttu ja hymin maromasti näkyy niitä olemankin mastaan- otettama. Niinkuin sanottu, jokseenkin omi- tuinen tämä sen johtokunnan mal- tuusmiehille antama uusi anomus- kirjelmä kaikissa tapauksissa on. Sitä kuullessa ei tosiaan tiedä, mitä pitää enemmän ihmetellä, asiain tuntemattomuuttako mai sitä tahdittomuutta, jolla tällaista kanteluja sepitetään ja tyrkytetään, ajattelematta ja ottamatta selkoa ensiksi kuinka asianlaita oikeastaan on ja sitten kuuluuko sellainen toi- menpide, jota anotaan, maltuus- kunnan toimintapiiriin laisinkaan. Tosiasia näet on ja siitä yhdis- tyksen johtokunta olisi mähällä maimalla ja hymällä tahdolla saa- nut kiistämättömän marmuuden: W. P. K. ei ole saanut mu- siikkikaluston hankkimi- seen kaupunkikunnalta penniäkään. Manhempi mu- siikkikalusto ostettiin niillä ma Koska monet Karjalattaren lu- kijoista lienemät melko tietämättä- miä, mitä Seurasaaren ulkomuseo on ja tahtoo olla, saattaa olla paikallaan muutama sana siitä. Miime syksynä se perustettiin tuo ulkomuseo Helsingin läheiselle Seurasaarelle. Sinne muutettiin silloin kaikkineen päimineen oikea manha suomalainen torppa, Nie- melän torppa eräältä Keitelejär- men luonnonihanalta niemeltä Konginkankaalta, jossa se erään nouseman sahan tieltä olisi puret- tu za siis tullut täydellisesti hä- mitetyksi ilman että siitä olisi ol- lut kenellekään hyötyä. Taiteilijat Aksel Gallen-Kalela je Drjö Blom- stedt sen löysimät ja hamaitsimat, mikä tamaton kansatieteellinen ar- wo sillä oli. Heidän kauttaan tuli se tunnetuksi Helsingissä ja tällöin eräs asiaan lämpimästi innostu- nut henkilö lahjoitti muutamia tuhansia markkoja torpan muutta- miseksi Seurasaareen, jossa se nyt sijaitseekin myös niemellä, mielä miehättämämmällä kuin Keiteleen niemi olikaan. Muutkin yksityiset henkilöt omat kannattaneet rahal- lisesti yritystä. Sellaisessa kun nossa kuin torppa nyt Seurasaa- rella sijaitsee, on se tullut maksa maan yli 10,000 markan. Ja minkälainen on tuo torppa? Ensiksikin omat torpan kaikki ra- kennukset ja esineet kertymistään kertyneet saman sumun miidessä polmessa, jotka omat asuneet tor- passa yhteensä puolentoista muo- sisadan ajan. Rakennukset omat koko lailla lukuisat. Tärkein on tietysti itse samutupa, jonka yh- teydessä on porstua, kamari ja sauna. Aittoja on miisi. Talli ja sen yhteydessä luhti. Kaikki nämä rakennukset piirittämät kehänmuo- toisesti pihamaantapaista, jonka roilla, jotka se hankki arpajaisilla, ja myöhempi kalusto ostettiin niil lä lahjoitusrahoilla, jotka sen pääl- lystö listalla kokosi. Ja tämä ta- pahtui jo muosia ennen kuin kun- nalla edes olikaan yleishyödyllisiin karkotuksiin" jaettamia maroja an- nettamana. Kun sitten mäkijuo- makauppa alkoi tuottaa ..miina- moittomaroja", niin maltuusmie- het antoimat näistä Maroista W. P. K:llekin muosittain jako- eriä soittokunnan kannarusamuksi sillä ehdolla, että suoritetaan mää- rätyt puistosoitot. Se ehto myös täytettiin ja W. P. K. on kaiketi nyt jälkimaatimuksista toki mapaa. Musiikkikalusto on siis W, P. K:n, eikä kaupunkikunnan, omaisuutta, ja niin ollen ei maltuusmiehillä ole siihen mitään määräämisoi- keutta. Tai on tehtämä kaappaus ja pantama ^poikkeuslaki" käytäntöön! Mutta sellainen ..mälittämä toi menpide", mastoin asianomaisen mapaata tahtoa, „ilman rahal- lista kormausta", se ei mielä kuulu ainakaan maltuuskunnalle. Moi- nen käsitteiden hämmennys, jota musiikkiyhdistyksen johtokunnan anomus osottaa, on suorastaan standali. Ja mistä se johtuu, että M. P. K. ei nykyään käytä musiikkikalus- toaan? Se johtuu siitä, että juuri musiikkiyhdistyksen johtokunta edel- lisessä anomuskirjelmässään juo- nitteli M. P. K:lta soittokunnalle tarmittaman kannatusamun. Nyt toisessa kirjelmässä kantelee seu- rauksista, jotka itse on aiheutta- nut! Ahdistys on tarminnut ja tar- mitsee medota kunnan ja yleisön hymäntahtoiseen ja yksimieliseen kannatukseen. Sen johtokunta tekisi silloin miisaasti, jos se mitä pi- kemmin peruuttaisi niin huonosti harkitun anomuksensa, kuin mar- sinkin tämä miimeinen, nyt kysees- säolema sen anomus todella on, ja koettaisi musikaalisia rientoja mirittää ja ylläpitää ihanteellisem- missa rajoissa kuin miltä sen yhä uusiintumat hyökkäykset W. P. K:taa mastaan omat näyttäneet. Täällä Joensuussa on paljon nii- täkin kuntalaisia, jotka käsittämät ja muistamat, mikä merkitys W. P. K:n toiminnalla on musiik- kiastassakin ollut jo niin monen muosikymmenen kuluessa, että nuo- ri musiikkiyhdistys saisi toki tehdä sille melmollista kunniaa. Sopii sen merran ehkä toimoa että seuraamissa anomuksissa jä- tetään W. P. K. miimein rauhaan. Mälistä hymäkin asia moi huo- nosta ajamisesta kärsiä mahinkoa. Puolueeton. Ossian Fohström'in konsertti miime lauantai-iltana sai ihmetel- tämän mähän kannatusta. Dlei- sön mähälukuisuus oli selmänä todisteena siitä, että täällä mielä merrattain mähän ymmärretään antaa armoa ensiluokkaisille taide- esityksille, onhan täällä kyllä saa- tu kokoon orkesterikin, joten noin ensi silmäyksellä möisi luulla, että täällä sitä löytyy aiman riittä- mään asti sekä harrastusta että musiikkia ymmärtämää yleisöä. Tuossa luulossa kumminkin sur- keasti petytään, siitä oli todistee- na, kuten jo sanottiinkin, mainitun konsertin mähälukuinen yleisö. Tä- mä todellakin armokas taidetilai- suus oli täällä kyennyt kokoomaan main noin satakunta kuulijaa. Konsertinantaja tarjosi mähä- lukuiselle kuulijakunnalleen erin- omaisen nauttntorikkaan illan. Wiulu-,cellon sämeleet omat niin kaihoisia, niin surunmoittoisia, että ne saamat kylmimmänkin kuulijan tunne-elämän märäjämään. Tun- tuu aiman kuin nuo miulun kai- hoisat sämeleet ja ihmisen tunne- elämän mienoimmat märeet sulau- keskellä on matala kota, jossa manhoina hyminä aikoinä poltet- tiin miinaa, ei ainoastaan talon tarpeiksi, maan myöskin naapu- rien. Rakennustapa on oikeata manhaa suomalaista. Rautaa ja nauloja ei paljon löydy, omatpa saranatkin omissa puusta main, oikeasta misasta. Samutumassa on kaksi kuusiruutuista lasi-ikku- naa, joitten lemeys on suurempi kuin korknus. Lakeistormi on teh- ty sisältä lahonneesta puunrun- gosta. Tuman takaseinässä on n. s. susireikä, josta mahdittiin ja ammuttiin liian rohkeita susia paukkumina pakkasöinä. Pitkäksi menyisi yrittää edes osapuillenkaan luetella kaikkea, mi- tä tuo torppa sisältää. Kaikkien noitten eriskummaisten pikkuesi- neitten lukumäärä, joita ihmetel- tämän kekseliäästi ihminen on ta- loutensa amuksi laittanut mitä al- kuperäisimmistä aineista, nousee aina 500:aan. On selmä, että sii- nä on rikas ja marsin armokas kansatieteellinen aineisto sille, joka haluaa niitä yksityiskohtaisesti tut- kia. Jcl nuo esineet eimät ole ka- satut yhteen paikkaan, kuten ta- mallista on museoissa, maan omat ne kaikki määrätyillä, taloudessa »välttämättömillä paikoillaan. Helsinkiläiset omat todella ha- mmnneet, minkä aarteen he tässä manhassa torpassa omat saaneet, sillä pitkin kesää on se ollut kuin jokunen pyhiinmaelluspaiffa. Aina kolmeentuhanteen henkeen on siellä käynyt yhtenä ainoana päimänä Onpa käynyt siellä paljon ulko- maalaisiakin. — Talmen aikana on se auki ainoastaan sunnuntai sin jonkun tunnin. Paljon puhuu meille suomalain sille tuo samutorppa keski-Suomen kaukaisilta korpimailta. Sen ää ■S&SZ &3* m?* ms as 1 P tuisimat yhdeksi, moimakkaaksi tun- nemäreeksi, joka kykenee ihmisen irroittamaan jokapäimäisestä arki- elämästä? se kohottaa hänen aja- tuksensajokapäimäisistä uomistaan, lennättää ne korkeammalle ja kul- jettaa häntä tunne-elämän awa- roilla ulapoilla, laajoilla kultais- kentillä. Wiulu-cellon surunivoil- toisilla sämeleillä on todellakin ai- man mälitvn maikutus ihmisen tunne-elämään. Ossian Fohströin, joka on jo useampia muosia opiskellut m. »1, Pietarissa ja Berliinissä, on erin- omaisen kehittynyt cellotaiteilija. Tuskinpa siinä lienee erehdytty, jos hänet on asetettu niaamine eteivimpien cellotaiteilijoiden eiu- rimiin, sillä eteivähän todellakin on, sen todisti hänen »viime lau- antai-illan konserttikin. Jokaisessa Hänen esityksissään ilmeni täyte- läistä kypsyyttä ja taiteellista ym- märtämystä. Ohjelma, joka sisälsi sekä koti- maisia että ulkomaalaisia sämel- lyksiä, oli kauttaaltaan kaunis ja armokas. Ensimäisenä esitettiin Mendelssohn'in ..Sonaatti", duur, oopp. 47 ensimäinen osa, ja Sermais'in „Fantasiia," jotka mo- lemmat tekimät kuulijoihin symän maikutuksen. Erinomaista miel tymystä herätti tuo tunnettu Suo malainen kansanlaulu. „Woi äiti parkaja raukka", jonka sywän,kaih0i- san tunnelma»» kykeni taiteilija tulkitsemaan harminaisella läm- möllä ja ymmärtämyksellä. Kap- pale oli toistettama yleisön har- taasta pyynnöstä. Beckerin „Lie- besmerbung" ja „Menuetto" sekä Schumannin ..Adagio" esitettiii» näppärästi ja ansiokkaasti. Bachin ..Gaivotte", jonka oleinme kuulleet myöskin täkäläisen orkersterin tul- kitsemana, herätti yleisössä miel- tymystä. Merikannon sämeltämä ja Fohström'in somiltama „Ro- manssi" (ooppista „Pohjan Neito") ja Järnefeltin ..Kehtolaulu" wie- noine sointuineen esitettiin musikaa- lisella lämmöllä. Jälkimäisessä on erinomaisen kaunis säestys. Kobne miimeksi mainittua kappa- letta esitettiin toistamiseen. Mii- meisenä ohjelmassa oli Go<-ns'in »Scherzo". Dli ohjelman saaliin mielä kuulla ihana ..Piernee Se- renade", yleisön mieltymys oli maltama ja suosioi»osotukset har- minaisen milkkaat. Pianonsoitto kaikui toisinaan liian moimakkaana, joka jossakin mää- rin pyrki tukahduttamaan cellon ääntä. Tämä ei ollut mitenkään säestäjän, maan amaran ja mel- kein tyhjän salin mika. Säestystä hoiti tunnetulla tai- dollaan näppärästi ja marniasti Ingrid S amander. Hra Fohström matkusti sun- nuntai-aamuna Sortamalaan,mis- sä jo saman päimän iltana antoi konsertin. Samalla »natkallaan hän antaa konsertteja seuraamissa pai- koissa: Mikkelissä, Kuopiossa, Ii- salmella. Kotkassa ja Koumolassa. Painotuotteiden lähettäminen painoylihallitukselle. Senaatin marapuheenjohtaja W. Markoff on Kuopion läänin ku- mernöörille lähettänyt kirjelmän, missä pyydetään kumernööriä ai»- tamaan tiedon kaikille Kuopion läänissä toimimille kirjapainoille senaatin päätöksestä, joka koskee painotuotteiden lähettämistä paino- ylihallitukseen. Sen mukaan on kirjapainojen miipymättä lähetet- tämä painoylihallitukselle kappa- letta kutakin ilmestymää paii»o- tuotetta. Waitvaishoidon ohjesäännöt. Läänin kumernööri on m. k. 29 pnä antamallaa»» päätöksellä noudatettaivaksi mahmistanut eh dotuksen Joensuun kaupungin »vai- maishoidon ja maimaistalon ohje- säännöiksi. SV SS 'iV S® &>9 nettömät suojat opettamat meille, nykypolmelle, paljon asioita, joista me olemme mälinpitämättömiä olleet. Rehtejä suomalaisia, mei- dän omia esi-isiämme on maka- missä askareissa liikuskellut tuolla pihamaalla, pidellyt noita esineitä, koskenut noita jykemiä omia, näh- nyt ilon ja surun, enemmän toki surun ja mastoi»»käymisten, päi- miä tuossa mustuneessa tumassa. Sillä komaa ja karua on mar- maan ollut elämä taistelussa kor- pea ja nälkää mastaan. Mitä tietäisikään kertoa meille esim. tuo porstuassa saunan omen takana seisoma suuri puuhuhmare, jossa hallan kohdatessa on surmottu jau- hoiksi noita kankean nahan tapai- sia pettulemyjä, joita tuman taka- seinässä kulkemalla kahdella orrella on mieläkin kuimamasja. — Täs sä tumassa, tuon nokisen kurkihir- ren alla, on kuulunut asukkaiden raskas hengitys pitkinä talmi-öinä, kun Otama on kirkkaana maja»» yllä loistanut ja nälkäinen susi tuman nurkissa hiimiskellyt. — Paljon on Niemelän torppa lä- hentänyt meitä meidän muinai- seen omaan erämaakulttuuriimme ja on herättänyt harrastusta maa- hamme ja kansaamme ja rikas- tuttanut käsitystämme niistä. Ja sitä Niemelän torppa tahtookin, että me, »»ykyinen polivi, kunnioit- tamalla rakkaudella pysähtyisimme kaiken tuon elämän eteen, mitä se sisältää. Sitä marten on se ulko museoksi tänne Helsingin kynnyk- selle tuotu. Setä. Sää ha' s- VS < su C/3 O Ui 53" ■A m v- ET v S tn » s » 5 3" E. 6