H:o 70 «91 * K1 I KU. ^ohjois-Suomen Maanmittaus toimisto. Kavsaakatu 21 Puheli» 533 Klisteimistökauppoja Maa«mitt*ustoimia y. m. kruununmarat sen sallimat, on meno- sääntöön olettama 25,000 mkan raha- määrä sanotussa asetuksessa mainitun kantalinja-merkon laatimiseksi ia sitten muosittain, 4 muoden kuluessa, 95,000 mk. marsinaisen kartoittamistyön suo- rittamista marten. — Kaikki Oulusta Ruotfiin menetvät sähkSsauomat tulemat tästä alkaen kulkemaan Haaparannan kautta, sensijaan, että tähän asti omat menneet Pietarin kautta. — Sähkölen«ätinlaitoS. Säh kölennätimvirkamiehelle Oulun kontto- rissa neiti Anna Juntuselle, on annet- tu ero omasta pyynnöstään pitempiai kaisen sairauden takia, lukien t. k. 14:sta päimästä. — yhteiskoulut. H. M. Keisari on nähnyt hymäksi armossa sallia, että Oulun suomalaiselle yksityiselle yhteiskoululle yleisistä maroista myön- netään apurahaa kerta kaikkiaan 19,500 mk. — Oma talo Raahen alkeis koululle. H. M. Keisari on tapah- tuneessa esittelyssä suostunut senaatin esitykseen, että Raahen alkeiskoululle saadaan kaupungin maltuuston mak- sutta tarjoomalle tonttimaalle rakentaa oma talo, sillä ehdolla että tähän tar- koitukseen tarmittamasta 241,000 mkn suuruisesta määrärahasta otetaan en- simäisenä muonna 100,000 mk., yli- määräiseen tulo- ja menoarmioon, sekä loput 141,000 mk. sitä seuraaman muoden muosirahasääntöön. — Unkarilaisten laulajain ai ottu wierailu. Suomen ylioppilas- kunnan laulajille on saapunut suomen- kielinen kirje, jossa unkarilaiset laula jat ilmoittamat jättämänsä sikseen Suo- inen matkan. Peruuttamisen syitä ei tarkemmin kerrota. Gulun kaupungista. — Hiippakunnan uutisia. Wal takirjan Pyhäjärmen O. l. pit. apu- laisen mirkaan on T:kpli antanut Jm pilahden kkh:n mirall. apulille Sal- missä, Lauri Eerolalle, joka maalissa sai enimmät äänet. Nimitetty saa astua mirkaan Vs 1912. Diakooni Antti Laitiselle, Kuopion maalaiskunnassa, on T:kpli antanut saarnaluman, Kuopion hiippakunta toi- mialueenaan. Hominmuokraaja Wäinö Ahonius, Nilsiän pitäjän Kuuslahden, Koimu- mäen ja Kaaroslahden kylien maltuut- tamana, on T:kpliin jättänyt malituk- sen Nilsiän kirkonkokouksen miime tou kok. 8 p:nä tekemistä päätöksistä, jotka koskemat menoarivion hymäksymistä sanotun seurakunnan kirkonkassalle m:ksi 1910 ja mainittujen kylien, jotka tule- mat yhdistettämiksi mastaisuudessa muodostettamaan Kasurilan kirkkoher- rakuntaan, pyynnön hylkäämistä, että heille nyt jo myönnettäisiin osittaista mapautusta Nilsiän kirkonkassaan me- nemistä maksuista. Kalajoen romastikunnan kontrahti- romasti on Tikpliin ilmoittanut myön- täneensä Kärsämäen kkh.lle F. F. Alce- niukselle termeytensä hoitamista mar- ten mirkamapautta —Vs 1910 ja määränneensä kkh:n apulaisen A. Wirk- kulan sanottuna aikana kirkkoherran- ivirkaa hoitamaan. — Ztuollut. Lauantai-aamuna kuoli täkäläisessä sairaskodissa entinen ruotumäen aikuinen soittaja Anders O j a 77-muotiaana. Lähinnä jäimät häntä kaipauksella muistelemaan ijä- kas puoliso, 3 tytärtä ja 3 mämyä. joiden joukossa Wiipurin kaupungin soittokunnan johtaja hra Millgren. — Oulun motettikööri esittää huomenna klo 8 illalla Oulujoen kir- kossa saman ohjelman, jonka se tuon- nottain suoritti täkäläisessä tuomiokir- kossa ja toissa sunnuntaina Hailuodon kirkossa. Pääsymaksua ei ole, maan sen sijaan kannetaan kolehti. Ohjel- mia on saatamana 10 p:nin maksusta. Tilaisuudessa pidetään hengellinen pu- hekin. — Uutta lokatviemäria raken nuttaa kaupunki parhaillaun Äströmin tehtailta alkaen sähkölaitoksen lammi- kon alatse Hupisaarten poikki Merikos- keen. Kustannusarmio on 3,000 mk. Kuten tunnettua, on Äströmillä ja kaupungilla ollut yhteinen miemäri, mutta Äströmin tehdasta on kahdesti syytetty ja sakotettu nahkapalasten ja karmojen laskemisesta jokeen, omat miranomaiset maatineet tehtaan sen- johdosta ryhtymään parannusten te- koon likajohtojen suhteen. Kun tehdas on puolestaan mäittänyt kaupungin oleman osallisena siihen, maatien kau- pungin osanottoa niihin parannuksiin, joita Äström on melmoitettu tekemään, niin kaupunki, mälttääkseen mastaisia hankaluuksia ja ikämyyksiä, on ryhty nyt rakentamaan omaa johtoaan, jo- hon tehdaskin saa johtaa likametensä. Toimottamasti nyt kiinteän nahkan- jätteen jokeenlaskeminen loppuu, josta niin paljon ikämyyksiä on syntynyt, ja yleisökin tästedes saa puhdasta ilmaa hengittää Hupisaarilla kulkiessaan. — Katujen, porttien ja karta- noiden tarkastuksesta moimme mai- nita edellisessä numerossa samasta asiasta olleen uutisen lisäksi, että kau- pungissa, otettuna lukuun Tuira ja Pikisaari, on tutkijalautakunta merkin- nyt seuraamista seikoista eri määrät muistutuksia: Talojen laudoituksista, maalauksista ja korjauksista yhteensä 62; aitojen maalauksista ja korjauksista yht. 114; kimijalkojen korjauksista yht. 10; ikku- noiden ja omien laitoista ja korjauk- sista yht. 24; ulkshuoneiden maalauk sista yht. 23. Purettamaksi merkitty- jä asuinrakennuksia on 1, eteinen 1, ulkohuoneita 2. Tarkastajalautakunta esittää merkin- tönsä tulokset maistraatille, jonka on ryhdyttämä muistutuksista aiheutumiin toimenpiteisiin. — Taasen Toppilan moljä tu- leSsa. Wiime perjantaina iltapäi- mällä oli Toppilan möljä taasen tup- rahtanut tuleen. Tällä kertaa syttyi Raakkulan laituri palamaan, ehtien jonkun matkaa hiiltyä, ennenkuin ohi- kulkijat tulen alkuunsa hillitsimät. Tä- mä oli jo kolmas kerta tänä kesänä, kun liekit Toppilan laituria nuoleksi- mat, miimmeksi edellisenä päimänä. — Hymä olisi, jos aina löytyisi sammut- tamia ohikulkijoita. — R. Y. Pohjan Leimun ul- koilmajnhla eilen Hietasaarella on- nistui hymin; mäkeä oli mähänlaisesti kylmän ilman tähden. — Jkätvä onnettomuus. Mii me lauantai-aamuna klo 8 ajoi eräs herrasmies roumansa kanssa pitkin Kirkkokatua sillä ikämällä seurauksella, että hemonen kompastui johonkin ki menmukulaan niin, että hemonen kaa tui ja rattaat menimät kumoon. Ajajalta käsi mahingoittui ja hemo- sen oikea etujalka pahanlaisesti miot- tui. Ajopelit myöskin mähän tänvel- tyimät,— mutta eihän tällainen tapaus ole kumma Oulun epätasaisiin katuihin katsoen. — Potkuri tvääntyi eilen illalla kaupungin rannasta Hietasaareen ylei- söä Pohjan Leimun juhlaan kuljetta- masta tehtailija Johanssonin omis- tamasta „Jmpi"-nimisestä aluksesta Alus nimit. tarttui karille Hietasaaren lähistössä eikä omin moimin pystynyt siitä pääsemään, joten siinä kulkema yleisö oli toisell» höyrymenheellä kau- pungin rantaan tustama. Vluuten kolusimat kaikki kolme alusta muoronsa perään kaupungin ja yllä- mainitun saaren mälillä olemilla hiekka- matalikoilla, mutta „Jmpi" niistä lu- jimpaan tarttu, jääden odottamaan irti- kiskomista. — JaPanilähetySjnhlaa miete- tään Oulussa t. k. 26 p:nä. Juhla aletaan Rukoushuoneella lauanr. klo Va 8 ip. Sunnuntaina jatketaan juh- laa, paitsi kirkossa, klm 1 ii 4 ip. Maimaistalon pihamaalla. Puhujina pastori Pätiälä, lähetysoppilas Mata- nabe y. m. — Laiwaliike. Perjantaita mas- ten yöllä saapui tänne Ouluun ruot- sal. höyrylaima Beta täydentääkseen Kemistä ja Simosta ottamaansa puu- tamaralastia Marjatan sahalta. Sa- mana yönä saapui englantilainen höy- rylaima Alto täydentääkseen Kemissä alkamaansa lastin ottoa Toppilan sa- halta. Perjantaina päimällä saapui tänne hollantilainen höyrylaima Moeldijk lastatakseen Haukiputaalta paperipuita. Perjantai-iltana saapui helsinkiläinen höyrylaima Wega, tuoden kappaleta- maraa, lauantaina ruotsalainen Agnes, lastatakseen Warjakasta sahattua ta- maraa. — Helfingi» r«itti«skokoukseS- sa käyntiä marten on raittiusseura Pohjan Leimun johtokunta jakanut seuran myöntämät 30 mkan matka- apurahat neiti Martta Grekelälle, rma Liina Huhtalalle ja hra F. Suome^ lalle. Illämainittujen maralle on seu- ra asettanut hra W. Inkilän ja nti Een»a Kankaan. — Pietarsaaren painikisoihin, jotka olimat miime lauantaina ja ei- len, oli Oulunsuun „Pohja" lähettä- nyt edustajakseen Arjö Suarelan ja I. Pikkaraisen, R. y. Pohjan Leimun „Woima" I. Puhakan. — Uimakursseihiu, jotka alkamat tänään klo 6 j. pp., keholtamme mie- hiä ja poikasia joukolla osaaottamaan. Halukkaat moimat ilmottautua kurssien opettajalle hra Martikaiselle. Lähem- min ilmoituksesta. — Laitvamatkau Raaheen tekee pelastusarmeija Juhannuksen aikana. Laima lähtee aatto-iltana klo 11 kau- pungin rannasta ja Raahesta klo 10 juhannus-iltana. — Onnettomuudesta, joka ta pahtui miime lauantai aamuna Lyö- tynsuolla niin, että kärryistä pudon- neen muurari Raution yhdentoista muotisen pojan matsan poikki kärryn- pyörät kulkimat, ei näytä tuleman mi- tään makamia seurauksia, sillä poika, joka on nyt diakonissakodissa, näyttää jo loukkauksestaan kokonaan parantu- neen. — yhteispurjehdus, jonka Ou lun purjehdusseura oli eilen aamupäi- mällä päättänyt toimeenpanna, jäi pi- tämättä kolean ilman muoksi ja sen- kintähden, kun kaikki eimät mielä olleet ehtineet aluksiaan reilaan saada. — Koleita ilmoja on paikkakun- nallamme ollut miime päiminä, oikein- pa syksyiseltä on keskikesän tuuli tun- tunut, niin että „kesätamineet" omat liian ohumiksi käyneet. Saatiinpa mi- me lauantaina mähän rakeitakin, joka kummalta näyttää, kun kesä niin ai kaisin tuli. — Toimotaan kuitenkin, että juhannussa saamme lämmintä päimää ja kirkasta keskikesän auringon paistetta! — Helppoa kalausaaliSta. Muu- tamat poikaset omat miime mnkolla saaneet oikein runsaalla kaupalla ka- loja, marsinkin nahkiaisia, Harreja y. m. nykysin lokamiemärin laiton kautta kuimana oleman sähköaseman lammin kon pohjaan jääneistä lätäköistä. Ker- rassaan ..pussikaupalla" omat niitä kotiinsa kantaneet suu imelässä hy- myssä, kun kerrankin saapi kalakeiton, eikä aina tarmitse tyytyä muutamiin pieniin „sintteihin". — Kaupunkien tvirkamiehet. Samalla kuin Waasan homioikeus on suostunut Oulun kaupungin kunnallis- pormestarin Pekka Turpeisen pyyntöön saada mirkamapautta kuluman kesät 20 pistä seuraaman elok. 14 p:mään saakka, on homioikeus määrännyt ma- ratuomari Petter Wilhelm Snellmanin sanottuun aikaan hoitamaan mainitun kaupungin kunnallispormestarin mirkaa. Kun Kemin kaupungin pormestari Matti Niemelä on esteellinen käsit- telemään Kemin piirin nimismiehen L. Helteen häntä ja neumosmies F. Mestbergiä mastaan nostamaa ja mai- nitun kaupungin raastumanoikeudessa mireillä olemaa kunnianloukkausasiaa, on Waasan homioikeus määrännyt muratuomari Antti Karikosken loppuun saakka käsittelemään sanottua asiaa. — Järwenkuiwauslupa. Talol liset Johan Nikula, Aug. Alitalo, Antti Lystilä y. m. omat läänin ku- mernööriltä saaneet luman Kärsämäen pitäjän Wenetpalon kylässä sijaitseman Nurmesjärmen kuimattamiseen maan- miljelysinsinööri I. E. von Fieandtin laatiman, 46,900 markkaan päättymän suunnitelman mukaan. — Kestitiewarit ja kyyditys. Koska siinä urakkahuutokaupassa, jossa kyytilaitoksen ylläpiw ja kyyditseminen Sodankylän läntisessä nimismiespii- rissä on urakalle tarjottu, on tehty tarjouksia ainoastaan kolmesta kiema- rista ja nämätkin tarjoukset samoin- kuin ne tarjoukset, jotka sittemmin kun- takokouksessa omat tehdyt, omat teh- dyt kalliista kormauksista, on läänin kumernööri tähän samoin kuin siihen nähden mitä kuntakokous ja nimismies asiassa on lausunut, määrännyt, että kyytilaitokset ja hollinteko muosiksi 1911—1915 omat Sodankylän länti- sessä nimismiespiirissä urakalle uudes- taan tarjottamat Sodankylän kirkolla kunnantalolla ensituleman elok. 6 p:nä klo 10 e. pp. — Maantiet. T. k. 15 p.nä an- tamallaan päätöksellä on läänin ku- mernööri melmoittanut asianomaiset tientekomelmolliset Romaniemen pitä- jän käräjäkunnassa rämien mäliltä 7 metrin lemyisiksi maanteiksi rakenta- maan kaksi yhteensä 701 metriä pit- kää tietä Romaniemen kirkonkylässä, toisen Kemin—Kemijärmen mäliseltä yleiseltä maantieltä Armeija- ja Ris- tikatua Romaniemen rautatieaseman asemcrportille ja toisen samalta ylei- seltä tieltä ^znkkikatua pitkin rauta- tieaseman wmaramakasiinin portille sekä mastaisuudessa syynikelpoisessa kunnossa pitämään. — Eläinläkärit. Samalla kuin lääkintöhallitus on myöntänyt Oulun piirin piirieläinlääkärille K. I. Lager- bohmille mirkamapautta kuluman kesäk. 15 p:stä seuraaman elok. 15 p:mään saakka, on lääkintöhallitus määränyt eläinlääkäri I. Bruningin sanottuna aikana hoitamaan mainittua piirieläin- lääkärinmirkaa. — Ofunsknuuat. T. k. 17 p:nä on läänin kumernööri mahmistanut säännöt ..Ketunmaan koneosuuskunta r. l."-nimiselle osuuskunnalle, jonka koti- pailkana on Limingan pitäjä. — WahwiStetut sääuuöt. T. k. 17 p.nä on läänin kumernööri mah- mistanut uuden sääntöehdotuksen Sä- räisniemen kunnan paloapuyhdistykselle. Esaaesnia llls-jllttll. Toiueu uäytos alkanut: rouwa Juuuelius kantajana, kirkkoher- ra Junnelins wastaaja«a. Laumantaina käsiteltiin Alatornion mälikäräjillä kaksi rouma Alma Jun- neliuksen kirkkoherra Junneliusta mas- taan nostamaa juttua, joista toisessa rouma u:aati pesäeroa mastaajasta ja toisessa elatuskustannuksia. Roumaa amusti kuten ennenkin tuomari O. Procope ja kirkkoherraa, joka itse oles- kelee nykyisin etelä-Ruotsissa, edusti Tornion w. t. pormestari, homioik. ausk. Paamo Bergius. Oikeuden pu- heenjohtajana toimi tuomiokunnan tuo- mari, asessori S. W. Stenius. Aluksi jätti rouma oikeudelle kan- teen, missä selitti, että kirkkoherra I. sen mukaan kun hän use on kertonut ja kantoja muilta on saanut tietää on lahjoittanut suurimman osan yhteisen pesän omaisuudesta, jonka armo on mahintäin 200,000 mk., joten hän hoitaa huonosti pesää, sekä on kiel- täytynyt ottamasta kantajaa asumaan pappilaan ja maksamasta elatusta, josta syystä maatii pesäeroa ja osuut- taan pesästä. — Todistaakseen pesän armon oleman mainitsemansalainen, jätti hän oikeudelle m. 1902 kuolleen kirkkoherra J:n ensimmäisen maimon jälkeen tehdyn pesäluettelon, minkä lop- pusumman 323,638: 80 kirkkoherra sai jakaa siten, että maimomainajansa äi- dille tuli 16,181:94 sekä loppusumma tasan kirkkoherran ja hänen poikansa kesken. Tätä omaisuuttaan on hän jälkeenpäin lisännyt palkkatuloillaan ja omat hänen osakseen pesänjaossa tul- leet armopaperitkin kohonneet hinnois- sa, joten pesän armo nykyisin siis on mähintäin 200,000 mk. Tämän jälkeen lausui kantajan asia- mies Procope seuraamaa: Kanteeseen tahdon lisätä, että kirk- koherra on huonosti muutenkin hoita- nut pesää, jättäen kaiken kallisarmoi- sen irtaimiston palmelijain huostaan. Kun hakija (rma Junnelius) sittemmin mastaajan kiellettyä antamasta elatus- apua hänelle ja kiellettyä hakijan tu- lemasta pappilaan asumaan oli pakoi- tettu 11 p. toukokuuta sinne mene- mään moidakseen elää, pakeni mastaaja sieltä, lukitsi kaikki omet ja kielsi pal- melusmäkeä palmelemasta hakijaa sekä pappilan muokraajaa hakijalle anta- masta maitoa ja muita etuja mitä hänen melmollisuutensa oli muokra- kontrahdin mukaan antaa. Maikka hakija pyysi amaimia, moidakseen koilta säilyttää sumeksi maatetamarat ja kär- päsiltä kallisarmoiset taulut, peilit y. m., riisti mastaaja hakijalta mahdol lisuuden huolehtia omaisuudesta ja on hän senkin kautta katsottama mahin- goittaneen pMä, erittäinkin kun haki- ja on ollut vakoitettu kotia marten hankkimaan erityistä palmelusmakeä, koska mastaajan palkkaama mäki, buo- limatta siitä, että yhä nauttii palkkaa mastaajalta on kielletty millään ta- malla amustamasta kantajaa. Tuhdon mielä huomauttaa, että omien sulkemi- sen tähden runsaat ruokamarastot omat aitoissa pahentuneet. ' /Mastaajan asiamies: kos- ka edellinen amiorikos- ja murhanylly- tys-juttu on mielä homioikeudessa päät- tymättä, jättää oikeuden harkittamaksi, moidaanko tätä juttua ottaa käsiteltä- mäksi, ennenkuin edellisen jutun pää- tös on moittanut lain moiman. P r o c o p e: katsoo puolestaan että nämä asiat eimät ole niin paljo toi- sistaan riippumia, ettei tätä asiaa moi- da käsitellä periaatteellisesti. Ainoa suhde, mikä möisi riippua amiorikos- jutun päättymisestä, on itse pesän ja- kammen, mutta kun tuo ei ole oikeu- den tehtämä, maan tulee kysymykseen masta sen jälkeen kun pesäeroasia on oikeudessa päätetty, niin itse pesäero- asia ei moi toisesta asiasta riippua. Tahdon mielä huomauttaa, että mas- taaja, kuten amiorikosjutussa jo todis- tettiin, on uhannut lahjoittaa pois kai- ken omaisuutensa ja mahdollisesti paeta Amerikaan, ja möisi hän tällä aikaa sen toimeenpanna. Ainoa seuraus amiorikosjutussa on siis se, että se neljännes omaisuudesta, joka joutuu riidanalaiseksi omistusoikeuden suhteen, on joko asetettama takamarikkoon tai uskottujen miesten huostaan. Ja kun nyt tosiasiassa mastaaja on jo lah- joittanut suuremman osan omaisuudes- taan, niin on hakija ei ainoastaan oi- keutettu maan myöskin itseään kohtaan melmollinen järjestämään asiansa niin, ettei hän, kimulloinen kun on, jää il- man leipää. Oikeus päätti ottaa asian käsiteltä- mäkseen. Mastaajan asiamies esitti puolustuksekseen: Kantajan esittämälle seitsemän muot- ta sitten tehdylle pesäkirjoituskirjalle ei anna armoa ja samalla kieltää kanta- jan mäitteet, että mastaaja olisi huo- nosti hoitanut pesän omaisuutta, maan päinmastoin. — Asia on siten, että rouma I. päästyään mankeudesta ja Mltuaan kotia, alkoi pitää isännyyttä, ottamalla amaimet haltuunsa, joten kirkkoherralta suletiin pääsy melkein jokaiseen huoneeseen ja estettiin isän- tänä omaisuuttaan hallitsemasta. Kun rouman isännyyden hoito oli mennyt niin pitkälle, että hänen oli tarminnut käyttää tiirikkaa päästäkseen huonei- siinsa, on se tehnyt mahdottomaksi hä- r.elle asua kotonaan, koska ei saanut hallita omaisuuttaan, johon on lisättä- mä ne seikat, mitkä edellisessä jutussa omat selminneet, joten hänellä on ollut syytä pelätä henkeäänkin. Ei koskaan ole mastaaja kieltänyt palmelijoita palmelemasta tarivittaissa, mutta on hän katsonut mälttämättömäksi lopet- taa taloutensa kotonaan, koska ei ole sitä päässyt hoitamaan. — Mastaaja mastustaa pesäeron myöntämistä ja kieltää lahjoittaneensa pesän omai suutta. Procope: tahtoo huomauttaa, et- tä kun hakija 11 p. toukok. tuli kotiin- sa, pyytäen amaimia. päästäkseen omaan maatemarastoonsa ja samalla puodin amaimia, niin ivastasi mastaaja etisiksi kierrellen, mutta pakeni sittem min, saatuaan erityiset amaimet mielä pappilasta huostaansa, ilmoittaen sa- malla ei palaamansa sinne ja antaen käskyn kaikille olla palmelematta haki- jaa. Mutta kun hakija sittemmin ol- lessaan yksin talossa koetti rumeta sii- moomaan siellä, tuli silloin eräänä päimänä mastaaja kysymään ullakon amainta, jonka kantaja oli ottanut tal- teensä, ja kun tämä joka tätä nykyä oli muoteen omana ei moinut heti mierailta tallettamaansa amainta hakea, maan pyysi mastaajan tulemaan seuraamana aamuna, lähti mastaaja vois ja kun kantaja tämän jälkeen kuitenkin nousi amainta hakemaan, niin oli mastaaja sillämälin jo antanut mäkimallalla amaia ullakon omni. Kuten mastaaja itsekin myöntää on hän lopettanut ta- loutensa ja on siis itse syypää siihen, ettei moi pitää isännyyttä talossa, jota ei kukaan häneltä kieltäisi. Kantajalla on todistajia, maan en moinut uskoa kaan, että mastaaja kieltäisi lahjoitta- neensa pojalleen. Kulunkirjoituksen suh- teen tahdon huomauttaa, että siinä teh dyn armion mukaan mastaajalle tuli noin 170,000 mk., mutta kun osakkei- den ja irtaimiston armo on komin al- haiseksi armioitu, niin oli omaisuuden armo todellisuudessa mähintäin 190,000 mk. ja kun mastaaja mielä toi pesään omaisuutta noin 10,000 markan ar- mosta, niin oli omaisuuden armo hei- dän amioliittoon mennessään 200,000 mk., ja niinä seitsemänä muonna, jona he omat olleet amioliitossa, omat pe- sän muositulot olleet keskimäärin 17,000 mk., josta elatukseen on men- nyt korkeintaan 5,000 mk., mutta maik- kapa otaksutaan 7,000 mkaa, niin on muosittain jäänyt yli 10,000 mk. sääs- töä, joten omaisuuden armo nykyään nousee noin 270,000 mkaan. Ja osoittaakseen olemansa rauhaa halaja- ma, ilmoittaa kantaja, että hän on il- moittautunut suostumansa edellisen ju- tun jälkeen kaikkiaan 50,000 markkaan lisättynä pesään tuomallaan kalustolla, mikä siis ei mastaa edes neljännestä pesästä, mutta mastaaja on kieltäyty- nyt somittelemasta. Kuulusteltiin senjälkeen joitakin to- distajia, jotka kertoimat: Pastori Grönholm: ei ollut kuullut romastin aikoman lahjoittaa pois rahojaan, mutta kyllä pappilaan laittamansa uutisrakennuksen hän oli aikonut lahjoittaa seurakunnalle, mutta oli kait sittemmin aikeestaan luopunut. Pappilasta oli kirkkoherra muuttanut, koska ei tahtonut asua rouman kanssa. Todistaja oli kehoittanut kirkkoherraa maksamaan roumalle tämän pyytämän summan, jotta palaisi rauha, mutta oli tämä sanonut, ettei rupea mille- kään, sillä rahat malumat main Pro- copen taskuihin. — Todistaja oli ol lut läsnä toukokuulla rouman kerran pyytäessä kirkkoherralta amaimia, s^a- dakseen kesämaatteita, jota todistajakin oli keboittanut suostumaan, koska „pyyn- tö tuntui kohtuulliseta". Kirkkoherra oli sanonut silloin: „an.'aimet saattaisi- mat jäädä sinne, kuten eilisetkin amai met" ja „enhän minäkään saa maat- teitäni." Lopuksi täytyi rouman ama- ta »vaatearkkunsa murtamalla. Pappi- lasta oli kuullut rouman ottaneen jou- kon amaimia, joten kirkkoherran täytyi sisään päästäkseen käyttää tiirikoita („tottakait, kun talo oli aiman tyhjä ih- misistä!" mastasi Procopel. Nimismies Helle: kirkkoher ra oli tiedustellut meljensä kautta heti murhayrityksen jälkeen todistajalta, on- ko sellaisia keinoja olemassa, että kirk- koherra möisi tallettaa omaisuutensa siten, ettei rouma tulisi mitään saa- maan. Ajattelimat sitten, että nimel- lisesti lahjoittamalla omaisuus, moi- täisiin se ehkä tallettaa. — Tobtori Hartman oli kerran toukokuulla pyytä- nyt anoppinsa kantajan puolesta pap- pilan amaimia kirkkoherralta Kemin asemalla tämän ohi matkustaissa to- distajan ollessa läsnä, jolloin kirkko- herra oli mastannut, että „tämä ei ole se paikka, jossa siitä somitaan", maikka toht. H. oli selittänyt rouman tarmitseman pappilassa olemia tama- roitaan. Maanmilj. Wiuhkolaolil7 p. toukokuuta toht. Hartmanin pyyn- nöstä pappilassa, jossa oli kuullut kirkkoherran lupaaman roumalle 175 mk. kuussa, jos tämä lähtee pappilasta, johon rouma oli sanonut, että hän ei lähde laillisesta kodistaan, koska siellä on tehtämiä ja 175 mk. on liian mä- hä hänelle sairastelemalle ihmiselle. Mukana oli ollut myös pormest. Ber- gius, joka oli sanonut, että kirkkoher- ralla on oikeus kieltää roumalta hänen oikeutensa, sekä nimismies Möller, jonka kirkkoherra oli sanonut nyt ta- lossa isännöimän täydellä mallalla. — Kirkkoherra pyysi sittc todistajaa pu humaan roumalle, eikö tämä mitenkään möisi lähteä pappilasta, johon rouma oli mastannut, että hän lähtee main, 1) jos saa 50,000 mk. kerta kaikkiaan tai 2) kaikesta pappilan kalustosta tehtäköön luettelo ja senjälkeen suljet takoon pappilan omet sinetillä, mutta hän maatii kuitenkin mähän huoneka- luja ja maatteita, jotta moi asettua muokralle johonkin lähistölle. Kirtko- herra tanoi ettei suostu ehtoihin sekä ihmetteli, mistä se 50,000 tulee (löy- tyy) ja sanoi, ettei rouma saa aset- tua koko Alatornion seurakuntaan asu- maan, maan jos tämä lähtee pois, niin hän lähettää kyllä maatteet pe rässä. — 11 p. toukok. oli myös pap- pilassa, jolloin toht. H. kysyi kirkko- herralta, aikooko hän rumeta antamaan maimolleen ruokarahaa, johon kirkko- herra mastasi, että toistaiseksi kieltäy- tyy mitään antamasta, ennenkuin on käynyt Oulussa asiasta asiamiesten kanssa neumottelemassa. Tämän jäl- keen oli toht. H. sanonut, että hän jättää kirkkoherralle maimonsa elätet- tämäksi. ,.Jätä main, minä käsken palmelijat heti pois talosta", mastasi tämä. — Rouma, joka oli myös ollut mukana, tarjosi kättä kirkkoherralle, mutta tämä ei siihen tarttunut, maan lähti ulos, sanoen pitämänsä häntä syynä edellisessä jutussa kanteessa mai- nittuihin rikoksiin. Senjälkeen ei kirk- koherra ole asunut pappilassa, maikka onkin siellä käynyt. — Pappilan pal melijat oivat muiden työssä, maikka nauttimatkin sieltä palkkaa. Talon renki on estänyt roumaa käyttämästä pappilan puita, sanoen kirkkoherran kieltäneen niitä ottamasta. Pappilaan on asetettu martijakin ja oli poliisi Kuurekin todistajalle sanonut, ettei si- sälle saa asiattomat mennä, niin on kirkkoherra määrännyt. Talo oli ruus- tinnan sinne palattua kurjassa kun- nossa, m. m. oli ruoka-aitta sulettu ja amaimet kirkkoherralla, maikka siellä oli runsaasti lihoja. Procope pyysi tämän jälkeen lykkäystä saadakseen todistaa kirkko- herran lahjoittaneeii pojalleen suuria summia. Juttu lykättiin elokuun piään. Clatusasia. Tässä jutussa esitti kantaja seuraa- maa: Koska kirkkoherra oli kieltäytynyt ottamasta roumaa yhteiseen kotiin ja maksamasta elatusapua, maatii hän ylläpitoon, asuntoon, maatetukseen ja termeytensä hoitoon oikeuden hänelle määräämään yhteensä 500 mk. kuu kaudessa. Selitykseksi hän lisäsi: 15 p. huhtik. hän pyysi kirkkoherralta 300 mrkan kuukautista apua sekä pesään tuomaansa kalustoa ja maatteitaan, jotka kirkko- herra kielsi. Muuten kuten edellisessä jutussa jo on selminnyt, mainiten lopuksi, että laki on yleensä kotiinsa jäämän amio- puolison puolella, toisen siitä paetessa. Mastaaja: ei ole kieltäytynyt antamasta kantajalle elatusta, maan on ensimmäinen juttu ja tapaukset ko^ dissa sen jälkeen tehneet mastaajalle kotona-olon mahdottomaksi. Kun toht. Hartman ensimäisen jutun ratkaisun jälkeen tuli mastaajan luo tiedustellen, eikö tämä tahtoisi antaa roumalle ela- tusapua, jos rouma asuu maalla, ei mastaaja heti tahtonut antaa mas- tausta, ennenkuin oli asiaa tiedustellut asiantuntijoilta. Kun toht. H. sitte taas jälkeeupäin tuli samalle asialle, ilmoitti ivastaaja tuomari Bergiuksen kautta suostumansa siihen, että kantaja saa 175 mk. kuussa, kuitenkin ehdolla, että muuttaa pappilasta e.kä sinne pa- laa, siltä ajalta kun ensimmäinen juttu on moittanut lain moiman. Tähän ei kantaja suostunut, pitäen summaa mä- häisenä. Koska kuitenkin tuon oikeu- denkäynnin aikana ilmenneet seikat omat tehneet mahdottomaksi mastaajalle pi- tää yhteistä taloutta kantajan kanssa, on rauhan muoksi pakoiteltu itse me- täytymään pois kodistaan. — Siinä tapauksessa, että oikeus antaa sellaisen lausunnon, suostuu mastaaja mieläkin antamaan kantajalle entisillä ehdoilla 175 mk. kuukaudessa, huomauttaen^ että heidän ylitöinen taloutensa kulutti korkeintaan 90 mk. kuukaudessa. Procope: naimiskaaren 14 lu- mun 2 pykälän mukaan mies, joka lähtee mainionsa luota tai ajaa mai- monso pois, „on melmollinen palkitse- maan mahingon", millä juuri tarkoi tetaan melmollisuutta antaa sellainen rahallinen amuskus, että hän moi sää- tynsä mukaan elää. Kun nyt otetaan huomioon, että mastaajalla ja kanta- jalla on yhteensä ollut lähes 2<> huo netta niihin kuuluanne etuineen hymin kalustettuina ja sitäpaitsi päälle 20,000 mkn muositulot, josta mastaaja aina- km on mäittänut suuremman osan ku luneen, niin kantajan maatiinusta ei suinkaan ole katsottama kohtuu;!omaksi säätyynsä ja miekensä tuloihin nähden. Mastaaja: katsoo että kantajan esittämä naimiskaaren kohta ei somellu lähän, koska mastaaja aikoo mielä pa- lata kotiinsa. Procope: siinä tapauksessa, että mastaaja antaa kantajan asua pappi- lassa tyytyy hän 400 mkaan. — Sen jälkeen asiamies Procope alkoi tehdä uudelleen laskelmm pesän maroista sekä sanoi ettei kirkkoherran tekemät lahjoitukset, jotka omat katsottamat pe- sän kamallukseksi, saa mähentää kanta- jan osuutta siitä. Todistajiakin kuulusteltiin, joista kertoimat: M a a n m i l j e l i j ä M i u h k o l a: samoin kuin edellisessä jutussa ja lisäksi, että kantaja on sairaloinen, sairastaen kramppia ja reumatismia, ollen usein muoteen omana. Rouman sairauden tietää todistaja, koska on asunut kau- man pappilassa ja sen lähistöllä. — M. 1909 tietää kirkkoherran taksoitus lautakunnalle ilmoittaneen hänellä ole- man 175,000 mk. puhdasta rahaa. I t s. A m a n d a S t e n l u n d: oli rouman kotiin palattua hoitanu: täiä, kun tämä sairastui. Toisen kerran aikoessaan sairaan rouman luo oli po- liisi kieltänyt sisäänpääsyn, sanoen kirk- koherran niin käskeneen. T y ö m. Pyykkö: oli kirkkoherran palkkaamana käynyt istuskeleniassa pap- pilan kansliassa, alkaen heti rouman kotiin-palaamisen jälkeen, koska kirkko- herra oli sanonut, ettei kanslia saa olla tyhjänä. Samalla oli kirkkoherra käskenyt todistajaa katsomaan, etlei rouioa saa mitään miedä, maan tay- tyy kaiken antaa olla paikallaan, ei sisäakkunoitakaan saisi ottaa pois, jos rouma tahtoisi. Kirkkoherra oli tar- jonnut todistajalle maitoaan ja kanan- mulliaan. K a n t a j a katsoi näytetyksi nyt sekä todistuksilla etlä mastaajan tunnustuk sella, että mastaaja oli kieltäytynyt antamasta rahallista apua kantajan elatukseksi, ellei tämä muuta kokonaan pappilasta ja mieläpä seurakunnastakin sekä kohdellut kantajaa muillakin louk- käämillä toimenpiteillä, maikeuttaen dä- nen oloaan ja eloaan pappilassa. Su- maten myös katson näytetyksi, eitä mastaajan ivuotuiset tulot omat ilous- seet yli 20,000 mkn. Tähän nähden ja huomioon ottaen, että keis. senaatti eräässä tuomiossa -*/* 1891 samuU laisessa tapauksessa on nimenomaan selittänyt maimon olemau oikeutetun saamaail elatuksen, maikkapa muuttai- sikin pois kotoaan, toistan kaikin puo- lin kanteeni paloiteltuna kun kantaja jo on tätä nykyä jättämään asian pää- tettämäksi, jotta ei tulisi riippumaan toisten armosta. Tahdon mielä huo- mauttaa, että kantajan sairaloisuus lie-