N:o 12 — 1910 KHSKI-SUOMI Sunnuntaina tammikuun 16 paia Joko naapurinne on tilannut Itselleen „KESKI-SUOMEN" vuodeksi 1910? Ellei, niin menkaa beti tekemään tilaus. Kirjallisuutta ja taidetta. — Huomatta»» kirjanen m Auku ii ÄilDifcrin kustannuksella Häineen- — Selityksiä. Pietarista, tammik. 13 p:nä: Muutamien sanomalehtien kertoma: uutiset, että muka hengelli sissä seminaareissa tapahtuneiden epä- järjestystm tähden on 32 seminaaria suljettu. eiwät ole oikeat. Ainoastaan Tomskin seminaari on suljettu, mutta Mvataan sekin joululoman jä-lkeen. Nelsässä samanlaisessa laitoksessa on Main muutamia luokkia tahi osastoja suljettu, neljässä muussa on erotettu muutamia niskoittelevia oppilaita ja seitsemässä seminaarissa on järjestys palautettu ilman näitä toimenpiteitä. Ulkomailta. Nuorsuomalaiset naiset ja miehet! Levittäkää „Keski-Tuomea" jokaiseen kotiin! Siten joudutatte nuorsuoma- laisen puolueen ohjelman toteu- tumista. Viipymättä fiis asiamieheksi JoFaincn. odottamatta alituisesti uusia kiertokirjeitä ia kehoituksia. Jo tänään rmretkaa hank limaan „Keski-Suomelle" uusia tilaukflc'! Ruwetkaa jokainen „Keski- Suomen" asiamieheksi! Avustakaa SSnenkannatta- jaanne ja edistäkää yhteistä asiaanne! Uusi varasto Päimää ennen. Eilen. cnsimnväiscnä Iva^lipäilciinä. linnassa ilmestynyt »Lpas tenv^y- toimitcttiin ivaali m lvaaliptirissä. ?)!ut- teen", jota Mähässä aja-ia on myy'y jo t.k. l4 p. woitiin kaM miestä juliö- 10,000 t^l. ja josia uyr on i'meslynyl taa Englannin uuden al.rhu^ncen jäse- kolmas painos, kirja on sidoin, 'ko- uiksi. Eräissä tvaalrpiivcissä nimittäin wun faifsiin, sisältäen 167 siivua ja chdc-ltaat oli ili»olctwwa jo sillo:n. Ic mafsaa 1:75 p. Venäjältä. Menshikow huolissaan Menijän reha-asioiSta. Maltiokonkurssi edessä jutun tähden. Slnhalt- niissä lpiircissä, missä ehdokkaita on ,nx>in yksi, julistcttiin tämä ilman muuta avalirutlsi. Mainitut kaksi henkilöä oluci malemmat konsettvatiiiveja, nimiiläin Joseph Chutberloin ja I. A. dills, !?is- ta edellincn oli ainoana ehdokkaana B.r minghamissa, jälkimäinen D!bchl'.m:Zsa Tamalla taivalla tuli ebiiSm;e!)cfn !.iu- '.vantaina alahuoneen moniivu?'!ncn pu hemies, I. W. Lolviher, Kcvki-Tumber- l and in ohdoas. Wiime niiikon lcPpunn a-sii oli samanlaisessa asemassa myvs- tin Lontoon City; sielläkään euvä: Iva- paaniieliset olleet asettaneet mitään ivaS-- t-.ichdokast<i konserivatiiwi.'n ehdokkaalle V«7lfourille. Älynä siihen, että he nt)t »viime hetkessä olvat päatöks>st:.'in luopu- neet, on ep<nlemättä Balfourin anvoion t.ipa käyttää englantilaistan .vihaa mk- salaisia Iva-Staan tvaalitoist.-luvsa -wä>d'ecn. Balfourin wastaehdo!k.ian lee «mii olemaan tunnettu suurtcvllisvu- Mapaaehtoisella keriyk- sellä. Kirj. Sigurd. Muuan koösitoistäleilvisläiiicu per- heeuisä törmäsi portaille Nurkkalassa, sai käteensä eteisen lukon, kaatoi kali- -Mikuppini, heittäysi soh.vaaut niin että joustanet fat'fefttwit, katsoi äkäi sesti minuun ja kertoi: — Minä olin antanut itseni Paho- 'laiselle Iftitn, etten antaisi äyriäkään ^pieneen mattoon maisteri Kristians- sonille", ja tämä on niin totta kuin minä olen kauppias Filip Roiencilvist. «Mikä maisteri tämä on?" Niin, sen sanon minä sinulle. Hän on. opet tajana kaupungin lpa^haimmassa ti;r:ö= koulussa, ja minullakin on yksi ry:tö yrittää ei munatotilla eikä aamutasin reunustamisella, ei läskiomeletilla ei- ?ä ottamalla esille kihlausajaltamme olemia «kirjeitä, sillä minä en missään tqpauZsessa kirjoita". No, hän sai kavsi päitvää kestämän >päänkiiwistyksen ja neljä päilvää kestä- avän hampaanpakotuksen ja sitten asetti ihan papMvainajansa ja mam- mawainchcmsa walo?mvat ompelupöy- >dÄlle lja rupesi nyyhchttämään ja huo kailemaan: „Woi, jospa minä olisin siellä, missä te nyt olette, rakkaani?" Mutta minä tartuin hänen käsiinsä ja sanoin Hänelle lempeästi ja rakkaas- ti: „ÄlÄ koeta, Emma, sillä minä en kirjoita. Mikä awioMosja ei onnistu munatotilla eikä läskiomeletilla, se ei onnistu kyyneleilläkään e:ka traloku- willa." _ Silloin muutti hän mielensä, tuli Mäwälliise?si ja iloiseksi eikä puhunut puoleen päimään Kristiansenista eikä .matosta eikä Olaus Petrist. Mutta eukä kirjoitakaan niin totta kuin ni- sitten tuli ?apteen!nrouwa käymään il-, meni on Filip Rosenqwist. wpäiwAlä ja Moi puh olla Emman' —Mahdotonta, rakas tMÄvä, mci- kanssa: ^ ^ dän piiminämme ei ole oikea kristitty — Nyt on neiti BlomqMist piirus- ^eikä kunniallinen mies, jollei joka hetki tanut tjjo mallin tuohon hinveän sie-' ole tvakmis kieliämään itseltään lei- »vään mattoon, jonka kiltti maisteri lpää. woidal!seen antaa apua, „naky- Kristiansson tulee saamaan. Olaus »väiseen, joskin wA>äiseen todistukseen Petri näyttää niin erinomaiselta, että kiitollisuudestaan kunnioitetun herra hänen tahtoo kerrassaan syödä. Hän N. N:n wäsymätlömästä uuiteruudes- l>a ja säästämättömlMesiä waiwasia." 0.^. Leski-8uomvll Laatskaiipssss. 1^1 i-o Wilh. Höglundin K angas hauppa Pohjoismaiden Pankin talo.JPuhelin 65. Mustia ja värillisiä helmi ja paljetti koristenauhoja. Suuri valikoi» ma naisten puku-, koriste- ja ompelutarpeita. 148 Kaikki uusinta kuosia. i—I on niin itsenijä maisteri >irist'aiiSso- nin näköinen kuin marja ja seisoo ja lyö isoon kirjaan pienellä kädellään. iMutta, a!h, kustannusanvio nousee 170 «kruunua ja 16 äyriin j<> inerk^tse- -mistä puuttuu »vielä ivähän. Minä >en nähnyt sinun nimeäsi list-isja, Em- ma kulta? — Ah. ei, ei lvi elä ... micheni ... — Rouwa kapteeenska, ivirloin mi- nä, eikö teidän mielestänne tuo ajaius -ole suoraan wähän epäkunnioiicitalva: Al^alt-juttu on antanut aihetta Men- shikoiville pitempiin mietelmiin 'iitä a- lennusnlasta, johon Weniijä on zoutu- nut sekä taloudellisessa et:ä teknillisensä suhteessa. Hän ihmettelee, mikä pakko Venäjän on säilyttää niin suurta summaa kuin bOO milj. ruplaa ulkomailla wicraasia kirstussa, jonkun juutala.sen Mendel- ta ehdokasta.' sohnin pankissa, siinähän piilee suun- naton »vaara. Sillä Testo heräsi ajatus Ivenäläisien rahojen taka:varikkoonotasta ' lännissä 6 konserwatiwia ja -ll) naisio- iän wastaehdokasta. Englannin lchdiAsä arw^ill,an -.nnok- .. . , . . ^a«jvtekiaa sellaista miestä kuin ines:ari ,iMa. iileakfl a,etlu, tefoiutiiahncn, ok z j a i 0 iIkM«i se ... peiliä ma tukkoinen koulu ... — Oo, te mi-ehet, te totia :osiaun Xyttcrfo / tallaatte niin pa>Ijon maata jaloillan- — E:, maisten tietysti, nmt , n , e/ -luPauksia, »valoja, sydäinia ... on tuo itmvatus lukenut jofiua touluvsa jpuhkcA llvai-moni puhumaan kouristui- >l'» :a>an Ivuotia, ja hänen iti» tie- sentapaisessa itkussa ja syöpyi ulos. i" u ( aön : f 10 :: — Woi, antakaa antee.'si, tulin niin «.a ..kunnialahja . Ja iilloin tahrn jhjrn>eän sopimaitomasri! sanoi kapiec^ waim-oni etta minun piti »Panna wa- ri inrou;ra, nyYp!Sti sitten iuuiaan ja ^ 0l , katosi. Mihin ht/ivänsä tul urki n ja meninkin gnora»!. 2 k. 4 •. 70 mm. Pylkönmäellä alkavat 2-yiikkoiset Karjanhoitokurssit keskiriikkooa tk. 26 p nä Piijlrrei kyläsi Job. Vuorlsei talossa. OpetusU. joka on sekä käytännöllistä että tietopuolista, antavat K.-S. Maan viljelysseuran virkailijat Kursseilla pidettävissä kilpailuissa jaetaan pal kintoina kirjallisuutta. Jyväskylässä 15.1.1910. den harjoittaja Hugl Bell. Kaikkiaan on SuurbcitauniaSsa tl ^hän kunniallisesti", tieu^ti. konscrwatiiwia ja 1 ivapaamic.luie-n. Jr- millainen riitvatiu jesuiitta! ^ai!mo!jlko. kaupungi^a, kuulin minä wair. maton ® l f m <näten, maisten, kuulet- ^ maisteri Kristianss-onin ylistelemis- ha» sinä. Ja niin olimat neulvos- Ajatelkaa, 'kokonaista miisi muotia mikä on ol «va w»,:i-n -tules. ^ miehenromva. kapteenin rouwa ia Md^sä ja samansa kouluti* Tvsin öclfclbin n f f i t n i • e s t a n>aatimukse'- ^ i"Nais-- .Obs-.rver"-!ch'i .askel- - ruustinna yhdessä sopineet, että kun- oU .saanut täyden paikkansa joka t niin -ikö -ak.'a heti anasta 'näitä '^p^""el.'en ,a kon.cnva- m a lahja w oli tulema er-.noma.M lunnista, mutta sittenkin ... mitioonaa H ^'cn kansia sattuu pi-. - p"°lue-n -«'iantm .t .,at oivat kaun :S, kchinommeltu w.emÄ,t!oneen Noiden pienien, suloisten koulu- ninT n eiffau^' Ew ,ä 'tö !,k alan-, vi-'^okset «vat langon crilui.tt. matto-, q.ttaen Olaus Petriä ,aarna- laisten papat, koululaisten, jotka yh- ' ' ' ] p ^Er^ ?on,cnvatiuv>ncn pol'.!:kko cnuus- tuoliS,a. Wo, sitä riMiota! 'den tai useamvia lukukausia iatakun- jtoa fono' cn»a ti imien laaivan »> Mtchtn' —Olaus Petriäkö? ', W11 kruunun 'kottvausta »vastaan oli- enmmiis-tön, eräs toinen i0 m-ehen c- — Maili! Ja niin seisot ylinnä nauttineet eiua maisteri Kri- >n-mmistön. 7un taas kolmas on laskenut >-keräyslistassa »Pieni matto maisteri stiairssonin ohjaukjes'.a ja ^vapaamielisille yhä jäämän 13 ääntä -- ÄristianUonille", ja kapteenin roulva Schillerin kielessä, ei>wät olleet «iwan ncmmän. W.'vaa.:uiclistcn taholla on ^ oli merkinnyt kruun. j-Z porme-la- ^^in iliasiuneila kuin mammat: laskcttn wapaainielistcn enciiu»-s?o c>sok-^ rin ro-utra 10'kr. j-a ruusunua 12'kr.! }{ämä „>iunnialahjat" olemme •ii 200 mieheksi, osaffi taas ll«:ksi ,tois- -Tämä wälillin-en tveroit.ts iute ini=!, me saaneet syimin tähden. Wain ,'h- t <n taas «riivcllcsfa 'ko-nscrivatiiivicn pää- ■ nuha heilftcn! Nc-lijässätolsta päiwl'ssä ^ wuo>dcn ajalla olen !ii!ii.i ollut Ittvän « äänen en«nmistöö!i. -0bser- , olen mi.nä kirjoilianut wi'.si kruunua! liiukana seuraamissa: kultakello iiinä vcr"-lchti ihiicmautiaa l .'pu!-i. eiiei listaan erään kaimvaisen murtoivar- rjj ^puimine perineen :veli puhujalle !>Englannin kanisan ikoskaan ci»'.-.".i ole tar- ^ taan Avustamiseksi Anier'kkaa'1, läksi hjjlD^ja' „Zä-rjcity kureiiimi" hänen cvinnut olla niin epätietoinen luaalicit t Iruuiutö lis.aan soinokuiuien hankki- ' > lulo^ista kuin n»)t. •uniseksi Ipesij-ättäreni talvattoman lah- Uusi parlamentti on kutsutni koclle sairaalle tyttärelle, 'kymmenen kruunua helmit. 13 p:lsi. listaan osakkeiden merkitsemiseksi katu- poikien sauomalehuklubiin ja ottanut ki näitä rahoja jo walmi:na sotako:- »vaimona? Eamoin teimme me ^. paniäckin mah- dolliseisi walmi-'iailrua so:aan meitä Ivastaan suostumalla maksamaan sille o>an kiinan sctakorivausta. ÄiiKä ra- hoilla rakenn sitten inukaivan maihinnousupaikan Taljnissa. Itse ra- kc-nsimme -me uNiösiin rautatien kelta- nahkaisten huötiäusiä .rart -n m-'itä »vas- taan. Hiukan <nrven Hclield-jupakiaa kerrot- liin sanomalehdissä, ctrli Tuomelta- iin on joitakuita miljoonia Bblinissä. -Dnko tämäkin keisarikunnan artvvn uni- kaista. >ct eitotxin iitnäfin »iile lania?l>- ncn »vaara, jos ■2itcincs , "a sattuu jota tai kopina? Tä-uiän woi fijtiä ;c:i:t.'iii Aenäjän haUiiutfm Holsaa-.uauoniuudek- it ja suoma-laisten livibaiiii.-tiii^si aikciksi meitä kohtaan. Mutia miien on selitet- tmvissä se. <nä Wcniwä itse en ujoilla- nut -rahci«kirs:unsa Berliniin eikä Pieta- riin? Mietelmissään on ?.>!en-'li!kov tullut siihen jo>hiopäätök>'cen, eitä ÄZenäjä en siihen pakc-leitu, sillä 'e xunuiMcc ylä lain»-a, ja niitä an>:acs>a in-^ärääivät lainanantajat cbdot. ve mäaräatvat lnl>öskin, mitcn lainatut rahat c>>va. täii- tetla>.vät. Menäjän »vuotuiset »uaksu: ul- komainsia lainoista nousevat yl>. A-0 miljoonaa, ja näin ollen woi Äieudelsoh- rin hallussa olc.ikU nulj.. kulua lop pu un 2 ivudcessa. y.rc asiassa ci noita 800 mi li. siellä lainkaan ole, iimau tn tiellä luotto tälle suunnalle s t.s. M:n- belsohn on luivannut inaksaa laskuinme sen rajoissa. 2i:ten on McnfhifCto laskenut, cirä Mendel'o>hn ansaitsee kcinotkeluillaan Wenäjän kanssa osapuilleen 11 korkea rahoilleen. ^os tämä kaikki piiää ','aitkcirsa. Multa minä ajattelin kuitenkin pi- lää Puoliani »vaikka joukko routvta, joiTo oMvat saaneet tietää kuminalli- sen kieltoni, a>ikoi katsella minua kuin olisin ollut mielemvikainen tai julma tyranni isäksi tai ihmiSjyöjä tai hyp- notismtn uhri, joka ei tiennyt mitä teki. Ensin tuli kalptesninroutva wielä kerran sa silloin a-nnoin minä sanoa, eitä emme me olleet koiona. (Maimo- ni sai!he-rmotulchdu>lsen). ^sitten tuli ruustinna, h-znelle sa- ^ joka tii»t»,'n » 1K noin ininä itse, ettei minun mieles-' 211 Toimen puolesta: Arvo Jalas. 1—2 Pakkohuutokaupalla, päivänä kello 3 Lp. toimitetaan Suo lahden majatalossa, myydään 1 hyvä toista vetävä orihevonen, josta ylei sölle täten tieto annetaan. Laukaan kihlakunnan Ruunun- voudinhonttoriBBa, tammikuun 15 1910. 213 Volter Lindroth. tnäi ollut sopnvaa, -mähäien nykyajan ruoisalaisen astua mestari Olofia ne- nälle, waikkapa maisteri olikin iiliaa ja »verta ja maisteri Olof iivi:n fit» jousiansaa. (Vaimoni rIc-rt kätensä, 'katsoi kattoon ja sanoi: »Tee niinluin Puulla on sydäntä!") Tilten tuli neumoksetar ja hauelle •sanoin minä, että minä 'vihasin kaikkia humlpuukia. (Vaimoni otti pieniin- män lapsemme lpokvelleen ja kvsyi hä- ncf:ä »tahtoisiko hän tuoda kukkia hau-^ dalle kun -mamma-kulra oli kuollut ja ^ Peitetty sylvälle ki )lmään, pimeään, multaan.") Eeu-raa.wana Päimänä tuli ruuslin- na uudestaan ja lankesi Einman kau- laan ja puristi minun käsiäni ja — kiitti ^suuresta kunniallisesta awns- tuksesia kiliin maisteri Kristianssonin • maitoon". (Vaimoni selitti, että hän asiaa lähemmin harkittuaan ei ol- kiirollijsuus oli löytänyt erinontaijia a k u Ia tuuria Ke»icl-8uoweo konttmi,Av Vaalit alkancct. Lontoosta. iam'iiik. 15 puiä: Parlamentriivaalir o:rat alkaneet ja on Chamberlain tullut wa!i:uksi uu delleen. totisi atlpaa ä Uniisi kruunua kappale herra Iönssonin tauluun: »Hevosia laitumella kuutamossa Bvhuslänin rannikMa". Hän tuli itse luokseni tauluineen ja tahroi minun ottamaan kymmenen arpaa. — Herra, kuutamo ei ole ottein on nistunut, sanoin minä. Walonkajas- kolmantena kuulijaispäi:vänään: ho peainen kahivikalnsto kirjoituksella lut ivoinut sallia että mieletön ja itse päiuen mies 'Pilaisi perheen maineen fa; kitsi aijoiksi, waan oii Zitanut Ib kr. niistä rahoista, joiden piti <lla uusia lvuode^vaatteita warteu.) aistikkaan ilmaisun. «Tätä kiiroilisuutta ivietä tulfitft ja (kunnioitetun opettajan ansiota esiintoi -puheessaan herra Äristianssonille erit- i-äin kauniilla :awalla kauppias,)i-!p ?jstäwäni huokasi sy-mään. Puristi > Rosenqvist, jon'fo frnuä liikutus, i?ka kättäni ja Piyilsi minua suomaan an-! joskus ailvan näytti tahtovan pidättää teeSsi, että hän oli keiveniänyl siidän- ^ noita kauuiita, lämipimiä sanoja, mitä tlääu, mutta hän Pelkäsi, etlä nuo „tva-^ hän Puliui, Wilsr todisti puhujan Kiiiollisilia seuvakuulalaisilta" wa- >pachloiset keräykset" jaotta:jilrxtt Hauet' ciimn m-yöiätuntofsuuden, johon, sinä mpastorille. joka täällä roimi-ti wir- kaa 7 luu kautta iikman raska.impia>wir- kalvirheitä tai kir>konkassa:ikatv illusta', kultakyn-ä kirjoitu'ficHa ,.In Hoe signo floiitce»" mieronlielle. | olemme nxrkuutetur, nHtt>joat kaikki iloksi päiivaa sen jälfein luettiin sa- i;hic:isfuiinan jäsenet, jotka orccr jou- »omalchdessä „Tanansaaitaja, sano- ^ tuneet icht-een tuon kunnollisen ja waa- timattoman nuorisonopettasan kanssa. Vähäinen kaunis juhlallisuus lope- teiiiin »r^ttumehulla ja pikkuleilvillä. — Ruotsin tvaltiopäiivien puheen johtajat. T u t h o l m a s t a. tamm.k. 15 p:nä: Paluupäivät o.val tänään kokoonluneet. Kuningas on ensimäi- sen kamarin Puheenschl-aja:>!t inäärän- nyi Luirdebcrqin ja lvarapuheenjohia- j-alsi Pillingin sekä toisen kamarin puheenjohtajaksi Ävartlinizin ja ivara- p ti he.' tt'j t htajaisi Staofin. Saksan virkamiesten oikeu det. Wälikysymys waltiopäiwlllä. B e r l i n i s t ä, taiit-.nif. 12 P :nä: " ^ Waltiopäiioillä.kHsitoltiin keskustan ja siis kuitcnkoan ole wälilöntä »vaaraa, ct- puolalaisten tekemää iväliklisyMystä tä Zaksa »veisi W<mäjän mii>oonot. sillä Ivaltakunnan »virkamiesten .--sanotosta sc tö-sfä tapauksessa Ivoi anastaa <ti- kunncllismaaleihin ÄattO!vit',isj^. Aä- noastaan luoton. ^tiktMinystä -perus:clli treilv! Qppcrs- Mutta McnSsän 'Iiurci wc!at, nc nc vorff, joka ilmoitti lvaslalausecnsa sen iintaanit «ilieita Mcn-'!>'k.>w lle ivata- ^o>hdosia, etlä PreuEn puolalaispoli- mia nurMkaupungisia ja ympärisiol- »rekjistön ru n oi li jolle Nurk- tä", seuraamaa: | kalan tonvilorv-hissa hänen iviciiaeS= j Äaunis kiitollisuuden siouuö pan- sään kokmiivuoiista riemujuhlaansa iiiti toimeen eilen Nurkkalan tyi:ö-1 läänin ka nÄ-stina: hop-a: n e n tahtip. koulun opetrajalle maisteri Jonas ftiU I sen. kirarietin johtajalle, josia minä stianssonille. Ziiiden tyttöjen '.vanhem- olen Passiiivisena jäsenenä, salin kyni- mat, jotka uy ly isin nautiiu^! etua tiiälruunuii räätäli Esterstiiuiille, !un maisteri K-riKianssonin innottaasta \ ou . ; (ln . ^iouetiu. lanoin ininä.mietti riemujuhlaa oltuaan yh- ,ja taimimsia ohjauksesta, oliwa: wa- ^ Näyiiää >iikrä kuin c-."iy nur:n^oti Yi- ( s c . n ovmo-ben oma miehensä, ja Uvtpa- .Paohtoisella keränksellä hankkineet erin- \ chtoisella (!) ke-räylsellä hankittu kun- omaisen kauniin runsasmärisen maton! uiapokaaili kaupungin nuohoojalle kun dfntcieit lu.herilaisuudeu suurit tien- ( NuoOsjsa Olaus Petriä, waan hiiolccn. Nc toc-kcli^e-vat jo Wc- najän siuvcrcnitccttia. Mntcn sot!.u'.u- ncc* : a ukniuiscssa taloudessa tauioin Ji'altia-:- ; atin suuret auclat >vaatimat tckc- maiin nk>ä s»ure»«pia, ja -ijaivat lopuksi — >v»rari!kocn. siksipä on Martia kir jassaan »Jotanin ia Venäsän tulciuai- suu." -ennustanut Wcnäjällc ainoana ?c- lastu-?>cna — >varari!koa. Men.shikoiv^ fin näkny oltiPun ui^u;uai:ien iiifomaan sa>inaa. liikkaa aiotaan somellu::aa myöskin ltvaliakunnan «sioiissa. Malialunnan kanslerin puolesta -ivastasi Telbriick, huomauttaen, -eitä iviaitiotlinei; wa- >paus mitä ^virkamiehiin tulee, on eri- naisten rajoitusten alainen, joka joh- tuu heidän asemastaan Milticsja. ilt Pyrkimy.jet, joiden 'lopullinen tarkotus o n tiir!>bättl} tvaltakun:aa :vas:ian, ti- wät soirellu iioirfainieheit asemaan. Preussilla on oikeus wa.uia '.virka.nie- Pai vi Wenajan '.vaarallista alistamis- hjllääu chdotonta äliSlUMiSta ja st ta ulkomaisten rabamarllinain alle. cn jäyllää iätä keinoa ilsepuolus ukstkjeen. W.-näjä tutunut umöskin puhiaastl tck- ! Puhe aiheutti »vilkasta ht)w-iksymis- nilliscsti toiston Iäs7ct!ä:väk,ii. '»ikä on lä oikeistosta ja kausallismapaa-mielis- 1'btä lvaarallista. näet vn pakotettu ^leu taholta, multa Pirkällis :ä sihinää tilaamaan kaikki sotavarustuksensa ul- .vaseuimisiosla, keskustasta ja PUvla- lomailla. Ajatelkaapa, eitä taas ]'i>"i)y sota j.n.e. Silloin iKiinuit tulit, ruuti, kuulat, panZ- sarilaiivcrt, lvcdcnalaiset I-tiivak, ^entc- koneet — kaikki ivihollncn kaylcttmvälsi. Imikka i>e oivat >valinist>.-tut Venäjän rahoilla. — Mikä puolta larkaslaucikin — kaikki on huonosti, kun Herra tahtoo maata rangista ja riistää siltä järjen — ar- n>clcc suruissaan 3^niihifotP. laisten taholta. mennys ylt'yleensä ja ainoastaan sai- tun-.alia olisi heitetty palhoa l>var- muusiulitikku tuon raudikon lautasille imui:ten efufoitien olcsja marjossa. — 9ii:tt, nähkää-s, minä en ole mi kään kouluutetiu maalari, sanoi hän. Kaikki minkä maalata osaan, olen itse •cippinut. — Hywä, mutta näitä ol äimiä ci mikään remontti komissioni koko maail- massa tulisi hyivÄDnään. Jalatkin näyttää kuin ckisiivat ne iasioitelut ja sitten medetly svillasukat väälle. — Woi, -herra, minulla on Mainio ja ilolme Pientä lasta. Tästä taulusta Pitäisi minun elää juhannuksen as::, kirkkoherra, joka on irjc laideyhdis- tyksessä ei sanonut tnuäön heivosien saloista. Maan huomautti Main. että ne nä-yttTvät -olelvan-lauhkeita eläimiä. — Hylvä, mutta mikä© alus se on ^ joka kultfce iäysin ipurjein tässä tts- kellä niittlljä? — Herra Jumäla, nehän omai riip- !puko)wuja, tieifiätjeui. — Hyvä, ja sitten kauimmaksi oi- keälle olette te Päästäneet hcmosicn s-ekaan l)armaan lehmän, mutta lehmä on suurempi kuin heivoser, -Maikka se c-n eieinPänä. Te ette yhtään ymmärrä iperspekliilviä, herra! — Voi. eihän se -ole Miikaan lehmä, sc on kalasiajatupa, sanoi tuo paholai- sen iinie.s. Ja sitten lupasi hiin miilulle, ettei hänellä suuri ollut taipumusta >salluwasii kmraamaan pohjoismaisia maisemia, mutta lupasi muuttaa lau- kun. jos minä ottaisin 10 arpaa, erä- maaluuxM: »KaMvaani lähtee lii k- keelle", lja tehdä hevosista kameleja, ! joiksi niillä ei näytä olelvan niinkään riippukoilvuist-a Niitä näitä. hän on nuohonnut wiiden tuhannen raivaajaa NuoOsjsa Olaus Petriä,^ — Radiumilla murhattu Pian sa:vupiiN>unsa sa !seu johdosta Mii jonka maton kaiisitoista malkopukui-Sla ymmärtää rilokjellinen käyilää hymäk- toimeen kotonaan „yl>sinkertaisen juh- tyttöä aainupäi-ioäluennon alussa ur- seen tieteen miimeisiä saamuiutsia, lMisuudeu maistraatille, tvaliuusmie- kujen soidee'a 'fauioi sijään ja cjeiiiijoito -Mvat larko-letui ihmiskunnalle ihille ijo suurdle joukolle muita kuliu- >w ie raira". Ja Mr tämä risti as s ui ja hänen ivierashuoneeu matto. — ?.^utia tieltäyiykää siis kirjoina- inasia mitään', niin olen minä tehnyt kateederin eteen, jossa pideuy opettaja > siuuauksetsi, nollan päinu^siaisiin lar- seisoi ja .siMästi liikuteltuna ilmaisi' korubsim. Luttichiqiä 'Lelgiasja on kuinka iloisesti yllätetyksi hän tuli • äskettäin tehty ensimmäinen murha tuosta kauniista kunnialahjasta, jossa j radiumin amulla. Joku päiivä isine, oppilaiden ja Puuhaajani harrastus ja i kertoo belgialainen lehti „Low Ti- hullua taipuitlusta, | telttoja ja ka-lasiajatmvasta beduinin — Aiandshurlan rautatckysymys. harmaaseen burnsiin puettuna. Mutta Pekingistä, tammik. 12 p: Kii- min-ä epäsin chdotuksen sa Otin kaksi nan lahdet suhtautuivat yleensä myötä- achaa tauluun sellaisenaan; ja — sit- luutoisesti Z)hvt)swallain ehdotukseen, ten tuli tämä koulukarhu kaiken Pää-l- joka koiskce Mandshurian rautateiden liisiflft. lunasiamista. Muutamilta tahoilta j Enjsin sanoin tvaimolleni ysiamälli- lausutaan kuitenkin Pelkona, eitä k a n- sesti sa »varmasti: saimvälinen kontrolli Möisi ehkä entis- tä enemmän rajoittaa kiinalaisten toi- inintolvapoutja Mandfhuriasja. »Mtäkväni, minä en kirjoita tuohon listaan, se on minun järtäht-ämätöin päätökseni, -cjkä sinun maksa waiwaa - 12 - koettanut maalata yksisarvista. Mutta kuin ka voitte sen tietää?" „Te olette ajatellut niitä tää'lä? Tässä huoneessa"?" «Niin." „Mutta ajatukset ovat todellisia esineitä, ystäväni! Kun te ajattelette jotakin asiaa, luotte te sellaisen esineen. Sitä te ette tien neet, hein? Mutta minä voin huomata yk sisarvisenne, sillä minä en näe ainoastaan silmilläni." „Tarkoititteko, että minä luon osineen, jota ei koskaan ole ollut olema sa, ainoas taan ajattelemalla sitä?-' „ Kyllä. Se tosiseikka eli faktumi on kaik kien muiden tosiseikkuin pohjana. Sen vuoksi on paha ajatus vaarallinen." »Mini otakksun, että nuo yksisarviset löytyvät henkimaailmassa?** sanoi Moir. „Ne ovat vaan sanoja — puhetapoja — ystäväni. Ne ovat siellä — jossain — kaik kialla — en voi sanoa, missä Mioä näen ne — mutta minä en voi koskea niitä." n Voisitteko saada meidätkin näkemään ne?-' »Teidätkin näkemään ne? Antaa niille ruumis — tehdä ne luonnollisilla aistimilla käsitettäviksi? Odottakaa 1 Se olisi mainio koe. Mutta siihen tarvitaan paljon voimaa. - 9 - kin luulin onnistuneeni, ja kun sinä nyt et tuntznnt elävää yksisarviseksi, loukkasi se taitailijatunteitani syvimpiinsä saakka." „ Todellakin, yksisarvinenhan se on." sa noin sillä hän näytti kovin alakuloiselta puutteellisen käsityskykyni, takia. »Nyt näen selvästi sarvenkin otsassa; mutta kun en koskaan ennen ole nähnyt yksisarvista muualla kuin kuninkaallisessa vaakunassa, en tullut ajatelleeksi luota eläintä. Ja nuo toiset — nekai ovat kotkia, lohikäärmeitä ja muita sen kaltaisia?" ,Niin, mutta niistä suoriuduin minä hy vin helposti. Yksisarvisesta oli minulla vasn paljon vaivaa. Mutta nyt on tämänpäivän työ lopussa!" 1 Hän käänti taulun ympäri ja me siirryimme puhumaan muista asioista. S nä ilta saapui Moir vasta myöhään ja tullessaan toi hän suureksi ihmeeksemme mukanaan pienen pyylevän ranskalaisen, jonka hän esitti herra Paul Ls DuciksL Sanon «suureksi ihmeeksemme," sillä olim me kaikki sitä mieltä, että vähäisiäkin Iisi pieneen spiritistUeen seurapiiriimme häiritsi tavallista järjestystä ja vaikeutti kokeitam me. Me tiesimme voivamme täydelleen luot taa toisiimme, mutta jos joku vieras hen kilö oli saapuvilla, epäonnistuivat kaikki yrityksemme. Moir sai meidät kuitenkin