N:o 48 idlO. KAIKU. Keskiviikkoja Huhtikuun 27 palvaiä. aumlla. Sicnties! tämä reistailu on jossain niUeydessä tämän kanssa. Höm. — <5du<<kunnan anomusta apurahain myöntämisestä sanomalehtimichille se- naatti ehdottaa tiylättiitväksi. Kuten tun nettua. on senaatin lausuntoa maadittu eduskunnan anomuksen johdosta matka-apu- rahain myöntämisestä sanomalehtimiehille. Asia esiteltiin senaatissa torstaina ja päätti senaatti antaa anomuksen johdosta epäämän lausunnon. Senaattorit Saarikoski ja Rainesalo lie- newäl äänestäneet puoltaman lausunnon puolesta, jotamastoin kaikki muut olimat sitä mieltä, että anomus olisi hylättämä. * — Unkarilainen lanlnknoro wierai lnlle Tuomeen. Unkarilaisten lähettä mistä sydämellisistä tervehdyksistä Suomen laululle käypi selmille, että meillä kenties ensi muonna on mierailemassa unkarilainen laulukuoro. „Pecsi Dalareta" ilmottaa ad- ressissaan aikeekseen termehtää Suomen lau- lajia heidän omassa kotimaassaan ja Te- mesvarin Unkarilainen Lauluseura samoin lausuu toiwowansa tällaisen mierailun ta- pah tumaksi ensi muonna. Toteutukoot aikeet! — Ilmapallo „Lunan" kohtalo. Sak salaista ilmapalloa „Lunaa", joka jouluk. loppupuolella nousi ilmaan Saksassa yhden matkustajan luutnantti Richterin kera, ei ole mielä löydetty. Ruotsin ilmapurjehdus seuralle on äskettäin saapunut omituinen kirje, joka kenties johtaa ilmapallon löytä miseen. Kirjeen oli lähettänyt eräs metsänmar tija Pekkasjärmeltä Oulun läänissä ja oli se suomeksi kirjoitettu. Sen mukaan oli kaksi henkilöä Pekkasjärmellä joku aika ta kaperin - aikaa ei tarkemmin määritellä — nähnyt ilmapallon kulkeman maata kohti Ahmenanmaan suunnalta. Oli ollut myö häinen, myrskyinen ilta ja näkijät olima olleet kuuleminaan hätähuutoja ilmapal- losta, joka kulki ainoastaan 20 metrin kor- keudella. Pallo katosi synkkiin metsiin. Mallitsema lumimyrsky ja pimeys estimät sinä iltana seuraamasta palloa, mutta seu- raamina päiminä oli suuria mäkijoukkoja liikkeellä ja kiersimät metsän kauttaaltaan. Paljo lunta oli kuitenkin satanut eikä mis- sään moitu hamaita jälkeäkään pallosta. Kirjeessä sanotaan mielä, että senkin jälkeen paikkakunnan metsät on haettu ris- tiin rastiin, mutta kukaan ei ole tahtonut ilmoittaa mitään kenties toimossa saada lmvattu palkinto, jos jotain tietoa „Lunasta" saataisiin. Ilmoitus tuntuu sangen luotettamalta ja aiotaan mitä pikimmiu ryhtyä tekemisiin kirjeen kirjoittajan kanssa sekä muihinkin toimenpiteisiin, jotta saataisiin selmille, onko ,.Luna" todellakin aiautunut Suomen metsiin — USkonmapans. Suomen ja Wiipu- rin arkkipiispa Sergius on julistanut seu- raaman tiedonannon -. ..Luopumiset kreikkalais-katolisesta kirkosta on estettämä, pappien on kaikilla käytettä- millä keinoilla koetettama asukkaitten käsi- tykseen saattaa, mikä maara ja tuho seuraa luterilaisuuteen siirtymisestä. Pappien on kirkkojen omille naulattama luopuneitten nimet". Laat. Äsiata, jota yllämainitussa julistuksessa kosketellaan, malaisee seuraama mirallinen ..Todistus uskon muuttoa marten Lipe- rin kylästä N:o 92, talollisen tytär-neito (5. K )l on syntynyt 1-SS8, Herran Ehtoolli sella täällä kämi, nauttii puhdasmaineisena kansalaisluottamusta-, pysyen taipumatta mana jäädä seurakunnassa, on eroitettu seurakunnan yhteydestä ja pantu kirkon kiroukseen «Galat. 1: S,9). Taipaleella, maalisk. 2<> p. 1910. P. Tiakonom. kirkkoherra". sioonin mukaan 17 p:ltä tammik. 1821 iMmm rnurljflijriti)^ juttu. Vastaajan asiamies Procopen puolustuspuhe on näin kuuluma: Tehtyjen huomautusten mukaan huo mautti hän, että tämä oikeus ei ole oikea ratkaisemaan Kemissä tapahtu neeksi mäitettyä amiorikosta. „Täytyy kummastella, että niin hymin syyttäjä kuin asianomist. kokonaan omat jättä- neet oikeudelle edes ilmoittamatta, että rämä asia J:sonin suhteen jo on päät- tynyt ^ Alatornion kihlak. oikeudessa Ruotsin puolella päätöksellä 1 p. huh- kituuta ja että J:son on tuossa tuo mittu rangaistukseen ei suinkaan mur- hayrityksestä, maan ainoastaan pahoin- vitelystä. syystä eitä hänen on katsottu heittäneen murha-aikomuksensa. Tun- tuu siltä ikäänkuin tällainen mainitse- matta-jättäminen olisi tapahtunut ta- hallisesti, osaksi siitä syystä, että kan- rajan ja syyttäjän imalliset lausunnot minun käsityksestäni rikoksen laadusta eimät ole pitäneet paikkaansa ja osaksi siitä, että heidän on ollut asian näin väättyessä maikeata teoreettisesti enää vuhua mistään rikoksesta kantajan puolelta mäitettyyn murhayritykseen nähden, sillä kaikki teoretikot, niiden joukossa suomalaisetkin, kuten prof. >^akko ^yorsman-mainaja (sim. 245 yleisessä osassa Rikosoikeuden oppi- kirjaansa» ja pros. Allan Serlachius «sim. 174 Rikosoikeuden oppikirjassa) sanomat nimenomaan, kuten laistakin käy selmille, että yllytetyn täytyy tehdä rangaistama yritys aijottuun rikokseen, jotta moidaan puhua yllyttäjän ran- kaisemisesta. Siinä tapauksessa, että yllytetty luopuu aijotusta rikoksesta, jätetään yllytys rankaisematta. — Tässä tapauksessa on rikos tehty Suo- men puolella, maikkakin arm. kommen- rikos on tutkittu ja tuomittu Ruotsin puolella Suomen mirallisen syyttäjän ^a asianomistajan esiintyessä sielläkin mirallisena syyttäjänä ja asianomista- ^ana. Kun nyt periaatteet Ruotsin molella moimassa-olemassa rikoslaissa a Suomen rikoslaissa niin hymin rikoksen laadun suhteen, yrityksen rangaistamaisuuden suhteeen ja itse rangaistuksenkin suhteen periaatteelli- esti on sama, on aiman luonnollista, että Ruotsin puolella annettu päätös rikoksen tekemisen suhteen on pidettä- mä normina myöskin täälläkin, mikäli mäitetyn yllyttäjän oikeus moi tulla kysymykseen, sillä jos otaksutaan, että tekijä rangaistaisiin liemänlaisesta ri- koksesta ja yllyttäjä möisi saada ran- gaistuksen laadultaan törkeämmästä rikoksesta, niin oikeustunne ei tulisi tyydytetyksi, mikä tyydyttäminen kui tenkin on ja pitää olla tuomarin en- simmäinen melmillisuus. Näin ollen moisin periaatteellisesti lopettaa jo tähän, mikäli koskee maatimusta yllyt- tämisestä murhayritykseen, mutta koska täällä yhä jääpi jälelle edesmastuu- maatimus amiorikoksesta ja mahdol- lista möisi olla, että kihlakunnanoikeus ei olisi periaatteellisesti samaa mieli- pidettä kuin minä, tahdon jossakin määrin kosketella niitä seikkoja ja nä- kökohtia, jotka kantajan puolelta jäte- tyissä kirjelmissä löytyivät esiintuo- tuma. Mitä ensiksi tulee syyttäjän kirjelmään, saapi sitä luettaissa sen käsityksen, että yleinen syyttäjä ei ole jaksanut täydellisesti seurata asiata, hänen siinä mainitsemansa ajanmää- räykset ja tapaukset kun eimät somi yhteen tosiolojen kanssa ja sen, mitä asiassa on selmille käynyt. Hän mai- nitsee itse, että hänen mielipiteensä mukaan ivastaajan ja Johanssonin lä- heisempi suhde toisiinsa on alkanu silloin kun mastaaja erään kerran oli pyytänyt Jisonia panemaan tulta ete läisen minttikamarin pesään eli siis saadun selmityksen mukaan miimeinen päimä lokak. Maikkapa J:son muutti pois jo 3 päimää sen jälkeen, mäittää syyttäjä, että ajan eteenpäin kuluessa suhteet heidän mälillään olisimat käy neet yhä tuttamallisemmiksi, niin että J:son mihdoin on saanut käydä sisälle ja ulos huoneissa, niinkuin olisi kuu lunut perheeseen ja että I:son olisi käynyt aamuisin senjälkeen mastaajan sänkykamarissa ennenkuin tämä oli noussut ylöskään. Luonnotonta on, että näinä parina päimänä olisi moi nut tapahtua kaikki, mitä syyttäjä mäittää tapahtuneen, mutta tulee lisäksi ettei löydy minkäänlaista näytöstä tai edes sitomaa asianhaaraa siitä, että J:sonin ja mastaajan mälit näinä päiminä jälkeen lokak. miimeisen päi män olisi ollut mitään rakkaussuh detta. Aliina Tikkasen, Helmi Heiku rin ja Eriika Massermannin kertomuk set eimät nimitt. ole moineet koskea tätä aikaa, nämä henkilöt kun jo ai koja ennen olimat pappilasta lähteneet Huomattamaa syyttäjän kirjelmässä on muuten, ettei hän ole koettanutkaan mainita niitä eri tilaisuuksia, joissa katsoo amiorikoksen tapahtuneen, mutta on tämä nähtämästi johtunut siitä että se on ollut hänelle mahdotonta todistuksien ja sitomien asianhaarain puutteessa. Pitäen kiinni hänen lau- selmastaan, että läheinen suhde olisi alkanut masta lokakuun miimeisen päimän jälkeen, moin minä kuiten- fin jättää koskettelematta, mitä sitä ennen tapahtui. Kuten jo mainitsin ei löydy jälkeen äskenmainittua päimää minkäänlaisia todisteita mastaajaa mas- taan, mutta koska Jisonin oma kerto- mus, maikkei sille, mikäli se sotii mas- taajan kertomusta mastaan, moida antaa mitään laillista armoa, tahdon kuitenkin kosketella niitä tapauksia, joissa hän mäittää amiorikoksen tapahtuneen. Ensi kerran olisi rikos tapahtunut yöllä marrask. 2 p:ää mastaan kkhran pois- saollessa. Kuten J:sonin omasta ker- tomuksesta näkyy, olisi mastaaja jo samana aamuna kun kantaja oli sano- nut jäämänsä yöksi pois, tälle ilmoit- tanut siinä tapauksessa täytymänsä pyytää J:sonia kansliahuoneeseen nuk- kumaan, ja oli, kuten myös todistettu on, rengit muulloinkin kkhran yötä poissaollessa samassa huoneessa maan- neet. Itse makaaminen siinä huonees- sa ei siis osoita, että amiorikos olisi tapahtunut, ja on aiman luonnotonta, että mastaaja näin amonaisesti olisi miehelleen aikomuksestaan kutsua J:son kansliaan ilmoittanut, koska hän hy- min, jos kerran tahtoi heittäytyä J:sonin syliin, olisi moinut kutsua tä- män yöksi luokseen ilman, että kukaan mitään tietää. Toiseksi kantaja mäit- tää amiorikoksen tapahtuneen seuraa- mana iltana, nyt myös kanslian puo- lella. Kuten miime istunnossa kuulus- tellun Aina Nutikummun ja Johan Strömin kertomuksista käy selmille, on kyllä J:son ollut jonkun aikaa illalla poissa renkikamarista ilman että todis- tajat omat tietäneet, missä hän on käynyt, mutta on tuo aika ollut aiman lyhyt, joten olisi ollut aiman luonno tonta ajatellakaan, että silloin olisi ehditty ryhtyä rakkaussuhteisiin, minkä muoksi kertomus tuntuu kylläkin epä- todenmukaiselta. Seuraama rakkaus- kohtaus olisi taas tapahtunnt nti Num- melinin huoneessa Minnillä. Tämän tapauksen suhteen miittaan Johansso- nin ensimäiseen kertomukseen ja nti Nummelinin sekä Sosia Luntan todis- tuksiin, joista kaikista käy selmille, että mastaaja kylläkin on ollut kahdew kesken muutaman minuutin J:sonin kanssa, mutta että he näinäkin mi- Nuutteina moimat odottaa koska tahan- sa toisten tuloa huoneeseen, joten on aiman järjetöntä ajatella, että tässä- kään tapauksessa olisi tehty mitään rikollista. Huomattamaa myöskin juuri tämän tapauksen suhteen on, että to- distajat kertomat ei huomanneensa mastaajan ja Jisonin esiintymisessä minttikamarissa mitään erinomaista ja kulisi kuitenkin, että rZkkaushetki aina ättää joitakin jälkiä hengitykseen ja 'asmoihin nähden. Miimeisen amio- rikoksen mäittää J:son sittemmin tapah- uneen Kuuren kamarissa jouluk. 19 p. Tapahtumista tämän päimän iltana omat kantaja, mastaaja, J:son, nti Nummelin ja Malinen antaneet kerto- muksensa, jotka erittäinkin ajan mää- räysten suhteen mastaajan käynnistä Malisen puolella eroamat toisistaan "linä määrin, että on mahdotonta näitten kertomusten kautta päästä sel- myyteen totuudesta. Kuitenkin katson erittäin Malisen kertomuksesta käyneen selmille, että on ollut aiman mahdo- tonta, että mastaaja kantajan ja I:sonin mäittämään aikaan olisi moi- nut olla Kuuren puolella ja on tässä mastaajan kertomukselle annettane täysi armo, mikäli sitä ei ole näytetty määräksi. Kaiken tämän lisäksi on mielä huomattamaa, että mastaa- jan ja Jisonin eri säätyyn nähden ja asemaansa muutenkin katsoen täytyy olettaa, ettei tuollaista rikol- lista suhdetta ole moinut olla ole- massa ja katson minä, että juuri se tapa, jolla mastaaja amonaisesti on esiintynyt Jisonin suhteen, on paras todistus siitä, että heidän mälinsä ei ole ollut mitenkään rikollinen. Myön- nän kyllä että huhuja on liikkunut heidän suhteistaan, mutta on, kuten jo ennen muistaakseni mainitsin, tämän huhun ilmestyminen helposti ymmär- rettämä siitä, että yksinkertaiset henki löt läheisyydessä eimät ymmärtäneet ruotsia eimätkä koskaan olleet nähneet mapaampaa mäliä ja esiintymistä. Nähtämästi on syyttäjä, maikkei ta )do mäittääkään, että amiorikos olisi ta pahtunut ennen lokak. miime päimää, katsonut mastaajan ja J.sonin mälit sitä ennen jossain määrin raskautta- miksi mastaajaa mastaan ja sen joh- dosta niistä maininnut. Tapahtumis- ta ennen tätä päimää olen jo ennen lausunut mielipiteeni ja tahdon ai- noastaan toistaa, mitä minä ensimäi- sessä ja toisessa oikeuden istunnossa olen maininnut, erittäin huomautta- malla, että Tikkasen, Massermannin ja Heikurin kertomukset, jotka nämä alku- peräisestä muodosta omat miltei koko- naan muuttaneet, omat näyttäneet lo- Pullisessakin muodossa perustuman heidän omiin mielikumituksiinsa eikä tosiasioihin, kuten J:sonin kertomuk- sesta, merrattuna rma Ahlholmin ker- tomukseen, täydellisesti selmiää, amio- rikoksesta tai ehkäpä oikeastaan näy- töksestä (amiorikoksesta siis ei lainkaan moida puhuakaan). Tahdon nyt ly- hyesti lausua asianomistajan loppu- maatimuksen johdosta muissa osissa tullakseni mieläkin sitte takaisin mäi- tettyyn murhaan-yllytykseen. Helppo on kyllä lausua toisen sanoja määriksi, kuten tuom. Termonen on mastaajan kertomukselle tehnyt, mutta tämä ei riittäne näitä kertomuksia määriksi to- distamaan, sillä mastaajan sanoilla on toistaiseksi yhtä suuri ja lain kan- nalta nähden suurempikin armo kuin kantajan, niinkauman kun kantaja esiin- tyy hyökkääjänä. Minulla oli myös aikomus esiintuoda todistuksia tosielä mästä amiopuolisoiden mälillä siltä maralta, että mastoin luuloani ja päämieheni makuutuksia olisi esiintul- lut joitakin sitomia asianhaaroja häntä mastaan murhayllytykseen nähden Katsoin nimittäin melmoilisuudekseni tällaisessa tapauksessa esiintuoda seik kojo, jotka olisimat olleet omiaan se- liitämään hänen rikoksensa, jos täi laista olisi olemassa, mutta kun minä oikeudenkäynnin kestäessä olen tullu huomaamaan, ettei mastaajaa mastaan ole moitu esiintuoda edes minkään- näköisiä sitomia asianhaaroja, olen katsonut tuollaisen todistuksen esittämi sen tarpeettomaksi, tyytyen siihen, mitä jo todistajain kertomusten kautta ja erittäin amiopuolisoiden Jukkolan, rma Skuttnabin, Greta Äijälän ja toht Hartmanin kertomuksista on käynv selmille ja mitä mieläkin käy selmille sisäänannettamista todistuksista. Maik- kakin kantaja on ilmoittanut ei katso mansa tarpeelliseksi oikaista ennen an- nettuja kertomuksia perhesuhteista, on hän kuitenkin lameasti, melkein sanasta sanaan toistanut, mitä hän tässä suh teessä itse ennen on lausunut. Minä en kuitenkaan katso tarpeelliseksi uudel- leen kosketella näitä seikkoja, yhtä mä- hän kuin niitä hämyttömiä hyökkäyksiä maimoa mastaan. jotka hän loppu- lausunnossaan on esiintuonut. Kos- kien sitte mäitettyä yllytystä murhaan, tahdon niinikään todistaa, mitä minä seikkaperäisesti ennemmin olen mäitetyistä sitomista asianhaaroista esiin tuonut, lisäämällä, että kuten toht. Hartmanin kertomuksesta on selmille käynyt, keskustelut amioerosta eimät suinkaan olleet rauenneet marraskuun loppupuolella, maan päinmastoin oli nimenomaan somittu, että näitä jatket- täisiin senjälkeen kun mast. oli Helsin- kiin lähtenyt. Että mastaaja kyllä on niin hymin kkhra Lagukselle kuin past. Grönholmille sanonut jotain kauheata tapahtuman, ellei olosuhteet pappilassa yhdellä tai toisella tamalla muutu, mutta on luonnotonta, että hän näillä lausunnoilla olisi moinut tarkoittaa kantajan murhaamista, sillä olisihan hänen silloin tarminnut joutua epäluu- lon-alaiseksi, jos jotain tapahtuisi. Ai- noa luonnollinen selitys onkin se, että hän näillä on tarkoittanut lopettaa itsensä, kuten on minulle kertonut ai- koneensa tehdä. Että juuri mastaajan uudenmuoden aattona tyttärelleen ja miehelleen kirjoittamat kirjeet parem- min kuin mikään muu osoittaa, että hänellä ei ollut mitään murha-aikeita a että laki mastoin tuom. Termosen, elityksiä myöntää maimolle oikeuden aada pesäero, jos mies yhdellä tai öisellä tamalla hämittää pesää ja sa- malla myös antaa, maimolle oikeuden aada tuollaisen pesän kamaltamisen kautta tuotetun mahingon kormatuksi. Kantaja kysyy, mitä motiimeja J:sonil- la olisi ollut murhayritykseen, ellei tuo teko olisi yhteisesti somittu mastaajan kanssa ja siis tuottanut mastaajallekin hyötyä. Mahdotonta on luonnollises ti tuntea J:sonin motiimeja, mutta on käynyt selmille ei ainoastaan todis- teista maan myös kantajan omasta kirjallisesta selityksestä, että Johans- son on kantanut mihaa kantajaa mastaan ja oli tämä jo ennenkin, ennenkuin mastaaja oli Johanssonin ilmoituksen mukaan hänelle mitään kantajan poistoimittamisesta puhunut. Mahdollista on myös, että J:son on toimonut löytämänsä rahoja kantajan luota, ja mieläpä moi olla mahdollista, että hän, tietäen kirjemaihdosta mas- taajan ja hänen mälillään, tekonsa jälkeen olisi moinut koettaa pakottaa mastaajan antamaan hänelle rahoja, uhaten muuten ilmoittamansa mastaa- jan rikokseenyllyttäjäksi, kuten nyttem- min on tehnytkin, päästäkseen helpom- malla. Osoittaakseni, ettei Jisonin kertomuksessa moi olla perää, tahdon huomauttaa, että Jison, kuten ruotsa- laiset pöytäkirjat osoittamat, on ilmoit- tanut lähtönsä jälkeen Karihaarasta, maksaneensa rautatiepiletin 95 penniä, hotelleihin ja Bottnerille 11 kr. 25 äyr. kaupp. Csilundille 1 kr. eräästä meitsestä 75 äyr. ynnä ruuasta ja huoneesta 3 kr. yht. Smk. 23: 35. Möngittäessä löytyi häneltä 14 kr. 10 äyr. ja 10 mk. 37 p. yht. Smk. 30: 90. Näin tamoin olisi hänellä pitä- nyt olla Karihaarasta lähtiessä kaik- kiaan 54 mk. 25 p. Kuten sisäänan- nettamasta todistuksesta selmiää, oli hän litmiikissä 31 p. jouluk. nostanut 35: 30 ja joulun jälkeen kuten sel- mille on käynyt Borrelta 5 ja Leski- seltä 3 mk., jotapaitsi hänellä jou luaattona, kuten Leskinen todisti, oli ollut 15 mk. rahaa. Hänellä oli siis kaikkiaan, kun ottaa huomioon, että hän ei joulun jälkeen ole mitään mak- sanut (paitsi 2 mk. 70 p:iä ostamas- taan moista) 55 mk. 60 p., mitkä jo- tensakin lyö yhteen sen kansa mitä hän on antanut ulos ja hänellä huomattu oleman tallella. Jos hän nyt olisi, kuten mättää, löytänyt tuon kotelon, sisältämä 10 mk. ja 5 kr. eli yht. 17 mk., olisi hänellä möngittäessä pitänyt löytyä ainakin 17 mk. enemmän kuin mitä löydettiin. Nähtämästi on hän itsekin huomannut kertoneensa aluksi itsensä pussiin, kun koettaa mastoin tstuutta sittemmin selittää maksaneensa Leskiselle 5 mk., jota todellisuudessa ei ole tehnyt. Tuntuu siltä, kuin poliisi- mest. Melartin kertomus löydetystä kotelonpalasta olisi esiintuotu mahmis- tukseksi J:sonin kertomukselle ja olisikin tämä ehkä moinut jotain maikuttaa. ellei olisi onnistunut niin huonosti, että nämä kertomukset eimät lainkaan somi yhteen, sillä ensiksi kertoi J:son päällimmäisen kotelon ruskeaksi, kes- kimmäisen siniseksi ja sisimmän har- mahtamaksi, jotamastoin Melart sanoi löytämänsä palan marmasti olleen malkoisen kotelon palasen, j6Ta sisä puolelta oli harmaa. (Tämän kertoi Melart löytäneensä pappilan sänkyka- marista ja oli hän otaksunut sen pa- laseksi siitä kirjekuoresta, jonka sisältä J:son oli kertonut murhahetkellä löy- täneensä rahaa pesukaapista). Mutta toiseksi tulee mielä, että J:son sanoi pistäneensä remityn palan taskuunsa ja sittemmin polttaneensa sen, joten on mahdotonta, että palanen olisi moinut löytyä enää pappilan sänkykamarista. Tässä yhteydessä myös muistettakoon, että 7 p. tammik. pidettiin tarkastus sänkykamarissa, jolloin piirongin laa- tikoista otettiin paperia, kirjeitä ja koteloita ehkäpä satoihin asti, joten hymin näistä jokin pala olisi moinut joutua nurkkaan, ja että Melartin löytö olisi tapahtunut masta 10 p. tammik. siis kymmenen päimää Johanssonin repimisen jälkeen, jolla mäliä huo- neessa oli alituisesti käyty ja hom- mattu. J:sonin kertomuksessa löytyy mieläkin yksi seikka, johon on pantama huomiota, hän selittää nimittäin, että mälipuheensa mukaan mastaajan kanssa hänen murhan jälkeen piti panna re- molmeri kantajan käteen, jotta näyt- täisi siltä kuin kantaja itse olisi am- punut itsensä. Tässä selityksessä ei ole kuitenkaan mitään järkeä, sillä luonnollista on, että heti olisi rumettu tarkastamaan remolmeria ja silloin huomattu, että se ei suinkaan ollutkaan kantajan, jolla on oma remolmeri. Jos nyt mastaaja olisi myötämaikut- tanut tähän tekoon, olisi ollut aiman luonnollista, että hän olisi J:sonille antanut miehensä remolmerin eikä suinkaan antanut tämän hankkia muual ta mierasta, jos nimittäin olisi koe- tettu saattaa yleisöön käsitys, että itsemurha on tapahtunut. Kaikista näistäkin seikoista käy selmille, että J:son, kuten minä jo miime istunnossa olen koettanut toteuttaa, on malehdel- lut, joten hänen kertomukselleen ei missään osissa moida armoa antaa, missä se maan sotii toisten kertomuksia mastaan. Tässä istunnossa on koe- tettu kuulustelemalla erityisiä henki- löitä, jotka omat olleet poliisitutkin- noissa läsnä, uskotella, että mastaaja 2? Otavan uusimpia kirjoja: Sysmäläinen, kirj. Jalmari Finne. Humoristinen histo riallinen romaani. 3:50. Veljekset, kirj. Arvid Jär nefelt. Kolmiosainen romaani. Toinen halpahintainen painos. 530 siv. 2 osaa ä 1:50. Gyurkovicsin tytöt, kirj. F e- renc Herczeg. Leikillinen kertomus. 1:50 Tukkijoella, kirj. Teuvo Pak kala. Huvinäytelmä. Kolmas painos. 211 siv. 2:25. Ei sitä voi koskaan tietää, kirj. Bernard Shaw. Näy telmä. 3 mk. Candida, kirjoitt. Bernard Shaw. Näytelmä. 2:25. Mehiläisten elämä, kirjoitt. Maurice Maeterling. Kuvaus mehiläisten yhteiskun nasta. Luonnontieteellinen ja kaunokirjallinen merkkiteos. 3: 50. Mehiläiskirja, kirjoitt. Mikko Ilkka. Runsaasti kuvitettu me hiläishoidon opas. 109 kuvaa. 210 sivua. 2:25. Hevosjalostuksemme, kirj. Axel Alfthan. 242 sivua. Nid. 2:75, sid. vaatekansiin 3:40. Kirjan loppuun on lii tetty aakkosellinen palkittujen hevosten luettelo. Sokerijuurikas ja sen viljelys- mahdollisuudet Suomessa, kirj. G. Grotenfelt. Kuvitettu. Ilmestyy piakkoin. Kalkkunat ja helmikanat, kirj. Mikko Ilkka. Kuval linen opas niiden hoitamiseen. Valmistuu pian. Ankat ja hanhet, kirj. Mikko Ilkka. Kuvallinen opas niiden hoitamiseen. Valmistuu pian. Kodin ruukkukasvikirja, kirj. L. L a r s s o n. Asuinhuonekas- vien viljelys ja hoito; Parveke- istutusten järjestely: Aakkoselli nen, selittävä huonekasvien luet telo. 194 sivua. 34 kuvaa. 2:25. Valmistuu pian. ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ KUVAAMATAITEET uudemmalla ajalla. ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ ♦♦ Kirjoittanut Professori J. J. TIKKANEN. Tavattoman runsaasti kuvitettu taidehistoria. Huomattavin suoma lainen teos laatuaan. Ulkoasultaan kauneinta mitä Suomessa on valmistettu. Julkaistaan noin 8 vihossa ä 1:75. Ensimäinen vihko valmistuu piakkoin. Ilman valloitus, sovitellen ja li- säellen toimittanut insinööri Kaarlo Suomalainen. Runsaasti kuvitettu ja haus kasti kirjoitettu ilmapurjehdus- kirja. Hinta 3 mk. Mailta ja meriltä, Teuvo Pakkalan toimittama nuo- risokirjasarja: 1. Karkuri. 25 p. 2. Taistelh paalumajalla. 25 p. 3. Aamukellot. 25 p. 4. Kylmä sydän. 25 p. Aapinen, kirj. Teuvo Pak kala. Toinen painos. Run saasti kuvitettu. 75 p. Suomen hauskin aapinen! Terveysopin pääpiirteet, kirj. Max O k e r-B 1 o m. Oppikirja koulua ja kotia varten. 56 ku vaa. joista kaksi värillistä. 112 sivua. Nid. 1:50, sid. 1:75. Karjala, Karjalaisen osakunnan toimittama julkaisu. Kuvitettu. 2:25. Kotiseutututkimusta. Tellervo, professori B. F. Go- denhjelmin 70-vuotisen synty mäpäivän johdosta ilmestynyt juhlajulkaisu. 2:50. Kustannusosakeyhtiö OTAVA, ===== Helsingissä. - epämarmana ei moinut kertoa suoraan asioita, maan alituisesti muuttaa ker- tomuksiaan. Wast. myöntää, että kun hänelle tehtiin kysymyksiä tapahtumista 6—7 kk:n ajalta, hän ei aluksi muis- tanut kaikkia seikkoja oikein, maan huomasi muistissaan erehtyneensä ja silloin oikaisi kertomustansa. Tällainen erehdys erikoisseikkain suhteen on hy min ymmärrettämissä henkilöissä, joilla on paljo intressejä ja ajatustyötä ja on se siis luettama hänelle eduksi, että hän koetti saada seikat niin oikein kuin mahdollista oli selmitetyiksi. Dmmär- rettämää on myöskin, että mast. kuten luulen jo ennen kertoneeni, ei tahtonut kertoa kirjeenivaihdostaan J:sonin kanssa, koska hymin ymmärsi, että tämä möisi asettaa hänet määrään maloon ja asemaan. Kun tähän mielä tuli, että asiam. Termonen mastaajan mielestä heti alusta alkaen esiintyi sopimattomasti, ja toht. Hartman oli mastaojalle sanonut, että hän ei olisi melmollinen Termosen kysymyksiin mas- taamaan, jonka mast. oli ymmärtänyt siten, ettei lainkaan ollut melmollinen mastaamaan ennenkuin oikeudessa ja minäkin puolestani olin mastaajalle ilmoittanut tuom. Termosella ei ole- man oikeutta ryhtyä kuulusteluun, kat- soen mastaaja parhaaksi määrinkäsi- tysten mälttämiseksi selittää antamansa selostuksen oikeuden edessä, ryhtymättä mihinkään yksityiskohtaiseen kertomuk- seen, kun ilmoitettiin, että on löytty hänen kirjeitään ja kirjemaihto tunne- taan. Tähän kaikkeen nähden ja huo mioon ottamalla, mitä ennen on esiin- tuotu, toimi.m että kaikessa tapauksessa edesmastuumaatimus, samaten kun muutkin maatimukset kaikissa osissa hyljätään. Syyttäjän alternatiimisesti tehtyyn maatimukseen mastaajan lan- gettamisesta edesmastuuseen siitä, ettei hän ollut ilmoittanut miranomaisille tai miehelleen aijotusta murhasta tah don mielä mastata, että ne periaat- teelliset näkökohdat, joista alussa mai- nitsin tässäkin omat huom. otettamat, kos- ka aijotusta rikoksesta ei ole tullut mi- tään eikä J:sonia edes murhayritykses- tä ole rangaistu ja että mastaaja, joka, kuten ennen mainittu, ei ollut kuullut suoranaisia uhkauksia, ennenkuin J:so- nin miimeisessä kirjeessä, oli miestään marottanut. maikka ei itse ollutkaan uskonut J:sonin todella aikoman lopul- lisesti ryhtyä murhantekoon, sitä mä- hemmän silloin tietää, että J:son tulisi murhan tekemään ja että kantaja itse, samaten kuin useat muutkin henkilöt oli kuullut J:n uhkauksusta, antamat- ta niille erityistä armoa. Pyydän erit- täin huomauttaa tapauksesta jouluk. 19 p. pappilan pihassa. Lisäksi tahtoo mastaaja, joka kylläkin tahtoo saada kulunsa kormatuksi, mutta ei ole nyt tilaisuudessa näitä menojaan luette- maan, erittäin niistä riidellä, johon lain mukaan pidättää itselleen oikeuden. Asiamies Procope jätti samalla oi- Käyttäkää aina WAASAN AURA Rullalankaa! feubelle joitakin kirjelmiä, kuten ot teen Johanssonin tuomio-pöytäkirjasta Ruotsin Alatornion käräjiltä, tohto- rinna Hartmanin kertomuksen tapauk- sen kulusta ja homin. leski Matilda ?!ordensmanin Kuopiosta kumauksen mastaaja rma Junneliuksen elämästä miehensä eläinlääkäri Hellmanin kanssa, jota amioliittoa piti kaikin puolin on- nellisena. Muualta Suomesta. — Kuollut. T. k. 21 pnä kuoli Kristiinankaupungissa toimittaja Vih- tori Robertti N t e nt i 40 muoden ikäisenä. Opiskeltuaan pölyt, opistos- sa oli mainaja kansakoulun opettajana joitakin muosia sekä toimitti „Suupoh- jan Kaiku", ..Kaskisten Lehti'- ja „Etelä-Pohjanmaa"-nimisiä sanomaleh tiä. Ollen kirjapainotaituri sai hän mäliin itse latoa ja painaa lehtensä. Uuttera ja mäsymätön työmies, läm- min suomalaisuuden harrastaja mai- naja oli. — Joensuun orkesteriin on otettu soittajiksi m. m. O t t o E r- m i n g Oulusta, toimien myös sikäläi- sen tormisoittokunnan marajohtajana ja solistina: sekä tenoritormensoittajaksi OttoSchuchardt samoin Oulun orkesterista. — Korwaussummia Turun he- mosmakuutusyhtiöltä omat saaneet seu- raamat: E. Aartola Kuusamo 200 mk. H. Haataja Säräisniemi 375 mk., I. Hokkala Oulujoki 285 mk., O. Herrala Pulkkila 180 mk., I. Juutu- nen Suomussalmi 112:50 mk., I. Kakko Ii 85 mk., H. Karjalainen Simo 350 mk., K. Karjalainen Tai- malkoski 337: 50 mk., O. Keränen Suomussalmi 240 mk., S. Kinnula Pudasjärmi 172: 50 mk., M. Kurkela Haukipudas 185 mk., I. Kylmäaho Kestilä 100 mk., E. Leinonen Palta- mo 225 mk., H. Luokkanen Pudas- järmi 375 mk.. I. Mikkola Temmes 187: 50 mk., I. Mäki-Hirmelä Li- minkä 450 mk., I. Niemelä Utajärmi 185 mk., O. Seppänen Suomussalmi 300 mk., F. Similä Kemijärmi 375 mk.. H. Turpeinen Haapamesi 205 mk., H. ZVääräniemi Pudasjärmi 300 mk. ja H. Wäätäjä Kuimaniemi 325 mk. — Työnantajain lakkowakuu- tnsyhtiö päätetty perustaa. Maa-