N:o 79 — 191© KAIKU. Keskiviikkona Heinäkuun 13 päivänä. Pohjois-Suomen Maanmittaus toimisto. Kansankatu 21 Puhelin 533 Kiinteimistökauppoja Maanmittaustoimia y. m. — Kaupunkien hypoteekkikas san laina. Mikäli ..Frankf. Zeit." tietää, on t. k. 6 päimästä Suomen kaupunkien hypoteekkikassan 4,500,900 mkn suuruinen 4 ja puoli pros. lai- nau 2:n sarjan obligatsiooneja ollut, samoin kuin aikaisemmin noteerattuja kin, saatamana Frauksurtin pörssissä. Duiun kaupungista. — Kuollut. Maanantai-iltana maipui täällä kuolonuneen kodissaan rouma Katariina Helander s. Petäjistö, seitsemänkymmenen neljän muoden manhana. Vainaja oli syntynyt Rautiossa Jouduttuaan nuorena naimisiin teh tailija Klaes E. Helanderen kanssa muutti hän Ouluun, jossa miehensä perusti waskiwalimon, siihen aikaan suurimman Suomessa. Tarmokkaasti otti mainaja osaa miehensä toimintaan muun muassa hoitaen suurta työmäes töä omassa kodissaan, kuten siihen ai kaan liikealalla oli tapana. Luonteel taan oli mainaja suora ja maatima ton. Hellää, uhrautumaa perheen äi tiä jäi suremaan kaksi tytärtä, kolme poikaa ja laaja sukulais-- ja tuttama piiri. Hellään syliinsä kätkeköön isänma kunnollisen tyttärensä! — Elinkeinoilmoituksia. Enti nen poliisi Jaakko Lindström ilmoitti eilen maistraatissa alkamansa täällä harjoittamaan ajuriliikettä. Tehtailijan leski Ida Jokisalo il moitti jatkamansa miesmainajansa sa tulasepänliikettä toiminimellä „F. Os kar Jokisalo". Konttoristi Nestor Hietala ilmoitti amaamansa täällä asian- ja paikan Välitystoimiston toiminimellä „Poh jolan asioimis- ja paikanmälitystoi misto". — Juopumisesta y. m. sakotet tiin eilisessä raastumanoikeudessa 4 eri henkilöä 20—35 markkaan. — TappeluSt« kadulla oli eili seen raastumanoikeuteen haastettuina pika-ajurit Oskar Heikkilä ja Jaakko Kemppainen, joka joku aika sitten sai luman harjoittaa pika-ajuritointa. Raastumanoikeus lykkäsi jutun enem män käsittelyn ensi elokuun 2 päi- mään mastaajien mainekirjain hankki- mistä marten. Mastaajain on oltama yllämainittuna päimänä saapumilla tuonnin uhalla. Jaakko Kemppaiselta kiellettiin pika ajurintoimen harjoittaminen. — Murtovarkaudesta syytetyt, mangittuina olleet Juho Laihia ja Millian H. Korhonen, olimat jälleen tuodut eiliseen raastumanoikeuteen kuu- lusteltamiksi. Kuten muistettanee, tuomittiin mai- nitut miehet, syyllisinä kauppahuone H. W. Snellmanilla tapahtuneeseen markauteen, mutta Laihian malituksen johdosta oli homioikeus jutun raastu- ivanoikeuden uuteen tutkintoon palaut- tanut. Todistajana kuulusteltiin kulkukaup- pias Tennbergiä, joka m. m. oli os- lanat tamaroila yllämainituilta syyte tyillä. Raastumanoikeus katsoi selmille käy- Alarastettu leipä. Suomennos. Nuori kreimi d' A u c o r otti kauan haettuaan hamannasikarinsa laatikosta, viti sitä nenänsä alalla, niinkuin hui- lunsoittaja huiluaan, haisteli sitä ja asetti sen miimein kormunsa ääreen silitteli sormellaan sen päällyslehteä, niinkuin ainakin oikeat sikarin tuntijat iekemät; tämän tarkastuksen lopetet- tuaan sanoi hän hilpeästi: — Se lemuaa hymältä ja „laulaa" miellyttämästi. Olipa kysymys hy- mistä miineistä tahi hienoista sika- reistä,niin ystämällämme Baryan'illa on aina paraimpia lajeja. Mutta sanokaa minulle, jatkoi hän kääntyen erään tupakkasalongissa keskusteleman mierasryhmän puoleen, — sanokaa minulle, huomasitteko minkälainen hipiä rouma Baryan'illa oli tänä iltana? — Ai niin, se oli neilikan, kame- lian, malkoisen ruusun — — Missä teidän silmänne oli? sa- noi d'Aucor. — Ettekö nähneet hänen olleen yhtä malkoisen kuin mastaleimotun nisulei- män. Kaikki nauroimat. Tiedettiinhän pohjattoman rikkaan pankkiiri Baryan'in maimon olleen erään Montmartre kadun marrellaasu- man mähäisen leipurin tyttären ja nuorena tyttönä ollessaan seisoneen tiskin takana ja myöneen leipää. D'Aucor ei ollut mikään huono eli ilkeä ihminen. Ei suinkaan. Monen mielestä hän päinmastoin oli oikein neen, että mastaajat miime syyskuun | 29 päimänä olimat murtautuneet kaup- pahuone Snellmanille, mieden tama- raa 1,000 markan armosta ja rahaa! 50 mkaa, joista kuitenkin saatiin ta- kaisin tamaraa 230 mk. 50 p. edestä ja j rahaa 50 mkaa ja tuomitsi oikeus niin- ollen Juho Laihian kolmikertaisesta I markaudesta pidettämäksi 3 muotta! kuritushuonessa ja olemaan kansalais- luottamusta mailla määräajan ja j William Henrik Korhosen toiskertai-| sesta markaudesta 2 muodeksi kuritus huoneeseen, yhdistettynä Wiipurin ho-^ mioikeuden tuomitsemaan 1 muoden rangaistukseen eli yhteensä pidettämäksi kuritushuoneessa 2 muotta 8 kuukautta ja olemaan 5 muotta kansalaisluotta- musta mailla. Sitäpaitsi tuomittiin mastaajat mak- samaan todistajilleen kuluja yhteensä j 85 mkaa 80 penniä. Asia alistetaan Waasan homioikeu- den tutkittamaksi ja mastaajat saamat^ 30 päimän kuluessa tehdä muistutuksia yllämainittuun oikeuteen. Miehet pas-j sitettiin toistaiseksi laäninmankilaan. — Suurwaras oikeudessa. Ei liseen raastumanoikeuden istuntoon oli tuotu tutkittamaksi suurmaras Henrik Hesekiel Lampinen jonka Raahen mis- kaali hiljattain pani rautoihin Lapin asemalla. Lampinen oli kesäk. 20 pmä tunkeu- tunut Kuopiossa määrillä amaimilla insinööri Rissasen asuntoon, marastaen sieltä m. m. kultakellon, doublemitjat ja lyyryn, jotka kumminkin on saatu takaisin. Kuopiossa markauden tapah- duttua sähköitettiin m. k. 24 ja 26 p:nä täkäläiseen poliisilaitokseen, jotta tiettiin miestä rumeta täältäpäin etsi- mään. Tultuaan Ouluun möi L. marasta- miaan tamaroita kultaseppä Petterso- nille anastamansa naisen kultakellon, maihtaen toisen doublesormukseen. Kel- loseppä Karmoselle maihtoi L. naisen doublemitjat miesten kelloon. Täällä teki Lampinen markautensa 27 päimän mastaisena yönä, murtau tuen neiti N. Nordbergin kansallispan- kin talossa olemaan asuntoon, mieden amonaisesta piirongin laatikosta kultai- sen naisten sormuksen, armoltaan 45 mkaa ja lisäksi piirongin päällä ole- man säästölaatikon, jossa oli 500 kap- palella pennin rahoja sekä ulkomaalai- sia että hopearahoja muutamia kappa- leita yht. 13 mkan edestä. Samalla kertaa marasti L. Raahesta nt» Nord- bergin luona mieraileman neiti A. Vanhalan 70 markan armoisen kulta- kellon sekä rahaa 7 mkaa. Markauden Tehtyään möi Lampinen marastamiaan esineitä kultaseppä Petterssonille ja Pe- kurille. Myymänsä tamarat on saatu ostajilta takaisin. Oikeudessa kämi ilmi että mainittu L. on tehnyt markauksiaan paitsi Kuo- piossa m. m. Pormoossakin, jonka L. kielsi jyrkästi. Kaikesta päättäen on Lampinen oi kein ammatti rosmo, sillä häneltä ta- mattiin mangittaessa 71 kappaletta amaimia, tiirikoita y. m. Muuten oli moro esiintynyt joka paikassa hienon »gentlemannin lamalla". Neiti Nordberg ei puolestaan maa- tinut mitään edesmastuuta, kunhan saa takaisin marastetun kellon ja sor- muksen, tekemällä mitään maatimuksia niihin esineisiin nähden, joita ei ollut takaisin saanut. Samoin maati nti A. Vanhala ainoastaan marastetun kellonsa takaisin, jättäen maatimuksensa muuhun marastettuun omaisuuteensa nähden. Dleisen syyttäjän pyynnöstä mas taajan mainekirjan ja lisäselmitysten hankkimista marten, lykättiin asian enempi käsittely t. k. 20 päimään, jol- loin asianomistajain neitien Nordber- gin ja Vanhalan on oltama saapu- millä, jos katsomat etunsa sitä maati- man, samoin neiti Engelbergin on ol- tama itse tai asiamiehen kautta saa- millä. — Ajoi hew»seeu pahli ja särki pyöränsä. Eilen illalla klo 0 tienoissa ajoi eräs polkupyöräilijä ja I käsityönopettajaksi Siemin Kiiskilän pika-ajuri yhteen Koulu- ja Pakkahuo- kansakouluun on malittu Hilda Paju neenkatujen kulmassa sillä seurauksella, nen Keuruulta, että hemonen kaatui, loukaten jalkojaan o*- • t «•* - nimelen kohdalta merille asti samoin fuuluu 100 markan sakon uhalla mel ^ silmäkulmaansa. maittaneen Pudasjärmen kunnan suo ratikalta särky, pyora a,wan J ritt(Smoan cnncn ^ mutta miehelle e. m.taan mam.Namam- kansakoulun opettajalle sen raha P"? .,?? a 5 " ^ P 0 ' /™ 11 palkan, minkä kunta on sitoutunut sa pqoralla komast. a>oa marsinkin katu- tou , un opettajalle palkkana mak rutmissa. samaan sekä ennen kuluman muoden — Laitvaliike. Wiime maanan- loppua suorittamaan ne menot, mitä taina saapui tänne hollantilainen höy- koulun ylläpitoa marten on ollut ja rylaima „Poeldijk", ottaakseen paperi- mihin kunta ei ole maroja osoittanut P uita ' — Esitelmiä keuhkotaudista ja — Armeenialaisia kerjnreita sen vastustamisesta tulee lääket on liikkunut näinä päiminä kaupun- kand. E. W. Herma, tuberkukosin mas gissamme, anoen talosta taloon. Heillä tustamisyhdistyksen toimesta pitämään on mukanaan mihkonen, jossa muuan Tornionjokilaaksossa seuraamissa pai piispa kehoittaa onnettomia kerjureita koissa: ÄBS . Morniolla. Alkkulassa (kansakoulu! juuri ropomme antaisimme, kun meillä on „omasta taostakin" tunnetuitakin la) torst. 14 p. klo 10 a. p. Dlitorniolla, Närkissä torst. 14 p. puutteellisia, jotka tuskin liikaa apua *f n 9 : „ A . r HU ^ 1. 100 ' ngyjuiMi Dlitorniolla, Kaulinrannalla, (kansak.) torst. 14 p. klo 7 i. p. , . . . , _ Turtola, Juoksenki (kansak.) perjant. — Laauinw,r5am,ehet. Sitten- 15 p. klo 10 a. p. kun Paamolan piirin nimismies Matti Turtola, Kirkonkylässä (kansak.) per- Perttunen ensituleman syysk. 1 p:mään jant. 15 p. klo 2 i. p saakka on määrätty hoitamaan mara- Turtola, Pellossa (kansak.) perjant. lääninsihteerinmirkaa täkäläisessä lää- 15 p. klo 7 i. p. ninhallituksessa ja hänen tähänastinen Turtola, Orajärmellä (majatalossa) sijaisensa senaatm ylimäär. kopisti laumani. 16 p. klo 10 a. p. Yrjö Holmström pyynnöstään mapau- Turtola, Sieppijärmellä (kansak.) lau tettu hoitamasta nimismiehenmirkaa want. 16 p. klo 6 i. p. mainitussa piirissä, on lääninhallitus Kolari, Kirkonkylässä (kansak.) sun- t. k. 11 p:nä määrännyt poliisikons- nunt. 17 p. klo 6 i. p. taapeli August Jundenin sanottuna , . , aikana hoitamaan mielämainittua ni- ? on saatamana yh- mismiebenmirkaa distyksen lulkaisemm lentokirjasia ,a L?nga7 piirin nimismies Knut Moin 0.. »lyös yleisöllä tilaisuus liit- Virzenius on yksityisten asiain takia yhdistyksen jäseneksi. P.-P saanut mirkamapautta kahden miikon — Jkäwä tapaturma sattui mii- ajaksi, t. k. 11 p:stä lukien, ja on hä- me sunnuntaina Kellonkylässä pide- nen sijaisekseen siksi aikaa määrätty tyissä arpajaisissa. Kun Hannes Kos- poliisikonstaapeli P. Leimiskä. kela Koskelankylästä, heitti kuulaa, sat — Ulosottomiehet. Haapajär- tui kuula sahantyömies Jaakko Kuima- men kihlakunnan kruununmouti on 11-muotiaan pojan päähän sillä oikeutettu ulosottomiehenä Pyhäjärmen seurauksella, että pääkallo meni halki, nimismiespiirissä t. k. 15 p:stä kulu- Poikaa, jonka tila on hymin huono, man muoden loppuun saakka käyttä- hoidetaan täkäl. lääninsairaalassa, mään myöskin poliisikonstaapeli Olli Maromaisuuteen urheilutilaisuuksissa Nousiaista. tämäkin surullinen tapaus kehoittaa. Wahwistetut säännöt. T. Oulujoen tilattoman wäes- k. 11 p:nä on lääninhallitus mahmis-I ^ön hautansapurengas on alotta- tanut Kalajoen kunnan paloapuyhdis- uut toimintansa, käännöt omat saa- ttikselle uuden sääntöehdotuksen. neet asianmukaisen mahmistuksen sekä . ... tarpeelliset toimihenkilöt malitut. — ^rtolatsuudesta tuomtttu. Johtokuntaan kuulumat: M. Kyl- T. k. 12 pnä tuomitsi lääninhallitus mänen, E. Autere, K. Sassali, Fr. 1 2 6 7 2:56 32 „ 2:5619 „ 2:63 20 .. kaupungista katosin oleman it- K„zkin'en. I. Löthman, S. Lohma ja sellisnaisen Fanny Karoliina Henellin ^ Nuutila en Ilr r * a ^ e§ta * ir to lai^uu b es ta ^ pi dettä-1 Renkaan tarkoituksena on antaa jä- maksi kolme kuukautta yleisessä tyossa. | | cn ^ en ^ omaisille heidän kuolemansa jälkeen hautausapua 100 mkaa. Jä- seneksi pääsee 50 pennin sisäänkirjoi- Sulun [aasin «MjMilMs. !p7uks°"ä^ Alempana mainitut meijerit omat jokaiselta jäseneltä, oman ilmoituksensa mukaan saamutta- Jäseneksi haluamat mouvat umoit- neet 22 p. kesäkuuta lähettämästään tautua Märtön, Erkkolan, Kauppilan, moista, mapaasti Hangossa, seuraamat Kastellin ja Pikkaraisen mailla asumat hinnat, nimittäin: W. Peuralle (Erkkolan maalla), ;oka tm ■ 1 o -100 -x on jäsenmaksujen kantaja. Pohjois- Meijeri n.o 1 >.: oi 8^. ast. moit. p UO i e tI a jokea Oulunsuun kylässä K. Komalalle. Parkkisen maalla sekä Pyykösjärmella ja Port'artturissa ot- taa jäseniä mastaan A. Wuoti. Ali- Yhteensä 153 ast. moita! Koskelan kylään ja Kiminiemeen ma- ^ ^ a > r-o litaan' paikalliset asiamiehet. — Siis 2 s ^°. , em 0 r-. 0 ^ ^ ryhtykää jäseniksi renkaaseen, sillä saa- keskihinta ^ mk. 54,i p., alin hinta 2 mähämarainen edes kunnolla mk. .>1 p. | maisensa hautaan. — Mielilvikaiueu saatu kiinni. Noin kolmisen miikkoa sitten katosi Ulkomaamatka. Kansak. tar-1 Haukiputaan Kellonkylästä mielimikai- kastaja K. Kerkkonen on saanut luman nen mies, Särkkinen nimeltään. Mies tehdä hänelle ennen myönnettyyn ulko- oli amojaloin kulkenut Uuteenkaarle- maamatka ohjelmaansa sellaisen muu- byyhyn saakka, jossa poliisit ottimat toksen, että hän saa käydä Pariistn hänet kiinni. Eilen illalla tuotiin mies kouluhygieenissä kongressissa, joka pi- kotiaan Kellonkylään. Runsaassa mii- detään 2—7 päiminä elokuuta. kossa oli hän kämellyt tuon edellämai- Kansakoulunopettajat. Haa- nitun matkan. Mies kuuluu yhden pameden Karsikaskylän kansakoulun kerran ennenkin länä kesänä tehneen oyettajalsi on malittu Lauri Heikkinen saman matkan. Sotkamosta ja mäliaikaiseksi opettajat- — Martaita liikkeellä. Viime tareksi Haapameden kirkonkylän kansa- miikon keskimiikkoa masten yöllä kämi kouluun. Kristiina Fisk Hailuodosta; moroja Järkkälän talossa Kaakamossa, hymä ja kiltti poika. Mutta hän kuului niihin nuoriin miehiin, joiden mielestä sukkeluuksien lasketteleminen toisten kustannuksella on kelivollista, unhan maan saamat kuulijansa nau- rama^n ja jotka pitämät aiman luon- nollisena, kiittääkseen ruoasta, lausua )ilkkasanoja isännästä. Sellaiset ihini^ et eimät kentiesi aina tee sitä itsemal- tiudessaan eli kemrztmielisyydessään, maan pikenimin halusta, näyttääkseen k. ilsekkäisyyttään. Niinkuin sanottu, naurettiin ja d'Au- cor oli ihastuksissaan moittamastaan uosiosta. Hän sytytti hamannansa piti samua !auan suussaan niinkuin hienoa liköö- riä ja huudahti: — Niinkuin oikein lemuama, masta- eimottu mehnänen — Samassa keskeytti hän aiman kuin touhusta kimettyneenä. Baryan oli enenkään huomaamatta tullut seuran uo ja laski nnt kätensä tuttamallisesti hänen olkapäälleen. Hän oli kuullut aikki. — D'Aucor rakkaani, sanoi hän ^mallisella, luonnollisella äänellään, — saanko kertoa teille pienen kerto muksen? Herrani, jatkoi hän, — ken- ■'iesi tekin tahdotte kuulla sen? Tuoleja nostettiin lähemmäksi. Nolo iljaisuus mallitsi tuossa pikku seu- rasja. — Niin, alkoi pankkiiri Baryan, — errottamani on jotenkin kummallinen historia. Se moipi olla hymä ruoan- ulatukselle ja moi kenties sen lisäksi edistää herroj,.ni saamaan toisenlaisia yhteiskunnallisia käsitteitä. Se on ker- tomus eräästä köyhästä pojasta, joka ei koskaan ollut tottunut olemaan yksi- iiään elämässä, eikä seisomaan omilla jaloillaan. Ette kenties aamista her- rani, kuinka maikeaa ja mäsyltämää elämän maaniie moi olla, erittäinkin kun ei ole marma, löytääkö jotatin olinpaikkaa, jossa möisi lemähtää. Ainoastaan ne, jotka tietämät, mitä tahtoo sanoa kenkärajoissa kulkeminen lnatkclsaumci kädessä, ainoastaan ne tietämät kaiken elämän tuottaman kat^ keruuden ja ainoastaan ne ymmärtä- mät armostaa miimeinkin saamutta- maansa onnea. Kertomukseni poika oli tuskin kah deksaatoista muotta täyttänyt kadot- laessaan äitinsä. Isänsä oli kuollut jo aikoja sitten. Hän oli ollut arkki- tehti ja kuoltuaan olimat hänen ystä- mänsä laittaneet hänen keskelleen tu- pakkakaupan kaukana eräässä Bretag- nen pikkukaupungissa. Nyt kuoli hän- kin, eikä jättänyl jälkeensä muuta kuin pari sataa srangia. Raskaalla mie- lellä, tuo mähäinen summa taskussaan, läksi poika Pariisiin. Tuollaisissa ta- pauksissa matkustettiin ennen manhaan Kaliforniaan eli toisiin Ameriikan kultalähieisiin etsimään rahaa ja onnea. Matkustettiin yhtä köyhillä rahama- roilla, (?li kuten nyt sanotaan hiukka- sella) kuin omillatunnoillakin. Oltiin malmiita heittäytymään mihin tahansa, uskaltamaan kaikkea, tekemään kaikkea, ainoastaan kultaan käsiksi päästät- seen. . . Mutta tässä puhumani nuo- rukainen pysähtyi Ranskaan, marus- lettuna ainoastaan hymällä tahdollaan ja suoralla luonnollaan. Tuttuaan lemottomaan, meluamaan, hyörimään Pariisiin, tuli hän melkein hourupäneksi. Monet kadulla kiiruusti kulkijat simu kulkiessaan puukkimat ja tyrkkimät, ajajat maurusimat, kun ei kyllin pian kiiruhtanut yli kadun, tu- hannet möhäpätöisyiidet ja vikku-ereh- dykset hämmensimär ja huolestuttimat häntä. Ah, missä olimat nuo hiljai- sat, rauhalliset kadut, nuo pienet jnr- kät kadut hänen omassa Bretagnon pikku kaupungissaan, jossa kansa ilta sin istuskeli talojensa omien kynnyk- sellä ja poltteli piippuaan rauhassa jc: lemossa, jossa akkunoista toistensa kanssa tuttamallisesti keskusteltiin, jossa talot olimat mataloita ja pieniä leikellyine räystäineen ja jossa päimän ainoa tapaus oli lönkyttämän ja rä- inisemän raskaan postimaunun tulo. Hän etsi heti halman hotellin syr- jäisessä kaupunginosassa. Hänelle an- nettiin pieni, kylmä ja ikämä huone, mutta kun siinä oli sekä kaappi peili- omineen että punaisella millamaatteella merhottu leposohma oli se hänestä melkein loistamaa. Siitä huolimatta hän pahojen unien maimaamana nuk- kui lemottomasti ensimäisen yön. Kun hän aamulla nousi ylös ja katseli akkunasta, näki hän metsän yli samu- piippujen paljouden, harmaan lempeän taimaan, josta hänelle johtui mieleen Bretagnen aina alhaalla häilymät pilmet. Hän tuli ajatelleeksi kotipuol- taan ja tämän muisto antoi hänelle uutta rohkeutta ja uutta tarmoa. Hän läksi Paariisin liikekeskustaan, jossa suuret pankit ja liikehuoneustot sijait semat. Mutta taisiko hän oikeastaan muuta kuin sen mitä oli äitinsä tupak- kakaupassa oppinul? Hän saattoi punnita ja laskea, hän tiesi erilaisien mieden talon pirtistä yönaikaan mus- tat kengät, pieksut, hatun ja noin ky m- menkunnan kiloa leipiä. Nuuskijat olimat tulleet akkunasta sisälle, sillä se ei ollut oikein paikoil- laan, kun markaus aamulla huomat- tiin. Vorot olimat luultamasti kulkujät- kiä, sillä niitä oli edellisenä päimänä käynyt yllämainitun talon pirtissä, armattamasti ottamisenarmoista tama raa katselemassa. — Kannanhoidon kilpailussa Kärsämäellä, jonka sikäläinen maalais- seura toimeenpani Talousseuran myön- tämällä 175 markan apurahalla, sai- mat palkintoja seuraamat maanmilje- lijät: I p. 70 mk. Erkki Myllylä; II p. 50 mk. Jaset Pietikäinen; III p. 35 mk. Tuomas Korkatti; IV p. 20 mk. Tapani Norrola. Kilpailijoita oli 8. Kun Talousseuran myöntämästä apurahasta tuli tieto masta kemättal- mella, ei kilpailuissa saamutettu niin loistamia tuloksia kuin oli toimottu. Palkintotuomareina omat toimineet maanmiljelijä Samuli Lapiolahti ja maanmiljelystyönjohtaja Urho Soisalo. — Haapaveden kylpylaitok sessa on kesäkuun ajalla ollut seuraa- mat kylpymieraat: Laura Anttila, emäntä, Piippola; Liisa Jarma, emäntä, Piippola; Hugo Molin, kirkkoherra, Haapamesi; Ä. Muttonen, opettaja, Haapamesi; A. Kauppinen, konttoristi, Haapamesi; Johan Väänänen, kaup- pias, Haapamesi; Maiju Väänänen, rma, Haapamesi: Gust. Eajan, kaup- pias. Kärsämäki: Lomisa Hoijar, rma, Vaasa; Hulda Hoijar, neiti, Vaasa; Väinö Pirttikangas, maalari. Haapa- mesi; L. Vatjus, maanmilj.. Haapa- mesi; Tyyra siunnas, rma, Haavamesi: Vihtori Kunnas, eläinlääkäri, Haapa mesi: Salomon Kimelä. maanmilj.. Ilmajoki: Reeta Peltonen, emäntä, Piippola; Juho Heiko, maanmilj., Liminka; Aappo Kärppä, maanmilj., Liminka; Iisakki Paamalniemi, työ- mies, Romaniemi; Hilma Sibelius, neiti, Haapamesi; Anni Pöyhönen, neiti, Haapamesi; Elsa Pöyhönen, neiti, Haapamesi; Nora Pöyhönen, romas- inrouma, Haapamesi; T. Janhonen, pastori, Haapamen; Nelly Lemonius, ohtorinrouma, Haapamesi; Gerda Dyhr, apteekkarinrouma, Haapamesi; M. Koskitalo, emäntä, Rantsila: Maiju Lindgren, neiti, Oulu; Teuivo Sandell, metsänhoitaja, Haapamesi; K. F. Man- nil, tuomari, Haapamesi; Verna Els- ming, neiti, Haapamesi; Kaisa S. Kaakinen, emäntä, Pulkkila; Emmy Snellman, neiti, Haapamesi; Hanna Muttonen, emäntä, Haapamesi; Frans Gestrin, insinööri, Haapamesi; Olga Vengell, opettajatar, Hämeenlinna; Sosie Hölinän, rma, Raahe; Toimo Vähänen, kaupanhoitaja, Tornio; Ebe- iard Auminen, kauppias. Pihtipudas; Iida Villenius, neiti, Hämeenlinna; Amanda Koimisto, neiti, Hämeenlinna; Hilda Jhaniemi, neiti, Hattula: Ema Sandman, netti, Oulu; Hilma Lind- gren, rma, Heinola; Elli Elsilä, neiti, Liminka; Elsa Leinonen, rma, Oulu; Aune Laurikainen, neiti, Haapamesi; Anselm Heikkilä, maanmilj., Simo; Sofia Pekkala, neiti, Oulu; Emma Mekkala, neiti. Oulu; Georg Dyhr, apteekkari, Haapamesi; Anna Perttu- nen, neiti, Oulu: Helmi Maunula, neiti, Oulu: Taami Likander, maan- milj., Saarijärmi: May Grönberg, neiti, Uusikaarleby; Rosa Öhman, neiti, lusikaarleby; V. A. V. Oksa, opet- aja, Oulu: I. K. Oksa, opettaja, Oulainen: Maria Hedman, rma, Oulu: Ester Hedman, neiti, Oulu: Ellen Jung, rma, Lappajärmi: Ztemala, rw-i, Kuopio: Tilda Heiskanen, emäntä, Pulkkila: Anna Paldanius, itsellinen, Haapamesi: Anna Haggren, neiti, Oulu: N. Hedman, neiti, Oulu: Maria Erkkilä, emäntä, Kittilä: Maikki Törn- gmist, rma, Haapamesi: Elli Jääske- läinen, rma. Salo: Edla Mustaparta, neiti, Tornio: Aada Nordlund, opetta- latar, Tornio: Selina Björnström, rma, Oulu. Yhteensä 72 kylpijää, sekä lisäksi satunnaisia kylpijöitä suurempi määrä. leiinapaperilajien hinnat, hänellä oli hymä käsiala ja osasi kelmollisesti oikein kirjoittaa, mutta siinäpä se oli- kin kaikki. Sen pabempi bän oli huo^ imslt puettu ja näytti rumalta, pit- kähkö ja kebirtynlätön kun mielä oli. Kaikkialle tuli hän liian niyödään. Jokapaikassa hän sai saman mastauk- sen: „tällä kertaa emme ilwi käyttöä mihinkään, mutta kirjoitamme beii kun paikka aukenee j. n. e. „Hymin ikämää" sanottiin ja lisät- tiin: „Mutta kyllä pian saatte ilmoi- tukseu meiltä". Tällä tamoin kulki tuo poika raukka omelta omelle. Ilsein ei bän kerinnyt kuin omelle kun jo poistamalla liikkeellä -viitattiin eli sa nottiin epäkobtelijaita sanoja. Lopuksi sai hän tyhjentää sen katkeran kalkin, että oli pakoitettu pyytämään oikeutta, ansaitakseen jokapmmäisen leipänsä. Eräänä iltana tuli hän epätoimois- saan kotiin hotelli-huoneeseensa. Oli muuan, täällä Pariisissa bymin tuu netuista pimeistä kuolettamista syksy- illoista. Alkoi hämärtää ja laimas tihruutteli hienoa, kylmää sadetta. Seinen aallottaret ulmoimat kamalasti kuin peloitetut eläimet. Koko päimän oli poika juossut liikkeestä toiseen ja nähnyt ainoastaan mälinpitämättömiä naamoja, pääupuistamisia ja pilkallisia hymyilyjä. Hänen mielestään kaikki nuo loistamat myymälöiden akkunat näytteilleasetettuine rikkauksineeii olimat sanoneet hänelle, että eikö tässä rik- kaassa, tuhlaamaisessa kaupungissa, jossa jokainen kulkee päämääräänsä kohti eikä kukaan pysähdy tielle, löydy Pello—Meltauksen tieasia. Pitkä on aika odottamal- la, sanotaan, Konttajärmen, Ruubi- järmen, Rattosjärmen ja Marrasjär- men kylät jännityksellä odottamat maan- tieasian ratkaisua postitienlinjalla Pello —Meltaus, joka, jos tämä tie tulisi tehdyksi, olisi näille edellälnainituillc ky- lille elinehto. Mainitut kylät omat näet kulkutien puutteessa saaneet jo muosisa- toja mieltää kitumaa elämäänsä, mak- samalla main tienmieressä asumille sitä hymäkseen käyttämille tiemeroja. Väes- tön surkeasta kulkutien puutteesta saavi selmän käsityksen, kun mainitsee ainoas- taan yhden kohdan, nimittäin sen, että ruumiit omat kantamalla kuljetettamat 2:n ja 3:n penikulman päästä, kun ei ole ajettamia teitä. Katomuosina oli mat jauhot ja muut elintarpeet kanta- malla tuotamat. On monta surkeutta, joita kulkuneumojen puute yksinään jo tuottaa. Täällä on ruununtorpparia ja mui ta mäkitupalaisia, joilla on hemoset ra- hanansiota marten. He saamat pitkät kemäimet ja syksyt elättää hemosiaan, jotka eimät muuta tee kuin syömät näitten kurjain ja puoleksi alastomain lasten perheiden pääomia, toisin sa- noen sen, mitä on talmella ansaittu. Toisin olisimat asiat, jos tietä myö- ten edes pääsisi hemosillaan rahtikuor- man noutamaan, saisihan siten jaubo- säkin irti perheelleen elatuksen anniisi. Väbämarasilla taloilla ynnä muilla on mitä pöyristyttämimmät huolet ke- sänaikana. Rahaa, rahaa tarmittaisiin, mutta ei saa kamaroitaan kaupaksi, en- nenkuin talmi tulee ja usein on nii- denkin armo jo silloin isosti alentunut. Metsähoidollisten syiden tähden 13- mä tie olisi suuresta merkityksestä, sillä tämän tien marrella omat miljoonat ruunun aarniometsät, joiden myytyä ei hallituksella menisi montakaan pro- senttiä, jos se maan tahtoisi edes tei:ä meille kurjille tehdä. Oulun läänin pohjan-peräläisille olisi täten jotakin byötyä ja ikuistettua muistoa tässä läänissä olemista ruu- nunmetsistä. Ennen omat täältä puista kootut miljoonat aina miety etelämaitten hy- mäksi. On herroja, komiteoita y. m., jotka muka tutkimat Perä^Pohjolan olojen parantamista, mutta roaikka kuinka tutkittasiin, niin tiet omat ennn tehtämät ja sitten masta muut seikat varannettamat. Noin kaksi muotta sitten ajatteli metsähallitus alottaa postitielinjan au- kaseminen Pellosta Meltaukseen ja tar- otukseen oli jo myönnetty lähes 6,000 markkaa kyläkuntien ia Turtolan kun- nan kuntakokouksen pyynnöstä, mutta mielä ollaan odottamassa mirkakuntain päätöstä. Eräät metsähallituksen korkeimmissa miroissa olemat mirkamiehet omat itse 'ulkeneet tätä tietä ja nähneet asukas- en suuren tien tarpeen. — Jos tie odellakin kerran tehtäisiin sen kautta Romaniemen radan yhteyteen ja siitä hän olisi suuri hyöty itse metsähalli- tuksellekin. Sentähden olemme nimenomaan ke- hoittaneet kirjallisella kehoituksella lää nimme Herra Kumernööriä panemaan kuntoon ylläkerrotun tien omassa lää nissään taloudellisten olojemme paran tamiseksi ja uskomme, ettei iämä kaikki ole mennyt kuuroille törmille. Uskom me, että kuitenkin läänimme korteim- malla mirkamiehellä on hymää tahioa auttaa kaikkien kurjimpia asukkaitaan yllämainitussa asiassa — sitä toinnm tubatlukuinen tien puutetta kärsimä mäeslö. Sitäpaitsi on tämän kirjoittaja inc nähnyt Kemin piirin ylimelsänboi aia Snellmanin ja metsähallituksen pää!!:- kön herra Hannikaisen kirjeen lionb.ika mitään paikkaa hänelle. Täällä hnn ei möisi elää. Lapsen ta:vul!a alkoi hän itkeä, ensin aiuian hiljaa itsekseen, sitten epätoimoisesti, ääneensä nvjyh- kyttäen. Mutta äkisti taukosi itkuuia. ^oku koputti omelle. Kuka se r oisi olla, joka koputtaa hänen omelleen? Eihän hän luntenut ketään. Hän meni ia au kasi. Suuri, paksu, har maatukkainen ja silkkihamein?:! inaiami seisoi oiucUa ja biinuiili kohieiiaa^u. „Woi, herraseni", sanoi hän niairillele- man imelällä äänellä, „asun tässä seinän takana, kuulin teidän nkemän, ja se teti minulle todellakin pahaa. Jaaa se koski aiman sydänjuuriini. Mutta ettekö häpeä itkeä, niin manha kun olette, suuri lapsi! Mikä on iaat- tanut teidät noin murheelliseksi? Onko ie onneton rakkaus? Tiedättekö miiä, eimät kanneimmatkaan naissilmät an- saitse noin paljon kyyneleitä. Uskokaa minua — maikka minua ei mielä moi kulsua manhalsi, niin tunnen minäkin elämää ja maailmaa". „Nitn mutta, rouiuani", sanoi tuo poika raukka, le erehdytte, en ole on- uettoman rakkauden tähden epäloi- moissani". „Mutta minkätähden sitteu itkette?" ..Sentähden, etten saa lyötä, sen tähden kun olen yksin maailmassa \a sentähden että pian kuolen nälkään ..Se on eri asia" sanoi paksu rou- ma. „Ette kentiesi ole syönyt xäi- mällistäkään tänään?" ..Ei minulla ole nälkä eikä ole lua syödä!" ,,Ia teillä ei ole hilkkuakaan tt'.s^ kussa?" U*ati