14 — 1910 KESKI-SUOMI Keskiviikkona tammikuun 10 pma — Painokanne „Jakobstad"-lehtea ivastaan. Pietarsaarelta, tammik. 17 p:nä. Oikeus on tänään 'hylännyt «Jakobstad"-lehteä tvastaan nostetun pamokanteen. Oikeus oli nimittäin sitä mieltä, etiä siinä kirjoi- tuksessa, joka on aiheuttanut kanteen ei ole kehotusta lain rikkomiseen. — Pohjoismainen silmälääkärikon- gressi Helsingissä. Siitä Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Suomen silinä- lääkärien kokouksessa, joka on aiottu pitää Helsingissä ensi kesänä, keskus- tekuin sunnuntaina Helsingin filmälää- karien kokouksessa. Erinäiisistä syistä päätettiin aiottu kokous lykätä wuo deksi eteenPäin. — Mamniespankti. Alkuunpani ]wt>en väliaikainen johtokunta kokoon tui 'laumantaina Helsingissä Kleinehin hotelliin tarkastamaan saapuneet osak- keemnetkidsemislistar. Tarkastuksesta kÄvi ilmi. että määrätty osakepääoma — 1 milij. mk. — on melkein täydelli sesi i merkiliy. Tämän johdosta pää- tetiiin kutsua osakkeenomistajat perus- tavaan Gtiökokoukseen tiistaiksi hel- mikuun 13 päiväksi. Mainituksi Päi- ivaksi toivotaan warmasti saataMan Mielä puuttmva summa nievkityksi. warsinkin kun useita listoja on wielä liikkeellä. — senaatti, mallasjuomasuostunt, ja eräs „Työmiehen" uutinen. Maa- ,Hanuria ,,Ti>öm : .-es" kertoo, eitä senaa- lin li>:rKip:fl:jeua neumonantajana ma l lasj u om^s u cst un ia a koskemassa a- siassa on ollut cnlinen senaattori Iii- lian Teilachius, jvnka lausunnon niu- kaisesti senaatti sitten tunnetun pää töksensä tässä asiassa teki. Tämän uu tisen johdosta on »N. Pressen" tiedus tellut asiaa senaattori Terlachiu?sel'a ja sanoi senaattori lausuneensa pala- miinameroon ja mallasjuimtasuosttln- nell« omistettu ja jota seurasi 35 «nt. oppilaan nimikorttia. — K:wa. „Walonpilttuja suomalai sessa sumussa." Otsakkeella .Menäläisen suojeluksen alaisena" kertoo „Golos Prawdi" por- tvoo-laisen torpparin Ekholmin Menäjän maamviljelysministerille osoitetusta tun- netusta anomuksesta. Sillä, että ano- mu s hyljättiin, ei ole mitään merkitys- ta, lausuu lchti. Sen sijaan on tärkeää: 1) itse se tosiasia, että suomalainen torppari tekee yleiselle tvenäläiselle tvi- rastolle walituksen puhtaasti suomalai- sesta mirastosta ja 2) että tämä tosiasia sopii 'hylvin huonosti yhteön Suomen sanomalehdistön alituisten Makuutusten kanssa siitä, että suomalaiset eilvät tun- nuZta muita, kuin omia paikallisia wi- ranomaisiaan. Myös7in ,/Dwjät"-Iehti panee merkille Ekholmin jutun samoin kuin Tampereen työttömäin päätöksen kerjätä apua ken raalikMvcrnööri Seyniltä. Mainittu suomi-syöjä pitää näitä m-Äompia ta- pauksia Malopilökuina suamalaiscssa su- mussa. Ne oivat ensimäistä pääsk)siä. jotka tuoivat Miestin siitä, kuinka Suo- mc n kansan smvät riivit herääwät muis- tamaan Bobrikoffin aikoja, jolloin suo- malaiset chömicchet ja torpparit, mcnctct- tijään liskonsa laillisten oikeuksiensa saa- ivuttamiseen paikallisten he>rarinsa awul- la etsisvät ja sailvat apua Pietarin ta! Menäjän teillä. „Divätin" silmissä näyt- tää kaikki nyt hyivin toiwehiklkaalta ja lehti »valittaa ainoastaan sitä, että Ek- Holm luultavasti teki anomuksensa Bockmannin ja Änipmvitshin aikana..jou- ka talia Uudenmaan läänin kuivernööri /Ott eivjl 1 lp:stä alkaen 'irlisanou- fofltäii anomuksen scn sijaan, kuin hänen ^ tlMltt iteoat'l>erin nhkllinen johtaja, hra °'isi tullut Mhettää ?irjc>l!inä. ministen- Mdoff Lindfors, joka sitm taas siir- neulvostolle >ia auttaa anojaa samalla.. , .«»in. tuin M n»I!„n,'t I™, S!?» raali Bobrikofs teki. Miia. Teaakterm johtokunta ei ole roicln — Kuinka on oikeastaan suomettare- laisten uskon laita? «Hämeen Sanomat" kirjoittilvat wiime llaucmtaina, eitä »suo- malaisen (suomettarolaisen) puolueen jäsenien usko «siamme oikeuteen ei hor- ju, mutta heissä woipi saada sijaa epäi lys ja epätoiwo". Kun «päilys ja epä- toitvo ottamat asuntonsa sydämeen, niin kuinkahan silloin on sen horjumattoman uskon laita? Eiköhän sen ole hankitta- iva itselleen toista asuntoa, silloin kuin epäilys .ja epätortvo astumat sisään? — Niin ainakin tapahtuu muissa kuolelvai- sissa. Suomettarelaiset kai owat jos ..Hämeen Sanomat" otvat totta puhu- neet, sellaisia ihmeolentoja, joiden sydä- missä samalla aikaa ja samasta asiasta »voi asua epäilys ja epätoiivo ja — hor jumaton usko. Kaksinaamaisuutta he o5vat kyllä monessa asiassa osottaneet, ehkä tämä yMuonnollinen olotilakin on heille mahdollinen. Haapchlä, Suomalaisen tcaltciln BilJo* ria 3:s, arw. S. G. — Wäinö Kataja, Uuteen elämään, La:n ano. K. W. — Kiertokatsaus: Englannin na't>» ten äänioikeuSwistelv, kirj. Lilma Hai- nari. Kirjallisuutta ja taidetta. ÄisMmttma jchtchxtmcsj» Bobrikossin henki liitelee työttömäin päätöksen yllä. lausim „Swjät", ja oivat täiä eroiMyntöä 'käsitellyt -eifä ivoida taan nähden, eitä eduskunnan päätös ilaliuttaivat ilmiöt aiheii- »varmuudella sanoa, onko sitä sisältäisi 'lnnkeulumisen yksilyijen elin- Scl)n on 93o6ru ip-j>x^äwä HoipuAiiseina. Ieino-oikeu>teen hm bämSfi^ii lossin »oikeana kätenä", lausuntotapa. jota ruotsinkiMoiset sanomalehdet käl)t- tÄvät sokvauSsanana, mutta jota kansa seAvästi pitää kunnianimenä. leino-oikelrteen kun pääiöksen wahwls^ talminen olisi melkein soma kuin was- taaävain teollisuuden haara in furis ra= minen. Hallilusmuodon 4G §:ti ic-- »vellutlomiscn suhteen oli fcnc-nttori Serlachiuksen lausunio kuulunut sii hen .suunliaan, et.ä hän ei woi lausui sii'iä mielipidettään, ko-^a ei olo eri- koislunlija wa-!ii'0-oikeuden alalla. — «uomcttarelaisen puolueen waa lijulistus on nyr juiaisiu. Zunä ia- noraan m-m.: Merikannon ooppera 'Elinan surma'. Oskar Merikannon uudesta oopperasi ta ..Elinan surma", joka näinä väitvinä on lvalmistumit, on ..Tamp. Sanomis- sa" scuramva selostus: Oopipe>ra, jonka libreton on kirjoitta- — Huhut kenraalikulvernöörin apu laisesta. Eilispäiirän „<Äolos Pralv- din" mu^on on kenvcÄi TÄmatshefs Peesoonallicsestj ilmoiitanur, että jano- nut hra Jalmari Finne, on s-nä !,'ök !i- ma lehdissä oilleet huhlll hänet muulta- nen, cnsimäincn nÄ )tös on kirkon cbiiS. »Hollitjjljoir ilmoiiuCjisKi päällä.'!! mist'siaan tai nimill)ksestään toiseen taa knivaaiva kohoawa mäkirinta, minkä tulee rarkaisomimpona tysyiiiykien^i N!,l wirka<in, »varsinkin hänen nimirtämi- kiiipcella Mcsilahden kiekon muurit Yual:tta:uiUaif:n; roaltiopämj Ilä oloma.i;i seslääu >Tuomen kenraalikuvernöörin h^wat. TcM-akunta poraillaan malmit smÄasasia, lcchinnä sm Väliaikainen apulaiseD owa: fotcnoan perättömiä, tdcifiie astumista Herranihuonce-ren; j^ärjeSlell) Venäjän >ival^^tunna!'.-ra- >teinat.li sanoi, ettei hän itse tiedä iin- siinä joukossa nähdään Tuomelan isän- Casioon suorilellÄvicm rnhamakjujcn. tään son tapaista, iperusieella. «ucmcilaisen puolueen ednsiajai ii.-f e n hajoieiuilla nxrliiopäiw^llä oli- ~ wai sitä inieää, et;ä näihin hallilsijan waaliiniin mailsu.hin ol.si juosinlia- wa. Tällä mckiisemiensa Äuslujain .'an- ■lialla on S uoma la in on puolue yhä .!)!)= denä miehciui. Suiniioloiiicn puoaie on makuutettu, ei.ä ajjiue^uoUiiuuicn korivaQminen ivaaditulla . mallisivu- roiÄa suoriieitailvalla raham<?ijulla on tätä nyki/ä ainca madollinen f e i n o solilaskist^nylsemme selmi>ttamiseksi jc- kä eitä.muukin isämnaAi kalleuniuai edur nxmliilvcrl luomen kanscn njibui miaHuihin suostumaan." Sitten tehdään selkoa ^liisiä seu- raulsista. joita Pelilän liel'teisen lan- nan ja mmietielM »väiietäim suuressa l'llv k> >- »t sjg. LO wuotta. uvaluollisissa p'jisiaimme luona- neen. Jos uusi edu-touta, !ähui:'.ä sof.lasastassa, Kelluu ichiäläi -selle k.el- 'let-icile kannalle, nim se ei woi es.'ää «.vaadittujen miljoonien suoritiaiif.sia, läytii maa-nantaina innokas koulumic-Z. ilcihtori Anton Os>kar Forsman seuruulla. Eyntl)neenä Pihltrjaivcdcllä 17 p:ui: mmmik. 1S30 >hän tuli W aa san lukiosia ylirppilaaiisi t8L8 ja suoritti sil. kand. tutkinnon 1873. Ennen pitkää hän ru lö75 muutti Cutuun, jossa tuli Ivuosi sitä ennen pcrustcttuun kiilun suoma- laisen yksityisliiiscon johtajÄksi ja järjes täjäksi. Tässä ivai,valmseSsa ja paljon lyötä ja huolta ki?sywässä toimessa hän pysyi yli 10 wuotta, suivren tuon suu- rissa ivaikcuchissa taistoleivan oppilai- tolsen suiruja, iloiten sen edistymisestä. tä ja.emäntä sekä heidän tyttärensä Eii na. Elina näkee Ivoudin miehineen ra:- sastalvan kir'kkoa kohti. Wouti, saalvu:- tuaan paikalle, tenvehtii isäntää ja emän- tää. Elina wiiwähtelee hiukan, j^llcin Ivon ti saa hänen kanssaan lvaihdetuksi muutaman sanan. Sun Älaus sitten on jäänyt Yksin, saaipuu Kirsti ja pilkallne?- ti kiLyy. mitä Elina nyt on suihkannut ylpeän Lllaim korlvaan. Samassa tuo- daan paikalle Ongittu hurmahenlinen kerjäläinen, kansa yltiH raiwoon, mui:a Kirsti Ivapauttaa michen. .Toisessa nälytökscssä Klaus ilmoiitac Kirstille haluatvnsa erota tästä ja o.:a- ivansa Elinan awiokseen. Intohimoinen kohtaus päättW siihen, että Klaus raa'- asti työntää Kirstin luotaan. Kolmas näytös kuivaa häitä Tuome- laösa. Siinä näomme morsismcn ja su!- >l)asen puoleisen hääkansan ja koko toim.- tuksessa on säilytetty »vanhat häälaiva: Kesken pitoja tulee Kirstinkin häihin. No- lewi laulaa rakkaudestaan Elinaan, laulua seuraa molemlpien rakastalvai?- VvllÄjältä. Kirjeitä Suomesta. „Suru." (»Rjetshistä"). Wakaiivat ja kylmät oivat Suomen kal- liot, mutta wielä kylmemmät ja waka» »vammat suomalaisten kaAvot. Ei kuulu naurua Suomen suuriruhtinaskunnas- sa . . . Senaattorista poliisiin ja kirjailijaöm sanomalehdenmyyjään saakka on kaikkien katse kylmä ja wakawa. — Nin?ö teillä aina on? — kosisin suomalaiselta, jonka kanssa olin tums- tunut teatterissa. Suomalainen tvaikeni jonkun hetken, lausuen sitte pidätetysti: — Ei nyt ole halua nauruun . . . Manhat tvarjot o^vat' nousseet haudois- taan. Ja niiden siipien suhina tuntuu kialla. Suru liikkuu maassa. Se hii- pii teattereihin, naamiohMveihin, sydä- miin . . . Eilen olin operetissa. Esitettiin ..Pikku pyhinM". Laulu ei ollut huonoa. Mutia suru hiiwiskeli nojatuolien wälissä. näyttämöllä ja käytätvissä. Hiiwiskeli kylmänä ja tunteettomana, tunkeutuen tuhansine ulottimineen sydämiin. Ensi näytöksen jälkeen karkasin teaite- >rrsta. ElÄvien kutvien näyttämöt oli- wat lwielä auki. Menin yhteen niistä. Kuivat olliivat erinomaisia, osaksi hyivin hullunkurisia. Meillä ne olisiavat herat- täneet suuremmoisen naurunrähäkän. Mutta fuo-nialaiset — istuiwat kasmot jäykkinä kuin ?iwestä wuollut. Minä satuin naurahtamaan. Hywänen aika millä ihmety>?sellä minua katsottiin. -Sadat silmäparit kiintyivät muutamiksi sekunniksi minuun. Kaikki tahtoilvat .näihtÄvästi painaa mieleensä sen ihml- sen kaswot, joka nauroi Suomessa. Olen Ivakuutettu, että he kotiin !ul- tuaan suaulliscsti kertoiivat: — Tänään eräs ihminen nauroi elä- ävis-sä hiroi*ifa. SUiiita kotonaolijat envät usko, sano- ,lvat ivaan: — tSVMää uskotelko I . . . Poytäluiicysi, (plyyssi-, villa-, liina- ja pumpuli-) Ruokapöytäliinoja ja servettejä. Pyyheliina-kankaita eri lajia. Pölyliinoja. Tampereen pellavatehtaan tavaroille tilauksia vastaan otetaan. Sänkyfilttejä eri värisiä. Wilii. Höglundin Kangaskaupassa Pohjoismaiden Pankin talo. Puhelin 65. peräisi. Luulletteko, etteitvät ne muuta» missä wuosissa uudelleen muutu paljai!- si kallioiksi. joS me ne jättäisimme? Luu« letteko, että kaupungit kukoistaisiwat Suomen lahden rannalla ilman meitä? Ah! Suomalainen työnsi lasinsa luotaan ja läksi. Alkoi tumtua raskaalta. Selän takana tväi.jywä suru ojensi taa? ulott!» mensa ja kouristi sydäntä ,»» Sodanpelko Kaukaisessa Idässä. Eilispäiwän „RseWn" mukaan on „New Aork HerMille" sähkötetty Pe- kingistÄ, että sikäläisiin diploamatt!-- siin piireihin on saapunnr tieto, että HarbiniSsa ja Madisvoftokissa wallit- see lpaniikki, Mä siellä odotetaan so- taa. Menaläiset oimat wakuutetut fii- tä. etiä Jcrpani hyökkää Madiwosto- kiin. Jaqpni tvahlvistaa Pohjois» Koroassa olemia linnojaan ja Harbi- nissa wili!see jaPanAaisia uröktjoita. ^livsdospit»tti haluaa kelpo asun toa täysihoidolla tai »Imun- Vas taus tl' konttoriin nimimerkOls -heti". 242 l—l kettaessa saatiin selwille etiä eräS Ituti» nantti marraÄmtn 5 p:nä oli tullut erääseen rautakauppaan, jonka kkkimaS- sa hän oli, nähnyt walo7lNvauskonee»r« Hän tahtoi tietää voisiko hän tocMr» Mausta »varten saada syanlaalimnia. Kysiymyikseen vastattiin kieVÄvästk, Silloin saapui eräs kapteeni liikkeeseen jolloinka luutnantti pikaisesti tekemät» tä 'kunnistakaan korkeammalle upsee- rille, poistui kaupasta. Kun liikkeen» omistala esitettiin Hofrichterille tva» kuutti hänkin ettei Hofrichter Ole hä» nen tarkoittamansa luutnantti. Ken- tien on Hofrichterilla rikostotvereita tahi on hän wiaton. Näinä päiwinä on kaikille Wienissä ÄeskelKville up» seereille annettu kässy, jonka makaan sen, joka marrask. 5 p:nä kÄvi rauta- kauppias Pfeilin liikkeessä, on ilmoit- iauduttawa tutkimuskomisioonille. .Ivaan edistää sillä liha maamme oifeuf- .ja nähdenkin scn kosnxuvan ja laajen >>ren wähemäiN!Siä .:arlotie.lva2 halii- »van. Sa!pa hän huomota tä»nän koulun^- tusjuu^tco .ja -toi'ffia niitä ouiict:o=' »nuu'tsia ija waaroja, jotka siitä jofuu= wat. Jos uusi eduskunta sitä iva?- toiii suo^uu soti las-asiamme mäl^aikat- lseen järje.Ä:el»M näiden rahamakiujen kann<ille. KiÄliä se woimcNaasn ma^ dolllsuutta näiden ounttiomuutsien lorjuimisekhi. Lopuljsi i^hoireiaail .^viemään suo- malaisen puolueen ehdokkaat waaleis- ja woitwon". On "firffa-a-öii »valaistu r<rplpukäy!äwä Musiikki soittaa. Ajureita pysähtyy l il- kaainatta «Iven edustalle. — Mikä teillä siellä on? — Naamiohutvit. Pitää iäi)bä katsomassa suomalaisten naamiohmvoja. — Sopiiko tulla rokkiPiÄvussa? — d/syin lipunmWjältä. — Nächkääs — sanoo tämä epäröiden — eihän se nyt oikein sopimaa ole. — Mutta minulla ei olehännyZiakki' — Mitä luiclä — sanoo lipunmyysä huitoen «kädellään — täällä oivat kaikki talkissa. Kun sanoin ettei rokki ole o!- kein scPitva, niin tävkotin. että se pislää silmiin takkien joukossa . . . Muuten, kuten tcrhdotte. On ilmeistä, että huivit oivat demo- — Turkin hallitus toaatU Abdul« Hamidin rahoja. BerNntS?^ tammik. 17 p:nä. Turkin hallitus on niaatinut Saksan Walti»pankkia luo» multamaan Abdul-Hamidin useampiin mibjooniin nousewan talletuksen. — Cookin juttu. Cookin sihteeri on »Politikenissa" selittänyt, että hän. fin on menettänyt luottamuksensa Coo» kiin. Cook on »velkaa hänelle rahoja, joista hän ei ole kuullut mitään. Wie* la ilmoittaa hän, että Cook on an» sainnut korkeintaan parilataa tuhatta kruuruna, eikä lchtä monta dollaria, kuten on kerrottu. Kuinka eräs kenraali söi kaupungin. Pienen, mutta »vilkkaan, Kubanin alueella o!lowan kauppa kaupungin Termjukin asukkaat joutuiwat tosi- aankin suunnillaan, kun ympäri fon punkia lewi>si nuolen nopeudella tieto, että kenraali Rods«witsh oli riitauta- nut kaupungmpään Asmolowin kans- sa. Poloiset kaupungin asukkaat tunsi- ftvit että kenraalin riita kaupungin-- pään kanssa tuottaa heille paljon on- nettomuutto ja tuskaa. Kaikki lohduttelimat kuitenkin itsc-. ään sillä, että he jotenkuten sentään so- lpiivat. >Mutta kenraali ja kaupunginpää e:° wät sopineet. waan heidän wihansa paisui g>äiwä päiwältä yhä pahem- maksi. Miimein ei kenraali enää jaksanut malttaa mieltään, waan sanoi suo- raan: — Hl?.vä on. Koska te ette tahdo ^ ... ...... tehdä minun mielikseni, niin älköön Äiuu »^uomalaiien" toiiiutuf]cu >a Teidän Tcrmisuk olko myöskään kau- ^peitajo S^!. )t. Auerin Wälillä mjt on punki . . . Minä syön sen . . . muu-!^^unui sominto siinä riitajutussa. tan tawalliM kasakkaklfläLsi. jonka opettaja Auer w:reille pani tä- Ensiksi hän siiösi atamaonihallituk- man lchden lvastaoVza toimittajaa ZL. sen Ao^ianskajan kasakkakylään. Tä-!^- '.vastaan. ..^uomalaisen" män johdcsta kadotti kaupunki koko «iime ivuoden numerossa 131 olleen joukon ivivkamiehiä. Kaupungissa ei mnxrmcrffi ..Paikkakuntalaisen" kir» enää riNveiinut käymään naapurikylien. jo.t amcn Multian Sahrajcknven kir Ilöisön osästo. selitys. lkasokoita. Kauppa somaului. Milkas kaupun- ki alkoi ilmeisesti rappeutua. jeon lal a. lahdoiiime tämän johdosta mainita seuraawaa: 0.0 opettaja Auerin Mastauksesta. Tri Helenius-SepPSlän esi telmä Pietarin raittius- toloutsessa. Tohtori Matti Helenius-Teppälän esitelmä luomen kieltolaina Pietarin raittiuskokouksessa otettiin Niastaan milkkailla kättentaplttutsilla ja juurilla Suomea kohtaan osoitetuilla juosion- oso.tulsilla. ilinoiictaon maananraina Pietarista. Laittoman leimaveron was- tnstaminen ja käsitys siitä Menäjällä. aaiteen »vihdoinkin saatvan ivaltion kan- nati^ksenkin, jo-pa koulun itsensä täytyi kuolla Ouluun Perustetun suomenkielisen ivaliionlyseon takia. — Suurta harras tusta y!jsittiisl>iseoon fyän osotti m»)öhem- minkin. NiiMi hän on julaissul parikin kertomusta koulun »vaiheista. Uudelta Muodelta 1886 hän sitten siir tyi Äucpion lyseoon latinan lehtoriksi. Mutta Oulu puoleensa »veti. Parin ivuo- den !kirluttua, w. 1«88 hän oli Oulun ruots. lyseossa samassa toimessa ja siir- tyi sitten 1891 kreikan ja latinan lehto- riksi Oulun uuteen suomalaiseen klas- silliscen lyseoon. Tässä toi-messa hän oli, kunnas sairaus pakotti hänen eronsa ottamaan koulutoimista tv. 1907 ja ive- täytti, fcin silloin hxtrihiiuden päiwiä iviettämään asuntoonsa Äeuruulle. ^>iuissa!kin koulutoimissa on lehtori Forsman ollut mukana Oulussa. Näiden koulutoimien ohella riitti tällä ryöhaluisclla miehellä harrastusta mv- nelle muullekin taholle. Hän oli m.m. toimittajana »Oulun sa", aputoimittajana ..Pohiois-Suome^- sa" ja „5iaiku.ssa", jonka ichciisa 'inuuiki.i Oulun lehdet oivat saaneet häneltäaivuz- tusta. Huomautetta^kvon >M)ös, että Suo- men Ilrheilullehii on saanut ju^laista mo- nia hänen kokemul!sccnsa lpcrustuivia se- lontekoja kalastusalalta. ^a sen cchessa leht. F. iniohuuteus<? päuvinä otti innokkaasti osaa kunnallis- elämään. Pitkät ajat hänet nähtiin kai- Maisissa iHteiskunnallisissa ja kunnalli sissa puirhissa, mun. monet »vuodet Ou- lun rahatoimikamarin puheenjohtajana, ien »ahtaus, joka päätthy siihen, että Ito-: Naattien toianeenpanemat. Kaupun^-n Iqmi >lii)htcc liiicinään Gliima Älaiin ensi- | t >a ' l ^ a '' ninui5 s a salissa oivat kaupungin »uiucn puolison. Kaarina Fleming.n de,n,okraattisimmat ainekset järjestäneet ^Haudalle. Lopuksi on kiihkeä kohtaus Siivs- tin ja Maun wälillä. Eeuraalivassa näytöksessä Kirsti tun- tee oketvcrirsa raskaana ja loska hän tie- tää laipsestaan tulc>wan äpärän, joutuu tyin railvoon ja miettii keinoa Elinan sill1 ,'äyttämisoiisi. Silloin saaPulvat llo- letti ,ja Elina, ja KirÄi yllyttää llolcloia taas laitlamaan Elinalle. Laulun lopi.I- tua Uolnivi tunnustaa rakkautensa Eli- naan. — ik>ohtaus tapahtuu Määtsyn kartanossa. Miimeisen näytöksen alussa «kerrotaan ivanha tarina Muorentaustasta. Tähän kertomukseen, joka «siintyy rytmillinen >proosa>n muodossa, yhttMät köörit ja palwcliijat laukullaan. Kerdomuksen lv- .puttua 1lolowi lapsellisen koruttomast: laulaa, jonka jälkeen hän ja Elina lähi>>- >'.vät ajelcmaan. Tällöin 5iirsti ilinaisee Älaulle li »loivin ja Elinan rakkauden, seuraa epätoilvoinen kchtaus. Elinaa ^palattua Kirsti sättii tätä ja pyytää jät- tämään Paikkansa hänelle. Elina pakence Wiik ?o --Sanomis« Ilo lehvin saliin, jolloin Kelaus raiwostuu ja kuristaa hänet. Pietaria kirjoiletaau,.N. PreSje- nille", että suomalaisten tuomarien ja muitten mirkiamiesten kieliäytyininen^ solvelluttam-asta laitoina suostuma-! Oulun läänin hätä-cvpukomitean jäsene- asetusta on herättänyt suurta ihasinS-^nä j.n.e. ia ja kunnioitusta Ivapaaimielisisjä Ive- Pitkän «vaiherikkaan pänvätyon on su>-- IläläijlSÄ piireissä. Äskettäin pide- rittanut lehtori Anton Oskar Forsman. H)ssä lakimiesten banketissa miittasilvai^ Olkoon hänen ^rmn>huu>dcn leponsa aika useat puhujat tähän seikk»an. h»o- >inmiipaisteinen ja rauhallinen, mautlven kliseessä oleivan realipoliitii-' si<j toiin -eMiileilä, tekoja eikä ainoas- toldn sanoga'. Lehtori ForÄnanille oivat tämän ha- nen merkkipäiltvänsä johdosta lähettäne:! häiKn entrseet Oulun ylsityiÄyseon Ou- lussa loivat oppilaat onnitteluruncnj joka oli nahkakantisessa päällystässä bä- — Palkinto näytelniästä. Kanial- llisjcaatierin käytettävissä olewast>i 'n.s. „Ben;bo>inin raha^.vsla" anne- ^.aai, tänä talvena 'taas 1.000 mön >pa!kkinto parhaasta LlanMisteaatte- rissa k.chiena lvi ime »vuonna anne- 'tulota koiimaiscsta näiitcilmästä. Ensi lkerran jaeltiin pakkmto mainitusta lrahaÄosta alivssa wnotta 1903, jolloin sen sai kitlja'ilija Larm Kyösti. Pal- tfiinton jakaa, lautakunta, johon kuuln- ivat tieaaiterin jolMncka. teaatterita- 'loMiön johtokunta ja kaksi edustajaa RälikleiijKumian puolesta. — Aikakauslehtiä ou ilmestynyt: A i ka n:o l. P'ktor Leu- nasmaa. kirj. '3. ?. — Älbort Ldelsll- tin kirjeitä parisiic.isi'!: >!:>läro'.lle.'n, kii j E. A— n -H. — Eräs niotsirinincii runoi lija :ja häv:n kirjallinen uskontunnus tuksensa. kirj. A. Ko ?Ie :i»i'M'. — Ihanteiden mies. kirj. Kyösti W'lkuna — Kirjallisuuskatsaus: e! ; ei Aipelin- naamiohuMitanssijaiset. Tali on t«i»)nnä Ivaloa. Musiikki soit- taa lvalssia, mutta naamioidut liikkuivat uneliaasti parittain lattialla. — Min!kätähden he eiivät tanssi^ - — kl)syin jmgesti>smichcltä. — Kuinka niin? — ihmetteli järjes tysmies — tämKhän on tanssia. .Lähden hämmästyneenä pois. Erääni pöydän luona nurkassa istnit hiMnn li- ha»va mies juoden olutta. NiÄ>!telen muukalaista, astun hänen luokseen ja alotan juhlallisesti: — Herrasenil — meidän maa s samin e on tapana tehdä tuttavuuksia naamio- huiveissa . . . — No mitäsI — aviveli suomalainen — istukaa ivaan tähän, eihän turhista Häir puhuu Ivenattä erinomaisesti. Kä»vi ilmi, että hän on kauan asunut Pieta>riÄsa, jossa oli jonkun tehtaan insi- nöörinä. Olutta tuodaan lisää. Aluksi jutte- lemine turhantpäisväisistä asioista, mutta huomagmatta siirtlH keskustelu' tuohon kirottuun ja tarpeettomaan «Suomen ky synnikseen". — Helppohan meidät on nöyryyttää — sanoi naaPuirini hie-man kiihtyneenä. — Mitäpä me olemme? Hiekka!jywänen ivain. Hiellä me osaamme maata kos- tuttaa, mutta emme werellä . . . Mc olemme maanHviljelijöitä emmekä sotu- reita . . . — Minkätähden tuota puhutte? — Minkätähden? Nehän wÄk»utta,!vat, että ^oka suomalaisella on piessään pii- lotettuna kanuuna, kilvääri ja koinppania ruotsalaista sotalväkeä. — Kyllähän erään suunnan sanoma- lehdet sitä jvakuuttajvat, ,mutta heistä mc sananlaskun kanssa sanourme: ..joku haukkuu, tuuli sen wie mukanaan!" — Mieläpä mitä! Haukkumista teiltä kuulee enemmän kuin järkctvää pichetta. Suomalainen Ivei lasin ihuulilleen ja joi sen i>hdellä kulauksella. — Teidän maassanne löytyy Jumalan siimaamia seutuja, mutta tväeStö siitä huolimatta näikee nälkää. Me olemme peranneet kalliomme hedelmälliseksi maa- Mutta tämä oli lrain aUua kenraa- ^'ka oi: julkaistuna tämän lehden nu lin syömiselle. ^erossa 135 känii ain«kin meille sek- Atamaalnihollituksen siirtoa seurasi .w ile. eitä Multian Sahrajättven kir. sotaiväen muutto, sillä kaupungissa ^eesä tchdy: fmtökset häntä ivastaan oli ollut unitta nyt se j-olurat joto suuretsi oialsi perättömiä muuteltiin Pois. Tacrsen tyhjenthimät ^ai suuresti liioiteltuia. Otettuamme monet talot ja kaupunki autioitui au- -'vielä lähemmin selmää asiasta on tä- Hoitumistaan. ' mä luulo m^w-.siunut kieltämättä- Iälellä ol mielä kutsunmtoimisto/ mälsi losiasiatsi. Tosiastain pohjalla jonka lähden kaupungissa oli käynyt ei opettaja Aueria ole woitu usein pa!jo rekri<l>tlejä. Mut:a tämän-. i>'yt:ää ..uskonnon pilkasta", kuten kir» kin siirrätti!kc>nraa>li muuanne. ijoi ukjesia tehtiin, wielä mäihenmin Äohta tämän jälkeen kohtasi kau- ->vulaia hänen lvirasia eroittamiseensa. punkia uu^si yllätys. Kaupunginhalli-^ Näin ollen jäi kirjoitus lepäämään, tukselle tuli >käspy: arivaienltin ymmärtämättömyydestä — Miipymätlä on nMitälvä r^. johtuneelta määrällä pohjalla. kninut:ama^n uutta Mankilaa! Jo» näin ti te|?tfhT)u, niin rakennetaan Ivankilakin TlalviaNskan 'kylään ja samalla tiellä miedään sinne myöskin >kaupuiigin vahasto, — -uhkasi kenraali Rodselvitsh. Termijukin kaupunki muuttui toisin- sanoen tiawalliseksi kasakkakyläösi . . . Tämmöinen on surullisen lysiitäs tarina siitä, miten „eräs kenraali söi kaupunqin" . . . Hauskinta tässä larinassa on kui- tenkin seura<Kva: Sa.malla kun pidämme wel>nwllisuu- tenannne ljlcmpänä oleman selityksen antamisen, emme woi olla »valittamat, ta. eiiä lehteämme tässä tapauksessa on fiiijicttt) tväärien tietojen lelvitiäjänä. ..^uomalaisen" toimi us. Insinööri Hammarea mainittiin lehdessämme erään uutisen ~ > iihteudesiä oluetsi merkityn mhiskisiähe. ^maan mk^n kun kMkkakenraa.i l ^t,^.,, i^->laanm:ajatsi. Koska uun» t siinä suhleesja on kuitenkin si hallitus sataman rakentmnista war-.^.^-^ sillä, Masia tänään K" l a i io.aiiiifiiutie tietojen mukaan, tuon Ki= paatti lamalla ulottaa kaupunkiin rau- otlaja-ksi oli merki.-. iatierada>n. Sananlasku sanoo: »Aköön o''k?a kätesi tietäkö, mitä wasempi tekee". <„Birsh. Mjedomostisia".) lllkomailtg. V» qMsAli. Onko Hofrichter wiaton? Kuulnisasia myrki>tysjulusta. josta sy!>il.'lch»ä manqiitiin luuinaniti Hos- richier. leivitetään huhuja, joittenka mukaan Hosrichier olisikin lv ia t on ja eräs toinen luulnantii syyllinen, ker rotaan että erään wieniläisen rohdos- kaupmi omistajan poika olisi marras- kuussa »viime muonna anlanut eräälle ttpseerille suuromman määrän Mnkaa- liuinia rotanmyrkkynä. Kun Hofrich- ter esitettiin hänelle selitti hän ettei hän sen näköiselle upseerille ollut anta- nut syankaaliumia. Tutkimusta jat- ly toinen sa toisen af.voinen. muita sa- iinan niininen Herrasmies Äänekoskel- ia. niin pmfdämme täten saada korja- tutsi tuon ikämän erchdyksemme. Jyväskylä tammik. 13 p. 1910. ..Eorretun Voiinan" loimi^us. Niitä näitä. fahmt i>e Akitjii tmMel micke 1910. Lutijamme o.vat tvartnaavk.n jtc-- kus sattuneet Intnnaan rarisi>aiieela madame dc Thedenstä. joka joka wuo- deksi julkaisee oman almanakkansa ja ennustaa siinä kunk'» muodin :apah:n mat. Madamen punainen almanakka on Amesiynyt kulumallekin wuot>el!e. Oiaumne siilä 'nuutein.a koht a jrider arvelemme luk ioi:amme hun>'.::airan.