:o 59 A k WWä c 5>-'-? 191C Sanomia daJan kaupungista ja läänistä. Keskiviikkona Toukokuun 25 päivänä. y• ■■\*^*> -HjK> .-•*$- v»«,i. Tlisyö«!nr »öt: Hilussa: •ti'o vuodelta 1 ':3o'.«i'ii.a vuodelta \ ?iiännekseltä :-"ur.kaude!ta . . kostissa • A: - "N >>-> -• -U). Uikornaiiia 10: - ■ f.aiku iJn :aa*.Hm» majinantriiru*,. koeviikkona p perjantain» saunU!.-.. Toimittajat: m. PALLÄJRl. E. A. OULASV5RTÄ. Tavataan toimistossa klo 1G—12 päiv. Taloudenhoitaja. Voimiet« - konttori Kaujj^nirsinkatu 5. Konttori avoin na klo 8:st;> aamulla V s.n Puhellnnumerot: toimitukseen ja lehden taloudenhoita jan asuntoon 56, lehden konttoriin ja kirjapainoon 400. Päätoi mittajan yksityispuhelin 273. Hmoituksia vastaanotetaan lehden konttorissa js oh niidea hinta l:llä, 2:11a ja 3:11a sivulla 8 penniä ja 4 siv. 6 penniä palstamillimetriltä. Raaroiiliset kuolemaa-ilmoitukset vähintäin 3 mk., ris tistä ja värsyistä makseta?» erlit/äis. Kihlaus-, vihki- ja syrtymä-i!moitukset 1 mk. 50 p. Ilmoitukset, jouiuisseea sc.iraaran päiv?.n «umerooa, ovat jätettävä t lerstn kontto riin edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia viliteiääis muiKi»Ki» «anomalehtiis palkkiolle. O. y. Oman Kannan puhelimet: O.-y. Oman Kannan kirja- ja paperikauppa n:o 400; Kaiun toimitus n:o 56; Kaiun konttori n:o 400; O.-y. Oman Kannan (Kaiun) kirjapaino n:o 400; Kaiun päätoimittajan asuntoon n:o 273; Taloudenhoitajan asuntoon 56. Kirkollisia tietoja. Keskiviikkona kello 7 i.-p. vuhmvat rukous- hr.oneessa lähetyssaarnaaja Hannula ja pastori Heikel. Torstaina kello 1 -> 10 a.-p. puhuu rukous huoneessa lähetyssaarnaaja Hannula. ^sianajOi-. rakastuissa v. m. >oim. J. L* F n It! l f. i toimittaa asioit* virast'.; . H. ULLlUt v. m. CVjUr. OULU. V. AI. Katajan Kansakouluasioimisto Oulussa, Kauppurelnkatu 6 suorittaa kaikellaiset kansakouluasiat maam me virastoissa kohtuullisesta korvauksesta. Puhelin n:o 531. Avoinna 10—V2I2 a.-p. ja 3—5 i.-p. Sali läänin niaannittaos- js B?" Miltei Omistaja Varamaanmlttarl J. H. LUOMA Oulu, Kirkkokatu 57. Puhelin 5 13. Ilmoituksia. pyrkivät uudet oppilaat saavat suo rittaa tutkintonsa joko keväällä, toukokuun 26 p:nä kello 5 i.-p. tahi ensi syksynä, syyskuun 1 p:nä. Pyrkijöillä olkoon ilmoittaessa pa pinkirja ja todistus ennen saamas tansa opetuksesta. Lähempiä kou lua koskevia tietoja antaa haluaville a!!ek ; rjoittanut, tavattavana joka arki päivä kello 7-2 II— 1 /2 12 e. pp. A. Wenell. maksaa korkoa talletuksille: 1» kuuk. irtisanomisella 5 !J /*> 3 „ „ 4 l /s 2 „ a - » .. 3 l! * . vaadittaessa 3 ,, Talletuskonttoku- ranttitilillä 5 Säästökassatllillä 5 Juoksevalla tilillä 3 Helsinki, 1 p. toukok. 1Ö08 Johtokunta. Oulun Suomalainen joea valmistaa oppilaita lyseoon yh teiskouluun ja tyttökouluun, alkaa jälleen toimintansa ensi syyskuun 1 päivänä. Uusien oppilaiden ilmoituksia vas taanottavat ja lähempiä tietoja anta vat allekirjoittaneet. Anna Hägg. Einar Vichmann. .MR «RS .. ."ii kannetaan allekirjoittaneen asunnossa alkaen perjantaista t. k. 27 p:stä kello 4 j. pp. joka arkipäivä. Oulu, Toukok. 23 p:nä 1910. Victor Hellman. Yhtiön asiamies Ouiussa. Varat. A, Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, toimittaa kaikkia lakiasioita rahain peri:?:ic.;ä y.\ maksu?5, välittää ia maa tilojen seka metsien myyotlÄ ia ostoa, toimittaa metsien leimauksia, ia .;rv'>-jU''i".'r,isia v. >n. niin hyvin !a'.nopil!iseiu> inin;at!ik;inr<alt?.. Ma^asMaan maaseudulle. Posti- ja s3hk5-osote. Seppänen, O p I u. Olavi L. Helanenz varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aleksanterink. 8. Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras- f ■ rissa. Matkustaa nv-aseuiiallt ICan köSiCI kaikk':< asianajoosi . . kui;vivia tehiä^ ia. viihitää kii" Varatuomari temr !Stökauppojä. Torikatu 14, Alex HäggMn talo. Matkustetaan tiiyaseudulle Koijtoriaika 10—Puheli» 203 Bl .. a huoni.! 1 Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruokahyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuar». — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä karamel- ieiamme: Sinetti, Suksiiia, Ystävykset ja Tähti sekä suklaa-makeisiamme. AIRAKSINEN 5 K:NI O.-Y. Kansakouluille: Tutkinto- ja Päästötodistus- Kaavakkeita myytävänä^.' OMAN KANNAN Kirja- ja Paperikaupassa, Oulussa, Kauppureinkatu 5. HUOM.! Kaavakkeisiin painetaan tilaajain vaatimuksesta kansakoulun nimikin. Olavin kylpylaitos Savonlinnassa. Avoinna 1 p:stä kesäkuuta—1 (mahd. 15 p:ään) syyskuuta. L Oulun Maneesissa Keskiviikkona t. k. 25 p. klo 8 ip. Uusi kirjastonhoitaja. 4-näyt. ilveily. Kirj. GUSTAF von MOSER. Suom. Väinö Kahilainen. öuiu, Toukok. 25 p :n£. Kaikki nykyaikaiset kylpymuodot, niinkuin savikylpyjä, männynhavukylpyjä, Nauheimin kylpyjä y. m. Sähköparannusholto isähkövalokylpyjä), ..Ratloderm"' Vlerzellen -kylpyjä y. m. Korkeapainomobiili, skotlantilaisia ja sähkökuumailma ryöppyjä. Ilma-, aurinko- ja lääkekylpyjä. Kylmien kylpyjen osasto. Ylilääkäri: Yliopiston dosentti, tri OSV. STRENG. Alilääkäri: Lääket. känä. R. MALMIO. Sairasvoimistelun johtaja: Lääket. kand. J. VEIKKOLA. Prospekteja lähettää ja huoneita vuokraa Johtokunta. (I. 45926) Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! «Vakuuttakaa omaisuutenne «A tulipalon varalta! ,Kullervon" ja „PohJolan" asiamies Oulussa W. Huhanantti. Tavat. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. Ruliakartiineja myytävänä Oulun päätetään lukuvuosi torstaina tämän kuun 26 p:nä kello 10 e. pp. Oulussa, toukokuulla 1910. Santeri Dahlström. 1 markka 50 penniä 500 arkkia Oman Kannan Kirja- ja Paperikaupassa. NinijiiMtn uutietdlojen uittsiit. Eduskunnalle on jätetty seuraama Kemijärmen torppa- ja mäkitupatiloista muodostettamien uutistalojen metsää koskema anomus: Suomen Eduskunnalle. Päätöksellä toukokuun 18 päimältä 1906 on Keisarillinen Senaatti mää- rännyt, että lukuisista Kemijärmen pi- täjässä sijaitsemista torppa- ja mäki- tupatiloista on paikkakunnalla mireillä oleman isonjaon ja merollepanon yh- teydessä tehtämä itsekustakin itsenäi- nen uutistalo ja kullekkin uutistalolle annettama määrätty manttaali, jota toimitusmkanmittar: kuitenkin olisi olo- suhteitten mukaisesti oikeutettu mähem- mässä määrin lisäämään tai mähentä- mään. Näille uutistaloille oli, mikäli mahdollista, muodostettama yhteismet^ siä, maan millekään niistä ei saisi an taa enempää kuin 35, korkeintaan 40 hehtaaria marsinaista metsää. Miimetsi mainittu määräys uutista^ lolle annettaman metsämaan enimutäs- tä alasta on laatuaan sellainen, että se asettaa nämä uutistalot metsämai- hin nähden huonompaan asemaan kuin muut jakokunnan osalkaat. Jos ni- mittain uutislalon miljelykset ;a etuu- det jakoloimiluksessa hamaitaan sen meroisiksi, että uutistalolle isoajakoa koskel:ain säännösten mukaan tulisi lankeamaan enempikin metsämaata, kuin masiamainittu hehtaarimäärä, ei uutistalollinen sittenkään saa metsä- maata enempää kuin 35 tai 40 heh taaria, mikä noilla pohjoisilla seuduilla on pidettämä useimntissa tapauksissa uutistalollisille aiman riittämättömänä tuottamaan puuta edes kotitarpeeksi. Edellämainitulla Keisarillisen Senaa- tin päätöksellä ilmeisesti on tarkoitettu edistää pienimiljelysten syntymistä sa notulla paikkakunnalla. Mutta puhee- na olema määräys uutistalolle annet- taman metsämaan enimmästä alasta on omiansa ivaikuttamaan sen, että useimmat samaisista uutistaloista puut- tuman kotitarmemetsän takia jäämät marmaankin komin eduttomiksi ja mot- mat sentakia joutua piankin taas au- tioiksi, puhumattakaan siitä ahdingosta ja puutteen alaisuudesta, joka uutista- lollista noilla perin mähätutoisilla ti- loilla aina on uhkaamassa. Rohkenemme siis nöyrimmästi kehot- taa Eduskuntaa Keisarilliselta Majes- teetilta alamaisesti anomaan, että hallitus piammiten ryh- tyisi toimenpiteisiin edellä maini tuille uutistaloille isossajaossa annettaman metsämaan enintä alaa koskeman määräyksen lak- kauttainiselsi, ja että puheena olemille uutistaloille Kemijärmen kunnassa siten saataisiin saman- laatuinen oikeus metsämaan saan- tiin, kuin muillekin jakokunnan osakkaille. Helsingissä, maalisk. 14 p, 1910. I. Maarala. Frans Lehtonen. i»» flfifi tiillSklHINSsll. Edusmies W. Malmiwaaran lausunto. Kun lukee sen ministerineum. puh.- joht. allekirjoittaman selityskirjelm-i.n, joka arm. esityksen liitteenä oa eduskun nalle jaettu ja jonka mäitelmät esilläole- loassa mastausluonnoksessa omat kohta kohdalta kumotut, joutuu surumielin kysymään, onko meitä suomalaisia mahdoton korkean hallitsijamme ja Venäjän jalomielisen kansan ymmär- tää? Olemmeko me todellakin tehneet jotain sellaista, joka aiheuttaisi ne epäluulot, minkä alaisiksi olemme jou- tuneet? Nostiko Suomen mies kos- kaan kättänsä hallitsijahuonetta mas- taan? Olemmeko osottaneet mihamie- lisyyttä sitä kansaa ivastaan, jota menneet polmet olimat pakotetut pitä- mään meriw'hollisenansa? Pitkällistä rauhallista kehitystä nauttiessamme Venäjän maltakunnan yhteydessä tuli Menäjän kansa meille rakkaaksi ja me miltei jumaloimme niitä jalomielisiä hallitsijoita, joiden meille antamia lu- pauksia pidimme niin pyhinä, että ri- pustimme kaikkien heidän hallitsijama- tuutuksensa kirkkojemme seinille, niin että joka pyhäpäimä niitä nähdessäm- me muistaisimme meille myönnettyjen oikeuksien ja lakien järkkylnätiömyyden ja ymmärtäisimme kiittää kuningasten kuningasta tästä kalliista oikeudesta. Ja kun kerran on metlle suotu ja tämä on tehnyt meille mahdolliseksi aineellisen ja henkisen maurastumisen, onko se rikos, onko se maltakunnan kunnian loukkaamista, että me hen- kemme edestä niinkuin hukkuma pyy- dämme lakiamme ja laitoksiamme säi- lyttää, saadaksemme niiden turmissa edelleen työskennellä köyhän isänmaam- me hymäksi ja kiitollisin mielin täyt- tää melmollisuuksiamme hallitsijaa, maltakuntaa ja isänmaatamme kohtaan? Onko rikos, että rakastamme sitä, mistä olemme saaneet niin paljon siu- naust» ja minkä nautinnossa toimoim- me lastemmekin saaman onnellisina elämänsä mieltää? Meidän on aiman mahdoton tätä rikokseksi ymmärtää; sentähden on meidän myös niin mai- kea käsittää sitä taistelua, mikä nyt meitä mastaan on miritetty. Me emme tahdo jaksaa uskoa, että nykyi- nen korkea hallitsijamme, jos hän tietäisi, kuinka paljon symiä sydämen tuskia täällä Suomessansa jälkeen helmikuun manifestin julkaisun on kärsitty, kuinka monta itkua itketty, kuinka monta rukousta rukoiltu, kuinka pelon ja toimon mälillä tulemaisuutta tähystetty, kuinka moni nytkin jättää ennen niin rauhaisan kotinsa raskasten kärsimysten pelmosta, me emme usko, että hän, jos tämän kaiken tietäisi, raskisi antaa mnöntymyksensä sille lu- hoamalle teolle, jota maltakunnan ehey- den nimessä nyt meitä mastaan mal- mistetaan. Valtakunnan eheyttä tu kee Suomen kansan rakkaus, ei sen katkeroittaminen: rakkaudella, ivaan ei millään muulla saadaan meidät lähen- netnksi Venäjään, ja tuolle suurelle, mahtamalle kansalle lankee historian edessä kunnia silloin, jos se peräyttää ne uhkaamat toimenpiteet, joilla meitä nut uhataan. Koitettakoon hallitse- missä piireissä meitäkin ymmärtää, silloin esiintymät tekomme aiman toi- sessa .valossa. Mitä olemme tehneet, ei ole taistelunhaluista separatismia, joksi sitä selityskirjelmässä leimataan, maan pienellekin kansalle, ja marsinkin sille, oikeutettua ja mälttämätöntä it- sensä marjelemispyrintöä, eikä Suomi ole sen kautta eristynyt maltakunnas- ta, maan on kansamme aina ollut malmis kiitollisuudella tunnustamaan ne edut, mitä se on Venäjän malta- kunnan yhteydessä nauttinut, ja se on ollut altis mointinsa mukaan täyttä- mään siitä johtuivat melmollisuutensa. Sitä kipeämmin koskee meihin nykyi- nen uhka, ja me kysymme lemottomina: mistä syystä meille tämä koma koetus? Omattuntomme eimät todista, että oli- simme maltakuntaa ivastaan rikkoneet. Jos on katkeroita sanoja oikeuksiamme puollustaessa lausuttu, jos on yksi- tyisten esiintymisestä joskus puuttunut nöyryyttä ja sämyisyyttä, eihän tämä ole koko kansan tekemä rikos, ja sekin osottaa laillansa kuinka kalliita oikeu- temme meille oivat, kuinka tuskastut- Laivana sydämen asiana jokaiselle nii- den puolustus. Vaatiiko nyt todella- kin maltakunnan armo, kuten selitys- kirjelmässä armollaan, pienen kansain- me syölsemistä raskaisiin koetuksiin? Tätä on meidän aiman mahdoton kä- sittaä sekä sen mnoksi myöskin maikea uskoa, että hallitsijamme ja Venäjän kansan tunnollisimmat edustajat ottai- simat mastuulleen oikeusjarjestyksemme kumoamisen ja siitä seuraamat sano- mattomat kärsimyksemme. Mutta jos niin onnettomasti käivisi, mikä on meillä silloin marana. Onko kansamme kestäivä ne koetukset, joita kohti se nyt on käymässä? Uskallan masiata: on. Vauvat karaisemat: murheisiinkin on salattu siunausta. Me olemme jo oppineet jotakin. Perustuslakimaliokunnan luonnoksel- la on se suuri a*sio, että se sa malla kertaa luin se on oikca, on säädyllinen ja nöyrä. Ja uhkaama tuho on opettanut meille jo jonkun merran sitä ytsinlielisyyttäkin, jota niin moni kansastamme on kauan kai- mannut ja joka on meitä painanut yhtä raskaana, kenties mielä raskaam- panakin kirouksena kuin ulkoa tulema uhka. Ilsi on meidän mielä opitta- ma, ja minä rohkenen toimoa, että opimme senkin. Kun meidän asiaam- me puolustetaan maltakunnanduumas- sa, metoo siellä Miljukom sortajiamme mastaan kaikkimaltiaaseen Jumalaan: kun meille ystämämielinen Venäjän maltiomies lähettää amoimen kirjeen Suomen eduskunnalle, koittaa hän painaa meitä kaikkinäkemän Jumalan eteen; pidän mannana, ettei Suomen ahdistuksessa olema kansa jaksa siihen mastata polkemalla sen Herran kun- niaa, joka ei tule uskottomuuden kautta olemattomaksi, maan jonka kädessä kohtalomme lopullisesti on. — Kan« saa, joka Hänestä irtaantuu, ei mar- jele sen oma lujuus, ei muiden myö- tätunto, ei mikään. Mutta jos ne hätähuudot, joita kansojen Kaitsija kansallemme mielä kohottaa, käymät sydämiimme ja painamat meitä elämän Jumalan kasmojen eteen, silloin main me kestämme ja tulemainen päimä ennen pitkää kirkastuu. Samalla kun kannatan perustuslakimaliokunnan mie- tintöä kokonaisuudessaan, on minun täytynyt saada lausutuksi tältä paikal- ta, jolta se kuuluu: jos Jumala on meidän kanssamme, kuka moi meitä mastaan olla. A)alioknnta!n • i • jfl» M mtcitittoja. - 5. Tiemeron suoritukseen omat Tiewerou maksa«tinen ja sen kiiyttämineu. Valiokunnan laatima asetus tieme- ron maksamisesta ja sen käyttämisestä sisältää seuraamat säädökset: 1 §. Kustannuksiin maanteitten ja yleisten polkuteitten rakentamisesta ja kunnossapidosta maalla on suoritetta- ma tiemeroa tässä asetuksessa olemain perusteitten mukaan. § melmolliset: a) kunnallismerotnksen alainen tulo manttaaliin pannusta maasta sekä kruunulle maakirjaweroa maksamista ulkopalstoista ja torpista: l>) muu kuin n) kohdassa mainittu kunnallismerotukseu alainen tulo maal la, joka on irähintään !>00 markkaa ivuodessa: c) kunnallismerotuksen alainen tulo kaupimgissa, joka on mähintään 1,590 markkaa muodessa: sekä d) tpoist.) kruununpuistot ja muut kruunun metsämaat. 3 S. Kaikista 2 L>:ssä mainituista merotusesineistä suoritettama tiemero on jaettama tieäyrien mukaan, ja on tieäyrejä pantaiva: 1. a) kohdassa mainitulle tulolle, jos se ei nouse 800 markkaa muodessa, yksi tieäyri, täydelle 800 markalle kaksi tieäyriä, 1,100 markalle kolme tieäy- rtä, 1,400 markalle neljä tieäyriä, 1,600 markalle miisi tieäyriä, 1,800 markalle luusi tieäyriä, ^,000 mar- kalle seitsemän tieäyriä ja siitä ylene- mästä tulosta mainittujen tieäyrien lisäksi yksi tieänri jokaiselle täyden sadan markan tulolle; 2. b) kohdassa mainitulle tulolle yksi tieäyri täyden 800 markan, kaksi tieäyriä 1,100 markan, kolme tieäyriä 1,400 markan, neljä tieäyriä 1,600 markan, miisi tieäyriä 1,800 markan, kuusi tieäyriä ^,000 markan, seitsemän tieäyriä 2,200 markan sekä siitä suu- remmasta muositulosta niinkuin edellä 1 kohdassa on sanottu: 3. c) kohdassa mainitulle tulolle ylsi tieäyri täyden 1,500 markan muo- situlolle, kaksi tieäyriä 1,800 markan, kolme tieäyriä 2,100 inarkan, neljä tieäyriä 2,300 markan, miisi tieäyriä 2,500 markan, kuusi tieäyriä 2,700 markan, seitsemän tieäyriä 2,900 mar- kan ja siitä yli nousemasta tulosta lisäksi yksi tieäyri kullekin täyden sa- dan markan tulolle; sekä