N:o 25 Lehti ilmestyy: tiistaina, torstaina ja lauantaina klo 10 päirällä. Lehden kotiin kantamisesta kaupungissa maksetaan 75 p. vuodessa (36:s Vuosikerta) Joensuussa Torstaina 3 p:nä Maaliskuuta 1910 Lehden jakopaikat: Kirjapainon konttori, Schliiterin kirjakauppa, ka«pp. Ansu Hämäläisen, F. Neppenström'ln, J. Pitkon, M. Partasen ja I. Ronkaisen ja M. Oinosen kauppapuodit. Konttori ja kirjapaino Kalastajakatu 4. Telefooni 33. Tilaushinnat: Joensuussa: Koko vuodelta 4 mk. 50 p., puo lelta vuod. 2 mk. 25 p., kuukaudelta 40 p. — Postissa: Koko vuodelta 5 mk. 24 p., puolelta vuod. 2 mk. 64 p., kuukaudelta 50 p. — Venäjällä: Koko vuodelta 2 r. 25 k., puolelta vuod. 1 r. 15 kop. kuukaudelta 60 kop. Toimittaja: TÄHVO KÖNÖNEN. Tavataan varmimmin kirjapainon kontto rissa tiist., torst. ja lauant. klo 7— 9 ap. Ilmoitushinnat: 8 p:iä edellä ja 6 p:iä jälestä tekstin sekä sisä sivuilla 9 p. millimetriltä. — Raamilliset kuolemanilmoitukset maksa vat 3: 50—4: 50, kihlaus-, vihkimä- ja syntyinä-ilmoitukset 2: —, surusaaton ja kiitosilmoituksista 2: 50. Pitempiaikaisista ilmoituk sista myönnetään suurempi alennus. Ilmoitukset ovat tuotavat lehden konttoriin Ilmestymis päivän edellisenä päivänä en nen klo i i. p., senjälkeen si säsivujen hintojen mukaan. Päivälista. POSTIKONTTORI pldetiin avoinna marraskuun 8 p:st& 1909 toistaiseksi: Sunnuntai'- ja juhlapäivinä: Lähtevien postien, aekä posti- osotus-, säästöpankki- ja sano- malehti-osasto kello 8—10 ap. Tulevien postien osasto kello 8—10 aamup. ja klo 6,30—6,45 illalla. Arkipäivinä: Lähtevien postien, sekä posti- osotus-, säästöpankki- ja sano- malehti-osasto klo 8 ap.— 1 /%1 ip. ja 4—!/,6 ip. Tulevien postien osasto kello 8 ap.—Vai ip. ja 4—>/,6 ip. sekä 6,30—7 illalla. Huom.! Sisäankiijoitetut, vakuu tetut ja postietuanti-lähetykset käin myös tavarapaketit ynnä postiosotukset ovat jätettävät postikonttoriin, joutuakseen klo 11 ap. etelään lähtevään junaan, ennen klo 9,46 ap. sekä poh joiseen 5,60 ip. lähtevään ju naan ennen klo 4,30 ip. Kirjeenkanto toimite taan sunnuntai- ja juhlapäi vinä klo 6,30 ip, arkipäivinä klo 11 ap. ja 6,30 ip. Kaikenlaisia postimerkkiä, kirje- korttia ja postimerkeillä varus tettuja kirjekoteloita myydään arkipäivinä: klo 8 ap.—'/ai ip. ja 4—7*6 sekä 1 /%7—7 illalla, sunnuntai- ja juhlapäivinä klo 8*-40 ap. ja l J»7 —7 ip. Posti lähtee: postikonttorista joka päivä: klo 10jl6 ap. rautateitse Viipu riin ja Helsinkiin y. m. etelään sekä Venäjälle ja ulkomaille, bio 6 ip. rautateitse Pielisjärvelle y. m. pohjoiseen, klo 7,30 ip. joka sunnuntai, tiis tai, torstai ja lauvantai Lipe riin, klo 7,30 ip. joka tiistai, torstai ja lauvantai Kuusjärvelle, Pol- vijärvelle. Sotkuinaan, Taipa leelle ja Utraan, Wo 7,30 ip. joka lauvantai Kaa vitte (Polvijärven kautta). Posti saapuu: joka päivä: klo 10,46 ap. Pielisjärveltä y. m. pohjoisesta rautateitse, klo 6,30 ip. Viipurista ja Helsin gistä j. m. etelästä aekä Venä jältä ja ulkomailta rautateitse, klo 2,30 ip. joka tiistai ja lau vantai Kuusjärveltä ja Taipa leelta, klo 4 ip. joka torstai Kuusjär veltä, Polvijärveltä ja Taipa leelta, klo 3 ip. joka tiistai ja lauvan tai Polvijärveltä ja Sotkumasta, klo 3 ip. joka tiistai Kaavilta, klo 4 ip. joka tiistai, torstai ja lauvantai Utrasta, klo 4 ip. joka sunnuntai, tiistai, torstai ja lauvantai Liperistä. Kirjelaatikot tyhjennetään: Rehtori A, Vallen, Seurahuoneen, PohjoiB -Karjalan kirjapainon ja Maistraatin talon sekä Schliiterin kirjakaupan luona olevat klo 9,16 ap. ja 4,16 ip. ja postikonttoorin edessä pos tien lähtiessä. Kirjelähetyksiin on, siltä varalta että ne tulevat takasin, paras merkitä lähettäjän nimi ja osote. Suomen rahan mukaisilla posti merkeillä ei saa frankkeerata Suomen ulkopuolelle meneviä postilähetyksiä. Kaikkiin Venäjälle meneviin lä hetyksiin on osote kirjotettava venäjäksi Ulkomaille meneviin lähetyksiin tulee merkitä paitsi osotepaik- kaa myöskin osotemaa (valta kunta). Niinä aikoina, kun postikonttori on sulettu, on postimerkkejä saatavana Schliiterin kirjakau pasta ja Ansu Hämäläisen se katavarakaupasta. Piiriääk&ri S. F. Parviainen vas taanottaa sairaita arkipäivinä kk) 9—11 e. pp. ja 6—6 ip. ja pyhäpäivinä klo 9—10 a. p. Kaupunginlääkäri O. A. Kosonen vastaanottaa sairaita trri Par- f viaisen uudessa talossa arki päivinä klo 9—11 e. pp. ia5—6 j. pp., «unnuntai- ja juhlapäi vinä klo 9—10 e. pp. Sairaalanlääkäri A. Sandström ottaa vastaan sairaita arkipäi vinä 9—11 a. p. ja 5—6 ip. sekfi pyhäpäivillä kk) 9—10 a. p. Asonto Hontahato L Hammaslääkäri G. Lindholm Ni kolainkatu, Vuorisalon talo, 1 p:stä maalisk. 1910. Piirieläinlääkäri H. V. Helander vastaanottaa pankkikomisario E. Broms'in talossa Rantaka dulla. Telef. 138. V. t. kaupungin viskaali T. Närhi on tavattavana poliisikamarilla joka arkipäivä klo 9—11 a. p. Kaupungin kätilö E. Ikonen ta vataan teurastaja Karin talossa Merimiesk. 32. Vaivaishoitojohtokunnan esimies tavataan joka arkipäivä klo 4—6 ip. Suomen pankin konttori kello lCfcstä e. pp. kello 2:teen j. pp. Kansallis-Osake-Pankki kello 10 —2 päivällä. Yhdyspankin konttori kello 10—2 e. pp. Pohjoismaiden Osake -Pankin konttoori kello 10—2 päivällä. Rahatoimikamari pidetään auki joka arki keskiviikkona ja lau- vantaina kello 5—6 ip. raati huoneella. Joensuun Tullikamari pidetään avoinna kello 10—1 ja 6 7 ip. klareerauksia varten. Sähkösanomakonttori on avoinna joka päivä kello 8:sta aamulla kello 9:ään illalla. Joensuun kaupungin Säästö pankki pidetään avoinna joka keskiviikkona ja lauvantaina klo 4—6 ip. Rahatoimikamarin istunnot ovat joka arki keskiviikko klo 6—7 ip. rahatoimikamarilla. Z. Topeliuksen nuorisonkirjasto kaup. talolla on avoinna joka tiistai kello 4—6 ip. Kansankirjasto pidetään avoinna kirjojen vastaanottamista var ten joka arki tiistai klo 7—8 i. p. ja kirjojen lainaamista varten joka arki torstai klo 7— 8 i. p. ja joka arki lauantai klo 6-8 ip. J. Kp. Y:n kirjasto avoinna joka aunnutaina klo V 2 1—%2 päiv. kaupungin kokoushuoneella. Pohjois-Karjalan Maanviljelysseu ran toimisto kaupp. H. Sura kan talossa on avoinna arki päivisin klo 9 a. p.—klo 6 i. p. ]a klo 10 a. p.—klo 2 i. p. on sihteeri ynnä muut toimihen kilöt varmemmin tavattavissa. Jteumi / Hmioto (Omistaja K. H. Lundholm) JOENSUUSSA Torikatu 6. Tel. 180. Suurin kiinteimistätoimisto Pohjois- Karjalassa ja Savossa. Välittää maatilain, kaupunkitalojen, met säin, huvilain, kauppakartanoiden y. m. kiinteimistöjen kauppoja. Kaut tamme myytäviä maatiloja on ny kyään yli 150, joista useimmat ovat hyvillä liikepaikoilla olevia metsä- tiloja. Seikkaperäinen maatilaluet- telo n:o 2 lähetetään pyydettäessä. Kaupunkitaloja Joensuussa ja Nurmeksessa kauttamme myytävänä yhteensä noin 25. Joensuun Asioimistoimlsto. Torikatu 6 — Tel. 180. Vakuuttakaa hevosenne Turun HeYOSYakuutus- yhtiössä. Asiamiehiä i Joensuussa: V. Kallio. Kontiolahdella: J. RSsänes. Pielisjärvellä: M. HOttkasea. JOENSUUSSA Nikolaink 20 - Tel. 73 (Omist. I. E. Tuiskunen.) Valmistaa Vesikattoja galvanoi dusta ja mustasta rautapellistä. Myy varastosta Peltiuunia. Paisto-uunia ä 5 m. Kuparisia hella- kattiloita. Kahvipannuja. Kastrulleja, katti loita. Liimapannuja. Kylpyammeita, useampaa lajia, myöskin n. k. •Kuhnen . Ilmaventtiilejä, Ruiskukannuja, Kaikenlaisia Läk- kiastioita y. m, H. Kinnusen Joeasuussa vastapäätä sairashuonetta. Valmistaa hautakiviä, graniit tiklviatä tilausten mukaan. Hintakyselyihln vastataan. aina saatavana Joensuussa Malmikatu 26. H. Litmanen. tili- y. m. kirjanne ja seinäkart tanne sitomossani. Kouluvihko jen ostajille edullisin ostop. Sei nätaulut laitetaan siroista teh- daslistoista. Kuvastimia tilauk sen mukaan. Työ ensiluokan. Hinnat kohtuulliset. Kunnioittaen: D. A. Paasikivi. Nurmes, P. Kilpeläisen talossa. Vieraskoti Rauha tarjoaa matkustajille siistiä huo neita, ruokaa ja kahvia. Ruoka- miehiä otetaan. Kokouksia. Joensuun Väkijuomain Vähit täismyynti-Osakeyhtiön osakkeiden omistajat kutsutaan täten saapumaan var sinaiseen yhtiökokoukseen, joka pidetään kaupungin raatihuo neessa torstaina ensitulevan Maa liskuun 10 p:nä kello 5 j. pp., keskustelemaan ja päättämään yhtiön ohjesääntöjen 20 §:ssä mainituista asioista. Joensuu, 26 p. Tammikuuta 1910. Johtokunta. Ilmoituksia. Kirjeessä Maistraatille 19 päi vältä tätä kuuta N:o 21, ovat kaupungin valtuusmiehet ilmoit taneet, että Valtuuskunnassa on nostettu kysymys pitempiaikai sen 75,000 u 100,000 markan suuruisen kuoletuslainan otta misesta kanpungille uutta kau pungintaloa varten ja sentähden pyytäneet Maistraattia kokoon kutsumaan Raastuvankokouksen, jossa tarpeellinen määrä lisä- valtuusmiehiä valittaisiin yh dessä varsinaisten valtuusmies ten kanssa sanotun lainan otta misesta keskustelemaan ja päät tämään. Tämän johdosta kutsutaan tä ten kaikki Joensuun kaupungin ääntövaltaiset kuntalaiset saa pumaan Tiistaina ensitulevan Maaliskuun 22 päivänä kello 5 i. p. kaupungin Raatihuo neella pidettävään Raastuvan kokoukseen, valitsemaan yhdek sän lisäjäsentä yhdessä kaupun gin varsinaisten valtuusmiesten kanssa käsittelemään ja päättä mään edelläsanotun asian. Vaa lissa käytettävä ääniluettelo tu lee pidettäväksi yleisön nähtä vänä kaupungin Raatihuoneella neljäntoista päivän kuluessa en nen vaalia. Joensuun Raatihuo neella Helmikuun 24 päivänä 1910. Maistraatin puolesta: W:m Wallenius. Kaare- paperia (makulatar) saatavana tämän lehden kirjapainosta. maksaa korkoa TallotuEusIllo i 6 kuuk. Irtisanomisella 5, M S 2 1 vaadittaessa TalletuskoRttokuranttitlllllä Säästöfcassatillllä Juoksevalla tilillä 5 o| 0 4 i|a °|o 4 »jo 8*12 °|o 5 «IF 5 °|o 5°|o 3°lo Mun Latasiaintöiist Neiti K. Parviaisen talossa. - - Puhelin N:o 148 { - - Joensuussa :: Omistaja: Varatuomari J. J. LESKINEN. Matkustetaan maaseuduille. Nurmeksen konttori. Ottaa rahoja korkoa kasvamaan. £dullisin tallentajille on Talietuskonttokurantti. Siinä maksetaan korkein talletuskorko ja pannaan korko pääomaan kahdesti vuodessa, joten te kasvaa korkoa korolle puolivuosittain. Rahoja voi lähettää pankkiin pos- tisukin. Iiii li ■ Blfllllllllll Kalaverkkoja, S a ja 81 äi- kituita verkon pauloja suuri varasto, Pielisjärvellä E. G. Kuuselalla. ■»»»»«»» ■ ■ ■ Saulit kansan runoudessa. Jatk. Ei tosin moi sanoa, ettei ollen- kaan olisi suomalaisessakin rnnon- dessa ajateltu sääntöjä. Jonkun- lainen hämärä käsitys on kansalla ollut estetiikan ensiinäisistä sään- noista. Ja nämä aamistuksensa on kansa lausunut muutamissa yksinkertaisissa «vertauksissa. Koh- tuus on kaiken kauniin ekjto; ai noastaan se on kaunista, jota ei ole liian paljon eikä liian «vähän. Tämän kauneuden perussäännön lausuu kansa seuraamalla taivalla: Ei se laulaja hymänen laula tyyten «virsiänsä, ei se koski kielaskana, lase mettänsä loputen. Nätbeit loppumatonta runsautta kumataan säkeillä: Mikäs sulki suun runolta, jok' ennen jokena juoksi, pauhasi salapurona, umpitökränä tärisi. Laulun sulamaa keiveyttä kumaa: Niin minä laulan laskettelen kuin metonen mieretellen. La lopuksi kumataan rytmin säännöllisyyttä «vertauksella: Laulelemme, luottelemme, niinkuin ratsu jalkojansa ori korski koipiansa. Nämä muutamat «vertaukset ja niiden muunnokset omat melkein ainoat mitä tässä suhteessa kan- san runoudessamme on Uimatta- missä. Suomalaisessa runopajassa ei rakkaus runouteen ole synnyttänyt muotojen, maan mielikumituksen leikkiä. Että mielikumitus ivoisi tuon suositun laulun asettaa oikein tun- teiden mälittömäksi esineeksi, on se leikkien muuttanut sen konkreetti- seksi esineeksi, olennoinut sen. Laulu on esine. Taimen kyl mästä tuodaan mirret tupaan, saadaan lanat lämpimään, ja mikä ei mahdu omesta se remi- tään reppänästä. — Sitten keri tään mirret kerälle, sykkyrälle syyä- tellään, josta sitä laulaessa keri- tellään ja päästellään. — Virsi- kerää säilytetään muiden tamarain kanssa aitan parmen päällä, josta sen tarmittaissa löytää. Sitä säi lytetään myös kukkarossa kultai- sessa, rasiassa rautaisessa, maski- sessa »vakkasessa. Meidän runouteminekehittyneim- piä kumia on kuivaus mirsien ive- tämisestä reellä, reen särkymises- tä j. n. e. Karjalainen Kaupin »tiesi meti mirsiä reellä, saattoi saanilla sanoja, saani kämi salmaimehen tuli maimainen «vahinko, mirret tielle mirtasimat mie kokosin koprahani tuosta poimin pomelleni, hian martehen malitsin. Tuosta sain sanalliseksi. Wielä monella muullakin ta- malla puhutaan mirsistä esineen tamoin. — Otetaan ivirsilipas ja se pannaan poikkipuolin polmille ja siitä poimitaan toinen «virsi toiselisa perästä. — Puhutaan mirren kammitsasta, ja mirren««ä- keiniseen tarmitaan tulta. Sano- taan «vielä sanoja oleman suussa ja matsassa. Sanat sulamat suus- sa ja itämät ikenillä. Todellisen runoilijan ominaisuu deksi on aina sanottu, että runot ikäänkuin itsestään syntymät, mai- matta ja pakotta. Että niin on kansankin runoilijani käynyt, nä kyy selmästi, kun hän selittää, mistä hän mirtensä on faarntt: Omat on saamani sanani, omat tieltä tempoinani, KOULUTA . 0.-J: päästä heinän hieromani, miel' on mirttä tiijossani: mirttä toista tuulet tuomat, meren aaltoset ajami, linnut liitami sanoja, puijen latmat lausehia. Tuuli toi tuhat sanoa tuhat ilma tuumitteli, mirret aaltona ajeli, laulut läikkyi lainehina. Koko tämä rniisas laulu» olen- naiminen, josta yllä on ivaan «nainittu muutamia esimerkkejä, osottaa suurta tarmetta runon hel- limiseen. Tämä» rinnalla on toi- nen leikkisä» mielikumituksen iliniö, joka myöskin osottaa laulun suur- ta sijaa kansan sydämissä. Loitsuissa sanan ivoimalla ja tiedolla saadaaii paljon aikaan. Näiden riiinalla on suuri joukko runoja, joissa kerrotaan, mitä kaikkea lauluilla toimitetaan. Mut- ta niissä ei ole samaa ankaraa makamuutta kuin loitsuissa, maan niissä tahallaan lähdetään mieli- kuivituksen mailmaan ja laulun moimalla loihditaan kaikkea hymää, niitä toimoa saattaa, rikkautta ja ylellisyyttä. Hyödyttömät esineet «nuutetaan kallisarm öisiksi tai hyö- dyllisiksi. Myös kirotaan ja tuhoa tuotetaan ja kirous poistetaan ja tuho seisautetaan. Laulun amulla käy helppo maikeaksi ja maikea helpoksi. Tamallisempia, mitä laulaja sa- noo laulullaan loihtimansa, on tammi ja siihen käki. Laulan pielekset pihalle tammen keskitanhualle tammelle tasaiset oksat, joka oksalle omenan, omenalle kultapyörän kultapyörälle käkösen. Kun käkö kukahteleepi kulta suusta kumpnaapi tiua suusta tienahuupi maski parralle maluupi kultasehen kupposehen maskisehen makkasehen Monella muullakin taivalla lau laja antautuu satuinaailmaan: Lantaisin merille metsän järmelle komian kormen korpehen mätästä kolme kolmin linnoin mättähissä. j. n. e. Paljo«« hymää laulaja laulaa: perheen isännällä rantarahin, po- jalle oriin, tytölle lampaita, mi- niälle lähtemiä. Tai lanlaa hyö- dyttömät hyödyllisiksi: Laulamme ineret mesiksi suolaksi meren somerot, meren hiekat hernehiksi, meren kaislat kakkaroiksi, meren pillit Piiraisiksi, meren «vaahdon «voipytyksi, meren kimet kilingeiksi, määrät koimut makkaroiksi, oltta oksat juoksemahan, miinaa «virottamahan. Suon poikki kulkiessaan laulaja laulaa itselleen sillan. Eikä Wäi- nämöinen ole ainoa, joka soitolla ja laululla ihmisiä nukuttaa, maan muidenkin kerrotaan sitä tekemän. Vihamiehelleen laulaja laulaa tu hoa, joko niinkuin Väinämöinen Joukahaiselle: Suin sytehen, päin sameheii, kypenihin kyynäsmarsin koprin kylmihin poroihin. tm Maahan maajaksi majotan laulan suohon sillakseni. tai • tai ! Tymin laulan tyhmän kuusen, ! lanlan lakkapää petäjän sinun kurjan kulkkuhusi, heitän henkireikähäsi. Eepillisissä runoissamme lau- lulle kuitenkin kaikkein suurin sija on annettu. Laulu on kansan sankarien paras kaunistus. Lau- lu ei ole ivaeltamien kulkulaisten huoinassa, ««iinkuin useilla muilla kansoilla, maan juuri kansan pa- raimmat sitä harjoittamat. Lau- lulla käydään sotaa yhtä hymin kuin miekalla. Kaikki tämä osot- taa, kuinka suuressa armossa lau- lu kansan «niehissä vuollut. Woi- pa suoraan sanoa, että kunnioitus ja rakkaus lauluun on ollut suu- ! rata «vaikuttimena ja ohjaajana ^ koko meidän suurta kansallista ee- postamme luodessa. ! Kauneimman ja korkeimman > muodon on tämä laulun ihailemi- ^ nen saanut Väinämöisen laulun ja soiton kumauksessa. > \ | Vuoret loukkui, paa'et paukkui ! kaikki kalliot tärähti, kimet laikkui lainehilla, somerot «vesillä souti, petäjät piti iloa, kannot hyppi kankahalla, — Mi oli metsän otusta, kyykistyimät kynsillensä kanteloista kuulemahan iloa imehtimähän, ilman linitun lentämäiset marmuille marustelihe, me en kalaiset kaikenlaiset rantahan rakentelihe, matosetkut maait alaiset päälle mullan muuttelihe, kääntelemät, kuuntelemat tuota soittoa suloista. — Kuusoset kumartelihe ntännyt mäellä kääntelihe. — Lehot leikkiä pitimät ahot ainaista iloa; kukat kulkimat kutuhun ivesat nuoret notkahteli. Kaikki ihmiset sulimat kyynelei- hin soittoa kuunnellessa: Itki imoret, itki manhat, itki miehet naimattomat, itki nainehet urot, itki pojat puoliskaiset sekä pojat, jotta nei'et, jotta pienet piikasetkin, kun oli ääni kummanlainen ukon soitanto suloinen. Näin miehättämäksi on Väinä- ntöisen soitto ja lauluj kumattu. Koko luonto: ihmiset, eläimet, koko j kasmikunta ja kaikki luonnon hal- t tiat, kokoontuimat laulua kuuntele- jmaatt. Tässä kumauksessa on ^suurinta taiteen ihailemista, niitä i saattaa ajatella. Se ei ole hyö- idyllisen loitsun ihailemista maan puhtaimman taideilon ilmaus. Tämä kumaus on maloistnta ja j lämpimintä, mitä meidäit koko . kansanrunoudessamme on, ja osot- ^ taa se odottamattoman korkeata ' simistyskantaa ja mieläkin hie- 'ttompaa wnne-elämää. Se osot- ;taa puolia kansan sielunelämässä, joita ei outo luulisi koskaan sieltä löytämänsä. j Kaikkialla on laulu synnyttänyt . iloa, saattanut mielikumituksen hilpeään toimintaan ja herättänyt , lämmittämiä ja jalostamia wn- ^ teitä. Jospa siis laulu onkin su- '.ruista tehty, niin on se kaikkialla iloa tuottanut. Suohon sammaliksi pellolle petäjiksi