Torstaina 7 p. Huhtikuuta K A R J A L A TJA R N:o 38 — 1010 Yleisöltä. Jatkoa Kiihtelyslvaa- ralta kirjekortin kyhää- jän jatkumaan sepus- tukseen Karjattaren N:o 33, Maikka tuo itsessään niin hal pamainen sepustns saisikin jäädä omaan armoonsa, mutta kun sillä on tarkotettu mustata allekirjoitta- neiden kunniaa ja saattaa Ltarja- lattaren lukijakunnan ja miksi ei postihallituksenkin silmissä alle- kirjoittaneet sopimattomiksi toimeen- sa, niin pyydämme saada sijaa puolustusmastineellemme: Eimät näy kirjekortin kyhääjät mähällä heittämän Kiihtelysmaa- ran postitoimiston hoitajaa apu- laisineen kynsistään, on siksi kipeästi koskenut mastineemme kirjekortin johdosta, jossa tulin maininneeksi juopottelusta y. m. sopimattomas- ta menettelystä Kiihtelysmaaran postitoimistossa ennen aikaan. Tästä nyt kirjoituksen kyhääjät, jotka sepustuksessaan omat pukeu- tuneet yksilönnuttuun, omat otta neet louttaantuaksensa, että olisin jotakin heistä herjannut juoppou- della, maikka minun olisi muka pitänyt tuon nimettömän sala-am- pujan kantakin raittiusasiassa tun- tea. — Minähän puhumiin ai noastaan postitoimistossa juopot- telusta enkä kenestäkään yksilöstä. Koska kirjoittaja ei silloin nähnyt oleman syytä kynään tarttua, mmk- ka todistettamasti juopottelun ohessa siihen aikaan oli jo hänellä tiedossa paljon tapahtuneita lait- tomuuksia postinhoidossa, niin tästä minä medän sen johtopää- töksen, että hän ainakin, jos ei suosinut niin ei tuonut todellisesti tapahtuneita rikkomuksia julkisuu- teen, kuten nyt tahtoo niitä tehdä tikustakin. Kirjoittaja sanoo neumoneensa apulaista olemaan räyhäämättä postissa, mutta tuo neumo on ta- pahtunut siten, että neumoja ou- kin juuri postin aukiolotunnitla apulaisen postitoimessa ollessa tullut riitelemään kaiken niaail- man akkain juoruista ja niillä sot- kemaan niirantoimitusta, joten apulainen oli pakotettu käskemään todellinen räyhääjä poistumaan postihuoneesta, jos hänellä ei olisi postiasiaa toimitettama. Kirjoittaja metoaa todistajiinsa, me armaamme aiman hymin, kei- tä nuo todistajat omat. 'Ote omat juuri niitä, jotka on yllytetty ivar- tamasten postinhoitajia haukku- maan ja ruokotonta suunsiimoa pitämään, sillä tuohon koplaan kuulumat postissa kämijät, ne omat juuri niitä, jotka ruokotto- muuksia täällä latelemat. Ehkäpä joku koplan johtamista henkilöistä maimoineen ottaa muistaakseen hämittömän käytöksensä postissa käydessään? Ia jos ei, niin löy- tyy muistajoita. Wielä kirjoitus sisältää todistuksia siitä, ettei ylei sö ole saanut lähetyksiänsä postis- ta. Tämä yleisö on juuri siihen yllytettyyn koplaan kmilumia, jot ka omat muosikausia häirinneet postinhoitajaa, tulleu maatimaan yksin kirkkoaikanakin sunnuntaisin, jopa yölläkin, mainitsematta aa- mumarhaista ruokatuntia, sekä lä- hetettämien postin laittoa, josta aseuksett määräämät, ettei silloin saa postihuoneeseeit laskea ketään, eikä toimia postin jakamisessa. Tanalla sanoen nämä yllytetyt, jotka nyt omat muka todistajia aina marustautumat usein ilman mitään asiaa, milloin humalaisina, milloin selmiuä juuri silloin, kuin tietämät oleman kiirettä postissa, sekä silloin, kun ei ole postin auki- oloaika, kiusaa postinhoitajille te kemään, maikka koplan eneinmis- tö asuukin juuri postitoimiston läheisyydessä, joiden pitäisi tietää postin aukioloaika. Mitä siihen tulee ettei postilähetyksiä olisi au- nettu' maadittaissa ulos, niin sitä on luonnollisesti tapahtunut syys- tä, että tärkeämpiä lähetyksiä ku- ten armokirjeitä y. m. ei moi lä- hettää epämarmoille tuutematto- mille hakijoille, eikä myöskään epä- selmillä maltakirjoilla pyydettäis- sä. Tällaiseen tarkkaan määräys- ten mukaiseen menettelyyn on pa koittanut sekin, että olemme huo manneet etsittämän, jos mahdollis- ta, maikka mitäkin lailliselta näyt- tämää syytä, saadaksensa maan tämän mainion miran anastetuksi. Onpa koetettu todistaa sitäkin, ettei kirjeitä olisi otettu postiin. Se tehtiinkin, knn kirjeeu tuojalla ei ollut marattu riittämästi pos- tirahaa ja hän kielsi sitä portolla lähettämästä. Rouman käytöstä malitetaan myöskin ..röyhkeäksi". On sekin siksi terhakka, ettei anna kylän naa- purirauhan häiritsijäin tulla mir- kahuoneessa käräjöimään ja sekot- tamaan itseänsä kaikenlaisiin akkain maatejuttuihin ja riitoihin juuri mirkatoimensa aikana. Aksi seikka on mielestämme tuos- sa pitkässä malitusmirressä erit- täin merkillinen, se nimittäin, kun mastaikään malittaja imailee pos- tihuoneessa ilmaantuneella luukul- la ja malittaa ett'ei pääse posti- huoneeseen sisälle, niinkuin ei ole tarpeettomasti laskettukaan, ja nyt on muka tuon lukitun omen läpi potkaissut postissa kämiän. Mer- killinen laukaus! Ehkä ne posti- lähetyksetkin tuo pomahdus lennätti lattialle. Tämä laukaus se pos- tissakämijän huumasi niin ett'ei hän saanut selmää rahoistaan, kun luuli niitä kannetun liikaa. Mitä pyssyllä ja poliisilla pe- tottelemiseen tulee, niin sitäkin on täytynyt tehdä kuitenkin pyssyä kä- teeit ottamatta puolustuksekseen, marsinkin eräälle entisen järjestyk- sen malmojan pojalle, joka huma- laisena on usean eri kerran koet- tanut tunkeutua mäkimaltaisesti sopimattomana aikana postihuo- neeseen. Emme tiedä, mikä on se kohte- liaisuudeu määrä, jota tuolle kop- lalle tulisi meidän osoittaa, kun emme ole kuulleet muuta kuin hy- mää, kaikkein niiden lausuman, jotka eimät kuulu tuohon toukoja janoomain saakkiin. Tämän sa- man sakin johtajista eräs, kuuluu- kin kirkonkylään muuttaneea mir- toja marten, oli miime loppiaise na käynyt eräässä naapurikylässä pitämässä kokousta posti asiasta ehkä tuon malitnksen tekoa marten, josta kehastelee kirjoittajakin. En liedä, mitä hyötyä siitä lienemät muuta saaneet kuin höystettä noille roskaisille sepustuksillensa, jotka ntnka eimät ole mirkejen halusta syntyneet. Edellä esiintuomallemme makuu- deksi ja samalla näytteeksi siitä mitenkä koko tämä roskajuttu on sitä parasta lajia akkain kitakärä- jää, liitämme tähän maan muuta mia maianehtoisia todistuksia: »Pyynnöstä todistan, että pos- litoimessa ollessani Kiihtelysmaa- ran postitoimistossa miime kesänä jonakin postin aukiolotuntina, tuli opettaja Werner Ikosen rouma postitoimistoon ja alkoi riidellä postitoimiston hoitajan apulaiselle siitä, että se ei tehnyt hänelle hy- mää päimää, maikka kyllä hänelle on aikanaan kehvannut 25 penni- set tiepuolessa ja mielä mastakin kelpaa, »vaikka nyt on niin ylpeä hm pääsi „postineitiksi". Täntäit moin maadittaissa ma- lallani mahmistaa. Kiihtelysmaa- ralla 2i> päimänä maalisknuta 1910. Tahmo Jumonen, inaalaiskirjeenkantaja omalla kädellä. Todistaa: * Mikko Lterminen, talollinen n:o 10 .^iihtelys- ivaaralta". ..Pyynnöstä todistan, että opet- taja W. Ikosen ivaimo Elli Iko- nen helmikuulta uutonna 1010 tuli 5iiihtelyswaaran postitoimis toon, erään toisen naisen kanssa apulaisen ollessa pitämässä aukiolo- tunteja toimistossa. Haukkui apu- laista hämittömillä simoilla pilk- kautui ja räyhäsi postitoimiston luukulla. Tämän moin maadittaissa ma- lallani mahmistaa. Todistetaan Kiihtelysmaaralla 2i päimänä maaliskuuta muo- tena 191«>. Ida Santaharju". (I.) (S.) opettajan maimo. Todistuksen todistajail omaksi antamaksi todistamat: T. Holopainen, talollinen Kiihtelys. E. Martiainen, kirjoittikin. Eitempää emme ryhdy jatka- maan tätä hyödytöntä kynäkiistaa, ellei meitä pakoteta tästä loppu- selmitystä tekemään asianomai- sessa paikassa. Kiihtelysmaaran postitoimiston hoitaja ja apulainen. Kun molemmilta puolilta oit esitetty riidassa jo todistuksiakin niin suljemmme ..Karjalattaren" palstat näiltä ikämiltä kiistakirjoi- tuksilta tähän. Toimitus. Kihla- ja mihkimä- sormuksen tarkoi tuksesta. „He rakastamat toisiansa" ja »ehkä omat sormuksiakin maihta- neet" sanotaan useasti, etenkin naisten keskmidessa, jos uähdääu kahden nuorukaisen, tytön ja po- jan, useammasti seurusteleman toistensa kanssa ja jos he eimät mielä ole julkitihloissa. 5)Jo itiin, itse asia, ..sormusteu maihtaminen", joka on merkki, että mies ja nai- nen omat toisilleen rakkautensa ja uskollisuutensa lumanneet ja man- noneet, oit tärkeä kyllä, jos ei muille, niin ainakin niille, jotka mvat sijrmukjici maihtaneet; mutta olettekos lukijani, tulleet ajatelleeksi, miksi rakkauden merkkinä pidetään sormusta, miksi mihkimisessä käy tetään sormusta, jonka sulhanen antaa morsiamellensa ja lopuksi, miksi sekä kihla- että mihkimäsor- mu?-ta kannetaan masemman kä- den neljännessä sormessa, kihla- sormessa, niinkuin sitä juuri sen- tähden kutstitaan — ja ei ainoas- taan Suomessa, maan myöskin monessa muussa maassa, niin- kuin esim. Ruotsissa, Englannissa, Saksassa y. m. Eihän sitä neljät- tä sormea moi pitää parempana muita sormia. Muinaisina aikoina uskottiin, että neljäs sormi on jonkinlaisessa yhteydessä sydämen kanssa erityi- sen merisuonen kautta ja että kih- la- ja mihkimäsormus on juuri sentähden saanut sijansa siinä. Todellisempaa kuitenkin on, että tämä käytäntö tulee siitä, että ihminen työskentelee tällä kä dellä ja sormella mähimmin, joten sormus tässä on parhaiten suojeltuna maaroilta ja kulumi- selta. Waikeampi oit mastata kahteen ensimaiseen kysymykseen, miksi sor musta pidetään rakkauden merk kinä ja miksi sormusta käytetään mihkiessä, mitään perusteellista syytä ei tähän tiedetä. Selmitys, että sormus niiitkuin sirkkeli, tar- koittaa loppumattomuutta, ijan kaikkisuutta ja että niinmuodoin sormusieu maihto merkitsee rak- kauden ja myötärakkauden maihta- mista koko elinajaksi, lyöpi yhteen kristilliseit käsitysten kanssa amio- liitosta. Mutta tämä selitys, itiin nerokas, karniis ja mieltäylentämä kuin se onkin, kaipaa historiallis- ta perustusta, sillä mihkimä- tahi oikeammin kihlasormus, on man- hempi kristinuskoa. Muinaisina ja mielä myöhempinäkin aikoina tullut käytäntöön. Pakanuuden aikakautena luutimat jotkut, että sormukset, joita maihdettiin, tahi ainoastaan se, jonka mies antaa »valitulleen, oli lumouskalu noitu mista ja oniiettoniuuksia ivastaan. Toiset taas sanoimat, että se oli merkki päätetystä liitosta, jonka kestämyyttä se tunnustuksellisesti tarkoitti ja osoitti. Todellisinta kuitenkin on ensiksi, että sormus on otettu käytäntöön koristuksena, koska koristukset, etenkin inetallis- ta, omat sopimammat käyttää täs- sä muodossa. Memme mielä tä- näkin aikana, että kaikki, alhaisim- masta alkaen, käyttämät kaiken- laisia sormuksia koristuksina. Toi- seksi moimme otaksua todeksi, että ..Eemankin tyttäriä" muhtoisina aikoina miellytti koristukset niin- kuin meidänkin aikuista kansaa ja milläs mies naiselle moipikaan pa remmin osoittaa ystämyyttään ja rakkauttaan kuin lahjottamalla kauniita käytännöllisiä lahjoja. Ltaksuttamasti olimat esi-isämme tämän asian huomauueet ja seuraukseiia oli se, että he alkoi- mat lahjoittaa sormuksia iiiille, joita he lahtoimat omaksensa moit- taa. Olkoon täniäii asian kanssa mi- teii hymänsä, mutta totta on, että tihlasormushistoria on hymin man- ha: 5ialidasas'in „Sakuntalan" mukaan) tunnetaan kihlasormuksen käytös jo manhojen indialaisten keskuudessa. Wanhimpina aikoi na käyttiioät roonialaiset kihlasor- ntuksta raudasta, mutta myöhem- piitä alkoiivat he käyttää niitä kullasta. Muinoin käytettiin sor muksissa kirjoituksiakin, senlaisia kuin esim. „Toimotan pitkää ikää" tai ..Toimotan sydämestäni onnea", tai „Älä hyljää minua!" Totta ei ole, että muinoisia pronssisin:- inuksia, joihin oki kiinnitetty pieni amain, käytettiin mihkiinäsormuk- sina. Mihkimäsormuksen kanssa jätti mies maimollee.t amaimen taloon ja Theosebius sanoo käyte- tyn aivainta annettaessa sanoja: „Olen aiitanut siiiulle kihlasor- muksen, nyt annan sinulle toime- liaisuuden sormuksen, joka auttaa sinna talouden hoitoon". Näyttää siltä, että manhat skan- dinamialaiset tarkoittimat sormuk- sella ainoastaan muistoa, ilman että sitä mälttämättömästi olisi tarmittu amioliitossa. viäin an- taa Teqner Frithiosin sanoa In- geborgille: ..Sinulle, Inqeborg, annan minä sormuksen,' pyhä muisto asuu uskollisesti sn- nä". Mutta Hermarra-saduis- sa sanoo Ingeborg Hjalmarille silloin kuu hän peräysi taistelusta: „Wminon Barran kautta — osot- taeit sormuksen hänelle — että kenelle hymäiisä Uller moiton an- taa, tahdon ainoastaaii yhdelle kuulua". Sormuksen antaminen oli niinmuodoin yhdistyksessä py- hän rakkauden ja uskollisuuden lupauksen kanssa, josta kihlaus on täytynyt alkunsa saada. Is- lännissä muinoisina aikoina mah- luistettiin lupaukset suurella sor muksella, joka oli joko luusta, ki- mestä, hopeasta tai kullasta. Sor- mus oli mälistä niin suuri, että sen läpi saaltoi pistää koko kä- tensä. Kihlatessa pisti sulhanen neljä sornieansa ja lappeen käm- meiiestänsä läpi sormukseu ja sen jälkeen otti hän morsiamensa kä destä niin että sormus tuli ym- päröimään kummankin sormet. Angolasachsit mahmistimat kih- tauksensa siten, että sulhanen pisti papin siunaaman sormuksen yh- teen sormeen morsiamen oikeassa kädessä. Siinä sai se sitten olla mihkimiseen saakkaa, jolloin sul- hänen otti sen taas pois, antoi papin siunata sen uudelleen ja sitten asetti sen ensiksi morsiamen- sa peukaloon sanoen: „Jsän", sitte pani hän sen etusormeen, sanoen: ,,ja Pojan", sitten keskisormeen sanoilla: „ja Pyhän Hengen ni- messä" ja miimeksi mieden sor- muksen niin kutsuttuun kihlasor- meen, sanoen „Amen". Itämaitten kirkoiikirjojen mu- kaan on ivihkimäsormuksen sija oikeassa kädessä ja sitä maihdel- laaii ei mähemmän kuin kolme kertaa. Uusi-kreikkalaiset maihta- mat kihlatessaan kahta sormusta, joista toinen on kullasta toinen hopesta. Seremoonilaiset temput tapahtumat niin, että sitte kun pappi on siunannut sormukset, jättää hän sulhaselle kulta- ja morsiamelle hopeasormuksen, sekä lausuu kolme kertaa perätysten lauseen: ..Jumalan palmelija St. N. ottaen oikeaksi Jumalan pal- melijattareksi N. N:n, Isän, Po jan ja Pyhän Hengen nimessä, nyt ja ijanlaikkisesti, amen!" Armeniassa kihlataan useasti kolmen muoden manhoja ja wie- lätin nuorempia lapsia toisillensa. Sittenkun maimot omat pitäneet maalin ja saaneet miestensä myönnytyksen, menee poikalapsen äiti, parin manhan maimon ja papin seuraamana tuleman mor- siamen kotiin ja lahjoittaa lap- selle poikansa nimessä sormuksen. Tämän jälkeen tuodaan poika — muka sulhanen — sisään, jolloin pappi lukee siunauksen tämän näin kihlatun parikunnan ylitse. Tämän nuoreu sulhasen pitää tämän jälkeen joka muosi lahjoit- taa morsiamellensa uuden pu- mun. Jotain sellaista tapahtui mui- non länsimaissakin. Pienin kai- kista kihlasormuksista lienee ollut se, jota käytettiin kaksimuotiaan Englannin kuninkaan Henrik 8:nnen tyttären, prinssessa Maryn ja kuningas Frans l:sen kahdeksan kuukauden manhan pojan kihla- jäisissä. Kihlajaiset tapahtuimat suurella juhlallisuudella •"> päimä nä lokakuuta 1518 Greenmich'issä. Kuningas seisoi maltaistuimellaan ja hänen toisella puolellaan seisoi hänen amiopuolisonsa Maria Franskasta ja jumeleilla koristet- tuuu pukuun puettu morsian ja toisella puolen sai sijansa paamin lähetttiläät sekä amiraali Bonimel, joka esiintyi sulhasen puolesta. Sitte kun piispa Thunstal oli pitänyt puheen sekä pyytänyt ja saanut kuninkaan ja kuningattaren suostumuksen kihlaukselle, esiintyi Bonimel ja pani prinssessan sor- meen hänelle sopiman sormuksen, johon loistama timantti oli kiinni- tetty. Tämän jälkeen pidettiin messu. Lopuksi tahdomme mainita että melkein koko Europassa kihla- ja mihkimäsormukseen sidotaan monia laajoja ja tärkeitä tarkoituksia. Esimerkiksi mainitsemme että erääs- sä saksalaisessa laulussa sanotaan: Uskonsa hän mannaan kadottanut lienee, sillä sormus häneltä kappa- leihin mennyt on, pieniin. Myös kin sanoo menäläinen morsiannai- nen rakkauslaulussaan: Jos kos- kaan ajattelen toista rakkautta, kultasormukseni silloin katketkoon ja jos sinä, sulho, koskaan seuraat toista neitoa silloin diamantti sor- muksestasi pudotkoon. Skandina- miassa uskotaan, että jos mihkimä sormus putoaa mihkiessä on amio- liitto onneton, tahi pian purrau- tuu kuoleman kautta. Tainoin uskotaan että onnettomuus tahi kuolema seuraa pian, jos mihkiinä- sormus amioliiton ajalla sattuu katoamaan tahi katkeamaan. Kuinka kihla- ja mihkimäsormus lie tullutkin käytäntöön ja mikä niiden todellinen tarkoitus muutoin lie ollutkin, on marma, että nyt kaikkialla käytetään niitä tunnus tuksellisina ja maatimuksellisina merkkeinä, sille uskollisuudelle ja rakkaudelle kun mies ja itäinen oivat toisillensa lumanneet. Mutta monet omat kuitenkin ne miehet ja naiset jotka eimät armostele, kunnioita eikä pyhitä näitä lupauk- siaan, ja kuitenkin omat nämät lu- paukset pyhimmät ja moimallisim- mat lupaukset kun kaksi henkilöä moipi toisillensa antaa; ne omat niin pyhät ja moimalliset, että heitä, jotka nämät lupaukset rik- komat moipi syystä kutsua kunniat- komiksi." Kuinka hymä eikö se olisi, jos sormuksella olisi senlainen tenho- moima, että se möisi estää lupaus- rikoksesta! Kuulutuksia. (S. 3. 1 k. 4 a. 170 m u.) Kuulutus. Nurmeksen kunnan varsi-! nainen kuntakokona pidetään; kunnanhuoneessa Vanliallakyläl-: lä maanantaina tämän huhti kuun 18 p:nä kello 11 e. pp., ja i päätetään silloin seuraavista i asioista: i l:ksi. Esitetään tarkastusta; varten kunnalliset tilit viitne vuodolta ynnä tilintarkastajain kertomukset niistö, ja pnätctöän kunn. lautakunnan antaman vuo sikertomuksen perustuksella ti- livapauden antamisesta rahaston hoitajille. 2:ksi. Annetaan läänin Herra Kuvernöörille lausunta seuraa vista Hallituksen kcmiteamie-. tinnöistä: j saapunut a) koskeva hevos- ja nauta- knupan järjestämisestä, b) koskeva sääntöjä eläinten kuletuksesta, e) koskeva säädöksiä eläinten ja eläintuotteiden maahantuon nista. 3:ksi. Päätetään lausunnosta ja sen antamisesta läänin Herra Kuvernöörille Jokikylän koulun asiassa. 4:ksi. Keskustellaan ja pääte tään, josko ja mihin toimenpitei siin ryhdytään kunnan vaivais talon uudestaan rakentamiseksi. 5:ksi. Valitaan kunnan puo lesta valtuutetut toimeenpane maan Nurmeksen ja Valtimon kuntain yhteisen omaisuuden jakoa ennen tehtyjen päätösten mukaan, sekä päätetään muista toimenpiteistä asiassa. Nurmes, huhtikuun 2 p:nä 1910. N. E. Vainio. Myytävänä. Virvoitusjuomatehdas myydään halvalla. Lähempiä tietoja Etelä-Suomen kontt. (E.-Suom. l k.) | Karjalan radan 'aikataulu I Lokak. 16 p:stä toistaiseksi, {joka samassa osoittaa junain läh- l dön ja tulon eri päätepaikoissa. O Joensuu—Viipuri S: K äivätyö- ynnä muut snatava- rästit ovat maksettavat Kon tiolahden papeille ennen Iistä päivää toukokuuta 1910, jonka jälkeen ne kohta jäte tään ulosottoon. T. Kapiainen. H. Piipponen. Huutokauppoja, (K. S. 1 k. 4 s. 80 mm.) Maanantaina i t. k. 11 p:nä kello 10 a. p. myy dään vapaalla huutokaupalla Solassa tilalla N:o 141 suurempi : määrä naisten vaatteita, raaan- i viljelyskaiuj:», olkia y. ra. talous- i tavaraa. Luntetuilie velaksi. Solassa Huhtik. 5> p:nä 1910. Simo Piiroinen. Kiitos. Milpittöinän kiitoksen lausum- me herra Rasille ja hänen rou- malleen siitä tarjoamastaan päi- mällisrtluasta y. in. tarjouksista ja ystämällisestä kohtelusta ja myös herroille A. W. Pitkäselle ja T. Hurrille kanssamme rattoisasta seurusteltlsta ja mieliämme ilos- Uittaneesta soiton sämeleestä. Mämainitun rakennukselta työmäki. Venäjän kurssi on tänään . 208 50 26G: 68 2 /s 3 kk. . . — — 263: 60 Ulkomaan kurssit Mk P- Mk P Lontoo a/v. . . 25: 37 25: 22 S kk. ... — — 25: 04 Pariisi a/v . . 100: 80 100: — 3 kk. ... — — 99: 50 Ant^erpen a/v. 100: 40 99: 70 3 kk. . . . — — 99: 10 Berlin a/v . . 124: — 123: 40 3 kk. ... — — 122: 40 Lybekki a/v . . 124: — 123: 40 2 kk. . . . — — 122: 40 Hampuri a/v . 124: — 123: 40 3 kk. . . . — — 122: 40 Frank! a.M. a/v 124: — 123: 40 3 kk. . . . — — 122: 40 Amsterdam a/v 209: 40 —: — 3 kk. ... —: — 206: 80 Wien k. s. . . 105: 50 104: 80 Kristiania a/v . 139: 20 138: 70 Tukholma a/v . 139: 20 138: 70 Köpenham. a/v. 139: 20 138: 70 Chigago a/v . 5: 23 5: 16 I{änipilJiä ja Viulunkieliä, Joensuun FJrjap. 0>* T:n Paperikaupassa. apaaehtoisella huutokau palla myyn suurernmoiben varaston valmistamiani huo nekaluja Perjantaina tämän kuun 8 p. kelio 4 j pp. sekä lauvantaina kello 10 e. pp. Huom.! Maaseutulaisetkin. P. Kainsiiainen, puuseppä Joensuussa. Ilmoituksia (K. S. Smk. 6: Kannasta vedettävää hyväkäyn- tisen miehen aokkuritaskukcllon myy ja lähettää 6 markalla Kelloseppä J. E. JUVENIUS, Tampereella. Huom.! Suuri kuvallinen hin taluettelo kelloista, kultasormuk sista, kellonosista y. m. y. m. lä hetetään ilmaiseksi, asiamieheksi ryhtyville. (H. 806) Joensuu . läht. Hammaslahti Onkamo . „ Tohmajärvi „ Kaari la . „ Värtsilä . tul. läht. Päikjärfi r \ Matkaselkä r ; Kaalamo . jHeiyla . . r Scrtavkla tul. „ läht. Kuokkanieini Niva . . „ Jaakkima „ Ihala . . „ E'isenvaaratul. yi läht. Alho . Hiitola Ojajärvi Inkilä . Sairala Koljola Antrea * Hannila . Kavantsaari n Karisalmi Tali . . Tammisuo Viipuri cc £. e s Sc U.OOj 11.40! 12.19 12.41 1.01 i 1.13J ! 1.23, ! 1.4". ! 2.13 2.31; ! 3.15! 9.49! | 3.26j LO 00 i I B.36| L0.10- 4.10jl0.4r4 4.24110 5b; 4.52:11.27' 5.07; 1142| 5.34i 12.08i 5.52 12 lh 5.40 2.30! 6.19i 3.2» | 6.58! 4.- 6! 7.20' 4M 7.40] 4.r>9| 7.52! 5.LH 8.021 — ! 8.17! - ! 8.4fcj — i 9.05! — ! H tul. läht. y. m. y. hinnoilla m. myy halvimmilla iiii Eli Maina H. J. Lammi. Viipuri . läht. Tammisuo _ Tali . . , L!»riss.ln:i n Kavantsaari „ Hannila Antrea ii Koljola Sairala . „ Inkilä . „ Ojajärvi . B Hiitola . „ Alho . . „ Elisenvaara tul. n läht. Ihala . . „ Jaakkima „ Niva . . p Kuokkaniemi Sortavala tul. „ läht. Helylä . „ Kaalamo „ Matkaselkä „ Pälkjärvi n Värtsilä . tul. j* . läht. Kaurila . , Tohmajärvi „ Onkamo. „ Hammaslahti Joensuu. tul. 4.34 ! 5.5ö 5.051 — i — 1.Ö3! 10.12! 2.27 ll.K?| 3.541 -~ i 7.54 _ 111.38 — Jcäassiiisa - MsiHtnlt. h 9 ottaa vastaan kaikkea ammatti alaan kuuluvaa työtä kohtuulli silla hinnoilla. M. Äsikainen. B D B H H B Rääkkylän kunnan kunnallisverojen ylöskanto m:lta 1909 pidetääii kuluman huhtikutln 16 pnä klo 19 a. p., alkaen kun- tahuoneella, jolloin mähintäin puo- let kunnallismeroista on suoritet- tama. Rääkkylässä. '2 pniä huhtikuuta 1910. A. ($. Zaarelaineu. (K. S. 2 k.) Kalaverkkoja, R^atäi- kituita verkon pauloja suuri varasto, Pielisjär veliä E. G. Kuuselalla. BBBHBBBBBBBB vaunut- K a 1 ti- paaleissa ja kuvoissa, tain ja vähittäin, myy tn o n asemalla E. Zitnmerraaaa. ■3 Ä: ' 'fr - d . .. V ?rtf> Pielisjärmen kunnan tilattoman väes tön lainakassasta lainataan rahoja, kiinnitystä tahi toimikumiml hymäksyntää takaus- ta mastaan, sellaisille tunnetuille toimeliaille heiikilöille, jotka omin ueumoiii eimät kykene itselleen hank- kimaait pienempää omaa maata ja asuutoa. Halulliset omanmaan ja asumuksen perustajat, jättäköön allekirjoittaneille tahi joillekin toi- mikuunan jäsenille kirjallisesti eli suullisesti lainahakemuksensa ensi huhtik. 30 päimään asti, ja on hakemuksessa ilmoitettama ano- mansa lainan suuruus sekä tarkoi- tus johon sitä aijotaan käyttää. Pielisjärmellä maalisk. 31 päi- mänä 191». Paavo Wäinölä. Juho Saarelainen. (Rajam. 2 k.) * ^ % K- f-k fr» f f J» kaikille selviäisi, että Suk- uutld kela polkupyörät ja Tar mo ompelukoneet ovat maailman parhaat, jonka on todis tanut koneinsinööri sekä käyttäjät, on teidän heti pyydettävä kuudetta- sataa n:oa käsittävä tavaraluetteloni. Jälleenmyyjille edulliset ehdot m. m. 300 mk. kultakello palkkiona. Luettelo lähetetään maksutta. Eino Louhivuori, Vaasa, koaa-, kello- ja korutavarain kauppa. iärepsperia (makulatur) saatavana tämän lehden kirjapainosta. Vuokrattavana Sattuneesta syystä on vuokrattavana Eesäk. 1 päi västä matkustajakodiksi sopiva huoneusto ja yksi erityinen kort teeri. Lähemmin Ahokkaalla. ^oka jutis 6.40 1.30 4.1-' 6.50 1.4C f 4.27 7.02 >.53 4.44 7.13 •2.06 5.CX 7.25 2.1>- 5.3'2 7.37 2.31 5.4J- 7.54 2.-Ö0 0.0" 8.09 3.05 t;.~ 8.2t; 3.21 6." 8.48 3.42 7. ns 9.» 3.53 7 .29 9.27 4.18 8.<J4 9.55 4.45 845 10.16 5.05 9.n 10.35 5.24 9.32 10.45 5.34 _T 11.13 6.02 11.33 6.2" 11.58 6> 12.12 7 .05 12.45 7.3o 12.55 7.4 5 1.07 7 .E» 1.55 8.6 2.18 9.03 2.46 9Z 3.00 9.4o 3.10 9.^5 6.35 3.24 10.04 6.53 3.44 10M 7.19 4.07 10.45 7.49 4.45 11.22 1 8.33 5.23 12.00 9.16 Joensuun—Lieksan rataosan AIKATAULU 8 päivästä Marraskuuta 1909 toistaiseksi. H x £ VJ tr Asema <0 il o 0 n V • s. w •e V Joensuu . . . 5.50 Lehmo . . . 6.02! 2 6.04 Kontiolahti . . 6.24 10 6.34 Jakokoski . . 6.50 5 6.55 Kaltimo . . . 7.19 10 7.29 Paukkaja . . 7.45 2 7.47 Uimaharju . . 7.59 10 8.09 Haapalahti . 8.31 2 8.33 Kelvä . . . 8.53 2 8.55 Vuonislahti . . 9.15 10 9.25 Tiensuu . . 10.00 1 10.01 Lieksa .... 10.20 — H T g Asema f" B1 D O O ? S. O O X3 Sr ND V r° Lieksa .... _ 6.00 Tiensuu . . 6.19 1 6.20 Vuonislahti . . 6.55 10 7.05 Kelvä . . . 7.25 2 7.27 Haapalahti * 7.47 2 7.49 Uimaharju . . 8.11 10 8.21 Paukkaja . . 833 2 8.35 Kaltimo . . . 8.51 iO 9.0l! Jakokoski . . 9.25 5 9.3 <J Kontiolahti . . 9.46 10 9.56 Lehmo . . . 10.16 2 10.18 Joensuu . . . 10.30 — — Rautatien tavara- sekä pikata- varatoimistot pidetään avoin na arkipäivinä: kello 8 e. pp.—klo 1 päivällä. „ , 4 .1-.PP— , 6 J. pp. Sunnuntai- ja juhlapäivinä pide tään toimistot avoimia klo 8 — 9 e. pp., Jolloin vastaanotetaan Ja ulosannetaan ainoastaan sel laista paketti-, pika- ja rahti tavaraa, Joka helposti pilaan tuu. Joensuun Kirjap. O.-Y. 1910