Lauantaina 23 p. Heinäkuuta K A RJ^A L A T A R Nro 81 — 1910 Hilma Liiman antaa Ilosaaren teatteritalolla maanan taina 1 p. elok. 1910 klo 8 ip. hra Aku Käyhkön ja rva Ina Pulkkisen suosiollisella avustuk sella. Pääsylippuja a 3: —, 2: 50, 3: —, 1: 50, 1: — ja 75 p. saa daan ensi maanantaista lähtien Joensuun Rohdoskaupasta sekä nfiytäntöp&ivänä klo 5 ip. ovella. (K. S. 1 k.) Mukavasti sisustettu ja sangen tilava höyryvenhe »MATTI" ▼liittää liikettä tänä purjehduskau tena toistaiseksi Joensuun— Niemi nen—Rääkkylän sahalaitnrin—Oravi- •alon—Tarpasalon ja ehken myös PötsönlaMen ja Haapasalon välillä. Laiva lähle» Joensuusta loka päi vä 1 päivällä, kulkien edellämainit tujen laiturien kautta, paitsi ei sun- ■untaina. Jolloin kuljetetaan kirkko väkeä Rääkkylän kirkolle. Varpa- Miosta lähtee laiva Joensuuhun klo • aamulla ja Rääkkylän eahalaitu- rlata klo 4 aamulla, Niemisestä ei annen klo V»6 aamulla. Keskiviik kona ei käydä Niemisessä, vaan sen •ijtan Piimilahdössa ja ehken Pie- messäl»hd«s*a. HUOM. ! »Mattia» voidaan tilata kuvimatkoja varten allekirjoittaneen kautta. A. J. Kervinen. teke huvimatkan huomenaamulla Liperin Nuorisoseuran kesä- Juhlaan ja arpajaisiin, ottaen matkustajia RIikkyläatI ja sen ympBristfllll olevilta laitureista. Pääsyliput tdestakaisin 1 m :ka. käyttämistä ja uusta maroja kos- kemat armolliset esitykset annettiin sduSkunnalle maZta huhtikuun lo- pulla. Useat näistä armollisista esttyMstä olin» at sisällykseltään sellaista, ettei moista Suomen eduskunnalle ennen ole tarjottu. Viliä niissä pidettiin miljoonia yhtä kemyeSti kuin mailattomat poikamiikarit pitelemät herneitä. Gnstkst tuotiin eduskunnalle 19 pnä huhtikuuta esitys leimasuos- tunnaSta. Se jo paljasti täydel- leen nykyisen järjestelmän, sillä siinä «vaadittiin eduskuntaa myön- tämään leimamerona muodeksi 1V11 ei enempää eikä mähempää kuin 4 ,175,000 markkaa sen sijaan kuin mastaama meromäärä, kun otetaan huomioon miime maltio- päimille annettu armollinen esitys erityisistä jäämistömeroista, ku- lumaa muotta kohden oli armioitu 1,880,000 markaksi. Lisäys aijot- tiin pääasiassa saada wekseliwe- ton amulla. Ja miikkoa myö- hemmin eli 26 pnä huhtikuuta annettiin eduskunnalle yht'aikaa kokonaista seitsemän raha-asioita koskemaa armollista esitystä. WaSta silloin saatiin esitykset kul- kulaitoirahastosta sekä matojen asettamisesta kansakoululaitosta ynnä erinäisiä simistystarkotuksia marten ja myöskin esitys marojen hankkimisesta niihin tarpeisiin, joihin maltion mäkinaiset tulot eimät riitä. Miimeksimainittu ar- mollinen esitys sisältää armiolas- kelmat maltion tuloista ja me- noista seuraamaa muotta marten ja musdostaa siten pohjan niille laskelmille, joiden nojalla eduskun- «an wlee päättää, tarmitaanko MeZoensuuna. Wielä Niittylahden juhlilta. Kesästä tästä on ahkerasti pu- huttu ja kirjoitettu. Milloin roa litetaan kuumaa ja kuimaa, milloin kylmää ja hallaa. Ja kieltämättä hymin maihtelema ja kummallinen tämä kesä on ollutkin. Eräältä kannalta katsoen ainakin on se ol lut samallainen kuin kaikki muut- kin: se on mirkamiehille ja heidän perheilleen kaupungissa ollut yhtä epätermeellinen kuin kesät tamalli- sesti. Onneksi taudinoireet tule- mat ja katoamat säännöllisessä kiertokulussa: ilmestymät ennen juhannusta ja lakkaamat ennen Laurin päimää tai mihdoinkin »lokuun loppuun. Ainoa tehokas parannuskeino siinä waiwassa on työttömyys ja maallemuutto. Kau- pungissa kuuluu silloin oleman »kauhean tyhjää", sillä estellä ei ole silloin ketään ihmisiä". Nämä »vakaantuneet kesäiset sa- nanparret eiwät suinkaan ole mai- rittelemia minulle, eimätkä muille- kaan, joiden Mirassa ei kannata «ikä sowi tähänkään muodenaikaan sairastua. Me olemme siinä ase- «assa, että kesällä masta onkin oikein aherrettama ja hikoiltama, sitä enemmän mitä kuumempi ja kuimempi koko maailma silloin on. Kun mirastot joko omat seisauk- Ma tahi käymät maan sen merran, «ttä omat hiukan ikäänkuin hyti ja missä määrin suostuntama- roja seuraamaa muotta marten mäkinaisten maltiotulojen lisäksi. Eduskunnalla tulee siten olla, jos mieli sen moida säilyttää kansan itsemerotusoikeutta, riittämästi ai- kaa ja tilaisuutta käsitellä ja tut- kia tätä armollista esitystä. Tätä silmälläpitäen säätöäkin maltio- päimäjärjestys, että se on edus- kunnalle annettama heti maltio- päimäin alussa. Mastoin tätä perustuslain nimenomaista mää- räystä saatiin puheenalainen esi- tys tällä kertaa masta silloin, kun kaksi kolmannesta eduskunnan työajasta jo oli kulunut. Muut edellä kosketelluista ar- mallisista esityksistä, jotka masta huhtikuun lopulla annettiin edus- kunnalle, sisälsimät muun muassa kansan suoritettamia uusia meroja noin 15 miljoonaa markkaa. Oli- han siinä kylläkin rasituksenlisää yhdeksi kertaa. Ja huomattama on, että tämän pyöreän summan hallitus laski tarmittaman maltion juoksemiin menoihin. Niihin mo- niin uudistuksiin, joihin maltio- päimät miime muosina omat teh- neet alotteita, näistä lisämerois- ta ei mielä olisi riittänyt penniä- kään. Mutta palaamme maltiomarain- maliokuntaan. Sen työtaakka kas- maa siten maliopäimäin miime kuukaudelta miltei ylimoimaiseksi. Ainoa keino saada tehtämät suori- tetuksi oli se, että maliokunta töit- ten jouduttamiseksi jakautui kah- teen itsenäisesti toimimaan osas- toon, johon menettelyyn maltio- päimäjärjestys maliokunnat tar- peen maattessa oikeuttaa. Ainoas- taan siten kämi maitokunnan mahdolliseksi saada käsistä ne 17 mietintöä, jotka se miime maltio- päimillä malmisti. Dhdestä maitokunnasta muo dostettiin siten kaksi, ja niin muo- doin tarmittiin kaksi puheenjohta jaakin yhden asemasta. Kumaa- maa eri puolueiden asemalle ja merkitykselle tässä maitokunnassa on se, että maliokunnan toiseksi puheenjohtajaksi malittiin suoma laisen puolueen mies, pankinjoh- taja Arajärmi. Moitanee sanoa, että suomalainen puolue tässä maitokunnassa osottautui sangen tarpeelliseksi. Uudenaikaisia kerjä- laisia. Oli aika tässä meidänkin maas- samme, kun kerjäläisjoukkoja kulki kesin talmin kautta pitäjien. Ko- mina aikoina tuskin kului ainutta- kaan päimää, jolloin ei joku tai useampikin leipä- ja ruokapalan pyytäjä taloissa käynyt. Säälillä kohtelikin kansa näitä raukkoja, joi- ta koma kohtalo ja elatuksen puute oli mieron poluille pakottanut. Köyhinkin jakoi niukan ruokapa- lansa heidän kanssaan. Tämmöiset kerjäläisjoukot omat nyt nykyisen maimaishoitoasetuk- sen moimaan astuttua jotenkin mä- hään loppuneet. Harmoin näkee, kuten ennen, maimoja pienten las- ten kera kerjuulla talosta taloon kulkeman. Kunnat omat nyt pa- koitetut pitämään huolta köyhis- tään ja maimaisapua tarmitse- mistä. Elleimät tätä tee hymällä, maan päästämät apua tarmitse- mat ihmisriemut pyydellen kulke- maan, opettaa heille sekä maimais- hoitoasetus että asetus irtolaisista, mikä heidän rauhaansa kuuluu. Mutta maikka ei meillä enää olekaan tämmöisiä entisajan kerjä- läisiä, niin eipä siltä kerjuulla kul- kemain ihmisten joukko ole loppu- nut, joskin kerjäläisetkin omat hiu- kan muuttuneet ja kehittyneet tai, jos niin sanomme, tulleet uudem- man aikuisiksi. Tapaamme nytkin kyllä kerjäläisiä ja kulkuria maikka ei, kuten ennen, kalpeita maimoja repaleisiin puettuine lapsineen. Talmisina aikoina ja jopa kesällä- nässä, ja kun maalaiset omat kii- reessä työn touhussa pelloillaan ja niityillään, niin ei maailmassa juuri mitään merkillistä tapahdu. Silloin usein pyrkii olemaan näin kimijalassakin takojalla jo helle. Ja kukaan ei kadehtine, jos hän hetkiseksi karkaa työpajastaan maal- le Luojan kauniiseen luontoon, ja saa tuoren lehden ja ruohon hai- sua sieramiinsa hänkin. Tänä kesänä Niittylahdelle läh- temästä ei moinut mikään estää. Olihan kesä kuKeimmillaan ja paik- ka kauneimpia näillä tienoin, lisäksi harminaisen paljon' kuultamaa ja nähtämää Uimassa, suurissa maa kuntaisissa laulu-, soitto- ja urhei- lujuhlissa. Lehdissä oli niitä en- nakolta suositettu ja joka haaralta kuului, kuinka yleisesti nyt „yhte- hen yhymme, saamme toinen toi- sihimme". Kehotettiin niin paljon kuin mahdollista pukeutumaan kan- sallispukuihin ja ainakin minä ku- mittelin mielessäni, että kerrankin miehissä ja naisissa, niin maa- miehet kuin säätyläiset, kokoonnut- täisiin Pohjois-Karjalan yhteisille juhlille. Kokoonnuttaisiin ja oikein repäisemästi isänmaallisissa pu- heissä ja lauluissa kohotettaisiin kansallisen innostuksen liekit lei muamaan, toimon ja luottamuk sen tunteet sydämissä sykkimään. Onhan nyt miime aikoina niin monenlainen painostus rutistanut hartiat kokoon, herpauttanut jän terettä ja masentanut mieliä. Te- kisi kerrankin hymää ramistaa sitä pois, riemastua ja reipastua työ- hön ja ponnistukseen oman ja kan samme onnen ja tulemaisuuden hymäksi. kin kuleksii nykyaikana maaseudulla nuoria, termeitä ja rimakan näköi- siä miehiä, miehiä parhaassa työ- kylvyssään kerjäilemässä ruokaa, maatteita ja tietenkin rahojakin. Kuten ulkomuoto ja ikä, niin myös- kin ulkonainen käytös eroittaa täl- laiset kerjäläiset entisaikain miero- laisista. Jollei maan asunnoissa satu olemaan miesmäkeä kotona, esiintymät nämä pyytäjät hymin- kin maateliaina. Heidän röyhkey- tensä on toisinaan kominkin suuri. Mikä on syynä tähän uuden- aikaiseen kerjäläis- ja kulkuritul- maan, se kysymys luonnollisesti nousee esille? Syitä on moniakin, maikka niiden perusteena on yksi ja sama asia, nimittäin tuo röyh- keä ajanhenki, jota sosialismi on työkansaan puhaltanut. Maaseu- dun nuoret miehet omat kadotta- neet halun työskennellä palmeli- joina tai päimätyöläisinä maan- miljelystä harjoittamien kansalais- ten luona. Dleiset ja yksityisten yhdistysten työt, ..puulaagien työt" omat halutuimpia ja muka- mimpia ja siksi täytyykin ryhtyä niitä hakemaan ja niissä työsken- telemään. Mutta monasti käykin niin, ettei tämmöisiä töitä saada- kaan, tai jos saadaankin, eimät ne ole pitkäaikaisia. Kun sitten on työaikoina rahat tuhlattu juomiin ja korttipeliin, niin mikäpä muu kuin kerjuu on silloin edessä, kun työt loppumat. Olisihan sitä koti- seudulla ollut kyllin työtä ja ruo- kaa säätämissä, mutta suuremman palkan toimo ja halu päästä miet- tämään mapaata elämää, ne saat- toimat jättämään kotiseudun ja antautumaan tuhlaajapojan teille. Kun taasen on näille poluille an- tauduttu, ei niistä niin hemillä kirpoa. Paitsi tällaisia maalaistyömie- hiä tapaa nykyajan kulkurien ja kerjäläisten joukossa hymin pal- jon kaikellaisia kaupunkien käsityö- isiä. Marsinkin senjälkeen on näi- tä paljon alkanut liikkumaan maa- seuduilla, kun sosialistisien kiiho- tuksien kautta lakot omat tulleet jokapäimäisiksi asioiksi. Kyllä maa- laiset mieraita silloin saamat, kun kaupungeissa lakkoja tehdään. On- han sitä pakko koettaa lähteä työ- hommiin toiseen kaupunkiin, kun toisessa on työstä luomuttu. Mut- ta kun rahoja ei ole taskussa, ne- hän on juotu, täytyy kulkea „emän- täkultia" myöten. Olipa niitä maalaisten elätettäminä maala- rintyöntekijöitä taasen miimekin kemäänä, kun Helsingin maala- rienlakko puhkesi; oli nuoria, ter- meitä miehiä, jotka pennittöminä maantietä mittailimat. Tuntuu kai mukamammalta nauttia maa- laisten armopaloja, kun työsken- nellä kohtuuspalkoilla Helsingissä. Kuten tästä näkyy, maikuttaa tällaiseen uudenaikaiseen kerjäläis- elämään ylelliset maatimukset, joi- ta ei moi työnantajat enemmän maalla kuin kaupungissakaan tyy- dyttää. Parempi on kai näiden kulkurien mielestä repaleisina mat- kustaa kerjäten, kun kohtuuspa!- koilla työskennellä, marsinkin maa- laistöissä. Antaa pikkutilanomista- jien ja muitten tällaisten maalais- kapitalistien ahertaa ja tehdä raskas- ta työtä sekä tyytyä niihin niukkoihin tuloksiin, joita karusta maastaan saamat. Mapaan tomerin ei somi mähillä palkoilla työhön ryhtyä. On paljo parempi mitata maan- tietä ja pitää joka taloa kestikie- marina, joissa mapaita aterioita saadaan nauttia. Tämmöinen aja- tussuunta näyttää monen kulkurin ja uudenaikuisen kerjäläisen mielen johteeksi tulleen. Se kysymys maan tässäkin esiintyy, eikö olisi moisiin kulkureihin, jotka monilla paikoilla omat maanmaimoiksi tulleet, somi- tettama sitä lakia, mikä on sää- detty tämmöisen kerjäämisen estä- miselsi. Olisi kai parasta passittaa tällaiset kulkurit kotiseurakuntansa, elätettämiksi. Kenties he oppisimat makamammalta kannalta katsele- maan elämää ja tarkemmin ajat- telemaan, ennenkuin kotiseutunsa Että jotakin tällaista yleisesti odotettiin, sitä saattoi luulla siitä kansanpaljoudesta, jota marsinai- set ja ylimääräiset junat juhla- paikalle kiidättimät. Runsaasti 2,000 henkeä juhlayleisöä, noin 260 laulajaa ja noin 70 urheili- jaa, ne olimat lukuja, joita tällä paikkakunnalla ei liene ennen, ei ainakaan usein, mielä saamutettu. Kentän laajuuteen nähden olisi saattanut kokoontua sinne nuo lu- kuisat määrät moninkertaisesti. Mutta ainoastaan näin kauniilla ilmalla, joka nyt juhlia suosi, ja ainoastaan sellaisilla kulkuneu- moilla, jotka oli käytettämänä. Nytkin hymin tiukalle kuului otta- neen niin yösijasta kuin suuhun pantamasta, puhumattakaan mu- kamuudesta tai muista maatimuk- sista. Sellaisia seikkoja marten tarmitaan paljon enemmän johtoa ja käyttömoimia kuin mitä näille juhlille oli marattu. Maikka ne omatkin ihan toisarmoisia ja ulko- naisia seikkoja, joihin nähden ylei- sön luonnollisesti aina pitää itsel- tään paljon tinkiä, waikuttawat ne kamallaan nekin niielialaan ja ehkäpä mastedes juhlille odotetta- maan osanottoonkin. Sinimalkoiset siellä pitkien salko- jen nenissä komeasti hulmusimat ja kaaremasti köynnökset salkoja toisiinsa yhdistimät. Musiikkilama oli aiman yksinkertaista rakennet- ta, permanto kaltema, taustana ainoastaan suora, pysty seinä, jonka yläkulmiin oli kiehkuran ym- päröimä kantele kumattu. Ei kat- toa ja simuseiniä mahdollisen sa- teenkaan suojaksi. Kajantoakin sai hoitaa taimaan kaarema sinilaki. työt jättämät tai ajattelematta- masti lakkopuuhiin ryhtyivät. Maalainen. Yleisiä uutisia. sa uskollisiksi tsaaria ja menäläis- tä isänmaata kohtaan. Wäkijuomain tullikäsittelh. Mäkijuomain tullaamisesta on nyt määräys, että 1 ! i ja 1 / lj pul loista otetaan sama tulli kuin 1 ; ' t pulloista eli 1 mk. 50 p. Nyttemmin on tehty ehdotus, että 1 ; H ja \ 4 pullot saataisiin yh- ' distää siten, että 4:stä edellistä lajia ,ja 2:sta jälkimäistä maksettaisiin ! sama tulli kuin V 4 pulloista enti sen 6 ja 3 mkn asemasta. Tämä ehdotus olisi edullinen mäkijuomain kauppiaille ja tulli- laitokselle, mutta kunnat sitämas- toin joutuisnvat kärsimään mäki- miinarahain mähenemisestä. Prokuraattorin wirka. Kenraalikumernööri on yhtynyt senaatin oikeusosaston päätökseen esittelijäsihteeri K. I. Samoniuksen määräämisestä toistaiseksi hoita- maan prokuraattorin mirkaa. Ken- raalikumernöörin lausunto esitettiin tk. 20 p. senaatissa, joten m. t. prokuraattori siis on lopullisesti määrätty. Kuluman muoden tulo- ja me- noarwio Mielä senaatissa. Kuluman muoden tulo- ja me- noarmiota ei ole mielä senaatista lähetetty korkeimpaan paikkaan mahmistettamakst, maan on se ol- lut maltiomaraintoimituskunnan käsiteltämänä. Työ on jo joutu- nut niin pitkälle, että tämän kuun lopulla tahi ensi kuun alussa se joutunee kenraalikumernöörin kans- liaan, sieltä edelleen ministerimal- tiosihteerille hallitsijalle esitettä- mäksi. Kuten muistettanee, miipyi mii- me muoden tulo- ja menoarmio pari kuukautta kenraalikumernöö- rin kanslian tarkastettamana, jonka joustaa heti Pietarin kaupungin tähden sen lopullinen mahmista- - koleran saastuttamaksi. Samalla mt J) en tr?» 'f 11 6^6" muoden lo- päätettiin julkaista määräys, että pulla. Nykyisen tulo- ja menoar- i senaatin päätös huhtik. 20 päi- trnon tonvolaan saaman mahrois- j näM 1909/ j ofa päätös sisältää tukeensa elokuun kuluessa, koska se! lähempiä määräyksiä koleraruton vt ta TT ptte iT a W"MY- torjumiseksi ja mastustamiseksi, korkeimmassa tulisi heti noudatettamaksi niissä Joensuusta ja likitienoolta. Pietari koleran saastuttamaksi. Lääkintöhallituksen esityksestä ja sittenkun keisarikunnan miranomai- set toissailtana saapuneen sähkö- sanoman mukaan olimat julista- neet Pietarin kaupungin koleran saastuttamaksi, päätti senaatti tk. 20 p. ylimääräisessä istunnossaan paikassa esitellyksi. Tulo- ja menoarmiosta sitä kä- sitellessään lienee senaatin raha- asiain maliokunta maltiomarain tilaa tarkastellessaan pyyhkinyt sellaisia eriä, jotka aikaisemmin oli myönnetty sillä edellytyksellä, „ että maltiomarain tila ne sallii", ja jollaisia miime aikoina on myön- netty suuri joukko. Min pian kuin tämän muoden tulo- ja menoarmio on saanut mahmistuksensa, ryhdytään »val mistamaan tulo- ja menoarmiota muodeksi 1911. Työt tätä marten omat jo niin pitkällä, että se toi- motaan joutuman mahmistetta- maksi ennen tämän muoden lop- pua. Zlipisto. Kanslerinmirasto on sisätautien hoidon prosessorinmirkaan nimittä- nyt dosentti Theodor Waldemar Tallqmistin. S a w o n l i n nau—Pieksämäen rautatietntkimus. Samonlinnan—Pieksämäen rau tatielinjan tutkimista marten on tie- ja mesirakennusten ylihallitus määrännyt piiri-insin. F. Tosserin ja eri ratajaksojen insinööreiksi insi- nöörit U. Karenin, K. I. Mill- strandin, H. Dahlbergin jaK.L. Soi- dinsuon sekä apulais-insinööreiksi H. E. Larssonin, M. Liinaharjun, M. Hirnin ja M. Muoniomaa- ran. Asemia pois Porin radalta. Sittenkun se komiteu, jonka rau- tatiehallitus on asettanut tutki- maan maltionrautateitten asema- ja henkilökunnan työtä, rautatie- hallitukselle jättämässään mietin- nössä, aina mähentyneeseen liiken- teeseen katsoen ja kun tämän lii- kenteen lisääntymisestä erityisiä edellyksiä ainakaan toistaiseksi ei ole olemassa, oli ehdottanut että Pihlaman, Risteen ja Heinoon asemat lakkautettaisiin, on rauta- tiehallitus senaatilta pyytänyt oi- keutta lakkauttaa kysymyksessä ole- mat kolme asemaa. Leski salanenwoksetar Nadia Späre on anonut, että se 3,000 markan ylimääräinen eläke, jota hän nyt nauttii miesmainajansa salaneu- mos Spären jälkeen, korotettaisiin, jotta hän möisi kasmattaa poikan- Ja hymin kaiketi se oli mukiin- menemä sellainenkin laitos — täl- laisella ilmalla, kun tuuli oli mie- no ja sekin tuon seinän takainen. Satutappa sateeksi tahi puhalta- maan tuulta joko edestä tahi simulta, kyllä laulajat olisimat saa- neet laulella „metsän puille", soit- tajat myöryttää sämeliään Pyhä- selän lakkapäisille laineille. Juhlayleisö kokoontuu, suureksi osaksi marsinkin nuoriso miimeis- ten Pariisin ja Berliinin muoti- lehtien mukaisissa „kansallispu- muissa" ja hatuissa sitä myöten. Varsinaisia talon isäntiä ja emän- tiä ei silmäni löydä näilläkään juhlilla komin monta. Missähän lienee syy, he omat meidän kan- sallisista ja isänmaallisista juh- listamme aina poissa. Ja se on minusta joka kerran sangen ikämä asia, joka karkottaa oikean juhla- tuulen. Eihän möisi aina luulla taloustoimiakaan niin moittamat- tomiksi esteiksi, ettei hymällä tah- dolla ja asianharrastuksella moi- taisi kerran kesässä kokoontua, edes tällaisina päirvinä, jolloin kewät- kiireet omat loppuneet ja heinälle ei ole woitu mielä ryhtyä. Alkaa sitten ohjelman suoritus. Esiintyjät, laulut, soitot, urheilut ja puheet omat lukijoille tämän lehden selostuksista jo tutut. Odotin, että joku musiikkimies olisi kirjoittanut katsauksen juhlan musikaaliseen puoleen. Sellaises- ta olisi ollut malaistusta ja hyö- tyä sekä asianomaisille laulun ja soiton harrastajille itselleen että mastaiselle laulu- ja soittojuhlien toimeenpanolle. Nyt oli tyydyttä- mä maan siihen suulliseen lausun määrin kuin lääkintöhallitus kat soo tarpeen maatiman. Senaatin päätöksestä päätettiin antaa tieto rautatiehallitukselle, lääkintähalli- tukselle, luotsi- ja majakkaylihalli- tukselle sekä maan kaikille kumer- nööreille, jotta nämä ryhtyisimät senaatin päätöksen aiheuttamiin niille kuulumiin toimenpiteisiin. Tämän nojalla on lääkintähal- litus määrännyt, että Pietarista tulemat alukset omat asetettamat tarkastuksen alaisiksi seuraamissa paikoissa: Sortamalassa, Käkisal- messa, Haminassa, Kotkassa, Lo- miisassa, Pormoossa, Helsingissä, Tammisaaressa, Hangossa, Tu- russa, Maarianhaminassa, Uudes- sakaupungissa, Raumalla, Kristii- nankaupungissa, Kaskisessa, Maa- sassa. Uudessa Kaarlepyyssä, Pie- tarsaaressa, Kokkolassa, Raahessa, Oulussa, Kemissä, Torniossa, Samonlinnassa, Joensuussa, Kuopiossa, Mikkelissä, Iisalmessa ja Reposaaressa. Rautatien tallviaikataulu on nyt senaatissa mahmistettu noudatettamaksi lokak. 16 päi- mästä. Jeensuusta lähtee postijuna kello 10,45 ap. ja Joensuuhun saapuu kello 5,48 ip. Satvoulinnan merikouluu joh- tajauwirkaa omat hakeneet merikapteenit L. Thuring, Antti 3!ukari, K. M. Grönroos, I. Hällström, A. Albin Siimonen, Emil Ström ja Henrik Kock. Suuren kesäjuhlan ja arpajai- set toimii Liperin nuorisoseura huo- mena sunnuntaina omalla talol- laan. Kesäjuhla alkaa klo 3 j. pp. armokkaalla ja maihtelemalla oh- jelmalla. Ja heti juhlaohjelman loputtua alkaa nuorisoseuran ar- pajaiset ja puoli 6 Joensuun- musiikkiyhdistyksen orkesterin kon- sertti sekä ohjelmallinen iltama näytelmineen y. m. hauskuuksineen. Rientäkääpä kaupunkilaisetkin naut- timaan maaseudun ihanasta ke- sästä, kun on niin erityisen hymä tilaisuus kulkujenkin puolesta. Huvimatkan Liperiin tekee höyrylaima „Liperi", joka lähtee huomenna sunnuntaina klo toon, jonka palkintolautakunta an- toi laulukilpailuun osanotosta. Ja sehän oli, kuten Karjalattaressa jo kerrottuakin, yleensä hymin edullinen. Tärkeämpi ja muis- taakseni ainoa huomautus oli se, että joku tai pari kilpailemaa kuo- roa oli malinnut mierasaiheisen laulukappaleen, jonka sisältöä ei sitten täydellisesti käsittänyt, maan tempo oli liian hidas, maikutus laimea, enemmän jäsentelyä tar peen. Mutta nekin kuorot olimat »erittäin hymällä alulla" ja niil- täkin ..moidaan odottaa ennen pit- kää hymiä edistyksiä". — Soitto kuntia oli juhlassa ainoastaan Joensuun musiikkiyhdistyksen, joten mertailu eri soittokuntien mälillä ei tullut kysymykseen. Tämä joen- suulainen soittokunta esitti kilpa- kappaleensa hymin; olisi ollut maan suotamaa, että olisi malinnut ar mokkaamman kappaleen. Palkin totuomarien mielestä ilmeni sen esityksessä mielä se hymä puoli, ettei törmiltä maadita suurempia äänimaroja kuin niillä on, maan äänen kauneutta, ja ettei erehdyk- sessäkään pääse mitään räikeää ääntä. Puheista, joiden sisällyksetkin tässä lehdessä tarkasti selostettiin, oikeastaan ei ole sitten enää pu humista. Niiden maikutelma on armatakseni yhtäläinen lukien kuin kuullenkin. Sisältämät paljon ihan- teellistä ja kaunista, makamaa ja ehdottomasti totta, jota on totuttu lukemaan hiljaisina hetkinä ja sul jetuissa kammioissa tai kuulemaan kansanopiston kateederista. Mutta suuressa ulkoilmajuhlassa kansalli- sesti herättämää ja rohkaisemaa, 8 aamulla Liperissä mietettämään sikäläiseen nuorisoseuran kesäjuh- laan ja arpajaisiin. Laima poik- kee mennen tullen mälillä olemas- sa Rääkkylän rannassa ja lähtee paluumatkalle Liperistä heti ar- pajaisten päätyttyä. Tarkemmin torstain numerossa. Samoin tekee höyrylaima „Liek- sa" humimatkan samaan paikkaan ja lähtee täältä huomenna sunnun- taina klo 8. Meno- ja paluu- matkoilla poiketaan Rääkkylässä, Tukialassa, Tiiliniemessä y. m. Paluumatkalle lähtee laima ar- pajaisten päätyttyä. Pilettiä saa- daan tänään ja huomenna aa- mulla „Lieksa"-laimasta. Liperin juhlille tekee myöskin humimatkan höyrymme „Matti". ottaen matkustajia Rääkkylästä ja sen ympäristön laitureista. Pilettien hinnat edestakasin 1 markka. Hyörywenhe „Matti" on alkanut mälittämään liikettä tänä purjehduskautena Joensuuii —^Niemisen—Rääkkylän sahalaitu- rin— Oramisalon—Marpasalon ja ehkä myöskin Pötsönlahden ja Haapasalon mälillä. Laima lähtee Joensuusta joka päimä klo 1 päi- mällä kulkien edellämainittujen laiturien kautta, paitsi ei sunnun- taina, jolloin kuljetetaan kirkkomä- keä Rääkkylän kirkolle. Marpasa- losta lähtee laima Joensuuhun klo 3 aamulla, sekä muista laitu- reistä niinkuin ilmoituksessa mai- nitaan. Laima on erittäin mukamasti sisustettu ja on siinä erittäin hy- mät ja tilamat paikat, joten siihen on kiinnitettämä huomio marsinkin niiden, jotka tekemät humimatkoja, jotä sita marten saadaan tilata laiman päälliköltä hra A. I. Ker- miseltä. Ulkoilmakonsertin antoi Joensuun Musiikkiyhdistyk- sen tormisoittokunta miime tors- taina Ilosaarella. Konsertti oli 7:mäs tämän kesäisistä soitoista. Ileisöä oli kertynyt jotakuinkin runsaasti saaren raikkaaseen hel- maan. Tässä konsertissa esiintyi soitto- kunta ensi kerran uusissa siemissä mormulakeissaan. Humalaisia liikuskeli eilen kaupungissa tamal- lista enemmän, kaiketikin sunnun- taimiinojen haussa, sillä näkyimät oleman suuremmaksi osaksi maa- laisia. Jhineteltämä asia on, kun katselee kuinka huolettomina köy- häkin torpan tai töllin ukko, kuin myöskin paremmassakin asemas- sa elämät, kantamat pienetkin ro- ponsa pomppokauppaan, saadat sensa ne maihetetuksi tuohon tur miolliseen liemeen. Tämä nyt ku- lumassa olema muosi pitäisi olla jo jonkunlaisena maroituksena kai- kelle sopimattomalle menettelylle ja makamana kehoituksena maan- miehille niinkuin kaikille muillekin, joilta käsitys elämän tositarkoituk- seen mielä puuttuu. Ei kasma maamiehen pellot miljaa miinan maralle ainakaan tänä kesänä. Kaikki koko meidän elämämme maa- tii kohottamista ja järjestämistä, mutta ei humalapäässä, maan järkemänä, termeenä kansalaisena on siihen työhön käsiksi käytämä. Humitellaa siis juopot jollain muulla tamalla, älkääkä miina- pullon ääressä ja mosikan roskissa hattu takaraimolla, kiljuen, kuten eilenkin sai nähdä. Talon kauppa. Talollinen August Immonen on myyiiyt omistamansa kaksi ta loa n:ot 4 ja 6 Tohmajärmen pi- täjän Järmentaustan kylästä. Os- taja on läheltä Kuopiota!!? Kaup- pahinta tuntematon. Kaupan mä- litti A. A. Haarasen mälitysliike Joensuussa. Muut kaupan mälittäjät tietäi- simät toki ainakin ostajan mmen. (Latojan huomautus.) Muualta Poh- jois-Karjalasta. Siweellisyysrikokset. Varsinaiseksi taudiksi näkyivät simeellisyysrikokset kansamme kes- kuudessa miime aikoina käyneen. Alinomaa tietämät sanomalehdet kertoa uusista ja yhä uusista ta- pauksista. Tällaisia rikoksia oii to- sin aina ennenkin joskus sattunut, mutta omat ne aikasemmin kui- tenkin olleet perin harminaisia ja main tilapäistä laatua. Nyt sen sijaan ne omat niin yleisiä ja joka- päimäisiä, että mielestämme oli sy^tä kiireimmiten rumeta mietti- mään keinoja, millä ne ainakin osaksi saataisiin ehkäistyksi, jos kohta jo etukäteen täytyy myön- tää, ettei yhteiskunta paljoakaan pysty tämäntapaisissa asioissa hy- mälläkään tahdolla aikaansaamaan' koska maikea on ennakolta tietää, kuka juuri tällaisissa asioissa edel- täpäin kaipaisi neumoja ja maroi- tuksia sekä ohjausta parempaan päin. Syyt näihin rikoksiin lienemät niin symässä ja niitten juuret niin laajalle lemmneet, ettei ole toi- mottamissakaan, että näitä rikok- sia moitaisiin aiman yhdessäkään- teessä saada loppuun, maan t«- mitaan siihen ehkä hyminkin pit- kää ja huolellista työtä. Syitä ei' mielestämme ole etsittämä mis- tään muusta kuin siitä yleisestä moraalisesta rappiosta, jota kohti kansamme on siitä saakka kulkenut kuin osa kansasta on alkanut pi- tää uskonnon ja kaikki simeellisyys- säännöt main pillka-asioina, joita ei pidä uskoa eikä tarmis noudat- taa kun muka ainoastaan main omat keksityt moimassa oleman yh- teiskuntajärjestyksen pönkittämiset- st. Paitsi sitä, että yleensä on tah- dottu höllentää simeellisiä käsit- teitä, on sekä kirjallisuudessa että julkisissa esitelmissä saarnattu ma- paan rakkauden ihannetta, koetettu asettaa se pyhyyden jalustalle. Ja tällaiset opetukset hymin helposti lemiämät niiden keskuudessa,joilla^ ei ole joko ollenkaan tai perin mä-' hän todellisia ihanteita. Kuulles- saan- ettei muka mapaa rakkaus ole tuomittama, maan pidettämä sallittuna, ehkäpä mielä sangen ta- moiteltamanakin, johtumat ilman makamia simeellisiä periaatteita olemat henkilöt helposti siihen us- koon, että kaikki himojen tyydytys on tumallista, jos sen maan saa menestymään ilman pahempia jälkiseurauksia. Lopulta ei oteta lu- kuun niitäkään eikä edes sitä, milä melmollisuuksia ihmisillä on muita kohtaan ja silloin sitä ollaan siinä, kuin nykyään ollaan, että lasten turmallituutta mastaan on niin useasti rikottu ja se on alituisessa maarassa. On todellakin jouduttu paljoa alemmalle asteelle kuin pakana- kansat, joiden keskuudessa amio- liiton pyhyys yleensä on ja on ollut ankara, puhumattakaan siitä, että kasmamia lapsia tahdottaisiin turmella. Siis jos simeellisyysrikokset tah- dotaan saada poistetuksi, niin on rumettama entistä ankarampaan taisteluun tapojen ja moraalin rappeutumista mastaan yleensä sekä estämään sellaisen kirjallisuu- den lemenemistä, joka tässä suh- teessä maikuttaa turmelemasti. Millä tamalla huonon kirjallisuu- den lemeneminen olisi ehkäistämä, siitä asiasta pohdittakoon niissä seuroissa ja yhdistyksissä, jotka etupäässä omat ottaneet ajaaksen- sa simeellisyysasiaa. Samalla kui- tenkin on mältettämä sellaisia kei- noja, jotka enemmän omat omian- sa olemaan reklaamina Huonon kirjallisuuden lemenemiselle kuin sen lemenemistä ehkäisemään. Ehkäpä kouluissa myöskin moi- CO gft3 C3& CO »3 S»* ^9 CO CO I CO e» Q3 S» isänmaallisesti innostamaa tunnel- maa, oikeaa juhlatuulta, ne eimät nostattaneet. Termehdyspuhe osui tumalliseen tyyliin, hermostunee- seen ja kiristämään äänilajiin. Melkeinpä pyrki pikemmin »vieroit tamaan kuin lähentämään siihen laitokseen nähden, jonka kannatuk- seksi on täytynyt taas puuhata. Kyllähän niitä on paatuneita pakanoita, joiden kukkarot eimät ilman arpajaisia amaudu, ja mie- lä enemmän meitä raukkoja, joi- den kukkaroista ei alassuinkaan kolistaen paljon kirpoa, kun siellä ei mitään ole. Mutta aina toki joku tekisi parannuksen, jos näkisi päimäpaisteeseen päässeiltä kerran- kin hymää esimerkkiä mapaaehtoi- sestt auliista uhrautumaisuudesta. Ja sitäpaitsi kannatettamat laitokset itsekin toiminnallaan herättänemät ympäristössään asianharrastusta, rakkautta ja alttiutta. Kuullessani tuntui sangen musertamalta, ettei asianlaita nytkään, kun laitos on jo 15 muotta toiminut, ole maloisampi. Näinkö kaukana todellakin kannat- taja ja kannatettarva omat toists- taan, näinkö mähän ne ymmärtä- wät .toisiaan, näinkö mieraina ne tulemat pysymään toisilleen? Ras- kaalla mielellä minä astelin kent- tää pitkin, enkä minä nauttinut laulusta ja soitosta, enkä juhla- puheestakaan niin täysin siemauk- sin kuin oliii toimonut. Ja sitten seurasi esitelmä — Shakespearesta! Eheä, kaunissa- nainen, milkas ja sujuma kylläkin. Mutta aine, se oli toki liian mai- den ja merten takainen suomalais- kansallisessa juhlassa. Ikäänkuin meillä yleisesti olisimat omat kir jailijamme, esim. Aleksis Kiivi, Ju- hani Aho y. m., niin läpeensä tunnettuja ja heidän teoksensa mailla puhujalle kiitollista lähtö- kohtaa ja pohjaa kuinka ihanteel- liselle ja jalostuttamalle esitykselle hymänsä. Puhujan tarkoitus ym- märtääkseni oli kehottaa kaikkia Shakespearen näytelmiä ostamaan ja lukemaan. Armelin, että sopisi- han tuota meidän koettaa, mutta pelkään, että juuri Shakespeare on niitä ulkomaalaisia kirjailijoita, jotka omat kaikkein maikeimpia ym- märrettämiä. Meille, jotka hädin tuskin kunnollisesti olemme koti maisiakaan oppineet. Kaukana ol- koon minusta, että minä ajatteli- sin mitään »vähempää Shakespea- ren runouden ihanteellisuudesta ja merkityksestä kuin esitelmän pi- täjä. Mutta sittenkin puhuja ai- neensa malinnassa ampui, ikämä kyllä, mielestäni kokonaan — „yli maalin". Siten juhlatunnelma Pysyi! al- haalla, kaikki näytti peräti lai- mealta. Armaan, ettei juhlan käsittele- minen tältä puolelta ole kaikkialla mieleen, eikä se humita minua kaan. Mutta teenkin sen ainoas- taan senmuoksi, että katson wel- mollisuudeksi esittää maikutelman suoraan sellaisena, minkälaiseksi minuun ja tietääkseni moneen mun- hun jäi, ja että luulen tässä huo- mautetuissa seikoissa oleman näkö- kohtia, joista tulemien maakuntais- juhliemme onnistuminen suuresti riippuu. Tappara. CO SS SO ma' B sj kS S» < v- n v- x/x ui ST Ui ta Sa < v- S o» £ 83