l.auvsntsins tislmiliuun 26 »:nS 8^«!Uki7k ko 23 ISI0 Ami» mStnS.HdlSt Wk> t»W". „Aksi syytetyistä", onko Teillä huo no omatunto lv»', milsi sanotte use anne ..syytetyksi?" Miksi juuri minua puhutellessanne käytätte tuota rimitystä? MmShän en armoisista enkä ar mottomista maalineumojiSta ole, en ainakaan hiljattain, lausunut halais tua sanaa. O ien ainoastaan esittä nyt toiivomuksen, että maalineumo- jiksi aina ja ;oka paikassa malittai- stin armsisia, s. o. yleistä luotta ni usta nauttimia henkilöitä. Ettekö ole kanssani samaa mieltä? Katsotteko ehkä ehdotukseni toteu tettuna sulkeman Teidät pois maali- neumojan toimesta? Jos siten on, ni n en moi muuta kuin malittao, että ollenkaan olette saanut maalineumojana olla. Siinä tapauksessa Teillä kylläkin on syytä ryhtyä aiman erikoisiin toimenpiteisiin - itsenne suhteen. Suuresti kunnioittaen Teidän - VV vuotta täyttää tänään tullikamarin hoitaia A!b?rt — Tat»li»naKsa soodaan cnfi miikolla nähdä useita vitkiä ..taide- silmiä", m. m. ..M-vnrtin miime det- ket" ja „Kunwfl?S Rchardlil." Od' j^!N?t s-säiiämöt liiäksi maantieteelli- s,ä ja leikillisiä kumia, ja kestämät nzin N'? tunnin ajan. NrMnu I» IMe. — „Tata?«»na» Maamies"- nimisen maatalouslehden ensimäinen numero on ilmestynyt. Lehden ulko asu näyttää siemältä sinisine kansi neen. Tekstiä on 16 siivua. EnsimZisessä kirjoituksessa tekee nimimerkki I. L—n selmää lehden synnystä. Satakunnan Maamies syntyi, kuten kyllä muistetaan, maa miesseurojen edustajain kokouksessa. Se on siis nä-den seurojen ja maan- miljelysseuran äänenkannattaja, maik ka stn kustantaminen on jäänytkin yksityisten maraan. Nimimerkki I. T—nen osottaa ..Henkinen maan- mi!jelys"-nimisen otsakkeen alla, miten paljon maatimaksi maatalouden hoito on hoitajalleen muodostunut ja miten hänen taloudellinen tilansa suuressa määrässä rnppuu siitä, kuinka nope asti hän osaa mukautua uusien talo udellisten! Vaikuttimien mukaan. Ru non: ..MiisauS, innostus, tieto ja taito" jälkeen huomauttaa E. K—n karjojemme monirotuisuudesta ja sen aiheuttamista haitoista sekä toisessa kirjoituksessa sonniyhdistyksen merki tyksestä. „Eräs miljelystapa"-nimi- nen kirjoitus tekee selmää maanmilje- lijä Hietaluoman, Karmiasta. rukiin- kylmötamasta nurmiiviillokseen. Hra Juuse Rahola selostaa kolmella si ivulla Tanskan matkahamainnoitaan. Merkki E. K. kirjoittaa metsänky!wön puolesta ja kehottaa ampumaan nyky aikaisia susia metsästä s. o. suuri- oksaisia rö'övuita. Lehti ansaitsee tosiaankin laojan lemenemisen. Toimottamasti maa kunnan maamiess urat ja mzanmilje- lijät ymmärtämät hyötynsä. Lehti maksaa 2 markkaa muoden loppuun. Asiamiehet saamat yhdennentoista ilmaiseksi. Tilauksia moi tehdä lehden toimitukseen osotteella Jsolinnank. 19. Suomalainen Teaatteri- seurue, johtaja K. Kar», on muok- rannut Teaatker-tcilon näytäntöjä marten maaliskuun 10. II, 15, 16 ja mahdollisesti mielä 17 p:!si. — Alpha» nähttämV esittää huomenna sunnuntaina R. Kiljande- rin kirjoittaman ^-näytöksisen humi- näytelmän..Sanny Kortmanin koulu" sekä näytelmZn ..Neiii Leski". Näyt teleminen alkaa kello '/^ i. mistöksi, joten he moisimat siis näyt tää, mitä hymää he kykenemät kan salle hankkimaan. Mutta nyt sosialistiherrat eimät ollenkaan näytä halukkailta enemmis- tönä olemaan. Mistä tämä johtunee? Niin, katsokaas, sosialidemokraattien pitäisi nyt täyttää nuo suuret lupauk sensa, mutta kun he tietämät, että he eimät sitä moi tehdä, alkaa heitä pe lottaa. He tahtoisimat sentähden jo tenkin salata, että omat enemmistönä, sotkea jollakin tapaa selmän myyh- din. Siksi oltaisiin sillä taholla malmiit maliokuntopaikoistakin luopumaan. Semmoista se, kun keljun kengillä on aljettu kulkemaan. Kuka käski liian paljon malehdella ja metää kan saa nenästä. Pitipä ymmärtää, että kyllä joSkuS täytyy kiinni joutua. Siinä nyt istumat ja miettimät, miten moisimat nahkansa pelastaa. Hymä maan, että kansa mihdoinkin saa nähdä, mitä susia lammasten maatteiSsa ylellisyydessä elämät so- aalistiagitaattorit omat. Maaliskuun 1 päimä on keuhko taudin mastustamiselle omistettu päi mä. Sinä päimänä kautta maan sii hen karkotukseen maroja kerätään. Kymmenet tuhannet maassamme kitumat tuon armottoman taudin! .Maknmu" lukijoita jll tilaajia lejoitctm asioissa ja kaunoissa käantMM hkskmm sellaisten liikketthllljMajm suolet», jotta illlloittalvat ..Satakmnassa" lÄsi-suozusstA. Kaleivala-juhiat maafeudnlla. Khteisen kalemala-juhlan toimimat Kokemäellä Kokemäen Karhu, Suomclamen seurz ja Nuorisoseura maanantaina t. k. 28 p:nä suomalai sen seuran talolla. Ohjelmaan kuu lu;!: puhe, esitelmä, -miulusoolo, seka kuorolaulua, kalemalalaulua ja ka?si kumaelmaa. Omiraha on ainoastaan 25 pnä. Lumialla mietetään kalemala- juhlaa maanantaina kello 6 i. p. al kaen Nuorisoseuran talolla. Juhlaan, jonka ohjelmaan kuuluu: omauspuhe, '.unoja, esitelmä, kalemala laulua ja kuw<??!mia, omat kaikki terwe'ulleita. Merikar mialla pidetään ka- lemalajuhla samana päimänä t. y:n talolla alkaen kello 7 i p. Ohjelma käsittää: esitelmän kalemalasta ja toisen Elias Lönnrotista, pari kuma elmaa, laulua y. m. Sisäänpääsy on SO penniä, lapsilta 23 p. Nakkilassa mietetään kalemala- juhlaa Seuratalolla maanantai-iltana kello 6 alkaen. Ohjelmaan kuuluu: soittoa, puheita, laulua y, m. Kaikki termetulleita. Kankaanpään kansanopis tolla on armoko s kalemalajuhlo maanantaina, samoin Huittisten kon- sanopistolla. Näiden juhlien ohjel mista on aikaisemmin mainittu. Lähiseudun kansakouluis sa selitetään oppilaille maanantaina Elics Lönnrotin elämäntyötä, erit täinkin kalemalaa. — Kansantajnisten luento- knrSfke» aw«Staminen. Kansan- malistuSseuran Luentolautakunta on päättänyt siinä tapauksessa, että se tämänmuotista luentotoimintaa Mar ten saa maltiomaroja käytetlämäkisen, myölitää m. m. seuraamille järjes töille niiden jättämäin luentosuunni- telmain toteuttamiseksi alempana mai nitut summat: Parkanon maamies seuralle 300 mk. ja Parkanon Kih niön nuorisoseuralle ja maamiesseu ralle yhteisesti 300 mk. — Huittisten piiri» piirilääkä rille A. !C. Mechelinille on senaatti myöntänyt mirkamapautta 6 kk. ajaksi maaliSk. 8 p:stä lukien. — Kru«nn»wero?anto. Pe ruuttamalla ennen annetun kuulutuk- sen, ilmoitetaan että kruununmero- kanto Ulmilan kihlakunnassa toimite taan tänä muonna seuraamina päi- minä alkaen kello 9 aamulla. Huhtik. 4 p:nä Noormarkun kun- nanhuoneella, 5 p:nä Pomarkun kun nanhuoneella, 6 p:nä Siikaisten kes- tikiemarissa, 7 ja 8 p:nä Merikarmian kunnanhuoneella, 9 p:nä Ahlaisten kunnanhuoneella, 11 p:nä Kullaolla Leineperin kartanossa, 12 ja 13 p:nä Ulmilan kunnanhuoneella, 15 ja 16 v:nä Porin maaseurakunnassa „Alp- han" talolla Porissa sekä 14 p:nä ^Nakkilan kunnanhuoneella. — Wahwistett»ja tiluSloh komista. Läänin kumernööri on mahmistanut Vanhatalon tilasta n:o 1 Kankaanpään pitäjän Vuorenmaan kylässä lohkaissut Myllykankaan ja iPeltomaan k0,cs-z mantt. ttla<: Härkälän perintötilasta n.o 4 murtamina. Tuhannet Vuosittain sen johdosta manan maille muuttamat nuoruutensa ja miehuutensa parhaana aitana. Ja kumminkin, kun tämän kansal lisen maaran rajoittamiseksi on ma roja miime muostna kerätty, o» ko koon saatu hämettämän mähän. Sen sijaan on täältä silloin tällöin ulko maille lähetetty suuria summia amus- tustarpeisiin. Näinä päiminä miimeksi on kymmeniä tuhansia lahjotettu rik kaaseen Ranskaan. Tämmöinen on hymin nurinkuri?- ta. Olisi kai meidän etukädessä uh- rattama omien kansalaistemme hädän liemsntämiseksi ja mastaisen hädän torjumiseksi. Näyttäkäämme ensi tiistaina, että käsitämme tämän. Kantakaamme mai nittuna päimänä kortemme siihen yh teiseen kekoon, jota silloin kootaan, tukekaamme romoillamme taistelua keuhkotaudin mastustamiseksi. Sen tehdessämme suoritamme me tulemaisuuden ihanaa kylmöä, estäm- me maamme onneksi monen toimorik- kaan kansalaisen sortumasta ennen aikaiseen hautaan. Jussi. Huittisten pitäjän Mommolan ky läsiä lohkaistun Kohijoen 0,o»»s mantt. tilan seka Uotilan perintötalosta n:o 4 Loimaan pitäjän Hirmikosken kylässä lohkaistut Peltolan O.osl», Rajalan 0,os-4, Lemon 0,o«»,, Mäke län 0,0754, Ojalan v,i?5? ja Koimulan 0,o?»i mantt. tilat. — Ulwilan käräjät loppuimat t. k. 22 p.nä kestettyään 16 istunto» päimäs. Käräjillä oli käsiteltämänä 258 lvarsmaista juttua, lainhuudoh- duksia 62, kiinnityksiä 53, rekisteröi misiä 20, holhouksia 9 ja amioehtoja 3 eii yhteensä 410 juttua ja asiaa. Oikeuden puheenjohtajana oli horri- oik. aus?. Wilho Remell. — Wäärentäjiä tnomittn. Huittisten käräjillä tuomittiin leipuri Salminen Huittisista 10 kk. mankeu- teen melkakirjan määrentämiseStä. Salminen oli joku muosi takaperin nostanut 60 mk. melkakirjalla, johon hän oli itse kirjottanut kaikki tarmit» tamat nimet. Salmisella on nykyään liike Doäjällä. Niinikään tuomittiin konekauppias Kaunismaa Huittisista 6 kk. mankeu- tesn. kun oli Väärentänyt erään isännäil nimen takaukseensa. Kaunis maalla olisi ollut muitakin ansioita, mutta katsoi hän parhaaksi kadota paikkakunnalta ennenkun lasku nousisi aiman suureksi. Maksetun velan vaati misesta syytteeseen. Joulukuus sa 1909 myi homineumos C I. Lmdbshm Raumalla omistamansa tal!-n maanmiljelijä Juho Jisulle Eurajoen pitjän Koimuniemm kyläs tä. Kauppaa päätettäessä kuitattiin muuan 3,000 mkan määrä, minkä homineumos Lindbohm oli ollut mel- kaa. Jasulle, Jasun antamaa mäti- aikaista melkakirjaa mastaan. Jasu kuitenkin haki ulos tämän jo kerran maksetun melan. Tämän johdosta on homineumos Lindbohm maratuc- mari G. E. F. Albrechtin kautta Hel singin raastumanoikeuden 4:ssä osas tossa maatinut edesmaStuuta Jasulle makistun melan msikomisesta. Todis tajain kuulustelussa kämikin ilmi, että näin oli tapahtunut. Tämän johdosta ilmoitti Jasun lainopillinen amustajs, -varatuomari Berndt Procope, Po rista, ettei hän enää halua tämän jälkeen ajaa Jasun juttua, sekä pyysi lykkäystä, jotta maStaaja mieskohtai- sesti möisi jutussa mastata. Raostumanoikeus lykkäsi jutun pää- :öksen julistamista morien maalisk. 23 p:wään. Tampereen talouskoulun ylemmälle osastolle on hymäksytty oppilaaksi m. m. Katri Manhatalo Silkaisista ja Elli Pälä Suonie meltä sekä alemmalle osastolle m. m. Hilja Juhantalo Suoniemeltä. — Metsänkauppa. Tohtorinna Anna Collan Eurassa on Maanin karlav.on metsästä O. I, A. Ahl strömille myynyt 2,764 puuta. — Eurajoella tulen nhrikfi joutuuut »anhnS knoli tiistai- yönä palohaamoihinsa. Hänen ni mensä oli Johanna Wass ja jätti jälkeensä lähinnä neljä pci?aa. — Rohkea tvaras. T. k. 23 p:n aamuna noin klo 5—7 aikaan kun seppä Juho Fröjd Noormarkun tehtaalta meni pajaan, pistäytyi joku pitkäkynnnen hänen asuntoonsa mie- den piirongin laatikosta noin 200 mkaa. Martaan täytyi olla joku sellainen henkilö, joka tunsi sepän kätkön, koska uskalsi tällaisella ajalla, jolloin ihmiset jo omat liikkeellä, tun keutua toisen aarteita kaimama^n. ZVarkaan jätille lienee jo päästy. — Julma mies. Söörmarkun kylässä on eräs Kenkilö, joka pitää huminaan ammuskella koiria. Ky lässä on nytkin ainakin kolme koiraa, joita bän on h^amoittanut ja jotka nyt kitumat luoksepääsemättömissä paikoissa. Tietäisipä mokoma mieS soadi rangaistuksen eläinrääkkäyk sestä. Asiasta on ilmoitettu Noormarkun eläinsuojelusyhdistykselle, joka ottaa siitä tarkempaa selkoa. kiminla. Kiukaisten suomalaisen seuran Vuosikokous oli t. k. 24 p:nä. Seuran tilit luettiin ja hy- mäksyttiin. Seuran johtokuntaan ma- littiin Juho Knuutila, A I. Laurila, Mikkola Mäkipere. E. Malkama, F. Mäkimikkola, Yrjö Kalli, N. W. Jaakkola, O. Reku ja K. O. Santa- muori. Johtokunta malitsi esimie heksi F. Mäkimikkolan, Maralle I. Knuutilan ja kirjuriksi O. Rekun, Maralle Yrjö Kallin. Päätettiin pi akkoin pitää perheiltama ja ma littiin toimikuntaan F. Simula, Arjö Kalli, W. Malli. O. Reku, W. Mäkipere ja K. O. Santamirta. Seuran ti lintarkastajiksi malittiin A. Juhola ja W. Mäkipere. Huittinen. Huittisten maamiesseu ran kokouS pidettiin t. k. 20 p:nä Mommolan M-Färkkilössä. Konsu- lentti Karsten pm malmseman esitel- män tarkaStusyhdistytsiStä. Esitys näytti langenneen hymään maahan koska yhdistystä rumettiin puukaa- maan alulle. Metsänh. neumoja Kol jonen piti hamainnollisen esitelmän kansataloudestamme kohdistaen sen lopuksi metsätalouteemme, jonka pa- rantamiseksi kehoitti pyytämään met- länhoitokursseja, joita Satak. maan- milj.seura toimu. Esitelmää seuran neessa keskustelussa ilmenikin suurta harrastusta asiaan. Kurssipaikkoja ilmoitettiin heti 4 ja kaikki olimat hymiä. Kun ei muuten päästy sel- mille mikä pantaisiin etusijalle, maltt- tiin toimlkunta, joka ottaa selmää paikoista ja määrääDpaikan. Senjälkeen keSkusieltnn turmepeh- kuosuuskunnan perustamisesta. Osuuk sia oli ilmoitettu alun toista tuhatta. Osuuuskunta päätettiin perustaa ja malittiin 4-miehinen toimikunta teke mään tehtaan kauppa osakeyhtiön kanssa. Uusia osakkaita otetaan mielä. Osuusmaksu on 1 mk. 50 p. osuutta kohti ja on osakkaalla melmollisuus ottaa pehkua mähintäin 1 paali täysi- kasmuista eläintä kohti. Huittisten naisyhdis tyksellä oli muosikokouS Karhu lassa maanantaina 21 p. t. k. Lau lettiin „Jos sydän sulla puhdas on", jonka jätteen luettiin eräs A. „Meur- man in muistelma" ja lausuttiin B. F Godenhjelmin runo »Syksyinen tarina". Sitten luki seuran sihteeri, neui H. Klmi laatimansa muosikerto- muksen. Rahastonhoitaja, neiti A. Hannula esitti tilit. Tilintekijälle myönnettiin mastuumapaus. Sitten keskusteltiin, jatketaanko yhdistystä edelleen mai lopetetaanko se tähän. Miikkaan keskustelun jälkeen päätet tiin yksimielisesti, että naisyhdistys edelleen jatkaa toimintaansa, mutta entistä suuremmalla mirkeydellä. Seurasi »virkailijoiden maalit. Va lituiksi tulimat: puheenjohtajaksi rou- wa E. Sienros, sihteeriksi neiti H. Kiwi, marasihteerikst neiti H. Olli, rahastonhoitajaksi neiti A. Hannula sekä tilin tarkastajiksi emäntä H. Kän ni ja netti A. Onni. Seuraama kokouS päätettiin pitää Karhulassa torstaina 17 p. maalis kuuta alkaen klo 5 j pp. Toimikun taan malittiin roumat O. Rantala ja M. T"mminen sekä neidit M. Sahko ja I. Mirtanen. Kokemäen, Huittisten y. m. kuntain paloapuyhti- öS sä on nyt Huittinen ensimäisellä sijalla. Miime muoden lopussa oli Kokemäki mielä noin 400,000 mk. edellä, mutta tämän muoden alussa on Huittisten makuutussumma nous sut noin 1.000,000, jakautuen noin 200:lle makuutusk'.rjalle. Mutta kyllä huittislaiset omatkin muuttaneet ma kuutuksensa tähän omaan yhteiseen yhtiöön niin tarkkaan, ettei ole enää täljellä ..helsinkiläisessä" muutakuin 5 taloa ja jokunen torppa «tai muu asunto) sekä ..turkulaisessa" 2 taloa ja muutama torpoa (tai muu asunto). Vakuutusmaksujen maksamisessa tuotti tänä muonna hankaluutta se, että miime muoden maksut koottiin jo joulukuussa. Kaikki eimät huo manneet tuota muutosta, maikka siitä iässäkin lehdessä oli ilmoitus 5 ker maa. Nyt on kuitit nimismieheltä. N! iksupäiivä kuulutetaan kirkosta ensi sunnuntaina, joten on tilaisuus maksaa ennen ulosottoa. Siikainen. Laumantaina t. k. 19 p. tapahtui täällä harminainm tapaus. Saari koskelta kotoisin olemalle Heikki M >t!s- soaNe oli tullut tuo n. k. ..Amerikan tauti". Kun hän aikansa koetti rehel lisellä taivalla hankkia matkarahoja itselleen, eikä se onnistunut, niin tur- mautui lopulta petokseen. Hän toi mitti jollakin tamolla iselleen paperit, asetti maanmiljelijät Oskari Holmin ja M. Nordlundin takaamaan ja lähti uudestaan koetusmatkalle. Meni Haa pakoskella torppari Jsakki Nygardiri tukö, puhui asiansa ja näytti paperinsa. Nygärd mähän epäili ja moitiskeli vaverita, mutta ontoi sentään rohat. poika kun oli tuttu eikä hänestä ennen ollut mitään huonoa kuulunut. Rahat saatuaan Mattsson lähti kohta Sii kaisiin päin kirjojensa hakuun, kiire kun oli, sillä t. k. 20 p.nä piti päästä matkalle, kun silloin loisia naapuria kin meni. Hetkinen jälkeenpäin kun raha oli saatu, sattui Holmi tulemaan Lemäsjoelle asioitaan toimittamaan jo tapasi Nygärdin. joka oli mielä osuus kaupan tykönä frellä kun raha annet tiin. Nygärdin kysymykseen, oliko Holm taannut Mattssonille 500 markkaa, mastasi Holm, ettei häntä ole edes pyydeltykään takaamaan H->ti läksimät miehet yksissä neumoin Mattssonia takaa ajamaan Holmin hewosella ja noin puolen kilometriä kuljettuaan saamuttnvat hänet. Matts- son kun näki miehet ormasi asian ja antoi rahat heti takaisin muita mut kitta. Nvgärdin Mattssonia mädän toruskeltua valastmat miehet tyyty- mäisinä takaisiin ja Mattssonin ame- rikon matka loppui tällä kertaa siihen. — Sanomalehdet. Samottaren päätoimittajalle, hra O. Nemalaiselle on Kuopion Kirjapaino- ja Sanoma- lehticsakeyhtiön johtokunta pyynnöstä sairauden takia myöntänyt eron Sa mottaren maStaaman- ja päätoimit tajan toimesta, kertoo lehti itse. Karjalan toiseksi toimitussihteeriksi ylioppilas K. Samonlahden sijaan, joka ensi kuun alusta siirtyy Suo malaisen Uutistoimiston palmelukseen, on malittu ylioppilas Simo Eronen. — Karj. Kansan Lehden reportteriksi on otettu Tampereen rautatieaseman ase mamies K. M. Emä. — Aamul. Aamulehden mäkinaiseen toimitus kuntaan tulee maaliskuun 1 p:Stä alkaen liittymään konttoripäällikkö Jukka Sirola Tampereelta, kertoo lehti itse. - «ansalliS Osake-Pankin nndet osakkeet olimat eilen päät tyneen määräajan kuluessa loppuun merkityt. - Sosialisti HSStäjänS. Mii- me sunnuntaina kämi Jqmäskylän maaseurakunnan poliisi työm. Eemeli Kyyhkysen puolesta antamassa muut- tokäskyn Eerolan maalla asumalle Mille Myöhäselle. Myöhänen on pienen asuntonsa rakentanut noin 8 muotia takaperin ja siinä tähän päi- mään saakka asunut, mutta nyt on mainittu Kyyhkynen ostanut sen maa» kappaleen^ jolla mökki sijaitsee ja määrää MyöhHsen siirtämään mökkin sä pois ennen maaliskuun loppua. Kyyhkynen on innokas sosialisti. — Suomal. - «nollnt ttzS«Se«tzhdiS- tyS. Sunnuntaina t. k. 20 p:nä oli Ähtärissä Mattilan torpassa OS- tolan työmäenyhdistyksen muosiko- kous, jossa päätettiin lakkauttaa mai nitun yhdistyksen toiminta. Syynä tähän oli jäsenmäärän Väheneminen jotenkin olemattomiin. AhdistyS on toiminut sosialidemokratisella poh jalla. Se perustettiin muonna 1905 suurlakon jälkeen. Ensimmältä z oli yhdistyksen toiminta mirkeämpää, mutta nyttemmin jo pitkän ajan se oli lamassa. — Suomal. Laiil» kiinsasrm»»- dessa. (I. Krohnin ja O. Relanderin mukaan —ö). Uhä laajemmissa piireissä on mä- hireUen alkanut herätä lämmin har rastu? kansan syw>.ä rirvejä kohtaan, kaikilla keinoin tabdotaan kansan siimstystä kohottaa. Mutta nndenkin joukossa, jotka kansan simistyttämistä harrastamat, on paljon niuä, jotka eimät tunne kansaa. He pitämät kan- saa tietämättömänä, raakana, ke ei mät usko sen keskuudessa löytymän minkäänlaisia tunteita. Tämä käsi tystapa on kumminkin määrä, aina kin yksipuolinen. Kausellakin on oma manhz simistyksensä, mutta se on muodostunut ja kehittynyt ilman kir joja, hitaasti, Vaikuttimet ulkoa omat olleet hymin pieniä. Silsi se onkin muodostunut yksipuoliseksi, siinä on hymin paljon hyljältämää taikauskoa ja ennakkoluuloja. Se, mistä simistyimllä useimmiten on määrä käsitys kansasta, on kan san tunne-elämästä. Se todellakin on paljoa kehittyneempi ja hienompi, kuin moni luuleekaan. Suomen kansa on pinnaltaan jäykkää ja mieleltään umpinaista, mutta tämän karkean kuoren olla sykkii kuitenkin lämmin sydän. Asianlaita on maan se, että näitä tunteita on maikea löytää. Ja luonnollistahan on, ettei kansa tule dienoimpia ja arimpia tunteitaan pal jastamaan sille, jonka kanssa se tun tee seisomansa eri konnalla. On sitä paitsi muistettamz, että kaikissa kan- «an kerroksissa on hymin erinlaisia ihmisiä, tuntehikkaimpia ja jäykempiä. Kumminkin on olemassa yksi keino, jonka kautta me saatamme katsahtaa kansan sisimpään sielu-elämään. Ja se keino on kansanrunous. Kansan runouden muodostamista eimät ole ohjanneet mitkään sominnaiset sään nöt, eikä tahallinen armostelu, ma»'n 'ansa on siihen purkanut sydämmensä yltäkylläisyyden, runoilija on tamal- lilesti etusijassa itseään marten lau lanut. Onhan tosin kansanrunouskin ankarien lakien olaista. Siinä, niin kuin juuri suomalaisessakin, aina nou datetaan samoja runomuotoja. Mutta nämä run omuodot omat kansan omaS- s-i keskuudessa kehittyneet. Ne omat siis nekin kansanhengen ilmaus. Mielä on kansanrunous ulkoa päin tule mien maikutuksien alainen. Mutta tämä maikutus on paljoa mälillisempi kuin taiderunoudessa. Erittäin meillä suomalaisilla on kansanrunous äärettömän rikasta, kaikki erimuodot omat lukuisasti edus tetut. Sen muoksi myöskin suoma lainen kansanrunous, paremmin kuin ruskin minkään muun kansan, antaa aihetta monen moisiin tutkimuksiin. Sitä tutkimalla me todellakin opim me kansaa perinpohjin tuntemaan, iaamme nähdä, mitä kaikkea kansan sielussa liikkuu. Ja hymin pian me hamaitsemme, että siellä on paljon enemmän, kuin mitä me olimme mai neet odottaa. Erittäinkin huomaam me me tunne-elämän paljon kebitty- neemmäksi ja hienommaksi. Myöskin huomaamme me mielikumituksen kan alla omituisen milkkaaksi ja rikkaaksi. Tämän todisteeksi lähtekäämme tar kastamaan, niitä kansa runoudessaan sanoo laulusta. Runoudella, kansan mäkinaisella taiteella on kansanelämässä suurempi sija ja merkitys kuin koskaan millään 'aiteella simiStyneiden keskuudessa. Runouden täytyy tyydyttää suurta osaa kansan henkisen elämän tarpeista. Zen huomaa siitäkin, että kun muut henkisen elämän muodot alkamat kan sassa suuremman sijan saada, runou den maikutus mähenee. Jos sattuu niille syrjäisille seuduille meidän maa tamme, jossa kansa elää alkuperäi- lempää elämää, jossa kansanrunous mielä rehemänä kukoistaa, niin häm- mäStyttämää on nähdä sitä suurta osauottoa, jolla kaikki ihmiset kansan runoutta kuuntelemat ja seuraamat. Mutta paremmin kuin mistään ha- mannoista opimme kansanrunoudesta itsestään, kuinka suuressa armossa kansa on pitänyt laulua ja runoutta ja kuinka se on sitä rakastanut. Meillä on yleisesti juurtunut se kä sitys, että surumoittoisuuS on meidän kaiken runoutemme verussämel. Ja totta siinä paljon onkin: Soitto on suruista tehty murehista muomaeltu. Mutta laulusta on ilo syntynyt. Laulu on murheen lievittänyt ja ke- mentänyt, laulu on tuonut lohdutusta murheiden raskauttamalle, tyhjyyteen se on tuonut eloisuutta, sisältöä ja lämvöä. Siksi kansassa on aikaisin käynyt selmäksi laulun suuri merkitys. Se on opvinut rakastamaan ja armossa pitämään laulua. Mutta omituista on, että meillä suomalaisilla ei tämän kautta ole muodollisuus rumennut kehittymään, maan on tämä tunne kääntynyt sisäänpäin, se on siirtynyt ja jäänyt ja leminnyt kokonaan hen kiselle alalle. Muutamien muiden kansojen ru noudessa on kansan suuri suosio ja rakkaus kehittänyt runomuotoa. Man kassa skandinaamialaiseSsa runou dessa, sanoo O. Relander, aikana, jolloin runous tosin jo oli muodostu nut taiderunoudeksi, jota nimelliset runoilijat synnyttimät, mutta jolloin se mielä seisoi hymin lähellä kansaa ja monessa suhteessa kansanrunouden KrMer-tMssil "tt „V5lZVZ on otiäottomssti psrss. Le on Sk»llut psitsi u-jsits, muit^ p»I- kintois, i» kulmiamorkkesA. lcorksiminsri palkinnon kolmssss mailman- nsvttslvsss. „V»t!ivi!i" iilvv M» Uruksi»» Xonolcsuppa po^Iss». öuoillkm Xstustokauppa-V. V. k'. Lictorov in säust»ja. kannalla, näemme runouden muotojen kehittymän ja rikastuman. Muuta mat muotojen Vaihtelut kehittymät äärettömän lukuisiksi. Ja runoilija antautuu niitä niin kokonaan kehittä mään ja muodostelemaan, että hän siinä menee aimon luonnottomuuksiin ja runouden raittius sekä luontemuuS siitä suuresti kärsii. Suomalaisessa runoudessa ei rak kaus runouteen ole synnyttänyt re- sleksioonia ja tahallista halua runo utta somistamaan, maan se on muo dostunut lämmittämäksi tunteeksi, joka eri kamalla on pyrkinyt ilmoille. Ei tosin moi sanoo, ettei ollenkaan olisi suomalaisessakin runoudessa aja- teliu sääntöjä. Jonkunlainen hämärä käkltyS on kansalla ollut estetiikan ensimäisistä säännöistä. Ja nämä «omistuksensa on konsa lausunut muu tamissa yksinkertaisissa mertauksissa. KohtuuS on kaiken kauniin ehto; ai noastaan se on kaunista, jota ei ole liian paljon eikä liian mähän. Tä män kauneuden perussäännön lausuu konsa seuraamalla tamalla: Ei se laulaja hymänen laula tyyten mirsiänsä, ei se koski kielaskana, lase mettänsä loputen. Runojen loppumatonta runsautta kumataan säkeillä: MikäS sulki suun runolta, jok' ennen jokena juoksi, pauhasi salapurona, umpitökränä tärisi. Laulun sulamaa kemeyttä kumaa: Niin minä laulan laskettelen kuin metonen mieretellen. Ja lopuksi kumataan rytmin sään nöllisyyttä »vertauksella:. Laulelemme, luottelemme, niinkuin ratsu jalkojansa ori korski koipiansa. Nämä muutamat mertaukset ja niiden muunnokset omat melkein ai noat, mitä tässä suhteessa kansanru noudessamme on tamattamissa. Suomalaisessa runopajassa ei rak kaus runouteen ole synnyttänyt muo tojen, maan mielikumituksen leikkiä. Että mielikumitus möisi tuon suo situn laulun asettaa oikein tunteiden Välittömäksi esineeksi, on se leikkien muuttanut sen konkreettiseksi esineeksi, olennoinut sen. Laulu on esine. Talmen kylmästä tuodaan mirret tupaan, soodaan sa nat lämpimään, ja mikä ei mahdu omeSta, se remttään reppänäStä. — Sitten keritään mirret kerälle, sykky- rälle syyätellään, josta sitä laulaessa keritellään ja päästellään. — Mirsi- kerää säilytetään muiden tamarain kanssa aitan parmen väällä, joSta sen tarmittaissa löytää. Sitä säilytetään myös kukkarossa kultaisessa, rasiassa rautaisessa, maskisessa Makkosessa. Meidän runoutemme kehittyneimpiä kum a on kumaus mirsien metämi- sestä reellä, reen särkymisestä j. n. e. Karjalainen Kaupin miesi meti mirsiä reellä, saattoi saanilla sanoja, saani kämi salmaimehen tuli maimainen mahinko, mirret tielle mirtasimat mie kokosin koprahani tuosta poimin pomelleni, hian martehen malitsin. TuoSta sain sanalliseksi. Mielä monella muullakin tamalla puhutaan mirsistä esineen tamoin. — Otetaan mirsilipas ja se pannaan poikkipuolin polmille ja siitä poimi man toinen mirsi toisensa perästä. — Puhutaan mirren kommitsaSta, ja mirren näkemiseen karmitaan tulta. Sanotaan mielä sanoja oleman suussa ja matsossa. Sanat sulamct suussa ja itämät ikenillä. Todellisen runoilijan ominaisuudeksi on aina sanottu, että runot ikäänkuin itsestään syntymät, maimatta ja pa kotta. Että niin on kaniankin runoi- lijain käynyt, näkyy selmästi, kun hän selittää, mistä hän mirtensä on saanut: Omat on saamani sanani, omat tieltä tepomani, päästä heinän hieromani, miet' on mirttä tiijoSsani: mirttä toista tuulet tuomat, meren aaltoset ajawi, linnut liittämi sanoja, vuijen latmat lausehia. Tuuli toi tuhat sanoa tuhat ilma tuumitteli, mirret aaltona ajeli, laulut läikkyi lainehina. Koko tämä runsas laulun olennoi- minen, josta yllä on maan mainittu muutamia esimerkkejä, osottaa suurta tarmetta runon helliminen. Tämän rinnalla on toinen leikkisän mieliku mituksen ilmiö, joka myöskin osottaa laulun suurta sijaa kansan sydäm- miSsä. Loitsuissa sanan moimalla ia tie dolla saadaan paljon aikaan. Näiden rinnalla on suuri ioukko runoja, joissa kerrotaan, mitä kaikkea laululla toi mitetaan. Mutta niissä ei ole sa maa ankaraa makamuutta kuin loit suissa, maan niissä tahallaan lähde- tään mielikumituksen mailmaan ja laulun Voimalla loihditaan kaikkea hymää, mitä toimoa saattaa, rikkautta ja ylellisyyttä. Hyödyttömät esineet muutetaan kalliSarmoisiksi tai hyödyl lisiksi. MyöS kirotaan za tuhoa tuo tetaan ja kirous poistetaan ja tuho seisautetaan. Laulun anmlla käy helppo maikeaksi ja maikea helpoksi. Tamallisempia, mitä laulaja sanoo laulullaan loihtimansa, on tammi ja siihen käki. Laulan pielekset pihalle tammen keökitanhuolle tammelle tasaiset oksat, joka oksalle omenan, omenalle kultapyörän kultapyörälle käkösen. tai tai tai I sst Kun käkö kukohteleepi M kulta suusta kumpuaopi tina suusta tienahuupi maski parralle maluupi kultasehen kupposehen maSkisehen makkasehen. Monella muullakin tamolla laulaja antautuu satumailmaan: Laulaisin merille metsän järmelle komian kormen korpehen mätästä kolme kolmin linnoin mättähissä. j. n. e. Paljon hymää laulaja laulaa: per- heen isännälle rauta rahin, pojalle oriin, tytölle lampaita, miniälle lähte miä. Tai laulaa hyödyttömät hyö dyllisiksi: Laulamme meret mesiksi suolaisi meren somerot, meren hiekat hernehiksi, meren kaislat kakkaroiksi, meren pillit Piiraisiksi, meren moahdon moipytyksi, meren kimet kilingeiksi, Väärät koimut makkaroiksi, oltta oksat juoksemahan, miinaa mirottamahan. Suon poikki kulkiessaan laulaja laulaa itselleen sillan. Eikä Mäinä- möinen ole ainoa, joka soitolla ja laululla ihmisiä nukuttaa, maan mui- denkin kerrotaan sitä tekemän. Viha miehelleen laulaja kuloa tuhoa, joko niinkuin Väinämöinen Joukahaiselle: Suin sytehen, päin samehen, kypenihin koynäsmarsin koprin kylmihin poroihin. Suohon sammaliksi pellolle petäjäksi. Maahan Vaajaksi majotan laulan suohon sillakseni. Tymin laulan tyhmän kuusen, latmoin lakkapää petäjän sinun kurjan kullkuhusi, heikko henkireikähäsi. Eepillisissä runoissamme laululle kuitenkin kaikkein suurin sija on an nettu. Laulu on kansan san kerien paras koun stus. Laulu ei ole mael- tamien kulkulaisten huomassa, niin kuin useilla muilla kansoilla, moan juuri kansan paraimmot sitä harjoit tamat. Laululla käydään sotaa vhtä- hymin kuin miekollo. Koikli tämä osottaa, kuinka suuressa ormoSsa laulu kansan miehissä on ollut. Moipa suoraan sanoo, että kunnioitus ja rakkeus lculuun cn ollut suurena maikuttimena ja ohjaajana koko mei dän suurta kansallista eepostamme luodessa. Kauneimman ja korkeimman muo- don on tämä laulun ihaileminen saa nut Mäinämöisen laulun ja soiton kumauksessa. Muoret loukkui, paa et paukkui kaikki kalliot tärähti, kimet loikkui lainehilla, somerot mesillä souti, petäjät piti iloa, kannot hyppi konkaholla. — Mi oli metsän otusta, kyykistyimät kynsillensä kanteloista kuulemahan iloa imehtimähän, ilman linnut lentämäiset marmuille marustelihe. me'en kalaiset kaikenlaiset rantahan rakentelihe, matosetkin maan alaiset päälle mullan muuttelihe, kääntelemät, kuuntelemat tuota soittoa suloista. - Kuusoset kumartelilze männyt mäellä kääntelee. — Lehot leikkiä pitimät ahot ainoista iloo; kukat kulkimat kutuhun mesat nuoret notkahteli. Kaikki ihmiset sulimat kyyneleihin soittoa kuunnellessa: Itki nuoret, itki manhat, itki miehet naimattomat, itki nainehet urot, itki pojat puoliskaiset sekä pojat, jotta nei'et, jotta pienet piikasetkin, kun oli ääni kummanlainen ukon soitanto suloinen. Näin miehättälväksi on Mäinämöi sen soitto ja laulu kumottu. Koko luonto: ihmiset, eläimet, koko kasmi- kunta ja kaikki luonnon haltiat, ko- koontuimat laulua kuuntelemaan. Tässä kumauksessa on suurinta tai- teen ihailemista, mitä saattaa aja tella. Se ei ole hyödyllisen loitsun ihailemista moan puhtaimman taide- ilon ilmaus. Tämä kumous on ma- loisinta ja lämpimintä, mitä meidän koko kansanrunoudessamme on, ja osottaa se odottamattoman korkeata simiStySkantaa ja mieläkin hienompaa tunne-elämää. Se osottaa vuolia kanson sielunelämässä, joita ei outo luulisi koskaan sieltä löytämänsä. Kaikkialla on laulu synnyttänyt iloa, saattanut mielikumituksen hilpe- ään toimintoon ja herättänyt läm mittämiä ja jalostamia tunteita. JoS- pa siis laulu onkin suruista tehty, niin on se kaikkialla iloa tuottanut. — Valtionrautateiden tulot m. 1309 nousemat 41,571,507 markkaan S penniin. — M. 1908 olimat ne 40,446,005 mk. 36 p. — Tulot myydyistä postimerkeistä olimat miime tammikuulla Smk. 536,051: 03. W. 1909 myytiin maS- taamana aikana postimerkkejä Gmk:n 486,731: 41 edestä.