Torstaina 3 p Helmikuuta KARJALATAR N:o 13 — 1910 Pelaslusarmeija. Tänään torstaina suurikokons Ilosaarella, 13 upseeria läsnä. Majuri Grönlöf johtaa. Terve tuloa ! Martta-yhdistys toimeenpanee t ."ällä 2 viikkoa kestävät keittokurssit. Maksu 5 markkaa. Halullisia osanottajia pyydetään ilmoittau tumaan rva Liina Asikanukselle. Kurssi alkaa maanant. 7 p:nä t.k. Viiokrattvana heti mgytnälä, leipomo ja kaksi huonetta. Lämemmin Petter Parviainen & C:o. (K. s. 1 k.) Vakuutus-Osakeyhtiö KALEVA vastaanottaa: ja myöntää: Henki-, Pääoma-, I Vakuu- Opinto-, f tnksia Elinkorko- J ja kansanvakuutuksia ilman lääkärin tmtkimusta. Asiamiehet: Joensuussa Lauri Savolainen. » Olli Pitko. » Antti Kosunen. Utrassa O. E. Heiskanen, lohmajärvellä O. L. Tailus. Värtsilassä Kust. H. Koskelo. Liperissä Kusti Koponen. Ilomantsissa P. Meriläinen. » Juho Ikonen. » Elias Pikkarainen. Polvijärvellä O. Ahti. Nurmeksessa P. Eskelinen. Jauan Vuokossa Emil Hyttinen. Junassa Juho Kannas. Pielisjärvellä Juho Kärki, esimies. » Juho Kärki, kauppias. Enossa kaupp. D. Keinänen. Korpiselällä S. Hnurinainen. kiteellä V. Sutinen. Hammaslahdella J. Puustinen. » H. Wenäläinen. Kulossa F. Koponen. Knasjärrellä kaupp. Juho Korhonen Heinavaarallaopettaja Pekka Varis. Utrassa isännöitsijä H. Vesterinen, liperin Vaiviossa H. Elovaara. Yleisiä uutisia. Suomen Kirkkohistorialliuen seura on senaatilta anonut -vuotuista 3,000 mkan maltioapua toimin tansa kannattamiseksi muosina 1911 —13. Aikakauslehtien kannattami- «e». Suomen eläinsuojelusyhdistys on senaatilta anonut, että yhdis tykselle myönnettäisiin waltionwa- roista 3 muoden kuluessa 1,000 mk. kunakin wuonna aikakausleh- den »Eläinten Istämä" ynnä sen yhteydessä ilmestymän nuoriso- lehden julkaisemisen amnstamiseksi, jossa tapauksessa toimituksen olisi edelleen mahdollista antaa lehteä puolella hinnalla maamme maan- roikjelys- ja maamiesseuroille. ZValtioatvun anomus urheilua »varten. Suomen moimistelu- ja urhei- luliiton toimituslvaliokunta on se- naatilta anonut, että liitolle mak- suttomien moimisteluujohtajakurs- sien järjestämiseen, kiertämäin luen- (Suomennos.) Painostama, tuskallinen hiljai, suus mallitsi linnan ruokasalissa. Emäntä kehotteli mieraita, mutta itse hän antoi ruokien olla koske- matta. Wanha herra Boor de II- londa oli oleminaan hymällä tuu- lella, pisti kahmelin lihaan ja tir- kisteli alinomaa seinäkelloon. Näh- tämästi hän odotti jotain. Myös- kin kihlauwneet olimat maiti. Il- peä, kaunis Wilma heittäytyi taak- sepäin tuolissaan ja hänen huul- tensa ympärillä näkyi mäsynyt, melkein katkera piirre, joka nähtä- roästt saattoi lemottomaksi hänen sulhasensa, parooni Wohlaun, joka istui hänen mierellään. Äiilloin antoi hän lornettinsa pudota, mil- loin järjesteli hän armokkain, mu- hallisi» liikkein kaulaliinaansa. Se oli kummallinen kihlautunut pari. Mies kuima, laiha, elähtä- nyt, joka liike ilmaisten tusina- gentlemannia ja nainen moima- las, kukoistama, kuten juuri puh- jennut ruusunen. Palmelija tuli huoneeseen. . . Koko seura aamisti jotain tapah- tuneen. Kaikki katsoimat tulijaa, joka näytti hämmästyneeltä, kun joutui sellaisen huomion esineeksi. — Onko hän tullut?, kysyi rou- wa Boor nousten samassa puo- lekst pöydästä. — Anteeksi . . . noutaisin main lautasta. Wanha herra Boor heitti, tuli- punaisena kasinoiltaan, meitsen ja kahmelin pöydälle ja puhkesi puhu maan: — Luulen teidän tulleen hulluiksi kaikkityyni! Poika on mennyt pois, mutta tulee kyllä taas, siinä kaikki noilsijain palkkaamiseen, maksutko- mien »voimisteluharjoitusten jär- jestämiseen, moimistelua ja urhei- lua käsittämän kirjallisuuden hank- kimiseen ynnä suomalaisen moi- mislelun ja urheilun tunnetuksi tekemistä marten ulkomailla myön- nettäisiin muotuinen 6,000 mkan jatkettu apuraha yleisistä marois- ta lukien ensi muoden tammik. 1 pstä. PaloknntalaiskokonS. Ensikesäiseen palokuntalaisko- koukseen osaaottamille palokuntien edustajille on senaatti myöntänyt 50 pros. alennuksen maltionrauta- teitten pilettien hinnoissa siten, että kokouksen osanottajat lunasta- mat yksinkertaisen menolipun ja saamat samalla lipulla palata myöskin takasin. Rautaticlääkärieii lufii ja palk kaus. Senaatti on päättänyt, että rautatielääkäripiirien luku on li- sättämä 57:stä 65 :een ja samalla korottanut lääkärien paMioihin osotetun määrärahan 65,000 inkas ta 72,500 markkaan. Samalla on senaatti päättänyt, että ne lääkä- rit, joiden piirien suuruutta on> mähennetty. saamat muoden ajan nauttia nykyisiä palkkaetujaan. Rehutawarain rahtimaksut ran tateillä. Senaatti on hylännyt maan- miljelyshallituksen esityksen, että rahtimaksut rehutamarain kuletta- misesta maltionrautateillä alennet- täisiin, mutta samalla katsonut, että yksityiset rehutamarain kulet tajat eri hakemusten perusteella kulloinkin moimat saada alennusta sanotuista rahtimaksuista. Senaatti on päättänyt, että pu- ristettuja heiniä, olkia ja puun- kuoria saadaan kulettaa rautateillä ii maksuluokan ja puristamattomia 4 maksuluokan mukaan. Meuosäännöstä pyyhitty kaup- pa-oppilaitosteu määräraha. Niinkuin julkaisemastamme luet- telosta näkyi, on miime muoden menojäännöstä korkeimmassa pai- kassa pyyhitty myöskin kauppa- oppilaitoksille aijottu 73,000 mkn lisämääräraha. Tämä pyyhkiminen on tapahtu- nut aiman mastoin moimassa ole- maa, hallitsijan tammikuun 28 p:nä 1904 mahmistamaa asetus- ta Suomen kauppaoppilaitoksista. Kauppaoppilaitoksilta ei niin- muodoin moida laillisesti maltio- apua kieltää. Pyyhkiminen on luonnollisesti johtunut kenraali- kumernöörin ja hänen kansliansa tietämättömyydestä edelläkerrotun asetuksen olemassaolosta. Wäkiwiiuapitoisten lääkkeiden hinnat. Palomiinameron korotus tulee maikuttamaan jonkin merran myös niiden lääkkeiden hintoihin, jotka omat mäkimiinapitoisia. Nämä ap- teekkitamarat omat sellaisia, joita ei ole senaatin mahmistamassa lääketaksassa, kuten mikstuurasimp- lex, Thielemanin tippoja y. m. Näiden lääkkeiden joukossa on myös sellaisia, joissa käytetyn mäkimiinan määrä on niin mä- häinen, ettei se hintaan maikuta. Se korotus, joka Apteekkiyhdistyk- sen ulotteesta on päätetty toimeen panna, on 5 penniä 10 gram- malta. Tämän korotuksen aiheut- taa se, että apteekeissa käytetyn mäkimiinan hinta on noussut 1 mk. 70 penniä litralta. Aseiden salakuljetus. —5,000 mk. tutkimuksiin. Senaatti on myöntänyt tullihal- litukselle 5.000 mkn mkn määrä rahan aseiden salakuljetuksen joh- dosta toimeenpantujen tutkimus- ten kustantamiseksi. Lapsuudessani kiipeilin minä miik- kokausi muoristossa, eikä kukaan minusta mälittänyt. Sitten lisäsi hän mähän lein- peämmin: — Eihän näyttänyt siltä, että hän menisi koskaan enää tulemat ta takaisin. Hänhän ajoi ja otti kuskin mukaan, rahoja pisti hän niinikään mukaansa ja kimäärin. Pyssyn! Juuri se peloitti äitiä ja paria muuta. — Termehdyksenne, hymä her- rasmäki! murisi talon herra ja sysäsi tuolin taaksepäin. Hän olisi sanonut aiman toista, jos ei tuo juhlallinen ja siemistelty parooni olisi istunut hänen sisarentyttä- rensä mieressä. Wanha herra otti mihreän metsästyshattunsa ja meni ulos. Tallin luona tapasi hän ta- lon hoitajan, joka oli hymin huo- lissaan, ja se kiusotti häntä mielä enemmän. — Tuo merenjanoinen peto,'on taas ottanut lehmän meiltä muo- relta. malitti hoitaja. Kihlatut olimat laskeutuneet pal- kongille. Jonkun matkan päässä näkyi Siebenburgenin muorijono. joka pitkulaisissa, mustissa aallois- sa rajoitti tasankoa. Muoren yllä kaareutui taimas tulipunaisessa loistossa. Parooni tunsi aiman liian hymin, "että nuori tyttö hänen simullaan nyt istui ja ajatteli hrnv tä, ja että hänen sydämensä oli täynnä katkeruutta. — Mitä täällä talossa on te- keillä? kysyi hän. — Viktor on mennyt tiehensä ja hautoo mielessään yhtä ja tois- ta tyhmyyttä, jos hän ei ole jo tehnyt sellaista, sanoi Wilma. — Sen mitä tiedän, mutta miksi hän on mennyt pois? — Sentähden, että sinä olet täällä. Tätä sanoessaan kääntyi hän Rautatiesantarmien knstannuk- set. 107,000 mk. lisää. Senaatti on myöntänyt rauta- tiesantarmiston ylläpitämiskustan- nusten suorittamiseksi miime muo- delta 107,000 mk. lisämäärära- han. Joensuusta ja likitienoolta. Ednskmttaniaalien tuloksia. Sulkujen ivälissä miime »vuoden maalitulokset. Joensuun pohjoisessa äänestys- alueessa äänioikeutettuja 279 m. 360 n., yht. 639 h.; äänestäjiä 182 m. 180 n., yht. 3(»2 h., ot teella 44. (Wiime muonna 61»:sta äänesti 382, otteella 50.) Joensuun eteläisessä äänioikeu tettuja 435 m. 539 n., yht. 1,028 h.; äänestäjiä 20(5 m. 204 n., yht. 410 h., otteella omasta maa- lipiiristä 28, muista piireistä 34, yht. 62. (Wiime muonna 1,001:stä äänesti 447, otteella 84.) Molemmissa äänestysalueissa yhteensä kämi maaliuurnalla 46, ;1 pros. (miime muonna 51,., pros.) äänioikeutettujen koko lukumää- rästä. Liperin Taipaleen äänestys- alueessa oli äänestäjiä 353 hen- keä (m. m. 391). Kaatamassa äänesti 368 hen keä (ro. ro. 406). Kontiolahden Pielisensuun itäi- sessä äänestysalueessa 6«0:stä 425, otteilla 41. Rääkkylän äänestysalueessa: 5!17:stä 266, otteella tästä maali- piiristä 7, muualla 9 «m. ro. 507:stä 318). Kiihtelysmaaran Heinämaaran äänestysalueessa 262 m. 261 n., yht. 523 h. äänioikeutettuja, joista äänesti 144 m. 125 n., yht. 269 h., otteella omasta ivaalipiiristä 12 m. 15 n., yht. 27 h. Äänes- täjiä yhteensä 206. (W. m. 51!>:stä 357.) Juuan kirkonkylän äänestys- alueessa 946:sta 480, otteita otet- tu 25, otteilla äänesti 13. (2B.ro. 899:sta 490). Enon Kaltimon äänestysaluees- sa 502:sta äänesti 263, otteita otettu 28, otteella äänesti 58, joista 14 oli roieraista roaalipiireistä (ro. ro. äänesti 493:sta 300). Joensuun lyseo. Wirkaroapautta on myönnetty Joensuun lyseon kolleegalle I. Lanteelle 1 päimään maaliskuuta, sijaisena ylioppilas A. Juuti. Joensuu» tväkijuomain wähit- täismyynt iofakeyhtiön johtokunta malitsi m. k. 31 p. puheenjohtajaksi pankinjoht. T. Turusen ja »varapuheenjohtajaksi prokuristi N. Suihkon. Elämien kumien teattereissa maihtuu uudet ohjelmat. Katso lähemin ilmotusosastosta. Maalaispoliisit. ylimääräisiksi poliisikonstaape liksi Pielisjärmen nimismiespiiriin kuluman muoden ajaksi on läänin kumernööri määrännyt talollisen- poika Olami Tiilikaisen sekä yli- määräiset poliisikonstaapelit Juho Nousiainen ja Pekka Räsäsen. ^ortatoalan seminaarin leht. A. Jotunille on myönnetty osittaista^mirkamapautta ruotsinkie- Ien tunneista mainitun seminaa rin naisosastolla' kuluman kemät- lukukauden ajaksi. Sijaisena toi- mit G. A. Brander. Mikkelin postinhoitajan mirkaa omat hakeneet postinhoita- jat A. Termo, E. W. Karlström, A. F. Göös ja I. W. Stenberg, postitoimituksenhoitaja, silos. maist. A. H. S. Grönlund sekä postieks- peditöörit M. Mehkoo, E. A. An- sten, A. W. Wickström, F. G. Fa gerström ja G. A. Lappalainen. Knollnt. Wk. 30 p. masten yötä nukkui Sortamalassa posttkonttoorin eks- peditöörin apulainen Johan Henrik Riikonen rauhallise- na ijäiseen uneensa sairastettuaan pitkällisen himuttaman sisustaudin. Hän oli tunnettu yrittelijääksi mie heksi sekä oppinut sitkeydellä ja tyytymäisyydellä maittamaan suu- retkin maikeudet pyrkiessään toi- meittensa perille. Hän on synty- nyt Joensuussa helmikuun 29 p. 1884. Huolimatta siitä, että oli- kin roain roähämaraisen, suuri perheisen kimittzömiehen poika, sai hän koulusimistystä osakseen suo rittaen ylioppilastutkinnon kemääl- lä 1904, jolloin jo saman rouoden heinäkuun 5 p:nä antautui har joittelijaksi maamme postilaitok- seen. Jo seuraaman muoden tou- kokuun 29 p:nä hän suoritti pos- timirkamiestutkillnon, hoitaen sit- temmin eri postilaitoksessa sekä oleskellut Menäjällä stipendimat- kalla 1907. Nyt jättämäänsä toi- meen hän oli nimitetty joulukuun 12 p. 1908. Meni amioliittoon marraskuu!- la 1908. — Laat. Pelastusarmeijalla on suun kokous tänä iltana Ilo- saarella. Meteoori pudonnut. Sunnuntai-iltana klo 1 2 6 tie noissa, huolimatta pilmisestä tai maasta ja sakeasta lumipyrystä, malkeni ilma äkkiä huikaiseman kirkkaaksi. Jonkun hetken kulut- tua tämän jälkeen kuului ankara paukaus ja koroaa ukkosen kaltais ta jyrinää, joka pani seinät täri- semään ja ikkunat helisemään. Tähän luonnonilmiöön ei ole muuta selitystä, kuin että jonkun meteorin on täytynyt joutua maan ilmakehään ja pudota maahan lähitienoilla. Oramista ilmotetaan, johon Samonlinnasta oi: noin 4 penin- kulmaa, että siellä oli meteori pudonnut jossain Oraroin seutu- millä, päättäen siitä, että täräys oli niin rooimakas, että muuta missa taloissa, m. m. kansakou- lulla, ikkunat särkyiroät. — Samol. Komea pyrstötähti. oli taas näkymissä täällä tiistai- iltana klo 5—7. Otin rosmon kurkista kiinni ja puristin lujasti. — No, mitäs nyt sanot, ky rsin. En saanut mastausta. — Wastaa! Tahdotko „ruut- taan" ?! Ei mastausta. Silloin huomasin, että puristin iian lujasti, ettei hän moinut pu- hua. Hellitin käsiäni hänen kurkus- aan. Silloin alkoi kuulua ähki- mistä. Wo-oi hy-yroä meli! Mi-milä sinä tä-tällä ta-tarkoitit. — Nyt ne pidetään! Nyt ne pidetään! Waan laskehan ylös. Huomasin, että rosmo olikin huonetomerini. Häpesin tuin koira, joka on hyökännyt isäntän- sä kimppuun ja saanut hymän selkäsaunan. — Ja entäs sitte se ohjelma! Hyroä isä. siitä tulee niin haus- taa, että tahtoisin syleillä sinua, huolimatta siitä, että äsken olit puristaa minut kuoliaaksi. — Äästä sinä puhut ' Mikä pidetään? — Eikä ole kuin miikko aikaa, ei sitäkään, jatkoi hän kuulematta kysymystäni. — Tietysri sinä tu let sinne. Mennään yhdessä ja pidetään oikein hauskaa! — No mutta sanohan toki mi- tä se on. luiskasin minä suuttu- neena. Onko se jokin laimaretki? — Laimaretki keskellä taimea! Oletko hullu?! — Ei, muuta se on. — Waan sanohan, mistä mi- nä saan puroun? — Onhan sinulla puku päälläsi, sanoin. Hän katsoi minua pitkään suo raau silmiin, ja sanoi miimein hyroin painamasti: — Oletko sinä hullu. Minä mimmastuin. — Mitä sinulla on mielessä! Jos et pian anna selitystä, niin läjähtää! Taasen pitkä katse. — Enkö ole jo monasti sanonut sinulle, että »Kataja" pitää naamiohumit Seurahuoneella Laskiaissunnun- taina? — Naamiohumit! Laskiais sunnuntaina Seurahuoneella!! Hy- pähdin ylös, hulluna ilosta. Mistä sen tiedät? — Löysin pienen lapun kadul- ta. Siinä oli ohjelman käsikirjot tus. Toistakymmentä numeroa, m. m. jokin ..Hellaan ensimäinen flyygeli", sekä eräs ..Helsinkiläinen neiti glunttia laulamassa" ja ..hie noa moimistelua" ja — Minä sieppasin palttoon niskaa ni kiireen kaupalla. — Mihin nyt sellaisella kii reellä ? — Pukua hommaamaan! huu sin minä pihalta mustaukseksi. 5ymy. kiireesti ympäri, ja hänen huulil- laau näkyi katkera hymyily? sitten kumartui hän aiman lähelle pa- roonia, aimankuin hän tahtoisi oi- kein nauttia sulhasensa hämmäs- tyksestä ja sanoi: — Viktor on mielettömästi ra- kastunut minuun! — Sinuun!? Tuo pojannas- kali! — Niin, hän rakastaa minua intohimoisesti, melkein hurjasti... Olen kaumau tietänyt sen: mutta minä en ottanut sitä koskaan ma- kamalta kannalta. Sehän oli roää- rin minulta tehty. Parooni asetti kornetin silmään sä ja sanoi: — Anteeksi, mutta mitä tarko- tat sinä sanoilla, että „minä en ottanut sitä koskaan roakamalta kannalta". Nuori tyttö hymyili taas pil- kallisesti: — Minun olisi pitänyt sanoa hänen äidilleen, että hän kieltäisi poikansa rakastamasta minua. Parooni ei tiennyt, laskiko hän leikkiä mai puhuiko hän tosissaan. — Huomasin main, että hän itsepäisesti mältteli minua, mas- tasi hän hetken kuluttua. — Et ehkä tiedä, missä roaa rassa häilyt? kysyi tyttö antaen sulhaselleen jääkylmän katseen. — Minä? Wilma kohautti olkapäitään roa& taamatta sanaakaan. Nyt, kuten koko päimän ennen, ajatteli hän tätä ihmeen aikaisin kehittynyttä nuorukaista. Jo poikana, kun he ajeliroat yhdessä tai leikkimät puu- tarhassa, oli hän osottanut kau- niille, manhemmalle serkulleen jon- kinlaista ritarillista huomaaroai- suutta. — Kun minä tulen isoksi, tulee sinusta maimoni, oli hän usein sa- nonut. Olin nukahtanut. Sanomalehti oli pudonnut polmelleni ja pää retkahtanut tuolin selkänojaa mas taan. Äkkiä kuulen hirmuista melua huoneessa ja ennenkuin ehdin sil- miäni amata, tarttui pari kättä tukkaani ja retosti sitä aikalailla. Säikähdin pahanpäimäisesti. Ari- tin nousta seisomaan, mutta pöy tä kaatui mieden lampun mennes- sään lattialle, joka sammui ja meni tuhansiksi palasiksi. Jäin pilkkopimeään ottelemaan rosmon kanssa. Hiukan aikaa painittuamme onnistuin pääsemään rooitolle. — Loruja, pikku poikanulikka, minähän rooisin olla sinulle äiti nä, oli hän mastannut. — Wiisi muotta, se ei kai ole mikään erotus . . . Saat nähdä, että minä menen naimisiin kans- sasi ja jos sinä pidät jostakin toi- sesta, lyön hänet kuoliaaksi. Ja silloin olimat hänen mus- tat silmänsä melkein säkenöineet. Päimää ennen oli hän tullut kotiin yliopistosta. Kun hän näki paroonin ja sai tietää, että tämä oli Wilman sulhanen, oli hän tul- lut kalpeaksi kuin ruumis. Illalla oli hän naputtanut Wilman ikku- nalle, ja silloin huomasi hän hä- net kalpeana ja hämmästyneenä puutarhan ulkopuolella. — Wilma, sitä sinä et moi teh- dä. Sinä et rahasta tuota ih- mistä. Aja pois hänet ja odota minua! — Oletko sinä taiottanut järkesi, Viktor? — En rooi elää sinutta, Wilma! — Mikä mieletön ajatus se on, sinä hupsu! Mene ja pane maata, muuten sanon äidillesi. Dhdellä hyppäyksellä oli hän ik- kunassa ja sulki moimakkain käsi- marsin serkkunsa syleilyynsä puh- jeten puhumaan: — Minä en ole enää mikään lapsi, ja minä rakastan sinua. Kihlattu tyttö pelästyi. Ei, hän ei ollut enää mikään lapsi. Hän riuhtaisi itsensä irti, huusi apua ja tahtoi nostaa hälyytyksen ta- lossa. — Saat nähdä, että minä olen mies, aiman toinen kuin hän, sanoi Viktor ja katosi puutarhaan. Sen koommin ei häntä olw näh- ty talossa, ja nyt, kun Wilma jäi yksin sulhasensa kanssa, maltasi hänet symä suru, jonka hän Käsitti seuraaman häntä läpi koko elämän Parooni alkoi puhua. Hänen Muualta Poh- jois-Karjalasta. Läänin lvirkamiehet Kuopion lääninkonttorin rekistraat torin roirkaa omat hakeneet senaa- tin ylim. kopisti Wilho Koskinen, lääninkanslisti Mikkelistä St. W Erm asti, ylim. lääninkanslisti'Aku Kostia sekä lääninkonttoristit Helmi Thil ja Jussi Särkkä Kuopiosta. Malitus kunnan päätöksestä. Ilomantsin kuntakokouksen pää töksestä kuluneen joul.uk. 27 pltä. mikäli se koskee kansakoulujen ra- keittämistä Eimisjärmen ja Hera- järmen piireihin, on läänin halli tnkseen m. k. 20 pnä jättänyt kir jallisen maiituksen eräät Komeron Herajärmen kyläläiset. epämiellyttämä äänensä herätti Wilman unelmistaan. — En tahdo, sanoi parooni, halroentaa tätä huonetta mutta mielestäni Boor de Jllondan per- heen jäsenillä on enemmän tempera- menttia kuin hymää sämyä. Wanha ukkohan ontuu tänäänkin siitä, että kerran mehreässä nuoruudessaan oli hypännyt alas toisesta kerrok- sesta noutaaksensa ruusun eräälle naiselle. Hän maikeni. Ulkoa kuului ilo- huutoja, joku löi ruokasalin omen kiimaasti auki, niin etlä aivain lensi siitä pois. Punainen soih dunmalo leimusi tummien pensas den mälillä puutarhassa. — Eikös ole niin kuin sanoin poika on tullut takaisin, sanoi pa rooni. Linnan edustalle' pysähtyimät eräät mannut, hartema nuorukai nen, jolla oli kaarema rinta ja Boorperheen terämä kasmojenmuo to, hyppäsi alas kuskipukilta. Hänen äitinsä piti jo häntä sy lissään. — Viktor, jumalankiitos. että olet tullut takaisin .... Mil " sinä olet ollut, sinä paha poika Herra Jumala, miltä sinun maat teesi näyttämät! Hänen maatteensa olimat likai set ja rikkiremityt, ja paidannappi oli pudonnut pois hänen moima kasta kaulacmsa ympäröimästä kauluksesta. Wanha Boor tuli liikaten pai kalle. — Katso main! Hymä herra- seni, missä sinä olet majaillut? Poika seisoi isänsä edessä puo lekst nöyränä, puoleksi uhmaamana, kuten heminoteltu lapsi, joka tie- tää, ettei hän missään tapauksessa saa nuhteita. Samassa lähestyiroät kihlatu He tulimat main siksi, ettei moitaisi Enon kunnalle on senaatti myöntänyt 7,000 mar- 'an lainan kansakoulutalojen ra- Antamista marten. elkien maalaisseuran toimin- ta 1»0». Sellien maalaisseura on taas aimaltanut yhden muodeil eteen- ?äin, tehden hiljaista ja rauhal- lista^ edistystä piirinsä alueella olemien kansalaisten hyminmoimin ia kaikinpuolisen edistyksen tohot- amiseksi. Suuria näkylväijiä lu- oksia ei ole aikaan saatu iällä yhyellä toiminta-ajalla. joten tältä uluueelta muodelta seuran toimin nasta ei ole suuria kerroltaivaa. Puheenjohtajana on seurassa ollut maaniviljelijä Rautiainen ja «varapuheenjohtajana maan- miljelijä Otto Tanninen. Seuran johtokuntaan omat kuuluneet iva kinaisina jäseninä.' inaanmilielijät H. Waris, M. Hiltunen, H. Ero nen. Otto Tanninen ja I. Karhn marajäseninä maammljelijät E. Eskelinen, I. Waris ja Sictti nen. Seuran kirjurina on toiminut puheenjohtaja ja rahastonhoitaja na At. Hillunen. Seuralla on toimintaivuod-n iu- uessa ollut 5 kokousta ja johto kunnan kokouksia 6. Zenran ko- ouksissa on keskusteltu seuran juoksemista asioista, toiminnan järjestämisestä, sekä myöskin ylei- empää laatua koskemista asioista. Pääseuran amustamia esitelmiä on pidetty useampia, joiden joh dosta on keskusteltu m. m. sonni- yhdistyksen perustamisesta, jota mielä jäi odottamaan someliaam- paa aikaa. Seuran palmeluksessa ei ollut mitään erityisiä neumojia, ottamatta lukuuu pääseuran neu- roojia joita yksityiset jäsenet oma! käyttäneet. Seuran aineella on ollut paikkakuntalaisten käytettä- mänä kotieläinapteekki, josta on usea saanut lääkkeet toimittaessa kulkematta 30 kilom. matkaa Joen suuhun. Muoden kuluessa pantiin toimeen seuraamat kilpailut: kesän- nonhoidossa, suonmiljelyksessä, malkilannanhoidossa, tnrmepehknn käytössä, rehu- ja juurikasioimilje- lyksessä, pikkumiljelijäm kokotaiou- deu hoidossa, hakamaan ja metsän ' idossa. Osanottajia oli 25, joista melkein jokainen kilpaili useimmassa edellälnainituissa kilpailuissa. 5iil- pailuissa jaetliiu 42 eri palli>ttoa. Zitäpaitsi muoden lopulla toimeen- pantiin kilpa-ajot Haivukkalam- milla, jossa oli osanottajia 21. Palkituiksi tuli 18 heivosta, joista 3 annettiin ainoastaan knnniakir- jat, toiset sauvat rahapalkinnon ja palkintotodistuksen. Toimon -.valoisampaa ja mirke- ämpää toimintaa, kun edellä ker- rottu jäljelle jäänyt rouosi muka nansa toi, että uudet, tuoreet ja edistystä harrastamat toimiheiiti- löt. sikäli kuil heidän moirnansa riittämät, koettaisimat tehdä maati- matonta palmelnsta pailkakunnan maatalouspyrinnöille. Kasmatta- koot ja herättäkööt seuramme mel- jelliseen yhteistyöhön paikallis- ja pääseuran kanssa nyt alkamana uutena toimintamuotena. Vesilaitokset. LLärtsilä Aktiebolag niminen osa- keyhtiö on läänin kumernöörin pää- töksellä mk. 26. pltä saanut liiman Tohmajärmen pitäjässä olemaan Saarionkoskeen rakentaa ja käyt- tää mesimoimalla käymän mesilai- toksen päätöksessä lähemmin mää- rätyillä ehdoilla. Maa-alueeeu pakkolunastus. Erään perintötilaan n: o 3, Ki teen pitäjän Matkaselän kylästä kuuluman 1612,5 neliömetrin suu- ruisen maa-alueeu on läänin ku- mernööri ivk. 29 pnä annetulla päätöksellä määrännyt palkolunas- tusteitse yhdistettämäksi Suomen malliorautateiden tarpeeksi. Höyrylaiman tauppa. Höyrylaima L. >'). Wiipuri— Kuopio^ on myynyl sille yhtiölle, joka hiljattain on perustettu ja mikä aikoo harjoittaa höyrylaima- liikettä länsi-Laatokalla, höyrylai- ivan ..Kontoroia" joka on talmeh- limassa Miivurissa. Kauppasum- ttia o!i uit. (vläiulääkärieit paikkaus. Tortaivalan tanpunqin maltuus- to on senaatilla anonut 100 mkn tuukaiuisia apurahaa eläinlääkärin paikkaamiseksi helmik. 4 p'stä 1909 seuraaman hnuhlik. 1. päimään, jona aitana nykyinen kaupungin eläinlääkäri loimi nykyisessä mi- rassaa»! ja jonka palkkaamiseksi roiimemainilusta paimästä alkaen on mnöunclty ivaltioapua. TeinZunnri» opcttajaiu mntkn- on 'aanut nr. in. johtaja K. A. C. ^ortaivalasta l,2o(> inarltaa. tiiattoutiUc. senaatti on liylchmisi liianoinis- taja A. t^riinbergin ja hänen wai- inonfa Hafutifjnu, jolla he loo,<»io markan hinnasta tarjoutunvat roa!tio!lc iuyurnään tilattomille jaettaivalsi omistamansa Pälksaa- ren kartanon Pälkjänven pitäjäs- sä, kosla tilasta pyuoetty hinta senaatin mielestä oli liian kor- kea. K»stauuusarwio. Maramaamirtari Saarelai sen laatiman ehdotuksen mukaan tekee kuslannn.sarmio Pielisjärmen pitäjän Wiekin kylätieltä Uusiky lään iobtcnvailci kylätiellä oleman Samolaninäen kiertämiseksi S(»0 markkaa 88 penniä. Juna» ensimäille» pappi oli Gustaf Lindblad, kirkkoherran poika Sulkamalta, papiksi mihitty l i«!4, tuli Juu'an ensimäiseksi kap- palaiseksi 13 p;,tä huuhtik- 1772 ja kuoli 13 p:nä kesäk. 1791. Juuan kiemarin isäntä on hänen jälkeläistään. Toiseksi kappalaiseksi tuli edelli- sen tyttären Maria Katariina Lind- bladin mies Gabriel Lagus. Hän oli kappalaisen poika Oulaisista, siintynyt 5 p:nä heinäk. 1765, tullut Juan tehtaan saarnaajaksi li8 ( .) ja ivalittu kappalaiseksi Juu- kaau 5 p:nä jouluk. 1792. Hä- nestä on seurakunnalta paljo muis- teleinisla hänen tamattomien ta- pojen ivuolsi. Hän näet oli usein sotkuinen ja sekama toimissaan; sen hän itse sanoi johtuman lan- gettamasta taudista, mutta muut huoutasiioat sen oleman humalan seurauksia^ Kun hänen 17 p:nä tonkok. 1795 tuli alkaa jumalan- palmelus, hän luki muutamia ri- wiä synnintuniiustuksesta, mutta siirtyi sirte rukoukseen Laupias Ju- mala (rukous saarnan jälkeen) ja edelleen ^sä meitään, joista'ru- kouksista ainoastaan muutamia lauseita johtui hänen mieleensä. Lopuksi hän alkoi lörpötellä, niin- kuin mieletön ihminen, mitä sylki toi suuhun. Kirkkomäki ei jaksa- nut kuunnella niin pahentamaa köpötystä, maan läksi miehissä ulos kirkosta, ja toiset itkimät ja toiset nauroimat. Sunnuntaina 5 p:nä jouluk. 1795 hän ei tullut kirkkoon ennenkuin auringon las- keutuessa, jonka tähden kynttilöitä täytyi jo saarnan aikana sytyttää. Ehtoollista jakaessa täytyi suntion tynttilä kädessä kulkea alttariaidan sisäpuolella hänen rinnallaan ja näyttää tulta jokaisen rippimieraan edessä. Tässä tilaisuudessa pappi sanoi useille henkilöille: ..maasta olet sinä tullut ja maaksi pitää si- nuu jälleen tuleman", ja kun sun- tio muistutti, että näniä sanat iioät olisi olleet sopimia siihen ti- laisnuteen, alkoi hän hokea toisella tamalla, sanoen: „Jumala armah- iii SS I —S m MA Q3 =3 sa Z2S c /S S3 LS £=: I SKS" eS" ZSS C>»S *-3 «SS ^«5 Sä ro sanoa heistä oleman samanteke- mää toisten iloitseminen. Viktor näytti main odottaman tätä hetkeä. Hän miittasi soihdulla ivanhan kuskin luokseen, meni mau- nuille, nosti jotain suurta ja kar- maista hartioilleen ja heitti sen Wilman jalkoihin. Se näutti ma tolta, mutta kun hän lemitti sen auki, nähtiin sen oleman jättiläis- suuruisen, mielä merisen karhun- taljan. Pää amonaisine kitoincen ja loistamine suurine hampaineen oli mielä jälellä. Viktor heitti Hat- tunsa maahan ja siiveli kädellään tukkaansa. — Minä tahdoin, sanoi hän, antaa serkulleni häälahjan, mutta kun minulla ei ollut yhtään ra- hoja, menin minä ylös ivnorelle ja nylin nahkan sen omistajan ruumiista .... Omathan sellai- set matot nykyaikoina tupakkahuo- neissa muodinmukaisia. Parooni antoi lornettinsa pu- dota nenältä. Rouma Boorin täytyi kuolonkalpeana nojata mie- hensä käsimarteen, mutta tämä, joka ei koskaan elämässään näyt- tänyt hämmästyneeltä, löi lemolli- sesti kepillään karhunnahkaa ja sanoi: — Sehän oli koki jotain, sinä olet siis ampunut pedon? Wanha malakkialainen talon poika tunkeutui uyt esiin. Laula- malla murteella ja kauniin sanoin kertoi hän nuoren herran urotyöstä, jossa hän oli ollut silminnäkijänä: — Eilen päimällisaikaan tuli nuori herra ja sauoi minulle: „Ji- mana, saat kymmenen guldenia, jos miet minut karhun luo". Se on käymä hymin päinsä, sanoin, se ihmissyöjä on helposti tamatta- missä, pahempi on päästä siitä erilleen. Menimme..Pirunpihaan". Armollinen herrahan tietää, että se on muoristossa, kaukana kuusi- QS netsän luona ja täynnä kummal- lisen näköisiä kimiä, jotka pahat henget kerran humalapäissään oli- mal heitelleet yltympäri. Täältä on pedon lapana heittäytyä eluk- käin kimppuun. Nuori herra kulki edellä pyssy kainalossa: minäseu- rasin perässä. Aiman oikein, kuu- liimne mörinää . . . Suuri maa- ilma. siinä seisoi peto knunpais- teessä, snuri kuin puhmeli, ainoas- taan kaksikymmentä jalkaa meistä. Minä pelästyin niin, että aloin kiekua kuin kukko, mutta nuori herra laskeutui hitaasti polmilleen, tähtäsi ja ampni karhun yhdellä ainoalla laukauksella. Kuula oli tunkeutunut pedon silmään. Se ei päästänyt ääntäkään. Vanhus maikeni ja odotti juo- marahojaan: mutta Wilma seisoi nojaten erääseen kuistin pilariin ja katsoi tummin, palaroin silmäyk- sin moittoajuhlimaa nuorta miestä. Hän ei ollur koskaan näyttänyt hänestä niin kauniilta kuin nyt, kun hänen hennon martalonsa ym pärillä säidkyi soihduumalo. Hlpeä tyttö aamisti, että hän oli mah- min niistä molentmista ja että tämä ..poika", joka mielä päimää ennen kerjäsi ja rukoili hänen ik- kunansa alla, jo huomenna hallit- seisi -voittamalla hymyllään diktaat torina sydämiä. — Ia hän on unohtama eilis- päimän ja mnöskin sen naisen, joka miettää yksinäistä ja tyhjää elämäänsä pienessä böhmiläisessä kaupungissa .... ajatteli hän edelleen, kun hän kääntyi ympäri ja lähti sulhasensa käsimarteen no- jaten linnaan. mä' B v» 0 su < -t v- (A CO u I» S» ? < vs v 9» «s s S Sa