Tiistaina 30 p. Elokuuta KARJALATAR N:o 97 — 1910 Eräs Europa» snurimpia ra- hamiehiä, herra Ernest Cassel, on lahjoitta- nut neljä miljoonaa markkaa nii- den aivuntarpeessa olemien eng- kantilaisten hymäksi. jotka oleske- lemat Saksassa ja päinmastoin. Tämän lahjoituksen johdosta kir- joittaa Daily Erpress m. m. seu- raamaa. »Cassel on ymmärtänyt käytän- nöllisesti anvokkaalla tamalla teh- dä todeksi huomattaman ajatuksen Samalla kun hän on tehnyt lah joituksensa, on hän liittänyt uusia renkaita siihen ketjuun, joka yhdis- tää Saksan ja Englannin kansat. Sentähden tulee lahjoituksella ole- maan moraalinen armo. Express hyökkää senjälkeen wa- paamielisen hallituksen kimppuun ja nuhtelee sitä, ettei se riittämästi lvahiviSta laimastoa. Jos Saksa kerran tulee käsittämään mahdotto- muuden kilpailla Englannin kanssa merimarustusten alalla, niin ei ole tarpeellista metää enqlantilais-sak salaista suhdetta puoluepolitikaan. Tosin omat lahjoiwkset sellaiset kuin Casselin tarkoitetut paranta maan näitä suhteita. Mutta olisi sopimampaa, jos laimastokysymys molempien maiden mälillä saatai- siin tieltä pois. „Joka tapauksessa ansaitsee Cassel meidän kiitoksem- me", sanoo lehti. Eräs Daily Mirrorin aputoi- mittaja on haastatellut lahjoitta- jaa, joka lausui m. m. seuraa- ivasti: „Wäitetään, että olen tehnyt lah- joituksen tukeakseni rauhaa Eng^ lännin ja Saksan mälillä. Sitä en kuitenkaan ole ajatellut. Minun lahjoitukseni tarkotuksena on ai noastaan ollut kunnioittaa kuol- leen kuninkaan muistoa. Jos lah- joitukseni tulisikin tukemaan rau haa, ei kukaan ole iloisempi kuin minä." Berliner Tageblatt lausuu m. m.: »Molemmat kansat omat liian kauan pysyneet erillään toisistaan, ja määrä ajatus, että heidän on warustauduttawa toisiaan was- taan, on johtanut alituisiin mää rinkäsityksiin. Senmuoksi on sitä ivilpittömimmällä ilolla termehdit- tämä tätä yhteistä suojelusliittoa. Wanha kello. Taitaa joku ehkä ajatella, että siinäpä nyt ehkä rumetaan kerto- maan jostakin hymin »vanhasta, ijänikuisesta kellosta. Waan ei tä- mä kertomus taida komin man- hoista asioista olla, eikä kellokaan perin manha ole, lieneekö paljon manhempi kuin tämän kirjoittaja- kaan. Mutta tuohon omaan elä mäni historiaan nähden tällä kel lolla kuitenkin on mähän merki- tystä. Tässä rouhaisen hetken sat tuessa, muistellessa menneisyyttä, ja tuon kellon niin tutusti nap- paillessa johtui mieleeni raapasta rimmen muistiksi ystämyydestäm- me tämän manhan kellon kanssa, jota olemme ikämme kuluessa miet- täneet, kellon mitatessa matkaa ikäni iltaa kohden. Olin pieni pojan pahanen, kun isä tuon kellon kaupungista toi. En muista, oliko se silloin uusi, mutta mieluinen se maan oli. Ja isä teki pienen kaapin puusta, ma- rustaen sen kauniilla ruusuotsikolla. Katsoin mieressä kauan aikaa, kun hän tuota kaappia teki, maikkei leukani paljo höyläpenkin syrjää ylemmäksi ylettynyt. Siemä ja siro siitä kaapista mielestäni tuli, ja siro se oli kellokin. Se mielä mie- luumpi, kun se lyödä kilautti pie- neen kulkuseen joka tunnin japuo- lm tunnin päästä. Aksi oli siinä maan paino, jolla se toimitti mo- lemmat tehtämät, lyönnin ja käyn- nin. Kun tuo kaappi oli mielä maalattu, asetettiin se peräseinälle, jossa se alkoi aikaa mittaamaan. Usein silmäni sinne sattui, tarkalla marsinkin sitä pidettiin, milloin se löi ja silloin sai muutkin tumassa olijat tietää, että nyt on oltama hiljaa, kello taas kohta lyö. Leik- kinäänhän aikaihmiset tahtoimat minun komentoani pitää, joka pak- kasi mähän kiukuttamaan: maan eihän siinä auttanut, eimät he tuota asiaa niin suureksi katsoneet kuin se oli minun mielestäni. Ja aika mieri, kello sitä mit- taili minun mieheksi kasivaessani; ja niin mähitelleen lapsuuden mie- likumat haihtuimat. Amautui aika nuoruuden; miehuuden ikä eteen ilmeni. Sallimus saattoi, kohtalo kuljetti pois kotoa. Kouluun sotai seen se somitti. Sielläpä ajan ikä- mäksi käydessä lapsuusmuistotkin jälleen eläminä eteen astuimat, ei kuulunut manhan, pienen kellon tuttua näppäystä, eikä sen sointu- maa heläystä, jolla se yön hiljai- sinäkin hetkinä silmän unetonna ollessa olisi ilmoittanut ajan kul- kua. Ehkä samassa mieleen joh- taen, miten aika kiirein rientää jjäisyyttä kohti, ja etteimät men- neet päimät palaja. Niinhän se on, aika kuluu, ajan ratas ei pysähdy, se kulkee säännöllistä kulkuaan, ottakoonpa ihminen siitä maaria tai ei. Niinpä taasen joutui aika jälleen kotiin samota, ja kodin owen auetessa sinne manhaan pie- neen kelloon silmäni ensin kääntyi. Sepä se ensi termehdyksen myös antoi manhalla tutulla tamallaan. Olimme lapsuusystämät. Mutta koma on kohtalon käsi, säälimättä se ystämyksetkin erot- taa. Niinpä taasen muotta pari- sen yhdessä oltua Mnivarustuksia matkaa »varten »varata. Ja eräänä tammikuun aamuna matka alkoi. Ja siinäpä owen sulkiessa taasen kelloon roiimekst rvilkasin. Samas- sapa kellokin hymästiksi H:faa ki lautti. Kosteaksi silmäni sai, mieli murtui, näenkö kotiani enää, rak- kaintani siellä, »vanhaa pientä kel- loani? Matka ulottui ulapoille aukeille, metten metelien taakse, uuden maa ilman mantereille. Siellä muodet «vierimät, jopa kymmeniinkin ker- kisimät. itiinpä taas matka alkoi, kämi jälleen kotikumpuja kohti. Ja erään marraskuun iltana ajan 8:tta tuntia osottaissa määrän päähän päästiin. Mutta paljopa oli aika oloja muuttanut; ei koti- kaan entistä ollut, ei monta omais- takaan jäljellä. Manha kello tuon uuden kodin seinällä mielä oli, mutta hiljaisena, ei sen tuttua näppäystä enää kuulunut, ikään- kuin surren se main sieltä seinältä katseli, miten kaikki on muuttunut, kaikki entinen katoo. Toista muotta sanottiin sen jo olleen mäsyneenä ajan jakoon. Eikä oman kylän kellomestari ottanut sitä ivastaan- kaan. Mutta löytyipä kylässä toi- sessa mestari, joka kellon käyntiin laittoi. Ja nyt se yhtä iloisena kuin muinoin käydä näppää ja ilmoittaa tunninmäärän, samalla muistojen säilöistä tuoden ikään- kuin elämänä esiin lapsuuden ko- din kaikkine rakkaine muistöineen. Ja samalla kuin se muistoja elmyttää entisiltä ajoilta, samalla myöskin se yhä uudestaan muis- tuttaa siitä, miten aika minhaan mierii, ilta eteen ehtii, sitäkin tu- lisi maarinottaa. Ja niinhän tu- lisikin. tunnetut erityisesti taitamiksi jos- sakussa käsityössä. Niinpä tuotatti kuningas m. 1547 astiantekijöitä ^ ja mannetekijöitäSuomesta. Suo-' jmalaisia työmiehiä näkyy kunin-^ ' gas erittäin suosineen, sillä eräässä ^ tilaisuudessa 1540 linnulla tuotat- ( taa hän Suomesta IHO renkiä ja piikaa, maikka Kustaa I ei muu- toin kärsinyt suomalaisia. A. W. S. Kirjallista. Oma Maa. Tämän kansallisen tietoteoksen G3:§ mihko on ilmestynyt (80- simuisena) ja sisällykseltään moni- puolisena. Siinä päättyy ensinnä maisteri O.' K. Kilmen esitys Suomen s i i r t o l a i s u u d e s- ta. Sitä seuraa maisteri Jal- mari Jaakkolan simun laajui- nen kirjoitus Satakunnasta, jota malaisee lö tumaa erityisesti hienolla painetulla liitelehdellä. Maisteri Oskari Autere kirjoittaa Suomen kuntain t a l o u- ^ haillaan Leopardi rawintolawaunussa. Dakotaan menemän pikujunan matkustajat saimat kokea muuta- mia päimiä sitten erään harmi- naisen tapauksen, jonka kuitenkin eläintenkesyttäjän tarmokkuus ja nopeus keskeytti ilman suurem- pia maurioita. Pikajunassa seu- rasi tamarajuna, jonne matkus- tama eläinseurue oli suljettuna. Kaikkiin^ mahdollisiin maromai- suustoimenpiteisiin matkustajien turmallisuudeksi oli luonnollisesti ryhdytty, ja luultiin, että kaikki onnettomuustapaukset olisirvat mahdottomia. Maunut, jossa nuo millit eläimet olimat, oli heti meturin jäljessä. Sen jäles- sä seurasta suojelusmaunu ja sit- ten ramintolamaunu. Matkusta- jat olimat juuri ottaneet paikkan- sa ramintolamaunussa, ja odot- timat päimällistä. Kyypparit par- tarjosimat soppaa kun ? t(sfjs!sn rscjsn AIKATAULU i Toukok. 1 p:stä toistaiseksi, joka samassa osoittaa junain läh dön ja tulon eri päätepaikoissa. Mitä ruoka-aineet maksoiwat wuotta sitten. Hauska on katsoa taak- sepäin, aina siitä jotakin oppii. Usein olen kuullut puhuttaman, että menneet ajat olimat parem- mat kuin nykyiset. Nykyisen ajan me tunnemme, mutta jos emme tiedä, kuinka menneillä ajoilla elet- tiin, niin on puheemme paljasta armelua. Siirtykäämme noin 860 muotta takaperin talolliskuninkaan Kus- taa Maasan aikoihin, niin näem- me mitä silloin ruoka-aineet mak- soimat. Silloin maihteli ruistynny- rin hinta (meidän rahassa lasket- tuna) 2 markan 80 pennin ja 4 markan 20 p. mälillä; joskus kun muosi oli ennomaisen hymä, aleni | se 2 markkaan, imeläpä 1 mk. 40 pmiin; mutta nousi 5 markkaan ja mieläpä 5 markkaan 50 penniin. Ohrain hinta oli tamallisesti sa- ma kuin rukiin; mehnän useimmi- ten 20—30 prosenttia korkeampi; kaura- ja ruistynnyrin hintojen! mälinen suhde oli 2: 1. Moileimiskästä maksettiin Kus- taa Maasan ensimäisinä aikoina, 2 nykyistä Suomen markkaa, mutta( hinta kohosi sitten 2 mk. 80. ja 2 mk. 15 p:niin. Maakun-, nan tuottamimpia mientitamaroita! olikin siihen aikaan moi; sitä lä- hetettiin miltei kaikista satamakau- pungeista, niinpä Tukholmasta m. 1560 57,000 leimiskää — ja näistä' lienee suurin osa kirnuttu Suo- j messa. Talilla oli tamallisesti sa-^ ma hinta kuin moilla; juusto mak-! soi 1 mk. 75 p. ja 2 mk. leimiskä;' liha- ja silamaleimiskä maksoi ensi alussa 1 mk. 40 p. ja 1 mk. 75' p., sittemmin kohosi se 2 mk. ja 2 mk. 80 p.; munatiusta ei ta- mallisesti saatu enempää kuin 11 14 p. Mitä taasen nautaeläimiin tulee, niin maihteli lehmän hinta 8 mk. 40 p. ja 14 markan, härän taa- sen 10, 14, 20 ja 28 markan mä- lillä. Huomattama on tässä, että nautaeläimet siihen aikaan olimat tamattoman pienet meidän aikai- siin merrattuina, ja että siitä syystä ne tuottimat marsin mähän. Työ- Ilvosten hinta oli melkein sama kuin härkien, mutta paremmista ratsuhemosista maksettiin 42: — ;a mieläpä 70 mk.; 1: 40 oli ta mallisesti lampaan hinta ja si- loista saatiin 4 mk. 20 p., 5: 60 oskus 8 markkaa. Kalojen hinta oli eri seuduissa erilainen: toisinaan melkein sama kuin lihan ja silaman, toisinaan paljon huokeampi; mutta ankeriai- nen ja lohi hiukan kalliimpi. Lei- miskä ahmenia, haukia, lahnoja ja kuhia (kuimattuina tahi suolattui- na) saatiin 1 mk. 40 p:llä; kal- liimpina aikoina maksoimat ne 2 mk. 80 p.; silakoiden hinta maih- teli enemmän, helpompina aikoina maksoi tynnyri (12—10 leimiskää) 8 mk. 50 p., kalleimpina 17 mk. Tamalliselle työmiehelle, jotka tilapäisesti työskentelimät talon- poikaisissa taloissa, maksettiin päi- mältä, kun he omassa ruuassaan olimat (muosien 1540—1500 mä- lillä) 17 ja puoli penniä, 1 mar- kan ja parin pennin miikkopalkalla tuli siis päimäläisen elää; ja tä- mä kämikin päinsä, ainakin niin- kauan kuin täten saatu muosipalkka mastasi 13—19 tynnyriä rukiita tahi 26—29 leimiskää lihaa tai silamaa. Talojen oma työmäki eli rengit, lotka olimat talon ruo'assa, s. o. söimät n. s. mirkamies- eli päimä- läispöydässä, saimat palkkansa ta- mallisesti luonnossa 12—10 kyy- närää sarkaa ja palttinaa, 3—4 paria kenkiä, mäliin joitakuita lam- paannahkoja ja jonkun kyynärän karkeaa merkaa, mikä kaikki teki rahassa noin 8,5—11,5 markkaa. Suuremmissa taloissa pidettiin tietysti riittämä määrä palkollisia, jotka esim. kuningas koetti saada niin kunnollisiksi kuin mahdollista, tuottamalla niitä semmoisista maa- kunnista, joiden asukkaat olimat E. A. Homen Mä kuultiin kiljuntaa suojelus- esittää yliopistomme patologis- t mannun omelta. Omi oli suljet- anatomisen laitoksen his-_tu, muutamia silmänräpäyksiä toriikkia, laitoksen, joka nykyään myöhemmin oli lasiomi rikki ja on yliopistomme tärkeimpiä ja sirpaleet sinkoilimat helisten lat- parhaiten kehitettyjä. Vluoxena ( tiatte. Kauhusta jäykistyneet mat- kuolleesta, mutta silti kuuluisasta kustajat näkimät säretystä omesta Zlrapian tutkijasta G. A. W a l-. leopardin millin ja pelottaman linistä ja hänen elämästään ( näköisen pään. Eläin osotti sa- antaan prosessori K. L. Tallqmist ^ malla halua tunkeutua ramintola- kirjoituksessaan kuman. Mielä on! maunuun. Tamaton pelästys »vihossa tohtori Ralf. Sarenilta maltasi matkustajat, jotka seka- kirjoitus Suomen ruotsalai-.melskassa syöksyimät Maunusta set ja niiden tulo m a a- j pelastaakseen henkensä, samalla h an sekä H. Branderin esitys^kun leopardi rynnisteli mahdot- Maataloudellisesta o pe--komilla moimillaan saadakseen tuksesta ynnä lokakuun 20—.rikki omipuut ja messinkilukot. 25 päimien päimämuistot. — ( Sen mustarinnan touoksi, jota eläin Mihon hinta on 1 mk.; kustan- kohtasi omessa ja niiden haamo- taja Werner Söderström Osake- yhtiö. jen tähden, joita se oli saanut rikkoessaan lasiruudun oli se mal- . ...... ..... lan raimostunut ja päästi mal- Kansantajuinen lakiasiain kasi- .kaman kiljunnan samalla työs- o??!?' t • i , kennellen sekä kynsin, hampain Tata huomiota ansaitsemaa ^tä tassuineen esteet murtaakseen. teosta, jota tonmttaa tuoman ^ Sekasorto maunussa oli sillä mä- 7?'>, B.Saraste tohton a - ~kasmanut. Uloskäytämä mau- Vlenaatton K. nu §| a oli liian pieni ja kauan ^aafj^hroen^ j_a pvojesson jlfcjjggti ennenkuin maunu oli tyhjä. lan Serlachiuksen tarkas tamana, on nyt ilmestynyt 4:s mihko, sisältäen 32 kookasta 2- palstaista simua ja maksaen main 50 penniä. Muutamia tämän mihon tärkeimmistä hakusanoista: Kansakoulutoimi — Kansalais luottamus — Kansalaisoikeus — Kantaja — Katselmus — Kau- panmastaaminen — Kauppa — Kaupparikisteri — Kauttakulku- marasto — Keisari ja suuriruh tinas — Kenraalikumernööri — Kihlakunnanoikeus. Samalla on malmistunut teok- sen Imen nide, sisältäen 250 palstaa, hinta 2 mk. Teosta kus- tantaa Werner Söderström Osake- yhtiö. Luonto tieteen »valossa. 32 mihko tätä helppotajuista luontotieteellistä teosta oit ilmes tynyt ja sisältää seuraamat kir- joitukset: miten ja miksi kiwi pu- too, Pikkuplaneetat eli planetoidit, Märimalokumaus. Wihkoon liit- tymä »Katsaus" sisältää tällä kertaa kertomuksen juuri malmis- tuneesta suurenmoisesta Wilson- muoren aurinko-opsermatoriosta Kaliforniassa. Kirjoituksia ma- laisee kolmattakymmentä kumaa. Mihon hinta 75 penniä; kustan- taja Werner Söderström Osake- yhtiö. Merkkiteoksia maailmankirjal- lisundesta- nimisen Werner Söderström Osake- yhtiön kustantaman mihkojulkai- sun kolmesta sarjasta on ilmes- tynyt 10:s mihko. 1 sarjassa se sisältää jatkoa Topeliuksen »Suo- men herttuattareen", toisessa Tolstoin merrattomaan romaa- niin »Anna Kareninaan" ja kol- mannessa Ätanzonin mestariteok- seen »Kihlautuneet". Kunkin mi- hon laajuus 04 simua ja hinta 00 penniä. Kaletvala-kirjallisnutta. Tohtori F. A. Hästeskon toimit- tamaan ja Werner Söderström Osakeyhtiön kustannuksella ilmes- tymään Kyläläisten Kale- mala-sarjaan on liitetty kol- me mihkoa: Loitsu ja taika Kale- malassa, Mielikumitus ja todelli- suus Kalemalassa, Ihminen ja luonto Kalemalassa. Kun tämä huomattama sarja malmistuu, an- saitsee se erityistä kiinnittämistä Kalemalan ystämäin ja opiskeli- jäin huomioon. Näitä lirjasia tu- lee 12 ja jokainen maksaa main 5 penniä. Uusi opas maamiehille. Werner Söderström Osakeyhtiön kustannuksella Pormoossa on il- mestynyt P i e n m i l j e l i j ä n juurikasmimiljelysopas, kirjoittanut Wäinö Selander, hin- ta 00 penniä. — Tämän kirjasen ansiona on, että se esittää ainos- taan kannattamaa, pienmiljelijälle someltumaa juurikasmimiljelystä. Kirjan ohjeet omat selmät, par- häiden asiantuntijain tarkistamat. Se on tärkeä etenkin korjaus- ja säilyynpanoaikana, jolloin tietä- mättömyydestä moidaan panna tuhon omaksi suuri osa satoa. Hinta on huokea. Lisäksi malliisi tamaton tungos kun kaikki tahtoimat ensimäisenä päästä ulos. Tällä kauhun het- kellä ilmestyi eläintenkesyttäjä taistelukentälle. Eräs kyyppari oli hänet hakenut. Kun matkus tajat kuulimat, että eläintenke- syttäjä oli saapunut, rauhoittui- mat he ja tekimät hänelle tilaa. Nyt nähtiin mieltäkiinnittämä näytelmä. Tuskin oli leopardi äkännyt herransa ennenkuin ja pelottamasti kiljahtaen ryömi yh deksi mykkyräksi ja hitaasti ja ar- kana painoi alas tuijottamat sil- mänsä. Kesyttäjä odotti kunnes kaikki matkustajat olimat jättä- neet maunun. Silloin lukitsi hän uloskäytämän, amasi leopardin särkemän omen ja kiskoi eläimen remolmerilaukauksin ja piiskanis- kuin takaisin häkkiin. Kesyttäjän apu tuli miime hetkellä, sillä omi oli täydellisesti jo murtunut ja olisi milloin tahansa moinut an taa myöten määrällisen pedon rynkäillessä. Leopardi oli rikko- nut häkkinsä ja tupannut ulos. Matkustajat osoittimat kunnioi- tustaan kesyttäjälle hänen reip- paasta ja rohkeasta toiminnas- taan. Kaikenlaista. Koulussa. Tarkastaja tekee luokalla kysy- myksiä eräälle pojalle: — »Näetkö muorta tuolla? Kuka on sen luonut?" — »Jumala kai." — »Oikein! Kuinka pitkä ai- ka siitä on, kun Jumala sen loi?" ^ Toinen poika: »Ei se poika moi sitä tietää. Sen isä muutti masta kemäällä tähän pitäjään." Joo, Amerikassa, kehui möyriläinen, oli meillä kiwi- työmies, jolta laukaus raastoi rinnan rikki ja napsautti selkäran- gan poikki. Täällä se tietenkin olisi ollut mennyttä miestä, mutta siellä otettiin sydän ulos, puhdis- tettiin ja korjattiin ja pantiin taas paikoilleen. Nyt se naksuttaa ki- miä niinkuin ennenkin. Se oli ihmetyö se. Mutta on Suomessakin jotain tehty. Hel- singin professorit muuttuvat joku aika sitte muutaman Möyrin miehen kormat kaksi tuumaa taakse- päin. Atinkätähden? Se piti niin mahdottoman suur- ta suuta, että kormat joutuimat sen tielle. Waikea tehtäwä. Syytetty (juhlallisella äänellä): — „Minä kutsun taimaau ja maan syyttömyyteni todistajiksi!" Tuomari (heikkokuuloinen): — »Olkaa hymä ja kutsukaa todista- jat sisään!" Ei suinkaan. Rouma: — »Eihän main tässä makkarassa trikiiniä liene?" Myöjätär: — »Ei toki, hymä rouma. Mitei^käs ne sinne pääsi- simät, sehän on niin tiimiisti sul- jettu molemmista päistä." Kuulutuksia. Velkojain kokous. O. F. Vahrrnonin konkurssi pesän velkojat kutsutaan täten kokoukseen, joka pidetään Toh majärven pitäjän Kemien kylän majatalonsa ensi syysk. 8 p:nä klo 6 j. pp. keskustelemaan ja päättämään seuraavista kysy myksistä : 1) Samana päivänä tapahtu vassa kiinteimistöjen huutokau passa tehtävien tarjouksien hy väksymisestä tahi hylkäämisestä. 2) Muista mahdollisesti esiin tyvistä seikoista. Huomautetaan konkurssilain säännöksestä, että poissaolevain on tyytyminen läsnäolleitten päätöksiin. Tohmajärvi, 23 p:nä elokuuta 1910. Chr. Oesch. K. P. Hakulinen. (K. S. I k.) (K. 8. ja Rajav. 1 k. 4 s. 30 mm.) Jatkona Syyskuun 5 päivänä pidettävässä kuntakokouk sessa tulee käsiteltäväksi S. Perttulan huonevuokravaati- mus, josko kunta siihen suos tuu, y. m. Kiteellä Elokuun 26 p:nä 1910. Juho Kankkunen. Maksupäivä- - kirjoja - (Vekselin lankee- miskirjoja) Saatavana 0,M Täten kiellämme kenenkään ryhtymästä mihinkään kaup poihin talollisen Antti Pel tosen kanssa Lieksan Hat tuvaarasta, kun perintöjuttu tulee nostettavaksi. Joensuussa 22 p. elok. 1910. Sukulaiset. JOENSUUSSA suosittelee arv. yleisölle tuot teistaan - Limonaadeja - Soda, ) ii ••• Apollinaris ja [ lfjj?|!| Vischy 1 " Ul),u Puhelin N:o 15. Huutokauppoja. aup- Konkurssihuutokaupalla, joka toimitetaan Tohmajärven pitä jän Kemien kylässä tulevan syys kuun 8 p:nä klo 5 j. pp. myy dään kaupp. O. F. Vahrmanin konkurssipesälle kuuluvat seu raavat kiinteimistöt: 1) Kauppakartano tarpeellisi ne varasto- ja ulkohuoneraken- nuksineen ; 2) Asuinkartano. Samassa tilaisuudessa myy dään myöskin velallisen ja vai monsa henkivakuutuskirjat, sekä jälellä oleva irtain omaisuus. Kaikki rakennukset sijaitsevat vuokramaalla, ja ilmoitetaan vuokramaksu- y. m. ehdoista lähemmin huutokauppatilaisuu dessa. Tohmajärvi, 23 p:nä elokuuta 1910. Chr. Oesch. K. P. Hakulinen. Pesänhoitajat. (K. S. 1 k.) Myytävänä. f<t aksi uudenaikaista, hyivillä i liikepaikoilla olemaa ja wä- v' hintäin 8 0 „ tuottamat ki- lvitalot maihdetaan metsäi- siin maatiloihin. Teerisaaren ja Konttinienten j luonnonihanatmaatumatilatKon- ; tiolahden pitäjää myydään hymil- ■ lä ehdoilla. I Joensuun—Samonlinnan möli sen laimareitin marrella luonnon- ihana Jssakansaaren humila ja I romua Mäyrysen talot kortteleilla i n:o 46 ja 58 Joensuun kaupun- ^ gissa myydään hymillä maksu- . ehdoilla. Kaupoista saadaan sopia ja sel- mitystä antaa !!liimisinies Hultin Joensuussa. (K. S. 2 k.) H1.1» myydään tai vuokra- X <iiw taan poismuuton takia 15 p:stä syyskuuta Siihtalan sär källä. K. Happonen. (K. S. 1 k.) Ilmoituksia. Joensuun kaupungin Käsityö- ja Tehdas- yhdistyksen yleinen kokous pidetään tulevan syyskuun 6 päivänä klo 6 j. pp. kaupungin kokoushuoneella. Kokouksessa valitaan valtuu tetut eroavain sijaan sekä tilin tarkastajat ja varatarkastajat y. m. mahdollisesti esille tulevia asioita. Käsityö- ja Tehdasylulistyksen puolesta : J. Väistö. Halutaaii ostaa. höliilöiia o 3 K 9 cc Joensuu—Viipuri a pr w =2 e' S 9 a' a 9 ~a' a s> J Joensuu . läht. 10.45 2.40 1 Hammaslahti 11.25 — 3.43 Tikkala . „ 11.49 — 4.1E Onkain o . „ 12.04 — 4.35 Tohmajärvi 12.20 _ 5.12 Kauriin . " 12.40 6.46 Värtsilä . tul. 12.58 6.(2 , läht. 1.10 5.oo Pälkjärvi „ 1.27 5.23 Matkaselkä „ 2.01 öM (Kaalaino . _ 2.19 7.0b Helylä . . „ 3.03 — 8.23 Sortavala tul. 3.14 8.38 j , . läht. 3.24 9.10 9.53 Kuokkaniemi 3.58 9.46 10.50 \ Niva . . , 4.12 10.00 11.18 -Jaakkima „ 4.40 10.29 11.50 jlhala . . „ 4.55 10.44 12.53 , Klis -1 " a?ri t' 1. 5.22 11.11 1.31 ! „ läht. 6.37 1125 2.01 Alho . . , 5.66 11.44 2.34 Hiitola . n 6.20 12.05 3.17 Ojajär-vi . n 6.55 12.39 4.25 Inkilä . . „ 7.13 1.02 5.07 Sairala . B 7.23 1.13 5.55 Koljola . „ 7.52 1.36 6.32 (Antrea . tul. 8.07 1.51 6.50 i „ . läht. 8 .35 i 2.06 7.'~ Hannila . „ 8 .35 2.27 7 M Kavantsaari „ 8.52 2.39 8. Lö Karisalmi « 9.05 2.51 9.TÖ Tali . . , 9.17 3.02 9.Z? Tammisuo B 9.2? 3.14 9.7? Viipuri . tul. 9W 3.22 9.5? Pika Viip. Pietr. läht. 7.15 11.23 juna 6.25 B.ai 2.25 * n » 7.3ö 4.50 — Viip. Hels. läht. 11.40 10.» 2.40 » » » 1.§L> — 8.ÖÖ ha o K s- cc a Viipuri—Joensuu £•. 0 a s pr P' 3 P j» B' a s> Viipuri . läht. 6.50 1.30 6.00 Tammisuo , 7.00 1.39 6.17 Tali . . , 7.13 1.51 6.34 Karisalmi B 7.25 2.02 6.58 Kavantsaari n 7.38 2.14 7.48 Hannila . n 7.51 2.26 8.31 i Antrea . tul. 8.10 2.45 8.54 | n läht. 8.29 2.55 9.19 I Koljola . „ 8.46 3.11 9.42 . Sairala . „ 9.08 3.32 10.19 Inkilä . „ 9.2u 3.43 10.40 Ojajärvi . , 9.47 4.08 11.22 Öiitola . 1 10.15 4.35 12.22 Alho . . „ 10.36 4.55 12.55 El isenvaara tul. 10.55 5.14 1.18 . läht. 11.10 5.30 2.08 Ihala . . , 11.38 6.02 2.56 Jaakkima . 11.58 6 .51 3.30 'Niva . . „ 12.23 (5.35 7.ÖÖ 4.22 Kuokkaniemi 12.37 5.00 Sortavala tul. 1.10 7 »5 5.47 „ läht. 1.20 7.47 Helylä . „ 1.32 8.12 Kaalamo „ 2.20 9 .n Matkaselkä „ 2.43 10 .33 Pälkjärvi „ 3.11 11. s Värtsilä . tul. 3.25 11.® „ läht. 3.35 5.31 Kaurila . „ 3.49 5.23 Tohmajärvi , 4.0"' 6.01 Onkamo. „ 4.32 6.34 Tikkala . , 4.50 6.59 Hammaslahti 5.10 7.32 Niittylahti . . 5.29 38.01 Joensuu. tul. 5.48 8.26 Joensuun—Lieksan rataosan AIKATAULU 1 päivästä Toukokuuta 1910 toistaiseksi. rajattomat määrät ostaa A. B. Merkator O. Y. Edustaja K. Kainulainen Joensuussa, Torikatu 28. (Rarj. San.) Vuokrattavana. Syyskuun 1 päivästä vuokra taan 2:si eli 3:me kamaria, keittiö ja yksi salihuone eri si- säänkäytävällä. Valokuvaaja Ähokkaalla. 1 tai 2 alaluokkalaista saa asunnon täysihoi dossa. Lähempiä tietoja saa Seppä J. Lappalaiselta. Pielisjärven Tele fooni-Osakeyhtiön ylimääräinen kokous pidetään Lieksan kansakoululla 13 p:nä syyskuuta 1910 klo 6 ip. Johtokunta. Kamari vuokrattavana H. Surakalla. (K. S. 1 k. 4 s. 10 mm.) 2 koulupoikaa saa asunnon Raatihuoneenkatu 8 M. Lam- p£n. I >-Z c Asema 3T s ® w ? T3 H 6 •o NZ 9 7 Lieksa .... 6.'*' Tiensuu . . 6.19 1 6.2- Vuonislahti . . 6.53 8 7.01 Kelvä . . . 7.21 2 7.23 Haapalahti ° 7.43 1 7.4) Uimaharju . . 8.06 8 8.14 Paukkaja . . 8.26 1 8.27 Kaltimo . . . 8.43 8 8.51 .Jakokoski . . 9.15 3 9.18 Kontiolahti . . 9.34 8 9.42 Lehmo . . . 10.02 i 10.03 .Joensuu . . . 10.16 — — H ►o p Asema 5T ® g.t » a> V ? pr st j- PP Joensuu . . . 6.15 Lehmo . . . 6.27 1 6.2b Kontiolahti . . 6.48 8 6.56 Jakokoski . . 7.12 3 7.15 Kaltimo . . . 7.39 8 7.47 Paukkaja . . 8.03 1 8.04 Uimaharju . . 8.16 8 8.24 Haapalahti . 8.46 1 8.47 Kelvä . . . 9.07 2 9.0^ Vuonislahti . . 9.29 8 9.37 Tiensuu . . 10.10 1 10.11 Lieksa.... 10.30 — — Pohjois-Karjalan Palovakuutus yhtiön vakuutusmaksuja vuodelta 1909 kaataa allekirjoittanut piiristään maanant. ensi syysk. 5 p:nä Joen suussa kaupp. M. Partasen tu- papuolella. Onttola, ,,2e /s 1910. Juho Ryynänen. Huoneita täysihoidossa sekä ruokaa kuukausittain ja ker- rottain. Hanna Varis. K S 3 k ' Huoneita vuokrattavana 1 pistä Syyskuuta , J. Väistöllä. luokan yhteiskoululaiselle ■H asuintoveri ja huoneita saatavana. Lähemmin A. J. Honkaselta. Rautatien tavara- sekä pikata- varatoimistot pidetään avoin na arkipäivinä: kello 8 e. pp.—klo 1 päivällä. „ 4 J. pp.— , 6 J. pp. Sunnuntai- ja juhlapäivinä pide tään toimistot avoinna klo 8— 9 e. pp., Jolloin vastaanotetaan ]a ulosannetaan ainoastaan sel laista paketti-, pika- ]a rahti tavaraa, Joka helposti pilaan tuu. Jo en n an Kirjap. 0>¥. 1910