N:o 76 1910 Sanomia öuJun kaupungista ja läänistä. Maanantaina Heinäkuun 4 päivänä. sgaagaaa mm Tilaushinnat: Oulussa: Postissa: Ulkomailla Koko vuodelta 4: — 4: — 10: — Puolelta vuodelta 2: — "2: 20 5: — "Neljännekseltä 1: — kuukaudelta —: 35 —: 40. Kaiku ilmaaatuu maanantaina, keskiviikkona ja perjantaina aamulla. Toimittajat: M. PA LL ARS. E. A. OULASYSRTA. Tavataan toimistossa klo 10—12 päiv. Taloudenhoitaja. Toimisto konttori Kauppurtinkatu 5. Konttori avoia- na klo 8:sta aamulla 7:ään 'lialla Puhelinnumerot: toimitukseen ja lehden taloudenhoita jan asuntoon £6, lehden konttoriin ja kirjapainoon 400. Päätoi mittajan yksityispuhelin 273. Ilmoituksia vastaanotetaan lehdea konttorissa ja on niiden hinta l:llä, 2:11a ja 3:11a sivulla 8 penaiä ja 4 siv. 6 penaiä palstamillimetriltä. Raamilliset kuolemaa-ilmoitukset vählatäia 3 mk., ris tistä ]a värsyistä maksetaan erittäin. Kihlaus-, vihki- ja syatymä-ilmoitukset 1 mk. 50 p. Ilmoitukset, joutuakseea seuraavan päivän aumerooa, ovat jätettävät lehden kontto rien edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia välitetään muihinkin sanomalehtiin palkkiotta. Kirkollisia tietoja. Awioliittoon kuulutettuja. Työmies Jaakko Lassila ja palmelijatar, neiti Liisa Sofia Martikainen, molemmat Oulun kaupungista, — Kansakoulunopettaja Mjö Heinämaa ja woimistelunopettajatar Sally Maria Rämä. molemmat Oulun kau pungista, — Työmies Eenok Pietari Klee- mola, Hailuodosta ja neiti Fanny Sofia Tallqivist, Oulun kaupungista. Kuolleita. Varat A. Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, toimittaa kalkkia lakiasioita rahain perimisiä ja maksuja, välittää ja maa tilojen sekä metsien myyntiä >, ostoa, toimittaa merien kiniauksiu, lukemisia ja arvostelemisia y. in. niin hyviv iainopilliselti kuiri simmattikanaalta. Matkustetaan maaseudulle. Posti- ja sähkö-csote: ieppänen, Oulu. HUOMJ HUORA.! Lapsi Johannes Pelttari 7 — Meri- kapteeninleski Kcitariina Höginan 70 w. — Työmies Matti Heikki Lukkarinen (il! w. Läketysjuhla karsastavat V8?avät pyydetään hyväntahtoi sesti kokoontumaan rukoushuoneelle ensi tiistai-iltana t. k. 5 p:nä kello *28 keskus telemaan ja päättämään juhlan järjestämi sestä. Puheenjohtaja. Asianajajia. Asianajoa rahastoissa y. m. toim. .1. Lakar! f. 0. OLLILä: toimitta;! asioita viraatoissr . m. Osoite: OULU. V. M. Katajan Kansakouluasioimisto Oulussa, Kauppureinkatu 6 suorittaa kaikellaiset kansakouluasiat maam me virastoissa kohtuullisesta korvauksesta. Puhelin n :o 531. Avoinna 10—V2I2 a .-p. ja 3—5 i .-p. mmi- ia JjLII IUUlJl )li2i Omistaja Varamaanmlttarl J. H. LUOMA Oulu, Kirkkokatu 57. Puhelin 5 13. KuoUut. . >c Surulla ilmoitan, että rakas vaimoni Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruoka hyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuan. — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä karamei- Iejämme: Sinetti, Suksilla, Ystävykset ;i lahti teki-- suklaa -makeisiamme. AIRAKSINEN fe K:Ni O.-Y. Olavi L. Helanen varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aleksanterink. S. g -■ Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras toina. Matkustaa 'naaseudulle n ■ Antti Karikoski im toimittaa kaikkia asianajoon kuuluvia tehtäviä, välittää kiin- teimistökauppoja. OULU, Torikatu 14, Alex HäggMn talo. Matkustetaan maaseudulle. Varatuomari Kontoriaika 10—2. Puhelin 203. Raahen (o. s. Vickstrandj kuoli rauhallisesti Juu an Niemelässä 26 p. kesäk. 1910 kello 3 päivällä, 37 vuoden. 2 kuukaudnn ja 8 päivän ijässä; kaipaukseksi minulle, 2 pojalle, 2 sisarelle, 3 veljelle sekä sukulaisille ja tuttaville. Ville Tuhkanen. IB332& Ilmoituksia. maksaa korkoa talletuksille: 6 kuuk. irtisanomisella 6 U A> - 4 Va „ " „ 4 : „ 3 V> .. vaadittaessa 3 TaNetuskonttokM- ranttitillllä 5 Saästökassatilhia 6 Juoksevalla tilillä 3 Helsinki, 1 p. toukok. 1908 Johtokunta. | MU UI HJM iiti |~-■ilii> J i'Miin>iiit 11 Ii Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! »Vakuuttakaa omaisuutenne tulipalon •ii varalta! ,Kullervon" ja „PohJolan" asiamies Oulussa W. Huhanantti. Tavat. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. alottaa 29 lukuvuotensa tulevan syyskuun 1 p:nä kello 12 päivällä kolmiluokkaisena. Pääsyä varten ensimäiselle luokalle vaaditaan, että pyrkijä on täyt tänyt 15 vuotta ja läpikäynyt viisi luokkaa realilyseossa, lyseon realilin- jalla tai tyttökoulussa tai kauppakoulun tahi, eli ei hänellä on kouluto distusta, pääsytutkinnossa osottaa muuten saavuttaneensa vastaavan tieto määrän, missä tapauksessa kuitenkin vaaditaan todistus hyvästä käytöksestä. Opetuskielenä on suomenkieli ja opetus on maksuton. Oppilaiksi pyrkivien tulee suullisesti tai kirjallisesti ilmoittautua alle kirjoittaneelle opiston johtajalle viimeistään heinäkuun kuluessa, ja tulee viimeisen koulutdoistuksen alkuperäisenä tai oikeaksi todistettuna jäljennöksenä sekä ikätodistuksen seurata ilmoitusta. — Elokuun alussa saavat ne hakijat, jotka todistustensa nojalla ilman muuta voidaan op pilaiksi hyväksyä, sekä myöskin ne, joiden tulee saapua elokuun 31 p:nä pidettävään pääsytutkintoon, kirjallisen tiedon siitä. Lähempiä tietoja antaa allekirjoittanut, jonka osoite kesäaikana on Länkipohja. Raahessa, 20 p:nä toukokuuta 1910. Nestor Ojala. Hammaslääkäri on poissa Heinäk. 22 päiv. ja Elok. 26 päiv. välillä. Oulu, Heinäk. 4 p:nä Tieasia. Se järjestelmä, jonka mukaan ylei- set maantiet meidän maassamme woi- massapidetään, on jo keksitty ennen Kristuksen syntymää Rooman malta- kunnassa. Tämä sotainen maltio tar- mitsi hymiä maanteitä lähinnä suurten sotajoukkojensa ja postin kulkua mar- ten. Maanteiden marsille oli määrä- matkojen päähän pystytetty patsaita, joihin oli kirjoitettu, pitkäkö matka oli siitä maltakunnan pääkaupunkiin, Roo- maan. Siitä johtui tunnettu sanan- lasku 1 „kaikki tiet miemät Roomaan." Rooman maltakunnan yleiset maan- tiet oivat kuuluisat suoruudestaan ja eiemästä tekotamastaan. Tien raken- taminen lienee tapahtunut tamallisesti maltion kustannuksella, mutta sen kun- nossapitoon melmoitettiin ne maalai- set, jotka tien marrella asuimat. Tä- tä roomalaista järjestelmää jonkun merran kehittämällä on saatu toimeen se järjestelmä, jonka mukaan maantiet Suomessa mielä nykyään rakennetaan ja kunnossapidetään. Maanteiden te- keminen ja kunnossapito meillä tapah- tuu tielahkottain, jona tamallisesti on kunta, Harmoin useampi kunta yhty- neenä. Tientekomelmollisuus on mant- taaliin pannun maan rasituksena. Muonna 188.S annetun tientetoafetuf= sen kautta ulotettiin tämä rasitus lruu- nulle maameroa maksamiin torppiin ja ulkopalstoihin sekä teollisuuslaitot- siin ja kruununpuistoihin, joille tien- tekoa marten armioidaan manttaalit. Maanteiden ylläpitorasitus on jaoiteltu meromelmollisten maatilain omistajain luonnossa suoritettamaksi. Teollisuus- laitokset ja kruununpuistot suorittamat tamallisesti rahamaksuja, joilla kustan- netaan sillat, lossit, kaiteet y. m. maan- teihin kuulumat laitteet. Tyytymättömyyttä tähän järjestel- mään on jo kauman tientekomelmollis- ten keskuudesta kuulunut. Muonna 1894 pyysimät maltiosäädyt hallituksen esitystä tientekorasituksen huojenta- misesta. Sittenkun asiata marten ase- tettu komitea oli m. 1'!99 saanut alus- taman ehdotuksen malmiiksi, annettiin 1904—1905 muosien maltiopäimille maltiosäätyjen pyytämä armollinen esi- tys, joka sitten uudistettiin pääasiassa samanlaisena 1907, 1908 muoden en- simäisillä ja 1909 muoden toisilla mal- tiopäimillä. Mutta eduskunta ei ole yhdelläkään kertaa ehtinyt asioita lop- puun käsitellä. Samoin kämi miime talmena, jolloin tieasia oli eduskun- nassa esillä sen omasta keskuudesta lähteneiden alotteiden johdosta. Hallituksen esityksen mukaan tulisi- ivat tientekorasitukseen osallisiksi, paitsi edellämainitut meroiusesineet, myöskin kruunun metsämaat ja muut kunnallis- merotuksen alaiset, mähintään 800 markan suuruiset muositulot. Kaikille merotusesineille asetettaisiin muositulo- jen mukaan tieäyrejä, joiden mukaan tiemenoihin tarmittamat marat kannet- täisiin liemästi ylenemän merotusas- teikon mukaan. Tielahkona tulisi edel- leen olemaan maalaiskunta, ellei jon- kun muun alueen muodostamisesta tie- lahkoksi suostumusta tehtäisi. Maan- teiden kunnossapito annettaisiin mää räajaksi urakalle. — Kun tientekokus tannukset omat melkoisesti eri suuret eri tielohkoissa, annettaisiin maltioma- roista apurahaa enintään 10 prosent- tia kaikista maanteiden yhteenlaske- tuista kunnossapitomenoista. Tämä apuraha jaettaisiin niille tielahkoille, joiden menot tieäyriä kohti olisimat suuremmat sitä keskimäärää tieäyriä kohti, johonka koko Suomen maantei- den kunnossapitomenot nousisimat, kui- tenkin niin, että enempää kuin -V-, näi den menojen erosta ei olisi tielobkoille apurahaksi annettama. — Maltiopäi mille syksyllä miime muonna annettu hallituksen esitys tieasiassa erosi edelli- sistä siinä, että maltion apuraha tulisi annettamaksi eduskunnan suostuntara- hoista osottamista maroista, jotenka maltion makinaisia tuloja ei siihen sai si käyttää siinäkään tapauksessa, että näistä tuloista jäisi riittämä ylijäämä. Hallituksen kanta asiassa kämi päin mastaiseen suuntaan, kuin minkä kan- samme eduskunta on alusta pitäen julkilausunut. Jo 1863—64 muoden maltiopäimillä lausui maltiosäätyjen talousmaliokunta, että tientekomelmol- lisuuden oikeudenmukaisin järjestely olisi epäilemättä se, että maltio ottaisi suorittaakseen maanteiden kunnossapi- don. Olosuhteiden ei kuitenkaan kat- sottu silloin mielä salliman tämän periaatteen täytäntöönpanoa. Muoden 1877—78 maltiopäimillä lausui laki- ja talousmaliokunta, että melivollisuus rakentaa ja kunnossapitää teitä ja sil- toja oli, maikkakin se koski koko yh- teiskunnan etua, joutunut yhden ainoan yhteiskuntaluokan suoritettcuvaksi. Sa- malla periaatteellisella kannalla oli laki- ja talousmaliokunta 1904—05 muosien maltiopäimillä. Maliorunta lausui nim., että oikeudenmukaisinta kaiketi olisi, että maltio ottaisi huos- taansa tienoon kokonaisuudessaan kan tamalla meroja yhteiskunnan kaikilla jäseniltä tientekomenojen peittämiseksi. Mutta kun tähän muutokseen olisi pyxittHmH asteettain, ehdotti malio- uinta, elia foto maa, ffuiffunfeja lu kuunottamatta, tehtäisiin yhdeksi näiseksi tielahkoksi, jonka menojen tna?- samiseksi tientekomelmolliset suorittaisi- mat muosimaksuja muositulojensa ja ylenemän asteikon mukaan. Niinkuin tiedämme, omaksui suoma- lainen puolue syksyllä 1906 hymäksy- mässään puolueohjelmassa sen kannan, että maanteiden tekeminen ja kunnos- sapito oli stirrettämä maltion mastat- tamaksi. Kun 1907 muoden maltio- päimillä tieasia ensimmäisenä hallitut- sen esityksenä silloin ensi kertaa kokoon- tuneelte yksikamariselle eduskunnallem- me käsiteltämäksi annettiin, ilmeni tämä periaatteellinen kanta selmästi määriteltynä jo asian emästyskeskuste- lussa, jossa käytettiin kaikkiaan 39 puheenmuoroa. Ja tuosta samaisesta keskustelusta tuli myöskin kuulumiin, että kylmä tuuli puhalsi eduskunnasta Leo Mechelinin „suurta senaattia" mastaan, jotenka tarkkanäköinen jo silloin saattoi armata, että tuo senaatti ei tulisi olemaan pitkä-aikainen, niin- kuin kokemus sitten pian osoittikin. Laki- ja talousmaliokunta miimeksi mainituilla maltiopäimillä asettuikin ratkaisemasti sille kannalle, että tien- tekorasitus oli nyt siirrettämä kruunulle, ja laati uudestaan hallituksen anta- man lakiehdotuksen maanteistä tämän periaatteen mukaisesti, samalla paran- taen tätä lakiehdotusta verinpohjai- sesti mikä koski kyläteiden rakentamista ja kunnossapitoa. Samalla kannalla omat siitä lähtien kaikki seuraamat laki- ja talousmaliokunnat asiaan näh- den olleet. Niistä on näyttänyt, että tientekomelmollisuus moidaan urakka- järjestelmää ja hallituksen esityksessä ehdotettuja muita käytännöllisiä järjes- telykeinoja käyttäen yhtä huokealla saada suoritetuksi kruunun kuin yksi- tyisten kustannuksella. Mutta siitä, että maltio ottaisi tierasituksen mastat- tamakseen, olisi saamutettamissa ne edut, että maantiet saataisiin maltion toimesta järjestelmällisesti ja tarkoi- tuksenmukaisesti rakennetuiksi ja kun- nossapidetyiksi, sekä että tienteosta johtumat menot tulisimat tasaisesti jakaantumaan eri paikkakuntain mero- melmollisten kesken. (Iatk.) liru (itiiliijiiljiiKii. Malmistukset ja lvastukset. Mirolainen meljeskansamme on meis- tä paljon edellä laulujuhliensa suh- teen sekä niiden aikaan että laatuun nähden. Ensimäinen yleinen mirolainen laulujuhla mietettiin jo 1869 Tartossa ja sen jälkeen on niitä ollut eripitkien mäliaikojen jälkeen, jotka osittain omat riippuneet maltiollisista syistä. Näiden lisäksi on pidetty suuri joukko maakuntalaulujuhlia, miimeinen miime muonna Tartossa. Nyt mietetystä laulujuhlasta oli aiottu kaikkia edellisiä ehompaa jo sen- kin tähden, että laulujuhlan tuloilla oli saatama taatuksi taloudellinen ase- ma uudelle kansallisteatterille. Teatte- ritalon peruskimen laskeminen piti ta- pahtua juhlan yhdeydessä ja ollakoko juhlapäimän päänumerona. Tässä ei muuten moi olla simumennen huomaut- tamatta siitä uhrautumasta innostuk- sesta, jolla mirolaiset kohtelemat kan- sallisia taiderientojaan. Huolimatta melkoisesta maltioamustaan on meidän Kansallisteatterimme alituisesti talou- dellisessa ahdingossa. Mirolaiset, joilla ei ole toimeitakaan maltioamusta, kan- nattamat itse Manemuistaan Tartossa ja ryhtymät rohkealla mielellä Esto- nian miljonatalon rakentamiseen Tal- linnaan huolin:atta niistä sunnatto- mistä ivaikeuksista, mitä heillä joka askeleella on moitettamana. Maikeuksista antoi nykyinenkin juhla jonkunlaisen käsityksen. Simuutamme tässä laulujuhlan lumansaantimaikeu- det. Sen sijaan mainitsemme kumaa- mimmistä, kiusanteolta tuntumista es- telyistä, joita täkäläinen kumernööri Korostomets kasasi juhlatoimikunnalle. Ensiksikin hän määräsi,, termehdns- puhe oli pidettäne main wenäjäksi. Se siis jätettiin kokonaan Toi nen määräys ^ M x^sanhymni, jolla oit a ( 0 jt aa juhla, oli lau- letlQiUrt menäjäksi ja masta Den mi- r^ksi^hänen hyrväksymässaän kään nöksessä. Kolmas mäamys oli, että lastenköörit, joihin kuulut 2,000 pie- nokaisto, sauvat laulaa main menä- jäksi, koska muka lapset kouluissa kyllä olimat oppineet menäjää. Tällä tamoin piti lapsia mieroitettaman miron kie- lestä. Kun hänelle selitettiin, että las- ten joukossa oli sellaisia, jotka eimät olleet koulua käyneet, eimätkä menä- jää osanneet, suostui hän lopulta sii- h en, että lapset saimat laulaa miroa. Ohjelman laulujen sanat jopa säme- letkin, kumernööri tarkasti ja — muut- telikin tosin main sanoja. Niinpä eräästä Koidulan tunnetusta laulusta sanat ..mapauden siimet kantamat sua hel- lästi" muutti kumernööri sanoiksi „kor» kean kotkan siimet j. n. e." Erästä Tobiaksen sämeltämää laulua Suittin sanoihin piti kumernööri niin sotaise- na, että hän masta pitkän miettimisen jälkeen sen hymäksyi. Ia kuitenkin täs- sä — muuten sisällykseltään Hiiden orjien laulua muistuttamassa — lau lussa puhutaan main nuorista sepistä, jotka takomat moidakseen oman kodin laittaa. Päämaikeudet oli kuitenkin moitettamana teatterin peruskimen las- kemisen nähden, eikä näistä maikeuk- sista selmittykään, niinkuin myöhemmin saamme nähdä. Surullinen oli sentäh- den mieliala juhlan puuhaajissa, kun junat, laimat ja muut kulkuneumot lauantaina toimat täytensä mäkeä alka- mille juhlille. Kuinka suureksi juhla oli suunnitel- tu, osoitti jo se, että juhlapaikalle oli marattu istumapaikkoja yli -0,000, laululama 12,000 esiintyjälle ja seiso- mapaikkoja usealle kymmenelle tuhan- nelle. Juhlapaikan ivarustaminen oli tullut maksamaan 30,000 mk. Ensimäinen juhlapäiwä. Jo klo 6 e. pp. alotettiin toimet kenraaliharjoituksilla, joita kesti lähelle puoltapäimää. Klo 2 täyttyi Kat- riinentaalin ranta ohjelman suoritukseen osaaottamista laulajista ja soittajista, jotka läksimät sieltä juhlakulkueessa juh- lapaikalle läpi katsojien täyttömien ka- tujen. Kulkue oli yli 2 mirstaa pitkä ja otti siihen osaa 7,000 mies- ja naislaulajaa, 2,000 lastenkuorolaista ja 1,400 tormisoittajaa sekä 1,400 muuta ohjelman suorittajaa, orkesterin jäseniä y. m. yhteensä 11,800 henkeä. Suuri osa nuorista naisista oli kan- sallispumuissa. Lippuja lienee ollut matkassa alun toista sataa. Kun kulkue oli saapunut juhlapai- kalle, alkoi heti ensimäinen juhlakon- sertti. Kumernööri seurueineen oli omassa korkeassa personassaan tullut malmomaan, että keisarihymni asian- mukaisesti laulettaisiin. Niin tehtiin kin, seisoen paljain päin, yhden kerran menäjäksi, kaksi kertaa miroksi. Kumer- nöörin malillä esittämiin hurraahuu- töihin yhtyi — 18 henkeä hänen seu rueestaan. Kymmeniin tuhansiin — asianomaisten ilmoituksen mukaan 40,000 — nousema juhlayleisö pysyi ääneti. Siellä täällä kuului main äätie- käs — hm. Konsertin pitkä ohjelma sisälsi yksinomaan kotimaista musiikkia. Ainoastaan tormisoittokuntien 2 kappa letta oli muukalaista. Mahtaman mai- kutuksen teki M. Ludigin johtaman se- kakuoron laulu, samalla kuin kuulija sai ihmetellen itseltään kysyä, miten oli mahdollista yhden yhteisharjoituk- sen jälkeen aikaansaada niin tasaista ja pianissimossakin melkein kauttaal- taan täysipitoista esitystä, katsoen kuo- ron kokoonpanoon mitä erilaisimmista aineksista ja äänimaroista. Jossakin määrin tätä selittää se, että pitkin ke- mättä on ympäri maata pidetty pai- kallisia laulujuhlia, joilla sama ohjel- ma on esitetty ja että Miron parhaat laulunjohtajat omat pitkät ajat kier- relleet paikasta toiseen paikallisia köö- rejä harjoittamassa. Zhdistettyjen mies- köörien esitys ei allekirjoittaneen mie- lestä kohonnut täysin samalle tasolle kuin sekaköörien. Torwisoitw, jota johti Miron tormi- soiton johtaja Nestor D. O. Mirkhaus, herätti myrskyisää suosiota ja marsinkin eräs Teiken marssi näkyi menneen ylei- söön. Kun juhlakonsertti oli loppunut ha- jaantui yleisö niihin erikoistilatsuuksiin, mitä juhlien yhteyteen oli marattu. konsertteihin, teattereihin, iltamiin y. m. Allekirjoittanut käytti tilaisuutta tu- tustuakseen mirolaisessa asussa Kity bergin näytelmään ..Tuulten pyörtees- sä", jonka Manemuisen jäsenet mjera-- lunäytäntönä esittimät. Esitys oli yleen- säkin tasaista ^ niöttua, mutta Miron näyttelijättären, rouma Altleis'in Leena korotti sen tasolle, joka mastaa korkeimpiakin maatimuksia. Juhlailtamassa, johon teatterista tultuani mielä ennätin, esiintyi suuri joukko Miron musiikkitaiteilijoita. Lo- ositettiin kumaelmanq Wir»'y menneyyys, nykyyyys ^ Kumaelma päättyi siihen, että merlio medettiin syrjään ja taustassa näkyi suuri kokonainen Estonian uusi talo tulitettuna, kauniina ja mahtamana. Masta kolmen tienoissa poistuttiin il- tamasta kokoomaan moimia seuraaivaa päimää marten, jonka ohjelma piti al- kaa jo kello 6 aamulla. Tallinnassa 19- 7 t ;10. O. M. L. Yleisiä uutisia. MMstt» jiitötniiifn luanfcus' Ioil!)[|l0 )i1. Kuten muistettanee, kuljeteltiin mii me kemäänä erästä alaikäistä Hjalmar Gustas Werner Laakkosta lääninman- tilasta toiseen sen jälkeen kun hän Alatornion (Ruotsissa) holhouslauta- kunnan toimesta oli ensin jätetty Tor- nion kaupungin poliisilaitokselle, joka lähetti hänet Oulun lääninmankilaan kumernöörin käsiteltämäksi. Oulun läänin kumernööri lähetti hänet kui- tenkin mankimaunussa Kuopion lää- ninmankilaan. Siellä taasen hänet lähetettiin Maalaan. Tämä johtui epäselmyydesta hänen kotipaikkaoikeu- tensa suhteen. Mihdoin otti eräs yk- sityinen henkilö pojan haltuuilsa ja ittemmin jätettiin hänet lähellä Haa- xiramaa asumalle isoäidilleen. Kun tämä tapaus ei liene ainoa aatuaan, maan hyminkin usein lienee tapahtunut, että turmattomia tai kul^ eskelemia alaikäisiä on otettu man- 'euslaitoksiin pitemmän tai lyhemmän ajan kuluttua jätettämitsi niiden huos- aan, joille näiden elättäminen kuuluu, luin myöskin että alaitäisiä lainrikka- ia on tutkimuksen ajaksi suljettu man- iloihin, on prokuraattorinmirasto, kat oen tämän menettelyn niin hymin lain "uin ihmisyyden kannalta antaman yytä oikeutettuihin huomautuksiin, kiin- nittänyt asiaan huomionsa ja pyytänyt mankeinhoitohallituksen lausuntoa kysy myksen periaatteellisesta puolesta sekä ehdotusta niiksi toimenpiteiksi, joilun asianlaatu mahdollisesti moi antaa athetta.