N:o 240 — 1910 KESRI-SUOMI Perjantaina lokakuun 21 p:na Tuoretta 2501 (Cocus rasp.) saatavana K,-S. Rohdoskaupassa oikeudet Tn /i}önn«;äanfir.. Multa juu- tauufth nmam on intolui?i<iu : out= totoa. ^ AJeit:oTirj<i on po:no::'i Tukholmas- ;<i ZSiHcimsszain f rjapjiriO&ifl. Ic» kirjasella m ula i?n aikemus suomalaisiin waikui.<i.', niin nirhaan ^iinä tarfoituf!.^! on ;i)ö;n lchly. Viralli> ** uut i n }tu> 1.» HameenlSanintin tuwer- ttoori eroaa. Hämecnläänin fiömuourt, eivorvti Iwar G ordie iii:ti eilen jciuiotin lalousosascon r-cg i |"t raa i: o r i ;i f o n r: o- iiin erohakemukseiijsa anoen jcmialla osetulsenmukaisia eläleirä. Kuluvan wuoden meno- sääntöehdotus. Hyljättyjä apurayananomukjia. Zenaalii ei ole viranut huomioon seuvaamia apurahananomufsia laatieö- jaan 1910 wuode» menojäänröehoo- lusra. nimittäin: Nuoisalaisen teatierin kannaiusapu- tchdisry^en anomusta saada 20,000 mkn lisäiK teatterin lva.titXipuun; Maaseutuieattcri-osakeyhtiön ano- musra teatterin wal:ioa>ivun korona- misesla 15,000 markalla: Pl>rin joiiannollijen seuran ano- musia saada o^lcsicrin ja ork<»t<ri- koulun yllä»pitämise!'st <>,000 markan Zvaliioapu; Wilpurin Mustikin ^stmvnin ano- llnusta 3.000 mkn maliioaivun myon- tämises:ä orkesterikoulun lilläpitämi- «ftkfi. Uusia korwausonvM"ltta. Turun entinen poliisikonstaapeli Leontjeff ja Oulun entinen Po- liisikmnisurio H ä IN ä l ii i n e n oivat knraaMmvcrnöörin kautta anoneet foriwiu&la helmik. 20 pnä 19)7 an- neiuli arin. a Utuisen nojoll-^. Kenraa- likuwernööri on> lähettänyt anoinuk- ■sen senaattiin. Maasan poliisilaitos. Poliisimestari Aspciin saanut eron. Kenraalikulvernööri on pyynnösiä <M)önläm)r Waajan kaupungin Poiii- simeswritle, alikapieeni, wara:uomar, Gustaf Archur Aspelin-lle kiivulloi- suuden takia eron miraöiaan. Degerbyn murhojuttu. Tuomitut malittanect senaattiin. Senamin oikcu»olasivoii ollm: wa- linaneec murhasta syyreliy lukkari A. -M. Meckström ja häne!r tvaimonsa Alma Alina, Tegerby-lä Inkoon pi- läjästä. Äuien muisieilanee, luoinittiin 'Weckström iva!nioiiieen stilä, eitä he iviime koivännä murhast-ivai poikansa saadalzeen iiselleen lämäir perinnön. Painoasiamicömirkojcn järjestely. Tenaaili on päällänni kehoinaa painol)lihallilu»ta kaalimaan ja se- naalille jänämään ehdo:u!s-.'N ylihal- viruksen astamies:eni palkkaamiseesi mchönnerchjen 107,800 markan käynä- misestä. LmM «tNi «im fanMio. Tanviitscp laajemman huoneuston. Kenra<tlikuwernoorin kanslia on ilmoitlonut, että se huoneus:oiis^ -aa- jeniamisia Warren tarwi:iee kuiuer* nööri Z)!ar Zlffihanin erottua wapaak- sl tulleen Uudemnaanläänin kuiver- nöörin asunnon ja M?lää kanslia se- naatin toimetvpiDetlä stifjeu, etm mai nittu huoneusio luoivuretiaistin kans- lialle. Zmmitijm mmefäännöt «. 1911. LumMMiius on lai):t;äiu)r scnaal in n jaäninurlajain nienosaminöt w. 1911. „Tarmoäl" lnenvs.iiiniö pään yi) 1t^2.000, „^.immon" 1UO,OOJ ja „MurxM>n" 9-4,000 markkaan. — Kouluylihallitus. Tenaatil on lmiöniänyl tätfi ivuodetsi käynöiva- roisraan 4,600 mi. apulaisen ja puh- .«uustuvjoill^an palila.unijetst kou- uyl.halliiutj.in tansakouluosaston .amreerikonuornn. Saumalla on seikani päättänyt, että iällä in e n menoerä unu/aVä oiel!'.a.i .r-alrion inenosääniöön. lästnciiväl 77 hchiaaria inuoooslunut .Mjrälä niininen V.OZlis- »'.anlraaiin suuruinen tila. Aulion lalos^a N:o 2 Pijlirinlah- den syiäAsä Älonfliitfanfaoa pitäjässä toi'(.K)xiiri Johan Pa<ue!.ul^n os:a»i>'s- ta Nurlkäla uimisen lorpan iilu.'sts:i'., 25 hchmaria, muodoöiunu: Puiv.la niminen 0,W96 manuaalin juiimi- ii e n lila. Keiklalan talosia n:o ? Kyrölän lillässn J>ywäsNi>än pitäjänä enliien mlollisen Sakari Linnan iiselleen pi- däiiämän Hainalan torpan liluiststa 40 hoharia muodosiunut Hautala ni- niinen 0^,0177 hchtaarin suuruinen lila. Nonflinlaipäleen talosta N:o 13 Keljon khläSsä Jl)wäs!ylän piiäjää torpparin leski Leena Lahtisen osta- man Ronsu nimisen torpan tiluksista 20 hohmaria, muodosiunut Ronsu ni- minen 0,0142 manuaalinen tila. Filippulan talosia N:o 4 Talvion kylässä Laukaan Pitäjässä kirvesmies ^calle Salmisen osiamasia osasta ja- nonua ialoa G7 lj.ihtanr-Ai, muodos iunut Uus^Miippula niminen 0,05.)8 manuaalinen tila, ja Pekkalan lalosia N:o 1 Liimatta- la n kylässä .^onginkaniaan pit. torp- Pari Heiift Laosin omisiaman Mark kula »unisen periiuötorpan nlulsista 36 hehtaaria, muodostunut Markkula niininen/ VMM manuaalin juurui- nen tila. — Tohtori Tannerin luennot. 'Wac<an'iää!i>!Ns kumornööri on. löt]c> länyt a la isilleen PÄiist.virlamieh«lle iiertoBrjeeii, jcssa hän kehoitlaa näi- ia larkoin tvalnvomaan, ene: ivhiori A. F. Tanner yleistä paheksumisia lheräuÄvissä qiieluiäi ilaisuukstssaan pääse pichumaan s^veeiiöini>i>fsiä. sef<i tarpeen tullen hajoiitamaan esuelmä- iilaisuuden, jolloin niisiä on Heli teh- iäivä kuivernöörille ilmoi:us. — Waasanlääi,in kuw.rnööri cwers- ti Widnäs on ^.anur 3 ivirkon wirka- i'oman ja maikustanui Pieiariin. Eräs kunnianloutkausjuttu. Päätöksellään marrasluun k piliä 1908 tuomiisi MiiPurin homioikeus maamvillj. P. Roihan, ?). Fagerlund'- in, I. Toimelan y.m., Pariikalan pi- läjästä, noslaman kaiucen lohdosia sa n o mal eh d e n to imi i ra |<ui Wäinö M ilivilin n a n 400 mln sakkoon ja .juoriitcjmajan oifeuöenkaymifuhiia 345 mk. stilä, euä »kivilinna oli „WiiPuri "-IÄ )dessä oisatieella „Pa- riil^ian wäärän malan tekijä:" syyl- uini)i Roi>l)aa ja hänen juitulumppa- neiiaan wääräsiä todistutjesla. Senaani on nyiiemnnn alentanut jatkomäärän 100 markkaan, muna jättämit oiteu>oenkäynii!ulujen kor- ivautsöil sa marsu ! Mainiltu pienempi loimikunla 5o- kooinuu Äuopiossa marraskuun keski- iMiiheifln ja n>htt)4) silloin laatimaan suunnitelmaa kanaZvan rakeiilamlse5st. Tähän KiöHön arilvcllaan larwitiawan aikaa mälhiniäin kuukausi, joien pik- neminän toimikunnan laatima jumu j niiefmo jouiuu samassa Vesannon ko- iouksessa maliiun suuremman toimi- kunnan kästteiiämäksi a>ka.s,ntuan joulukuun puolimälissä. Äun suureiiiPi toimikunta on ehdo- luisen >hyiväisynyl, jälelään se halli- luiselle. Jyväskylästä jn Keski-Siiomesta. — Aiaitti Järnefeltin konsertissa eilen illalla oli huoneen läOelia ihas- tununa yleisöä. Useat laulu: oiiivat loisietiaivat ja yli ohjelman kuuluin »ionia numeroa. Laulajarar sai ku!ka- 'mahon. Läheiiunin enst nunieros>a. — Rakennusmestari Takalan oi keusjutut. Ztatennusmesiari I. A. Takala on jälleen nosianui talsi uut- la oikeusjuttua. Talla kerralla jouiu- -vai „Weii>yjen penkille" kauppiasI. N i e m e ^ ä ja talollincn Eivatd Peltonen. Juitu aiheuiuu stilä, etiei Talalaille iviime keivännä annet» iu eräiiä korjaustöiiä Haapakosken stllalla. Takala ^lvaaiii n^hingonkor- ivausia 1,000 mk. ja oiteudenkäyiui- kuluja> sekä edesmastauSia. — Lastenkodin ompeluseuran myy jäiset on marraskuun alussa. — Oikaisu. Eilisen lchdcn uutiSc» lsa-Stosja nmini'la«n maanm. Ernest W:r- >wclon wuoilvinn<cn ?Naiorni»n lilan wiI^el»M>necn >Jänrscis>ä. Pitää olla man im Krnfft Hi-rwelä 2'i a ! a r a n ti ian. Samaicn Hinvclällc möi uliinsa maartto. E. M ä y h ä cifa Mäntl)!ä, fuicn lMiscssa janotaan. SuomaluiSte» puolueit- ten yhtyminen ensi Torpista muodostettu taloja. Teuraalvai tvaramauminari I. F. Äarpion loimitlamar loylomiset on Gaaianläänin kumernööii ivahiv.sia- Ml, nimittäin: Pihlajamäen lalosla n:o U Nai k- kauden Mäösä Tumiaisle.i piiäjäss.i torp|wrien August ja Cdmaro Salvo- laisen osiainasla Pl)häjärwen torpan tilulstsia kästltäivä 160 hehiaar., muo- dosiunui Haluunen niuiinen 0,010ö manttaalin suuruinen tila. Niinimäen talosta :no 22 6luuk!a- jättven kylässä Umaisieli piiäjäsjä torppari Mani Palosen osiamasta KaFaanipää nimisen torpan tilukstsw Oikeusneuwos- miehenlvaali. ^eskiwiilko-ilkuia piÄeiyssä raas- i unenko koulussa laadittu poylätirja on ivieiä larkisiamana, ioren emme lvi elä moi esnää numeroita äänesiä- jien lu^umäärisiä. Pöytäkir,ja tarkisieiaan enst maa- nantoina kello 12 päiwallä. Osanotto waaliin oli niin runsas, enä noin kaitisia äänistä käytet tiin. Raasluivankokoukjen alussa tehtiin muisiulus yhiiöinen ja liikkeitten ääi»-.oikeuna wasraan. Muisluiuksen johdosiU: aniamassaan niÄipääiökses- sä maislraani hyiuäVfyi minslutuksen Pohjoismaiden Osake-Pankkiin, Suo- men Midys-iPanlkiin, Äansallis-Osa-'. ke-Pan!liin ja „Pyggnadsandelslaget Betheliin" nähden, joiden kotipaikka ei ole Ji)iväslylässä. Muut muistu- iukset maisttaaui Mkäst. Matkani Gaiitsiaan. (Keski-Suomelle). Krakau, 30, 9, 10. Istuin Leipzigissä Briihlin ja Schillerkadun kulmauksessa ole- 1 vassa kahvilassa ja olin vähän su- 1 rullisella tuulella. Olin tullut ase-' malta saattamasta matkatoveria,; joka lähti pikajunassa Konstanti-' nopoliin. Hän on erään suuren maailmanlehden edustaja, ja kun' Turkin ja Kreikan välillä millä het-! kellä tahansa oli odoteltavissa va kavampia selkkauksia, oli hänen, kiiruhdettava »työmaalleen". Mi- j nulla maailman politiikassa mitat-J tömien sanomalehtien edustajana ei sellaista kiirettä ollut, sillä mei käläiset lukijat innostuvat sellaisista' asioista vasta silloin, kun sota on | täydessä käynnissä. Mutta ikävä' oh kumminkin nähdä, miten rakas 1 toveri lähti lentokoneen vauhdilla kiiruhtamaan kohti itää, ja minä olin pakoitettu jäämään Leipzigiin aivan kuin tienhaaraan miettimään, mihin päin nyt olisi mentävä. Otin juuri esille paperia ja ky nän valmistaakseni ajan kuluksi jonkunlaista selostusta tuosta mer killisestä Ehrlichin „606":sta. En vielä ennättänyt sanaakaan pa perille saamaan, kun silmäni sat tumalta löysivät kahvilan toisessa päässä pöydän ääressä istuvan mie hen, joka ulkomuodoltaan tuntui tutulta; kumminkaan en voinut saada selville, missä maailman kol kassa olisin ollut tekemisissä sen kaltaisen herrasmiehen kanssa. Sillä miehellä oli pitkät alaspäin Satoon ja Keski-Tuomen »vesistöjen yhdistäminen kanawalla. Tällä otsalkeclla oli keskiiviikou «Tampereen Tanomissa" seuraaja uumien: «Mitali olemme tuullee;, aikoo insinööri I. E. H a m m a r e n, jonla loimetsi on jäieny ^awon- ja ^esii,huomien ivcsisiöjen yhdislämi- 'iCist ailjoiun kaiKUOfjn ralennusehoo- nuje,ii laa i mii nen, onaa ehdotuksen i>>o'l)i-al|st noin 30 ivuona m kiperin jmnaa larkoituSia ivarien lanönua eh- ooiukjen. Iilstnööri Hammareiiin ehdoius lvalmisiunee ivasta enst joulukuussa, jolloin se jätetään halliiukselle". Tiodusiellmme iämän johdosta asiaa Puhelimitse insinööri Hainma- ren'ilta, joka ilmoini, euei ljlläoieiva uutinen ole oitea, maan oli Wejan- non! kanalvaioloutsessa maliuu pie- nemipi toimilunia Mziänyr insinööri Ham moi en ia hanltiluaan Päijänteen Piiriii. Piiri-ilisiiiööriiij konnarista maininua 30 musden ivanhaa kana- wähankeita koskemat ostakirjat ja kar- iät. Insinööri Hanunaren pyysikin iiäiiä Gap<^ereiia insinööri P. Thurelia, joka nyuemmin on ne 'läheitäitt): toimikunnan puheeiiijohia- jalle kauPipaneumos S aa s t a m o i- s e l l e Kuopioon!. Uusi Suometar lirjoiilaa tmnän s»u>l?a huomisia hträvianecn ..'olvo- miisen" jfohvosia: Niinliiiai ^iian Icxroimmc, un herra v]«cf). Castren H Kingin Sanomain wii- n>« ;flunixiivrrtaifc-äifa pääckirjoi:ul>ie>!sa :eh< »Yl suoranaisen ohdoMlsen, että «naam- inc loimen fiitninjluijcn puolueen. ..ivanhain" ja nucvsuomalaislen sekä mactiai»lii>ton, m-iisi troji maaleissa yh- ttjä. Jo» tomumme o ukein tmn1c.-i ja mie- iuilai lNiaassamme kiitä nylyä. niin ?u» tee Miniä ojcius ftauffialkt kohtaamaan inyöialun.toa miiben te»skuud«sia, joita s« Aoskce. Omasta puvtlestannne kirjci» linmie eräässä yhteydessä jo 5o!n>« ,m»ot- ta fi'itcji (11. S. w. 1907 n:o 2ö4 .Muut .chlxT): ^Meidän on t>manärtm»u|rtnme jrfa hikassa suoraan ja seiväs:i sanot:«va jitilifi, mikä aina on o-Hmt ajaiuli'«nme, ■cM-ä iuonialais«n lai^anune nykyinen, ta- taiuudficn floaui^a risliriidoiöta meille ra»kaa>llsi porinnolsi jäänyt kahiia-jako, on <>lM luonnoum kuin isänmaalle tur- miollimlon >ja enä kaikti«n isänniaan «s- eäiväin on kaikin tawo-in edi»:etlä>vä sen ajan pikaisia nitoa, jolloin tämä enne- •:i)n 'M>ltnncn juopa kanaamme kest.iudes» ia u<oi hä,vitä. Qinasia puoleölaiume :achdo>nilne yhä uindestaan jultilausua sen ^va"ka.ulinuLs«n, etlä mielipiteiden kehilys .odella tuilee 'käymään 4ähän suuntaan, >'« on sliomaiamen puÄ^ue ja kansallis- a kansanmielinen a>'a nuorniomataikia >mikä mukaan on hei dän traltaaaua «nvmmnstönsä) älyÄvZt icsUiiMiiUcn ilii&iaini.sa järjettömyyden. .!;iKniaaiuat, että -s« ntikä heillä on yh- ^ tci^tii harras:ui!si^sa, pyrinnöissä ja tvi» , weis.'a, on uchait.'cir!aa enenunän luin mikä hcidäl on tähän asti erottanui, ; ctw aviha ja .kaikciuu© on tumattomat ■ ti flituii-iii^nurilfi «osaisi johtunut onnetto mista iR-äännöst lyhistä ja epäluulois ta. Lnihan mahdollista, jopa luultatvaa- iin, e^.ä erimielisyyilsiä edelleen minkä missä!.in asisi>>sa jäisi heidän »välilleen. Mmta sitä ei JennuTaän tanvit-sisi sur ra. Tenveessä kan.saSsa elää aina ja pi- tää «'lää erilaisia kahsan-totapoja. Ai- noastaan jfu-rkeasti luchiauuit kansa tvoi- lsi olla yh:«cn ainoaan kaamaan tva^et» tu. Mu^ta nänickt erimielisyydet toSki» siavat itoisanooista seMoja ta» olisuvat jota <ccpaui.scssa toiS:arwo'.sia merki» tyffclrääin. Ne eitvät estäisi yhteistä toimintaa ifaninaan ja yhteiskunnan suurissa pää^ysyml^^M". Niiniä en:in jo »verrattain kauan laajalti suomalaisessa kansassa tunnet tu iuä,uin«>?iä ja tixic-tic.n.mif!iu)\)ttä puo- riippuvat viikset aivan kuin unkari laisilla hevospaimenilla, mutta un karilaiseksi en häntä kumminkaan tuntenut. Pukunsa oli noin keski vaiheilla herrasmiehen ja työmie hen puvun välillä, ihan semmoinen kuin minä olen Suomessa tottunut näkemään tukkikauppoja tekemäs sä kuljeskelevilla. Mutta ei hän sellainenkaan ollut, koska hänellä ei ollut edes pitkävartisia saap paita. Ajatukseni tekivät kierto matkan läpi Balkanin, Italian, Py- reneitten ja Afrikan, mutta palasi vat kumminkin takaisin saamatta minkäänlaista selkoa tuosta mie hestä. Saattaa olla, että mies on sitten kin ihan outo, on parasta, että jat kan työtäni enkä anna ajatusten tehdä tuloksettomia harhailuja, tuu mailin tarttuen kynään. Mutta samassa mies näki minut ja hänellä oli vannaan samanlaiset käsitykset tuttavuudestamme kuin minulla,! sillä huomasin selvästi, että hänellä oli aikomus nousta ja lähestyä mi nua. Mutta sitten hänkin rupesi epäilemään ja jäi istumaan. Välimme tuli hyvinkin jännittä väksi, minä jätin syrjään koko työni ja uusi tähysteleminen alkoi. Välistä me vuorotellen tutkimme mitä tarkkaavaisimmin toisiamme, välistä taas silmämme tapasivat toi sensa. — Miten ihmisen muisti voikaan heikentyä, vaikka tukkani ei vielä ole ehtinyt alkamaankaan lähteä, ajattelin suutuksissani, sillä nyt olin varma, että mies oli tuttu. En tiedä kuinka kauan tällaista tuijottamista olisi jatkunut minun puoleltani, ellei toinen olisi tehnyt pikaisempaa päätöstä. Tuntematon tuttavani vähäisen kuin säpsähti ja lähestyi sitten varmoilla askelilla minua. — Varmasti te olette Valter, sa noi hän huononlaisella venäjänkie lellä, ettekö enää tunne minua? — Massa, huudahtin minä enkä mitenkään voinut pidättää kovaa naurun puuskausta, sillä miehen ääni oli ihan kuin salaman iskulla tuonut muistiini lystikkään matka toverin „Kaiser Vilhelm" laivassa Atlannin ulapalla. Tuon erikoisen nimityksen kuul lessaan hänkin naurahti ja heti tilat tiin kahvia ja seurauksena oli hy vin iloinen illanvietto. — — — Ennenkuin minä ai otan varsinai sen matkakertomuksen Gaiitsiaan tällä kertaa tapahtunut. Viime talvena minä olin paluu matkalla Afrikasta, tutustuin lai vassa Lissabonin ja Hampurin vä lillä erääseen mieheen, jota joukko Amerikasta palaavia siirtolaisia kunnioitti „Massan" nimellä, juuri samalla nimellä, jolla mustat ja pu- nanahkat kutsuvat europalaisia her rasmiehiä. Vaikka tätä nimitystä laivassam me käytettiin leikillisesti, tuntui minusta kumminkin, että minua sanomalehtimiehenä oli velvollisuus olla utelias ja koettaa saada sel ville, mistä tämä leikillinen nimi tys oli johtunut. Juttu selvisi heti. Tämä mies oli viran puolesta sellaisessa asemassa, että „Massan" nimitys hänelle hy vin sopi. Böhmin tsekkiläiset sano vat semmoista virkaa kansalliskon- sulaatin asiamieheksi, merimiehet matkastani, täytyy minun kertoa muutamia sanoja tuosta miehestä, ystävästäni »Massasta", sillä ilman häntä tuskin olisi matkaa Gaiitsiaan hyyrykonttorin hoitajaksi, ja me sanomalehtimiehet, kun tahdomme osoittaa olevamme oikein huonolla tuulella, kutsumme sellaisia miehiä orjakauppiaiksi, muussa tapauk sessa myöskin siirtolaisagenteiksi. — Ei yksinomaan Europa vaan myöskin koko Pohjois- ja Etelä- Amerika tarvitsevat Galitsian huo keata työvoimaa. On luonnollista, että olisi hyvin vaikeata saada liik keelle tuhansia ihmisiä, ellei olisi jonkunlaista keskuslaitosta, jonka kautta tilaukset tehdään ja asiat järjestetään. Semmoisen keskus laitoksen edustaja oli juuri tämä puheena oleva henkilö. Hän oli ai kojen kuluessa kuljettanut ison lau man maamiehiänsä Lissaboniin, josta niitä sitten lähetettiin Atlan nin toiselle puolelle. No, jotka pa lasivat Amerikasta, tunsivat tietysti entisen välittäjän heti, ja kohtaus heidän ja „Massan" välillä oh juu ri sen mukainen, millaiseksi kulle kin matka oli muodostunut. Toiset hänelle julkilausuivat kiroussanoja, toiset taas kiittelivätkin. Itse hän kertoi, ettei hänen toi mensa ole oikeastaan mikä afääri, vaan että hän harjoittaa sitä enim mäkseen omantunnon pakoittama- na, koska hänen maantiehensä muu ten joutuisivat laumoittain ameri- kalaisten nylkyrien käsiin. Saattaa olla kumminkin niinkin, että hän tässä toimessa ansaitsee hyvän pal kan, mutta eihän meistä kukaan ra haa halveksu. Köyhimmästä työ- | miehestä sielunpaimeneen saakka on meillä kaikilla siinä suhteessa 1 oma heikko kohtamme. Tämän miehen kansa minä, niin kuin sanoin, tulin sillä merimatkalla tuttavaksi ja lopuksi muuttui vä limme yhä ystävällisemmäksi. Hän lueta iÄ-cjluz 'kohtaan niiden ? o Un e n rt; li man nxilillä, joihin tämän kansan Ydin- i-.ja cn olliii jaettuna, jokainen isän- maan»M»ilwä on jiitrnut 1 tätä su«na!ai- sen kaivamme rittinäiityjtiä, josta hyöty on ilähtcnyt ainoastaan muille, muilta ei tälle kammalle . Sen ajan ji»loa on har» laasti ifcotmottu, jolloin tämä ttffmäu syys tocisi wäi6tyä ehtymisen lientä, ^a että iriinuinnä «moisina iärnä aika on aloitellen «ehnyt ifymi&ten miekissä tuloansa, se on ollirt huomat- talvissa. fflanlhot »äärinfäiifciffet ja t* pj UHH.ot arat «lianeet hättDf ri, intohi- lnoi «vat laÄeu!vne«t, toistensa YM- inärtäzuunen ja toisiinsa lähene«ninen on ,ooi?ranut diaa. Täinän .kchiiyÄsen tulosena cn nyky:- >is>ä oloissa azatuS «mainittujen suoma* .a:s »cn (uioureiAen t>hlymi"'?s:ä ensi .uaaifictja »virinnyt u-seammalla iaSctla ja itiini on käynyt, enä rämä ajatus fiaä laajalti eri pi.olueisia eri osissa maata. Saattaa nain ollen pilaa tvormana, että se tui.ee ?es!uste'limakaisek.si eri .piMtlneiben piirissä, fint nämät ntyt lä himpänä aikana 'käyivät kÄittelemaän kt)symystä ensi tvaäliein »v^I-miStaniisc?« ta. Gmme iirunia «voi luin toitotta, että ajatus näi Siä ne-utvoue^ uiic 'a on tnieirä htbeftivaUisMn tuloksiin, lähinnä loi* tDOTtime tätä sen lupaatvan tvLeivaifuu- den-sicm«n«n »muffi, mtka tällaisessa lUiMitaJai.KN Zanjsamme ydinainesten nh- tymiseSsa tviinvakic.mnie tuliji iin.i za ivoiji päästä itämään. Jo» «alla ka n- »alia yleensä »lla tul^iv>i:n!>>::a. >iiomaiaiscn la-nsallisnucen, joka yhä -vicia »»iin mcme^ja suhteessa on : f a«- maaosaan. >sen »valtio- ja marsinkin tu.l- .uurielämässä syrtjä!^ie:y?ia. toisanvoi- jesja asemassa, ,Joskus päästä iväleiväs^ .i fiYtxmuKm, Juo4)oi^"«n yhtcisen fo» tinja ttoijtlla .aaoaHa kuin tähän asti o- uuin Jjitt.cnijä za omien -tarpeiuenqa :Wssi.aZsi. niin ei tännä saata tapahtua u'ai;<Miunallä tuin etlä, mitä pikemmin iitä parempi, se valtiollinen ri<!inäi- yys 'iästä tamaeHa chätviää. joka tähän a».H on ivui raadeltu» ja sen «voimia lpivstonut. .^vifamen -tätä eheytymistä tohti oiso«arva aGfri, jonka s»o>inaiäisen .cniaantfne eri ainekset katsoivat mal?dol» .ijeksi astua uhraamat>ta mitään siitä e- rikoiseSta «lnnu^eScaan. minkä katsc» .vai isänmaan 5all«immilte eduille ja lu- .<i.va is uudelle w»^tczmäilömä?si, «m tioi- ,>en Kuuden enne. zonk» isän- maanca?!.au» käskee heitä astumaan. Hra Cajvren HelL. «Ärnomieja on jät- länyt tairtempnin kqistelemättä .'vs"myk- sen puHeenaci^eovan yh:ycnii?n käytän- .iöllisesrä toleiUlamisesta. Niin ^eem» me mekin. Molempien sucinaiaiste» ipuoiueilien 'lisätyt hallinnot, jotksa eri osat maata «oat päletvästi edue.te.'.U. 'okoontinvat täällä lpääikaupun^issa lä- män miikon Maihicesisa. Näi?'ä kokcu'» >»ssa on lilaismis m^aa ajatuZ kaikin- puhisen käsirtolyn alaiseksi. Kaitedta päänaen c-uZee olemaan l.ionnzlltsiiita, :rta muoto, joSsa yhityminen. jo4 se kn> .en toinxmune /saapi yleisen kannatu.!» en puolelleen, olisi eiqi ivaaletSsa >to« :ciitei!a«va, jäcipi »valinijain soivitta- .va?si ja päätertä»väk>si eri lvaalipitrets- ä. Tiöieeihan ^h:enä tämän l^htymiicn .avkoituksena olemaan m. m. mahdolli- tmman 'laajqen suomalaisen kansainn.e »e rivosi on kokoominen 'en kohottaiv^n '.i^aililttb''cn alai'e'n, ji'ika kolmen :>än- :nac.llisen suomalaiien rydin.in nhteinen cninti>minen waltioll:sisia waa!e:dsa oi>vo:ta?vasti «n kaniassatmne ''»nnyt^ Millä laivoin tämä or. parhaiten tnka^niaatalvisia, sx». mitä on latpeei au .^oBifmrman suuren lunnauitkn HTcmisdfi tri emää n yhteieti esiintymis tä itse ivaäleissa parhaisiin tuloksiin, si.hin '.v<?i'uttawat eri sei'at. mi>'kä eri :vca'.ipiireiksä »voimat olla erilaina ja naalia erilaista toimintaa. Me.Släkin linniu kum pitäisi ainakit monissa .vaalipiireiLia yhteisen lra»'itlii!onkin tä'.ä t.'woin käydä machdollii«5ii. ^.'>c hi'' Castrenin kirjoiiukseSta li edellisen lisäksi olla yht'i ja t^iSta »a- n^ttaivaa. Se sisältää n.ift, kuten 'r.:!u ar.r.uc <wat nähneet, soreir.noll-.ieMa tar!ci:it!'cstaan huolimatta m.nkä m:« läfiii iranhaStaan tutti-a, nie v'in pe» ri,?'.u'la>kl-.stemm« iilttiinthcn» otni- naivta puhetta. Emme ki!!ienka:in i.is- sä K>'iYdef- ; 5 laffo tarp.eLisrksi fiihen en.'mp?a koskea. oli hyvä shakinpelaaja ja sitäpaitsi hyvä kertoja. Hänen kertomansa G»- litsian kansan elämästä miel lyttivät minua suuresti niin että me erotessamme teimme sellaisen pää töksen, että minä joskus lähden kat somaan Galitsian kansan kotielä mää. „Mutta tulkaa ai loastaan sy k- syllä, sillä silloin kansa on kotona ja silloin se on rikasta", lisäsi uusi tuttavani lopuksi. Mutta kun semmoisia kohtauksia sattuu usein matkalla, niin ei ole kumma, etten jaksanut muistaa, missä olin nähnyt miehen. — Onko teillä nyt aikaa, kysyi n Massa" jonkun ajan kuluttua kun olimme tarpeeksi keskustelleet maailman menosta. — On. Mutta mitä varten tämä L-ysymys? — Ei muuta kuin että olisin pyy tänyt teitä huvimatkalle Gaiitsiaan. — Onko teillä autoa? — Ei juuri, muttaminullaon Dres denin asemalla tätä tarkoitusta var ten juna. Jos suvaitsette, niin käy dään katsomassa. Menimme heti. Asemalla laitet tiin parhaillaan junaa, jossa oli noin neljäkymmentä neljännen luokan vaunua ja junaan kiinnitettiin osoi- tustaulu: Leipzig-Möslovitsa. — Siinä on se juna, sanoi ystä väni. Tunnin päästä me olemme matkavalmiita, ja te tulette var masti mukaan. — Mutta mitä varten juna on niin pitkä? Tuleeko kansaa mu- kaaD? kysyin minä. — Niin on. Ne ovat olleet täällä koko kesän maanviljelystöissä ja nyt tulee paluumatka. Entisiin ai koihin he palasivat kotiin milloin kullakin mieli teki, mutta nyt pa- koittaa Saksin hallitus kaikki läh temään yhdellä kertaa ylimääräi sellä junalla. Siitä on se hyöty, etteivät he saa täällä tuhlata työn- ansioitaan. Ajattelin vähäsen tätä asiaa ja matka tuntui minusta niin miellyt tävältä, että suostuin lähtemään mukaan. Kun palasin hotellista, oli juna jo lähtövalmiina. Vaunut olivat täynnä galitsialaista työvoimaa, miehiä, naisia ja lapsia. Kaikki he olivat iloisella tuulella, sillä vaikka heidän maansa onkin köyhä, rakas taa galitsialainen sitä suunnatto masti. Ei hänellä ole malttia py syä Amerikassa eikä missään muual lakaan maailmassa. Kunhan vaan ovat saaneet kootuksi pienen pää oman, niin heti palaavat Gaiitsiaan. Junamatka Leipzigistä Möslovit- saan tapahtuu läpi hyvin viljank kaan seudun, sillä tuskin on koko Sakean valtakunnassa niin hyviä viljelysmaita kuin Schlesian alan goilla. Kymmeniä kilometriä saa katsoa joka suuntaan ja aina vaan näkee pelkästään peltoja peltojen takana. Maan oma työvoima ei enää vä litä raskaasta ja huonosti palka tusta maanviljelystyöstä, josta syys tä melkein poikkeuksettA koko työ voima tuodaan Galitsiasta. Peltojen omistajat siitä tietysti rikastuvat, mutta galitsialaiset pysyvät köy hinä. Minä olin sangen ilossani saa tuani niin hyvän tilaisuuden pääs tä tuntemaan tämän kansan kotois ta elämää, kansan, joka monenlai sissa elämänvaiheissa oli saanut paljon kovaa kokea. Jos minulla suinkin on tilaisuutta, kirjoitan Ga litsian olvista, mikäli niitä saan , nähdä ja oppia tuntemaan, silli olen