Lauantaina 10 p. Syyskuuta KARJALATAR N:o 102 — 1910 Surron ilmoitan otiu t.vtliimii Hilma Maria vaipui kuolon uneen Nurmek sen sairashuoneella t. k.:! p:na lyhyen ajan aivokuumetta Kär sittyään 22 v. 10 kk. 25 päivän vanhana, jättäen kanssani kai paamaan 2 siskoa, 2 veljeä, se kä suuren joukon sukulaisia ja tuttavia. Heikki Kokkonen. Ktrkoll. ilmoituksia. Tänään ei ole katekismus saarnaa. (K. S. 1 k. 1 s. 110 min.) •11* antaa täällä maanantaina t. k. 12 p:nä klo S. ip. Lyseolla. OHJELMÄ: I. Massenet: Aria oop. „Le Gid" 2. Hausegger: Lied cles Harien mädehens. Holmes: Noi ; l. Strauss- Ständchen. 3. Sinding: Sylvelin Reimann: Spinnerliedelien. 4. Silielius: M en min fägel miirks dock icke. Järnefelt: Fageln. .Iiii' nefelt: Titania. 5. Palmgren: Si^rids bön ur oop. „Daniel Hjort". Kuula: Tuijotin tulehen kauan. Melartin: Minä metsän polkuja kuljen. Säestää: Selim P a 1 m g r e n. Pääsylippuja saatavana Rohdos kaupassa Maanantaina klo 10 ap. ja ovella klo 6:sta, numeroidut 2:50, numeroimattomat 2: —, lehterille 1 mk. yuijatp" 10-menottelut alotetaan ensi tiistaina klo G j. pp. Kuulutus. Keskiviikkona 19 päivänä Lokakuuta 1910 kello 12 päi vällä, myydään, ellei laillista es tettä satu, tämän kaupungin Raatihuoneella toimitettavalla julkisella pakkohuutokaupalla enimmän tarjoovalle Räätälin- vaimo Maria Naumasen täs sä kaupungissa omistama raken nettu kartanomaa N:o 4 tämän kaupungin 35 korttelissa, kau pungin uudemman asemapiir roksen mukaan, Talonomistaja Ville Kervisen, tästä kaupun gista, kartanomaahan kiinnite tyn ja maksettavaksi tuomitun viidentuhannen yhdensadan mar kan suuruisen saamisen, paitsi korkoja ja kuluja, suorittami seksi ; ja tulee kaikkien asian omaisten sitä ennen samana päivänä kello 11 päivällä myös kin Raatihuoneessa toimitetta vassa keskustelussa saapuvilla olla oikeuttansa valvomassa ja ilmoittamassa sellaisia saami siansa, jotka 5 Luvun 26 §:n mukaan Joulukuun 3 päivänä 1895 annetussa Ulosottolaissa ovat ilmoitettavat. Joensuun Raatihuoneella 7 päivänä Syys kuuta 1910. Maistraatin puolesta : Juho Saloheimo, v. t. Muutettu kulkuvuoro. Höyrylaiva „Koli" lähtee Joensuusta perjantaisin klo 2 ip. ja maanantaisin klo G i. H u o m.! Maanantai-vuorolla käy laiva ainoastaan Juuassa asti. Nurmeksesta sunnuntaina klo 12 päivällä. Muutettu kulkuvuoro. Uusi, nopeakulkuinen Höyryrenhe ..KYLLIKKI", päällikkö Thure Koistinen, kuljettaa matkustajia ja rahtita varaa Joensuun ja Luhtapohjan välillä. Lähtöajat toistaiseksi: Joensuuta Luhtapohjaan: joka sunnuntai, '/i>5 keskiviikko ja per jantai klo 5 e. pp. Luhtapohjasta Joensuuhun: joka maanantai, torstai ja lauantai klo 6 e. pp. Uh empii tietoja antavat päällikkö laivalla, M. Pesonen Luhtapohjasi. H. Räty Enossa ja W. Hämftl &lneii. Joensuunsa. Pois lamaantunut mieli! Sijaan horjumaton toiminta- halu! Teksti on käsissä ja sen mukana yhdistysten ja puolueiden marsi- nainen toimintakausi. Suoma- laisten seurain, naisjärjestöjen ja kansallismielisten nuorisoliittojen kin on siten taas uuteen toimin- taan ryhdyttämä. Parina miime muotena on suo- menntielistenkin toiminta hiljak- selleen ollut lamaantumaan päin. Tämän on saattanut marsin sel- mästi huomata, kun on »verran- nut parin »viimeksi »vierähtäneen »vuoden toimintaa ja sii»»ä ilinen- »»yttä intoa ja harrastusta siihen lämpimään harrastukseen ja in- nostukseen, jotka osottautuimat työskentelyssä neljä ja kol»ne muot- ta sitten. Muistellessa silloista aikoja mieli oikeii» läinpenee sen uhrautuivaisuude»» ja rakkauden määrästä, joka silloin työtä kau- nisti. Syitä siihen, että lamaantu- mistä ja innottomuutta »vihne aikoina ja nimenomaan miime »vuonna on ollut huomattaivissa, on useita. Kun »valmistauduttiin nykyisen eduskuntalaitoksen ensimäistin maa- leihin, »vallitsi kaikkien mielissä suuret toiiveet niistä parannuksis- ta ja uudistuksista, joiden toteut- tajaksi uudei» eduskunna»» uskot- tiin pystyivän. Se oli tämä us- ko uuden kansanmaltaisen edus- kuntalaitoksen »varmaan ja siu nausta tuottamaan tehtämään, joka »varsinkin suomenmielisten rinnoissa sytytti toiinintaan kan- nattaman innon ja läminön. Mutta eduskunta ei wastai»nut näitä toiiveita. Lähes puolet sen jäsenistä, suuri sosialidemokraat- tinen ryhmä esimtyi alusta alkaen taivalla, joka osotti, että sei» pään»ääränä ei ollut todellisuu- den pohjalle rakentuma parannus- ja uudistustoiininta, »vaan ai- noastaan taktilline»» teinppuilemi- nen. Sen lisäksi se myös heti monella taivalla näytti kokonaan mälinpitämättömältä suomalais- kansallishengen maatiinuslen to- tenttainiseen nähden, iln»eisesti pyrkien tekemään palmeluksia „pe- rustuslaillistlle" ryhmille. ..Perustuslailliset" ryhmät pääsi- mätkin siten eräänlaiseen johto- aseinaan, joka luoimollisestikaan ei »voinut hedelmin ttämästi edus- kunnan työhön »vaikuttaa. Wiimemai»»ittu siten niuodos- tuikin sellaiseksi, jonka tuloksiin nähden kerta kerran perästä »vä- heminäi» ja mähemmän odotettiin. Kun naii» heikkeni luottai»»us edistystyön etenemiseen, wähei»i niinikään innostus, ja sijaan as- tui lamaantunut mieli. Valtiollisen aseinan nykyiselle kannalle kehittyminen on sekin ollut on»ansa painostaivasti niie- lii»» maikuttamaan. Onhan mah- dollisimmai» selmästi näyttäyty- nyt, että kansamme ei oikeuksien- a mukaa»» saa asioistaan nyky- aikana päättää, joten niiden rat- kaisuun malitsizat eimät niii» i»»- nostuneesti saata yrittää maikut- taa kuin silloin, jolloin he »»iistä itse saamat määrätä. Suomenlisten toiminta ei kun»- minkään saa olla riippuivainei» eduskunna»» kokoonpanosta tai maltiollisen aseman »vaihteluista. Suomalaisuuden työtä eimät saa ulkonaiset seikat, joko omassa kes- kuudessamme tai ulkopuolella mei- tä esiintymät, keskeyttää. Suo- malaisuuden liike on synty»»yt toteuttamaan suomalaisen kansal- lishengen »vaatimukset: kohotta- maan suoinenkieli, s u o n» a l a i- nen simistys ja suoinalainenka»»- sanaines johtoasemaan tässä maas- sa, suuntaamaan taloudellisen elämän ilmiöt suomalaiselle poh- jalle, sanalla sanoen, laskentaan se kestärvä perusta, joka suoma laisen kansallisuuden säilyinisen fakina-fekan päiväkirjasia. Noin kello G tienoissa tiistai- iltana alkoi toimituksen puhelimen kello pitää niin ivinnnatlua päri- nää, että aimai» seinäpaperit al- koimat irtoilla paikoiltaan. Mikä on hätänä? kysäsen. Joku nainen heikolla ääitellä mastaa: Lähettämässänne syyshatussa on aiman liian lyhyt siipi. Meni»! tietenkin aiman ymmälle. En ollut ikinä kenellekää»» lähettä- nyt minkäänlaista syyshattua. Se on aiman ilmeinen erehdys. Mas- taan sangen sämyisällä äänellä: Te olette nyt ihan määrässä. Eihän täällä ole mi-mi-mitään — Mitä? Minäkö määrässä! Hä- metkää toki! Kyllä minä tiedän miimeisen muodin. Miimeisei» muodin mukaan täytyy olla lemeät laidat ja pitkä siipi, tiuskuu tuo hento naisääiti. Koska en ole m»kään erikoinen naisten hattuje»» tuntija, niin en ryhtyityt hänen kanssaan mäitte- lemään. Taaskin hänelle main lyhyesti mastaan: Kyllä te olette sitten »väärässä. Ci» minä ole mikää»» ino-,no-mo- dis yhtenä erikoisena ihmiskunnan simistyksen edustajana moi taata. Meidän ei tarmitse rumeta tällä kertaa osottamaan, kuinka kaukana tästä päämäärästä maassamme mielä ollaan. Riittääkin, kun sa- nomine, että aiman keskeiteräinen o,» suomalaisuuden työ mielä. Keskeneräinen ja horjuma myös se pohja, jolle suomalaisen kansal- lisuuden tnlemaisnns yksi»» »voi perustua. Tässä maassa karmitaan siten snomalaisuudeu työtä edelleen. Ia sitä tarmitaa»» monmkerroin juuri nyt, kun manhojen kotoisten esteiden ja maaroje»» lisäksi ulkoa- päin hämitystä kansalliselle ole- mukselleinme uhataan. Kenpä siis hymällä omallatmt- nolla möisi tästä työstä maaran aikoina oheen metäytyä? Stinakaan suomei»mieliset sitä eimät saata tehdä. Suomalainen puolue yksin täs- sä maassa on puolen »vuosisadan aja»» »»iin hymin kirkkaina kuin sumeina päiminä kansallistei» aat- teiden hyiväksi toiminut oikeaan tai »vaseinpaan poikkeamatta. Se ei sentähden tänäkään aikana saata siihen nähden poikkeusta tehdä. Sen jäseniä täytyy jtturi nyt elähdyttää lämmin rakkaus suomalaisuuden asian ajamiseen, koskapa yksin sen edistyminen moi synnyttää woi»nakkaan ja suojele- »van kansallistu»»teen, joka on pi- täivä meidät horjumatto»ni»»a suo- malaisiua silloinkii», kun ehkä mie- raan raskaan käden painamana yllän»me tun»»e»nme. Lainaantuneen mielen ja melt- touden tulee sen muoksi kadota antaakseen sijaa uhrautumaisuu- desta ja innosta rikkaalle työlle. Alkama toimintakausi »»»uodostn- kooi» tällaisen työn juhla-ajaksi osottainaan, että me pimeinä ai- koina ymmärrämme koko sydä memme lämmöllä a»»tantua kan- sallisen olenuiksen perustan lujit- tainistyöhön. 5ta»»takooi» alkaiva toiininta- muosi runsaan sadon kansallisten aatteiden laajalla työkentällä! Yleisiä uutisia. Miuisteriueumo^tott Päätön aseiden tuonti- kiellosta. Julkaistu cuuen senaatissa esittelyä. Mirallisen Lehden mirallisessa osastossa jnlaistiii» tk. <i p. „»i»»is- terineinvostoi» kaikkernkorkeiinlnasti mahmistettu päätös aseidentuoi»ti- kiellosta. Ministerinenmoston pää- tös oli saapunut senaattiii» ke»»raa- liknivernöörii» kantta eikä »valtio- sihteeri»» mirastolla ole ollut >»»i- täa»» tekemistä sei» suhteen. Pää- tös jnlaistiii» Mirallisessa Lehdes- sä senaatti» talousosaston pii- heenjohtajan käskystä, »vaikkei sitä oltu esitelty talousosaston istun- nossa. Senaatti päätti tk. 6 p. käskeä tullihallitusta määräämään alai sensa »viranomaiset »viipymättä noudattainaan päätöstä. Senaa- tin päätöstä mastaan pani iv. t. prokuraattori I. Samo»»ius »vas- talauseeitsa. Asian esittelijä »val- tiowaraintoimituskui»nan protokol- lasihteeri Björn Masastjerna kiel- täytyi ivarmentamasta senaatin päätöstä. Tämä»» johdosta knt- suttiin saman toimituskunnai» yli- määräinen esittelijä Jivar Atontell marmentamaan päätöstä, mutta kieltäytyi hänkin. Sitten kutsut- tirn päätöstä war»nei»taii»aai» mal- tiomaraintoiniituskuinian apulais- kainreeri Hai»nes Acjn»elaeus, joka suostui »varmei»tamaan päätöksen, mutta samalla jätti pöytäkirjaaii merkittämäksi seuraaman sisältöisen »vastalauseen: Samalla kun minä kesäkuun pnä 1 S !)i' annetun keisarillisen Suomen senaatin ar- »»»ollisen ohjesääiinön 72 pykälän perusteella en katso oleivani oikeu- tettu kieltäytymään marmentamas- ta sitä kirjelmää tnllihallitukselle, joka keisarillisen senaatin tänään tekemä»» ja »ninulle nyt ilmoitetun päätöksen mukaan lähetetään mal- tiomaraintoimituskunnasta kysy- myksessä mäliaikaisista toiinenpi- teistä lumattomiei» aseiden y. n», tuonnin Suoineen estämiseksikään minä kuniiioittaen hiloinanttaa, että »mmm mielestäni keisarillisen senaatin nyt tekemä päätös perus- tuu inääräyksiin, joita ei ole an- nettu siinä järjestyksessä kuin Suo- men Suuriruhtinaanmaan n»iiiis- teriivaltiosihteerin mirastolle >i»aa- lisknni» 2<> päilväirä 1S2(5 anne- tun ohjesäännön 2 artiklan 1 ja 2 pykälä säätämät. Tuomen osanotto Tvenäjän ulkoasiain miuisteriön me- noihin. i Ulkoasiaii» ministeriön duumalle jättämään kulunkiarmiooi» liitetys- sä selostuksessa ilmotetaan duu- >man esittämän toimomnksen joh- dosta Suomen osanottamisesta ulkoasiain ministeriön »»enoihin, että ministeriö ajoissa ryhtyy toi- menpiteisiin tämän toiivomukse»» ' täytäntöön papemiseksi yleisivalta- i ku»»nallisessa laissa määrätyssä ' järjestyksessä. ! Menäjänkieli katukiltvissä. Kenraalikumernöörin käskystä , on Mikkelin läänin knmeri»ööri t lähettänyt läänin kaupunkien maist raateille kirjelmän, jossa käsketään noudattamaan tammik. 29 pnä 1903 annettua armollista käskyä, j jossa »näärätään, että kaupunkien ikatnkilivissä oi» oltama »»»yöskin j me»»äjä»»kielinen kirjoitus. ' Miipurin entinen pormestari I Kajanto ^ oli ottanut lai»»akst 2,500 mk. ken- ' raalikumernöörin käytettälvänä ole- '»vista maroista, lumaten maksaa ^takaisin mainitun summan sitten kuu senaatti on ratkaissut hänen ° saamatonta palkkaansa koskeivai» j asian. Senaatin talousosaston il- »noitettua, että tämä juttu tulee käsiteltäväksi senaatissa syys- tai lokakuussa, pyytää kenraalikumer- nöörinkailslia, että jos Kajannon aiiomiikseen suostutaai», sei»aatti antaisi määräyksen, että hänen saamastaan summasta mainitut 2,r>uo mf. pidätettäisiin ja lähetet täisiin kenraalikuivernöärinkans- liaan. — (2. N. T.) Kirkkolakikomitea. Miime miikol» perjantaina to- koontui Helsingissä senaatin tir- kollisastaintoinlitnskunuassa. kirkko- lakikoimtea tnontioroivasti A. 'An- 'misen johtaessa pichetta. Korni- . tean sihteerinä toimii esittelijäsi!)- teeri, romasti N. Karilas. Pa- piston edustajat omat asessori ■ M. Tallgreu ja romasti I. F. Hellman, lamoppineina jäseninä senaattorit A. Käpy ja T>. Anne- , berg sekä maallikkojäseninä lehtori -E. Jalama Tnnlsta ja tirehtööri A. Tnomikoski Limingasta sekä esittelijäsihteeri Hj. Kahelin »vara- jäsenenä. Joensuusta ja likitienoolta. Ioeusuun—Lieksan rata ^vakituiselle lii- kenteelle. Näinä päiminä oivat ratakont- torin tirehtöörii»apulainen maisteri 'N. Th. ^rosterns, liikennetarkas- ' taja B. Fr. Lohman ja »v. t. in- sinöörimekaaiiikko. koi»einsii»ööri Ar- - thur Madsen rautatiehallit»lksen puolesta mastaanottaneet, sekä yli- insinööri O. Fr. Nyberg, piiri-iusi- iiöörit Catani ja Jmar Plathan ja ratainsinööri K. Th. 9h)bevg tie- ja Niin, ette olekaan, sen »»äkee jo tästä lähettä»nästän»»e syyshatusta. Tulette heti sen saamaa»» takaisin Hymyilin naiselle ja panin kuu- lotormen paikoilleen. Juuri kun olin miettimässä, että inahtoikohan tuo nainen olla liian »viisas »vaiko aiman pähkähullu, kilisee taas puhelimen kello. Pis- täi» tormei» kormaani ja knunte- len: Etkö tulisi meille tänään? meil- lä on näet sen pienen ristiäiset, on ajateltu siltua pyytää kummiksi, puhelee taas joku nainen. Mitähän lajia tuo nyt lienee, armelen ja samassa hymin kainol- la äänellä mastaan: Kiitos kutsustasi! Suurimmat- la mielihymällä toki täyttäisin tuon ystämällisen pyyntösi, mutta mmulla ei nyt tänään ole mite»»- kään aikaa. On niii» paljo,» työ- tä ja No mitä sinä nyt tyhjää. Tu- lehan i»yt main, niin saamme taas pitkistä ajoista pakista tä- män maailman asioista. Enhän ole sinua sitten nähnytkään, kun miime sunnuntailla siellä Puurus- kan luona. Kyllä ne omat sitten ne Puuruskan puoskat koko elät- tejä. Ihan olimat kormat puästä repiä. Jos minun pentuni main sellaisia olisimat, niin pöydän jal- kaan ne kytkisin. Oletko smämuu- te»» mitään kuullut sen Tynkkäsen Miman ..sriijauksista" ? Kyllä se sekin naine,» hyppii ja keikkuu. Aiilloinkahan tnllenee »niellä sille- kään. Eilei» illallahan tuli „Sa»n- mossa" joku tuntematon herras- mies. Ohtamaisen Lomiisa kuulu olema»» siihen komasti rakastunut. Niin, kyllä kai ne pian me»»e»vät kihloihin. Odotahan hiukan. Nuo penskat kaatoimat taas kahmipan- »un. Täytyy niitä mennä niähän tukasta höyhentämään. Odotahai» Heitnt taas kuulotormen seinälle roikkumaa»^ ja ajatteli»» että war- maankin tuon eukon kieli on ai- man maleinmista päistää»» irti, »»iin se tärpätti. Juuri kun ryhdyin kirjottamaan, soi kello uudelleen. Nyt minä jo aloin itsekseni päätellä, että mar- maankin taas langat omat sikin sokin, ja kaiken maailman langat johtamat toimitukseemme. Nyt miltä en enää uhallakaan tartu kuulotormeen. Soikoon mo- komakin ..rälikkä" maikka tämän muotta. Kello soi main taukoamatta. Aloin jo hirmeästi hermostua. Nostan taas kuulotormen kor- maaiti: Muista nyt suolata ne sienet, ennenkuin ne aiman piloille pahe- nemat Niin, ota main sille piika-Tiinalle se jihtisormus Mitä taiteilijalta puut tuu, se»» kormaa itse totuus — — Parhaimman pöytäliinan näet miime pesussa hämitti. Sen- kin tolmai»a Moi hy min arinaani prrrrr — | prrrrr ' Sieltä tuli sitten maikka mallan mesirakenimsten ylihallitukieii puo- lesta luomuttaneet radan yleiselle ja mäkinaiselle liikeiiteelle. Kun rata jo miinie marrask. ^ pistä on ollut mäliaikaiseu liitteen mälittäjäiiä, tapahtuu »nu»itos ai- noastaaii siiliä, että liikenne, jota tähän asti on käynyt tie- ja ivesi- rakennusten ylihallituksen lukuun, siirtyy nyt rautatiehallitukse»» huos- taan. Liikkeen mälittäjäiiä tulee edelleenkin olemaan tällä radalla aiiivastaan sekajuna ja sillä py- symääi» »iykyinen aikataulu »voi- massa. Hleisöi» inukaivnndeksi jää mä- litystoinli Joensuun asenialta pois ja kappaletaivaraa moidaan kul- jettaa tavallisilla, halive»n»nilla rahti,naksnilla. Äcuutos tuo n,n- kanaai» tälle rataosalle ne liike- edut. jotka »valtion innillakin ra- doilla omat tarjona. Sanalla sa- noen Pohjois-Karjala nyt aina Lieksaan asti yhdistetään makitni- sesti tällä ajanmukaisella kulku- nenmolla sutiren liikemaailman yhteyteen. Tämä päimä oi» siis tamallaan paikkakilnnallamine merkkipäiivä ^ tänään toteutuu paljo» siitä, mitä muosikymmenien kuluessa oleniine odottaneet ja toiivoi»eet, puuhan- neet ja ponnistaiieet. Näin pil- kiille »vihdoiiikin päästyännne, rvoimme »»telkoista helpomniin odottaa Karjalan radan luonnolli- sen ja tekeillä oleman jatkon mal- mistnmista Lieksasta Nurmetseen. Masia sitten, kuu rautatie sinne asti mäkinaiselle liikkeelle amalaan, on päästy siihen päämäärää»», jonka pyrkiminen jo 38 muotta sitten tarkotnsperäksi asetettiin. Jloitkaainiiie tällaisista moitoista, maikka hyivin hitaasti ja »vähitel- len ne oleminekin saamuttaneet. Jloitkaamn»e ja toiivokaannne, että uusi ajanmukainen kulkinleuivo toisi maakuntaamine ripeätä ja rai- tista, taloudellista ja henkistä edis- tystä ja maurastusta. hilpeä ja lahjakas Karja- lan ka»»sa, lyökääinine kättä kate- hen ja rohkein, luottamaisin niie- liii käykäämme „työhön rehellise- hen ja armoisaan". työhön tahdon karaistulla llijuudella. miehen tar- inokkailla käsiivarsilla. Lujasti nyt kiinni inaakamaraai». S Jh)t oivat apuneumot ja tilaisuudet hel posti saatmvissa, »ira uurrettu auki mukaivalte ja liopealle tuonnille ja miennille. Riippuu iiyt mami itsestä,iime, onko ivai ei^ meissä kuntoa kohota tähänastisesta alen- nustilastamme ja luoda itselleni- me makaivainpaa asen»aa, hedel- mällisempää »viljelystä. Tulkoon uusi rautatie siunank- seksi kaikille niille hyiville ja ja- loille antin»ille, joita l»lonto o»i tämän maan ja tiimiin kansan polveen niin runsaasti kätkenyt! Kaupungin uialtnnt' miesten kokous. Kesäloman jälleen oli »valtuus- miehillä tk. 8 p. ensimäille», kokous tällä syyska»idella. Maistraatti oli pyytänyt lau- suutoa torikauppias Antti Penna- sen hakemuksesta saada harjoittaa tässä kaupungissa hiintokanppa- ja rahaksimuuttoliikettä. Maltuus- iniehet eimät puolestaan tienneet »nitään sellaisia seikkoja, joiden »»ojassa moitaisiin haettuja oikeuk sia häneltä emätä. Tie- ja »vesirakennusten ylihal litus oli palauttauut maltuusmies- ten »viiine kemäänä aiitaman lau- suuuou Haukipuron maa- ja mesi- alueeu pakkolunastamisesta Joen- suun kanaman tarpeeksi, koska »nailnttn lausunto kohdistui enem- män ylihallituksen enemmistön »»»ielidettä mastaa»» kuin sen mä- heinmistön, eikä ollenkaai, anta tanut »vastausta siihen »väheni- inistön ehdotukseen, että »vetotie- laituri rake»mettaisiin Joensuun kanaman itäpuolelle, jossa pieni mesialue olisi kiivipenkereen sijoit- taniista marten tarpee»», eikä sii- hen »voidaanko ja millä hinnalla mitä. Kello soi main lakkaa»»»at- ta. Aiman »nahdotonta oli sellai sessa rähinässä työskennellä. Päätin lähteä ulkoilinaan jäähdyttämään tulistunutta päätäm ja tyy»»nyt- täinään rauhattomia hermojani. Paiskasi»» toimituksen owen kiinni ja läksin. Kämellessani hiljaa hy räili»» : „AH, »»»»f oi» tää elämä: Tuska, »vaima fikiä". Käivelin pitkin Niiolaiukatua. Oliu tullut 'Nikolain- ja Suiva»» tokatnjen kulniaukseen. Jhmette- lin ja kuminastelin, km» jokainen ohikulkija kämeli „nenä kourassa". Jo aloin tajuta, miksi ihmiset ne- niään tukkimat. Mastaani leimah- ti hirmeän ytelä haju. Mitä kuin- maa tämä on? Aiman keskellä Joensuun kaupuiikia! Marmaan- kin tässä lähistöllä jossakiu lepää monta muotta sitlei» kuopattu he- mosmainaja. Wai lieneivätkö nyt edessä»»i jossakin ne suolaamatto- mat sienet, joista äsken kuulin puhuttaman. Katselin puolelle jos toisellekin, mutta en nähnyt kerrassaan mitään. Tuumailin ja päättelin, mutta en löytä»»yt armeluilleni mitään »varmempaa perustaa. Mistä lieneekään tuo kamala löyhkä leminnyt, sitä en saanut setreille, mutta sei» »ninä i»enässä»»i tunsin, että se oli ai- man sietämätöntä. Jätän tn on „haise»van" klilinanksen ja armelin luoivutlaa maa- ja mesialue ny- kyisen sulknalueeu päästä ikansa- koulurakeiiuuksen nurkasta) Hauki- puron laiturisillalle saalia, jotka alueet eiivät olleiikaai» koske kau pungille ilmoituksen mulaan niii» tarpeellista lastausaluetta. — Asia kirjat oliivat maltnnslunnan pu- heenjohtajan toiinesta otteet raha- tointikainarin käsiteltäivänä ja se antanut niistä mietintönsä. Raha- toilnikainari ei puolestaan katso kaupuugiu moiman, siihen nähden niitä asiassa e,n,en on tullut esi- tetyksi, luoivuttaa puheenalaista aluetta, eikä kanamaliikkeen »,li- Hallituksen nyt ehdottamalla ta- malla tuleman tarkotilstaan »vas- taaivaksi, jonka »vuoksi raha- toimikamari ehdottaa, että kana- ma heti sulun yläpuolella leivitet- täisiin siten, että itäistä pengertä siirrettäisiin ja samalla jatkettaisiin tarpeellinen määrä jokeen päin. joten aluksille saataisi»» kyllin liit tämä tila »vetolaituria »varten, jossa alukset odottaisimat pääsy- muoroaan niin hyivin ylös kuin alaskinpäin kanamasta, ja ettei kailpnnki tässä tapanksessa tulisi maatilnaan iniiiläänlaista kor- mausta siitä mesialueesta, inikä tarmittaisiin kanaivan itäisen peii- kereei» leivittämiseksi ja jatkami- seksi, km, maan kanpuiiki saisi nauttia satamataksassa sille pidä tetyt etuudet, sekä että kaupuiiki myöntäisi malliotle oikeudei» tar peen maatiessa kiinnittää aluksia myöskin kanaman länsirannalla ole malla alueella tnykyiseen metotie-1 laituriin). — Lähempää harkintaa marten asiakirjat lykättiin mielä »valinistaivaan »valiokuutaan. Kauppias A. Neppenströnl tar- josi kaupungin ostettamaksi puolet Pielisensuun perintötilasta n:o 1, »veroltaan ''manttaalia 2ö,ouu matka» kauppahinnasta. Myyjä pidättäisi siitä erään palstan Pie- lisjoen toiselta pnolelta ynnä riihen ja »nakasiiiiirakennuksen. Tarjous lykättiii» rahatoimikaina- viiri, jonka on aimettaiua selmi- tys tilaosan kannattamaisuudesta. Joensilun työmäenyhdistyksen ja ajuri I. 5wistisen anon,uksen johdosta päätettiin ensi kesänä jat- taa ^)läsatamakaduu lokamiemäriä anojain talojen kohdalle. Haud^lnkai,vajan »vannon Anna Hyttisen o. s. Paulukseii anomus meljeusä Kustaa Adolf Panlnksen knstantainisesta Lybeckin sairaa- laan lykättiin maimaishoitohalli- tukseii ja kaupunginlääkärin lau- suntoa saamaan. Lääninhallituksen lähetepäätös, jossa anotaan lausuntoa Meiiäjäi, alamaisen Asanasij Stepanoss Ba- saninin hakeinnksen johdosta, saada harjoittaa hedelmä-, herkku- ja ruo- kata»varai» kauppaa tässä kanpnn- gissa, pa»»tii», pöydälle ja hänen ,venäjänkielinen passinsa jätettiin kaupuugiu kielenkääntäjän suomen- nettamaksi. Titte oli uudelleen käsiteltäivänä kysymys 'Nikolainkadun koiivnri- ivien hariventamisesta. Nimim» mielä muistettane?, anoimat talo»»- omistajat Onni Holinströin, Hanna Malle, Maria Keinänen, Laura Klang ja E. Sinkkonen »viime syk- synä, että ainakin joka toinen koi- mu kaikissa puuriivissä Papin- ja Malmikatujen mäliseltä ^Nikolain- kadun osalta kaadettaisiin, koska liian tiheät puurilvit tekeivät hei- dän huonee»»sa pimeiksi, kosteiksi ja siten myös epätermeellisiksi asua. Multuusmiehet marraskuun ko- kouksessa sitten päättimätkin, että siltä osalta miimeksimainittua ka- tua, joka on Papin-ja Kalastajaka- dun mälillä, harmennetaai, rnole»»t- n»at jalkakäytämäinmarrella olemat puuriivit ja jätettiin työ rahatoimi- kamarin tehtämäksi jonkun taitaman puutarhurin amulla. Mutta kun tuomari K. G. Krook heti senjäl- keen anoi, ettei ainakaan hänen talonsa kohdalla tuota harmennus- ta toiineeupantaisi, niin maltuus- niiehet jotllukuui» kokouksessa muut- timat päätöksensä sellaiseksi, että rahatoimikamarin on taitaman puutarhurin amulla tarkastettava mainitut pnurimit ja että kysynnzs otetaan nyt tänä syksynä lopulli- että »varmaankin lienee teriveys- kaitsijalla nykyisin aikamoinen nuha. Kälvelin sitten hiljakseen pitkin mukulatinzisiä katuja. Ihmettelin suuresti, ett'e>» ni)t uähiujt senra- huoneen edustallakaan putelien pohjia ja lasin sirpaleita. Olin hymilläni ja hymyilin. Jo rupesin ajattelemaan, että täälläkii» aletaaii katujen hoidossa mähitellen edistyä. Niin aloin ajatella, niin uskoa, mutta siinä minä suuresti erehdyin. 5iämel- lessäni Siltakatua alaspäin, ir- mistelimät jo kaukaa minulle »nii» ilkeästi kauppahallin »vieruistoilta taivattomat roskaläjät, rasmaset paperipalat, kenkärajat y. n», hör- töö ja törtöö O. »velje ni, minä kauhistuin! En ollut ensin ollenkaan selmillä, oleilko Joe»»suussa maiko Pietani» syrjä- kadulla. Siinä hiukai» töllistet- tyäni huoinasin todellakin olemani Joensuussa. Minna harmitti, mi nua — häivetti. Jätettyä,»i jälkeeni »»uo iriviste- lemät roskaläjät käivelin Jlosaa- relle päin siiliä marinassa uskossa, etteu ainakaan nyt siellä tapaisi mitään hermoja ärsyttämää, n»i- tään ilettämää. Siinäkin taas erehdyin! Siellä oli penkit aiivan hujan hajan, likasia paperipalasia. sesti uudestaan käsitellämäksi ja päätettämäksi. - Nahatoimikainari oli kiiluneena kesänä kutsunut tau- ne amnkseen Miipurin kaupiingii, puutarhurin Carl Namströmin' ja täniä oli huomauttanut, että mo- lellimistä koiivnrilvistä olisi otsat poistettaiva . nietrin korkeudet- ta niaasta ja leikattama aiivan runkoon asti, ettei pätkiä jää jät- jelle, niinkuin muutamissa tohdin tähän asti on tapahtunut. Mas- taisundessa, kun koiivnt oivat kas- maneet liian suuriksi ja tiheiksi, sopisi sisiinäinen rimi, tonttitinjaa mastaan. poistaa. Papin- ja Äial- mikatujeu mäkisellä matkalla, jos sa koimut oivat istutetut »vieläkin lähemmäksi toisiaan kitin Nikolain kadun pohjoispuolella, olisi jota toinen, koimu poistettaiva ja jäl- jeklejääneet leikattama knteii edellä ou. mainittu. Muutoin yleensäkiii olisi kaikki tuimat puut, oksat ja peiisaat tarkoin poisteltama, kiiin »nyös elmvistä puista ne otsat leikattava, jotka omat esteenä liik keelle. — Sekä rahatoimikamari että nyt »valtuusmiehet hymälsyi- mät tämän puutarhuri Nainstrvinin ehdotuksen, joten tuomari Kroolin anomus katsottiin rauenneeksi. Samalla oli mainittu puuiar- huri huomauttanut, että 'Nikolain- kadnlla, lyseon ja ruiskuhuoneeu kohdalla, olema orapihlaja-aila olisi poistettava, koska se tällai- sella paikalla oii ihaii aiheeton. Mutta jos se mältämättöstä tah dotaan pitää, niin olisi se ensi ke määnä leikattama 1.2Ö ä 1.30 »j,et- riä korkeaksi ja ylöspäin suippene- man kolmion muotoon. Nahatoi- kainari sitä »vastoin ehdotti, että tämä orapihlaja-aita p»isytettäisiin ainakin siksi, kunnes raatihuone- tontti muutetaan puistoksi, ja ra- hatoimikaiiiarin ehdotuksen nyt maltuuskuiitakin hymäksyi. Sitten oli sama pilutarhilri hiio- mauttauut myös. että Siltakadiin pohjoispuolella, tonttiliiijaa »vas taan. sisimäinen lehmusrimi olisi poistettaiva, koska puut omat liian lähellä toisiaan ja suureminiksi kasmettnaan tuottaivat haittaa asujamille malon puolesta. Täinä moitaisiin toimittaa sitä suurem malla syyllä, kun lehiNiispmit moidaan uudestaan istuttaa toi- seen paikkaan. Jos katsotaan lar- peelliseksi pitää kaksi lehmusniviä Siltakadiin eteläpuolella, niin on sisimäistä rimiä nnliitettama istii- tuksiin päin. Nimien »välimatkan hän ehdotti esim. * inetriksi, jol loin saataisiin tarpeeksi leiveä kä- melykäytäivä. Hirmeän rnma puu- aita kuin myös kapea ruohikko, jotka estämät kadulta päasemise»» käytämälle, olisnvat poistettavat, koska ne eiivät ole miksikään hyö dyksi. Aikaisemmin lehmuksista lei katut oksanpätkät (noin 17. h 20 sentim. pitkät olisimat mitä pikem- n»iten poistettmvat, koska ne tnot- taisiivat inätäjuomia puihin. Tä mä työ olisi tehtäivä eiisi tilassa, miiineistään syyskuu»» alkupuolis- kolla. vknorempien puiden tuet omat muutettamat tanakammiksi ja sidottaiva puihin kiinni. Nykyi- set tuet eiivät ole mistään merki- tyksestä. — Rahatoimikamari il- inoitti, että lehmusten hoito oli sitten uskottu Viiittylahdeu puu- tarhurille, joka ou jo ryhtynyt työ- hön, ja että kapea nurnlikko ajo- kadun ja jalkakadun mälillä olisi pysytettämä, sillä jos se kimite- tään, niin sen rikkaruohoista puh- taauapito tulee kalliiksi. — Näin ollen maltuusmiehet päättiivät, että suojusaita poistetaau, nintta nurmikot annetaan olla entisellään ja puuistutukset paikoillaan, siksi- kuin tämäu kaupunginosan puis tojen järjestäminen joutuu käsitel- tämäksi. Nautasormari Juho Tolivasen ostotarjous 1.000 mk. rakentamat- tomasta kartanomoasta n:o 1—2't kortt., uuden aseinakaaivan iiiu- kaan, hymäksyttiin Joensuun mallasjnomatehdas- osakenhtiön anomus, saada kai,- pungilta '>0 kuormaa sepelikiiviä Hasaniemen tien korjniittamista »varten, lykättiii» rahatointikaina- riii». maaletilkkuja, ködeiipälkiä y. »n. törkyä. O, meljeni, minä taaskin kauhistuin! Siis Ilosaarikin, jon- ka nyt pitäisi olla faupnrnm» kan- nistus, on muuttunut kaikenlaisen roskan ja töryn säilytyspaikaksi. Nyt ei taida tähän »naailman ai- kaan enää olla millään iväliä. Kaikli, n»ikä on kaunista, turmel- laan. kaikki järjestys nniuttuu epä- järjestykseksi ja ihmisten siisteys- käsitteet mähitellen kuoleutuivat. Tulin siinä ajatelleeksi, että mitä- hän matkuSlamainenkaan ^ tuu maillee eksyessään tänne Ilosaaren roskakasoille. Jos me olemmekin yleensä jär- jestyksen ja puhtauden suhteen »välinpitämättömiä, niii» kyllä mei dän ainakin olisi puistojemme hoi- dosta ja katujemme puhtaudesta enempi huolehdittama. Ensimäinen tehtämä nyt olisi miedä ne jalattomat ja lahonneet puistikkojen penkit maiivastalon halkomajaan ensi taimen maralle ja sitten jok'ikinen ilta pnhdistet- tama kadut ja puistikot papereis ta, roskista y. m. jätteistä — Jätin nyt nuo kaupungin kadut ja puistikot roskineen, torkyineen y. m. ja läksin »vinhaa »vauhtia astumaan toimitukseen. Pakina-Pekka. J/J M?' Q» ^3 C/9 CO as: 3&sr V.5 CX3 23 cp AS. ©ö" 03 xss." ers —s us" ra" «->»»» SS* pa to us »I to Vi o m cn U* A S- < VZ Bi s t—i A S?