luorstaivk Ulokiinn 4 p:nä 1910 - N:o SS - 3 Elokuun 4 p:nä. raulitt. ^ Korskea sana ja paljon sisältämä mo — «maailmanrauha." Ja kuiten- kin, jos mikään niin on maailman- rauha yhtä kaukana kuin ilä on län nestä, sillä se mitä tämän aatteen to teuttamiseksi tähän asti on tehty, on niin sanomattoman wWn. Kyllähän 12 muotia silten Wenä- jäu Keisari otti alottecn esteen pane miseksi maitten rajattomille varustus- hankkeille ja joukillainea „rauhantuo- mioistuin" o.l ollut olemassa, mutta kyllä maan todellisuus osoittaa toista. Kaikki maat suurentamat armeijoitansa ja jättiläiskokoifia panssarilaivoja ra kennetaan samalla kuin suunnattomia sotilasveroja Vaaditaan eri maiden kansalaisilta. Meidänkin pieni maamme on kyllä saanut tuntea „sotamaisua", siinä muodossa nimittäin, että nuoru kaisiamme on Vuosikausia pidetty sota palveluksessa ja vyt vaaditaan vuo- fittam yhä suurempia rahamääriä so- tilaallisiin tarpeisiin. Kaikesta päättäen on puhe „maailmanrcuhasta" niin kuin hyönteisen hiljainen surina suun nattomassa ihmisjoukossa. Mutta jotakin on kuitenkin tehty tä män rauhanasian hyväksi. Niinpä Tukholmassa pidetään paraikaa koko usta, jonne rauhan aatteen edustajat ja ystävät kaikista simistykmaista omat kokoontuneet keskustelemaan maail manrauhan aikaansaamisesta. Kyllä olisi tämä aate mitä tärkein ja suurta siunausta tuottama ihmiskunnalle. JoS siihen joskus päästäisiin, että maltiot ratkaisisimat riita-asiansa puolueetto man oikeusistuimen kautta ja aseet riistettäisiin kaikilta sivistyskansoilta, mm suuret työvoimat voitaisiin käyt tää hyödylliseen työhön sivistyksemme ja elinkeinojemme kohottamiseksi. LVoitaisiinkohan koskaan siihen pääs tä, ettei erimielisyyksiä kansojen kes ken syntyisi? Ei kylläkään ja sita eivät rauhanaatteen kannattajat unek sikaan. Mutta he koettavat ajaa as tettansa siihen suuntaan, että erimie lisyydet ratkaistaisiin sovintotuomio- istuinten kautta, jotka riitakysymysten perinpohjaisen tutkimisen jälkeen langet taisivat oikeuteen ja kohtuuteen perus tuva» tuomion. Milloin tämä kultainen aika koittaa? Kaukana se on eikä se varmaankaan ole nykyisen nuorimmankaan sukupol ven odotettavissa. Mutta hyvähän se on, että jotakin tehdään tämän ajan jouduttamiseksi. Olkoon sentähden rau hankokouksen päätöksillä osansa »maail manrauhan* toteuttamisessa. Siitä olisi silloin meidänkin maallemme hyötyä. Jos meidänkin asiamme jätettäisiin so- tvinto-oikeuden ratkaistatvaksi, olisi meil lä toimoa päästä sekamista oloistamme uusiin parempiin. Mutta milloin? Kysymysmerkki on suuri ja suuremmaksi se waan näkyy käywän. Mutta olemmehan tottuneet elämään — toivossa. Kun ylläoleva jo oli kirjoitettu saa pui meille Tukholmasta sähkösanoma, joka kertoo että rauhankokous on jät tänyt Bernin .rauhantoimistolle" toi meksi hankkia selvitystä Suomen kysy- myksessä. Moisikohan siis alkaa toivoa tuon suuren kysymysmerkin rupeavan pienen tymään? MaaMljelylscssS kiiytct- tetoicn tMMien ja loucit- tm hoidosta. Muutama vuosi takaperin matkus tin Loimaan tasangoilla, kertoo eräs kirjoittaja Maanviljelijä «-lehdessä. Oli sydäntalvi ja paraikaa kova Pyry- ilma. Kyytimies ci tuntenut tietä, vaan antoi hevosen kulkea miten tah toi. Seuraus oli etiä jouduimme eräälle pellolle, missä joku isoalainen esine pian kaatoi rekemme. Likemmältä tarkastellessa huomasimAe sen olevan aivan uudenaikaisen n. s. amerikalai- sen kääntöauran, joka oli tänne saralle unohtunut vakoon kuukausia takaperin toimitettaessa syyskyntöä. Tuo kallis arvoinen työkalu oli niin lujasti jää tynyt maahan, ettei se järkähtänyt pai kaltaan, kun rekemme kaatuessaan töyt- täsi siihen. Auran omistaja oli ollut niin huolimaton, että oli sen jättänyt ruostumaan ja pilaantumaan taivaS- alle ilman minkäänlaista suojaa. Jo kainen kärkevä ihminenhän kuinka vahingollista tuollainen menet tely ou, mutta yhtäkaikki on maassam me sangen tavallista, etiä aurat ja karhit saavat olla pellolla minkälai sessa stMsä tahansa ja että, niinkuin puheena olevassa tapauksessa oli laita, kääntöaura jätetään syksyllä kynnetylle pellolle kevääseen asu. Eräissä ta- pauMsa aura tosin tuodaan taloon jo syksyllä, mutia jä:e:äan lumelta ja kos-sudetta suojaamatta Virumaan jo honkin rakennuksen nurkkaan taikka tal-- linmäelle, joten auran säilytys ei ole ensinkään parempi kuin ensinmainitus sa tapauksessa. Ei sovi ihmetellä että noin huonolla hoidolla taloon täytyy komi; usein osiaa uusia työkaluja, mikä ailcansaa pahan loiven maanvil- zel:;än kukkaroon. Edellä mainitsemallani matkalla näin eräällä Kokemäen jokilaaksossa sijaitse- vallz suurella maatilalla tilan kaksi yhdistettyä niitto- ja leitkuukonetta sydäntalvella lumen peitossa erään uttun seinämällä ja jonkun matkan päässä siitä tilan aurat ja karhit — kokonaisen näyttelyn enemmän taikka vähemmän uudenaikaisia macnvilje- tyskaluja — nostettuina muutamille alassuin käännetyille muurilaastilaati- koille ja rattaan koreille, ollen suuri osa kaikista näistä työkaluista runsaan lumen peitossa. Syksyllä ci oltu huo littu puhdissa niitä mullasta, vielä vLhcmmän voidella niitä rasvalla, ja kaikkein vähimmin oli katsottu maksa- ivan vaivaa viedä niitä johonkin va jaan, vaan ne jätettiin ilman muuta taivasalle alttiiksi tuulille ja sateille. Tämä oli moniaita vuosia takape rin, mutta ei pidä luulla, että maan- viljelyskalujcn hoito olisi siitä pitäen paljon parantunut. Minulla on vii me vuosina ollut tilaisuus käydä eri näisillä maanviljelystiloilla er: osissa maatamme ja olen silloin kummastuk- sekseni huomannut, että näiden työka lujen hoito yhä edelleen on ylipäätään samallaiuen kuin ennenkin. Työvau- nut ja -rattaat ovat nyt samoinkuin ennenkin useimmilla tiloilla tallinmäel- lä, syysrapakko ja multa peittää nii den pyörät ja alustat, lumi kohoaa akseleihin asti ja täyttää vaunun- ja kärrynkorit. Eräällä tilalla, missä viime m livenä saatoin todeta tällaisen kesätyökalujen huolimattoman hoidon, oli jonkun matkan päässä rattaista pa hoin ruhjoutunut, mutta uudenaikainen peruuannostokone, jonka, mikäli omis taja viattomasti selitti, kylän pojat aivan hiljattain olivat turmelleet leik kiessään koneen isolla rattaalla. Eräällä toisella tilalla olivat hevosharavat lumessa, aisat nostettuina vasten la donseinää. Mden väistä hevoshara- vista, joka oli tien varrella, olivat sivuitse kulkevat kuormarattaat pahoin turmelleet. Muuatta viskuria ei oltu kuukausia takaperin päättyneen viljan- puhdistuksen jäleltä huolittu nostaa lnuvaan, vaan se oli riihen edustalla lunta täynnään! Ei pidä luulla, että nämä minun kuvaukseni olisivat liioiteltuja ja kos kisivat ainoastaan joidenkuiden harva lukuisten tilam oloja. Jos panee mer kille, miten maanviljelijät eri osissa maatamme säilyttävät työkalujaan ja koneitaan, on helpostikin huomaava, että tiloja, missä siinä kohden osote- taan suurempaa huolekkuutta, on san gen harvassa. Mitä sanotte seuraavasta havain nosta, jonka tein alun toista vuotta takaperin: Istäväni, agronoomi y. m. —. —. — oli kesällä heinänkorjuun alkaessa kotvin suntuksissaan siitä, että „tuo pehtori" oli edellisenä kesänä unohtanut toisen hevosharavan kaukaiselle niitylle, mmkäiähden nyt, kun työkalu oli tuotu kotiin, sen pyö rät huomattiin kieroiksi ja osittuin ra- tvistuueiksi, jota paitsi joku lurjus oli katkaissut piit koko hara Vasta. Eikä „tuo pehtori" ollut sanalla kaan muistuttanut »varaosain hankki misesta Koetin sävyisästi huomaut taa, että olisi ollut hänen — nuoren isännän — oma asia tarkastaa pehto rin toimintaa ja itse muistaa niin tärkeä seikka kuin varaosain hankkimi nen, muita tätä puhettani ei ystäväni tahtonut ottaa kuuleviin korviinsa, vaan murisi vastaukseksi jmakin teo- retikosta, joka jo oli ehtinyt unohtaa käytännön. No, jos käytäntö on pelk kää järjettömyyttä, niin olihan tuo — vaikka hänen tahtomattaan — kohte liaisuuden osotus minulle. Palates samme kävelyltä, jonka aikana tässä kerrottu ajatustenvaihto tapahtui, ja saavuttuamme maatilan tallinpihalle, en minä, vanhus, voinut olla nuo^ relta ystävältäni kysymättä, vaatiiko nykyaikainen käytäntö välttämättä, että Radix kylvöione, jota tilalla ei oltu käytetty kokonaiseen kuukauteen, täytyy pitää taimasolla töllinmäellä ja edel leen rapakon tahraamana sekä puoleksi avatussa viljalaatikossa säilyttämällä — ohranoraita. Mtäväni yskähti ja käänsi yhtäkkiä keskustelun aamupäivä kahviin, joka hänestä arvatenkin oli miellyttävämpi asia. Tällä lyhyesti esittämälläni vali koimalla havaintoja, joita olen saanut maanviljelijäimme tavcsta hoitaa työ kalujaan ja koneitaan, olen tahtonut selvästi osottaa, että nykyinen hoito monessa tapauksessa on sama kuin hoi don puute. En tietenkään tahdo tällä väittää, ettei maassamme myös olisi tiloja, missä näitä työkaluja ja koneita hoidetaan hyvin. En suinkaan, kyllä meillä on useitakin maanviljelijöitä, jotka käsittävät tämän asian tärkeyden, olenpa heidän joukossaan tavannut sellaisiakin, joita tahtoisin sanoa »työ kalujen pesaiMkioiksi", he kun tuskin raahtiant käyttää kauniita työkalujaan ja vaalivat mitä enemmän kuin ta- Arvoisia Tilaajia huomautetaan tilauksen hy vissä ajoin uudistamises ta, ettei lehden lähettämi sessä syntyisi keskeytystä. urun Akti maksaa vuoden loppuun kotiiu- kannettuna Turussa postissa tilattuna Sm?. . neljännes-vuodeksi kotiin- kannettuna Turussa postissa tilattuna SmT. V. 'Zv londellisesti on kannattavaa. Totuu den mukaisesti täytyy miuun kuitenkin myöntää, että nämä houkkiot ovat ovat harvalukuisia poikkeuksia; huolimatto mia sitä vastoin on tavattoman pal jon runsaammin. Koneelle taikka työkalulle ei mikään ole niin vahingollista kuin sen jättä minen taivasalle talveksi. Kovassa pakkasessa saavat valintavarasta teh dyt pyörät, hampaat ja navat hel posti vikoja ja halkeamia ja puuosat alkavat mädätä niitä ympäröivän lumen sulaessa. Mutta koneitten jät täminen kesäisinkin suojatta taivasalle on niille vahingollista. Päivänpais» teen ja sateen vaihtelu saa aikaan puu osien turpomisen ja ravistumisen ja tuuli työntää hiekkaa koneen liitoksiin. lissllljs. — kylläpä kerrankin valtio» varat riittävät! Äukkataimieu ostamiseen kenraali kuvernöörin huvilaan Bjälbossa, kertoo K:la, ou tällä kesänä kulutettu jo joukon yli tu hatta marliaa. Maltion Marat, jotka eiwät tahdo riittää mitä tärkeimpiin menoihin, näyttäisät tässä suhteessa olevan ehtymättö mät. M Et s»kn l «pU. S laSta, nin». S tyt- töä ja yhden Pojan, on eräS vaimo synnyt tänyt Kiuruvedellä kolmen ja puolen Vuo de» kuluessa. — Koettakaapas lyödä euuSthS l » — Lvv vuotta oli tiistaina kuluuut siitä, kuu rutto ilmestyi Helsinkiin, missä se rai vot aina joulukuuhun asti. Muuteukiu vä kiluvustaan pieni kaupunki, menetti ruton kautta 1,185 henteä kaikkiaan 1,80V:een nou sevasta asukkaastaan. Tartunnan oli S nais henkilöä ja sotilaat tuoneet mukanaan Ai rosta. — Kuvaus elämästä Sotkan sofia- listilauMNgiSsa. »Eteenpäin" kertoo, että Kotkan raastuwL»oiteudessa oli kesiiviikkona käsiteltävällä 45 juttua juopumisesta. Mei jeriä lyytötsenä oli kaikissa: juopmnuljesta, sitten waihteliwat loppurnomeuttiua - rähtse- viisestS, siirvottomuudesta, pelastusarmeijan häiritsemisestä, poliisin vastustamisesta j. u. e. Kuwaawiuta koko jutussa ou kuitenkin se, että „ Eteenpäin" leimaa tällaiset rikokset Por varillisen yhteiskunnan kukkasiksi. Raiskausjuttu Kaari nassa. Maanantaina oli Kaarinan kihlakun nanoikeudessa esillä juttu soittaja Kus taa Wilhelm Grönlundia vastaan las ten raiskauksista, joista ennen on ker rottu. Hänen rikoksensa uhrina oli ol lut neljä tyttöä, joista 1 8-vuotias ja S 10-vuotiasta sekä 1 12-vuotias ja oli hän omaa kertomuksensa mukaan viime kesäkuussa alkanut harjoittaa ri koksiaan alaikäisiä vastaan. G. on ol lut naimisissa, mutta on eroteltu vai mostaan tämän vaatimuksesta aviori koksen tähden. Rikoksettaan tuomittiin Grönlund viideksi vuodeksi kuritus huoneeseen. Perhe-uutisia. — Kihloihin ovat menneet: Lakit, yliop pilas Toivo Piiutilä Halikosta ja ylioppilas, neiti Saima Saarinen, merikapteeni I. Saa risen tytär Uudestakaupungista. — ylioppi las, neiti Niini Kuutti Tyrväältä ja voi- misteluuopetlaja, fitos. maist. Arvo Martia Helsingistä. — Neiti Tyyni Rask Savou- tiuuassa za kauppamatkustaja Niku Kuorma- nen Sortavalasta. — Kausak. op. Aiuo Iko nen ja v. t. ruununnimismies Otto Kuiva- laiueu Polvijärveltä. — Neiti Aino Häuni- neu ja ylioppilas Jaakko Strömmer Tampe reelta.— Tuusulan kansanopiston johtaja O. W. Sirkka ja saman opiston johtajatar, yti- opp. Impi Maatie. — ylioppilas Aarne Hartman ja nti Ester Hellström, Massasta. — Wihitthjä. Avioliittoon ou vihitty: Lauantaina heinät. 30 pnä Helsingissä Hospitsissa avioliittoon neiti Elin Jansson ja opettaja Juho Wätimaa Keravalta. — HoHeahäitääN viettivät Ruskolla vii me lauantaina maanviljelijä Juho Nikula ja vaimonsa Amauda, omaa sukuaan Tuuri. Syntymäpäiviä. 7S vuotta täytti tiistaina yliopiston kirjastonhoitaja, ylim. prof. Wilhelm Bolin. Pros. B. oleskelee ny kyisin Wiesbaden issa. b S vuotta täytti tiistaina yliopistoa varakirjastouhoitaja t:ri A. Hultiu. 20 vuotta täytti tiistaina översti K. G. F. Bjkrksten Turussa. — Sv vuotta täytti eiteu apteekari E. I. Jäderholm. 40 vuotta täytti eilen Rautalammin kunnanlääkäri O. S. Hellsten. — Oikaisu- Mime unmeron syntymäpäi- väuutisiin tuli ikävä virhe, kuu yksi uumero pääsi kirjapainossa keikahtamaan ylös alas. Eutiuen senaattori Kyauder ei ole S v, vaan 6 0 vuodeu vauhal Turun Siemenkauppa.^ Aum Kevyt Olut poimintoja. -- Pääsky ja västäräkki tekevät ahke raan itselleen toista pesää. Tämä on yleensä harvinainen huomio ja luettava aikaisen ke vään anstotsi. Wauhat ihmiset sanovat seu tietävän pitkää kesää. — Kyllä on aika rienaaja se paino virhe, jota oikolukija et lehdessä huomaa; se saattaa pauna kaikki hulluunpäin, selvimmät- km asiat. Niinpä eräs uaapurilehti kertoi oikeiu tosissaan toispäiväuä muutamasta ta- loukaupasta, ja tiesi, että omistaja oli mhy- uyt talonsa ja tontiu — 13ö:llä markalla. Näiu mätäkuulla voi tällaiueu uutinen käydä laatuun, mutta sitä ei saata uskoa, että taloja sentään mätäkuullakaau uäiu vaau hy vän vasikannahan hinnalla myydään! — «Ruotsin vapaaehtoinen thkkiväki." Nimimerkki ,.F. D.", >ouka takaua piilee eräs Fanny-neitonen, kirjoittaa erääseen turkulai set» lehteen Tukholman rauhankongressista, ja puhuu siinä kahdessa eri paikassa .Ruotsin vapaaehtoisesta ty Ikiväestä." se oti ihmeellinen sattuma, sanoo Fanny-neiti, että „samaau Maan kun rauhaukongressiu edus tajat saapuvat Tukholmaan, lähtee sieltä pois Ruotsin vapaehtoinen thkkiväki, jolla on ot- tnt suuri juhla za työviikkonsa täällä-" ^ — — Mutta, miu sauoo hän vähän myö hemmin, »tämä tyktiväki onkin tarlotettu vain suurimmassa hädässä puolustamaan maata." Kyllä se» huomaa, että kirjoittaja on nai nen! Hän on pelästyisissään luullut kivää rejä tykeiksi ja seutähdeu hän .Ruotsin va paaehtoisia ampumaseuroja" — joil la ei ole ainoatakaan tykkiä eli kanuunaa — nimittää .tytkiväeksi"! Lapin laulujuhlat alkoivat^ sunnuntaina kello 1 päivällä jatkuen sinä ja maanantai-päivänä. Sun nuntaina oli juhlilla runsaasti yleisöä, maanantaina jonkunverran vähemmän. Lauln S s a sai, kuten L. S. kertoo, I p>.lk. Kauvatsan sekakuoro, joht. kant tori O. Metsola ja II palk. Lapin mieskuoro, joht. kanttori F. Kiviniemi. Molemmat palkinnot olivat kunniakirja ja tahtipuikko. Soittokunnista sai I palk. Kauttuan torvisoittokunta, joht. F. Pa loheimo, kunniakirjan ja tahtipuikon. Urheilukilpailussa saivat voiton Tyrvään nuorisoseuran urheili jat ja siis uudelleen haltuunsa kunnia- kilven. Euran nuorisoseuran urheilijat saivat kehotuspalkinnon, keihään ja kiekon. Muualta kotimaalta. — Tavanmukainen lu- kukaufisisäänkirjoitus tapahtuu yliopis tossa syysk. 14 pnä. — Siirtolaisuus. Heinäkuun ojal la on Hangon kautta kulkenut yhteensä 1,446 siirtolaista, joista 1,423 suo malaista ja 13 venäläistä. Suomalai sista olivat 694 miehiä, 477 naisia ja 261 lapsia; venäläisistä 7 miestä, 4 naista ja 2 lasta. ei saa puuttua yhdestäkään kodista. 8400 Littoiste» Pesolaitss, omist. M. hamps MaaUeet noudatetaan ja lähetetään. Puhelin 12 2/. — Littoinen 7. — FuliPaks Aymi» tehtaalla. Sunnuntailla klo 7 i.p. puhkesi Kymin tehtaalla tuntemattomalla tavalla tuli palo tehtaan lähellä olevassa puutava- ravarastossa, jolloin paloi 2 vajaa, joissa säilytettiin laatikkotarpeita, puu massaa, selluloosa- ja hiomopuita sekä polttopuita. Tyyni ilmakun oli ja an karasti tehtiin työtä, joten saatiin tuli ra joittumaan mainittuihin rajoihin. Teh- tuan ja Kouvolan palokunnat ottivat osaa sammutukseen. Wahinko nousee 120,000 mkn. — Suuri palstottusyauie. Kis kon tehtaan omistajat A. ja I. von Julin omat anoneet, että erinäiset Kis koa tehtaaseen kuuluvat tilat Tenho lassa, Kiskossa ja Pohjan pitäjässä yh distettäisiin siten että heidät kullakin ti lalla omistamat alueensa yhdistettäisiin yhdeksi maakirjataloksi. Anojat aikovat palstoittaa talon alustalaisten lunas tettavaksi. — Kukkunut uimaretkellä. Per- jantaina päivällä hnkkui Parvelan järveen Saimaan Kanavalla Jnustitan sulun yläpuolella venäläinen huvila- asukas neiti Maksimoff uimaretkellä. — Suomenniemen tkkkoher- ra»va«ttssa viime sunnuntaina sai ensimäisellä vaalisijalla ollut Kuoleman- jarven kirkkoherra K. Mela 28 ääntä ja toisella vaalisijalla ollut Hartolaa kappaluinen K. M. Martin 2,043 ään tä. Kolmannella sijalla ollut Iisalmen v. t. toinen kappalainen A. Tavastnie- mi ci saanut yhtään ääntä. Seurakun nan koko äänimäärä on 4,7 IS. — Kamala ounettomuus rauta tiellä. Kun Kuopiosta Mikkeliin kulke va tavarajuna klo 1 ajoissa vaihtoi vaunuja Haukivuoren asemalla, jäi jarruttaja A. Jääskeläinen vanuun puskurien väliin ja murskaantui niin pahasti, että hän silmänräpäyksessä kuoli. — Isi poikineen Mellamon uörikfi. Wiime perjantaina, kun muo- namies Alfred Leppäsen oli raken tamassa pyykkihuonetta Pääjärven ran taan Kosken pitäjän Käikälässä, oli hä nen pieni poikansa Einar ottanut al leen tukinpätkiä alkaen niillä purjehtia pitkin järmen rantaa. Tuuli alkoi kul jettaa tukkeja kauemmas ulapalle, ja pojan saavuttua rakennnspaikan koh dalle heittäysi isä säikähtyneenä aaltoi hin pelastaakseen poikansa. Saavut tuaan pojan läheisyyteen, hyppäsi poika pois tukilta ja sai isästään kiinni koa lasta, mutta sillä seurauksella, että veti hänet mukaansa syvyyteen. Isä ja poika joutuivat Wellamon uhriksi. — Jaappaui-lSyetysjuhraa viete tään Forssassa ensi sunnuntaina t. k. 7 p:nä, alkaen Jumalanpalveluksella Ku- halan rukoushuoneella klo 10 aamulla, jolloin juhlasaarnan pitää lähetyssaar naaja Pietari Kurvinen. Juhlan avans tapahtuu jo lauantaina Luterilaisella rukoushuoneella alkaen klo 7 i .P., jol loin puheita pitää P. Kurvinen y. m. Tulot juhlasta lankeaa Jaappani-lähe- tykselle. — Wa«ri tyttS ju na» pyöriin, ^iime perjantaina Ou lusta etelää» menemässä postijunasia oli matkalla kotiaan Oulaisiin neiti Helmi Maunula. Kerrotaan, että hän oli nukkunut junassa yli määräaseman ja herättyään ja luuttuaa» junan ole vaa Oulaisten sivu, oli mennyt vau nusta ulos Kankaan ja Alivieskan ase mien välillä. Ratavahti löysikin jonkun ajan ku luttua junaa mentyä neiti Manulan Ainoastaan tnnnollinen ja kokenut z Kelloseppä z » voi hankkia teille O W 17LSS oikeinkäyvä» W - Kerron: z ^ Ostakaa siis niitä I I. G. Zultnin Jiill:ttS, ^ Linnankatu S b ja Eerikinkatu ?. SO QO ruumiin noin 7 ja puoli km. Alivies- kan asemalta pohjoiseen päin. Ruumis oli pahaksi filpoutunnt ja pyörät oli vat kulkeneet koko ruumiin yli reväis ten sen kahtia. Muuten näytti ruumis laahantnneen junaa mukana pitkän mat kaa, sillä radan vieressä näkyi selvät kantapäiden jäljet, joten on luultava, että vainaja oli ollut portaita aloS menossa ja niihin takertunut. Ruumis vietiin Oulaisiin, jossa vai najan omaiset ovat. Wainaja, joka oli syntynyt 1885, oli ollut jonkun aikaa hiukan hermostunut. — Mantilassa Yirttiiytyuyt. W. k. 28 päivänä päätti päimänsä hirt täytymällä Helsingin lääninvankilassa tntkimusvanki työmies Johan Helin. H. oli hirttonuoranaan käyttänyt pyy- hinliinaansa, jonka oli kiinnittänyt ko pissaan olevaan lämmitysjohtoon. — Isorokko. Toispäivänä aamulla kuoli Lampun talossa Kymin pitäjässä isoonrokkoon sairastunut Huttunen. Tois ta sairasta, kauppa-apulaista Sorjosta, hoidetaaa edelleen sairaalassa. Lääkä rien ilmoituksen mukaan tulee hän pa ranemaan. Uusia sairaustapauksia ei ole sattunut. Wapautettu syytteestä Ennen olemme kertoneet, mitenkä tur kulaisen parkkilaivan „ Collin Archerin" päällikkö, kapt. Öhman, olisi räkännyt laivaa kokUa siihen määrään, että tämä sen seurauksista kuoli. Tapahtumaa oli ilmoittanut Kotkan raastuvanoikeu delle laivamies Lantala. Juttu oli maanantaina toisen kerran esillä Kotkan raastuvanoikeudessa. Oi keus julisti päätöksen asiassa, kumoten kanteen ja ilmiantaja Lautala mää rättiin maksamaan Ö:n kulut 400 mkalla. Öhmanin juttu Lautalaa vas taan väärästä ilmiannosta lykättiin syysk. 26 päivään ja tnlee Lautalaa silloin olla saapuvilla 200 mkau sakon uhalla. Äimiä tietoja. — Sippolan lntkart-nrlurin vaalissa on Mäueeu lukkari I. W. Raude asetettu s sijalle. — Maatilan kauppa. Kauppias Eemeli Leppäkoski Kuhmoisista ou t. k. 27 pnä teh dyllä kauppakirjalla ostanut Masikkalan tilan Petäjäveden pitäjän Kintaudeu kylästä. — Koirat ovat repineet ja tappaneet »seita lampaita Heinolan kirkonkylässä. — UvNtiSleipää saatiin Iitissä jo w. k. IS pmä. — Hirvenmetsästys. Lauantaina um- peenmenneen hirveumelsästysoikeuden hake- musajan kuluessa o« Uuveurnaaz» lää»in k»- meruöörril rvirastoon jätetty 1S4 anouuiSta. — Hangon «eijcrtnäyttely. Tämän eiok. 23 ja L4 pnä ptdettSmS» Haugou met- jeriuäyttelyu ilmoituSaika ou pidennetty elok. S p :wääa. — Kuollut lipeäkiven juonnista. Soo- datehtaan työmies K. Lindberg Helsingissä, joka jok» päivä sitten joi livekivivettä ai komuksella Päättää päivänsä, kuoli maauan- taiyönä nauttimastaan myrkystä. — llust laivayhtiö Laatokalle. Salmi» —Pietarin linjalle puuhataan uutta laiva yhtiötä, jonka etupäässä ou kauppias Hosiai- noss Salmista. 1SS ror'in, jonka jaloissa maailmat makasivat, Klai- roa'in täytyy Ranskalta kerjätä palasen leipää, et^ei hän tuottaisi Ranskalle sitä häpeätä, että siitä voitaisiin sanoa: kiittämätön Ranska antoi snnren Klairon'in nääntyä nälkään." .Ministeri Chaptal tuusikin itsensä seu täh den syvästi liikutetuksi siitä kirjeestä, jonka te, neiti, lähetitte hänelle", sanoi Mennevät ehdol lisella peräänantavaisuudella. .Hän lähetti mi nut tutkimaan, mitä apua neiti Klairon tar vitsee." .Niinpä katsokaa ympärillenne! Tuossa sen näette", sanoi Klairon juhlallisesti. .Näettekö tätä kosteata, ränsistynyttä talonpoikaista asnn- toa, joka on Klairon'in viimeinen turva, ja josta hänen on pitänyt vähitellen myödä, elääk- sensä, kaikki huonekalut, ainoat kultakoristeensa ja omaisuutensa? Näettekö tätä tyhjyyttä, tätä hiljaisuutta, joka ympäröipi Ranskan jalointa taiteilijatarta? Katsokaas tätä Elektra'a Ame- naide'a ja Semiramis'tal Katsokaapas tätä tai teilijatarta, josta Voltaire kirjoitti ylistysvirsiä ja josta Furoga lauleli! Katsokaa häntä nyi kurjuudessa, alentamisessa, koko maailmaa un- hoittamana, kerjäten Ranskalta leipäpalasta, joka pelastaa hänet nälkään nääntymästä!" .Minä sanoa teille, että minä tunnen kohta kuolevani; minä tnnnen jo kuolemaa lähesty vän ja ojentavan kätensä jo minua vastaan! jos olisitte tullut tuntia myöhemmin, niin oli sitte ehkä tavannut vain Klairou'in ruumiin.* tl4S tyhjään huoneeseen. .Olkaa hyvä ja odottakaa hetkinen, että kerkeän ilmoittaa teidät neidille." Ja hän plipersi kevein askelin huoneen lä vitse vastapäätä olevalle ovelle. Aikeessa avata ovea, kääntyi hän vielä kerran vieraan puoleen ja kysyi: .Teidän nimenne, hyvä herra?" .Menneval!" .Herra Menneval!" hnnfi vanha snbretti sa» mass», knn hän avasi oven selällensä. .Herra Menneval, Hänen Ylhäisyytensä herra ministeri Chaptal'iu kirjuri." .Astukaa sisälle!" kuului käskeväinea ääni si simmästä huoneesta, ja herra Menneval lähestyi hymyellen avattua ovea, jonka pihtipieleen van ha subretit asettausi ihmeelliseksi ovenvartijaksi. .Mäväni!" sanoi Menneval ohi mennes sänsä .Te olette unhoittanut, että meillä on tasavalta, ja että kaikki vapasukuisuus on ku mottu." .Herra I Todellista vapasukuisuntta ei voi koskaan kumota; sillä se on kuolematon", sanoi snbretti ja kohotti ylevyydellä olkapäitänsä. .Teh kää hyvin ja astukaa sisälle!" Menneval totteli hänen käskyänsä ja astui kynnykseu Yli viereiseen huoneeseen. Wanhc subretti seurasi häntä, sulki oven perästänsä ja asettausi sittAl keskellä huonetta olevaa sohvan eteen. Sohvassa istui vainen, ehkä vieläkin Van hempi, kuin subrettinsa; mutta vanhuudestaan NM Klairon. Sk ^