Torstaina 9 p. Kesäkuuta KARJALATAR N:o 63 — 1910 Vierailunäytäntö Joensuussa Ilosaarella keski viikkona tk. 15 pnä klo 8 i.-p. Sankareita. Kirj. Bernard Shaw. Torstaina tk. 16 pnä klo 8 i.-p. II! Kirj. Giuseppe Giacosa. iK 8 1 k W||purl- Lappeenranta—Savon linna—Joensuu. Matkustajahöyrylaiva OSMO Kapteeni Alfred Silfverberg, poiketen Puumalassa, Oravissa, Enon koskella ja mahd. YuokaJagaa, lähtee pohjoiseen Viipurista torst. kl. 3 e p „ L:rannasta torst. „ 6,30 j. p. „ S:linnsstaperjant._ 6 e. p eteliin Joensuusta lauant. fel. 11 j. „ S.linnasta sunnunt. n 12Jojp „ L:ran nasta m aan an t. „ G e. p iAbtee Lrrannast» iltajunan tultua ja ■aapaa Lrrantaan ennen yöjunan lähtö* Lähempiä tietoja antavat herrat Hj. Grönroos O. Snellman G. Öllor Viipuri. L;ranta. S:liana. O.-Y.Gustaf Cederberg l> Oo Joonana J oeisuu— Sivoii iiaii a. Ajanmukainen, nopeakulkuinen, mat kustajille mukavaksi sisustettu fioyTylair» )5 LIPERI" Kapteeni A. Nnkari, vftlittfiä iiike-t& Joensuun j» Savonlinnan v&iilifi, otrae: cankaansa niKtkrsstavaii;» ja r&h titsvaroita. Lähtöajat JofiiKunsta Savonlinnaan Maanantaina, Keskiviikkona ja Perjan taJna kello V23 j. pp. Savonlinnasta Jonieunhun Tiistaina, Torstaina ja Lauvantiun- kello 1 päivillä. Joensuusta Ristänpohjaan Lauvantaina kello 11 illalla. Sähkövalo laivalla. Lähempiä tietoja antaa kapteeri la valla ja Olli Pitko Joensaussi. Liperin HöyryTenho-Osnni- knnta r. I. Höyry l&iva cT uuliRRi, Kapteeni A. Nikunen, välittää liikettä reitillä Leppä lahti —Joensuu, lähtien Lsppiiahdesta: Joka arkipäivä bio 3 e. pp poikf-ten matkan varrella olevisea laiturt-issa. Keskiviikkona poiketaan Niemi seen, jolloin ei käydä. Kuluian.e- mesuä o;kä Ruokolahdella ja Tiistaina poiketaan Hypönniemcssä. Joensuusta: Joka arkipäivä klo 2,15 j. pp.. poike ten Bamoisea paikoissa iuin tuif- matkallaan. Osakeyhtiö Gcst&f Cederberg & Co 'TB*uesa Suomen kysy mys dnumassa efillii. Kesäk. 3 p. Jatk. Loogillinen loppupäätös tästä on, että muutokset Venäjän ja Suomen mäkisissä suhteissa omat kuluneella muosisadalla yksinomaan riippuneet Suomen eduskunnasta. Wenäjällä, sen hallitsijalla, on ai- noastaan kielto-oikeus, joka alen- taa Wenäjän passtimiseen masta- rintaan mahingollisia päätöksiä mastaan ja riistää siltä mahdolli- suuden antaa kysymykselle suotui- san päätöksen. Stolypin sanoo mielä, ettei hän tahdo salata ainoatakaan seikkaa, joka puhuu Suomen puolesta ja ettei hän tahdo ottaa edesmastuu- seen historiallisen riidan ratkaise- mistä asianajotemppujen kautta taikka somittamalla jo aikoja sitten kuolleitten henkilöiden sanoja, mut- ta hän selittää samalla, että hal- litus toki tunnustaa Suomen naut- timan laajaa paikallista itsehallin- toa mutta että hän samalla on makuutettu siitä että kysymykset, jotka koskemat koko maltakuntaa tai että kaikki Suomen lait, jotka koskemat maltakunnan etuja, omat kokonaan ulkopuolella eduskunnan säädäntömaltaa. Jokainen muu käsitys johtaisi luonnottomuuteen. On kaikille selmää, etteimät oikeus- normit moi kangistua, maan kehit- tymät yksityisten kansojen kehityk- sen mukaan ja samoin täytyy myöskin Wenäjän ja Suomen sisäisen suhteen muuttua. Täytyy kuitenkin löytyä joku lopullinen oikeusaate, juridillisella kielellä kutsuttuna sumereninen wal- ta, joka ratkaisee nämä yleiset ky- symykset. Meidän täytyy lopuksi tunnustaa, että oikeus näitten yleisten »valtakunnallisten kysy mysten ratkaisemiseen, joita MU- jukom on kutsunut perustamiksi oikeuksiksi, ei moida tunnustaa yk- sinomaan Suomen eduskunnalle, koska nämä kysymykset koskemat koko Menäjän etuja, ja tämä muu- tenkin solisi itse Suomen maakun- takonstruktsionin perusteita mas- taan. Tällainen oikeus kuuluu ainoastaan liittomaltiolle, mutta kukaan ei ole mielä katsonut Suo- men oleman Menäjän kanssa lii- tossa oleman »valtion. Jos kor- kein malta yleiseen maltakunnan- lainsäädäntöön katsoen ei kuulu eikä moi kuulua Suomen edus- kunnalle, niin kenelle se kuu luu? Menäjän hallitsijoille, jot ka omat edustaneet ainoastaan Venäjälle ja Suomelle yhteistä maltaa. Suomen lakien epämää- räisyyden ja epäselmyyden takia rajojen määräämisessä paikallisen ja maltakunnallisen lainsäädännön mälillä omat meidän hallitsijam- me erotuksetta somelluttaneet tätä maltaa keisarillisten asetusten kaut- ta ja hallinnollisessa järjestykses- sä tai eduskunnan harjottamassa lainlaadintatoiminnassa, joka tuon- tuostakin on tunkeutunut aina Menäjän lainsäädännön alalle saakka. Kuitenkin omat meidän keisarimme selmästi ja mastusta- mattomasti katsoneet, että he omat ainoat, joilla on malta Suomen suuriruhtinaanmaan alueella har- jottaa yleisen maltakunnan lain- säädännön maltaa. Luotuaan silmäyksen 5 Menä jän hallitsijan toimintaan, katsoo Stolypin, että mälttämättä täytyy tulla siihen lopputulokseen, että yleismaltakunnallista lainsäädän- töä pieniä poikkeuksia lukuunotta- matta »vuosisadan kuluessa omat Menäjän hallitsijat harjottaneet. Ei yksikään heistä ole luopunut yleis- maltakunnallisista oikeuksistaan Menäjän keisarikuntaan. Nykyisen hallitseman keisarin ratkaistama- na, kun nousi kysymys Suomen kysymyksen muuttamisesta, oli, ku- ka oli maltuutettu käyttämään tätä korkeinta maltaa ja määrää- mään yleismaltakunnallisen lain- säädännön toimeenpanon »vormit. Annettuaan itsemaltiaana hallitsi- jana keisarikunnalle perustuslait, pidätti hallitsija huhtikuun 20 pnä antamallaan manifestilla oi keuden aikanaan mahmistaa yleis- maltakunnalliset lait. Hän moi tehdä tämän joko Suomen edus- kunnan aivulla tai antainalla Menäjän eduskunnalle tämän teh- tämän. Maaliskuun 14 p:n mani- sesti ratkaisi tämän kysymyksen, ja nyt on meidän ratkaistaiva ky- symys, jolla on historiallinen mer- kitys. Tässä tullaan kuulemaan ja on jo kuultu moitteita: taantu- inus pyrkii tukahduttainaan iva- paan kansan autonomian, maikka mahdollisuus luettelon täydentä- misestä on merkkinä Menäjän hal- litsijan toimimallasta. Että Suo- men edustajat pääsemät äänioikeu- lettuina maltakunnan duumaan ja -neumostoon, on mitä suurin oikeuden mukaisuuden osotns. (Melua masemmalta). Kysymys yhdistyksistä ja sanomalnhdistä on yksinpä yhdistetyissä maltioissa maltakuuuanlainsäädännön esinee- nä. Mutta teille tullaan sano- maan, että byrokratia tämän kaut- ta pyrkii hämittämään korkean paikallisen simistyksen. (Huutoa masemmalta: Aiman oikein!) Tä- hän minä mastaan esittelijän sa- noilla, että on olemassa menäläi- nenkin oikeudentaju. Teille tullaan osottamaan ettemme ota lukuun kokonaisen kansan etua ja oikeu dentajua. Mutta minä mastaan teille, että tämän kysylnyksen on keisari uskonut teille eikä byrokra- teille ja ettei simu teidän ainoata- kaan maltakunnanlalia ratkaista. Lopuksi tullaan teitte juhlallisesti osottamaan Europan n. k. yleinen mielipide ja tuhansien suomalais- ten ulkumailla kokoomia allekirjo- tuksia, mutta en minä mastaa teille, maan Menäjä. Moni armatenkaan ei ymniärrä Menäjää sen nykyisessä maltio- muodossa eikä tiedä, ettei se ja- kaannu osiin, maan tulee lujem- maksi ja itsetajuisemmaksi. Häivit- täkää tämä määrällinen harha- luulo, joka on maarallisempi mei- dän maallemme kuin miha, sillä se tuntuu halmeksimiselta, karista- kaa itsestänne ilkeä uni, todista- kaa, että täällä edustatte Menäjää kysymyksessä, jonka hallitsija on asettanut teidä»» eteenne sekä että Menäjällä oikeus nojautuu kansal- liseen moimaan. (Pitkällistä myö- tätunnon osatusta keskustasta ja oikeistosta). Kesäk. 4 p. Puhetta johti Molkonskij. Miljukom tunnin kestämäs- sä puheessaan lausui, että edelli- sen päimän keskusteluissa ei ollen- kaan ilmennyt halua ottaa huo- mioon juridisia todistuksia. Puhuja käsittelee perinpohjasesti von Anrepin ja Stolypinin puhei- ta, osottaa, että miime mainittu osotti uuden, yleismaltakunnalli- seen moimaan perustuman oikeus- teesin ja hyläten juridiset asiakir- jat, maikutti kiihottamilla todis- Luksillaan sekä käytti poliittisessa armostelussaan rahalaskuja, tun- nustaen Suomen mäestön täysin lojaaliseksi. Miljukom kehottaa duumaa ole- maan turmautumatta mäkimai taan ja sen sijaan malitsemaan laillisen tien kysymyksen ratkaise- miseksi eduskunnan amulla, sillä Menäjälle on edullisempaa omata Suomessa todellinen ystämä, kuin mihollinen. Todellisen imperialis- tisen simistyksen pohjalle peruste tun politikan esimerkkinä on Eng- lanti, joka nyt uuden hallituksensa ensimäisenä päimänä korjaa he- delmiä miisaasta politiikastaan, katsoen sen myötätuntoisiin suh- teisiin kaikkien siirtomaittensakanssa. Mielä kumaa Miljukom Menä- jän hallituksen Suomeen suhtau- tumisen historiaa ja todistaa, että nämä suhteet olimat koko ajan suomalaistei» sortamisjärjestelmää. Lakiehdotus ei ole elämä eikä to- teutettamissakaan. Sen hymäksy- ininen olisi samaa kuiu Puolan jakaminen tai Transmaalin ja Bosnian mallaaminen. Lopuksi kääntyen oikeistoon päin Milju- kom lausui: Maremmin tai »nyö- heinmin me, ettekä te, pelastamme Menäjän sisäisestä sodasta, joka main pikemmin puhkeaa, jos laki- ehdotus hymäksytään. B u l a t medoten läusi-eurooppa- laisten oppineitten auktoriteettiin, jotka oppineet omat panneet mas- talauseensa Suvinen mapauden loukkaaamista mastaan, yhtyy Gegetshgorin ja Miljukomin lau- suntoon lakikysymyksen juridisesta puolesta, ja luotuaan yleissilmäyk- sen lainsäädäntöasiakirjoihin, tulee siihen loppupäätökseen, että Suomi on epäämättömästi saanut mani- sesteilla »vahmistetun konstitutsio- »un. Mutta jos eiivät mitkään hallituksen manifestit ole sitomia, niin ei Suomen eikä Menäjän kansan tarmitse mälittää sellaises- ta hallituksesta, maan taistelemat sitä mastaan ja koettamat sitä ku- kistaa. Jos Suomi todellakin olisi ivalmistanut rikoksia Menäjää mastaan, niin duumassa luonnol- lisestikaan ei olisi ainoatakaan puoluetta, joka mastustaisi halli- tuksen ehdotusta. Mutta tässä on kysymys aiman muusta. Menäjä ei ole sama kuin Menäjän »valtio, eikä sama kuin ne, jotka sortamat Menäjän kansaa. Todellisuudessa on näitä Suomen sortajia mas- taan joskus tehty rikoksia. Työ- läisryhinä katsoo, että lakiehdotus on Suomelle turmiollinen sekä Menäjälle häpeällinen ja »vaarat- linen (kättentap. mas.) Krupenskij mastustaa oppo- sitsionin edustajia, katsoo, että »na- nisestit helniik. 15 p:ltä 1899 ja maalisk. 2t p:ltä 1910 ehdotto masti osottamat perusteet tarkas- teltamana oleman lakiehdotuksen jättämiselle duuman käsileltälväksi. Lukien useita kohtia menäläis- ten ja ulkomaalaisten tieteellisten auktoriteettien teoksista puhuja tu- lee siihen lopputuloksee»», että Suo- mella ei ole ollut konstitutsionia samoinkuin ei myöskään Menä- jällä ole ollut sopimusta Suomen kanssa. Oppositstoniin kuulumain puhujan» mäittämän Suomen lo- jaalisuuden suhteen mainitsee Kru- penskij erään Suomei», puhujan ilmoituksen mukaan menäläisen kenraalikumernöörin lausunnon, joka todistaa suomalaisten yhtä- mittaa olleen mihamielisissä suh- teissä yleinpään hallitusmaltaan. Osottaakseen lakiehdotuksen tär- keytlä, puhuja esittää numeroita Menäjän maltakunnan menoista ja laskee, että yleissummasta Suo- men osalle lankeaa 23 miljoonaa silloinkuin se main maksaa kaik- kiaan 4 miljoonaa. Puhuja kehot- taa duuinaa puoltamaan Menä- jän historiallisia hallinto-oikeuksia (kätte»»tap. oik.) Jemremom mäittää muosien 1809—1816 historiallisten asia kirjain perusteella, että Suomelle sen yhdistäinisestä lahjoitettiin konstitulsiooni, jonka »vuoksi ny- kyistä lakiehdotusta ei moida hy- mäksyä ilman Suomen laillisten oikeuksien loukkaamista. Keisari- kunnan eduskunta on melmollinen tunnustamaan nämä Suomen oi- keudet, ja jos ne omat mastoin yleismaltakunnallisia etuja, niin Suomen oman eduskunnan itsen- sä mälilyksellä on muutettama nämä oikeudet. Lakiehdotuksen hy- mäksyminen nykyisessä muodos- saan tulee tuottamaan »vahinkoa Menäjälle, sillä mälittämättä edus kunnan oikeuksista duuma itse hei- kentää omat oikeutensa. Kansan edustuksen armon nimessä Jemre- mom kehottaa duumaa hylkää- mään tämän hänen sanojensa mu- kaan epäisai»maallisen lakiehdotuk- sen (kättentap. ivas.). Maklakom tunnin kestämäs- sä puheessaan hamaitsee, että ky- seessäolemassa lakiehdotuksessa ei ole kysymys yleismaltakunnallises- ta lainsäädännöstä, maan täy- dellisestä Suomen autonomian »nuuttamisesta maakunta-autono- miaksi. Hymäksymällä pykälän tai toi- sen kyseessäolemasta lakiehdotuk- sesta — lausui puhuja — teette lopun Suomesta, lopun sen itse- hallinnosta. Te menette kauem- mas kuin mitä 1890-lumulla ase- tettiin päämääräksi. Te tahdotte tehdä tyhjäksi Pormoon maltio- toimen. Tämän lain jälkeen ei ole enään suomalaisilla mitään me- netettämää. Tässä on aseman traa- gillisuus. Ensiksi ilmenee Suomen heikentäminen, sitten kostotoimen- piteet ja sen jälkeen musertami- nen. Tätä ehkä ei tarmitse ehdot- taa, mutta siltä ei saa kuitenkaan silmiään sulkea. Kääntyen »»iitten puoleen, jotka pitämät kyseessä olemaa lakia Suo- melle siunauksellisena, puhuja pai- nostaa sitä, että lakiehdotuksen karkotus ei mastaa sen keinoja. Tunnustaen, että ilman yleismal- takunnallista lainsäädäntöä Menä-' jän edut eirvät ole riittämässä mää- j rässä turmatut, katsoo puhuja, että Aleksanteri I:n mallottajanamoisää- tää minkäläisen järjestyksen ta- hansa. Mutta senjälkeen seurasi joukko hallitsijoita, jotka eimät enään olleet malloittajia, maan Suomen laillisia hallitsijoita, jotka olimat tekemisissä suomalaisten kanssa, ei maltiollisten mihollis- ten, maan uskollisten alamaisten kanssa ja tämän muoksi näitten hallitsijam juhlalliset lupaukset sito- mat hallitustakin. Hallituksen herättämä kysymys yleismaltakunnallisesta lainsäädän- nöstä loi seikkailupolitikan. Sen olisi tullut kulkea päämääräänsä horjumatta, mutta olla samalla kun»»iallinen kaikissa toimenpiteis- sään. (Kättentap. mas.) .Akitta ikämä kyllä alkoi hallitus sen sijaa»» kieltää Suomelta konstitut- sionin. Tämän perustuslaillisen Suomen tuhoaminen itsemaltiaa»» Menäjän kautta löytää hymin ym- märrettämän mastakaiun oikeiston penkeiltä. Mutta keskusta, joka jolloi»»kin kutsui itseään perustus- lailliseksi — maikkakin Anrepin pu- hee»» jälkeen ero keskustan ja oi- keiston mälillä on tuskin käsitettä- missä — ei moi olla käsittämättä, että Suomei» perustuslakien hä- mittäminen on isku Menäjän kons- titutsionille (kättentap. mas.). Maklakom lopettaa puheeusa sanoen, että kyseessä olema laki- ehdotus olisi pitänyt jättää edus- kun»»an ratkaistaivaksi ja jos edus- ku»»ta olisi mastannut teille kieltä- mästi, niin silloin teillä olisi ollut simeelliuen oikeus toimeenpanna maltiokeikaus, jonka historiallinen mälttämättömyys oikeutti, »nutta ei edistää sitä lainsäädännön pai- kallise»»a toimenpiteenä. Tässä on teidän perusmalheenne, joka louk- kaa Suomea, sillä se loukkaa sen oikeudentuntoa ja tekee mahdotto- maksi soivinnon aikaansaamisen eduskunnan kanssa. Se on louk- kaama Menäjää, sillä se halmen- taa Menäjän »valtiota ja Menä- jän moimaa. Toista on maatia yleismaltakunnallista lainsäädän- töä, toista on maatia konstitut- sionien hämittämistä, toista maa- tia järkemyyttä, toista kamallusta. Täyttäkää teko, joka todellisuu- dessa moi heike»»tää luottamusta Menäjään (kättentaput. mas.). Puheenjoht. paikalle G u t s h- kom. Shuhoroskij lausuu puola- laisen ryhmän nimessä, että laki- ehdotus on Suomen kansan perit- tyjen oikeuksien suoranainen louk- kaus. Maikkakin lakiehdotus kos- kee ainoastaan Suomea, koskette- lee se samalla paljon laajempia aloja. Oi» periaatteellinen kysymys, moiko mierasrotuisella olla Menä- jällä mahdollista säilyttää kansal- lisuutensa. Nojautuen historialli- siin tosiasioihin, tulee puhuja liel- teiseen »vastaukseen merrattuaan Suomen asemaa Puolaan Shuho- roskij marottaa duumaa taistelu- politiikasta kansallisuuksia mas- taan, taistelusta, joka Puolan ka- pinan aikana tuli Menäjälle jo- teusakin kalliiksi (kättentap. mas.). K a p u s t i n mastaa lakiehd. mastustajille, jotka syyttömät mal- takuntaa siitä, että se muka käy taisteluun mapauden, työn ja simistyksen »naata mastaan, ja osottaa, että lakiehdotuksen perus- tarkotus on yleismaltakunnallisen melmollisuuden säätäminen Suo- melle, joka, jos lakiehdotus hymäk- sytään, jää kaikki Menäjän kansa- laisten yleismaltakunnalliset oikeu- det, säilyttäen sisäisen itsenäisyy- tensä, kielensä, koulunsa ja hallin- nolliset hallitusmuodonsa. Laki- ehdotuksen hymäksymistä maatii menäläisessä yhteiskunnassa herän- nyt luoi»nolli»»en natsionalismi, jo- hoi» ei sisälly mihamielisyyttä mui ta kansallisuuksia kohtaan, maan ainoastaan pyrkimys maltakun- nallisten etujen turmaamiseei». Lopuksi mastaten syytöksiin, että inuka lokakuulaiset muuttaisimat ohjelinaansa. Kap»lstin mäittää, että ohjelrna, joka sisältää paikal- lifen autonomian säilyttämisen, pysyy muuttumattomana, mutta että tämä ohjelma asettaa etusijalle Menäjän yleismaltakunnalliset edut. (Myrskyisiä kättentap. kesk>). M oto milo m termehtii halli- tuksen ehdotusta, jolta moidaan odottaa ainoastaan suurten kan- sallisten moimain kukoistusta ja pitää sitä kansallistunnon moimak- kaana kohottajana, jonka kautta kansallistunto, itseku»»nioitus ja oikeudenmukaiset suhteet keisarikui»- nan muitten osien mälillä kokoa- mat. (Kättentap. oik. ja osaksi kesk.). Seuraama istunto »naanan- taina. Kesäk. 6 p.j Duuman päimäistunnoss, jossa puhetta johti Molkonskij, jat- lettiin Suomea koskeman lakiehdo- tuksen käsittelyä. S o k o l o m 2 progressiivisen puolueen nimessä osotri lakiehdo- tuksen käsiteltämäksi jättämisen ta- mattoman kiireellisyyden ja huo- mautti, ettei sen puolesta esitetty perussyy, Menäjän maltakunnan itsetunto ja kansallisuuden kehitys, kestä armostelua. Hän marottaa duumaa lakiehdotuksen hymäksymi- sestä johtumista määrällisistä seu- rauksista. (Kättentap. mas.). Tehdään ehdotus keskustelujen lyhentämisestä siten, että luette- losta poistetaan 15 puhu- j a a. Miljukom mastustaa tätä sillä, ettei kaikkia ajatusmimahduk- sia oltu kuultu. Äänestyksessä hy- mäksytään kuitenkin tehty ehdo- tus. Denisem puolustaa lakiehdo tusta ja koettaa kumota sen mas- tustajain todistukset. Hän lopet- taa puheensa makuuttamalla, että Menäjä pitää Suomea sisarenaan, mutta siitä huolimatta ei Menä- jällä ole syytä unhottaa manhem- muuttaan. Jos tällainen unohta minen on moinut tapahtua huo- maamatta tai yksityisten »viran- omaistei» erehdyksestä, niin sellais- ta yhdestä Menäjän ylioikeudesta luopumista ei allekirjoita Menä- jänmaan hallitsema isäntä. Eitä ei myöskään tee nuori Menäjän! kansan eduskunta, joka on koko-! naan makuutettu siitä, että ala-.' »naisten yhteys on »valtakunnan \ hymin moinnin pantti ja joka tä- ten muodostaa yhden jakamatto- man Menäjän perustaen sen hor- jumattomaan tarmoon ja »voi- maan. Mäliajan kuluttua johti puhetta K u t s h k o m. R o d i t s h e m tunnin kestämäs sä puheessa armostelee pääminis- terin ja lakiehdotuksen puolusta- jäin puheita ja makmlttaa, että heidän natsionalisminsa tässä ta- pauksessa ilmenee toisei» oikeuden halmeksimisessa ja juhlallisesti an- nettujen lupauksien täyttämättö myydessä. Paljon edullisenipaa Menäjälle on omata Suomessa luja lojaalinen mäestö, joka elää sitä suojelemien lakien turmissa, kuin li»aa, joka nurisee bobrikoivi- laisen hallim»on alla ja jossa Me- näjän hallitus jo edeltäkäsin näkee »vihollisen. Puhuja panee masta- lauseen niitä numerotietoja mas taan, joita lakiehdotuksen puolta- jat omat esittäneet, ja lausuu, että usko hallitsijan sanojen järkähtä mättön»yyteen on paljon tärkeämpi kuin rahalaskut. Mitä tulee Menäjän oikeuden- tuntoon, johon lakiehdotuksen puol- tajat nojautumat, niin oi» sen jo aikoja sitte poliisihalli»»to tukahdut- tauut. Marottaen duumaa hymäk- symästä lakiehdotusta, lausuu pu- huja: „Suomi moidaan tehdä oi- keudettoinaksi, mutta Suomen kan- sallista henkeä ei moida tappaa. Oikeistolaiset tahdomat, että Suo- »ni olisi elämä, riippumaton kan- sakunta, joka uskoo oikeuteensa ja We»»äjän kansan oikeainielisyy- teen". Puhuja lopettaa kääntymällä oikeustolaisten puoleen: „ Tiedän, että kysymys on jo ennaknlta rat- kaistu ja oi» siis hyödytöntä ma kuuttaa teitä asian oikeasta lai- dasta, mutta tällainen järjestys ci moi jatkua. Te, jotka polette, Menäjän kansan oike»ldentuntoa, ivedätte sitä kalteivaa pintaa alas häpeään, onnettomuuteen!" (Ro- ditshe»vin puheen loppupuolella kuuluu puhetta oikeistolaistei» kes kuudesta ja huutoja: Riittää, tunti on kulunut! Kättentap. mas.). Ts h eids e lausuu, että mainit- tu lakiehdotus keskustan ja halli- tuksen puhujan» sanojen mukaai» hämittää Menäjän konstitutsionii», ja he haluamat tehdä samoin Suo- men konstitutsionii» kanssa, mutta Maklakom pyrkii oleellisesti siihen, että Suomei» konstitutsioni tuhot taisiin perustuslaillista tietä. Tur- haan maltiosihteeri Stolypin pu- hui, että suomalaiset rikastumat »venäläisten kustannuksella. MeU däu talonpoikaisiväestömme käsit tää, että hallituksen intendenttien ja lahjainottajain »)lläpito »naksaa sille paljon enemmän kui»» Suomi, käsittää, että Suomen kansa tä- hän saakka on ollut omien kohta- lojensa seppä ja »vaatii, että »ne»- dän ka»»salaisoikeutemme on ase- tettaiva Suomen kansalaisoikeuk- sien tasalle eikä päinmastoin. Puhuja moittii Anrepiä, joka hylkäsi toisrotuislen rakkauden, »vaatii heittä kunnioitusta ja un- Hotti, että ennenkuii» moidaan maa- tia kunnioitusta toisella on mält- tämätöntä kunnioittaa itseään eikä teeskennellä toisrotuisille, jotka ei- »vät käsitä sukulaisuuttaau puhdas- meriseeu Menäjään. Toisrotuiset rakastamat Menäjää, »nutta Me- näjällä on Herzeneitä, Tshernisem- skijäja Plehanomia. (Purishkemitsh paikaltaan: Akitta Markomeja, Purishkemitshejä ja Tsheidejä We- »»äjällä ei ole!) Toisrotuiset rakas- tamat menäläistä järjestelinää, joka on antanut Tolstoin, Turgen- jemin ja Gribojedoivin ja kasmat- tanut Menäjän köyhälistön, teidän haudankaimajanne jäntemän kä- den, (kättentap. »vas.) tuntien sen hetken läheisyyden, jolloinka kaikki tyydymättömät ainekset Suomessa sanomat teille ja^ teidän hallttuk- sellenne: Pois kädet Suomen ma- paudesta! ja Suoinessa lausumat sos.-demokratit Suomen puoleen kääntyen; Terme mapaa Suomi, terme mapaa Suomen kansa, alas raakalaiset, raakalaispolitiikka! (Kättentap. mas.) P u r i s h k e m i t s h laumu, ettei moi muuttaa todistuksilla kahden »vastakkaisen ryhmän »nielipiteitä. Mielipiteitten harhaileminen ai- noastaan hämmentää totuutta, »nutta tämä on totuus: Menäjä tarmitsee lemollisen Pietarin edus- tan. Tästä totuudesta on Menä- jän kansallisen yleisen mielipiteen lähdettämä ja sen ilmaisijana tu- lee olla Menäjän kansallinen duu- ma, jos se tahtoo olla kansallisten ihanteitten kannattajana. Persoo- nallille»» ja »valtiollinen etiikka ei- mät la»»kea yhteen. Heikon täyty») alistua moimakkaamman alle; ellei suosiolla, niin moimalla hänet sii- hen pakotetaan. Historiaa eimät sanele nyt yksityiset henkilöt ja hal- litsijat, maan kansojen etujen ja tulemaisten rotujen etujeu yhteen-- törmäykset. Meidän onnettomuu-I temme on siinä, ettei meillä ole! hallitusjärjestelinää ratamaita * »varten, sillä jokainen kenraaliku- mernööri edustaa hallitsijan tah- toa, maan ei mahtmvan suuren Menäjän fanfan ohjelmaa. Siitä hetkesä lähtien, jolloin ei enää ole Bobrikossin, Obolenskin, t^erardin tai Seynin politiikkaa, maan me- näläinei» politiikka, jolloinla tois- rotuiset tulemat makuutetuiksi, ettei henkilön maihto oikeuta »valtio- ohjelman maihtoa, loypuivat hm- jistelut ja murhat. Mättentap. oi- kealra.) Pannen mastalauseensa ulko- n»aalaisten mastalauseita mastaa»» puhuja lausui: „Wielä minä ym- märrän Englannin mastalauseen, mutta Hollannin mastalause on jo humoristisuuden huippu. Tä- häu saakka me olemme jo tunte- neet hollantilaisen kukon, hollanti- laisen palttinan ja hollantilaisen jmiston, ja näette millainen hol- lantilainei» mastalause on! ( s Jiäm sanoen Pnrishkemitsh hitaasti repi palasiisi mastalauseen tekstin, ^»vallista »»aurua ja kättentapu- tusta oik.) Mastaten Tsheidselle, puhuja muistuttaa, että yhtähy- miu moi olla A?»«p ja »venäläi nen Aiiljulom ja juutalainen. «Kättentap. oik.) Purishkeivitsh termehtää loka- kuulaisten kansallista innostustus- ta ja kehottaa heitä olemaan tu- kahuttamatta tätä korkeata, puh- dasta ja jaloa tunnetta. Ja py- kälittäin sitte»» käsitellen Menäjän historiaa kehottaa heitä mahmista- maan sinetillään seuraamat sa- nat, 5ieisari Stikolai II:sen halli- tuskaudeu tunnusmerkkinä oli se- paratististen moimien ilnienemi- nen menäläisissä rajamaissa, su- rullinen sola, joka menetettiin al- haisten, Menäjän yleisen elämän kukkuloille kohonneiden ainesten, lahjojen ottamisen, turmeluksen ja petoksen takia, jotka rehottimat sotajoukkoja kaukaiseen itään lä- hetettäessä. Tämä sota johti kan- salliseen itsetunnon kohoamiseen, liitti yhteen Menäjän intelligensin kansan kanssa, joiden »välillä sii- hen saakka oli ollut kuilu. Sota johti siihen, että Menäjän raja- maiden pyrkimykset herpautti Me- jän hallituksen mahtaiva tahto, joka löysi itsellensä tuen eduskun- talaitoksista, jotka H. M. Keisari oli sille lahjoittanut itsemaltiaasta tahdostaan, ja Menäjä kulkee toi- meenpantujen uudistusten aivulla eteenpäin edistyksen ja kehityksen tietä. Lopuksi puhuja lausui, että kä- silläolema kysymys meidän mal- tiollisen selmänälöisyytemine tut- kiulo. Lähin tulemaisuus on osot- tama, olemmeko me kelmolliset saattamaan Suomea koskeman lakiehdotuksen päätökseen. Joka tapauksessa täytyy meidän luot- taa Suomessa oleman Menäjän armeijan kansalliseen itsetuntoon ja »valmiuteeu täyttämään mel- ivallisuutensa Menäjän itseivaltiaan ensi maatimuksesta. (Jatkumaa kättentap. oik.) Kreimi Bobrinski 1 huo- mautti sanomalehdissä olleesta senaattori Mechelinin ohjelmasta, jossa tämä lausuu, eitä jos Me näjän hallituksen politiikka Suo- inessa olisi miisas, niin Menäjällä olisi 18,000-miehinen suomalai- nen arineija, ja lausuu, että tä- imin takia ei pidä olla pahoillaan, sillä jos kapina syntyy, niin nämä 18,000 miestä moisimat liittyä kapinaan. Mutta tätä ei tarmitse pelätä, kuten sananlasku sanoo: lakeilla lyömme teidät takaisin. Lopetettuaan keskustelun Suomea koskemasta lakiehdotuksesta hy- mälsyi duuma 19 pientä laki- ehdotusta. Klo G,15 täytyi lopettaa istun to, kun laillista määrää edusta- jia ei ollut saapuivilla. Seuraama istunto alkoi klo 9 illalla. Yleisiä uutisia, Mcrettmittallstrerkikuunat. Luotsi- ja majakkalaitoksen yli- hallitus on kauppa- ja teollisuus- toimituskunnalle ilmoittanut ja ehdottanut, että merenmiitausret- keilyt tänä toimintakautena jär- jestettäisiiu siten, että Saimaan mesistön retkikuntaan kuuluisiivat luotnlaitoksen luut- nautti E. M. Aberg päällikkönä, merikapteeni F. E. Roos, sisäjär- milaimuri P. ^liäihä ja teknikko A. Sten. Kuopio» ruotsalaincu poika- ja tyttölyseo» Senaatti oxt päättänyt että Kuopion ruotsalaisen poika- ja tyttölyseon maltioapu on luokka luokalta lakkautettama. Senaatin päätös on aiheutunut koulun mä- häisestä oppilaslumusta. Eri luokilla nousee oppilasluku < —13. Suomen asia nykyi sessä lvaiheessaan. Näitten päitvien dumna-istun- tojen johdosta. Menäjän ministerineumoSlon malmistama lakiehdotus yleismal- taku»»uallista lainsäädäntöä koske massa asiassa on ollut jo kolmena päimänä keisarikunnan kansanedus- tuslaitoksen, maltakuunandnninan, käsiteltämänä. Huolimatta siitä, etiä inaatam- me ja kansaamnie koillaan »viha- mielisellä ameksella duumassa on puolellaan taattu enemmistö ja käsittelyn tulos siteu jo ennakolta tunnettu, kohdistuu näinä päimi- nä maassamme kaikkien kansalais- ten huomio duuman Suomen a- sian käsittelyyn. Eikä tämä kysy- mys herätä suunnatonta mielen- kiintoa yksinomaan Suomessa, maan laajalti ulkomaillakin. Sel- mimmin kumastuu täinä mielen- kiinto, tämä lämmin myötätunto pienen maan oikeuksia kohtaan niistä lukuisista adresseista jakit- jelmistä, joita useimpam Europan simistysmaitten jäsenet ja oikeus- oppineet omat duumalle läheltä- neet. ja joissa duumaa kehoitetaau kansainmäliseu oikeuden nimessä karttamaan maamme perustuslain mukaisten oikeuksien tuhoamista. — Saattaa arrvata, että laajat, simistyneet ja oikeutta rakastamat piirit koko Europassa nyt odotta- ivat tamattomalla jännityksellä duuinan päätöstä Suomen kys»i- myksessä. — Ihmekö siis, että näitten päi- mäin huoinio meidän maassa on kokonaan kohdistunut Menäjän kansanedustuslaitokseen. Onhan Zuomen suurmaltiollinen kysymys nykyisessä maiheessaan lähempänä ratkaisuaan kuin koskaan ennen. Mutta minkälaista ratkaisua . . ! Jos, kuten »varmalta näyttää, mi- nisterineumostoi» lakiehdotus me- nee läpi sellaisenaan tai mähäisillä muutoksilla, ei »naamme maltiol- lifestä itsehallinnosta jää mitään jälelle, ja symälle kansamme stsäi- seenkin elämään tunkee ehdotettu laki hämittämän »vaikutuksensa:' meidän koululaitoksemme, meidän ichdistymis-, kokoontumis- ja lau- suntoivapautemme, inonia muita maamme sisäisiä asioita mainitse- malta, joutumat silloiu marmuu- delle turmiollisten muutosten alai- siksi. Odottaessaan duuman päätöstä on kansamme siten näinä päiminä samallaisessa asemassa kuin miat- tomasti syytetty, joka jo ennen tuomion julistamista tietää mikä' rangaistus haitta odottaa. Suo mei» kansan kylmämerisyys ja järkkymätön usko asiansa lopulli- seen moittoon, saa»vutettakoo»»pa tämä »voitto sitte maikka masta armaamattoman pitkien ajanjakso- jen kuluttua — nämä kaksi mei dän kansallisominaisuuttamme il- menemät näinä ratkaisun hetkinä selmemmin kuin pitkiin aikoihin.! Enemmän kuin tämä painosta- ma, tuskallisen hiljainen odotus, jännittää kansalaisten mieliä näit ten päimäin duuma-istuntoja seu- ralessa se tapa, millä meille mi- hamieliset duuma-edustajat esim- tymät. Mikäli komin supistetuista ja »vaillinaisista dumna-selostuk- sista moi päättää, on asian käsit- tely tähän asti tosin on mennyt yleensä rauhallisesti: meluisia mä- likohtauksia ei ole sattunut: useit- ten edustajain esiintymine»» on ol- lut tamallista hillitympää. Mah- dollisesti on tämän maikuttanut lieto siitä, että koko simistyneen Europan silmät paroillaan mar- lioimat Taurian palatsia . . . Mutta hallitusta kannattamain d uit m a-edustaj ain esiinty minen Suomen asiassa herättää kuite»»- tiu huomiota piutapuolisuudellaau ja tosiasiani kiertelemisellä — sa nalla sanoen onttoudellaan. Aina kun mastustuspuolueisiin kuulumat edustajat Miljukom, Jefremom, Gegetshkori j. n. e. esiintymät, »ve- toamat he joka kerta todistuskap- paleisiin, historiallisiin asiakirjoi- hin, hallitsijamakuutuksiiu j. n. e. Kun sitä »vastoin hallituspuolueit- teu jäsenet esiintymät, »»iin he — pääministeristä alkaen — melkein poikkeuksetta simuuttamat nämä si- toivat todistuskappaleet puhuen main ylimalkaisesti „»valtakunnan eduista", „menäläisen oikeudentun- non maatimuksista", «suomalais- ten mihamielisyydestä" ja niuuta samaan suuntaan. Tämä seikka seliveminin kuin mikään muu näyt- tää, kummalla puolella on lahjo- maton oikeus. CO i CO & 3 MMI CO ©3* 53" &9 I £ä3 Sa" S3" saa ma gp m SÄ» CO Joensuusta ja likitienoolta.» Rakemmspiirustukset. Läänin kmvernööri on t. k. 4 pnä antamallaan päätöksellä non- datettamaksi mahmistannt poliisi- konstaapeli Juho Päimärinnan rakennuspiirustuks et uutisraken- nusta »varten tontille n:o 4 kort- telissa 17 Joensuun kaupungissa. Samana päimänä antamallaan päätöksellä ei läänin kumernööri ole katsonut moimansa mahmis- tusta myöntää neitti Onni Holm- strömin lisä- ja muutosrakennus- piirustuksille tontilla n:o 1 kort- telissa 67. 5iirja»pitokursien Päättäjäiset. Joensuun käsityö- ja tehdas- yhdistys toimeenpani tämän ke- mään kuluessa ammattilaisten tarpeisiin somellutetun kirjanpito- kurssin kauppias I. Hakkaraisen johdolla. Kurssit käsittimät 36 tuntia ja osanottajia oli 35, jois- ta 22 seurasi kurssien loppuun asti. Mihkoista ja osanottajain mielenkiinnosta päättäen tulokset olimat oikein tyydyttämät. Lauantaina kurssilaiset kokoon- tuimat herra A. M. Koimulan kesähumilaan Linnunniemelle »vaa- tiinattomille päättäjäisille, joissa nautittiin teetä ja illallinen. Isän- tä lausui osanottajat terivetulleiksi ja puuseppä E. Sorjonen piti lämpimän puheen, kiittäen kurs sien toimeenpanijoita ja johtajaa. Kurssit olimat ammattilaisten kes- B u L- < -i VZ v? o" Ui sr CO v» £ 23" < p v- Si ■ pz O a 3" & v»