l.suvzni.m'' elokuun 27 pmA SA7KKUkj7A ^:s SS — lWI !! XS5VI DpöriZ jz ^Z8V! ISYDM seks MD8MSSM y. m. pgpsrikAiippasn kuuluvss ts- v^ras iislvalls vtto ävSklÄM fSDZnjtZuxaZts V5i6!!^AtlI 1^. NytzlUN skllSSttl ja Illllllllllllt llslllt. Hämmästyen on marmaan jokai nen lukenut selostuksen senaatin ta lousosaston marapLheenjohtajan, ken raali Markomin lausunnosta Birsh. MedomoSlin kirjeenmaihtajalle maam, ms anoisi ja nykyisen senaatin slch tautumisesla niihin. Hämmästystä ne omat herättäneet ei ainoastaan täällä, maan lautta maan sekä joh taivieu Valtio- ja Virkamiespiireissä että Varsinaisen kansan keskuudessa. E.kä U)!»e: onyan tuo lausunto liZNZemmin soroaksemme — kaikessa omaperäisyydessään niin lohduton, et ä se, täydellisenä senaatin talous osaston kanaan ilmaisuna, on omiaan synnyttämään jokaisen rinnassa tus laisen, sanomattoman masentaman tietoisuud-n siitä, että täällä ollaan ehditty jo n:iii pitkälle, että ko Limaisen hallliutsen esimies on katso nut lvoimansa suuunmrnalla kylmä Verisyvdellä uhmata koko kansaa, mieläpä ylpeillen siitä, ettei nauti edustamansa kansan luottamusta. Mutta kenraali Marko w ei ole tyy tynyt yksinomoan merkitsemään senaa tin kantaa maamme ostoihin nähden; hän on asettunut historioitsijaksikin ja puo'ueo!cjm erikoistuntijaksi. Ja tämänkin naikin tehtämän — routa maosien aikaiscn senaatin ja susma- laisen puolueen armaLtelun — suo riitaa hän hänelle o»'.inaisella tawc-La, Värittää oma.? mielensä Niukaisesti, koettaen menneissä oivissa löytää edes näennäistä tukea kuulumattomalle kannalleen. Lausuttvaan ensin, miten masenta wan renkutuksen hra Markomin pal- jaotukset yleensä omat tehneet jokai sen suomela see-', onkin puolueemme pää-äänenka'nattaja osoittanut, mikä armo Marko min tiedoilla ja lausun nalla näihin asioihin nähden on. Uuli Suometar kirjoittaa: „Hän (Markon») armelee, näet, etiä se, etupäässä suomalaisen puoluein kailvall^ o'cwista miehistä kok?on- pantu ssnaatti, joka muodosti Suo men !otis?aise!! halliiuk^en takamuo- sisn «saltinLisen ristiriidan aikana, muka suhteessaan kansaamme ja sen nukseen o-i suunnilleen samassa asemassa luin se, jonka esi-niehmä hra Markom nyt on. On kyliä ym- märrettäwää, että hra kenraali katsoo mahdolliseksi heittää estin moisen wäit- teen kuin yleises i tunnetun riidatto man tosiasian. Hänenkin tietolähtee nään noista ajoista ja silloisista oloista omat tietystikin olleet ne kun niattomuudet, joita ruotsinmielisen armoison yleisömme yhtä arivoisat äänenkonnattajatsuomenkielisineamus. tajinc<n silloin ja senMeen omat kaikiH'a mc -kd .DsiSs-z äänilajeissa ke tona ja utt.na syy'äneet n. s. r iuo- Vaasien senaattia maStaan. Mutta on syytä ilmoittaa hr^: marapuh .en- johtajalle: että jos noilla, Vanhaan puoluemihaan verustumilla kunniatto muuksilla olilin saatu suurcen, kuka- tiesi suurempaan osaai kansaamme syntynään sywä epäluulo, eMuetta- Vortt! kirj;?. 29. Marioni-Haastattelun jok,- dosla. — Smkeatz mädän- näisyyttä. Lapset suoma lcnseea kansakouluun! Senaulin Varapuheenjohtaja, hr^ Mirkom on erään Venäläisen lehden haastattelijalle lausunut ajatuksia maamme asioista, puhuen senaatista, ylimääräisistä waltiopäiwisto, sstilas- rasitusten korivauksen maksusta, ve näläisten oikeuksista Suomessa, edus kunnan hajotuksen mahdollisuudesta, ja hallituksen w v taiseSta ohjelmasta. Mitä hän ni hin nähden antaa tietää on lyhyesti sanottuna, et!ä uutta hallitusjärjestelmää aiotaan to teuttaa ja itschallinio-oikeutemme kai kessa syrjäyttää. Se on selloi?ta, joka on ennestään kylläkin t edetty. Huomiota niihin nähden herättää ainoastaan se häi käilemätön ilkunta, jolla hra Markom kaikota nois'.a asioista, oikeuksiemme rnÄämiseLtä ja meisti suomalaisista P^h'-U Hämmöstnttäminlä hra Markomin lausunnossa on se osa, jossa hän ilmoiitaa olemansa samoin kuin nykyisen senaatin pääosa, täyiin yhteistunleinen Venäläisten oi^euk- siemme riistäjien kanssa. ma?, jopa kiihkoisa iviha niitä suo- inulaisia miemä kohtaan, jotka ken raali Bi.chrik')win aikana olirvat otta neet kantaakseen Suomen senaatin raskasta taakkaa, nämä miehet oliwat isänmaallisia Suomen miehiä, jotka toi:->uvat suomalaisen isänn>aanrak- kaut-itsa käskystä ja sen ohjaamina, niinkuin heidän käsityksensä w^!wolli- suudestaan maansa ja kansansa etua kohtacm Vaati. Ja he toinnwat, ei niinkuin nykyinen senaatti, edistääk seen, Ivaan mikäli se heille suinkin m.hdollista cli, estääkseen sitä hälvi- tiMä, j'ka oli silloisenkin järjestel- män ohjelmana. Jollei heillä ollut kaan koko kansamme luottamusta, oli täällä kuitenkin Valtaama osa suo malaisi kausaa, joka heihin luotti ja kykynsä mukaan heidän isänmaallista pyrintöänsä kannatti. Sen kannatuksen antoi heille, niin kuin hra varapuheenjohtajalle sitten kin näyttää oleman tunnettua, tä män maan wanha suomalainen puo lue". Suomalaisen puolueen suhtautumi sesta hallituskysymykseen, josta Mar kon on lausunut että „n?anha suo. malmnen puolue" todennäköisesti nyt- k-n mielellään otta'.si haltuunsa senaa tin, ja että syy, miksi puoluetta ei senaatissa nykyään ole, on main se, etttsi sitä sinne huzuta, lausuu U. S.: „Kenticn me taaskin saamme hra marapuheenjohtajclls ilmoittaa: että Suomcn manhassa kansallisessa puo lueess.; kyllä kauhulla on ajateltu sitä päin?äa, jolloin senlaatuiset miehet, joita hra Varapuheenjohtaja nyt awo naisesti on ilmoittanut oleVansa, ot taisimat Suomen kotimaisen hallitub sen käsiinsä, koZka siellä hywin on tiedetty, kuir.ka suurta onnettomuutta tämä maallemme tietää; että tämä puolue onkin nyt ja ainakin kymmen kunta rvuotta tehnyt mitä se on n?oi nut e^ääkscen maamme asioita me nemässä sille kannolle, että m. m. Suomen senaatin osaksi tulisi tuollai nen kohtalo; mutta että, sitienkun tästä pyrinnöstä huolimatta toiset wo!mat omat johtaneet asiat siihen missä ne nyt omat, suomalaisen puo- lmen täytyy ainoastaan surulla to dentaa, ettei sillä nykyään olisi, maikka tilaisuutta sille kuinka tarjottaisiin, mitään mahdollisuutta asettamalla michl-lsä senaattiin tehdä maallemme niitä palmeluksia, joita tämä maa nykuään kaipaa. Mitä näin ollen merkitsee hra wa- rapuheinjohtajan puhe siitä, että muka suomalainen puolue, »säilyttääkseen arivoaan maassa (!) koettaa osottaa, etteivät kaikki puolueen suhteet halli- tukseen Melä ole ka.kenneet" (!) j. r. e., se on meille suorastaan käsittä- m^tZntä. Mutia mitä hra senaattori tarkoitwn?!kis!,suomalaiskllapuolueella on luullaisemme kuiienkin itsellään se warma Vakaumus, että sen tulee Vastedes niinkuin tähänkin c.s'i py syä nsfollisena Valtiollisille periaat teilleen ja että, jos se näin menette lee, Mä edelleen on olewa painama mer'u.-i'sensä isänmaan kohtaloiden maistamiselle. Arwel?mme, - että hra ,e-.aa:tcri ky^ä on saawa wielä monta tilaisuutta hemaita, missä m5äris räin ollen suomalaisen puo lueen osa maltiollisessa eiämässämine on lopussa". Lapuksi lausuu lehti, tarkast^ssaan hra Varapuheenjohtajan lausuntoa kansamme suhtautumisesta uuteen n. s. maltakunnanlainsäödäntöön, joka tahtoo tehdä lopun koko erikoisesta elämästämme, hallituksen Vakaista aikomuksista aina pitää huoli siuä, että sotilasmiljoonat täällä iöhteroät, et-ei m i ?Stä1, euä kyyr.illisyys-s.,uo !u?s? piieleea kaikkea täiä lukiessa. „Sc>.mcin t.tikess.: siinä, mitä hra se- n.-atto,.i suvaitsee puhua tuolta tun- ne-utt^ pMsipQseknn lannalta: kuinko „wäes!ö" kyllä tyyntyy ja taipuu, kunhan sillä maan on sellainen „j^r- jeSty5", et!ä se nioipi, matsa täynnä, rauhassa ansaita rahaa. On waS- Hän iimoittaa siis meiLä oleman „kotim >isen hallituksen", joka itsetie- toiseZti ja myötUuntoisella harras- tuksella on mukana maamme sisälli sen itsenäisyyden iuhoamistyössä. Sellainen meillä nyt siis on halli tus esimiehineen. Man tekee niin perin surulliseksi se, että sen jäsenet omat sontyveräitaän suomalaisia, muita sii:ä huolimatta niin hartaita maatamme kohtaan suunnattujen sor- tc>!o!menpiteiden kannattajia, että syn nynnäisten Venäläisten olisi mahdo ton siinä suhteessa heidän kanssaan kilxailla. Walit'aa täytyy, että maamme ko» tima sen hallituspöydän takana tuol laiset miehet istumat. Erityisesti on suomenmielisillä aihetta näin tehdä, koskapa heidän tahollaan pitkin aikaa kaikin keinoin koetettiin estää aseman muodostumista tälle kannalle. He eiioät sitä Voineet e?tää, muut eimät aina tahtoneetkaan sitä tehdä, jz niin meidän nyt täy!yy hallitus- miehinämme nähdä miehiä, jotka ilk kuen kerskuwat yhteistuntoisuudestaan oikeuksiemme hänittäjäin kanssa. Äiuo kansiimme kokemat surulliset sortovuodet jät'.iwät jälkeensä muu- tumia ilmiöitä, joita ei aikaisempina cikoina ollut kansassamme huomatta- n-issa ja kaikkein Vähimmin silloisessa sanomalehdistössämme. Kun ennen noita surullisia Vuosia, jommoisten kynnyksellä kansamme taaskin rikkiremittynä seisoo, tcpahtui tenmielistä kajota moisiin mataluuk siin. Ne omat kaikkina aikoina olleet sen ihmislajin Valtiollisena Vakau muksena, joka ei käsitä mitään kor keampia inhimillisiä tarpeita. Mutta niin totta kuin ihmisillä onneksi mui takin tarpeita on kuin Vatsan, niin totta omat kaikkien aikojen polisi- Valtiomlehst saaneet kokea, että hei dän ..rauhoittamiskeinonsa" eimät rauhaa tuota, ei siinäkään tapaukses sa, että ne todella olisiniat yhdis tettyinä järkähtämättömään lujuu teen, johdonmukaisuuteen ja tahtiin. Suomen Väestölle on sitäpaitsi ny kyisessä kamppailussa kysymys jota kuinkin kaikista korkeamman elämän edellytyksistä. Ja niin hywä kuin nykyisen senaatin Varapuheenjohtajan onkin kohautella olkapäitään tämän kansan Vastarinnalle, kun tuo Vasta rinta ei kuitenkaan tule pukeutumaan wäkiwaktaisuuksiin, niin hän toimot- tamasti sittenkin on saama kokea, että maailmassa on muitakin realista Voi mia kuin pistimet". Mvö-kin Helsingin Sano in a t lausuu, että siinä on hra Mar koni todellakin oikeassa, että hän ja hänen smaattinsa eimät nauti edus kunnan, ei minkään puolueen eikä minkään kansalaisryhmän puolelta tässä maassa Vähintäkään luotta musta". «Turhaan etsii Suo men senaatin Varapuheenjohtajan lau sunnosta pienintäkään Viittausta siitä, että nykyinen senaatti tekisi Vähintä kään yritystä Väistämään niitä Vaa roja, jotka maamme sisäistä itsenäi syyttä uhkaamat tai kääntämään lailli sille teille niitä msnia ehdotuksia, joita Venäjältä laitonta latua pitkin koe tetaan ajaa. Päinmastoin hän an taa ymmärtää, että hän torverineen tulee kaikesta Vastustuksesta huoli matta, suur lla ..kärftmällisyydellä ja johdonmukaisuudella" suorittamaan ne tehtävät, joita heille on annettu". Suoma l. Kansa kirjoittaa m. m.: ..Senaattori Markoni on siis äi män penaatteellisesti johdonmukai sella kannalla, kun hän käydessään laitromuusohjelmaansa toteuttamaan sanoutuu kuko s iomala-sesta yhteis kunnasta irti. Hän on yhteiskun tamme itsetietoinen Vastustaja ja Vihollinen — hänen maUunniestehtä- wa :>sZ tulee olemaan sen yhte!stun- n an järjestyksen tukehuttaminen, jonka nimellinen hallituksen johtaja hän on". Toisessa kirjoituksessaan samasta asiasta lehti sitämastoin aset tuu Markomin kannalle kai kessa, mitä hän on lausunut suo malaisesta puolueesta. Hufvudstadsbladet kir joittaa saman haastattelun johdosta, että Menöjän politiikan johtajut eilvät olisi Voineet löyiää kuuliai- simpia kätyreita, Kun senaattori M. sano?, ettei senaatti ole Velvollinen tottc.emaan mitään m".uta kuin hc.l- tusijan käskyä, niin hän unohtaa palVelewansaperu?tus!a.ll!se?sa^l^s- a, jo: k» laleji w.yöö on tctkl:awa. Sanomalehti- osuuskunnista. Ki; eäStt lienee tässä lehdessä ohi mennen lousmtu huomautus siuä, e.tä !a7 0N^Zebuosu>.skuNnai ouat laittomia, koskenut Satakunnan Sa nomiin, koskapa lehti on pannut Pen kojansa l usumoan „ihyiyirä,syy- tensä niihin". Kun kerran asia on näin joutunut keskuStelunalaisekst ja meillä täällä Porissakin ilvestyy kaksi osuuskuntien kustantamaa lehteä, mm. maassamme jotain erinomaisempao, puhuilvat sanomalehdet asiasta selloi- seraan, sekotwmatta siihen mitään asiaan kuaiumatonta. Mutta nyt owat ostat kokonaan toisin. Ies me dän päiminämme joku hen kilö antaa aihetta sanomaleh!i-uutisiin, ky.ketään tuon henkilön ja tapahtu man ympärille myöskin sellaista, joka osoittaa uskomattoman alhaista luon netta sanomalehtim!es-kunnassamme. Harvinaista nimittäin eiwät ny kyään ole uutiset, joissa sanotaan esim. että „s o s ia li st ei n luotta musmies kadonnut hoitamansa kassan kanssa", tahi „suomettare lai nen säästöpankin uskottu mies ka- maltanut säästöpankin omaisuutta" j. n. e. I Tapahtuma ja henkilö omat muu tamille sanomalehdille simuseikkoja, kun taas tuon onnettoman puoluekar- wa on pääasia! Näin pitkälle on meillä menty. Puolueparjaus rehoittaa sanomaleh dissämme kerrassaan surkeassa mää ränsä. Aiwan äskettäin on tapahtunut maassamme eräs ennen kuulumaton menettely, joka on ollut omiaan nos tamaan suuttumuksen punan jokaisen rehellisen ihmisen kaÄrvoille. Tapah tuman harminaisen häikäilemättömyy- dm olisi luullut Vaikuttaneen turmel- tureimpiinkin puoluehulluihin waka- waSti ja jättämään puolueparjaus syrjään. Mutta mitä Vielä! K chta kyynillisemmin on tapahtumaa hy- mäkseen käytetty ja Vedetty esille Satakunnan Sanomat, jota kustantaa LounaS-osuuskunta i. l. ja Sosialidemokraatti, jota kuS» tantaa Osuuskunta Kehitys r. I., niin lienee paikallaan, että yleisö, etenkin ns, jolka joutumat tai jo omat joutu neet tekemisiin tällaisten «osuuskun tien" kanssa, saa kerta kaikkiaan oi kean tiedon asian todenperäisyydestä. Katsotaanpa siis, Voidaanko Voi massa oleman osuustoimintalain mu kaan perustaa osuuskuntaa sanoma lehden julkaisemista Varten wai ei? Ei. Se on lyhyt ja selVä Vastaus osuustoimintalain sekä hengen että kirjaimen mukaan. Tosin ilmestyy maassamme useita sanomalehtiä, joita ..osuuskunnat" kustantamat ja joiden säännöt astan> omaiset kurvernöörit omat tietämättä myydessään mahmistaneet. Mutta tällaisetkin Virallisesti Vahzvistetut sanomalehtiosuuskunnat omat eittä mättömästi laittomia, niiden säännöt, jäsenkirjat y. m. muka Viralliset pa perit omat lain edessä mitään mer kitsemättömiä paperipaloja, Vailla Vähintäkään arwoa. Todistaaksemme Väitteemme, ker> rottakosn kysymyksen periaatteellisesta käsittelystä ja ratkaisusta ftnaatissa. Uudenmaan läänin kuwernöör-ltä olimat pastori A E. Candolin, no taari Kaarle Soitteli y. m. hakeneet Vahmistusta hymäksymilleen sään nöille Uusmaalainen osuuskunta i. l. nimistä perustettllVakst aiottua osuus kantaa Varten, jonka kotipaikkana tulisi olemaan Helsingin kaupunki ja toimialana Uusmaalainen-nimisen tai muun sanomalehden julkaiseminen sekä mahdollisesti kirjapainoliikkeen harjoit tammen ynnä kirjallisuuden kustanta minen ja painaminen. Antaaiallaan päätöksellä oli kumer nöSri ratkaissut asian; ja kosk'ei ..Uusmaalaisen osuuskunnan i. l." karkotuksena ollut helpottaa osallis- tensa elinkeinon harjoittamista taikka muu'oin heidän toimeentulonsa ehtvj? sentähden ja nojaten heinäkuun 10 p:nä 1901 annetun Osuustoiminta lain 1 Z:n säännöksiin on kumer-iööri hyljännyt hakemuksen. Kuvernöörin päätökseen olimat pas- tsri C mdolin, notaari Soikkeli y. m. hakeneet muutosta sen«/>tisia, Vali tuskirjelmässään huomauttaen m. m., et:S eri seuduissa maasia oli ole massa suuri joukko tällaisia osuus kuntia, joiden säännöt ou>ot tulleet asianmukaisesti ivahtvistetuiist. Malituksen johdosta Vaaditun lau sunnon ohessa on kumernööri sen jäl keen senaattiin lähettänyt hankkiman sa Pellerivo-seuran johtokunnan asias ta antaman lausunnon, jossa johto- kunta esiintuo seuraama >: M^imassa- oleman heinäkuun 10 päimänä 1901 annetun Osuustoiminta! in 1 8 sää tää, että osuuskunnan saa perustaa ..sellaisen yrityksen yhteistä toteutta mista wartcn, jonka tcirkvtuksena on helpottca osallisten elinkeinon har- j-ätta^.is.a taikka muutoin heidän toimeentulonsa khroja". Tämän lain- määräyksen sisällyksen ymmärtämi seksi iuiee ensiksikin muistaa se läy- tär.nöllinm tara)^, joka on aiheutta nut k>)ko csuuZtoimintaU^kkeen y-'ty- misen. Osuustoimintaliikkeellä on näet, samoin kuin muillakin taloudellisilla ilm ö llä, omat syynsä, se on nyky aikaisen taloudellisen kehityksen tulos. Tämä liike johtuu siitä nykyisessä yhteiskunnassa huoma tamasta ilmi- öZiä, että kauppa ja teollisuus pyrkimät yhä suuremmassa määrässä muodos tumaan suuryrityksiksi ja saattamaan yksttyisen kotitalouden sekä yleensä pitk^elSjät vdä enea^Män iiseLtään riivpuMtst ja lvaltartsa alaisiksi. Tur- matakseen itsenäisyyttään ja taiou- d^ii-ta riippumattomuuttaan näitä suuryrityksiä Vastaan hake kotitalous suojaa yhteenliittymises ä. Moidak- seen taloudessaan käyttää hylräkseen suuryritysten etuja, jättämät pikku- Viljelijät osan taloudestaan, talou- asioita, joilla ei luulisi oleman mi tään yhteyttä use tapohtuman kanssa. Tarkoitan surullisen kuuluisaa Pe kosen hynzitySjuttua. Muutamat sanomalchdet, niiden joukossa myöskin Satakunnan Sano mat, omat sosialistilehtiä matkien katso neet armolleen sopimaksi tapahtumasta kertoessaan erityisen huomattamasti mainit'', että tu? herra on entinen Uuden Auran toimittaja. Ja lienee kin siinä perää, mutta siitä ajasta on jo noin parikymmentä muotta ku lunut. Mutta näin ollen ymmär tänee jokainen tämän seikan esillewe- tämisen kataluuden. Onhan sillä Vuosikymmenien takaisella asialla tahdottu uskotella, että mies muka kuuluisi suomalaiseen puolueeseen ja siten koetettu päästä alhaista par- jaushalua tyydyttämään. Pekosen puoluekarma on kuitenkin todellisuudessa aiman päin Vastainen. Ei nimittäin pitäisi..perustuslail- listen" sanomalehtien lukijoille olla tuntematonta, että tuo samainen mies, sortomuosten ensi hetkestä liittyi „pe- rustuslaillisim" ja oli leirin suukaim- pia Nrjö-Koskis-ivainajan häpäisi jöitä. Ja silloin heille suorittamas taan alhaisesta pal-veluksesta sai osak seen koko ..perustuslaillisen" sanoma- lehti-kuoron yhteisen ylistyksen. Mutia tämäkään yhteistyö ei Vie lä riitä. Se on ulottunut paljon sy- «vemmälle. Julkisuudessa tiedetiänee, että sa mainen herra Pekonen nojautui tuossa hywitys-waatimuksessaan siihen teensä kuulumista tehtämistä yhtei sesti suoritettamiksi, siten turmatak seen ja woimistuttaakseen sitä osaa taloudestaan, joka yhä edelleenkin jää heidän yksityisesti hoidettamakseen Juuri tällaisia yhteisiä yrityksiä war ten osuuskuntamuoto on alkuaan syn tynyt ja sentapaista yhteisiä yrityksiä edellämainittu lainpaikkakin tarkottaa Osuuskunnan karkotuksena tulee näin muodoin olla jäsentensä talouden edis tammen ja sen kautta heidän toimeen tulonsa ehtojen helpottaminen, siten että osalliset jättämät talouteensa kuu lumia tehtämiä tai muutoin talou dellisia yrityksiä yhteisesti suoritetta miksi, Toisin sanoen: osuuskunta pal- Velee taloudellisia tarkotusperiä, sen tarkotuksena on taloudellisten etujen hankkiminen jäsenilleen. Sellaisten yhteisten yritysten to teuttamista marten, jotka eimät ole tarkotetut tuottamaan osallisilleen suo ranaisia taloudellisia etuja, ei osuus, kuntaa woimassaolewan lain mukaan woi perustaa. Tästä seuraa, että sellaista yrityksiä, jotka omat tosin tarkotetut tekemään osalliset hankinta- kvkyisemmiksi, mutta ei taloudellisten yritysten yhteisellä toteuttamisella ja siten Välittömästi Vaikuttamalla osat listen elinkeinoon tai talouteen, maan aatteellista tietä, ei woi muodostaa osuuskunnaksi. Sen Vuoksi ei ole kaan lainmukaista perustaa osuus, kuntaa esim. simistys- tahi kc.nsan> malistustarkotusten toteuttamiseksi. Osuustoimintalain 1 H:Ssä sääde, tään, että osuuskunnan tulee tarkot> taa ..osallistensa" elinkeinon harjoit- tamisen tai muuten heidän toimeen, tulonsa ehtojen helpottamista. Osuus kunnan lähimpänä silmämääränä tu lee näin muodoin olla taloudellisten etujen hankkiminen omille jäsenilleen Sen Vuoksi ei olekaan lainmukaista perustaa osuuskuntaa sellaisen yri tyksen toteuttamiseksi, jonka tarkotuk sena ei ole oma apu, waan jota etu päässä käyttämät hyödykseen muut kuin osuuskunnan jäsenet. Si!äwas toin moi osuuskunta kyllä, paitsi omille jäsenilleen, sen ohella tuottaa etuja osuuskuntaan kuulumattomille, kin. Jos nyt, esitettyämme nämä yleiset näkökohdat, käymme tarkasta maan, onko sellaisen sanomalehden kustantaminen, joka on aiottu lemiS- mään mitä laajimpiin piireihin, sel lainen yritys, että sen toteuttamiseksi moi, sen mukaisesti kuin edellä on sanottu, VZimaSsaolenian lain mu kaan osuuskunnan perustaa, niin on johtokunnan mielestä ensiksikin huo, mioonotettamo, että sanomalehtiosuus, kunta ei, ainakaan kaikkein useimmis sa tapauksissa, cja suorastaan talou dellisia, waan simistyksell.siä tarko tusperiä. Totta kyllä on, kuten nyt kysymyksessä olsivan osuuskunnan perustajat senaattiin jättämässään ivalituslirjelmässään huomauttomat, että sanomalehti meidän aikanamme on enemmän tai Vähemmän Välitä mälön useimmille kansalaisille, mutta yhtä totta o?', että sellmsen sanoma lehticsuuskunr.an, kuin nyt ky?ymy5 scsjä oleman, tariotutftna ei ole suo rmaisesti Vaikuttaa jäsentensä talou Leen ja sikn suoranaisesti helpottaa heidän elinkeinon harjoittamistaan tai muuten nyt puheenaoleman osuus kunnon perus tajain Väitteellä, että sanomalehtiosuuskunta helpottaa jä sentensä toimeentulon ehtoja ainakin saman Verran kuin esim. sählömaloa jäsenilleen toimittama osuuskunta, ei tässä yhteydessä ole mitään merki tystä, sillä huomattama on, eitä säh kö-valon tai muunlaisen Valaistuksen hankkiminen on suoranaisesti sen saa- jain klousturpeita, eikä, kuten sano- malcbdin tilaaminen, tyydy.ä etu- päässä ihmisten henkisiä tcrpeta. SanomolebtiosuuSkanta ei myöskään, ainakaan siinä mucdassa kuin nyt kysymyksessä olema, ole aiottu tyy dyttämään etupäässä omien jäsen tensä tarpeita. Päinmastoin woi Var muudella otaksua, että Verrattain poikkeuslakiin, jonka „perus- tuslaillisista perustuslaillisin" Mtche- linin senaatti sai aikaan ja jouka urvulla sitte Viroistaan kartoitettiin kaitki ne, jotka Vakaumustaan seura ten koettimat Vaikeissakin oloissa Pal mella kansaansa, ja jonka amulla suo ritettiin suuria summia niidenkin hy- niittämiseksi, jotka myrskyn uhatessa ehdoin tahdoin Virkapaikkansa jätti- wät tuuliajolle, saattaen monen kan salaisen omaisuuden ja kunnian ää rimmäisille Vaaroille alttiiksi. Tätä lakia on nyt Pekonen hymäk- seen käyttänyt ja sen lain nojalla saanut sen hymityksen, muka kärsi- mästään mainosta, joka loukkaa jo kaisen kansalaisen oikeudentuntoa täs sä maassa. Mutta muutenhan ei woi ollakaan, sillä olihan tuo laki syntymähetkestään saakka puolue- pyyteiden perille ajamiseksi laadittu. Sen henki oli oikeustajunta a louk kaama; ja Pekosen juttu osoittaa, että se yhä edelleenkin kykenee tekemään lailliseksi sellaisenkin, johon ei luulisi lain Varjonkaan soweltuwan. Suomalaisen puolueen mies ei Pe konen koskaan ole ollut, mutta „pe- rustuSlaillistemme" ihailun esineenä hän kyllä on aikoinaan ollut ja „pe- rustuslailliset" omat hänelle myöskin tuon hymityksen onnettoman lakinsa awulla hankkineet. Eräs ormoisa lähettäjä on minulle jättänyt tämän jälkeen seuraaman pieni osa sanomalehden tilaajista tu lisi liittymään osuuskunnan jäseniksi. Sanomalehti, jotta sen kustantaminen käy päinsä, edellyttää useita tuhansia henkilöitä käsittämää tilaajamäärää, mikä tarralllseZti on hymin maihtele- mainen ja muuttuu mähän Väliä. Iksi tilaa lehden kokonaiseksi Vuo deksi, toinen Vain muutamaksi kuu deksi, kokonaan katsomatta siihen, onko hän osuuskunnan jäsen wai eikö. Näin ollen ei woi olla puhettakaan siitä, että osuuskunnan tarkotuksena edes Vähäisessäkään määrässä olisi oma apu, ja että osuuskunta pääasiallisesti tarkottaa omien jäsentensä tarpeiden tyydyttämistä. Woisi tosin ajatella sellaistakin sanomalehtiosuuskuntaa, joka tosiaankin tarkattaisi jäsentenpä elinkeinon harjoittamisen tai muuten he dän toimeentulonsa ehtojen helpot tamista. Mutta osuuskunnan jäse ninä ei silloin olisi suurempi toi pie nempi joukko kansalaista, jotka omak- sumainsa aatteiden lemittämiseksi pe rustamat oman äänenkannattajan, maan sanomalehtityömiehiä, h-uki- löitä, jotka ammattinaan harjoittamat kirjapaino- tai sanomalehtityötä ja tämän elinkeinonsa harjoittamisen hel pottamiseksi liittymät yhteen, muo- dastaen osuuskunnan. Mutia mis tään sellaisesta ei nyt puheenaole- massa tapauksessa ole kysymys. Kaiken sen nojalla, mitä edcllä on esitetty, ei johtokunta puolestaan Voi nut tulla muuhun johtopäätökseen kuin siihen, että sellainen sanomc- lehtiosuuskunta kuin nyt kysymyksessä olema ei karkottanut helpottaa osallis ten elinkeinon harjoittamista taikka muutoin heidän toimeentulonsa eh toja, ja että siis osuuskunnan perus taminen tällaista yritystä »varten ei ollut moimassaoleivan Osyustoiminta- lain mukaista. Antamallaan päätöksellä VahVisti senaatti yksimielisesti kuvernöörin yllämainitun hylkäämän päätöksen, ja näin antoi asiassa tärkeän ennakko päätöksen, josta muillekin kuin Sata kunnan Sanomain Penkojalle pitäisi käydä selVille, että sanomalehtiosuus kunnat omat laittomia ja sellaisina siis hajoitettamat. Mis mt» U«de»maa»lää«ia?»wer- »öSri» wirka. Korkeimmassa paikassa tapahtu neessa esittelyssä on Uudenmaan lää nin kumernööri Mox Aifchanille myön netty pyytämänsä iv rkaero se'ä sa malla määrätty Uudenmaan läänin kulvernööriksi waltioneuwos Eugra f Nyman. Z- ,?arnsl» ix I «z x»?!- I. E«r:!imali: 8. Puh. 484. ^>b«aoitiudenaot>:nn '' ja Ho.i.'isikeuden- ka?i<-k'-n «».nnijoki. Mi'ä sekaisiin henkilöihin tu'ee, eiwät ole Valtionrautateitten pie luksessa, niin riippuu hc lnn o-uu- tensa mapaapiletteihin määrä- yksistä, joita senaatti kussakin r,!:i- tyisiapouksessa kulloinkin antaa. Mitä erikoisesti tulee sähkölennätinpääll lör. kjrjelniään, niin omat maa- ja k^u- ?unkipoiiisit, tnt?inwwirö?.omaiset ja papit, lukuunottamalta fa-,r- naajia, mailla oikeutta Vapaisiin mat koihin Valtionrautateillä, jot,'! mastoin rau!atiesantarm:s oon kuuluivat vir kailijat om^t oikeutettuja saianaan itselleen ja talonmäellcen wapaapilet- teji erityiftsli säädettyjen peruSteidm mukaan. Sitä paitsi on rau-ati.h l- tiluksen nyt Voimassa olemassa johto säännössä jäännös siitä, e.tä pää- tireh öZri tai hänen poissa ollessaan hänen w!rk>nsa h.?itaj>?, ^e-i mier it ten rautsteit'en tai muitten Uinune-! laitosten mkkamiehille, jos ra»ta'.i!«! hallitus on liikeasioissa näitte.: tcSlen kasss-a, antaa s-Uu-.uaista n-a vaapilettejä seka n?oi rautati-hallitus mii roitten rautatein ie.» tai !!uii..ien liikenne laitosten t-nsia 5-acht a kor keintaan pilettejä. Vuoden kcz!ä-«iä w> paa- T»«li p5sz»i«<jä !'o>-ju?k> Senaatti on 4 ä Inellä 2 '.vastaan väätlaiiy: puoltaa R n.skan konsulin esitystä, että tulli pienikä konjakkipulloista laskettaisiin suhteelli sesti pullojen sm!r^uden mu'a ui, !i?ä, kuten tähän saakka, mäh'niäin V, lit- rcn pulloista iusritettanian tullimää- rän mukaan. Samalla päätti senaatti tehdä asiassa alistuksen k>.>r?eimpac>n paikk ian. Alaisemmin H. S ui mullan 'erto- maLime uutinen sansuota asiasta oli ennma-kainen. — Täkäläisensä Tytiäko»- ju!?sa -n? slsällnpZäiyi-.'tkmto elokuun 81 p:z«ä kello 10 a .p. U.de» niacde;: nkuiict omat syy^rviin l p:»ä iio 12 jäävällä. ^ Teunu^arit. Sortama- ia n seminaariin on oppilaiksihymä?-- ii-tcy m. m. searaaivai: !tt:e-csast-)lle: Pekka Kylako.'ki Bt»ri^rwiciltc; sekä '.lai5os-:stoll?: W e^a Kakirala Mer> karmivlta ja Anna Lahtinen Psrisia.^ Raahen semi--.at-ril- oxpil^ksi on hAMäksytty M. Ni. Haja Sohl- man, Huittisista. xejse» woimjsie!«se«- xa« peruStatva kokous oli ke5- kimiikro-iltana Toejoen W. P. K:-'. talo?a. Kun kokouksen oi- omannut hra E. Söberm '.;, maiittun puheen- ^oht.!j!i?si hra W. L-'isko ja sih'. hv- »il. Uusimuon. Koko^kftssa käytettiin I ru^sasSti puheenvuoroja ja kaikki z l'!!'-!0!.tiwv< lämpimästi sei-ra? perus- ? laiNit-t.-?. Jiseuten koek^ri-ituks^sa ^ !irioitt.?utui l-uhes 40 jäsentä. W^-- iit^nn kuralle säuntöjä lcau^aa-! 5 henk-ue» tc-itt-kunta, johsn tuliwal: I. Järivi, N. Leilko, U. Uusimuori, I, Friuian ja I. Suominen. Kon»> te.a leSkac-teke myö^ Toeioen W. P. K:n t'-.ntsa siitä, suoöiuvko se ottc- m .ic-n ieuran yhteyteensä. ..... 7)^ ^ ^ ^ - '//FM. — Auto» v:ekpiteitä« — J?»tko eugl««tilaifia s«- »om'iciztidsiehts, niiden jausossa useit-a Hu mattamia iekä m^c-seud!il'-a että L?n'oc>Sta, tulee syyekaun attu- pÄwir.ä kaynmlls Suomeen. Niin- ikään saapuu lanns lädipäikvinä kävn- ttast«stamistsi-!"'ue turneiun englantilcisen nnavsst- ' lehden, Lankonsa ilmestymän Tie LääkiMäk -llitus on väät-änyt stipendic-^ttinc. ulkomaille lähtttöä kykenesän lääkärin t-.-lt-. maan ruton ehkaisy^oiine^piterä. Z Ec no aistin toimittaja. Z 5iultayäjtää« mieitiivät eilen li Keiäiahdella e >t. kupariseppä Matti «Merivirta (Zjöström) Porasta ja hä- ' i:n vuol.sonsa, o. s. Sivanborg 0 — Oikeus wapaihi« «i-tkoi- hi« Tuome» Zvaltiourautateil- lä. Sitlenkun Pietarin posti- ja sähkölaitoksen ylihallitus ol: Suomen sähkösanomapiirikunnan päälliköltä Vaatinut tietoja Suomessa Voimassa olemista säännöksistä rauianehenkilö- kunnan ja muitten Valtion palmelu'- sessa olemain henkilöiden oikeudesta Vapaisiin matkoihin Suomen m .U- tionrautateillä ja mainittu päällikkö oli kenraalikuVernöörinkanslialta pyy tänyt tietoja asiasta, lähetti kenraali- kumernöörinkanslia asiakirjat senaatin! mäineu kirjuri L L Loe5. kulkulaitostoimituskuntaan, joka käski ! rautatiehallitusta antamaan pyydetyt'^ tiedot ja on roututieholl tus ry tem-^ ^ ^ — KoululqitoS. F.l. maisteri Wäinö Perälä on peruuttanut h. ke- muksunsa Por-n suvinal. klassillisen lyseon suon.eniielea ja h'.s.oc^an teh!c- ri^w rkaon. ^ Porin Tää^top zuki» t ir- kastajakfi on 16 hski.a^ta m^litlu insii ööri Juliu; Nordling, Porista. — U««fi hvtz:tzl zwsHuZiu KKpez»^-iMi»as — - L)tä«tyl«sdozs—ÄLo-tisait lin- jalle. W^cs^n—Po'ija:'mer--< rylai.y-.'osateyhtiö on nyi^man;-. ivuoi'- ra-.nut ruotsalaisen C 'lla, io?a tulee kulkemaan Hullin — Kö<,eichamiuan - Rauman—Mä i,- tyluodzn—Maasan ltnjall — B. T. — W»ltio»rautatict. Vään ja Laspilan asemien päällikön mirkaa sekä Lseis.,» asema päällikön Viran mirai-siiaisuuita on hakenut m .i m. Porin aseman ensi' VK t waha» wir?- wal- Tcssä erään tähipaikan raitt usa!>d'. ;tn? pää tn ja p-ilkin ilta man. Minker^inen ilmoitus siitä tehtiin pnr.n herra nimismiehelle. Ja miten olikaan, hän kirjottti — painok sen, jossa pitää oikeana myöntyä — ..anomukieen", että saodaon pitää il moiteta'. juhla, mutta ehdolla, ettei ti- laisu.dissa anniskella mitään — mä ki juomia! I^tu ja vcl>! Wai raiL!>usyhoisti,ktelle moinen rh >.! Lie neekö herra n'm s liedellä sinen oike utta sw,-swa kchen, että mahdollisesti jokin ^!nen yhdistys saisi iltamassaan znnisiella wä!ijuomia- ^uivaavalla ja Vastuksella pen'- kutmien takaa käydään nimismiedel e vkemässä ilmoituksia, ei k.n mikään -seura t imoisi moista päätöstä. — j U. A. .0'i T^r- — H«Wilavkaupps. L»skir u- Tekla s r-^ae Muorenr kauppa-apul. I. Lindberg'.»'. min suorittanut tämän tehiäivän Rautatiehallitus huomauttaa r-r-j ^ 1800 mkaa. jelma^iäan, eUa zokainen maitlon-! rautaieitten Virkailija on o.keuteitu? ^i ,hjoir»ö. !i 0 - N-»K ^Lekoueu. Seiiaattiin eunoen T -mm-sacre.-! poiiisilai- en kon?!ar peli A'»rander Pon,. lv i''.t'a'-!-: men'-jänkieli cn anomuksen, e"a hänelle korm.ittaisi-n ne wvhin- gat. m t ä häi elle sui-rlakon aika;-a 'yniyimät sen k,utta, että bänet yh- d.ssä komis irm N Slzadivoinin kans sa karkotettiin T'mmisaaresta. Tä.- löin jäi anomuksessa esittämänsä ker- t^mi.lsen mukai n mainitulta h?rralia Tamnnsaareen irtain omaisuu»-, jota läizdön kiireellisyyden »vucksi ei w--itu mukaa Ii ottaa, koskapa kaupungin aiukkuiSia ei kukaan u-kc-ltanut ant^a hew ?sia «n tamar.ndni kuljetukseen eitä auttaa niiden 'viriämisessä. Tä- . m-in wu...kil j'ii anomi/ s<n tekijän '.nvy^ijt - puoliso pakoietm myynään omaikuu- nnlk.i.sa j d.-n. kvtei! siiuä ivaluutetaan, nimen Ka.ip-! hinn -sta. nimi -täin 55 inkavta, s^ai -^.u se'! om's.aja oli eherc >'nu' ^ i>..si Vnttta tuon omnsuudea kokoa- A. z mileen. saamaan wapaapilettejä matkoja war- P hl ten Valtionrautateillä itselleen ja per, omat lahjoittaneet Pori? ia Verhoilija O. M, Seppi! Anomutleens' liittää Popom ,.ka- j lunkirs. !!'. sluettelon", jonk, I mu aan . . .. .. . .. .. . .. . . ^ .. . t iamaro-den or ?w nousee 2.773 mk. heelleen asiaSta annetwiea «r-tyiSte». laiSpuri^dusscuralle tuul-mit-^u-. ^ .,Z p. Tähän on Uiätty 273 säännösten ja määräysten mnkaisesti. ^ arioott^an noin 10t) mk. marik an nousema lasku m uhitun siUoin säS:.nZuiseSti lapahtuu suo- >n e? s!. s-^cä hnoti'aotta. eitä opetta jat k ikin iv^ilniii i- tvat iral:r?.. että heidän oppilaansa kesinään puduisi-r^t ruotii?. Ruotsalainen 'ai s-ik -lumme cai kirjoituksen, jonka mielihymin julkai sen. Kirjoitus kuuluu: ..Otsakkeella „Lap'ek ^oul-aun!" oli tässä lehdessä hiljattain bhottoiva ja asiallinen kirjoitus. Jatkoksi sille tuodaan tässä Vielä esille eräs seit k., joka ei mainitussa kirjoituksessa esiin tynyt, ja huomautetaan jo alussa, että se koskee nimenomaan omaniiau- pungin ja Reposaaren kans^uluj!-.. Kuten tunnettu, on täällä sekä sno- men- että ruotsinkielisiä kansakouluja. Viimemainitut omat Vuosikymmeniä kituneet oppilaitten puutetta. Se on kin luonnollista, sillä onhan Pori supisuomalainen kaupunki; eihän täällä tusio seurata. T^5tä on icura ett.? l ^pst kyNSävtyy mu-, e ci se ci iväii!ä n.j.?tään edi^tn'!dS:ä ici on uke:n pakko lepältäkin M::?tti, a se s: o- malcnseen kouluun. Suomi on tän?ön maan Varsinai sen VöeSiön kieli Pori! 'u ei rä^a poikkeamia Le/. S^omi --- s: 5täi!ii c.r-?'.-k!aia neli ja silli «ui.^aa' su us. Ruotsalaisu-:de'!a ja rno!i!n kielen s^osi niftll.? ei o e lää>i ' ^ n sen oikeututta. Te, suomenkiek>i«t »-eichemm.-t, >i«e- kää sentLhden lapsen--? suomenkieltsiin kouluihin eikä ruoisii-ktelisi.n, n si. c> kään, maikkapa kehotettaisiinkin. K -n kukaan ihminen woi elää ja toimia > miette lapsenne suomalaisiin kouluihin, edes muutamaa Vuotta, jos ei hän' niin teette oikein lastanne kohia.au taida suomenkieltä. Kenenkä kanssa'mutta xs miette ruotsinkieliin kou- hän toimisi! Tästä on myöskin luon-^ luihin, niin teetle laosellenne määryyt- nollisena seurauksena, että lapset täällä! tä, josta he uiastaism dessa te'tä omat suomenkielisiä. Näin ollen on' syyttäjät." ruotsinkielinen kansakoulu Porissa? Ziläoleiva makama keizott!? on e:u- täydellinen, häwitettäwä loiökaSmi.! täin tarpeellinen. Tun. ettuah.in on, Useita Vuosta takaperin Vallitsi kyllä, että monet suomalais r ^..nhemm t se kästtyskanta suomalaistenkin kes- täälläkin panemat lapsensa e .aksi kuudessa, että ruotsia sitä kuitenkin pitää jollain lamalla sopertaa, muu tenhan sitä ei muka ole minkään ar> ruo sinkleiiseen lastent-.rhaan ja sitten ruotsinkieliseen kansakouluun, jotta ne oppisiirat ..parempain ihmisten" r:eltä moinen. Suomalaisuuden kehittyessä i ja siien kaSmaisimat muita hienom on tämä käsitys hämiämistään häivin-l mi si. Melkein kaikki ruolsimieli en nyt, mutta Vieläkin sitä on olemassa. - ka? sokoulumms oppilaat ou at täl- Tämän käsityksen Vaikutuksesta ja «laisten suomalaisten mauhemrair kun siihen Vielä liittyy kehotuisia, ; lapsia. Usean heidän suom -! inei' Viemät Vieläkin heikkoälyisimmät lap-! nimnts .k n jo :ä ä os ita . B!uil>. sensa ruotsalaiseen kouluun, ajattele-^ täysin tulee täsiä iv^uutetuisi, kun matto, minkä Vahingon he lapsilleen! kuuntelee Välitua'ei ia ia wupaa- tekeivät. Kun lapsi ei taida koulun; aikoina ruotsinkielisen kansakoulnmme opetuskieltä, ei se myöskään Voi ope- i oppilasten ke:kustctua. Se nimittäin tt deiia ,i'a-n jo^a, suk- t^i: e^en-a. ia k'.::n suonienkieli- . u e nielen w>^.r)j , is", t cpv'l'..ii!in suoma- l: lvierc^au hengen iiä ita a. ^ . a sentöhden olisi, eitä lanhem-nat tarkoin miettistVät . si^a eimätkä turhamaisuudm, mää rin hienouden ja toisten kehotusten antaisi johtaa itseänsä harhaan. A-ivan omimista ja käsittämätöntä on muuten se, eitä a.ivan Viime ai koina on ruotsalaisen kansakoulumme > ppiiasmku täällä lisääntynyt. Niinpä ruotsalaisen kansakoulun ensimäiseltä ;a tovella luokalla Viime muonna cli yhteensä puolia -äliin r .eljättäkyminer .tä oppiiasto, kun taas edellisinä muosina on Niissä yhteensä ollut tuskin kab.o- kymmentä. Mi^tä^än se j-chtuu? L.ei!ee'öhän tunnuslauseen: „luo»ii ylöl?, mutta ruotsi ei alas!" osiota, W-ai »1'sikob^n muita .voimia sii hen osittatilaan johtamaosa. T'isi ''en. Jdi!'<e!.t!^tä <e maan on, ja osot taa, että kylläkin t>.rw't'es r.elä täällä P rissaan suomalaisili-' Van hemmille lansua kehotus: lapset suomalaisiin koulu h in' Jussi.