Hl o 78 — I9IO. KAIKU. Maanantaina Heinäkuun II päivänä. taimaskatonallakin olla. Myöskin suu- rena tekijänä on kannattamaisuuden >oähyys manhempaiit ihmisten puo- lelta. Toimintakykyistä nuorisoa kyllä paikkakunnallamme olisi, jos main yksi- mielisyys saisi moimaa. „Sillä mähät moimat ne suuria ai- kaansaa, Kun intoa innostusta, kun tahtoa työhön ja toimintaan. Kun on toimia, uskallusta. Kun on uskoa oi- kean moittohon, Ajatukset kun nuorilla suuret on". Olisi syytä ryhtyä uuden kerran puuhiin yhtä ankarilla säännöillä, sillä onhan aikoinaan toimineen nuorisoseu ran jäännöksiä armokas lahjoitettu lainakirjasto kaappineen sekä kulissit ja kalustoakin jonkun merran, silloisen luettelon mukaan noin 150 mk. ar- u>osta ja kirjastoa itsestään on siellä markka tuhannen paikoille, joita äsken sanottuja tamaroita huostassaan on pitänyt ja mielä nytkin pitää pyhä ..Remula" ja aiman lumatta. Sen turmiin näet silloinen työmäenseuran esimies siirti kirjaston sen entisestä huoneustosta pois. Ompa marmalta laholta kuulunut sellaistakin puhetta, että mainittu kirjasto kaappeineen, jota menytetään kuin mitäkin kerjäläistä ja joka nyt on „Remulassa", ei sisällä tuin Maamme ja pari muuta Tope lmksen runokirjaa. — Lienemätkö sit ten mielä kuparisepän opissa, josta muosi toista jälkeenpäin »Haarukka" Perä Pohjolaisessa puhui. Kylläkin olisi ikämää jos ruseuran marat saa- wat niin mennä. Olisihan siinä sie- ?ooinen mäline kohottamaan nuoria henkeä pystöön ja toisekseen, kun koko tirjasto on lahjoitus aikoinaan toimi- neelle n:seuralle. K a s w u l l i s u u s paikkakunnal lamme on kuimien, kylmien ilmojen takia kärsinyt armaamattomasti. War- sinkin, kun koko jokilaakso on suurim- matfi osaksi hietapohjamaito. Kesä- milu niinikään turmeli tässä juhan nuspäimän aikana kylmöjen oraat. Suurimpaa hätää heinämaista omat kärsineet olkajokien marsilla olemat niityt, joita poikkeuksetta moi sanoa oleman joka talolla, niinsanotuilla Akkunuksen-, Kaakaman- ja Saaman - jokien marsilla. Tällainen kuima, kyl- mä kesän alku, on monenkin, marsinkin nuorempien maanmiljelijöiden mieli- alan painanut hyminkin apeaksi, mutta kaikki tämä on karaistusta tulemia koettelemuksia ivarten. Nyt näinä päiminä mallinneiden sateiden takia on luonto herännyt kuin unesta eloonsa. Lohensaalis joestamme on mennyt miltei mituäntekemättömälsi. Joistakin padoista on pyydyksetkin nostettu maalle odottamaan medenpä- lausta. Syynä tällaiseen moinee pitää huimaa medenputousia, jonka on ai- oeuttanm pitkälliset pohjatuulet, sillä niinkuin maantieteellisestikin tunnetaan, alenee mesi Kemijoessa hymin no- veaan ja nousee myöskin nopeaan. On nähty niinkin joutuisaa medenale- nemista, marsinkin täällä läheinpänä nieren suuta, jossa joki on hymin pys :öä, että tullut tulmamesi on 4 muo- rokaudessa pudonnut kokonaista 2 in. pystöä. pikku uutisia. — Lippuja wainotaan. Kun t. k. 13 y:nä Komvolan aseman W. P. K. oli arpa- jäisiänsä marten ripustanut jonkun matkaa jnhlakentälle ,viemän maantien miertä useam- n,an märisiä lippuja, ei paikkakunnalla si- i >itseman menäläisen joukko-osaston upsee- rien silmät sietäneet sitä märiloistetta, waan esitettiin heidän puoleltaan maatimus, että liput maantien mierestä pitäisi poistaa. Puutta myöhään he tästä muistutlimat, sillä o'.iwathan liput koko puolen wiime miikkoa samalla paikalla karjanäyttelyn tähden. * — Pudotti 7,000 mkan edestä arwo- papereita junaan. Kun eräs mies miime maanantaina matkusti Tampereelle kello 8,8 illalla saapumassa poschunassa, sattui hän jollain tamoin pudottamaan taskustaan tu kun armopapereita, joiden armo oli yhteensä noin Hyminkään asemalle päästes- sä huomasi mies armopaperit kadonneiksi ja löysikin ne sen penkin alta, jolla oli istunut. # — Kummallinen painokanne. Kaikki sirkusjohtajat ja eläinnäyttelyjen omistajat, joita olimat pystyttäneet telttansa Maasan naiseen tulliin humittaakseen juhannusmark- kinoille saapumaa kansaa tempuillaan, omat nostaneet painokanteen „Österbottens Folk- dlad"-lchteä mastaan, koska lehti oli ker- tonut niistä otsikolla Humpuukia". ^ehti sai kirjoituksestaan M mk. sakkoa se'ä lisäksi ■',(} ml. kuluja. ♦ — Wäärcnnettyä konjakkia. Tunnet tua on, että mäkijuomakaupassa harjoitetaan julkeata petosta. Konjakkina ja miin?inä myydään mitä kirjamimpia sckotuksia, joista tietämättömät ostajaparcU maksamat suuret rahat. Tuon tuostakin tulee ilmi. mitä laa- :ua nämä juotamat oikeastaan omat. Pää asiassa ne tietysti omat mettä jn spriitä. Mutta näitten ohessa niissä on huomattu oleman lampaan merta, jotain märiainetta, tupakanlehtiä Y- m. Sanomalehdet omat kertoneet, että Sn- monlinnan mähittälsmyyntiyhtiö on saanut myytämäkseen määrennettyä konjakkia. Se on oikein ulkomailta tuotua märjättyä spriitä. Senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskuuta kehoitti tämän johdosta Mikkelin täänin polttimojen ja tislauslaitosten ylitarkasta- jaa, lunnallisneumos I. Mahlmania tutki tuttamaan sanottua „koujankkia". Hra W. läheztikin näytteen laboratorioon termeydel- lisiä tutkimuksia marten tutkittamaksi. Tu- ■ loksena tutkimuksesta oli, että mainittu konjakki" sisälsi 59,43 tilamuusprosenttia al- koholia ja ekstraktiaineita 0,gz gr. 100 kuu- tiocentim. kohti. Aine oli märjätty kara- melliaineilla ja sitäpaitsi oli siihen sekoitettu sokeria ja maniljaa. Näytettä oli siis pidet- tämä märjättynä spriinä. ylitarkastaja Wahlman on tutkimuksen tuloksista ilmoittanut kauppa- ja teollisuus- toimituskunnalle sekä omana mielipiteenään samalla lausunut, että puheenalaisen tama- ran maahantuonti on kesäk. 9 p:nä 1892 annetun, spriin kuletusta ja marastossa- pitoa koskeman asetuksen 28 §:n mukaan kielletty. H! — Italian hallitus tiedustelee Suo- men wäkijuomalainsäadäntöä. Italian hallitus on konsuliltaan pyytänyt selostusta Suomen nykyisestä juomutusjuomalainsää- dännöstä sekä olemassaolemista reformi- suunnitelmista. — Now. Wremjan Makuutuksia. Teh- tyään ensin selmää lamalliseen tapaansa yleismaltakunnallisen lain sisällyksestä, huu- dahtaa lopuksi Nom. Wremja: „Tällainen on yleispiirteissään uuden lain sisältö. Se ei suomalaisilta mitään riistä eikä mitenkään mähennä Suomen sisäisen itsehallinnon laajuutta. Päinmastoin heinä kuun 17 päimän laki antaa Suomelle uuden oikeuden ottaa edustajiensa kautta osaa yleismaltakunnallisten asiain ratkaisemiseen. * — Suuria puuhia. Kauemman aikaa omat jo salmilaiset odoteelleet suuria juhlia; saatuaan tiedon kenraalikumernööri Seynin sinne saapumisesta, on ryhdytty juhlamal- mistuksiin. Pitkäin matkain päästä on kokoontunut ihmisiä kirkonkylään, moidakseen ottaa osaa kokouksiin, joita menäläisen hengen elmyttä- miseksi kenraalikumernööri siellä toimeen- panee. — Tuleeko kokouksista mitään tai ei, mutta kaikesta päättäen on Salmin kansa „heräämisen" haluista ja maimojaan katso matonta mäkeä. * — Emännöitsijä juomuksissa. Oulussa Harmoin näkee naista niin juomuksissa kuin erään täkäläisen klubin emännöitsijä eilen oli. Eipä tahtonut katu riittää hoipertele- malle, jolla maatteetkin olimat joutuneet aiman epäjärjestykseen. Aina mies mukiin menee paremminkin juomuksissa ollen, mutta eipä kehtaisi Eeman jälkeläistä siinä tilassa nähdä. — „Plaska- sipa" todellakin Oulun „siimot" naiset yllä kerrottu hairahtunut. Tämänkin saanee lukea erään „herraskamalierin" syyksi. — Pitkää ruista. Rakennusmestari Lillqmistin kesämajalla Merikosken pohjois rannalla kasmaa ruista, jossa oljen pituus on aina 2 m. 25 cm. Milja, joka on is- tuttamalla kylmetty, on näillä seuduin har minaista ja suuritähkäistä. — „Suomalaisen ennätyksen" saamutti marinaan maalarinmaimo Aleksandra Eme- rentia Wiita, joka t. k. li p:nä kahdennen- kymmenennenneljännen (24> kerran joutui putkaan tänä muonna. Mikään mies — ei hänenkään miehensä — ei ole mielä niin useasti ehtinyt majaan puolen muoden si sässä olemaan oljilla. Saman maimon tapa on joskus kulkea ilkialasti kadulla. - U. S. !Nuut lehdet. Waltakunnanlainsäädäntöehdotuksen lovullisen ratkaisun johdosta lausuu „Wiipuri"-lehti m. m.: ..Hyökylaine on tehnyt tamallisen liikkeensä. Se myönsi rajuna, kohosi korkealle ja lopulla roiskahti ryöppy eteenpäin, haudaten kuohuun Suomen oikeudet. Historian suuri myrskysää kulkee edelleen. Se hautaa ja hämittää kaiken, mikä ei ole kyllin lujaa ja ter- mettä sen rynnäkössä kestämään. Mi- kä mätää ja aikansa elänyttä on, se ijäksi katoo tuon myöryn kosketuksesta; mikä on termettä ja elinmoimasta, se mahingoittumatta ja kirkastuneena jäl- leen ilmoille nousee. Tulemaisuus on näyttämä, kuinka on Suomen oikeuk- sien käymä. Säilymätkö? Kirkastumat- ko ja kohoomatko jälleen ilmoille uudis- tuneina kohtalon kuohusta? Wai sär- kymätkö näkyntättömiksi, kuulumatto- miksi kaikiksi ajoiksi? Tällä hetkellä emme uskalla mennä mitään ennustamaan. Tulemaisuus kät- kee pomeensa kaiken mahdollisuudet. Dhden main tiedämme: sen, että kan- sastamme itsestään on riippuma, mil laiseksi tulemaisuutemme muodostuu. Kansaa, jolla on simeellistä kuntoa, jonka pyrkimykset omat puhtaat, joka tahtoo kansana elää — sellaista kansaa ei mäkimaitakaan moi hämittää. Sen kohtalo moi muuttua komaksi, sille moi kasmaa maikeuksia, mutta ie elää sit- tenkin. Yhteiskunnalliset muodot omat tärkeät, sillä ne omat kansan hengen ilmaulsina, mutta eimät sentään kaik kea merkitse. Muodot moimat muuttua ulkonaisista syistä,mutta kansan henki moi elää. Ja kun kansan henki elää, NN se aikanaan luoma omat ilmenemis- muotonsa uudelleen, kun kieroon tulet tomat moimat heikkenemät. Tämä tosi- asia pitää saada selmäksi nyt jokaiselle suomalaiselle. Miksi? — kysytään. Sentähden, että tämä tietoisuus juurruttaa kansan sy- dänjuuriin kärsimällisen toimon, toimon joka ylläpitää jokaisen yksilön sekä kan- san henkisen joustamuuden ja pidättää ajattelemattomista teoista. Sellaista tyyntä lujuutta me nyt tarmitsemme, sellaista harkitsemaa ja pidältymätslä esiintymistapaa, joka säilyy ärsytyksis säkin, silloinkin kun sydän muotaa merta. Jos me kansana jaksamme sellaiselle tasolle kohota, silloin koettelemukset muuttumat meille kasmattamaksi kouluksi ja tulemaisuus on meidän ja meidän jälkeläistemme. Oikeus moittaa ennem- min tai myöhemmin. „Finis Finlan- diae" — niitä sanoja ei mielä ole lau sunut Suomen kansa." Uusi Aura päättää kirjoituksensa asiasta lausunnolla: „Jos nyt julkaistu uusi laki toteu- tetaan käytännössä kaikessa siinä laa- juudessa, kuin sitä on mahdollisuus to- teuttaa, niin seurauksena on olema, että ne peruskimet, joiden nojalle Suo- men sisällinen itsehallinto on rakennettu ja ne lait, joiden turmissa Suomi on sekä henkisessä että aineellisessa suh- teessä päässyt korkeaan kukoistukseen, kokonaan lakaistaan pois. Kaikilla on mielä tuoreessa muistissa Purischke- mitshin huudahdus duumassa, kun tämä samainen laki hymäksyttiin: „Finis Finlandiae" (Suomen loppu.) Sitä sen ei kuitenkaan tarmitse merkitä eikä se saa sitä merkitä. Siitä on meidän itse pidettämä huolta. Kaikessa tapauksessa on meillä edes- sämme perin maikeat ajat, mutta äl- kääntme silti masentuko, maan tulee meidän Saarijärmen Paamon esimerk- kiä muistaen ponnistaa kaikki moimam- me ja käyttää kaikki lailliset ja oikeute- tut keinot hankkiaksemme oikeutemme takaisin. Ja näissä ponnistuksissamme meillä on olema hymänä kannustuksena muis- to siitä, että nyt mahmistettua lakia maltakunnanduumassa ja maltakunnan- neumostossa käsiteltäessä kummassakin oli suuri joukko Wenäjän parhaimpia miehiä, jotka puolustimat laillisia oi- keuksiamme. Ei ole mahdotonta, että samojen suuntien miehet, jotka nyt oli- mat tässä asiassa mähemmistöna, en- nemmin tai myöhemmin pääsemät enem- mistöksi ja silloin toimottamasti uusi päimä kaikki muuttaa moi." Nluualta Suomsst- StitstMlis yleiilt» Blo- Helsingissä Heinäkuun 8—10 Päiwinä. (Omalta kirjeenmaihtajalta.^ Torstai-iltana oli r leifcn palokunta- laisliiton liittoneumoston kokous, jossa oli 24 palokuntaa ja paloapuyhtiötä edustettuna. Helsingin palomestarin O. Ekmanin amattua kokouksen, malit- tiin puheenjohtajaksi silos. maisteri W. Forsius ja sihteeriksi silos. maisteri H. Korkeakoski. Tämän jälkeen luettiin ja hymäksyttiin keskushallinnon kertomus sen toiminnasta muodelta 1!>09. Ti- lintarkastajien malitseminen jätettiin Tampereen ja Keraman palokuntien toi- meksi ja tilintarkastajien maramiehiksi malittiin hrat B. Grönlund ja K. Mitterhusen Helsingistä. Keskushallin- non jäseniksi malittiin palomestari O. Ekman Helsingistä, pormestari H. von Hellens Porista, lääninarkistonhoitaja Edm. Wahlsten Turusta, linjakasööri O. Löfgren Viipurista sekä stereoty- peeraaja T. Antman ja kaupunginmis- kaali A. Mesterton Helsingistä. Näi den maramiehiksi malittiin silos. mais- teri W. Forsius, toimittaja W. Pet- tersson ja insinööri I. Rundqmist Hel- singistä. Enfimäinen kokouspäiwä. Perjantaina klo 9:ltä aamulla alkoi palokunnantalolla osanottajien ilmoit- tautuminen ja edustajien maltakirjojen tarkastus, kestäen klo I1:sta saakka. Ko- koukseen osanottajia ilmoittautui 275. Klo 11 amasi kokouksen Helsingin kaupungin kunnallispormestari A. Ami- noss, joka toimi kokouksen puheenjohto- jana. Varapuheenjohtajiksi malittiin Harald von Hellens Porista ja reh- tori S. A. Westerlund Oulusta. Sihteeriksi tuli lakit. kand. G. Tako- lander ja tulkiksi silos. maisteri K. Kor- keakoski. Näyttelytoimikunnan jäseniksi malit- tiin muorineumos E. Bergroth, insi- nööri H. Castren, arkkitehti H. Blom, insinööri I. Lundqmist, arkkitehti A. Petrelius, palomestari O. Ekman Hel- singistä, palomestari I. Aarnimaara Viipurista, faktori G. F. Astren Ou- lusta, kauppias I. W. Nurminen Rau- malta ja tehtailija Helsingius Por- moosta. Ensiksi luettiin kokoukselle liittoneu- moston kertomus, johonka kokouksella ei ollut mitään muistuttamista. Enstmäisenä keskustelukysymyksenä oli: Eikö io pian olisi aika saada toimeen yleinen pa- lo- ja rakennusjärjestys maallemme? (Pohjusti O. Ek- man). Sanotusta kysymyksestä keskusteltiin sitten klo 1 /-> 1 saakka päimällä, jolloin keskustelu keskeytettiin ja pidettiin puo- len tunnin kahmiloma, jolla aikaa Hel- singin mapaaehtoisen palosammutuskun- nan puolesta iarjottiin osanottajille moileipää, kahmia y. m. mirmokkeita. Klo 1:ltä alkoi tohtori K. A. P a- l o h e i m o n esitelmä palokuntien ja makautusybtiöitten suhteesta toisiinsa. Esitelmöitsijä lopetti esitelmänsä kehoi- tuksella, että maamme paloapuyhtiöt antaisimat muotuiset rahalahjat palo- kuntalaisliitnn keskushallinnolle ja si- ten amustaisimat palosammutuskuntia. Esitelmän jälkeen jatkettiin keskuste- lua edellaoleman ensimäisen kysymyksen johdosta. Sanotun kysymyksen johdosta päät ti kokous huutoäänestyksellä asettaa komitean, jonka on otettama huomioon kaikki kysymyksen suhteen tehdyt ehdo- tukset huolimatta siitä, onko ehdotuksia kannatettu tai ei. Malittiin sitten 13-miehinen malitsi- jakomitea, jonka on malittama jäsenet niihin maliokuntiin, jotka kokous tulee asettamaan. Seurasi toinen kysymys: Muuta- mia toimomuksia tuleman rakennusjärjestyksen suh- teen. (Pohjustimat Maasanmapaa- ehtoinen palokunta ja rakennusmestari I. W. Lillqmist Oulusta.) Kokous yksimielisesti hymäksyi alus- tajain kysymyksen suhteen tehdyt pon- net ja on komitean otettama ne huo- mioonsa laatiessaan ehdotusta päätös- lauselmaksi. Ponsi, jonka oli laatinut Maasan M. P. K., oli näin kuuluma: Maasan M. P. K. pyytää ehdottaa, että palokuntalaiskokous tahtoisi aikai- semminmainitulta komitealta anoa: 1) että sellaiset käsitteet kuin sytty- mätön, täyteliäs, tulenkestämä, tulen- marma, palamaton, hehkumaton, j. n. e. tarkoin määriteltäisiin ja näin tar- kistettujen merkitystensä mukaan raken- nusjärjestyksessä käytettäisiin; 2) että näiden eri käsitteiden piiriin kuulumat rakennusaineet ja tamat mahdollisimman säntillisesti lnokitettai- siin; ja 3) että jollekin teknilliselle miran- omaiselle annettaisiin tehtämäksi tutkia ja päättää, mihin luokkaan uudet ra- kennusaineet omat luettamat, kun ne lasketaan kauppaan. Hra I. W. Lillqmistin laatima pon- st kuului: Pyydän ehdottaa, että tulen ja tulensammuttamiseen käytetyn meden aiheuttamien mahinkojen estämiseksi palopermannot olisimat rakennettamat seuraamalla tamalla nimittäin, että muoliaiskerros peitetään muoraushuo- malla, sen päälle on laskettama 6 cm. paksuinen betonikerros ja päällimäiseksi 2—2,5 cm. mahmuinen kerros luon- nollista asfalttia, joka ei ole tulenar- kaa, mutta medenpitämää. Perman- toon on paikotellen laitettama uria, joita myöten tulensammutukseen käy- tetty mesi mirtaa seiniin maratuista reijistä ulss. Kolmas kysymys oli: Eikö tu- lenmaarallisten öljyjen säilyttämisen ja käsittelyn silmälläpitoa sekä niitä koskemia maatimuksia oli- si komennettamc». (Pohjusti palomestari O. Ekman.) Kokous hymäksyi kysymyksen suhteen tehdyn seuraaman ponnen: että miranomaisilta maadittaisiin tu- lenmaarallisia öljyjä koskeman asetuk- sen uudistamista siihen suuntaan, että yleinen turmallisuus tulisi paremmin kuin tähän asti taatuksi, etupäässä sen kautta, että näiden öljyjen kaupaksipito ja niiden säilyttämistäpä asetettaisiin tehokkaan tarkastuksen alaiseksi, ja mää- räämällä, että ensimäisen luokan tulen- määrällisiä öljyjä saa säilyttää ainoas- taan metallista tehdyissä ja jos mah- dollista räjähtämättömissä astioissa. Klo 3—5 pidettiin päimällisloma. Jatk. — Henkiwakuutus osakeyhtiö Salama. Henkimakuutus-osakeyhtiö Salaman hallintoneumosto on puheen- johtajakseen malinnut senaattori O. Vuorenheimon ja marapuheen- johtajakseen senaattori A. O s m. 5? a i- r a m o n. Johtokunnan jäseniksi on hallinto- neumosto malinnut senaattori G. E. Fellmanin, senaattori A u g. H j e l- t i n ja tohtori R. L ö f q m i s t i n sekä johtokunnan marajäseniksi raken- nusmestari N e s t. L. Eskolan, senaattori Hugo Rautapään ja pankinjohtaja Anders Mikste- n i n. Ahtiön toimitusjohtajaksi on malittu tullihallituksen tilastokonttorin johtaja, maisteri Samuli Sari o. — Neiti Thyra Strömbergin asia. Perjantaina julisti Helsingin raastumanoikeuden miides osasto pää- töksensä neiti Thyra Strömbergin jutus- sa prof. Christian Sibeliusta, dosentti Osivald Simeniä ja tri Elis Lömegreinä mastaan. Raastumanoikeus ei katsonut selmille käyneen, että dos. Simen olisi tehnyt poliisille anomuksen neiti Strömbergin sulkemisesta mielenmikaisten hoitolaitok- seen, jonka muoksi tri Simen mapau- tettiin kaikesta edesmastuusta asiassa. Sen sijaan raastumanoikeus katsoi sel- mille käyneen, että tri Lömegren ei ol- lut noudattanut tarpeeksi suurta tark- kuutta mirassa sekä että vros. Sibe- lius Lapinlahden mielisairashoitolai- toksen^johtajanv oli rikkonut moimassa olemia määräyksiä mastaan, jonka muoksi heidät kumpainenkin rikoslain 40 lumun 21 pykälän 1 kohdan mu- kaan tuomittiin mirkamirheestä, tri Lö megren 150 ja prof. Sibelius 390 mkn sakkoon, mastaten 25 ja 49 päi män mankeusrangaistusta. Neiti Ström- bergin oikeudenkäyntiapulainen, homi- oikeuden auskultantti nti Agnes Lun- dell, joka oikeuteen jättämässään kir- jelmässä oli syyttänyt dos. Simeniä ja tri Lömegreniä erinäisistä rikoksista, tuomittiin rikoslain 27 lumun 2 pykä- län 2 kohdan mukaan kunnianloukkauk- sesta, joka ei kuitenkaan ollut tapahtu- nut mastoin parempaa tietoa, maksa maan sakkoa tri Simenin loukkaami- sesta 100 mk. ja prof. Sibeliuksen loukkaamisesta 200 mk., mastaten yh- teensä 30 p:n mankeutta. — Kansakoulut. Jokioisten kun nan Jokioisten kansakoulun apuopet- tajaksi on malittu opett. Aapo Koura. — Uusi asianajotoimisto pää kaupunkiin. H^mioikeuden auskul- tantti, maltiosihteerinmiraston ent. reis- traattori L. Pohjanheimo (ent. Qmickström) on äskettäin amannut Helsingissä uuden lakiasiaintoimiston nimellä „L. Pohjanheimon asianajotoimisto". Suljemme tämän yleisön huomioon. Erityisesti ansaitsee raittiusmäen pitää muistis saan tämä uusi asianajotoimisto ja sitä tarmittaessa käyttää. Kieltolakiasiam- me maiheita tarkemmin seurairneet muistanemat mielä hymästi kuinka sil- loinen maltiosihteerinmiraston reistraat- tori luutnantti L. Qmickström menetti mirkansa sen johdosta, että oli anta- nut sanonlalehdille tietoja niistä meh- keistä, millä kieltolakiyrityksemme koe- tettiin jo alkuunsa tappaa. Toinen hänen asemassaan olisi jo tuskaisen mastuksen sattuessa saanut kyllänsä, mutta hra Pohjanheimo — hän suo mensi sittemmin nimensä — suoritti tuomarintutkinnon ylemmän hallinto- tutkinnon lisäksi ja hankki tarpeeksi kä- räjäharjoitusta moidakseen käytännölli- senä lakimiehenä edistää raittiusasiaa, missä möisi. — Tuomari Pohjanheimo on siis todellinen kieltolain uhri; sitä hauskempaa on, että hän siitä huoli- matta yhä on malmis uhraamaan ky- kynsä ja moimansa raittiusaatteen pal- melukseen. Toimottamasi nyt raittius- mäki puolestaan osaa panna armoa tällaiselle asian harrastukselle. — Kuollut. Miime tuorstaita masten yöllä kuoli Helsingissä äkkiä Mary S a n m a r k. Mainaja, omaa sukua Borg, oli syntynyt Oulussa 184(1 ja meni naimisiin 1865 Teolli- suushallituksen yli-intendentti C. G. Sanmark'in kanssa, joka kuoli 1901. Mainaja harjoitti laajaa hymänteke- mäisyystyötä. — Julma awiomies. Miime keskimiikkona muuan kimityömies Hel- singissä kimpastui maimolleen, kun ei tällä ollut antaa rahaa juomiseen, niin, että tempasi kirmeen ja iski sillä mai- moonsa useita suuria merihaamoja. Sen tehtyään simalsi mies partameit- sellä kurkkunsa poikki ja kuoli paikalla. Maimo taitaa jäädä eloon. Lapsia ei onneksi ole tällä perheellä. Mies oli juoppo, joten teko on luettama miinan ansioluetteloon. — Äiti haudannut lapsensa suohon. Talollisen tytär Olga Mati- kainen Parikkalan Kinnarniemen ky- lästä lähti toissa sunnuntai-iltana ko- toaan metsään ja synnytti siellä yöllä lapsen, jonka hän hautasi suohon noin 2 kilometrin päähän kotoaan. Asian huomattua ilmoitettiin se poliisimiran- omaisille. Pidetyssä kuulustelussa tun- nustikin tyttö tekonsa, mäittäen lapsen olleen kuolleen syntyessään. Lapsen ruumis löydettiinkin tytön neumomalta palkalta. Onneton äiti pi- dätettiin. — Haaksirikko. Muuan ahmenan- maalainen kaljaasi, joka oli Porin tie- noilta ottanut halkolastin ja lähtenyt sitä miemään Tukholmaan, joutui Ah- menanmerellä tuhon omaksi ja samalla maipui sen johtaja Nikolai Blomberg aaltoihin. Hänen kaksi tomeriaan, me- rimiehet Emil Eriksson ja Rudolf Karlsson pysyttelimät ensin pienen me- neen turmissa ja lopussa kajuutan ka- tolla, joka irtaantuneena uiskenteli me- ressä. Aallot siitäkin pois heittimät, mutta he onnistuimai pääsemään ta- kaisin. Lähes 2 muorokautta taisteli- mat miehet elämän ja kuoleman mai- heillä ilman ruokaa, kunnes miimein muuan ruotsalainen skuunari heidät pelasti ja mei Söderarmiin, josta mie het mietiin Tukholmaan. Kaljaasi oli miesten oma ja makuuttamaton. — Pohjoismaiden työnanta- jäin kokouksessa, joka pidettiin t. k. 5 ja K pnä Kristianiassa oli maatamme edustamassa: Suomen yleisen työnan- tajaliiton puheenjohtaja, pormestari Lennart Cajander, saman liiton sihtee- ri, sil. maist. E. M. Emeleus sekä Paperiteollisuuden työnantajaliiton sih- teeri, lakit. kand. A. Frey. Ohjelman kysymyksistä oli huomat- tamin Hj. von Sudomin selostama Ruotsin suurlakko sekä lakkomakuutus Vleisön tietoon ja tiuomivon otet tavaksi iimoitewan täten, että Ou lun läänin 5airaalan eri osastoissa heinä-, elo- ja syyskuun ajalia ta pahtuvien korjaustöiden ja siitä joh tuvan tilan ahtauden takia ainoas taan välttärnättömimmissä tapauk sissa toimittamaan potilaita laitok seen. Oulussa lääninsairaalassa, heinä kuun 1 päivänä 1910. L. Gratschoff. lyseon lehtori K. E. Kimirikko. Kirja marustetaan muutamilla kymmenillä märitauluilla sekä sadoilla tekstiku- millä. Historian oppikirja ylem piä kouluja marten. Suureksi osaksi simistyshistoriaan perustaen kirjoitta- nut tohtori K. O. Lindegmist. Syk- syksi ilmestyy Manha- ja Keskiaika, kumpikin erikseen. Molemmat marus- tetaan märillisillä kartoilla. Maantieteen oopikirja ylempiä kouluja marten, kirjoittanut seminaarinlehtori A. Jotuni. Kirja tulee runsaasti kumitettamaksi. Saksankielen alkeiskirja (Deutsches Lehrbuch), kirjoittanut reali- lyseon lehtori Solmu Nyström, toi- nen, pysymään muotoonsa korjattu painos. Fysikaalisia esimerkkejä ylempiä kouluja marten, toimittanut lehtori H. Koskinen. Laskuoppi seminaareja marten, kirjoittanut kauppaopiston johtaja Nes- tor Ojala. Sama tekijä julkaisee Kansakoulun laskuoppinsa rinnalle mel- koista sisällysrikkaammsn Kansakoulun laskuopin n:o 2. Luonnonopin oppikirja realioppilaitosten keskiluokkia marten, tohtori I. A. Rosenomistin kirjoitta- ma, sisältää sysikan, kemian ja tähti- tieteen alkeita. Kansakoulun kartasto, kansakoulunopettajain amulla toimitta- nut yliopiston dosentti Jimari Lei- miskä. Kartasto on alusta asti suun- niteltu Suomen koulujen tarpeita mar- ten ja painetaan kotimaassa. Kansakoulun runokirja, kansanopistonjohtaja O. M. Sirkan toimittama, julaistaan entisten loppu neiden runokirjoin mastineeksi. Mänrikki Stoolin tari- n a t, O. Mannisen suomentamina, il- mestymät koulupainoksena. Su o m e n nuorison laulu- kirjasta painetaan uutta painosta, joka tulee olemaan laajin yksiääninen laulukirja. Sen toimittamiseen otta mat osaa tohtori I. Krohn ja lehtori A. Törnudd. Noin 80 muta alkupe räistä sämellystä on saatu suomalai- silta sämeltäjiltä. Maamiehen rakennusopin maanmiljelyskouluja marten jtilkaisee arkkitehti R. Helin, joka on muosikau- sia tehnyt malmistustöitä sitä loarten. Kemian oppikirjan maan- miljelyskouluja marten julkaisemat maisteri I. F. Suninen ja lehtori K. Ruhanen. — Useita muitakin maan- miljelyskoulujen oppikirjoja ilmestynee syksyksi. Uusia painoksia ilmestyy K. E. Kimirikon Kasmiopista, Axel Ro- sendahlin Ranskankielen oppikirjasta, useista kansakoulun oppikirjoista. Alli 'Nissisen Lasien lukukirjasta, Anna Olsonin kummastakin keittokirjasta y. m. Kirjallisuutta ja taidetta. lefciöä olclm DDdifirjoIiM suutta. Werner Söderström Osakeyhtiön kustannuksella ilmestymät soksyksi seu- raamat uudet oppikirjat: R a a m a t u l l i n e n lukukirja ylempiä kouluja marten, toimittaneet professori Arthur Hjelt ja normaali- lyseon rehtori Paamo Mirkkunen, kie lellisesti tarkastanut tohtori E. A. Tunkelo. Koulun eläinoppi, ylempiä kouluja marten kirjoittanut normaali- — Uusia kirjoja. Werner Sö- derström Osakeyhtiön kustannuksella on ilmestynyt: Rajan tuolta puolen. Tu- ristinä Itä- ja Pohjois-Menäjällä. Kirjoittani arkeoloogi A. M. Tallgren. — Kirjanen sisältää kymmenen eri ku- mausta suomeniukuisteu heimojen asu- musseuduilta Wolgan, Wienan ja Pi- negan marsilla ja on marustettu 8:lla koko simun kumalla. Hinta 1:25. Äidin helmoista pulpetin ääreen. Kumaus kotielämästä. Kir- joittanut tohtorinrouma Laina Päimän- salo. 58 simua. Hinta 50 p. Kir- jau aihe on marinaankin lapsille in- nostuttama. Tekijätär kumaa haus- kasti pikku pojan ensimäisiä maikuiuk- sia jouduttuaan kodin piiristä suureen, ihmeelliseen koulun maailmaan. 'Nämä kumaukset omat niin nuorelle polmelle omistetut, että ne omat äitien tai man- hempien siskojen ääneen luettama. Sel- laista tosielämää kumoamaa kirjalli- suutta on liian mähän ollut olemassa. — Kansakoulun Lehden 11 ja 12 mihko on ilmestynyt. — Lukutupa n:o 8 on ilmestynyt Venäjältä. _ — „Työtä eikä mielenosotuk- sia". „Ruskija Mjedomosti" kirjoit- taa: Suomen lakiehdotusta käsiteltäessä