Lauantaina 26 p. Helmikuuta KARJALATAR N:o 23 — 1910 V, P Kaikki osastot kokoontuu pu vuissa kalustohuoneelle ensi maa nantaiua 28 p. t k. klo '/'.ti i. p Ylip&iiiikii». Sisälähetyksen iltama pidetään rukoushuoneella Luo mennä, alkaen klo ö i. p. Oh jelmana on puhe, ci-itelmä, kuo rolaulua ja lausuntoa. Oviraha 25 p. hengeltä. Iltaman yhteydessä pidotäan Sisälähetyksen vuosikokous jossa esitetään vuosikertomus ja tilit kuluneelta vuodelta, vaii taan tilintarkastajat kuluvaa vuotta varten ja keskustallaan yhdistyksen toimintaa koskevista asioista. Johtokunta. JuBnsuun Torstaina 3 p:nä maaiisk. klo 8 i LYSEOLLA. Johtaja : Esiintyvät: Ohjelma: Taueli Hurri. Orkesteri, sekakuoro ja torvisoittokunta. Beethoven. Schulifrt. Händel, (iin.'k, IJail Donizetti. Tsrhaikou-- sky ja Merikanto, Palm gren, Melartin. Lähemmin ensi tiistain;;. 25 hyvillä hevosilla ja kunnollisilla ajokaluilla varustettua hevos miestä otetaan Maaliskuun 1— pv. välillä maanajoon Kaltimon kanavalle Enossa. Kaltimolla Helmik. ^ -- 1910. !!< S 1 K.- E. J. Koskenmaa. samu, että sielläkin ihmiset elää tuhersimat. Tämä oli nyt kaikessa yksinkertaisuudessaan tulos siitä nuoruudenunelmasta, joka euti- sinä aikoina oli tämän asunnon eläjiä elähyttänyt. Merratessamme näitä entisiä oloja aikamme huolettomaan nuo- ruuselämääu, näemme suuren eroamaisuudeu. ?h'eukiitä ei enää monikaan miitsi olla, silla se toi- mi on nuttu liian orjallista ja rasittamaa tehtämää. Palkat kans- sa omat oleminaan liiau pieniä, maikka ne kuitenkin entiseen wer- raten omat nelinkertaisia, Kuu- nolliselle miehelle maksetaan kyllä palkkaa noin 150—.300 markkaa muodessa seka maate ja ruoka talosta, maau ei tunnu kannat kaman rumeta talonpojan palme lukseen. 3iinä möisi nuori mies säästää liotti ldO—200 markkaa muodessa, joten kymmenen muo- den palmelusajalla kasivaist kas na noin 1,000—2,000 markaksi. Hymä olisi sellaisella kapitaalilla rumeta omituista elinpaikkaa pe- rustamaan. Maan Harmat omat ensinnäkin ne. jotka renkinä miitsimät olla. Ja maikka omatkin, ei säästöistä ole puhettakaan. Palkat kuluivat tupakassa, kahmikullassa y. m. ylellisyystamaroissa. Ei enää kel- paa ..palturi" poltetiaroaffi; täy tyy olla pulleat sikarit ja hienot paperossit hampaissa. Maau nä- mä herkut omat siksi kuluttamia että muodeit lopussa on palmeli- jalla „Matti" taskussa, liekin pienet matat, niitä eräillä on muoden ansioista jälellä, tuhla- taan mapaamiikolla mäkiaineisiin y. m. hullutuksiin. Kun sitten taasen mennään uuteen palivelus- paikkaan, ollaan niin tyhjiä, ettei penniä löydy maikka..pystyyn uos- tas". Tätä tekoa jatkuu muosi muodelta eteenpäin. Tällaiseen kurjaan asemaan johtaa palivelusmäeu tuhlaamat- nen elämä nykyaikana. Samaa päämäärä kohden kulkee sekin nuoriso, joka mapaudentunteen maikutuksesta ei muka paliveluk- seen saata rumeta. He omat mii- kon työssä, miikon kyötönnä: mii- kon siellä, toisen täällä: miikon kulkemat, toisen loikomat. Wih- doin nälkä heidät hätyyttää liik- keelle, kuten metsästäjä karhun talmiunestaan. Sitten he taas uudelleen alottamat kiertokul kunsa. Sanotaan, ettei mailmalla rikastu, mutta misastuu. Oppia on kyllä saanut se nuoriso, joka n. s. maail- man kiertokoulua on käynyt. Se on oppinut irstaisecn elämään oikein täydessä karmassaan. Jos kuuntelee sellaisten keskustelua jonkun aikaa, huomaa heti mil- laista henkistä ruokaa he omat saaneet, laiskuus ja huolintat- tomuus on myöskin hedelmiä siitä opista, jota omat nauttineet. Kuinka he enää saattaisimat huo lellista ja ahkeria ollakaan, sillä kuuluuhan heidän oppinsa pää- kohtiin yksityisomaisuuden hämit- täminen kaikilla mahdollisilla kei- noilla. Omaan elämäänsä näh- den omat he täydelleen oppiaan toteuttaneet; heillä ei ole mitään, jota omakseen moisimat sanoa. Toistin nähden he noudattamat samaa suunnitelmaa laiskottele- malla heidän työssään. Tätä kaikkea ajatellessa johtuu mieleen ^.eesnksen sanat: „Woi maailmaa pahennusten tähden, sillä pahen nukset kumminkin tulemat: moi kuitenkin sitä ihmistä, jonka kaut ta pahennukset tulemat" Allu tuollaiseen huikentelemaan elämään istutetaan nuorisoon usein jo lapsuuden aikana. Lapset saa mat laiskoina metelehtiä tottu matta mihinkään säännölliseen toimeen. Perheessä olisi kyllä kaikellaista tehtämää, jota lapset saattaisimat toimittaa, jos he maan niihin totutettaisiin. Huoneiden siimous määräaikoina, itsensä siis teys ainakin aamusilla, lehmien puhdistus, halkojen tuonti tupaan huoneiden lämmitys y. m. olisi mat sopimasti järjestettyinä lap- sille käypää työtä. Kesäaikana möisi käyttää lapsia mukana kai- keltaisissa maanmiljelyshommissa Pääasia olisi main se, että lapset totutettaisiin säännölliseen toimin taan. Tällöin tehtäisiin lapselle suuri palmelus heidän mastaisen elämänsä maralle. Kun sitten lapsi tulee koulu- ikään, olisi sen koulunkäynnistä pidettamä huolta. Koulunkäynnissä ci saisi ensinkään tulla kysymykseen sellaiset tapaukset, että lapsi saapi milloin tahansa jäädä pois kou- lusta tai lopettaa koulunkäyntinsä omin lupinsa. Kouluutayntitiu pitää olla säännöllistä ja tehtä- mät tulee huolellisesti suorittaa, sillä muuten tottuu lapsi laiskaksi ja huolimattomaksi, jolloin kou- lunkäynnistä ei ole suurtakaan hyötyä. Hyödyllistä on myöskin koulunkäyiininkin ohessa totuttaa lasta ruumiilliseen työhön, joittei hän mieraantuisi siitä, mitä hänen koulunkäyntinsä loputtua tulee toimittaa, eikä »vaipuisi rttumiil- liseen melttouteen. Työ nimittäin karkasee ruunasta, se mirkistää heiteenkin moimia. Kun lapsi täten ou oppinut ah- kerasti ja täsmällisesti suoritta- maan tehtämänsä, noudattaa hän uutteruutta ja säännöllisyyttä koko elinaikansa, siltä, ..mitä nuorena oppii sen manhana muistaa". Hylvin lehdysrä työstä ivoipi maksaa lapselle pientä palkkciakin marsinkin myöhemmällä lapsuus- ijällä. Te on monella lamalla lasta kehittämää: hän tulee tietä mään että palkka annetaan an siosta. Samoin tottuu hän jo nuorena käyttämään rahaa pikku- asioissa. Siten hän myöskin saa- pi tilaisuuden tehdä säästöjä omis- ta ansioistaan. Wanhempien tulisi maan näitä lapsien raha-asioita pitää silmällä, ettei he tottuisi käyttämään määrin ansioitaan. Tätä ivarten olisi lapset totntet- ta m a pitämään tuloistaan ja me noistaan kirjanpitoa, jonka isä tai äiti tarkastaisi ainakin kerran uukaudessa. Sanotaan, että nuorisossa on kansan tulemaisuus. Waan kun näemme että aikamme nuoriso on suureksi osaksi majonnul elämään, kädestä kärsään", kuten on tapana sanoa, niin tällaisesta nuorisosta on sangen ivähän tulemaisuuden toimoa. '.iläiu ollen tulee meidän panna loimoinme lapsiin, joita ei mielä ..maailmankoulu" ole saa nut turmella. Ne meidän on kä- deStäpiiäin totutettama ahkeriksi ja säästämäisiksi sekä saatama )eille sydämenasiaksi erään rans- kalaisen seuraamat sanat: ..Jokai- teit penni mikä nuoruudessa tur- huutecn kulutetaan, on markautta ivanhuudenpäimien ivaralta". Syitkka, maikka todellinen on e kuma, jonka tässä olemme saa- neet aikamme nuorisosta. Me emme saa kuitenkaan ivaipua epä- toimoon: meidän tulee moimiam- me säästämättä herättää nuorisoa niin hymin henkisestä kuin ai- iteellisestakin horrostilasta ja es tää nousemia sukupolmia joutu- masta tähän horrostilaan, jota nykään potee Suomi kokouaisuu- dessaau, maan eniten ..kurja Kar- jalamme". W. P. Missä .^alemalau runot omat syn- tyueet! Prosessori Kaarle Krohnin laa- jaa teosta ..Kaleivalan runojen historia" on nyt ilmestynyt seit- semäs osa, yleiskatsaus. Siiuä herättää erityistä huomiota toi- nen luku: „Missä Kaleivalan ru- not omat syntyneet ?" Huomautettuaau makaumuksen- a oleman ettei kysymys ole yli- malkaan koko Kalemalaan nähden irrallaan, maan ainoasti runo runolta ratkaistamissa, miittaa pros. Krohn teoksessaan pitkin matkaa kutakin runoa koskemassa tutkielmassa syntykymykseen mas- tanneensa. Tässä hän esittää main yhteeumedon tutkimustensa tuloksista. Lukuisimmau ja huomattamim- inan ryhmän muodostamat epäi- emättä — lausuu tekijä — ite Kaleivalan kertomarunojen aiheet, öiden alkuperä on ollut etsittämä Länsi-Suomesta. Niitä luetellaan Miltei yhtä lukuisa ou mi- rolaiuen aines Kalemalaii kertoma- ruuvissa: 20. Inkeriläinen osuus itä mastoin rajoittuu kah- teen Kalemalanaineiseen kertoma- runoon. Pohjoisilla karjalaisalueilla syn- tyneeksi jää tuskin ainoatakaan runon alkuluonnosta. Mutta pros. Krohn huomaut- taa, että karjalaisten ansio Kaleivalan runoihin nähden ei silti" suinkaan ole armioitama lvähemmäksi kuin toisten heimo- jen: Maikka he eimät olisikamt mi- tään muuta tehneet kuin muis- tissa säilyttäneet Läusi-Suomesta mähiin jälkiin kadonneita runoja, oltaisiin heille siitä suuressa kiitol- lisuuden melassa. Ätutta he omat tehneet paljoa enemmän. Jos mertaamme mirolaisia runoja, maikkapa maan lähimpiin länsi- inkeriläisiin, niin hämäiksemme helposti, että karjalaisilla laulajilla ou ollut erikoinen runollinen lah ja, joka ilmenee sekä runon piir teiden edelleen kehittämisessä että eri runojen yhdistelemisessä. Ke- hittämiskyky saattaa siinä määrin lähetä uuden aiheen luomista, että toisinaan on »vaikea päättää, onko lisäoksa samasta puusta kas- maen haarautunut mai ouko se se toisesta puusta ymppäämällä istutettu. Taipumus runojen yh- distelemiseeu, jonka tekee mahdolli- seksi kaikille yhteinen runomitta, kuuluu tosin yleensä suomalais- maolaisen kansanrunouden omi- uaisuuksiin. Akutta sen lisäksi edel lyttää runojen järjestäytyminen marsinaiseksi jaksoksi toimimaa hen- kilöä, joka tapausten maihdellessa pysyy samana. Pohjoisilla runoalueilla, marsi- naisesti ..karjalaisilla", saa runo jen kehitys sekä niiden yhdistely mähitellen koko runoaineiston mal- taansa. Täällä joutuivat kertoma- ruuot, joita etelämpänä nuoret neitoset laulelemat, maichojen par- tasuitten urvitten esiteltämiksi. Sa- malla ne siirtymät naisellisten tun- nekmarunojen läheisyydestä moi- makkaampien loitsulukujen yhtey- teen. ?)tunoaineksissa tapahtuu seuloutuminen, sekaantuminen, su- taittuminen ja uudelleen kiteyty- nlinen. Eteläisimpien runoalueit- teu eepillisistä aiheista omat toiset jääneet tykkänään käyttämättä, toisista on otettu amoasti erinäi siä kohtia. Nekin runot, jotka pääjuoneltaan on säilytetty, omat tamattisesti menettäiteet itsenäisen asemansa, esiintyen ainoasti ma- kinaisissa runojaksoissa, ja samalla kadottaneet joko loppuponlensa tai alkujohtonsa. Omatpa muuta- main runojen juonet sisälyslenkin toisiinsa kietoutuneet. Enimmät kiertomaisista aiheista omat liitty neet muutamiin Harmoihin pää henkilöihin: Wäinämöiseen, Ilma- riseen, Lemminkäiseen ja Kuller- ivoon. yfäitä ulkonaisia muutok sia mielä li n tärkeämmät omat sisäl- liset. Entisten aiheiden yhtyessä saattaa tapahtua niin täydellinen sulautuminen, että -syntyy ihan uudenmeroinen ja samalla kaikkia alkuluomia rikkaampi jnoui. Sa- moin eri kumausten kohdistuessa samaan henkilöön moi kehittyä yhtä eheä, maan kaikkia alkukuuna täyteläisempi luonne. Kun mielä otamme huomioon, että toiminta yleensä saa suurempaa eloa, että juhelut tuntumasti milkastumat ja että runollisia kaunistuksia tu- tee runsaasti lisää, tutit on mei dän tunnustaminen, että karja laisten kansanlaulajani työ on maatiuut yhdenarmoista, maikka oiseulaista runolahjaa, kuin alku- peräisten aiheitten runoileminen. Karjalaiset runolaulajat omat niin muodoin mälittäneet länsi- uomalaisteuj ja mirolaisten alku- runojen luojain sekä Kalemalan okoonpanijan työtä. Ilman sitä myöhempää, sekundääristä .kehi- yslä, jonka muualta tulleet alku- peräiset, primääriset runot saimat jeidätt kauttansa, ei olisi kenenkään äsissä milloinkaan syntynyt mi- tään Kalemalaa. Yleisiä uutisia. «itorncit asiat ministerinen- ioostossa. Pietari, helmik. 23 p. Mi- nisterineuivosto on käsitellyt Suo- men senaatin esityksen, joka koskee osan Suomen kruunun sotilasmak- uista maksamista sotilasrahastos- a muodelta 1910, ja joka osa te- !!ee 2 milj. markkaa, setä saman yhteydessä esityksen mainitun sum- man toistaiseksi lainaamisesta mal- tionrahastosta. Näitä senaatin esityksiä mastaail ei ministerineu- mostolla ole ollut mitään muis- tuttamista. Totilasapumaksuu suoritus uutta 1910. Kuten »viime numerossa ollees- ta uutisesta näkyy, tarkoittamat toimenpiteet marojen siirtämiseksi yleisestä maltionrahastosta soti- lasrahastoon ja sieltä Wenäjän maltakunnanrahastoon sitä, että eduskunnalle annettaman arm. esityksen sotilasapumaksuista ei tarmitsist lainkaan koskea tätä osaa maksusta, koska mallitseivalla ta- jolla katsotaan hallitsijan siitä saattaivan päättää itse, eduskun- itan mieltä kuulematta. Sitä marten tahdotaan suoritus keh- dykst ennenkuin arm. esitys edus- kunnalle annetaan. Sitämastoin annettanee esitys kyllä siitä osasta apumaksuja, jotka suostunnan autta omat kokoonsaatamat ja ar- matenkitt siinä muodossa että eduskunnan käsketään osoittamaan maroja puuttumien yhdeksän mil- joonan hankkimiseksi. ltnsi ivettälätuett Postisäännös. Meuäjän posti- ja sähkölennä- tinylihallitus on menäläistnn leh- tien tietämän mukaan hymäksynyt uuden postiosoituksia koskeman säännöksen, jonka mukaan: 1) pos- tiosoituksien lähettäminen ja mas- taanotto moi tapahtua Menäjän rahassa, jossa tapauksessa maÄa lasketaan 37 1 /', kopeekaksi, 2) ja niiden, jotka tahtomat, että osoi- tus on suoritettama Menäjän ra- hassa, on merkittämä osoitukseen: ..maksettama Menäjän rahassa" 1008 lvuoden edellisten »valtio wäiwäin waltiopäiwäpää- lös. Senaatti on päättänyt korkeim- paan paikkaan esittää, että sen laatima ehdotus kertomukseksi hal- lituksen toimista 1908 m:n edel- listen maltiopäimäiu maltiopäi- mäpäätöksen johdosta mahmistet- täisiin. Tllomcn Pankin »valtuusmies ten Maali. Tk. 14 p:nä korkeimmassa pai- kassa tapahtuneessa esittelyssä on ministerimaltiosihteeri Langhoss esittänyt hallitsijalle eduskunnan alamaisen ilmoituksen syysk. 22 p:ltä 1908 tapahtuneesta pankki- maltuusmies-, pankintilintarkasta- jäin sekä heidän maramiestensä maalista. Tilastoa simiilitoimituskuu- nasta lS«S-wuoden jälki- puoliskolta. Kesäk. 30 p:nä 1909 oli senaa- tin simiilitoimituskunnassa ratkai- semattomain asiain luku 1079 ja tuli muoden jälkeen asioita lisää 14 <6. Asioita ratkaistiin lopulli- sesti 1,137, joten ratkaisematta täksi muodeksi jäi 1,418. Rat- kaisemattomien asiain luku lisään- tyi siten muoden jälkipuoliskolla 339:I(ä. Clncii ja toäkijuomain kulje tusmaksu rautatiellä. Rautatiehallitukselta omat kirkko- hra K. W. Hurmerinta, pros. M. Soininen, toimitt. K. Miljakainen ja maist. S. Sario anoneet, että rautatiehallitus malmistaisi ja se- naalin wahwistettawaksi lähettäisi ehdotuksen wäkewämpien mallas- juomien ja »väkijuomien kuljetus- maksujen korottamiseksi erittäin silmällä pitäen, että ulkomaisten juomain käytäntö kotimaisten sijassa saataisiin ehkäistyksi. Työt senaatin talousosastossa Miime muoden lopussa oli se naatin talousosaston eri toimitus- kunnissa seuraamat määrät rat- kaisemattoinia asioita: Simiilitoimituskunnassa 1,518, kamaritoimituskunnassa 490, mal- tiomarain toimituskunnassa 340, kirkollisasiain toimituskunnassa '>03, oikeustoimituskunnassa 502, kulkulaitostoimituskunnassa 446 ja kauppa- ja_ teollisuustoimitus- kunnassa 12. ratkaisematonta asiaa. Tenaatiu kielenkääntäjät. Senaatin manhemmaksi ivenä- jänkielen ylikielenkääntäjän apu- laiseksi on senaatti nimittänyt toi- sen kielenkääntäjän Juho Koimis- toisen. Mirkaa olimat sitäpaitsi hakeneet nuorempi ylikielenkääntä- ^anapulainen A. E. Streng ja maltiosihteerin miraston kielenkään- täjä Victor Äkerblom. Senaatin ensimäiseksi menäjän- kielenkääntäjäksi on senaatti nimit- tänyt toisen 'kielenkääntäjän, ali- kapteeri Oskar von Schoultzin. llusien senaattorien tvirkaan- astuminen. Senaatissa esttetiin t. k. 22 p. arm. amoimet kirjeet kollegianeu- mos Aleksej Hostainossin ja esitte- lijä E. R. Rainesalon nimittämi- sestä senaattoreiksi ja senaatin ta- lousosaston jäseniksi sekä arm. amoi- met kirjeet kontra-amiraali Th. illmanin mapauttamisesta senaat- torimirastaan. Senaattori Raine- salo teki säädetyn malan. Waltiopäiwäin atvaus. Senaatissa esitettiin t. k. 22 p. armollinen auvoinen kirje, jonka mukaan maan kenraalikumenrööri on määrätty amaamaan tämän muoden maltiopäimät selä armol- linen käskykirje, jonka mukaan se- naattori Saarikoski on määrätky tarkastamaan maltiopäimäedusta- jäin maltakirjat. Mcnosääutöehdows w. 1910. Senaatissa esitettiin t. k. 22 p. oikeusjoimituskunnassa laadittu ehdotus suuriruhtinaanmaan me- nosäännökst muodelle 1910. Ehdo tus päättyy Smk. 5,146,603:20 (koskee kaiketi ainoastaan niitä mi- rastoja, jotka omat oikeustoimi- tuskunnan alaista.) Senaatti lyk- käsi ehdotuksen tarkistamisen kes kuudestaan asetettuun niin sanot- tuun raha-asiain maliokuntaan. <?hdotns kcstämiksi hallitus- toimenpiteiksi. Senaatti on päättänyt korkeim- paan paikkaan esittää, että sen laatima ehdotus kestämiksi halli- tustoimenpiteiksi 1908 muoden edel- listen maltiopäimäin maltiopäimä- päätöksen johdosta mahmistettai- siin. Eduskunnsn pnhemiehiksi tietää Turun Lehti tuleman ases- sori P. E. Sminhufmud puhemie- heksi, sosialistinen ..tomeri" mara- tuomari Anton Kotonen enstmmäi- seksi ja senaattori Leo Mechelin toiseksi marapuhemiehekst. — Niin lienee kakaalien pääkortteerissa pää» tetty. Pianhan tuon jo näkee. senaatti. Senaatti on määrännyt senaat tori E. R. Rainesalon simiilitoi- mituskunnau apulaispäälliköksi. Menäjän historian prosesso- rin »virka. yliopiston filosofisen tiedekun- nan historialliskielitieteellinen osas- to on tk. 23 pnä seitsemällä ää- nellä miittä mastaan julistanut Menäjän historian professorin- miran hakijan, filos. tohtori, leh tori U. L. Lehtosen mirkaan pätemäksi. Lausuntoja Kale- malasta. Monien ulkomaalaisten tiede- miesten lausunnoista johdettakoon nyt tässä mieliin pari. Ranskalainen historioitsija A. Gessroy, joka erityisellä huomiolla seurasi Pohjoismaiden entisyyttä ja nykyisyyttä, lausui 1871 kerto- martmostomme jonka ilmestymi nen hänestä oli mitä merkillisim- piä tapauksia, uudempien aikojen kirjallisuuden historiassa epäile- mättä laatuansa ainoa: ..Tosi- opillinen runous kansojen miltei itsetajuton ääni heidän aikaisem- miltä ajoiltaan, kun he mielä lapsen luontemalla uskolla katse lemat jumaliaan ja sankareitaan sekä heille omistettuja tekoja ja toimia, toisin sanoen, noita lap- suutensa kirkastettuja muisteloita, ei ole jäänyt yksinoikeudeksi edellä muiden suosituille kansoille. Sitä löytää miltei tuiki historiattomilta kansoilta, joilla ei ole osaa ei ar- paa maailman miekkosien jou- kossa, joille ei kohtalo ole suonut onnellista ilmanalaa eikä hedel- mällistä maata. Niinkuin korkei- den tunturihuippujen kuimalla kalliokolla puhkeaa esiin kukkasia, tosin maiit sinne tänne sirottu neita, mutta märiltään mirkeitä ja hajultaan hurmaamia, samma- lia ja jäkäliä, mehultaan moimak- kaita ja tehokkaita samoin ikään tämä maineettomien rotujen ma- tala runous lamataan loisinaan niin metsätuoreena ja luoksuivana, että sen armo on katsottama mel koisen suureksi. Ne kansat ja hei- mot, joiden takana talteutuu niin ylemä kansallisrunous, eimät an- saitse historian halmeksimista. Ei ainoastaan kirjallisuuden tai simeysopin tutkijan melmollisuus ole osottaa heidän henkisen kehi- tyksensä suhteen harrastamaa huomiotansa; on myös tarkastet- tama, eimätkö he saata meitä syyttää heidän olojensa tietämät- tömyydestämme, eli oikeammin tarkastettama, eimätkö jotkut koh dat heidän ajantietojaan ole meil- le, määrilt kyllä, tuntemattomat, toisin sanoen, on koetettama edel- täpäin nähdä, eikö heidän osakseen liene säästynyt tehokas maikutus- ala tulemaisuuden historiassa". Mikemiu kynäyksin piirusteltuaau Kalemalan pääjuonet sanoo hän: »Sellainen on se kanfttllis-epopeia, josta Suomi nykyjään ylpeilee, ja syystä, sillä toista ei möisi olla mankempaa todistusta tehok- kaammin osottamaan omaperäi- syyttä ja pysymäisyyttä tällä tarkka- älyisellä rodulla". Ahtä ihastunut kuin Gessroy on eräs shmeitsiläinenkin Kalema lan tuntija, I. W. Miedemann. Humittamassa kirjoitussarjassa 1884 käsitellessään Suomen epo- peiaa pukee hän innostuksensa tämmöiseen sana-asuun: „Jos lie- net luonnonystämä, mapaan, milp- paan salo- ja muori-, joki- ja jär- miluonnon, et mitenkään moi olla riemua tuntematta, jahka tuo luonto tulee kamariisi, muoros- taan käydäksettsä sinun luonasi mieraana, mieläpä kenties juuri silloin kun sairaana mirut muo- teellasi, ja tulollaan lumoaa eteesi kaiken tuon hurmauksen, jota et pääse ulkosalla nauttimaan. Sen taide tekee. Mutta on runoteok- siakin olemassa, jotka metsälle tuoksahtelemat, ei kuitenkaan tois- ta, joka tekisi sen siinä määrässä kuin Kalemala". Kuka tämän maithan sankari- runoston sankari on, käypi tuskin sanominen. Tosin suomalaiset kan- sallisjumalat siinä suorittamat pääosan, maka manha Mäinämöi- nen, seppo Ilmarinen ja lieto Lein- minkäinen, sekä kymmenkunta muu- ta jumalaa, mutta nämä jumalat, jotka kaikki esiintymät inhimillisessä asumuodossa rohkeina metsänkämi- jöiitä tai kalastajoina, omat runos- ton todellisen sankarin pelkkiä olen- noimia. Koko Pohjolan luontoon täinän epopeian marstnainen san- kari. Tuntuu siltä kuin olisimat kaikki runoston luomukset main ilmaisemassa tuon yhden juma- laisoleitnon ääretöntä ihanuutta. Entä kuinka miellyttämä tämä runosto on! Niin puhdasta ja kirkasta kansanrunoelmaa kuin Ka- lemala on ei löydy toista. Maikka se ei ole syntynyt Joonian tai- maan alla, jotenka Homeeron lau- lut, on Kalemala kuitenkin niitä iloisampi. Se on leikkisä, meitik- kamainen, jopa ylimielinenkin. Ja huonmttakoon sekin, tämä ilomie- lisyys ilmaantuu sekä toiminnassa että esityslaadussa. — Semmoinen runoelma on kansallensa armaa- maton aarre. Se antaa kansan henkiselle elämälle keskuskohdan, pyhimmän, johon malttolliset myrs- kyt eimät pääse tunkeumaan, ja jonka edessä kaikki puoluekiukku maikenee." Joensuusta ja likitienoolta. Kalemalajuhla. Ensi maanaittaina on kulunut 7ö ivuotta kansallisepoksemme Kalemalan malmistumisesta. Kaik- kialla maassamme mietetään tätä merkkipäimää suurilla juhlallisuuk- silla. Täällä Joensuussa on Suo- malaisuuden liiton täkäläinen haaraosasto järjestänyt juhlan lyseolle sillä armokkaalla ohjel- malla, joka on julaistuua toisessa paikassa lehteämme. Juhlaan pääsy on kaikille mapaa. Sen yhteydessä toimeenpannaan ma- paaehtoiiien ivarojen keräys Suo- malaisen kirjallisuuden seuran ..Kalemalarahastoou". Toimikuu- ta on myös kehottanut, että talot liputettaisiin ja malaistaisiin. Jokainen kansalainen jo käsittä- itee Kalemalan merkityksen kan sallisessa, omintakeisessa simistys- elämässämme. Ajatelkaamme maan sen maikutusta kansallistunnon heräämiseen, kirjakielemme kehi- tykseen ja rikastuttamiseen tai näytelmä-, kumanmeisto-, maa- laus- ja sämellystaiteeseemme. Silloin helposti »voimme mieles- samme kumitella, mitenkä merrat- toman käännekohdan Kalemalan ilmestyminen Suomen historiassa on muodostaitut. Toista päimää tämänmoista yleiselle kansalliselle juhlimiselle ei ole. Valtionrautateiden kesä- aikataulu. Rautatiehallitus on senaattint lähettänyt ehdotuksen aikatauluksi ensi kesäkautta marten eli touko- kuun 1 päimästä lukien toistaiseksi. Muutokset matkustajajunien aika- lauluihin omat aiheutuneet osaksi yrityksestä saada parempia junayh- leyksiä matkustaman yleisön mu- kamuudeksi, osaksi on niitä laadit taessa myös silmälläpidetty sekä rautateittm taloudellista etua ju nien kannattamaisuuteen nähden, että liikkuman kaluston, meturien ja maunujen tarkoituksenmukaisinta käyttöä, jotta liikkumaa kalustoasi lähimpinä muosina tarmitseisi li- sätä. Juna Nm 801 lähtee Sortama- lasta klo 9,10 a. p. ja saapuu Miipuriin klo 3,22 i. p. Juna N:o 802 lähtee Miipurista klo 1,30 i. p. ja saapuu Sorta malaan klo 7,35 i. p. Nämä junat omat miime kesäaika- taulun mukaan kulkeneet nuineroina 783 ja 784 Märtsilään saakka ja kesäkuun 15 päimästä saakka aina Joensttuhuu asti. Koska tamara- junat somittamalla niiden aikatau lut sopimalla taivalla, moimat marsin hymin tyydyttää sangen mähäistä matkustajaliikettä Sor- tamalan—Joensuun mälillä, omat junat N:o 801 ja 802 lakkautetut tällä rataosalla. Samonlinnan radalla on kolinas junapari N:ot 865—806 poistettu. Kuollut. Eilen aamulla klo 9 maipui täällä rauhallisesti miimeiseen le- poonsa neiti Men la Elina Kristina Weckström 52:sella ikämuodella. Hän syntyi 5 p. kesäk. 1858 Tammisaaressa, josta hänen isänsä raatimies Elias Weckström muutti 1860 täitne Joensuuhun silloin täällä peruste- tun tullikamarin ettsimäiseksi hoi- kasaksi. Kouluopetuksensa maina- ja sai ensin tyttökoulussa täällä Joensuussa ja sitten Blomqmistin koulussa Helsingissä. Myöhem- min hän kämi siellä myös käsityö- kurssin ja harjoitteli piirustusta ja maalausta pari muotta Ate- neumissa. Kotiin palattuaan hän opetti kahtena lukumuoteita maan- tiedettä ja historiaa Joensuun tyttökoulussa. Useihin koteihin le- mist siroja ruusu- ja maisema- maalauksia hänen simeltimestään. Noin !•"> m. sitten hän sai reuma- kismin, joka mähitellen muuttui yhä maikeammaksi ja piti häntä miimeiset 8 muotta aimau muo- teen omana. Harminaisenkärsimällisestijanöy- rällä inielellä hän kesti sairauteu- sa ja sen tuottamat tuskat. Sama herttaisuus ja ystämällisyys, jolla hän nuoruutensa tvaloisinlpina päiminä kiimtitti laajan ystämä- piirin itseensä, kaunisti häntä tau- timuoteellakin, Maikeissakin mai- moissa. Walkouanhan »vnosikokouksessa helmik. 24 p. luettiin muosikerto- mus ja tarkastettiin tili. Johto- kunnasta eromuorossa olemat jä- senet roumat Liisi Mirtamo ja Aini Megelius ,valittiin molemmat uu destaan. Puheenjohtajaksi tuli rouma Hilma Edman, sihteeriksi roiima 31. Laine ja rahastonhoita jaksi rouma L. Mirtamo. Tilin- tarkastajiksi malittiin neidit Julia Hällström ja Th. Beyrath. Ensi inaaliskuun 10 pnä pidet- tämiä myyjäisiä marten malittiin toimikunta, johon tulimat roumat: L. Asikanus, H. Edman, F. Aho- kas. At. Penttinen, E. D orren- dors, E. Piispanen ja neiti H. Hellman, jotka myös kiitollisuudella mastaanottamat lahjoja. Leimaiumyl)jät. Leimainmyyjäksi Kiihtelysmaa ralla on määrätty poliisikonstaa- pelin maimo Anna Rosendahl. Elli Rängman-Björliuin ton- sertti. Rouma Rängman-Björlinin maine etemänä ja tunnettuna pia- nistina sekä hänen merrattain maikea ja jännityksellä odotetttt ohjelmansa useine loistonumeroi- neett houkuttelimat mahdollisim man lukuisasti yleisöä hänen kon- serttiinsä, joka oli torstai-iltana lyseon juhlasalissa. Turhia ei ol- tu odotettukaan. Heti ensi nume- rosta alkaen hän osottihe oleman- sa maineensa meroinen, omista- mansa pimtosoittajan teknilliset edellykset, kehitettyinä täydellisyy- teen ja huippuuiisa. Hätten kos ketuksensa on kyllä kiinteää, mutta yhtäkaikki myös joustamaa, sulamaa ja pehmeää. Siinä on marmrnttta ja marsinkin moimaa niin yltäkylläisesti kutu ikinä, mut ta samalla myös hienoutta, sie- tukasta märitystä ja symää tunnel- maa. Taiteilija on huolellisesti sy- mentyityt ja kaikilla käytettäivissä olemilla koinoilla koittaa saada kuu- lijansakin symenrymään enteitä^ mäiisä kappaleen henkeen. Ohjelman ensimäisenä numero na oli Schubertin suuremmoinen Fantasia oop. 15, joka on sämel- täjänsä ihanimpia taideluonna, ja siinä rouma Rängntan-Björli- iiin ryhdikäs ja moimalas soitto jo esiintyikin oikein loistossaan, ja kappaleen lyyrilliset kohdat tulimat kyllä ihanasti tulkituiksi. Puh laasti ja sttlamasli soimat myvs Chopinin miehekäs Ettide ja mar sinkin tunnelmallinen Nocturne. Sibelittksen maikea sämellys Im- promtu on pianokappaleista kau- neimpia pianokappaleita ja esitet- tiirt erittäin luontemasti. Jäljelle ei jäänyt Lisztin unkarilainen rhap- sodiakaan n:o 12, joka seurasi mii- meisenä ohjelmassa, siksi paljon mimahdusrikkaulta soittaja tositai- teellisellä tulkinnalla loitsi yleisön- sä ihailtamaksi. Tarpeetonta on kaiketi enää li- sätä, että konsertin maikutus koko naisuudessaan oli maltama ja suo- sionosotukset myrskyisät. «. O. N. 3!aittinsliiton Joensuun haaraosastojen tämän iltaisesta illanmietosla huoman- tarnrne armoisaa yleisöä. Waih- telemasta ohjelmasta mainittakoon: nelikätistä pianonsoittoa, laulua, pukutaitssi, näytös, kumaelma. Ohjelman päänumerona tulee ole- maan ylioppilas neiti Aino Har- majan esitelmä. Koulunuoriso on ympäri maatamme toiminut tu- nokkaasti marttuiieemman mäes- tön kanssa raittiuspyrinnöissä. Täkäläinenkin yhdistys, maikka sillä on huonot rahamarat, on saanut paljon keskuudessaan ai- kaati. On myöskin huomioon otettama, että koululaisille ou mer- rattain maikeata lukutöittensa lo massa useita iltamia pitää. Siis senkin muoksi olisi kannatus saa- tama niin luutumaksi kuin mah dollista. Toimokaamme että lyse- on juhlasali saa täitä iltana täy- tensä yleisöä. Iltama alkaa klo 6 ip. sisäänpääsy maksu 5o p. jäseniltä 25 p: m s» i —s m' G3 SS sn -3 U3 es I St Muualta Poh- jois-Karjalasta. Kiteen seuraknnta on senaatilta anonut muotuista 300 mkan suuruista apurahaa kristillisen sairaanhoitajattaren eli diakonissan palkkaamiseksi. , Rantasalmen kihlakunnan hen < kikirjoittajan wirkaa omat hakeneet: Alajärtven piirin nimismies Hj. von Alsthan, Li- perin piirin nimismies I. W. Chydenius, Haapajärmen kihla kunnan henkikirjoittaja K. B. Ste- nius, Rautalammin piirin nimis- mies E. L. Airila, Rautasalmin piirin ttimismies E. Sahlstein, Säkkijärmen piirin nimismies I. Lindeinan, Emijärmen ja Kortes- järmen piirin nimismies K. Gyllenbögel ja Ulmilan kihlakun- nan henkikirjoittaja I. Olsoni. Tuomen matkailijayhdischs on näinä päiminä tehnyt sopimuk- sen 2 uuden moottorimeneen osta- misesta, joista toinen tulee kulke- maan Heiuolan ja Muolenkoskeu mälillä ja toinen Ahmakosken ja Pyhäkosken mälillä Ouluiijoessa. Kumpikin ivene on 33 jalkaa pit- kä ja käymät ne amerikkalaismal- lisillä petroolimoottoreilla. Toisen niistä hankkii Meljekset Milenin moottoritehdas Tuntssa ja toisen on yhdistys Hankkinut kapteeni Loivenetskylkä Helsingissä. Tällä toimenpiteellään on mat- kailijayhdistys suuressa määrin helpottanut turistien ja muitten matkustajien matkailua. Ensi matkailukauden alusta moidaan nyt 1 päimässä kulkea 18 pk. pit- kä matka Kajaanista Ouluun. Heinolan ja Sitikkalon pysäkin mälillä tulee kulkuyhteys mahdol- liseksi joka päimä. Kumpaisella- kin reitillä on matkailijalla tilai- suus laskea kosket matkailijayhdis- tyksen koskimeneillä, joita ohjaa malantehneet perämiehet. Maa- lan mäylä metää uuden moottori- meneen tähden myös enemmän puoleensa. Entisen pitkämeteisen matkan sijasta Oulun sumanto- mesissä moi nyt mukamasti mat- kuskaa siistissä^ moottorimeneessä. Paitsi mainittujen moottorimeneit- ten tilausta on johtokunta myös ajatellut hankkia moottorimeneen Muonislahden aseman ja Kolin mälille Pielisjärmel- le. Kun rautatieliikenne nyttem- ms, N S3Ä 8TB sT k^s: fr» i-ä < ft- "t SZ Vi X/l E? CA m m f** S- < PS & vs es 3" Sm M m*