Wzo 64 1910 Sanomia öulun kaupungista ja läänistä. Maanantaina Kesäkuun 6 päivänä. > oko vuodelta . . uolelta vuodella ' eljannekseltä i'u'ikaudelta . . Tilaushinnat: Ouluisa. . . . . . . 4: - 2: — 1: - —: 30 Postissa: 4: - 2: M -: 40. l';komailiät 10: — j: — Kaiku ilmaantuu maanantaina, keskiviikkona ja perjantaina aamulla. Toimittajat: M. PALLARI. E. A. OULASVSRTA. Tavataan toimistossa klo 10—12 päiv. Taloudenhoitaja. Toimisto j* konttori Kauppureinkatu 5. Konttori avoin na klo 8:sta aamulla 7:ä?.n Uialia Puhelinnumerot: toimitukseen ja lehden taloudenhoita jan asuntoon 56, lehden konttoriin ja kirjapainoon 400. Päätoi mittajan yksityispuhelin 273. ilmoituksia vastaaHotetaaa lehdea konttorissa ja on niiden hinta 1:11a, 2:11a ja 3:11a sivulla 8 penniä ja 4 siv. 6 pe*«iä palstamillimetriltä. Raamilliset kuoleman-ilmoitukset vähiatäin 3 mk., ris tistä iä värsyistä maksetaan erittäin. Kihlaus-, vihki- ja syntymä-ilmoitukset 1 mk. 50 p Ilmoitukset, joutuakseen seuraavan päivän numeroon, ovat jätettävät lehden kontto riin edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia välitetään muihinkin sanomalehtiin palkkiotta. V. y" * ,V U •••" O. y. Oman Kannan puhelimet; O.-y. Oman Kannan kirja- ja paperikauppa n:o 400; Kaiun toimitus n:o 56; Kaiun konttori n:o 400; O.-y. Oman Kannan (Kaiun) kirjapaino n:o 400; Kaiun päätoimittajan asuntoon n:o 273; Taloudenhoitajan asuntoon 56. Kirkollisia tietoja. Alvioliittoon kuulutettuja. Työmies Edward Junkkari ja neiti Ida Anna Maria Rundelm, molemmat Oulun kaupungista. — Mäkitupalaisenpoika Jaakko Mällinen, Limingan seurakunnasta ja neiti Hilja Eliina Härkönen, Oulun kaupun- gista. Kuolleita. Kirjaltaja Kalle Meisell 21 w. — Lapsi Kirsti Maria Lukkarila 1 w.^— Työmies Judo Kemppainen 85 w. — ^-epänivaimo Maria Johanna Leimiskä 74 iv. — Meri mies Isak Arivid Martinkauppi 30 iv. — Suutari Jaakko Mononen 73 it>. — Neiti Aune Maria Tallus 18 w. Asianajajia. Asianajo:: rahastoissa? y. rn. toim. J. Lal: a; f A (11 IIII toimitta;) asfoito virasto!:-.-: . U. ULLILH V. rn. O -otTt; ■ OULU V. M. Katajan Kansakouluasioimisto Oulussa, Kauppureinkatu 6 suorittaa kaikeliaiset kansakouluasiat mHam- me virastoissa kohtuullisesta korvauksesta. Puhelin n:o 531. Avoinna 10— 1 'a 12 a.-p. ja 3—5 i.-p. Omistaja Varamaanmittarl J. H. LUOMA Oulu, Kirkkokatu 57. Puhelin 5 13. Ilmoituksia. maksaa korkoa talletuksille: n kuuk. irtisanomisella 5 °/o 4 y% „ >. ** /» n 4 „ r, * 3'/. 0 n 1 vaadittaessa 3 Talletuskonttok u - ranttitilillä 5 n SäästokassatHHlä 6 „ Juoksevalla tillillä 3 „ Helsinki, 1 p. toukok. 1908. Johtokunta. H ■ ■ ■■B ■ ■ a Laakari. Kesäkuukausina on vastaanottoaikani ainoastaan aamupäivällä kello 9—11. Hj. Bergholm. Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! Biyak uuttakaa omaisuutenr.ea SS SS tulipalon B varalta! ,Kullervon" ja,,Pohjolan" asiamies Oulussa W. Huhanantti. Tavat.. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. < zj. v* ' v -e i « r-jx *-v iv «V' Aij vÄlk 1- 2 rA-hfc- WC-w Ruiiakartiineja myytävänä 011 IMMI KirjaKaiipassi ja 2:si hyvää Meri-proomua saadaan vuokrata, lähemmin. Veljekset Friis. Yksplhlaja. Kunnollinen joka on tottunut sekä paremman että tavallisen vehnäsen valmistuk seen saapi edullisen pysyväisen pai kan, jos lähettää suositukset ja palk kavaatimuksen Kokkola-lehden kont toriin, Kokkolassa. Tarvitseva. varsinainen kokous pidetään Kaustisella kirkonkylän nuo risoseuran talossa tiistaina heinäkuun 5 päivänä alkaen kello 9 aamulla, jossa keskustellaan ja päätetään seu raavista asioista: 1) pääkohdat kuluneen vuoden vuosikertomuksesta esitetään; 2) tilintarkastajain lausunnon joh dolla ratkaistaan kysymys johtokun nan tilivapaudesta vuodelta 1909; 3) johtokunnan v. 1911 laatima ja ennen kokousta sanomalehdissä ju- laistu tulo- ja menoarvio tarkaste taan ja vahvistetaan; 4) johtokunnan ja valiokuntain jä senille suoritettava korvaus osanotos ta kokouksiin, sekä tilintarkas tajain palkkio ja matkakulut määrä tään seuraavaksi vuodeksi; 5) johtokuntaan valitaan jäsenet vuoden lopussa eroavien Tuomas Pohjanpalon, Matti Isohannin, Juho Tiluksen, Leanderi Suonperän ja Aleksi Kivelän sijaan; 6) valitaan kaksi tilintarkastajaa ja heille kaksi varamiestä kuluvan vuo den tilejä tarkastamaan; 7) valitaan kaksi edustajaa ja heil le kaksi varamiestä Suomen Maata lousseurojen Keskusliiton määräai kaiseen kokoukseen; 8) valitaan jäsen ja varajäsen Met sänhoitoyhdistys Tapion johtokun taan. (Tähän vaaliin saavat ottaa osaa ainoastaan niiden maamiesseu- rain edustajat, jotka ovat jäseninä Tapiossa ja seuran alueella olevista maamiesseuroista ovat jäseneksi liit tyneet tähän mennessä seuniavat: Halsuan, Himangan, Kaustisen, Käl viän, Lohtajan, Raution, Toholammin ja Vetelin maamiesseurat, joiden edustajat siis vaaliin osaa ottavat); 9) johtokunnan esittämä kysymys: ..Olisiko seuran yhdyttävä jäseneksi johonkin maamme yleiseen karj:inja- lostusyhdistykseen ja mihinkä niistä.-"' 10) valitaan kaksi pöytäkirjan tar kastajaa. Kukin paikallisseura on oikeutettu lähettämään kokouk: on yhden edus tajan j:i sitäpaitsi jokaiselta täydeltä 20:1 tä jäseneltä aina 500:aan asti yh den lisää. Kannattajajäsenet kau- punkipiirissä valitsevat edustajansa samojen perusteiden mukaan. Kokkolassa kesäk. 1 p. !9!0. Toimen puolesta: Oskari Herttua. Varat. A. Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, toimittaa kaikkia lakiasioita rahain perimisiä ja maksuja, välittää kaupureki- ja maa tilojen sekä metsien myyntiä ja ostoa, toimittaa metsien leimauksia, lukemista ja arvostelemisia y. m. niin hyviä laiaopiiliselia kui» ammattikannalta. Matkustetaan maaseuduiie. Posti- ja sähkö-osote: Seppänen, Oula. HUOM.! HUOM.! Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruokahyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuan. — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä karamel lejamme: Sinetti, Suksilla, Ystävykset ja Tähti sekä suklaa-makeisiamme. AIRAKSINEN S- K:N! O.-Y. Olavi L. Helanen varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aleksanterink. G. Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras toissa. Matkustaa naaseudulk Äntti Karikoski Hi Varatuomari toimittaa kaikkia asianajoon kuuluvia tehtäviä, välittää kiin teimistökauppoja. OULU, Torikatu >4, Alex HäggMn talo. Matkustetaan maaseudulle. = « Kontoriaika 10—2. Puhelin 203 Oulu, Kesäk. 6 p:nä Mlills ckiskmill»! työhön. 11. Kyytiasia. Maltiollista asemaa koskemien kysy- mysten ohessa ehti eduskunta käsitellä useita uudistuskysymyksiä. Muuta- mistä sellaisista tehtiin jo lopullisia päätöksiä, toisia ei keritty loppuun kä- sitellä. Kyytiä siassa saatnn aikaan lopullinen päätös. Siten on tämä sitkeä kysymys, joka kymmenisen muotta on ivireillä ollut, iviimeinkin saatu päätökseen. Tällä asialla on mm. ol lut se fotoa kohtalo, että se on saanut mäistyä milloin tärkeämpinä pidettyjen kysymysten tieltä, milloin on siinäkin Pietarissa pelätty mentämän lumallis- ten oikeuksien yli. Muoden 1900 maltiopäimät tekimät alotteen kyytiasian uudelle kannalle järjestämiseksi. Useampia muosia sitä sitten senjälkeen malmistelkiin ja niin annettiin kyytiasiasta esitys muosien 1904—1905 maltiopäiiville. Mutta silloin kuten muistettanee uhrattiin tämä niinkuin moni muukin kysymys „passiimiselle" jarrutukselle. Niin siir- tyi kyytiasia yksikamariselle eduskun- nalle, joka ei kuitenkaan muonna 1907 eikä 1908:n ensimäisellä istuntokaudella ehtinyt sitä käsitellä. Wasta muoden 1908 toisella istuntokaudella joutui kyytilakikysymys esille ja eduskunta hymäksyikin ehdotuksen kyytiasetukseksi. Tämä ehdotus on hautautunut „Pie- tarin teille". Ei ole tietoa, onko sitä edes esitetty korkeimmassa paikassa. Nykyiselle eduskunnalle jätettiin kum- minkin hallituksen laatima esitys kyyti- asetukseksi. Tämä poikkesi kuitenkin niin suuressa määrässä eduskunnan ehdotuksen kannasta, ettei eduskunta moinut arm. esitystä sellaisenaan hy- mäksyä. Kyytilaitoksessamme on, kuten tietty, ivallinnut ja yhä mallitsee se epäkohta, että siitä koituivat rasitukset kohtaamat yksinomaan erioikeudettoman maan hal- tioita, eikä, niinkuin kohtuullista olisi, kaikkia tuota rasitusta kantamaan ky- kene:viä ja siitä etua nauttimia kan- sanryhmiä. Uudistuspyrinnöt omat tarkoittaneet tämän epäkohdan poista- mistä ja samalla, mikäli mahdollista, tuon laitoksen saattamista itsensä kannattamaksi. Näihin pyrintöperiin nähden omat eduskunta ja hallitus olleet pääasiassa gkfhnieniet. Iyrkänlaisla erimieltä maltiomahtien nmlillä sitävastoin näyt tää nyt ilmeueivän siinä, miten kyyti- laitos olisi järjesteltävä ja marsinkin, mistä rahastosta tarmutama maltion amustns olisi otattama. Nykyisen hallituksen esityksessä eh- balettiin, että kyydinpito on edelleen pysytettämä paikkakunnallisena asiana ja kihlakunta pidettämä kyytilahkona. Kustannukset olisimat olleet jaettamat kunnallismerotuksen alaisen tulon mu- kaan, kuitenkin niin, että tarkoitusta marten pantaisiin merotettamalle tu- lolle erityiset koko kyytilahossa yhtä- läiset kyytiäyrit. Maltion maroista olisi sitten suoritettu kolme neljättä- osaa siitä kustannusten erosta, minkä jollakin paikkakunnalla maksu kyyti- äyriltä olisi noussut yli koko maasta lasketun keskimäärän. Tähän suori- tukseen olisi eduskunnan pitänyt osot- taa suostuntamaroja. Kyytimaksu olisi ollut määrättämä hallinnollisella ase- tuksella 18 penniksi kilometriltä sekä kaupungissa että maalla, paitsi Lapin ja Kemin kihlakunnissa, joissa se olisi ollut 20 penniä kilometriltä. Eduskunta sitämastoin nyt hymäk- symässään asetusehdotuksessa, samoin kuin jo m. 1908 omasta alotteestaan tekemässään ehdotuksessa, on asettunut sille kannalle, että maltion olisi otet- tama toimekseen kyydinpidon suoritta- minen ja kyytilaitosten moimassapitä- minen. Waltiolle tästä johtuivat muo- tuiset menot on armioitu korkeintaan 400,000 markaksi. Mutta huolimatta siitä, että huolenpito kyytitoiniesta jäisi maltion asiaksi, on asetuksessa kuitenkin säilytetty oikeus kunnille edus- tajien kautta ottaa osaa kyytilaitosten si- soittamisesta ja kyydityksen järjestämi- sestä tehtämien ehdotusten laatimiseensa marattu tilaisuus antaa lausuntonsa kyydinpidon urakkahuutokaupoissa teh- dyistä tarjouksista. Muuten kuuluisi asia kumernööreille ja lääninhallitusten alaisille mirkamiehille. Marat edellä- mainittuihin maltion menoihin olisi osotettama kulkulaitosrahastosta. Kyytimaksun suuruuden määräämi- nen on eduskunnan hymäksymän ase- tusehdotuksen mukaan niinikään mal tion miranomaiien asia, kuitenkin sää- dettyjen rajojen sisällä. Alin kyyti- maksu kilometriltä olisi 18 ja ylin !J0 penniä. Kun kumernööri määrättyjen ajanjaksojen kuluttua uudestaan jär jestää kyytilaitoksia, mahmistaa hän samalla kyytimaksun suuruuden näitten rajojen mälillä, mutta moi tätä seik- kaa koskema kumernöörin päätös tulla malitustietä senaatin tutkittamaksi. Muutkin kestikiemaritaksat, jotka ny- kyään omat usein sanqen alhaisiksi määrätyt, moidaan korottaa, jotta ir- sensäkannattaivailuuden tarkoitusta lä' hestyttäisiin. Sikäli kuin tätä tarkoi- tusta ei saaivuteta, on ivultion aivus- tus marsinkin loisilla paikkakunnilla tarpeen. Mutia erityistä n>eroa ei sitä marten tar:vi:.:, koska tuo iverra- ten pieni summa, 40< >,000 in taa luoi- daan saada mallien muista tuloista. 5i'yyt:asetus on ehdotetiu astinnaaa '.voimaan ivasta niuoden 1910 alusta, jotta sitä ennen nyt manhan asetuksen mukaan toimeenpantama miisimu-.i- tiskausi ehtii loppuun tulua. Lopillit- sen mahmistuksen hankkimiseen on siis riittämästi aikaa. Eduskunnan hymaksymä asetuseh- dotus täyttää ainakin suurimmaksi osaksi ne toimeet ja odotukset, joita maatamiljelema mäestö on uuteen ase- tukseen kiinnittänyt. Toimottamaa main on, että kyytiasetusehdotus pää- sisi onnellisesti niitten karien ohi, joi- hin nykyisin niin moni tärkeä asia on takertunut. Dli 5 x h> muotta on hal lituksella aikaa mahmistuksen hankki- miseen. Ajasta ei siis ole puutetta. Onko nykyisellä hallituksella yhtä run- saassa määrässä hymää tahtoa asian hymäksi toimia, sen tulemaisuus osoit- taa. Mikä suuri mahinko, ettei koti- mainen hallitus ole suomalaisten mies- ten käsissä! lirilNNMllitttii torppien oiktlidtllintn llstma. Edusmies S. Haapasen lau- sunto. Maatalousmaliokunnan tätä asiaa koskemasta mietinnöstä käy ilmi, että useimmat niistä epäkohdista, joita n. s. kruununmetsätorppareiden oloissa löytyy, omat saatetut maliokunnassa yksityiskohtaisen käsittelyn alaisiksi. Kieltämätöntä onkin, että niitä mitä tulee kruununtorppareiden turmallisuu- teen hallinnollista häätämistä ivastaan — usein aiman mitättömistä syistä- kin, merotusolojensa suureen epätasai- suuteen, kruununtorppareille asetettujen melmollisuuksien ivaatimuksiin, joiden täyttäminen usein on suorastaan mah- doton, näihin kaikkiin seikkoihin nähden parannuksia heidän olonsa kaipaamat. Tosin toiselta puolen on osoteltu, että tällä asutusryhmällä on erikoisia etu- jansakin, m. m. metsänkäyttöön ja mil- jelyksiensä laajentamismahdollisuuksiin nähden, mutta näitä ei missään tapauk- sessa ole katsottama niin suuriksi, että niiden muoksi he eimät oloissaan kor jauksia kaipaisi, sitä enemmän kun ot- taa huomioon, että kruunuutorpparin osa useimmiten on ensimäisen uunsrai- maajan, joka kylmää korpea koettaa miljelykselle amata. 9tamä seikat näyt- tää maatalousmaliokunta pääasiassa oikein huomanneen, yksimielinen on maliokunta ollut siinä, että asiassa kai- mataan hallituksen puolelta kiireellisiä toimenpiteitä. Näin onkin asia. Mutta mitä tulee siihen suuntaan, mihin oloja kysymyksessä olemalla alalla olist kehitettämä, siinä maliokun- ta ei ole päässyt yksimielisyyteen. Ma- liokunnan pormarilliset jäsenet omat aiman oikein käsittäneet kruununtorp- päreiden pyrkimyksen saada lunastaa torppansa perinnölliseksi tilaksi. Mutta on käsittämätöntä, miksi tätä samaa oikeutta maliokunnan enemmistö ei ole tahtonut ulottaa myöskin kuninkaan- kartanoille ja sotilas- ja simiilimiras- ton mirkataloilla olemille torppareille. Maliokunnan ponsiehdotuksen mukaan mainittuihin torppiin olisi lopullisesti solvitettama perinnöllistä muokraper:- aatetta. Mietintöön liitetty Imen mastalause hylkää perinnöllisen muok- ramuodon ja tahtoo sen sijaan kaikki erilaatuiset torpat saada alistetuksi ivoimassaoleman torpan, lampuotitilan ja mäkitupa alueeii muokrausasetuksen alaiseksi, minkä ohella torpat yleensä tulisi saada lunastaa perinnöksi, siis pieniksi perintötiloiksi. Minä puoles- tani ennemmin moin liymäksyä maini tun mastalauseen, kuin maliokunnan mietinnön kannan. Tässä ei moi olla merkille panematta sitä seikkaa, että sosialidemokraattinen puolue ei hymäk- sy torppareiden pyrkimystä saada lu- nastaa torppansa perintötilaksi. He tahtoivat mastustaa tällä lamoin syn tymää yksityisomaisuuden muotoa. Torpparit sitä haluamat. Tässä on kysymys eräästä periaatteellisesta rat- kaisusta, jossa yksimielisyyteen pääse misestä ei ole suuria toimeita Toisena syynä perinnöllistä ontis- tusoikeutta mastaan on esitetty, että näin muodostetut tilat moisimat jou- tua kauppakeinottelun alaisiksi. Mutta sama mahdollisuushan on perinnölli seen muokraoikeuteenkiu nähden, jonka sosiaalidemotraaiit lyllä hymälsymät, puhumattakaan siitä, että nykyisiä pe rintötiloja moidaan napaasu kaupata. Keinottelun aiheena on taivallises:i ti- Iälle kuuluiva inetsäpääonta Mutta jos täiuän käyttäminen keinottelutar- koituksiin s opi masu rajoitetoan, ?voi = daan väärinkäyttö saada ehkäistyksi, eikä tätä magnan ole mitään iano mistä. Päinmastoin rajoitus tulle,lee pian tarpeelliseksi niihinkin metsiin nah den, jotka nykyään kuulumat yksityisille omistajille. Ensimäisen mastalauseen mukaan tu- lisimat torpat järjestelyaikana, siis sii- hen saakka, knnnes ne ehkä lunastetaan perintötiloiksi, olemaan yleisen torpan- muokralain alaisia Kun katson, että tästä torppareille ei suinkaan ole mi- tään mahinkoa, mutta kyllä etua isän- omistaja. — Sama puhuja mielä kan- kansa puolustukseksi selitti, että perin- nöllinen muokraaja on edukseen pako- kettu maanmiljelykseen. Tämä saattaa olla eduksi siellä, missä maanmiljelys marmasti tuottaa täyden toimeentulon, mutta asia ei ole tällainen kaikkialla. Löytyy paikkakuntia, joissa nykyiset tilallisetkaan eimät moi elää yksin- omaan maanmiljelyksestä. Olisiko tä- mä mahdollisempaa alkamalle kruunun- torpparille? Katson olemani täysin oikeutettu sitä epäilemään. Siksipä täytyy torppareille antaa mahdollisuus tilainsa käyttämiseen muussakin suh- teessä kuin yksinomaan maanmiljelyk- sessä. Lopuksi mielä sama puhuja pel- käsi sitä, että kruununtorppareiden tu- leivistä eduista kaikki eimät pääse osal- lisiksi. Tähän pyydän mastata, että jos tällä alalla amautuu meidän maas samme uusi Amerikka, niin kiiruhta- koon sinne jokainen, joka katsoo etunsa tänsä — olipa sellainen sitten maltio tai joku muu — mielimaltaa mastaan, moin tähänkin nähden yhtyä kannatta- maan mainittua mastalauserta. Mi- nulla ei jää tässä huomaamatta, että jos torppien isäntänä on maltio, ne suuresti eroamat yksityisten torppien asemasta, mutta siitä huolimatta pidän mahdollisena järjestää edellisten oikeu dellisen aseman mainitun mastalauseen esittämään suuntaan. Täällä on keskustelun kuluessa ar- moiia ensimäisen puheenmuoron käyt- täjä puolustanut perinnöllistä muok- raoikeutta sillä mäitteellä, että tällai nen muokraaja on marma siitä, että saa itse käyttää hymäkseen työnsä tu- lokset. Tämän johdosta moinee hy- mällä syyllä kysyä, eikö asia ole aiman sama silläkin, joka on saanut torppansa perinnöksi? Minun nähdäkseni muok- ramies aina on epäedullisemmassa ase- massa puheenaolemassa suhteessa kuin itsenäisen, maikka pienemmänkin tilan sitä maatiman. Minä kumminkin puo- lestani olen täysin marma siitä, että erikoista kansain maellusta kruunun- maille ei ole peljättämissä, niin suo- tamaa kuin se olisikin. Uudisasukkaan elämä tulee aina olemaan siksi komaa taistelua olemassaolon puolesta, että main Harmat nykyisestä polmesta us kaltamat siihen alistua. Ken sen tekee, niin hänelle suotakoon siihen oikeus mahdollisimman edullisilla ehdoilla. Nitiä minusta kumminkaan ensiksi esiin- tyneen puhujan mielipiteen mukaisesti ei moida tarjota. Mielä äskettäin eräs toinen masem- mistolaispuhuja piti epäjohdonmukai- sena sitä, että maltio ostaa maita ja jakaa niitä tilattomille. Tällöin ei muka sopisi toiselta puolen maltion myydä maitansa. Ja tällä tahtoi pu huja käydä mastustamaau torppien perinnöllisiksi myyntiä ivaltion puolel- ta. Mutta maltion menettelyä ei saa määrin tulkita. Masemmisto möisi maltion menettelyä selittää epäjohdon- mukaiseksi masta siinä tapauksessa, että se ostamiansa tiloja antaisi tikatto- mille perinnöllisellä muokraoikeudella. Jos näin tehtäisiin, silloin ei mottaisi johdonmukaisuutta noudattaen myydä maltion torppia perinnölliseksi. Asia- han kumminkin lodeltisuudessa on ai man toinen. Maltio ostaa tiloja, palstottaa ne ja sitten suorastaan myy- pi näin syntyneet pikkutilat niitä ha- luamille henkilöille. Eikä näitä tiloja moida käsittää miksikään muokratiloiksi. Kyllä ne oivat itsenäisiä perintötiloja. Eikä asiaa muuta mähimmässäkään määrässä se, että lunastushinta saat- laa olla suoritettama pitemmän ajan kuluessa. Jos siis maltio myy osta- iniansa tiloja itsenäisiksi, perinnöllisiksi palstatiloiksi, itiin -voi se tehdä aiman samoin omistamiinsa torppiin nähden. uutäsiä. — Waltakunnanneu mosion ?vallio'oarain.i'aliokiinla on liy mäksynyt lakiehdotuksen Siloinen mu- tuleiden yhdistämisestä ifijariftttuian rautatiemertkoon. &uuliitircijtöuri Tamsonvn» lnotsiinijvkse.l wenä!äjsn)ttä»ni- se^ta. Luotsitirehtööri K. Sa:nsoiiom, joka on äsken käynyt „llläfööii" lai liuilla Ko mnston luot - taf cr.; alla tark.'.s • tiitjella, kuuluu luotfeUle il.mnttumYn. että touonum luo!silaito > yllytetään outifeUdäu, iKiitfi euä kirjeenuunina