N:o 164 - 1910 KESKISUOMI Perjantaina heinäkuun 22 pmä — Suomen Urheilulehti n:o 11 on ilmestynyt ja isrsältää m. m. seuraatvat kivjoitukset: Hukkuneilta, kirj. Toiwo Aro, Mitä ajaittelen urheilusta, kirj. Ilmari Äumto; Moimistelun yhteiskunnallinen merkitys, kirj. Ta—ta; Terw.:yteinme, kirj. H. O. Kruunsuk8vn edellinen yö. Kiij. Oskar \Vi!do. Oli kruuD &uspäivän edellinen ilta. Nuori kuningas seisoi makuuhuo neessaan. Jasmiinien heikko tuoksu tunkeutui avatusta ikkunasta, liän pyyhkäsi hiukset otsalta, otti luut tunsa ja antoi sormiensa liukua kie lien yli. Hänen silmäluomensa pai nuivat kiinni — väsymys valtasi hänet. Kun torninkello löi kaksitoista, soitti hän ja hovipojat astuivat si sään. He riisuivat hänet, valelivat vettä hänen käsilleen ja sirottivat vettä hänen päälaelleen.! Heikon perästä he jättivät huoneen ja hän nukkui. Hän näki unta ja uni oli seuraava: Hän oli olevinaan pitkässä, mata lassa salissa, jossa lukemattomat kangastuolit surisivat ja paukkui vat Vähäinen kynttilävalo vilkkui ristikkoikkunasta yli kutojain var- taloitten, kun he istuivat kumartu neina työnsä yli. Kalpeita sairnao- näköisiä lapsia oli kyyrysillään ris tiin asetettujen hirsien päällä. Kun sukkulat olivat sujahtaneet läpi, nostivat he ohuita kangaetuk- keja ja kun sukkulat pysähtyivät, pudottivat he tukit alas ja kokosi vat langat. Heidän kasvonsa olivat nälän kuihduttamat ja heidän kä tensä vapisivat heikkoudesta. Muu tamia arkasilmäisiä naisia istui eräällä pöydällä ja ompeli. Kauhea haju täytti koko huoneen; ilma oli raskas ja ummehtunut. Kosteutta virtasi seiniä pitkin alas. Nuori kuningas meni erään kuto jan luokse ja katseli häntä. Kutoja loi katseensa ylös ja sa noi suuttuneena: Miksi katselet minua? Oletko urkkija, jonka herra on pannut va- koomaan meitä? — Kuka on herrasi? kysyi nuori kuningas. — Herramme, lausui kutoja kat keralla äiineliä, on ihminen kuten minäkin. Mutta on kumminkin ero tus meidän välillämme — hän ni mittäin käy hienoissa vaatteissa ja! m nä ryysyissä, ja ero on vielä siinä,. että minä kärsin nälkää ja hän syö liiaksikin. I — Mutta onhan vapaus maassa,; sanoi nuori kuningas, etkä sinä olo kenenkään orja. Sodassa, vastasi kutoja, on vah vempi heikon herra — ja valtiossa j jossa rauha vallitsee, laskee rikas j köyhän valtansa alle. Me saamme j tehdä kovasti työtä elääksemme — ja se palkka joka meille maksetaan, on. niin huono, että me kuolemme.! Me teemme työtä herrojen hyväksi', koko päivän ja he kokoavat kultaa kirstu.hin.a — mutta meidän lap semme heikontuvat ja ne, joita me rakastamme, saavat kovan ja ilkeän näön. Me puserramme viinirypä leet — toiset juovat viinin, me kor jaamme viljaa, mutta meidän pöy- dämme on tyhjä. Me kannamme kahleita ilman että sitä yksikään huomaa, me olemme orjia, vaikka meitä kutsutaan vapaiksi. Niinkö on teidän kaikkien laita? Niin, va>tasi kutoja, niin kaikkien nuorten ja vanhain, naisten ja mies ten, pienten lapsien ja ijän paina minen. Me olemme kauppiasten vallassa ja meidän täytyy totella heidän käskyjään. Papit menevät ohitsemme, ei kukaan huoli meistä ja meidän kohtalostamme. Aurin- gottomia katujamme hiipii köyhyys nälkäisin silmin ja sen jälessä vaiva tylsin kasvoin. Kurjuus herättää meidät aamulla ja häpeä on luo namme illalla. Mutta mitä tämä kaikki sinuun kuuluu? Sinä et ole meikäläinen, siihen olet sinä liiaksi onnellinen. Ja hän kääntyi pois ja lennätti kukkulaisen kankaan läpi; nuori kuningas näki että hän kutoi kulta langoilla. Valtava vävistus kulki hänen lä- vitsensä ja hän kysyi kutojalta: — Mitä kangasta sinä kudot? — Se on nuoren kuninkaan ruu- nausmantteli, vastasi kutoja. Nuori kuningas huudahti ja he räsi — jumalan kiitos! — makuu huoneessaan. Ikkunan läpi näki hän kalpean kuun kulkevan tum malla taivaalla. Ja hän vaipui taas uneen ja näki uuden unen, joka oli tällainen. Hän oli olevinaan suuren galerin kannella, jota souti sata miestä. Hä nen sivullaan istui laivan kapteeni matolla ja tällä oli kädessään nor- sunluupuikko. Miehet olivat alasti, heillä oli vain rääsyinen viitta ja yksi ja toi nen oli kahleilla kytketty naapu riinsä. Hehkuva aurinko lähetti polttavia säteitä heihin. Upseerit kävivät ylös ja alas portaita ja löi vät nahkapiiskoilla. Miehet ojente livat laihoja käsivarsiaan ja vetivät raskaita airoja, jotka halkoivat lai neita. Vihdoin saapuivat he muutaman pieneen lahdelmaan ja seisahtuivat. Keveä tuulen henki puhalsi rannalta ja kuljetti pienen pölypilven kan nelle ja suureen purjeeseen. Kun he olivat laskeneet ankku rin ja koonneet purjeet, menivät upseerit lastiruumaan ja toivat sieltä pitkät köysiportaat, joihin ripustivat raskaan lyijypainon. Galerikapteeni heitti portaat alas, kiinnitettyään niiden toisen pään alukseen. Up seerit tarttuivat nuorimpaan mie heen ja ottivat häneltä kahleet pois; sitten täyttivät he sieriamet ja korvat vahalla ja sitoivat suuren kiven hänen vyötäisilleen. Hän as tui vaivoin alas portaita ja hävisi mereen. Pieniä kuplia ilmestyi sii hen paikkaan, johon hän oli vajon nut. Rummunlyöjä päräytti yksi toikkoista säveltä ajaakseen pois haikaloja. Jonkun ajan kuluttua nousi su keltaja ylös merestä. Hän piti suo- nenvedontapaisesti ja läähättäen kiinni portaista; vasemmassa kä dessä oli hänellä helmi. Upseerit ottivat helmen ja sukeltaja meni taas mereen. Kerta kerralta tuli sukeltaja ylös ja joka kerralla oli hänellä helmi mukana. Kapteeni punnitsi ne ja asetti pieneen vih reään nahkarasiaan. Nuori kuningas halusi puhua mutta kieli tuntui liimautuneen kiinni kitalakeen ja huulet kieltäy tyivät liikkumasta. Vihdoin kohosi sukeltaja viimei sen kerran ja toi heimon, joka oli kauniimpi kuin kaikki Ormudzin jalokivet, se oli loistava kuin täysi- j kuu ja säteilevämpi kuin aamu- tähti. Mutta sukeltajan kasvot oli vat niin merkillisen kalpeat — hän kaatui kannelle ja veri syöksyi sil-| mistä ja korvista. Hän teki muu tamia temppuja ja jäi hiljaa ma kaamaan. Upseerit kohottivat olka päitään ja viskasivat ruumiin me reen. Galeerikapteeni naurahti ja otti jalokiven. Kun hän oli tarkastel lut sitä, asetti hän sen otsalleen. — Tämä on asetettava nuoren kunin kaan otsanauhaan. Sen jälkeen antoi hän upseereil lensa merkin nostaa ankkurin. Kun nuori kuningas kuuli hänen sanansa kirkasi hän ja vavahti. Ik kunasta näki hän aamukoiton pit kien, malttamattomien sormien poi mivan pois kalpenevia tähtiä. Hän vaipui taas unen valtaan ja uneksi. Ja uni oli tällainen. Hän oli menevinään synkkään metsään, jossa riippui kummallisia hedelmiä ja kukki kauniita myrkyl lisiä kasveja. Käärmeitä suhisi hä nen ympärillään ja papukaijat lois tavin sulin lentelivät oksalta oksalle. Suuria kilpikonnia mateli lämpi mässä hiekassa. Puissa oli joukko apinoita ja riikinkukkoja. Hän kulki ja kulki ja vihdoin saapuivat he metsän laitaan. Siellä näki hän valtavan joukon ihmisiä työskentelevän eräässä kuivuneessa joen uomassa. He ryömivät kuin myyrät kallionkoloissa, he kaivoi vat syviä kuoppia maahan ja me nivät niihin alas. Muutamat hal koivat kalliomöhkäleitä suurilla moukareilla, toiset kaivoivat hiek kaa. He repivät kaktuksia juuri neen ja tallasivat tulipunaisia kuk kia. He olivat alituisessa touhussa; he tyrkkivät toisiaan eikä kukaan ollut joutilaana. Pimeässä onkalossa istuivat kuo lema ja ahneus ja tarkkasivat heitä. Kuolema sanoi: Minä olen väsynyt, anna minulle kolmasosa noista ihmisistä, että pää sen pois täältä. Mutta ahneus pudisti päätään: — He ovat minun palvelijoitani, vastasi hän. Ja kuolema sanoi hänelle: — Mitä sinulla on kädessäsi? — Kolme jyvästä. — Anna minulle yksi, huudahti kuolema, ainoastaan yksi, jonka saan kylvää puutarhaani ja minä 1 menen pois. | — En anna, sanoi ahneus ja pii lotti kätensä vaatteisiinsa. Silloin remahti kuolema naura maan, — otti erään maljan ja pa- sen vedellä täytettyyn koloon. ni Maljasta nousi kuumaa höyryä. Se 1 hiipi suuren työjoukon sekaan ja kolmasosa heistä kuoli. Kylmä sumu laskeutui yli laakson ja vesikäär- meet matelivat sen vieriä pitkin. Ja kun ahneus näki, että kolmas osa väestä kuoli, löi hän rintaansa ja itki. Hän huusi kuolemalle: — Sinä olet tappanut kolmannen osan palvelijoistani, mene matkaasi täältä! Sota raivoo Europan maissa ja kahden valtakunnan kuninkaat kutsuvat sinua. Kristityt kapitalistit lähettävät sotamiehiä ryöstöretkelle Airikaan ja mustat ovat taittaneet peitsensä kilpiä vastaan ja asetta neet kypärin päähänsä. Miksi vii vyttelet täällä, missä minä hallitsen? Poistu, sanon minä, äläkä palaja koskaan. — En, vastasi kuolema, minä en mene, ennenkuin sinä annat mi nulle jyväsen. Mutta ahneus löi käsiään ja vas tasi kiristäen hampaitaan: — Et saa mitään. Silloin nauroi kuolema <aas ja otti mustan kiven, jonka heitti met sään. Villien pensaiden seasta tuli kuume liekehtien. Se liiti miesjouk koon ja jokainen, jota se kosketteli, kuoli. Missä se kulki, kuihtui ruo ho sen jalkojen alla. Ahneus vapisi ja peitti päänsä tuhkaan. — Sinä olet julma! Sinä olet jul ma! Nälänhätä raivoo Venäjällä ja Intian vedot ovat kuivuneet. Nä- llänliätä raivoaa Egyptissä ja hei- ; näsirkat ovat tulleet erämailta. Niili ei ole tulvinut ja papit ovat kiron neet Isiksen ja Osiriksen. Meue niitten luo, jotka sinua tarvitsevat 'ja anna minun pitää työmiehen!. I — Ei, vastasi kuolema, jollet an- na jyvää, en mene. ! — En anna mitään! huusi ahneus. Kuolema hymyili. Ilän vihelsi sormiinsa ja naisolento saapui len täen. Hänen otsallaan oli kirjotus: «Minä olen rutto!" ja joukko näl käisiä kotkia liehui hänen ympäril lään, eikä yhtään ihmistä jäänyt eloon. Ahneus päästi läpitunkevan-huu don ja pakeni metsään, mutta kuo lema nousi punaisen hevosen sel kään ja nelisti nopeammin kuin tuuli. liejuista laaksoa pitkin mateli lohikäärmeitä ja hirmuisia mate lijoita; shakaalit sipsuttelivat yli hie kan, ne nostivat k u on ojaan ja vai nusivat. Nuori kuningas hyrähti itkuun ja sanoi — Mitä miehiä he olivat ja mitä he etsivät. — Ho hakivat jalokiviä kunin kaan kruunun, vastasi eräs mies, joka seisoi hänen takanaan OOOO9CQOOOOclJ5o5boOOOOQ(0 Keski-Snomen Kirjapaino Jyväskylässä valmistaa nopeaan, huolellisesti ja kai kille edullisilla hinnoilla kaikellaisia kirjapainotöitä ■i kuten: Tili-, vuosi-, y.m. kertomuksia ja julkaisuja. — Tilikirjoja ja verokuitteja. — Osake-ja kunnia kirjoja. — Toiminimipainoksia kirjepapereihin ja -kuoriin. — Lasku-, vekseli- y.m. lomakkeita. Ilmotus- y.m. reklaameja. .— Päivätyö-, pääsy-, ravintola-, y.m. lippuja. — Shekki-, tukkimitta- y.m. kirjoja. — Keräyslistoja, ennakkoarpoja sekä arpalippuja. T uobu Vartliliei. ow«oo8QoooooaoööboeoooonB saatavana tämä» lehden konttorissa. Nuori kuningas kääntyi vapisten ja näki miehen, joka oli puettu py hiinvaeltajan pukuun. Kädessä hä nellä oli hopeapeili. Kalveten hän kysyi: — Kenen kuninkaan? — Katso tähän peiliin ja siinä näet hänet. Kuningas katsoi peiliin ja kun hän huomasi omat kasvonsa, kir kasi hän kovasti — välkky vä auringonvalo virtasi huoneeseen ja puissa lauloivat linnut Myytävänä. Vekselinlankeamiskirjoja myytävänä Keski-Suomea konttorissa. Lasku-ja Ve k se 1 ilomafekeita r .iyydään Keski-Suomen konttorissa. rt (ula tuurin Koskl-Sunmen k*»rt?orI«« Tilipaperis (Ceskl-Suomea kosttorlsxa Ilmoituksia. Kaikenlainen luvaton kalastus ja kalojen häiritseminen Kivijärven pitäjän H il m o n, Pot- mon ja Viivakoskissa eekä vä lillä olevissa virroissa kielletään laillisen ede«vastauksen uhalla. Kesäkuun 20 p:nä 1910. Vuokraajat 2311 Palvelukseen halutaan. Reipas Poika noin 15 ä 16 vuoden ikäinen, saa heti paikan Veilin & Cöös'in Kirjakaupassa Jyväskylässä. 2532 1-1 - 145 - — Nyt myönnätte että olette ollut minulle kiit tämätön kasvatti. Niin oikein. Te häpesitte tulla, kun ette enää tarvinnut minun soppaani. Kiittämä tön ... kiittämätön! Itsekin sen tunnustatte. Ja siltikin ette mitään häpeä... ette kerrassaan mi tään. Sitäkin sivistystä! — Minulla oli, herra valtioneuvos, vanha tili, jcta luonanne söin... vanha... vanha tili. — Että mikä tili? — Tulemme siihen kohta. — Kaikki oli minun puoleltani suopeata hyvän tahtoista armoa. — Mutta ei minun. — Eikö? Kasvatin mieheksi teidät. Ja nyt te häpäisette sekä itsenne että kasvattajanne. Minä saan hävetä, että vedin sellaisen kiittämättömän olennon valittuin lasten pöytään. Parhaimmat ystä väni minulle nyt irvistelevät maisterin vuoksi ja. nauraa hohottavat: „se on valtioneuvoksen kas vattipoika!" Taivas sentään sitä pilkkaa mitä nyt saan osakseni maisterin tähden. Ja mikä oli mi nun rikokseni? Se että ruokin ja koulutin kodit toman, orvon pojan. — Mutta kuka hänet teki kodittomaksi ja orvok sikin? Suvaitseeko valtioneuvos hiukan seurata minua erämaan luontoon? Aivan kernaasti. Olen valmis, nauroi ivaillen valtioneuvos. On huurteinen pakkanen. Elämä kokonaan. paennut pienoisten pirttien uunille,., - 147 - — Aivan detaljimaalausta! — Seitsenhenkinen perhe yhden uunin ympä rillä kyyköttää. Toiset uunilla, toiset sen kyljessä. Mutta onnellisina sentään, että on oma koti ja oma uuni, mikä pakkasen kourissa veret jääty mästä estää. Perheenäiti on lapsivuoteessa. Isä uunilla sivujaan hieroo hirveässä kolotuksessa. Kaukana on rikkaus. Mutta koti... koti... oma lämpöinen pesä on ... — Olkaa vaiti! ärjäisee valtioneuvos. Vanhin poika.,, tämä sama kiittämätön olento... Maisteri odottaa itseään. — Ja pnhankurincn, sapekas, ilkeä, lisää valtio neuvos. — Niin ... ja silloin kymmenvuotinen ... on käynyt kerjäämässä naapurista leivanapua. Siellä sanovat ilnniset: „Teille tulee tänä päivänä ryöstö- huutokauppa ... niin kirkossa sunnuntaina kuulu tettiin". Tämä tieto ainoana eväänä juoksen ko tiin ja kerron samat sanat siellä. Äiti pyörtyy ... isä kiroilee... muu .väki itkee. Koirakin loukossa alkaa ulvoa, kissa naukua. Siinä samassa vastai selta puolelta ajaa jo vallesmanni pihaan muita jäljessään. Vallesmanni lyö lempeästi paperin isän nenän eteen ja sanoo: „Se paperi sinut, mies- rukka, ajaa pois tästä kotitalostasi. Etkö ole koet tanut heille puhua, että vielä odottaisivat? Se on vanha velka tosin Nicanderin kauppahuoneelle. Jo isäsi alottama.. P SI v5l l s t a. Kirkkoherran kanslia Pidetään a uit maa» ».cntaina, fesfuoiilljna ja lauanta.ne fiy 0—11 a.p. »toiitaLiS-Lsake-Panki.l konttori auki -da arfipäiroä klo 10—•>. <£ui<mcn pankin lontUit auki jr-la «rrfi» fcinxi flo 10—2. yhdyspankin konttori auk' joka arkipäuvä n.' 10—2. ^'ut-iiSmaibcn C f nfc})c;:fitt konttori a:iutnna joka crfipiiim flo 10—i p. Äljwii*tiliun Tnästöviiukki on aiootnp.a ;c!c arliipäiioä Ilo !'J—3 Ahwä5kyi>in Yleinen sairas- ja haotauS- ipurohadto puuscpoä N. .Hiimpircn Iuitki maanantaisin Ho 7—.) i.p. Säl)ii>lcnnätinfunttort amainna arkiipäi- ör.rv. flo 8—2 ja 5— / jefa pyhinä flo k —11 ja 5—7. Onmäiffllän Tullikamari oit auki kello 10- -i xäitv. l'n?.cl)uone tullausta war:en klo 10— 1 ? liilalla. Ir.vu: kiitän aseman failfi toimistot pi« Cfiuän amoinna arfipä ; n>inä k.o s—10 cp.. )l aH.—2 i.v. ja 1—3 t.p. p iliiräi:uinä !ic 8—!> a.p. 3,al uitoimifamari pidctää-i awoinna pfa crl piimä lello 10--lt. Jvriipungiu «Jouti Latvalaan asunnossaan flo 10—11 aH. KösuyötäiSyhdistyksen kiriaöt» <uki sun ni'r taisin Ho 1—2 päitvällä. Kanppalaisseuran kirjasto sunnuntaisin klo 12—1 päitvällä. Postikonttori picciään auki tou5ok. 1 v:ita toiölais^si. Liitikcmä ja tulema osaSto sekä Po^ij osoitus ja postisaiiStopanltitoiuliSto: Sunnuntaina ja juhl.??aiwinä flo fc— :0 ccnutpdiioälla. Strtipauoind ilu 8—12 ia 5—7 i.p. PoLti lähtee: paiiua ilo 7.54 u.j>. ja S.öö i f- rau» ■ tatcitse pohjoiseen ja etx.«än. j Hofa pä.ivä flo 0.07 a_p. ja 9.u5 i.p. raii»: tatcitse Laufaascen. SuoiaV.fcn, ti jne» | itor-feöe. Hietamaan, Paraiualaan ia j Saarijärwclle, jcla päiivä 'lo 1j a .p. | Ha.:pa?oefel!e ja Salmelaan. Tuiui»nta'.na flo 2 a.p. 1'iuuramren ja Morpilabbcilc, klo Ö.05 i.p. Lanncive? beCs, UuraisiUc, ^ahlu!!:, Pylloxm.xl- le, ttalnlaliin. Äarz:u.aan, liin, SiiiDijäntdle, Pih:ipu:aalle, Nii tä saarelle, Zlmvlahdelle j>: «uonxins lahdelle. HcHo 10,30 i.p. Oraw«!'aa» lern, Touoaiflaan. Rutalahdell-, lvcninäclle, Ivnisaan, Hartolaan, ^:>S- määii ia ??urramoisiin. Maanantaina klo 9.05 i. Kongin?an.'aal« le ja Sumiaisiin sekä Z)!ab!ulle. ^yl. ^ könmäelle, jialmariin ja Karorulaan. Tiistaina klo 2 aP. Muur.imccn ja Llor» pilahdellc. flo 11 a.p. Titfalocfcile. flo &.05 i4>. Tumiaisiin, A.jsi^infaiilaoUe, Ilmolahdclle.. 2»iita;aorclie. y.ä:;pa. taa N e. & akuutin, Karhulaan. tinfiin ja itiiuiiiuiucuf ie?:: .'lo O i .p. 11 moijilie ja iianruru.Ortle. I .ttufimrl.Vna flo 2 a.p. ilVuiiramcfii ja KorpiUibdelle. flo 9.05 I. ^annc.v.-^lle, UuraisiUc, Mahlulle. PyUonmäcUe. Kalmariin. Karstulaan ja Wiiiaiaarel- le, Ko 10,30 i^>. Oramasaaree», -tct» toakkaan, Ru ta lahdelle, ;??!w^ni»."clle. Jcutsaan. Hartolaan, TySmään ja Nuvramo isiin. Torstaina fello 2 a. p. Muurameen Korpilahdelle, kello 11 a.p. Tik» kakoSkelle. klo S.VS i.p. MahluUe, Pyl. kömuäelle, Kalmariin. Karstulaan WaStin?iin. StitoiiäixeUt, Tuettaisiin. ffoiflitilanfaalU, Jlmolahdelle. Mitä» saarelle, Piht^utaalle, Hvopaitaas, Leppänään ja Kiantllsaa, lls 10 Lp, Usrarsille. Perjantaina keila 2 a^>. JUuntmufii U K-Ailahdelle. Il* 0.06 L könmäelle. Kalmariin. ftarJtirlacn, ZLaStinkiin. Kitvijäaoele. DiitasaarU» l«. Huopanaan ja LePpZläSn ja lii», nulaan sekä klo 10.30 up. Lratvasaa» reen. Tomiaklaan. Rutalahdelle. Lei- rcnmäelle, Joutsaan. Hartolaan, mään ja Nuoramoisiin. Lauantaina klo 2 a^>. Nuurameen ja Korpilahdelle. klo 11 a^>. Tikkakoskella klo SM i. Lumiaisiin. Kong m kankea S», ^Imola^hdelle, Wiitasaar.'äe ja Suo» manlahdelle. flo 10 i^>. Uuraisille ja Lannewcdelle. vluiStutus: Siiä^criifl !äheie:ään Pihti» putaalle Lieskiwiillona, Perjantaina ja Laurvantaina klo S.S5 i.p. sieivin ?au> ta PoSti tulee: Io!a piirua tauiaieitse ilo S.bl a p. ja flc d.tv i.p. neidou ja päuoä tauw:eitje klo 7.Ji» a.p. ja flo b.30 i^>. i^aufaasta. Tuoiat,del:a ja k^nck>s!cna. HietainaSia. ^aran^»» !a»:a ja «aurij>.rAZeltä. päiivä klo 7 a.p. baU nuUi-?:a flo 7^0 a^,. nnuntaina flo 8.51 a.p. tarSiulafia, ilai'mGri»:a, Miivijärtucllä, LiaSiin» gisia, Mahlulia, Pylkönmäcltu, Hiio» punasta, Llinnulasta ja Lcp^aläö:ä ja f.o d.^jO i^>. Pih:iputaal:a, ^ii:a^aa» rclia. ^lnuzlahdeUa. Kongiukaukaalta ja Tumiaf.c-ta. Maanantaina 'lo 4.80 a.p. N.lzranii. isis tä, «ysmästä, HariolaSia. ^>>u.:sas:a. Lciavonniäeltä, Rutaurhd^Sla, Zonva» kasta ja Lrawasaares:a, 'lo S iH. Muuraincsia ja KorPila!jd?'.:a. Tiistaina kello 8 .1 ,1 a .p. järrvclti, ÄaSiingisia, S'.jvc-:u.c:-:a, Us.a>»ris» tc. Pylfönmäe.ta. f rya. nasta. Kinn::las:a ja L:.-rpZ.^s:.i. ' o V.SV a.p. ia k;o s i r- Uuuramesta jo i. lorsne» wede!:ä ja llurcifura ja f.3 t .p Kon^!n?ai:ka.:i!a ;c Ke»kiwiikkona flo $.51 041. Jlalniartlia, SPiaMuita ja 'lijlkot.T.r.ci. lä, flo 5 t.p. Muurannsia ia ii.^Pi la hdc! la ja klo «.»> i p. littana. SJiiiajckircllci, Z Uno lahdelta, Kongin» kanTaalia ja Tumiaisisia. Torstaina Ilo 7.M a^z. xiarZnilaZia.Ka:» marista, Kiivijänveuä ja Dast'n^i?ta. klo 4.30 a^>. Nuoram^iiistn. Tyc-inäs.ä. Hartolasi, Joul'?a^ra. Le^-znmZeltä. Rutalahdesta, Toi>va5^iSta ja ^r^wa» saaresta, !lo 9.30 Tilkak»'sf:lta ja st» b iH. MuurameSta ja Korpi la'delta. Uuraiii^ta ja ^!ann<nr>.'del!ä. Pcriantaina flo 7..7J a.p. K-rS?ui>iS:a. Kalmarksta. TVafcluita ja P'..'ä..•»uid» •a. rip 5 i.p. Sorpilalaelta. ura» nic;:u ja klo «.30 ij). Pibtipul.ialta. »«ii-.aiaarelt.'. ?'.moladd.-!:a. Kongin. !ank<?>'.it<? j>' iumuv.iii-!-:. Lauivaneina flo 4.;5f) a.p. ^urt.tnu": i:-ta, Hartolalta, JoutfuSia, "lii« talahdelta. Toima^sta. CrmvciccreS* w \a klo 8.51 a.p. Karstulasta. Kalma» rista, KivnjärNveltä ja ©.i4:inqilt«, flo 9^0 a^>. Tikkakoskelta ja ilo 5 ip. Uuraisilia, Korpilahdella ja Muu» ramesta. Lirjelaatikot kaupungilla NihjeuuetiSn: Kello V, 7 a.p. ja '/> 8 i^z. Pi>stikonlloorin seinällä o!?wa !aat:kfo wielä mä^iä ennen po-5:in lähtöä. Rautaiicascinalla olmia laa::kko wahää ennen junan lählöä. Huom.'. Frankkomcrkkejä mnyd.iän po-?ti» koniioriSsa arfipä'winä llo 8 a - -Z ' ?. ja. b—8 i4>. sekä sunnuntaisin ja juh» laPäimin klo 8—10 a.p. ja 7—8 i.p. Zunam kului JywLstyläa radalla. Haapamäki—?u«lohti: Haapamäeltä 5.u0 a.p. 12.00 p « '» ' v Keuruulta &.B0 » 12-50 . 6.8J » Asunnalta 6.17 » l-i!0 i v. 7.03 « Petäjämcdcltä 7.05 . 2-12 « "•••*'* » Aintaudelta 7.35 . 2.50 . 8.02 . TöesangaSta 8.23 » 8.25 m S.2^5 » JywäSkqlSSa 8.49 . 8.50 . 8.51 . JywäSkylSStS 9.07 . 4.00 . 0.lN . Leppäivcdeltä 9.35 » 4.31 . "J-29 » Laukaasta 10.03 » 4.59 . 9.55 » Kuusaakta 10.20 » 5.17 , 10.M « Euolahteen 10.40 m B.45 » 10.30 » Suolahti—Haapamäki: SuolahdeSt» 6.15 a^>. 11.55 a.p. 6.45 i p. Kuusaasta 6.40 „ 12.25 i.p. 7 r:t . La u f aaSta 6,55 . 12.41 , 7.37 . Leppäivcdeltä 7.17 # 1.06 „ 805 . Jyväskylään 7.39 » l.Z>> » » JywäSkylä6tä 7.54 . 1.47 . d.55 . WcsangaSla 8.22 „ 2.20 . » Kintaudelta 8.53 . 3.00 . '"."S . Petäjätvedeltä 9.10 . 3-&> . ^ » Asunnalta 9.50 „ 4.18 . 11 » Keuruulta 10.12 . 4 .55 . >' - Haapamäelle 10.42 . 14 ' ! Suolahden—tiänek»5kea radalta: fiänrfoÄfelta 5.20 a. 10.00 a. 5.00 t. L A L Suolahteen 5.55 . 10.35 . 5.35 . 10 05 . Suolahdesta 6.15 . 1100 . 6.00 . 10.45 . Äänekoskelle 6.50 . 11.35 . 6.35 „ M.20 „ Jy ä- 1 yi*** 8 , IvtiktSaoueo kirJ»p*ino8B» 19JO