N:o 202 — 1910 KESK1-3UQM1 Keskiviikkoa» gyyskuuu 7 p:nä Mhäikm tAÄäisestä Weilin & Göö K'in ki^jokoupasta on mainittu- ja Schliä chsyuy jamallaiscll^ tuloksella. Weuäläineu ilmapallo laskeutunut Tuomeen. Pieirairi, syysk. 5 p. Aleisivenä- läiisen iHnapurjehdu^klubin ilmapallo ^VHikiij Ävrn" on, mukanaan 11 «natkusttljaa, noussut ',20) metrin korkeuteen ja laskeutunut 24 ?i'lom:n päähän Joensuun lattpungiSt». — Petk»ttaja «augitt» Malleasaarel- la. Rjrtsh lertoo: Pari päitvää sitten kiintyi ssntarmion huomis Wal>koas<aar>ella erääseen nvailus- toz-Zan joka hänen mattaralvaroitaan tsrtastaesja, «sitti laulun, josk oli 40.tKX> ruplaa rahaa. Miehellä töytct» trin shellikirjaja muutamiin nienäläijnn pankteihiu ja Suomen alamaisen Keiiu- ^en nimelle annettu wäärcnnetty p»lssi. Kysyttäessä. mistä se oli saanut niin siinren summan rahaa, mies selii::, e::ä hän cn erään suomalaisen touninimen uskottu mies. mutta .sotkeutui puhe-.S- >aan. kim tuli kysymykseen toiminunen mmi. Hänet tow+iin Pietariin ja ku:>- lusrc!u»sa saatiin silmille että hun o.i »«>:«»»» rahaa >väärennc:»i.'lä shekeillä huomen Pankm Pietarissa oietvaSta haarakonttorista. Mikäli N. Pr. Suomen Pankista on saanut tietää, on uutinen wain osittain oitra. Eräs Hentilä on todellakin pidä- »ttly Wal5oasaarella ja oli hänellä 4'.000 ruplan. soiika eitvät kuitenkaan ole Suomcn Pantin Pietarin kanttorista. D>ane>!tu on erään pietarila-sen pankin rrirkamies, joka on tehnyt Mäillingn. Tä- mä pankki on saman kadun lvarrella kuin ?m'mcn Pankin konttorilin Pietarissa ja täötä aihentu>n«e uutisen erehdlzs, lvar- sinkin kun pankkien nimenin olvat sa via n suuntaiset. P.ctarin poliisi on kieltäytynyt an!a» masta asiasta mitään tie ro ja. — H. S. — Warasliitto Vihurissa. Viime aikoina on Viipurissa meikin jcka Tjö tchty m-urtMnrka uksia. on poliisi scurcu!: seiwillle, enii näibcn muncipatföiufrwn ioiitrtecupant jo n^ on ollul järjesieny wara-?liil'ro, joka lmii- taloaHti jo jmetifmäm ajan on to.mccn- pannur 'itiutfij» y.m. wo>tlo!uksia. Po liisi on jo onnisiunm pidäliämään 7 epäluutonioloi^ henkilöä. \Se cnx>; aiwan nuoria »ni>.chÄ, j>o15.'. inöllönii- nä cn'«l Ktljelsmoet foupunfliöii ia o- frat He Taifen lod>eimäköiii)yd'N mu° /aan sylipääk toikrciftiiit niunolvar- Pauffim. iurfimmffib jatferoan ja po liisi on imr^m r^ivclMtoon kuulu- Wien jäljillä. Enempi« turoja poliisi ei wielä tvo>? antaa. — U. Z. — Venäläinen »pseeri mellaZtamazsa vonaikan» rautatieasemalla t. !:n 2 x»i- n.i.i tJXKten yöllä saa?lii :Painl!,'ai.:n «»'imalle znnalla n.o 7 -räs 2iperian >3 ryi:.ien:i-sä ^schrtossa palivelema ali- lu>.:na,':N muutaman si.vil:hcn?ilvn tanS>a. Heidän olisi pitänyt jn5M jo ai kaisemmalle asemalle siwiliben'!.'ö-l A?aan nukahtuvat >ja jä!wrt Aainikka- la^si cdottamaan paluumatkaa. Hcii ju nan lc-hdettyä alkoi ups-:ci huutaa ja incllastaa. joten r»äfi hyw:n e::.i in:eZ oli ^.':vällä r^tkatuulella. Asemasillalla ai- k^.nia räl-hättyään meni hin konttoriin piiäcn nun pahaa elämää, trri astina- pt.äll>kön perhe siihen heräsi, luullen jo olc^>an tuhot käsissä. Kon!tc>r:s!a hän poiciui urasen «.semasillalle huutaen ja manaikn ajureita luokseen, n? aa n lvn ei nutä luonnollisesti 'tullut, otti hcin a'e-° ma n ssittckcllon aivuksccn ia aUoi >o:?- taa .r.läiiytlää y'itä minkä jaksoi jäc-3- f-ätn samalla soittoaan mojboiriila !voi» masancilla. Kun ei -sekein autta-nut, tuli hän uu- öciiaan konttoriin tvaati^n iaadv, :awata aiemapä^llKköä goka myös saapu' pai kalle. Tämän tvaati upseeri hywin nti- kaatvasti toimittamaan itselleen hewo-?.'a. jo!ra asemapäällikkö kumminkin kic!:är- tyi. SiPom pisti upseeri affia kätensä taskuun, joien asemapäällikkö pah.-a aa- toistaen poistui <ks»ntoonsa ja eqri sal- paainaan owen, ennekuin iipieer: pääsi HZnen peräösliän sisään tunkeutumaan. Sudän kurkussa sai aseman hen.':lökun- ta .'atsella herran elkeitä, kunncs wihvc>in päästiin hänestä rauhaan. VtyseeSsuclc- wa upseeri kuuluu omien sanojel>sa mu- kaan nykyään olelvan lomalla äuinsä lucna ZSiipurissa. — K:'a. — Puolukkain «ienti. Noin Z40 hl. puolukmta >mem Taivonl^iuias'a w. k. LI p:nä ,/TalMpo"-laavalla Pieia- riin. Puoler mislä oli oieitu dai= waan O raw?ö^» toiset ÄÄ Ui n Tawon- linnasia. Puolukoidon hinnat owar nykyisin k»)wiil kotkeat. Ni-iirpä siellä on niiöiä «Kfifin: 80 p. jopa 1 markkakin 5 lit ralla. SDtTJid korkeisiin himoihin on huono marjavuosi ja puolukoiden suu ri kyjyiuä Piolarisxa. — K.-5a!v<». LLamhemmat ihmiset kertoivat, triten Heidän nuoruutensa arkana oli kullakin pitäjjällä oma kansallispukunsa tai muu waatetustyylinsä, nii-n että Ivaatte.s'a jo wo>itim päättää kotilssutu. Ja vieläpä tehtiin ero naidun ja naimattoman nai» sen toaatetuksessa. Niinpä tunnetii iikin Joutsenon Ruokolahden, Antrean, Räijä- län ja Muolan pitäjien tytöt >a tvaiinoi jo Herukaa, »värisinkin päähineen muotc niissä pitäjissä oli hywm erimuotoinen. — Kauniiksi »li soijiksi —■ kuten karja» lamen itse sanoisi — kehuivat vanhat naiset näitä pukijaan. Nyt ei ole enään käytännössä tuskin ollenkaan näitä ka n- sallispukuja. Ainoastaan Yksi muista e- raalva päähine on jälellä ja täytännöSsä tv>ielä hMinkm yleisesti. St on ha.':u, jolla naimisissa oleloat naiset peittävät päänsä. Muodoltaan näkee niitä jonkun »verran erilaiisia. Toisissa hatuissa ovat pitkät hedut. jotka edestä jaalaan jakauk» selle, toiset taas ovat jotenlin muuten kornstettuja. Märiltäänkin vaihrclevat .ne, samoin ai-neen puolesta. Kalliimmat omat monimärisestä silkistä lartetiujja, halvemmat taas villakankaasta ja lan- goista. Tämä hattu istutetaan jnhlalli- seSti nuoren morsiamen päähän niuiden hääju-hlallisuutsien lopuksi. — Jos Kannaksen mies sattuisi Suomen puol»l» ta toisen puolensa löytämään, niin ou- dolta taitäiqi tämä hatun xtto tumua silloin. SÄlia käyttiitvät naiiset koristuksellaan ennon ja monella »vanhalla mummolla on vieläkin tallella tällainen ni'^ruus- ajan muisto. Siihen liittyy monta hel^ tää muistoa tavallisesti, sillä usein sen tytär peri anopiltaan tqi on sulhanen sen itsekin ostanut ja Amnittänyt mocjia» mensa rintaan. — Myt koristavat tytöt itseään monivärisillä lasihclmillä ja >nauhl>illa. Näitä kuhettavat venäläiset Kannaksen nuorisolle, samoin kuin muu* takin rihkamaa. iEnnen oli tullakin pitäjällä erityinen naima sunnuntai, silloin kokoon- tuivat prtqjän nuoret tytöt ja niichct kirkolle. Silloin kullakin tytöllä oli tyhjä tuppi vyöllä, se merkitsi, että on «itsimäisen kerran tkuu^iucMf. kuu lutukseen aikovia oli ennen luetettu pap pilassa ja siitä johtuu sana «lukemassa". Moni vanhempi nainen kehuukin yl- peillen, miten hän ka! miehensä luku tai» don oppimaan, vaikka ei >i:ä ennen »irta ässästä eroittanut". Sillä pappi «usein määräsi morsiamen opettamaan sulhas- tansa lukemaan ennenkuin kuuluutti hei- dät avioliittoon. Kun kuulutupyhä on tullut, niin wie< te tään Masilla morsiamen kodissa tupa- >kaisia. Nämä nykyajan tupakaiset ovat vaan kaikua «ntiisiZtä. Kuulet taas wa-n- hemmaltu väeltä: „Kun minulla olitvcrt tupakais«t, niin sulhaseni tarjosi tupa» Ärt vieraille. Pöydällä olr hakattua tu pakkaa, rullatuipakkaa, suurupakkaa, sika» ria, nuuskaa ja joZ jotakin". Tavusi silloin tuvassa tupatka. Miinaa tarjot» trin myöskin ja rahaa sekä lahjuksia läksi useamppan tarpeesocn. Nyt saa jokainen tupakoida omasta kukkarostaan, samoin viinankin juoda cma?:a pullollaan. Tanssien, tupakoiden, juoden ja kiroillen se i.Cto Muu. Köyhimmästäkin kodista hankitaan ntivhelle menevälle tyttärelle piironki, se- kä sänky ja piitovaatxlta. Mukaan pis- tetään työkäluja, ette: tarvitse talosta lainailla. Siellä on tavaroiZen joukos- sa: rukki, niidet, pirrat, temppelit, viita-- 'ke, sirppi^, liuska, haraiv»^, neuloja, lan- taa. sukkapuikot y.m. Häpeä on jos ano» pilta näitä pyytää uu0c>Zj.: kodissa. Vihkiminen tapahtui: aina kirkossa, joskus kunnanhuoncilla. Pappia ei to- tiin haeta vihkimistä toimittamaan. Samana iltana pidetään morsiamen ko« dissa läksiäiset. Siellä ei ole sulhasen sukulaisia kuin läheii-mniät, morsiamei» sukulaiset ovat täällä, mutta ne eiirät taas tule häihin sulhasen luokse. Läk- isiäiisissä syötetään ja juz:r.aan vierai ta. Miina useimmiten virtaiu» vuo- taa. KaMi hääväki, vaimot ja mel« keinpä ilapsetkin sitä juMvat siirapin ja' □□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□a □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ Nyt on saapunut hyvä valikoima: Naisten liinavaatteita (paitoja y.m.) Käsitöiksi sopivia Liin&kankaita, v&lkosia sekä T&rlllisii. Käsitöitä verkasia. Leninki- Pusero- Silkki- ja Pitsi- KANKAITA. Koristenauhoja ja Esiliinoja, Akkunaverhokankalta, Kauniita Samettipuserokankaita, Teatteriliinoja y.m. y.m. T. E. Spetsin Kangaskauppaan. «tässä an tyttö tupelle tullut ken nyt tahtoo vai>mvkseen otta.r pistäköön puukkonsa -tuppeen". Useampi tyttö pai^rrin puutk? tu- pcSsa, siis kosija oli ilmaantunut. Jo n- tun qjan kulurma meni mies katsomaan, oliko kcsinva mieleinen. JoZ > in!,au n näki puukkonsa owi pielessä, kun hän tu,i morsiamen 'hmm, oli sc nurlfi r.:!fo)ii« ia. Sanaakaan virkkaamatta patasi hän kotiinsa,. iIos ei tätä merkk'i ollut, riin oli ojiia mieleinen ja siten citouoat mo nenlaiset tawat, jotka osaksi vieläkin o» >vac käyrännössä, kun talon lynäristä morsiainia ru!<e. n □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □ □□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□□ 8161 1—2 Venäjältä — Kolera Venäjällä. Pietari, Msk. 4 lp. Wimie wu>oro!audella oa Meraan saiimstUilM 56 ja kuollet 14 heinkeä. Sairaaloissa m 632. P »etari, sytM. 4 p. Bakussa on wi>ii>on vuolussa kÄeraon sairaötumlt 86 A-a tooiHuit 36 henleä, Podolian lää» nissä 49 ja 23, TshsrmgoVil'. läänissä 96 ja — Stolypinin matka. Kurg a n, MA. 4 p. >Tänme on isaopunu-t miinis» lilerineuavMton Mhsen^johiajo^ eilen tuttfi- lhön slirtoilaisten vastaanotto- ja m^Alle waCustamiÄMoksm. Ungren-Sternberg tarkoitetaan ..Täti on tapa ralossa tässä, kviikäs virma mierahalla-". Morsiamen seurue laulaa myö- wir- rcn ivärssyn ja norsiam antaa anopil- l«n laajoja sckä viinaputc^n. N>'i loa- Näi»ä naiinapuuhat ovat »yt muuitu- sona Ä<nxit morsionicn saaitajat v.-.^N^t kahvin kanssa. Kun sulhanen saapuu ®««5jatä. m<a\m ilTn^taan,€t. nuodomiehineen, tuo hänen rnukanaan o- wa^na >a Itvoil-RMlauuukllM >lewa puhemies ruisleipää ja vehualf.i- lvaingMm Wphva Un- Pää sckä piirakoita. Ne jaer.ran läkiiäis- MN.ÄdeL.lberym xmmff m war> »väelle, pieni pa-la kullekin. Puh^»:«S! L«ök0'.tet«M We- kiittelee, miten paksu leipä ja hyvä toi- meendulo on isulhascn kotona. Häissä sulhasen kotona pidettävissä juhlissa tuodaan pieni .Polvivoika" mor« siamen syliin, tavallisesti taion nuorem- Pia lapsia. Hänelle morsian antaa suu- ren rintilän ja muita 'lahjoja. Hiäväki laulaa virren värssyn, joku vanhempi virkkaa: Ulkomailta Zuuri sisSfinsoapunut: Naisten mustia ja värillisiä leninkikankaita, Kävelypukuverko-a uusissa väreissä, Silkki ja satiini vuorikankaita, Mustia ja värillisiä sametti ja moire kankaita. Vöitä, vyönauhoja ja solkia, runsas varasto, Kauluksia, rosettia ja kravatteja, Kaulus ja leninki rychiä mustia, Valkosia ja kiijavia, Hartialiinoja suuri ja kaunis valikoima. Hius koristenauhoja, neuloja ja kampoja Pliseerattuja reunustoita mustia ja valkosia. Käsilaukkuja eri suuruuksia Koristenauhoja ja kaikkia ompelutarpeita uutuuksineen. VVilh Höglundin Kangaskauppa Pohjoismaiden pankin talo. — Puhelin 65. Kuvia Karjalan Kannakselta. IL Sianjalai -sten keskuudessa oivat vanhat tavat vielä hyvin säilyneet. Syynä s..« hen lienee «ntisten aikojen ankaruus, sil- >lä luonteeltaan ei kärjalaine.'. ole mi- ikään vanhoillinen, pämvastoin hän on U/ilkaS ja hyvin taipuva uilden tavan «vastaan ottamiseen, jos se vaan häntä miellyttää. ne>ct hiukan, sillä lotonaan >:z eimät o!e lvicläkaän pois Mineet. Nimeni on »nl- lä nyt tihupyhä. Niiiä N-.^eiaciii u- s<a>nipana sunnuntaina periini ia, eitä naapuripiiäjänkin nuoret pääsevä! >ki- huun. Niin ajavatkin nuoret :;c;r.ä* ja elokuun pyhinä kirkolta kirkolle uicin e- demmä^jikin, sillä tapa on vanl>a ja ^'oka kesä odotettu huivitilaijiius nuorelle mäelle. Toisinaan, kun ilnm o.l slioruisa, näkoe kirkkomäellä nuorta mäkcä ^t,win- fin paljon. Entinen nanuoiunnuutaln nimi on ollutkin hyvin pa-kallaan, siliä ■näistä «sioista sinne nytkin kzkr.^ntun^t nuoret.scpimaan, vaitka ei siellä enään näekään tyttöjä tyhjine luppina». ?or- mus lienee enemmän käytännössä, tahi jätetään senkin ostaminen vietä itseen kertaan, kunhan turtaevulis on :rh:y ja asia on alulla. Nykyään kumminkin tolivolvat jo mo- net vanhemmat, ettei näitä juhlia enään käytettäisi, sillä nuoret miehet kunnosta- wat itseään näinä pyhinä .roinalla :t- sensä humalaan ja räyhäten iaapur^at he kirtkoniäelle. Tappelut, pjlit/ln hucs- taan joutumiset y.m. eivät o!e lainkaan harvinaisia tapahtumia. L'.anna!sen 'an- san tyttäret eiwät isitä osaa »heksua, wa>ikka nruzret miehet juovatkin, jo? lhy- vin sattuu, niin maistalvaiPa neitoset- tin eväspulloista. He eilvät osaa pitää sitä pahana, koska lapsuuoestanu a- ;i v- ivat nähneet niin tchtämän. Kaikista «nin vanhoja iapo'.a on säi- lynyt »vielä häiden vietossa ja sen yhtey- teen kuulumissa juhlissa.Amioliltt. tuc>!ln koskaan solmitaan .lman hä.:ä za m:>'ta ^juhlallisu>u5sia. Kannaksen ai6;t eivät käsitäkään muuta kutsi>niu>!a naiselle kuin miehelään menon. «Poika tuhannen, tytär vie tuhan- nen", sanoo karjalainen j>'s t:>u>ce jom- 'mankiiinrman maailmaan tulleen. Le o- >>ottaa, ettei tyttö ole pojan veroinen, eikä häntä sen arvoisena pidetäkään. .Jos tulee kysymys tytön kouluuitaniisecia tai muusta, niin itsä lci>kkiä laskien vaötaa: .tytönllä on onra onnensa, kunhan saa- wat suuren sulhon, suuren sulhon ja sc- rean, leilvän paksun ja leveän", tzäpi» nä pidetään äidille ja talolle, jo» kotona »n LO'wuotias tytär. ^>cti ajatellaan, mikähän lienee mikana, kun e. tuo ole kosijoille kellvannut. Nainen ei yleensä ymmärrä juuri mi- liiän henkisistä riennoista, hän on kas- ivanut kodin ahtaassa piirissä ia jää nyi kchiilymäitöinälsi. Suuria aikoja hän ei siis ajattelekaan 'jos tu.« kosija, niin iiw>5tuit ja ottaa rahat ja antaa ivaö:a- lahjansa tavalli>sesri paida.i, joka cn jo aikoja ollldt valmiina losijo'ia odotta- nmssa. — Klm kihlaus on tapahtunut, käy morsian sulhasen sukulaisten luona „?usilnassa", joku umnHgm)): naishenkilö sauivana mukana, hilloin kertyy samoan pussiin taivaroita, pellaivia, milloja, ka n- gasta y.m. Mälliä käyvään kotonai tyh- jentämässä tavarat ja taas niennään toiseen kylään, sauva iLmoriaa ta'o«- sa asian: morsiamien todista niotuja leipiä >a pii rai^:a sekä sakaivat ne hääjoukolle. — Moiiiian jasaa lahjoja, nykyään "zuxilii- se?li nenäliinoja, saajat huuta-oat hoi- laauoat ilosta. Mutta sitten allcakin kerran juonti". Lahjan saaja an.:a ia- haa morsiamelle viskaten s'n pöydällä ctaixKm seulaan. — Hääväki on nyt jo niin humalaista, ottä moni tyhjeniäa ra- hattsa kehuen riffauttem. Hään»fin<j on lohko, rokka ja jamakka tavallisia, pöydät oivat pitkiä, niissä va- dit aina vähän matkan päässä. Ta- masta »vadista syö niin moni kuin ulot- tuu. Ruokaa kaatuu 'Humalaisilta vie- raAta pöydälle, niitä ri puhdisteta, liisi- koit» ei ^välillä jouda kukaan pejemään. Lattia lainchtii liasta. Siihen läikkyy viiinaa ja kahvia, siihen sylkeivät ja ok- sentMvat miehet. Llun ruoka on jcu- massa, riisutaan morsiamelta päästä >ku- kat 'ja päältä morsiuspuku sckä p»e:aon ^vaimoksi". Päähän pannaan sil'!i(ini- tu. Häntä nostetaan ja hänelle huudc- taan. 'Palkaksi tarjoo hän mincia ja sii rappia, siis «makeaa viinaa". Nokalle ruvctiessa iveisaiaan virren värssy. 'piiäsU)ii samoin. Ja usein paikoin kan- netaan wielä vieraiilta „isän kappa". Mieraot saamat siis ntonin kerroin mak saa ..lystinsä". Näin on neitonen saanut hati.n nää- hänsä ja päässyt toilvonsa pelille. Nai- niilsissa olevana hän vi saa ju?s!a nuor- ten kisoissa eikä laulella iloijia lauluja. Ne ovat saaneet jäädä »Tyttöys tyvelle vastan Huimuushurstin hulpiloikle' >»Katsokaapas kas>aväälle Aitan orrelta apua". Paikoin tapahtuu suslniainen va!»m sitten Am on käyty »luksmassa" ja kun Häät vietettään, ai se im ni iten syksyllä marraskuun alussa. Ja niinkuin rl cm- pää jo huomaa viinaa on niissä vilja!- ti> Suurilla maito-astioilla sitä haetaan 50 litraa ei ole niinkään ihmeellinen jjuh la-varustus. Monessa pitäjässi ci ole mioston muistin aikana v'<te:ty kovin- kaan monia raittiita häitä. Eikä inoncs» sa lässä löydy ainoatakaan raitista miestä, tuskin monta naistakaan. 2ifn» pä häätiilaisuuidet usein päättyivälkin hy« vin surullisesti. Moni pviri saa käydä käräjillä tekemässä selvää )ilhl!ensa seu- rauLsista ja moni sulhanen kantaa arpia tahi silvotaiita jäseniä haitta lisä muisto» na. lJucpunuis ei vähene Kannaksen kansan kcsklrudesta niin kauan kuin nainen ot- taa siihen osaa. eikä Paheksu sitä. Wl?oden päästä 'ulee tytär manhein- piensä kotiin muutamaksi viikoksi »o'.jo- mitin". .Siellä hän puhdiSraa sitä Ivar- ten kylvetyt pellavat, kutoo kanzasia y. m. Tällä matkalla saa hän mukaansa lohmuin ja pari kolme lammasta. Pai- koin käydään useampanakin syksynä „ol- somissa". Sekin on aivan yl<is!ä :vic!ä. Ehkäpä tuntuu nuorikon mielestä nyt kun on miniänä miehelässä vanha koti verrattomalta ja rakkaalta. .Lämmin' on .^moisen sauna ^lman löylyn lyämätdäkin. Korea kotoinen leipä >JoS on täynnä tähkäpäitä". S- I- H. M. Keikari ja Keisa rinna Saksassa. Ku«n MköMlMuk-iedo-isra on n ii- 'Ujimt, oivat Heidiän Majesieeiiinsa Äeisari ja ÄÄsarinko onnolliicän saa- puil'.vi Friedberciil» Uituaan lähellä '.iuil>cini ;-n 'kuulu!iM kylpypaikkaa, jo2 :<a KcHaviiuna o:sii Ihouvaa ruumiil- iie?:i jo ih^Mjcsii' jiilkähiyu^llc lcr- vcydtllccn. Ne Sail^c-ir lahdet, jviia nicillä on Mj>ciNÄvänciM'ine, l^^usuivc.t aiffi — km,en sliuisNMKm kansan ää- ncn.sonna^aMlle sopii — ijlhiiikt wic- raat lermmulleilsi >Tcl'sa.n wallakun nan 0'liiccll'e, lhr.'cmou>ltaen elrii saksa- ais:en on oj:l->:nÄten w:era!ic»m ?aan si:en, -mÄiäan wimi- heidän, ^.sclcksten, e>i ehkäise jaksa- iiis>»myi'M Kleiisarinnan sa^ntasia terwcl'^ell'ccn M Pamimnsm, jola hän etsii. Mu:la woMa t kä seikkaa iMma-u- C'!aan, ja nimenomaan sen r>hclla Pai- »eiaan myösKn mieliin että Venäjän Keisari ei liutte walmonia omaisien luokse JixiMdlisona lvieraama, Union itei'!C]ui V einvit iropaanticIiKt leh- b?t, jc>:ka eibuiiBindt Soffon 'iMisui- neen yletön mie^piileett en«nmi-töii, matta tm m> laa n, Keisariparia ieriveh- lieesään, o'lla wiid!aamMa niiihin wal- lioll.sim tclilmiin. joihm Venäjän, ival- !>a'kunnassa nykiMen haÄilsijan aiikana, ja warsinl!in pämnilirisberl' Ztvlypinm jcl)loa pilävsjn, on rlchdytiii) kiinnitin- meiltä miltään ihboOTibtb sichm louk kaa'.valtko nönrta to-vmot länn-nlropa- ltiiÄen kttsiiirFm fr,::in mikä siiv!stl>ö- !rai:ioissa kä>,dä laabuun, inikci ei. Mvt.'icit mu-^dcn nmtistui.usten ohella niainilaan mizöskin toi'!i>enpitei'!ä Tuoni m koh!aan>. iPÄjon HimU ja ku>mma?<ema näijt- iu!väl Saiipssa >herät:äncen n.e tarkat waio6e!nol, säihin Hessenin suurhert tua o» itt.e minkin ja »-urmallisuud^kst faljmutt pillÄvvvsä nchtyä. Se ftxtf» siilin oli ijölIljiQitoifiö anteliaita ihmenrt- tanyt, et'i«ä huMna-smxÄ kunniakujaksi komennemn palolkunnoln, sen sijaan e:tä se kei'slarillisten jaapuesisa olisi tu- lijoille 'reh^iiyt kunnii«t> kääntävän sel- känsä 5eisarWsim päin ja kaivonsa !ka:jo>ma<m jOKunuM yleisöä kohn. Palokuniiia olr jaaMit käskyn pitää sil- mällä kar!ojajcm>k5o>a sa Ivarnnkin niiiä 'hentiiöilä, jMa rin kckdÄr laskussa. Ja n ii t ku m ina -liMaa ^'sailai'ia, e i ra l ä l- lainen .u>a,Pala>ch!o!Aen soulko ei ollut suorit lamassa ^uinnia^ermohdysiä lvaan he>l?iwariiopa^ve>lusla TMrill-:. Ja se *iaffaloi.s-:cat ieiovumftoa lonkkaa siinä määrö?sä, e'.tä „Berl. Tagebsai^l" esiin, lausuu, ouä s a L s a l a i s t e n Pu<>- lei ia ei V,7näjan Keisarin iarlviise mi- lää n p el jäitä. {vrieiifcrgui limioiiuli-c-^-a ja lia- ivaciirt 'firjiÄica Berl. Ta^eblatt seu raaman fuMYttKfseii: ohuiciclTai p.yfSH 1 :'!)!) to ie ra? isuuren porxiu -eteen. jo>ra 5oriÄiaa punaisesta hi>ekkal'MeÄi wei^Miy kusipäinen 'kot- ka. Uleliaisuuis l?ou^u^.eloe nvciiii as- nunoffn llinuviilukson pchaan. IDiirttia luokaamme ifmimfin ensiksi silmäys :va lii hauraan. Aiitrenkä iha,nan loillil)- niellä nayttäÄÄn se. Nehcwä,i r»o- h'.'a kasivaui >'liivaiih»j^n a kaasio iden iijarcQu. 2j;ihe«ir penl^ait peiuäivät niaanpiiiiion. Haudan oikealla, puolella on hedelnmpuiila, iprPa ocuai iäynnä kypsiä Iliebd.miä. Huoletiromas:i saattoi jeräinen kulifca sillain dliise pääportille. ie kohiu ci enaöii käy päinsä. Nau° ^'ponilla tullavin Mkemaan lie n io i- ne n pu<!Ä. Kunnio>ili>:aen kiwipl>vl!!n ikää (se on rakenne tm w. 1611) as^umir-e linnoi- iuksen 'inonvosaiseen pihaan, joka tar- joo tiiC'iritfaiilsia, rcikeANll-taiteellisia kauneuffiia. <5e sn oikoa aurrca.tla ra- ken n u sm es laeille, opina>hj'0 luonnon- noi>ys'.äwille, ja emisajain ihailijoille, N>aa:iii!aic>u ja ylisinkertainen ja kui- leiisiil wai>."'UtMva jo mchiaiva raken- nus. TäällÄim lva>?tc»a moidät miellyt- liiani tuime. Nmpäcksiv huokuu lepoa ja rau'haa. Wchemmolla on, nxiuhojen ka4'W»ji«t tirosassav wahurakennus, valkennöttu w:n 1800 MuvahiilOiken nus:en tmvollisesn tyylrin. Lähellä sitä sijaitsce opedvajasomiiinaari. Sitten sev' raa yssityisten vaLenntiksia, erään pap» piian puutocha y.m. Pörristä oikeaan on n-Jiiä siÄvimmat pMlportaot, joika joi;tavat niiirkcmÄesasuirtioon, joka on poriin m softa ja yhtä Vcvrha fuin Pon- ii. Muutaman askeievn päää-sä siitä on sen-illaarin johsjam «fimto. Ja lähellä sitä linnan porr:!i. johonka nyt on kiin- uiiviti) wci'5ca f:!Opi, sohoukä kolmella kxlellä >on pääsy linuan pihoan kiellet.y. Linnan ymparömÄ ttoidtf zelineet. Tuurhtnrua Ludwig Mjännen kuole- man i'i'1 foeit on rvtkeimus ollut miltei csun.al^.1. Mcmitia mucvÄ fitfcit on •fx-: ; iet:iit mzkyi^ suurhcrNua ssunut siellä lyhemmän ascm. Myöhmimin sai. li lelliisi ja erään enqlan tilaisen pap» picinichen. s!alno.'aan häncn olleen 5rki« wi.'I'i?Ä synl>l)P>cräiä, Ha7j^ii!.xl siellä cpnuejron. Sen jälkeen on vakennuS oJiitt cuiti'twta Nl)t on sirä kohdannut iuuri konnia, ja fri»ebbergtl-ä ifet toivo- ma:, e-iiä tsaari jia pi-urhernua w:rlä vaslaisuuÄesPtlin tapoistivar loisensa siellä. Uusi lentorekordi. Akorane noussut 2,582 tn. korkeuteen. Tanw i l!le, >slpM. 2 p:nä: Mma. pmjdjfrija Äliorane on saatvuimnm liiuvem «nadiiliiimreefotöirti ^orknMm- novsa pääsMällä 2,58*2 metrin lo-rkeu- dellle^. A^cirai^n IcoclkciUuUvsia alas my?>:trtri Pistchri» 2,500 mc-irm «Lor- it.'udeÄq, irMl.a Äioramn onnis-tim tui* tcciritn ?vat/<!i!goill>umlc:ta tliuFu» maa han. „Musta kasi" toiminnassa. 8 henkeä murhattu. R ooma>, 5 p. Pellero-nmii- sesÄ kylässä Ca>labriassa on kinveellö mmchatlu Perhe, johon kuului niics uxtiiinoi^ivee-n ja 6 lasta. Äysymyksessä a Mallaan o>lewan koslon n<>w-yorkilau sen „!D!us>tan käden" puolel:». — 4 — nyt koululaitoksen oman onnensa nojaan. Kirkko tätä vanhaa sylilastaan koki yhä edelleen kan natella, mutta kun se itse oli ryöstetty puti puhtaaksi, ei se voinut suuria apuja antaa kou lulaitoksellekaan. Ainoastaan Turun tuomio- kirkkokoulu meillä on mainitsemisen arvoinen yhä edelleen. Siinä olikin perätysten neljä Vit- tenbergin yliopistossa lueskellutta miestä rehto rina, nimittäin Tuomas Keijo, Mikael Agricola, Faavali Juusten ja Eerikki Ilärkäpää. Tämän saman koulun rehtorina oli myös Jaakko Pieta- rinpoika Suomalainen eli Finno. Hän nimitettiin tähän virkaan v. 1568 ja tuli tunnetuksi läpi aikain toimittamastaan ensimäisestä suomalai sesta virsikirjasta. Juhani III, joka itse oli ai kaansa nähden oppinut ja kirjallisesti sivistynyt mies, kuten kaikkikin Kustaa Vaasan pojat, ja erityisesti Suomeen kiintynyt, tämä maa kun aikoinaan oli hänen nuoruutensa ja ensimäisen miesikänsä mieluisana kotina, harrasti nähtävästi Suomen koululaitostakin. Onpa hänen ajoiltaan vielä tallessa erityisiä asiakirjoja, vaikka kyllä vähäarvoisia, jotka koskevat maamme koululai tosta. Hän se Finnonkin tuki raha-avulla tämän suomenkielisiä kirjoja toimittaessa. Turun tuo» miokirkkokoulun kaltaiseksi, siis neliluokkaiseksi, Suomen koululaitos RuDtsia vallan aikani nskonpuhdlstuksei {älkeea. Historiallinen tutkielma. Kirjoittunut K. A. Järvi. Jyväskyliäsi Keski-Suomen kirjapaino*** l'.H0.