Tiistaina 5 p. Heinäkuuta K ARJ AL AT AR N:o 73 — 1910 Fobjois-Karjalan Mneiirm VUOSIJUHLAA vietetään Niittylahdella heinäk. 9 ja 10 p:nä. Lauvantaina 9 p:nä: Klo 10 Harjoitukset ja kilpai lut alkavat. » 11,80 Kansanopistol. toveri- kokous. » 8 i. Sulo Hurstisen viulu konsertti. Sunnunt. 10 p:nä: Elo 11 alkaa juhla Niittylahden Niemessä, jossa virsi ja Tervehdyspuhe. Juhlakulkueessa kentälle ja Juhlakonsertti. Klo 1 /a7 Joensuun musiikkiyh distyksen konsertti. Klo Ys® Näytelmä: »Neiti Elisa beth». (K. S. 1 k. l s. 25 mm.) Pöytäkirjat Liperiä ja Kuusjärven talvikä- räjiltä jaetaan kauppias Vorna sen talossa Taipaleen kylässä 18 p:nä Heinäkuuta alkaen klo 9 e. pp. Tuomari. saa paikan Ä. Pakarisella. Höyrypursi „Taimi" lähtee Niittylahden laulujuh lien tähden sunnuntaina t. k. 10 p:nä Pienestälnhdesta klo 6 aamulla poiketen matkalla Mat- tisenlahteen ja takaisin Joen suusta Pieneenlahteen illalla heti juhlajunan saavuttua, samoja teitä. Pohj.-Karj. kansanopiston juhliin t. k. 10 p:nä tuopi Höyrylaiva jiPEir matkustajia, lähtien Ristmpoh- jasta lauantaina t. k. 9 p. k!o V 2 12 ip., Liperistä 10 p. klo 2 aamulla, Rääkkylästä klo 4 aa mulla Kulmaniemen, Tikan ja Ruokolahden kautta ja saapuu Joensuuhun sunnuntai-aamuna ennen huvi junan lähtöä. Paluumatkalla Joensuusta Ris- tinpohjaan maanantaina klo 1 aamulla huvijunan tultua. Johtokunta. ftuojn.T Höyrylaiva LIPERI ei lähde Ristinpohjaan ensi lauantai- iltana. Liperin Höyrpnhe- Osuuskunnan r. I. varsinainen kokous pidetään ku luvan heinäk. 17 pnä klo 1 i. p. Liperin kunnanhuoneella, jossa keskustellaan osuuskunnan sään nöissä pykälässä 22 mainituista asioista, sekä kassakreditiivilai- nan lyhennyksestä ja kuoletuk sesta. Johtokunta. Kirje ZsenLUiMa. Täällä Joensuussa on monta kertaa nostettu kysymys siitä, mil- lä tamalla olisi ruokakamaran: mälikauppiaiden ostomapaus to- rilla rajoitettaraa. Kaupunkilaiset omat pitkin aikaa malittaneet sitä epäkohtaa, että heidän täytyy ruo- katamarat ostaa jälleenmyyjiltä ja siten maksaa tamarasta tuntu- masti kalliimpia hintoja kuin suo- raan maalaisilta ostaessa. Sel- laisia mälikauppiaita, jotka tästä hinnanerosta elämät, on lisään- tynyt kymmenittäin, mahingoksi tamarain sekä malmistajille että kuluttajille. Hymin harmilliselta näkyy niiden »välitystapa monesti tuntumankin. Ajatteles laitaa, maa- lainen on sinulle tamaran pun- ninnut ja olet jo rahoja lukemas- sa hänelle kouraan. Mutta jäl- leenmyyjä pistääkin nenänsä wä- liin, kuiskaa maalaisille pari sa- naa kormaan ja niin ne laputta- wat tamaroineen tiehensä molem- mat. Sinä jäät seisomaan raha näpissä ja ihmettelemään: tuolla ne nyt menemät. Jos tahdot kui- tenkin saada jotakin pataan pan- tamaa, niin tallusta jälestä ja maksa mälikauppiaalle ..ihmisys- tämällisestä" amusta 10 ä 20 p. lisää joka kilolta. Se totta tosiaan kerrankin pis- tää manhalle Aatamille. Koetat lohduttaa itseäsi aikomuksella, että loppu tästä tällaisesta pelistä pi- tää saada keinolla millä hymänsä. Mutta huono lohdutus. Niinkuin sanottu, siitä on ollut kysymystä monta kertaa. Miimeksi tänä ke- wäänä rahatoimikamari ehdotti sellaista muutosta poliistjärjestyk- Tieasia. Se järjestelmä, jonka mukaan yleiset maantiet meidän maassam- me moimassapidetään, on jo kek- sitty ennen Kristuksen syntymää Rooman maltakunnassa. Tämä sotainen maltio tarraitsi hymiä maanteitä lähinnä suurten sota- joukkojensa ja postin kulkua war- ten. Maanteiden marsilla oli mää- rämatkojen päähän pystytetty pat- saita, joihin oli kirjoitettu, pitkäkö matka oli siitä maitokunnan pää kaupunkiin, Roomaan. Siitä joh- tui tunnettu sananlasku: »kaikki tiet miemät Roomaan". Rooman »valtakunnan yleiset maantiet omat kuuluisat suomu- destaan ja etemästä tekotamas- taan. Tien rakentaminen lienee ta- pahtunut tamallisesti maltion kus- tunnuksella, mutta sen kunnossapi toon raelmoitettiin ne maalaiset, jotka tien marrella asuimat. Tätä roomalaista järjestelmää jonkun merran kehittämällä on saatu toi- meen se järjestelmä, jonka mukaan maantiet Suomessa mielä nykyään zakennetaan ja kunnossapidetään. Maanteiden tekeminen ja kunnossa- pito meillä tapahtuu tielahkottain, jona tamallisesti on kunta, har- woin useampi kunta yhtyneenä. Tientekorvelmollisuus on manttaa- liin pannun m ci cm rasituksena. Muorina 18815 annettu tienteko- asetuksen kautta ulotettiin täinä rasitus kruunulle maameroa mak samiin torppiin ja ulkopalstoihin sekä teollisuuslaitoksiin ja kruunun puistoihin, joille tientekoa ivarten armioidaan manttaalit. Maantei- den kunnossapito on jaoitettu we- romelmollisten maatilojen kesken luonnossa suoritettamaksi. Teolli- suuslaitokset ja kruununpuistot suorittamat tamallisesti rahtimak suja. joilla kustannetaan sillat, lossit, kaiteet y. m. maanteihin kuuluivat laitteet. Tyytymättömyyttä tähän jär- jestelmään on jo kauan tienteko- welwollisten keskuudesta kuulunut. Muonna 1894 pyysimät maltio- säädyt hallituksen erityistä tienteko- rasituksen huojentamista. Sitten- kun asiata ivarten asetettu komi- tea oli m. 1899 saanut alustaman ehdotuksen malmiiksi, annettiin 1904—190', muosien maltiopäi- mille maltiosäätyjen pyytämä ar- niollinen esitys, joka sitten uudis- tettiin pääasiassa samanlaisena 1907, 1908 lvuoden ensimäisillä ja 1909 muoden toisilla maltiopäi- millä. Mutta eduskunta ei ole yhdelläkään kertaa ehtinyt asioita loppuun käsitellä. Samoin käivi miime taimena jolloin tieasia oli eduskunnassa esillä sen omasta keskuudesta lähteneiden alotteiden johdosta. Hallituksen esityksien mukaan tu- lisimat tientekorasitnkseen osallisiksi, paitsi edellämainitut merotusesi- neet, myöskin kruunun metsämaat ja muut kunnallismerotuksen alai- set, mähintäin 800 markan suu- ruiset »vuositulot. Kaikille merotus- esineille asetettaisiin muositulojen mukaan tieäyrejä, joiden mukaan tiemenoihin tarmittamat marat kannettaisiin liemästi ylenemän merotusasteikou mukaan. Tielah- kona tulisi edelleen olemaa:: maa- laiskunta, ellei jonkun muun alueen muodostamisesta tielahkoksi suos- tumusta tehtäisi. Maanteiden kun- nossapito annettaisiin määräajoiksi urakalle. Kun tientekokustannukset omat melkoisesti eri suuret eri tie- lahkoissa, annettaisiin maltioma- roista apurahaa enintäin 10 pro- senttiä kaikista maanteiden yhteen- lasketuista kunnossapitomenoista. Tämä apuraha jaettaisiin niille tielahkoille, joiden menot tieäyriä kohti olisimat suuremmat sitä keski- määrää tieäyriä kohti, johonka koko Suomen maanteiden lunnas- sapitomenot nouststmat, kuitenkin niin, että enempää kuin 3 / 4 näiden sen 37 §:ään, „ ettei jälleenmyy jillä olisi oikeutta tehdä ruoka- ja maatamaran ostoksiansa ennen klo 10 a.-p. ja että kaupungin asukkaat ja heidän käskyläisensä ja muualta olemat jälleenmyyjät samoin kielletään tekemästä os- toksiaan tullin ulkopuolella". Muissa kaupungeissa nähtä- mästi on epäkohta ollut yhtä räi- keä ja muutamissa niissä onkin saatu rajoituksia toimeen. Sorta- malan torikaupan ohjesäännöissä, jotka Miipurin kumernööri on mahmistanut, omat mälikauppiaat kielletyt maalaisilta ruokatama- roita ostamasta ennen klo 12 päimällä. Lahden maistraatin mahmistamassa torijärjestyksessä ulottuu samanlainen kielto klo 10:een a.-p. Mikkelin poliisijär- jestys, jonka on sikäläinen kumer- nööri mahmistanut, sisältää myös kiellon klo 10:een a .-p. asti. Mut ta meillä Joensuussa omat ehdo- tuksetkin siihen suuntaan rauen- neet. Maltuusmiehet omat käsit- täneet asian niin, että sellainen kielto on mastoin elinkeinoasetusta ja käytännössä mahdoton malmoa ja noudattaa. Siten ei epäkoh- dan korjaamisessa ole yritystä pi- temmälle mielä päästy ja tuskin- pa ehkäisemää järjestyssäännöstä saadaankaan aikaan. Juuri ikään lu'in sanomaleh- distä, että Hämeenlinnassa tämän muoden alusta noudatettamaksi mahmistetussa torijärjestyksessä on määräys, jossa kielletään jäl- leenmyyntiä harjoittama henkilö ostamasta kaupungin torilla maa- laistuotteita, ennenkuin tunti on kulunut torikaupan alkamisesta. Tämän määräyksen rikkomisesta sakotti sikäläinen maistraatti teu- rastaja Kalle Järmistä 10 mk. menojen erosta ei olisi lielahkoille apurahaksi annettama. — Maltio- päimille syksyllä miime muonna annettu hallituksen esitys tieasiassa erosi edellisistä siinä, että maltion apuraha tulisi annettamaksi edus- kunnan suostuntarahoista osotta- mista maroista, jotenka maltion makinaisia tuloja ei siihen saisi käyttää siinäkään tapauksessa, että näistä tuloista jäisi riittämä yli- jäämä. Hallituksen kanta asiassa kämi päin mastaiseen suuntaan, kuin minkä kansamme eduskunnasta on alusta pitäen julkilausuttu. Jo 1863—G4 muoden maltiopäimillä lausui maltiosäätyjen talonsmalio- kunta, että tientekomelmollisuuden oikeudenmukaisin järjestely olisi epäilemättä se, että maltio ottaisi suorittaakseen maanteiden kunnos- sapidon. Olosuhteiden ei kuitenkaan katsottu silloin mielä salliman tä- män periaatteen täytäntöönpanoa. Muoden 1877—78 maltiopäimillä lausui laki- ja talousmaliokunta, että melmollisuus rakentaa jakun- nossapitää teitä ja siltoja oli, maik- kakin se koski koko yhteiskunnan etua, joutunut yhden ainoan yh- teiskuntaluokan suoritettamaksi. Sa- malla periaatteellisella kannalla oli laki- ja talousmaliokunta 1904— 0.") muosien maltiopäimillä. Valio kunta lausui nim., että oikeuden- mukaisinta kaiketi olisi, että maltio ottaisi huostaansa tienteon kokonai suudessaan kantamalla meroja yh- teiskunnan kaikilta jäseniltä tien- tekomenojen peittämiseksi. Mutta kun tähän muutokseen olisi pyrit- tämä asteettain, ehdotti maliokunta, että koko maa, kaupunkeja lukuun- ottamatta, tehtäisiin yhdeksi yhte- !'.äiseksi tielahkoksi, jonka menojen maksamiseksi tientekomelmolliset suo- rittaisimat muosimaksuja muositu- lojensa ylenemän asteikon mukaan. Niinkuu: tiedämme, omaksui suo- nialainen puolue syksyllä 190(> hy- mäksymässään puolueohjelmassa sen kannan, että maanteiden teke minen ja kunnossapito oli siirret- tämä maltion mastattamaksi. Kun 1907 muoden maltiopäimillä tie- asia ensimäisenä hallituksen esityk- senä silloin ensi kertaa kokoontu- neelle yksikainariselle eduskunnal- leinme käsiteltämäksi annettiin, il- meni täinä periaatteellinen kanta selmästi niääritettynä jo asian emästyskeskustelussa, jossa käytet- tiin kaikkiaan 39 puhemuoroa. Ja tuosta samaisesta keskustelusta tuli myöskin kuulumiin, että kylmä tuuli puhalsi eduskunnasta Leo Mechelinin „ suurta senaattia" mas- taan, jotenka tarkkanäköinen josil- loin saattoi armata, että tuo se- naatti ei tulisi olemaan pitkäai- kainen, niinkuin kokemus sitten vian osoittikin. Jatk. Vapaasta kan- smttvalistus- työstä. (Tohtori Zach. Castrenin Suoinen Nuorisoliiton kesäkokouksessa 27 päimänä pitämä esitelmä.) Olemme kokoontuneet Luomen Nuorisoliiton yleiseen kokoukseen, Suomen nuorisoseurain 10:nteen yhteiseen kokoukseen. Kokouksemme tahtoo liittyä ren- kaaksi maamme mapaaseen kan- samvalistustyöhön. Senpä muoksi aatteiden täytyy ohjata kokonstam- me, jotka määräämät tätä ma- paata kansanmalistustyötä. Jotta nämä aatteet pysyisimät selminä ja kehoittamina mieles sänne, on minusta syytä käyttää hymäksenne sitä kokemusta ja kä- sityksen symennystä, nnkä ilmei sesti on miime aikoina saamutettu niissä maissa, jotka kansanma- listuksen alalla omat enimmälle ehtineet. Meille tulee miestejä siitä että kansansimistystyössä kaikkein ensimäisenä Pohjois-Ame- rikka, sittemmin Englanti ja Saksa omat tehneet erinomaisen eloisaa kansanmalistustyötä mitä symim- män ja laajimman katsantokan- nan perustuksella. Tällaisen ar- mostelun antaa näiden maiden kansanmalistustyöstä m. m. sel- lainen pätemä armostelija kuin ruotsalainen tohtori Malsrid Palm- gren, joka on tutkinut erittäinkin Pohjois-Amerikan kirjasto-oloja. Ruotsin maltion mirallisena lä- hettinä on hän ollut tekemässä huomioita eräässä Saksan kansan- malistusjärjestöjen miime muonna pidetyssä yleiskokouksessa. I En moi olla tässä miittaamat- i ta muutamiin huomioihin ja joh- I topäätöksiin, joita mainittu kan- 'sanmalistustyön tutkija on teh- nyt. Hän myöntää empimättä, että hänen omalla maallaan Ruotsilla, on hymin paljon opittamaa sa- nottujen edistysmaiden kansan- simistystyöstä. Hän esim. sanoo ettei hän noiden maiden järjes- tettyä edistystyötä ajatellessaan moi olla itseltään kysymättä, mitä on Ruotsin oikeastaan tehtämä paraimman simistysmälineen, hy- män kirjallisuuden kohottamiseksi kaikkiin kansankerroksiin. Ja ky- symykseen hän ei tiedä muuten mastata kuin, että Ruotsissa sitä marten on tehty tuskin muuta kuin kaikenlaisissa kokouksissa un- destaan ja uudestaan todennettu se seikka, että epäterveellinen kir jallisuus myrkyttää nuorisoa ja että jotakin pitäisi tehdä, Noissa edistysmaissa on tehty mitä to- dellisimpia ponnistuksia, jotta ar- mokasta, hymää kirjallisuutta olisi kaikkien luettamissa. Tällaisista käytännöllisistä kan- sanmalistuspyrinnöistä en tässä tarkoita puhua. Niitä on meillä- kin täällä Suomessa huomattu ja erittäinkin on kirjastoja har- rastamissa piireissä ymmärretty se suuremmoinen kehitys, minkä on Pohjois-Amerikastalähtenytkauno- kirjallisuus antanut. Kumaamaa sanotulle kehitykselle on se pieneltä näyttämä seikka, ettei noissa edis- työmaissa enää tahdota käyttää sanaa kansankirjasto, maan yk- fin sana kirjasto. Miksi käy- tetään sana kansankirjasto? Sen- tähden, että siellä kirjastot tah- tomat olla todellisia kansallisia simistyslaitoksia, yhteisiä simistys- laitoksia kaikille kansankerroksille eimätkä main niille kerroksille, joi- ta tamallisesti puhekielen mukaan sanotaan kansaksi jonkunlaisessa halmeksimassa merkityksessä, sa- moin kuin puhutaan kansankeit- tiöistä, kansanhuoneista y. m. Kirjastojen tulee olla yleisiä lai- toksia, joista ei lainaa kirjoja ai- noastaan main tuo n.-s. kansa, rahmas, maan jotka sääty- ja simistysrajoista huolimatta tarjoo- mat kaikille kansalaisille. Sellaisia laitoksia oppimat kansalaiset huo- limatta eri säädyistä ja eri mieli piteistä. Sellaisia kirjastoja moi tuntea omikseen sekä köyhä että rikas, sekä sosialidemokraatti että jokin kirkollismielinen tai manhol- linen tai pormari sillä kaikki he tietämät, että he kirjastosta saa- mat auliisti sellaisia kirjoja, joita he itse haluamat kehitystään mar- ten lukea. Tuollaisten hymin ja monipuolisesti järjestetty- jen asianmukaisesti malmistu- neiden kirjastonhoitajien johta- mien kirjastojen ympärille, moi- daan siten koota muuta kan- sar.malistustyötä; niinpä esim. esitelmien pito moidaan saada tar- koittamaan erityisesti opastusta ja ohjausta kirjojen lukemiseen, kirjastojen käyttämiseen. Näissä oloissa on saatu kokea, että simis- Mutta Järminen malitti asiasta Hämeenlääni» kumernöörille ja prokuraattorille. Miimeksimainittn on mastikään ratkaissut asian siten, että on lähettänyt asiakirjat keisarilliseen senaattiin, joka saa ryhtyä sellaisiin toimenpiteisiin, että kanteenalainen järjestyssääntö tulee siten muutetuksi, että se koskee yhtälailla kaikkia kansalaisia eikä rajoita erityisesti Harmojen elin- keinomapautta. Prokuraattorille oso- tetussa kantelnkirjelmässä painosti malittaja erikoisesti sitä asian peri- aatteellista puolta, että jos kyseen- alaisen torijärjestyksen säännökset olisimat katsottamat lainmukaisiksi, niin ne sisältäisimät loukkauksen muutamien henkilöiden yleisen lain turmaamaa elinkeinomapautta mastaan, mikä taas tietäisi ylei- sen lain syrjäyttämistä paikallis- ten järjestyssääntöjen eduksi. Näyttää siis todellakin siltä, että maikka kyseessäolema kielto säädettäisiin ja mahmistettaisiinkin, ei se kuiteukaan tulisi pitämään paikkaansa. Takamuosina ei tässä maassa niin pientä, ei niin suurta pahaa tapahtunut, tuskin hemosta Pet- ruskoilla tapettiin, josta eimät „pe- rustuslailliset" ja sosialistit olisi kilman huutaneet: „suomettarelais- ten syy, suomettarelaisten syy!" Siihen aikaan näet sellaisella tori- melulla isänmaata ja laillisuutta uljaasti puolustettiin. Mähällä piti, ettei silmille syljetty, jos kuka uskalsi epäillä, ettei tämä taistelu- tapa ollut oikeutettua, ei miisasta, eikä auttanut kansan asiaa niin hnventäkään. Lienemätkö kirkujat sitten wäsy- neet mai huimuutensa huoman- neet, sitä en tiedä. Nykyään ei juuri kuulla enää tuota perustus- laillista parkua. Nykyään nuo en- nen kirotut syntipukitkin jo kelpaa- mat mukaan, kun uusi tuhoisa tur- mio ruskaa yhteisen kotikontumme tnmannnrkissa. Että kurssi on kokonaan muuttunut, siitähän saat- taa maan iloita ja paljasta hy- mää sanoa sekä toimoa sille ainoas- taan kaunista ja onnellista jatkoa. Kajaanista sentään kuulin äs- kettäin pienen poikkeuksen. Siellä on nuorsuomalaisten lehdessä ni- mimerkki I. W., armattamasti kappalaisen kaapua kantama mies, noussut seutukuntansa ja puolueen sa suureksi tietäjäksi. Hän on leh- den pääkirjoituksessa ottanut tut- kiaksensa ja selmitelläkseen nuor- suomalaisten yhä yltymän eripu- raisuuden syntyjä syiviä, josta puolueen jakautuminen hänenkin mielestään näyttää tuleman seu- raukseksi. Mihinkä tulokseen luu- lette, lukijani, noin perustuslailli- sen tutkimuksen johtuman, missä ja kenessä syyn tuon puolueen kes- kinäiseen eripuraisuuteen ja hajoo- misprosessiin piilemän? Te ehkä nauratte, mutta kajaanilainen po- litiikko ihan tosissaan makuuttaa: „Ei Helsingin Sanomissa Erkkoi- neen eikä Suomalaisessa Kansassa Castrenineen, maan — „suomet- tarelaisissa". Hän kirjoittaa näet tällä tamalla: „Suomettarelainen puolue, jolla routamuosina aikaa ei ollut olemassakaan simä mie lessä kuin muille kansalaisille, loihti „Suomalaisuus" ohjelmallaan ka- teuden Helsingin Sanomain toi- mintaohjelmaan ja sai aikaan pe- rustuslaillisessa puolueessa hajaan- nuksen, josta se nyt iloitsee". Kir- joittaja on makamasti huolissaan tyksen lemiämisestä on aiman kansaankuuluivaakin hyötyä: juop- pous ja rikollisuus mähenee, mai- maishoitokustannukset pienenemät, yhteiskansan simeellinen tunne ko- hoaa, huolikasmatuskohdat lieme- nemät ja niinpä aiman käytä,:- nölliseltäkin kannalta tullaan sii- hen tulokseen, että kirjastojen hy- mäksi, kansansimistyksen hymäksi kannattaa yhteiskunnan ja yksi- tyisten tehdä uhrauksia. j Olen tässä yhteydessä mamin-^ nut kirjastoasian erittäinkin sen periaatteellisen katsantokannan muoksi, joka siinä tulee näkyä.! Kansansimistysasia tahdotaan täs- j sä ymmärtää sellaiseksi asiaksi, joka koskee koko kansan kasmatus- ta, on todellista kansankasmatnsta eli, niinkuin mainitsemani ruot- salainen hamaintojen tekijä tah- too mieluimmin sanottamaksihan- salliskasmatusta. Kansalliskasma- tuksen aate se tietää tässä sitä, että kansan kaikki kerrokset ja luo- kat tarmitsemat inhimillistä ja kansallista stmistystä ja kasma- tusta, sitä tarmitsemat sekä rikkaat että köyhät sekä oppineet että op- pimattomat. Kansalliskasmatnk- sen tulee auttaa rikasta ymmär- tämään mihin rikkaus häntä mel- moittaa, oppinutta tunnustamaan niitä maatimuksia, jotka liittymät hänen tietämykseensä ja sen tulee auttaa köyhää ja mähämäkistä tajuamaan sitä »vastuunalaisuutta mikä on jokaisella yhteiskunnan jäsenellä, sitä merkitystä nnkä on pienellä rattaan hampaallakin pyö- rimässä myllyssä. Kaikille kan- salaisille kansalliskasmatuksen tulee opettaa toistensa kunnioittamista ja työn kunniaa. Kertojani mainitsee että tällai- sesta kansansimistystyön armossa- pitämisestä on edistysmaissa ol- lut erityisenä seurauksena kansan- malistusharrastuksen lemiäminen mitä erilaisimpiin piireihin. Erit- täinkin käytännön miehet, kaupan ja teollisuuden miehet tukeivat monin eri tamoin kansamvalistns- työtä. He huomaamat että kan- sojen kilpailussa kansansimistyk- sellä on tärkeä merkitys. Eräs saksalainen rahamies on lausunut: „se päimä moi tulla, jolloin eu- roppalaiset heräämöt ja ihmetyk- sellä huomaamat amerikkalaiset siinä määrin älyllisesti kehitty- neeksi kansaksi, etteimät europpa- laiset ainakaan kaikilla elinkeino- aloilla enää ole heidän mertai- siaan. Katson sen muoksi, että kansallisen itsesäilytysmietin en- siinmäisiä käskyjä on sellaisten siiuistyslaitosten aikaansaaminen, joissa kansa moi tehdä hedelmäl- liseksi kouluissa saamutetun luku- taitonsa. Kertojani pitää erin- omaisen huomattamana sitä amus- tusta, minkä käytännön ja talon- dellisten harrastusten miehet omat hänog tutkimissaan maissa an- taneet kansanmalistnstyölle ja toi- moo että Ruotsissakin kansanma- listustyöhön saataisiin enemmän käytännönmiehiä ottamaa:: osaa eikä main yliopistosimistyksen saa- neita, sillä kertojan mielestä käy- tännön aloilla toimimain henki- löiden kokemus ja ihmistuntemus, järjestämistaito ja käytännöllinen äly on ollut kansamvalistustyölle suuremmassa määrin armokas kuin heidän sen hymäksi tekemät testamenttinsa, kuinka siunaukselli- sia nämä todellisuudessa omatkin olleet. Wielä tulee minun kosketella muuatta periaatteellista kohtaa kertojani esityksessä. Kysymys on kansansimistystyön suhteesta po- litukkaan ja uskontoon. Kertojani sanoo, että Pohjois- Amerikassa ja Englannissa on aina osattu onnellisesti olla se- koittamatta politiikkaa ja uskon- toa kansansimistystyvhön. Waa- ditaan kansansimistyksen hymäksi työskentelijältä, että hänen on seisottama päimänpolitiikan ulko siitä, „kuka nyt nämä joukot (ylei- sen äänioikeuden saatua) saa joh- dettamakseen", Helsingin Sano- matko mai Suomalaisen Kansan miehet eli pääskyset. I. W. antaa huonon papinto- distuksen puolueensa selkärangasta ja „joukoista", jotka eimät nyt tiedä, kuuluako Sanomain säkiin mai Castrenin katraaseen. Juuri edellistä kappaletta kir- soittaessani astui huoneeseeni eräs nuorsuomalainen, muutoin hymin makama ja kelpo talonisäntä, näytti Karjalan Sanomain 61 n:oa ja sanoi: „Minä olen koettanut ottaa selmää tästä lehdestä, onko tämä tämä sanomalainen mai pääsky- nen. Niinkuin näette, sanoo tämä oleman itsellään oman nnelipiteen puolueen eroasiastakin, mutta sääs tää sen sanomatta". Kun minä äänetönnä katselin ja ajattelin, mastatakko mai ei, jatkoi hän: „Mahtaa olla sanomalaisille sano- malainen ja pääskysille pääskynen, molemmille yhtä makea". Ja imal- linen hymy märehti suupielissä. Kajaanin kappalainen ja Kar- jalan Sanomat näkemät..joukkon- sa" oleman maikeassa tienhaarassa, eimätkä uskalla itsekään ratkaise- masti malita suuntaansa puolueen pesäerossa. Pitämät miisaimpana odottaa, mille taholle enemmistö kallistuu. Sellaisessa asemassa syi- den sysiminen toisten niskaan mah- taa antaa hiukan lohdutusta. Kun kaksi meljestä tappelemat ja toi- nen alkaa moitoi: puolella olla, löytää alakynnessä olema syyn syrjästä: „Äts, mai sinä se olet- kin!" Välttääkseen hämiölle joutu misen ja häpeän. puolella. Tähän käsitykseen ker- toja yltyy, katsoen että sellaisen henkilön, joka on oman aikansa maltiollisen elämän keskessä, on kokonaan mahdotonta kansanmalis- tustyössään jättää politiikka syr- jään. Ken on moimakkaasti an- tautunut maltiollisiin puoluehar- rastuksiin, ei moi olla olematta puolueellinen sitä kantaa tai puo- tuetta kohtaan, jota hän itse edus- taa, ja niinpä hänen johtamansa kansansimistystyö aina saa johtajan poliitillisesta kannasta märityksen- sä. Sellainen simistystyö, jota hän moi tehdä, ei ole todellista snvistystyötä, sillä yksipuolinen tieto, joka saadaan puolueellisesta sanomalehdestä y. m., ei ole mi- tään stmistystä. Sanotaanhan ettei koettelematon hyme ole mi- kään hyme ja samaa moidaan sanoa yksipuolisesti märitetystä kansan simistyksestäkin: se ei ole simistystä. Simistystä saamute- taan main harkitsemalla erimieli- piteitä ja katsomuksia. (Jatk.) Yleisiä uutisia. Mini6terineuwoston käsittele miä Suomea koskemia asioita. Pietarista, heinäk. 2 pnä. Mi nisterineumosto on istunnossaan henäkuun 1 pnä tarkastanut neu- mostolle lausunnon antamista marten lähetetyt Suomen senaa tin alamaiset esitykset: 1) 14 henkilön »vapauttamisesta Menäjän alamaisuudesta Suo messa- 2) 72,032 markan 80 pennin myöntämisestä maltion hankki masta maakappaleesta Kuorta neen pitäjässä kansan keuhkotauti parantolan rakentannsta »varten sinne! 3) Helsingin laimapäällikköyh- distykselle myönnetyn maltioamnn muotuisten kuoletusniaksujen suo- rituksen lakkauttamisesta 5:ksi muo- deksi; 4) 3,000 markan myöntämisestä maltiomaroista muosittain Jymäs- kylän lyseon ylläpitämiseksi,' :>) 3000 markai: suuruisen 5 " „:in maltiolainan myöntämisestä muutannlle Turtolan ja Kolarin maanomistajille, sekä 0) oikeuden a»:tamisesta Björk- bodan tehtaan osakeyhtiölle saada takaisin tullimaksut yhtiön maa- han tuomasta lehtiteräksestä. ttlldcil majakan rakentamis- kysymys Miipurin luotsaus- Piiriin. Senaatissa esiteltiin torstaina kenraaliknmernöörin kirje koskeiva »najakan rakentamista Skarsön saarelle Miipurin lnotsauspiirissä. Asiasta on m. m. Menäjän meri- ministeriö antanut lausuntonsa ollen sitä mieltä, että malopoiju olisi sopimampi tälle paikalle. Senaatti päätti pyytää asiasta luotsihallituksen lausuntoa. Tuomen edustus Haagin kou- gressissa sosialista »vakuutusta »varten. Haagin kansainmäliseen kongres- siin sosialista makuutusta marten on senaatti malinnnt edustajaksi makuutusten tarkastaja:: Onni Hallstenin. Toimenpiteet koleraivaaran torj»»miseksi. Senaatti on oikeuttanut lääkin- tähallitnksen ryhtymään niihin toi- menpiteisiin, jotka omat tarpeen. jotta senaatin päätös huhtik. 20 p:ltä 1909 koleramaaran torjumi- sesta möisi, silloin kun se katsotaan oleman tarpeen maalima, miipy- mättä astua moimaan joko koko- naisuudessaan tai osaksi. Asetus kauppalaiwoista. Senaatissa esitettiin torstaina enraalikumernöärin kirje sekä mi- nisterimaltiosihteerinmiraston kir- lelmä siitä, ^että H. At. Keisari, on käskenyt senaatin uudestaan aatia ehdotuksen armolliseksi ase- tukseP Suomen kauppalaiivoista. Asia lykättiin maliokuittaan, johon tulimat senaattorit Mirenius, Berg ja Saarikoski. Wenäläisen sotaiv äen »uajo- tuStaksa. Senaatissa esiteltiin torstaina kenraalilurvernvvrin kirje »venäläi- jen sotamäen majotusta ivarten Suomessa kesäkuun 1 p:stä 1904 samaan päimään m. 1910 mah- mistetun luettelon edelleen nou- dattamisesta. Senaatti päätti että sanottua hintaluetteloa on nouda- tettama siksi kun uudelle on saatu mahmistus. Uuden luettelon mii- pyminen on johtuinit siitä että asianomainen Menäjän mimsleri ei mielä ole sitä mahmistanut. P^lotviina-asctusterr uoud«»tto- »nincn. Palkkioksi ja kormaukseksi miral- lisille syyttäjille ja poliisinuran- omaisille ahkeroimisesta palomiina-' asetusten rikkomusten syytteeseen saattamiseksi on senaatti maan kumernöörien ehdotuksen johdosta inyöntänyt yhteensä 17,9(50 mk. Zhtiöt. Henkimakuutusyhtiö Suomen sääntöjen »nuutoksen on senaatti mahmistanut. Piiripäällikkö Degerhol»nin asia. Senatti on käskenyt rautatiehal- lituksen asettaa Suomen maltion rautateitten 1:sen eli Pietarin pii- ripäällikön Degerholmin takaisin Mirkaansa. Sitäpaitsi on senaatti maatinut Degerholnnlta selitystä hänen niskotteluiisa suhteen sekä antanut hänelle määräyksen ettei. hän raasta tekisi itseänsä syypääksi sellaiseen. 5iolera»vaaran torjuiniueu. Lääkiittöhallitus määräsi per- jantaina Ossian Kroolin kolera- sairaalalääkäriksi Terijoelle, tri Tahmo Rytkölä:: kolerasairaala- ja -tarkastuslääkäriksi K o i m i s- tolle, lääket. kaud. E. R. ?iy- stenin kolerasairaala- ja -tarkas- tuslääkäriksi U u r a a n s a l m e e n, lääketieteen lis. U. Sundmikii: ko- lerasairaalalääkäriksi Helsinkiin ja lääket. lis. Wald. Järnströmin ko- lerasairaalalääkäriksi W i i p u- r i i n. Lääkiittöhallitus on »näärännyt tri Arel Mallgrenin toimittamaan Helsingissä lääkintöhallituksen puo- lesta baktereologiset tutkimukset niistä näytteistä, joita mahdolli- sesti lähetetään kustakin epäillys- tä koleratapauksesta. Tri Wall- grenille oli tämä sama toimi us- kottu miimekin muonna. Lääkintöhallitus on päättänyt pyy- tää rautatiehallitusta asettamaa» tarpeellisen määrän kolerasairas- maunuja käytettämäksi mahdollisis- sa koleratapauksissa samaan tapaan kuin miimekin muonna. Kuopion lääninhallitukseu »vir- kamiehet. Läänin kumernööri on määräys- kirjalla m. k. 30 pltä määrännyt' Weli Eino Kimisen hoitamaan yli- ■ määräisen esittelijän tehtämiä sano- tussa lääninhallituksessa t. k. 1 pstä kuluman muoden loppuu::. i 2V3 I SS3 e&S pä S OS BE Es Karjalattaren lukijat huomasi- mat kaiketi niinkuin minäkin äs- kettäin tästä lehdestään uutisen suurista lahjoituksista. Siinä ker- rottiin, että kuunallisnenmos Pet- relins oli testamentissaan lahjoit- tanut Turun kaupungille ensiksi puolimiljoonaa markkaa tuon kau- pungin kaunistamiseen ja yleis hyödyllisiin tarkotnksiin sekä kaksi miljoonaa markkaa lastenkodin perustamista ja ylläpitämistä mar- ten. Lahjahemosen suuhun ei saa kat- soa, niin sanotaan. Köyhän lesken kaksi ropoa on yhtä armokkaat kuin rikkaan monet miljoonat, kun maan uhraus lähtee oikeasta mielestä ja tulee hymään tarkotukseen. Ja jo- kaisella on mapaa malta tehdä omasta omaisuudestaan sellaisia jälkisäädöksiä kuin tahtoo. Mitä siihen liioin kellään onj sitten sa nomista. Kuitenkin on mainittu testamentti, sen jälkeen kuin sen sisältö tuli lähemmin tunnetuksi, herättänyt omituisuudellaan ylei- sesti huomiota, marsinkin sen suu- rimpia lahjoituseriä koskemat mää- räykset. Ensiksi noita puoltamiljoo- naa, jotka oivat kaupungin kau- nistamiseen käytettämät, hoita- maan ja jakamaan tulee kaupun- gin maltuusmiesten malita neljä '..ruotsinmielistä" miestä. Ja toi- seksi säädetään, että siinä lasten- kodissa, joka mainituilla kahdella miljoonalla ylläpidetään pitää pää- kielenä olla ruotsinkieli. Testamentin tekijä ei ole ryhty- nyt uskomaan marojen hoitajiksi neljää suomalaista kunnon kansa- laista, jotka Turun maltuuskunta malitsee. Ehdoksi hän on maan asettanut, että niiden tulee olla ruotsinmielistä. Luulisi maltuus- kunnai: joutuneen ikuisiksi ajoiksi CD SäS> I 333 g*> O? S» MS £3 mähän oudollaiseen asemaan: tut- kimaan ja punnitsemaan turkn- laisten sydämiä ja mielipiteitä. Kun kaiken todennäköisyyden :nu- kaan aiman lähimuosina kansallis- mieliset siellä enemmistöksi tulemat, niin ruotsalaiset kaiketi silloin heille käymät omaamassa sydämensä sa- laisuudet, missä määrii: ne oivat lahjoittajan aimoitusten kanssa sopusoinnussa. Entäs sitten se las- tenkoti? Sitä hän on mielessään kumitellut seisomaksi ruotsalaisuu- den taimilamaksi suurimmaksi ri saksi — suomenkielisen Turun köy hälistön lapsille. Silmämääränä nähtämästi on, että laitoksen hoi- tajien ja hoidokkaiden pitäisi olla niii: paljon kuin mahdollista ruot- siiikielisiä, siis kieleltään ja mielel- tään eristyä ja mieraantua suo- malaiiesta ympäristöstä. Almu on siis annettu sellaisessa mielessä ja karkotuksessa, joka on turrvatto- main lasten menestykselle ja hy- minmoinnille kokonaan »vieras. Sellaiset määräykset tulemat »varmasti aina antamaan aihetta hankaukseen yleisön ja laitoksen mälillä ja osottamat lahjottajan unhottaneen, että hä»:en maralli- suuteusa on karttunut kaupankäyn- uillä Turkua yn:päröimän puh- taasti suomenkielisen »naaseudu»: kanssa. Kerrankos »:e marat, joita me suomalaiset miemme epäkan- sallisiin liikkeisiin, tulemat kää»u:e- kyiksi suomalaisuutta, meidäi: kai:- sallisuuttamme, n:eitä itseäinme mastaan! Tappara. MÄ Q-S & & es SS < ~i v- OI c n ST C/2 sa z» v- < k» P » S ■ P* O 3 s S SS