ft:o 138 — I9IO KAIKU. Maanantai a Marraskuun 28 pavanä. Mutta mitä esi -isämme tarkoittimat näillä sanoillaan'^ He tarkoittimat saada aikaan sopua kansalaisten kes- ken, he tarkoittimat saada rauhaa maa- han. Sillä yhteiskunnassa, kansassa han on monta päätä, ja niin monta mieltä, kuin päätäkin. Eri henkilöillä on samoista asioista kokonaan erilai- nen käsitys. Mutta jos jokainen kiih- keästi alkaa mäittää olemansa yksin- omaan oikeassa, niin silloin on sopu, silloin on rauha kansasta kadonnut. Tämänpä »vuoksi esi-isämme sanoimat- fin: Armaa oma tilasi, anna armo toisellekin, ja tällä he tarkoittimat sa- maa kuin sanoilla: pidä oma käsityk- sefi, ole sille uskollinen, mutta elä hal- lveksi toistenkaan mielipiteitä. Mutta toteuttimatkohan esi-isämme itse opetuksiaan? Toiset toleuttimat. Loiset eiroät. Kummankinlaisia esimerk kejä on olemassa. Mutta se on war- maa, että ne, jotka itse käytännössä opetuksiaan noudattimat, olimat esi- isiemme parhaita. Sellainen oli esimerkiksi Mäinämöi- nen, Kalemalan suurin sankari. Hän, tuo »laulaja iänikuinen", joka kansal lensa parhaimmat opetukset antoi, itse niitä elämässään tarkoin noudatti. Tämä käy selmästi muun muassa hä- nen kohtauksestaan Joukahaisen kanssa. Joukahainen oli ylpeä, itserakas nuori mies, joka luuli olemansa ylen miisas Kun hän kuuli kerrottaman Väinä möisen laulutaidosta ja »viisaudesta, tuli hän komin kateelliseksi. Tämä kateus kehittyi hänessä mihalsi, koston- himoiseksi mihaksi mieheen, joka ei ollut hänelle mitään pahaa tehnyt, ja jota hän ei edes tuntenutkaan. Uhkamielin päättää hän lähteä Väinämöistä ta paamaan. Ei huoli manhempiensa '.varoituksista. Omaa miisauitaan maan kerskuen kehuu. Ia kun hän tapaa Väinämöisen, käskee hän röyhkeästi tätä poistumaan tieltä, maikka tietää, että nuoren tulee manhan tieltä wäis- tyä. Toisinpa tekee manha Väinämöinen. Hän nuhtelee nuorta Joukahaista tuh masta käytöksestä. Hän muistuttaa häntä melmollisuuksistaan »vanhoja kohtaan. Ja kun Joukahainen maatii Väinämöistä mäittelyyn ja laulukil- pailuun kanssansa, ehdoittaen, että sen, joka tiedoiltaan huonommaksi huo- mataan, tulee mäistyä tieltä, mastaa Väinämöinen maatimattomasti: „Mitäpä minusta ompi laulajaksi, taitajaksi, ain' olen aikani elellyt näillä yksillä ahoilla kotipellon pientarilla kuunnellut kotikäkeä." Hän siis päinmastoin kuin Jonka- tiainen, armaa oman tilansa, maikka- kin armaa sen komin mähäiseksi. Ar- mon hän antaa toisellekin, yksinpä mastustajalleenkin. Hän nimittäin ke- hoittaa Joukahaista kertomaan tiedois- taan. Ja kärsuvällisesti hän kuunte- lee tämän itsensä kerskailua ja lapsel- lisiä loruja. Hän ei tahdo loukata toisen käsityksiä ja sen muoksi ei ryhdy »väittelemään hänen kanssaan. Vasta sitten, kun Joukahainen hämyttömyy- dessään menee niin pitkälle, että uh- kaa ..siaksi laulaa, alakärsäksi asettaa" sen, joka ei muka uskalla hänen kans- saan käydä miekkasille, masta sitten Väinämöinen moimakkaat sanansa sa- noo, maltamat laulunsa laulaa. Ja hän lauloi niin että ..järmet läikkyi, maa järisi, muoret maskiset »vapisi, paa'et mahmat paukahteli, kalliot kaheksi lensi, kimet rannoilla rakoili." Tämä esimerkki jo osoittanee, että esi-isiemme joukossa oli sellaisia, jotka itse opetuksiaan noudattimat, oli sellai sia, jotka armasimat oman tilansa ja antoimat armon toisellekin. Kuinkahan on meidän aikanamme? Näin kerran miehen seisoman suuren kansajoukon keskellä. Miestä syytet- rin, miestä soimattiin. Ja kun hän »icitti puolustautua, tukahdutettiin hä- n>:n äänensä jalkojen töminään ja kan- s joukon huutoihin. Käsimarret ris unsa rinnallaan seisoi »nies ja katsoi v.npärilleen. Kun melu hiukan hiljeni, yritti hän uudestaan, mutta samalla menestyksellä. Kolme kertaa hän ko- hosi puhumaan, kolme kertaa hänet pakoitettiin maikenemaan. Ihastuksella katselin tuota miestä, miestä, jonka syyttämiseen ja soimaa- miseen ei kansajoukolla näyttänyt ole loan mitään muuta aihetta, kuin se, että hän uskalsi itsenäisesti ajatella ja ajatuksensa julki tuoda. Mutta siinä- han sitä olikin kylläksi syytä, sillä kaik- kien aikojen historia opettaa, että jos tahdot olla sominnossa ihmisten kans- sa, niin myö oma sisäinen itsenäisyy- tesi ja alistu yleisen mielipiteen or- jaksi. Tuo mies ei myönyt iisenäi- syyttään, hän ei maihtanut ivakau- mustaan kiihkoisan kansajoukon käsityk siin, ia kansajoukko, joka melusi muka vapauden ja ihmisyyden nimessä, mä- ti,valtaisesti tukki hänen suunsa ja vilkkasi häntä. On Pekkoja, on Paamoja koolla. Istumat, tupakoimat, syljeksimät lat- Nalle. Puhelematkin. Mistä? — Mis- !äpä sitä nykyaikana puhuttaisiin muus- ra kuin politiikasta. Ne suurmaltiol- liset kysymykset, nehän ne omat kes- kustelun aiheina. Aksi sanoo sitä, toi- nen tätä. Jokainen tietysti luulee olemansa mestari maltiolaiman ohjaa- misessa. Innostutaan. Samupllmet pölahtelemät ja kurkut käymät käheiksi. Suurmaltiollisista kysymyksistä on siir- rytty yhteiskunnallisiin epäkohtiin. Ia mihdoin joku kiihkossaan alkaa heittää mieskohtaisia syytöksiä ja solmauksia. Nyrkkejä puiden ja hammasta purren lopulta erotaan. Kotona sitten jokainen kertoo mai- molleen ja lapsilleen, kuinka hän sai tukituksi sen ja sen suun. Ja kun Maijat ja Kaijat toisensa tapaamat, tarttumat hekin kielestään fiini. Mikä pitää Pekkansa puolta, mikä Paamon- sa parasta. Ja niin luulee jokainen täyttämänsä melmollisuutensa isänmaa- taan kohtaan. Tällaisia esimerkkejä on hymin pal- jon miime muosiltamme, esimerkkejä, jotka osoittamat, että nykyajan ihmiset eilvät armaa oikein omaa Lilaansa ei- mätkä edes tahdokaan antaa armoa toisilleen. Ja siitä on sitten seurauk- sena riitaa ja eripuraisuutta. Siitä on ollut seurauksena sekin meljesmiha ja katkeruus, joka täällä Suomessa on miime »vuosina »vallinnut ja »vieläkin mallitfte. Ei muisteta, että miha »vie- pi miljan maasta, kateus kalan me- destä, ei muisteta, että eripuraisuus on heikkoutta, yksimielisyys moimaa. Milloinkahan kansamme pääsee »va pautumaan kirojensa kahleista? Mil loinka koittaa se päimä, jolloin Suomi- äidin ei tarmitse itkeä poikiaan, jotka toisiinsa haamoja lyömät silloin, kun yhteinen mihollinen ilkkuu? Milloin- kahan me, suo»nalaiset, opimme oikein ymmärtämään seuraamat Suonion lau- lainat säkeet: „Monet työt on, monet mietteet, moniaalle haaroo tie, kukin menköön suunnallensa, kunne rientons' häntä mie, mastakkainkin taistelkaatte, elämää on taistelu, mutt' se olkon meljein kilpa, älköön »vihan kiistailu?" Eetu Törmänen. Muualta 5uowesta, — Keski-Pohjanmaan maan wiljelysseuran johtokunnan ko kouksessa marrask. 17 p:nä keskus- teltiin ja päätettiin m. m. seuraamista asioista: Kalajoen maamiesseuralle myönnettiin tänä muonna toimeenpan- tua mittalypsykilpailua marten 100 mk. Ven eenrakennuskursseille Helsinkiin päätettiin lähettää yksi osanottaja, jolle annetaan 100 markan amustus. Että saataisiin Pohjanmaan keskuskaristi- molle Kempeleessä järjestetyksi käpyjen osto ympäri seuran pihti, päätettiin kääntyä kiertokirjeellä paikallisseurain puoleen kehoittaen kutakin seuraa aset- lamaan ostomiehen alueelleen. Kir- jeessä samalla ilmoitetaan, että karis- tus »naksaa kä:vyistä rautatielle tuo- tuna kuusenkämyistä 1 mk. 40 p. ja männynkämyistä 2 mk. 50 p. hehto litralta. Asiamiehille joiden ostopiirit omat yli 20 km. rautatiestä maksetaan 10 p. enemmän hl:lta. Tapiolta pää- tettiin tilata 20 kpl:ta kullekin paikal- lisseuralle kirjasta ..Ohjeita käpyjen kokoojille", asiamiehille ja kokoojille onnettomaksi. Ostopalkkiota asiamie hille päätti maanmiljelysseura maksaa 15 p. kuusen- ja 25 p. männynkä myistä kllta. Tapion kirjelmä, koske- ma taikalyhdyn ja kumien hankintaa, päätettiin panna pöydälle siksi että saadaan lyhdyn hinnasta lähempiä tietoja. Apurahoja päätettiin pyytää seuraa- »vasti: yleisiin kustannuksiin 6,000, maanmiljelyksen edistämiseksi 14,000, karja»»hoidon edistämiseksi 10,000, metsänhoidon edistämiseen 8,500, puutarhanhoidon edistämiseen 4,000, kalastuksen edistämiseen 3,500, sian hoidon edistämiseen 3,000, yhteensä 49,000. Seuran keskustelukokous pidetään Kokkolan Suomalaisella Dhteiskoululla jouluk. 19 p:nä 1910, seuraaman oh- jelman mukaan: Klo 10 a. p. Amauspuhe, esimies Juho Torppa. Esitelmä karjatalouden alalta I. G. Hirmensalo. Esitelmä kalan säilyynpanosta. I. M. Valle- nius. Klo 1 P. Esitelmä metsätalous- yhdistyksistä, L. Kaskia. Keskustelua esitelmän johdosta. Klo 3— 1 /-> 5 Päimällisaika. l h 5 Seuran keskustelukysymysten alustukset seuraamassa järjestyksessä: 1) Kotiteollisuusyhdistyksen perusta misesta, esittää Kälmiän maamiesseura, alustaa A. Renell; kotiteollisuuskoulu- jen perustamisesta, esittää Toholammin Alakylän m. s., edustaa I. Ylikorpi; 2) olisiko mabdollista perustaa koko Vetelin jokilaaksoa käsittäivä metsäta- lousyhdistys, esittää Kaustisen m. s., alustaa L. Kaskio: 3) mihin tuloksiin on kokemuksen perusteella tultu »viljan koneella pui- misesta; onko se maamiehelle edulli- sempaa kuin entinen puintitapa, kun otetaan huomioon miljan laatu ja sen puhdistukseen menemät kustannukset kummallakin kamalla, esittää Lohtajan m. s., edustaa I. Leppälä; 4) miten moitaisiin tehokkaammasti edistää maan»viljelystä, maanmiljelys- ja maamiesseurain toimesta, esittää Raution m. s., alustaa A. Niemelä; 5) kunnollisen siemenmiljan hankki misesta, esittää Perhon m. s., alustaa A. Lampela; 6) Pienmiljelijäin mallitalon perus- tamisesta, esittää Toholammin Alaky- län m. s., edustaa Fr. Nikunen. Maanmiljelysseuran ruuanlaittokurs seja ensi talmen kuluessa tulee olemaan m. m. seuraamissa paikoissa: Vete- lissä marrask. 28—jouluk. 17 p:n. Kaustisella tammik. 9—28 p:nä. To holammin Alakylässä maalisk. 13— huhtik. 1 p:n. Kannuksen Alipäässä Juhani Mattilan talossa huhtik. 3— 22 p:n. Kalajoella Etelän ky- lässä E. Mustosen talossa huhtik. 24 —toukok. 13 p:n. Paikallisseurain tulisi paikkakunnat- laan ilmoittaa kursseista yleisölle, saa dakseen siten osanoton mahdollisimman lukuisaksi ja kurssit enempi hyötyä tuottamaksi. Tamastissa Kalajoella toimineen karjakkokoulun lupautui Aleksi Kimelä Toholammilta yhteisesti Kalle Kimelän ja Kalle Oramalan kanssa mastaan- ottamaan marrask. 1 p:nä 1911. Maanmiljelyshallitukselta päätettiin pyytää koulun sijoitusta mainituille tiloille. Kaksimuotisia metsänhoitokil- pailuja päätettiin edelleenkin jatkaa. Keski-Pohjanmaan Hemosjalostusliiton perustamista päätettiin puoltaa läm- pimästi. — Kokk. — Suomen fianjalostusyhdis tyksen wnosikokons pidettiin Hel- sinkissä. Suomen kylmösiemenyhdistyk- sen huoneustossa, marrask. 23 p:nä. Kokouksen amasi Suomen sianjalostus- vhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja, maanmiljelysneumos Edm. Björken- hein», puheella, »»»issä loi katsauksen Suomen siianjalostusyhdistyksen syn- tyyn ja nykyiseen asemaan sekä niihin syihin, jota omat pakottaneet yhleistoi- mintaan tälläkin tärkeällä elinkeinohaa- ran alalla. Kokouksen puheenjohtajaksi malittiin kunnallisneumos K. Kiipula, ja kirjuriksi agronoomi A. Brander, jonka jälestä toimitettiin »vuosiko- kouksen miralliset tektämät: luettiin »vuosikertomus, tilit ynnä tilintarkas tajain lausunto ja myönnetiin johto- kunnalle sekä rahastonhoitajalle tilima- paus edelliseltä loimintamuodelta. Johtokunnasta arman kautta eroa- misivuoroon tulleet jäsenet ylitarkas- toja Hannes 9tylander ja agronoomi Kajander malittiin uudelleen johtok»»n- taan. Tilintarkastajiksi ensi muotta mar- ten malittiin maanmiljelijä Juho Torppa ja agronoomi H. Samela. Tulemaa toimintamuotta »varten laadittu tulo- ja menoarmioehdotus hymäksyttiin sellaisenaan. Yhdistys on saanut kuluivaa ja seuraaivia muo- sia marten 4,000 mkan muotuisen »val- tioamun, jota „m a l t i o m a r a i n salliessa" moidaan tuntumasti ko- rottaa. Sen nojalla on yhdistys teh- nytkin suunnitelmansa laajennetusta toiminnasta, ottaen agronoomi Halva- lan palivelukseensa. joka toimii marsi- naisesti Suomen sianjalostusyhdistyk- sen sih:eerinä ja neumojana koko maata marten. Suomen sianjalostusyhdistykseeu jä- seneksi pääsemät maanmiljelys- ja ta- lousseurat ynnä muut paikalliset maa laisseurat sekä yksityiset henkilöt. Sään- töjä y. m. tietoja saadaan kirjeellisesti pyytämällä osoitteella: Suomen sian- jalostusyhdistys, Helsinki. Kokouksessa, johon oli kutsuttuna saapuneet »n. m. Suomen maatalous- seurojen edustajakokouksen jäsenet piti- mät m. m. esitelmiä prosessori G. von Vendt ja agronoomi Hamala, edelli- nen selittäen sianruokintaan tarpeellisia munamalkuaisaineita sisältämiä ai- neita ja jälkimäinen Suomen maa- tiais-sikaroduista ja niiden nykyisestä lemenemisalueesta. — Sitveellisyysrikoshrityksen tekijä tuomittu. Viime keskimiik- kona tuomittiin Helsingin raastuman- oikeudessa komissioonimaanmittari L. I. Bergman simeellisyysrikosyritykses- tä alaikäistä tyttöä kohtaan rikoslain 15 § 20 lumun mukaan pidettämäksi kuukauden mankeudessa sekä suoritta- maan tytön isälle kormausta hänen olostaa oikeudessa että myöskin todis- tajapalkkiot. Kuten muistanemme, tapahtui ky- seessäolema simeellisyysrikosyritys syk syllä Helsingin Pohjois Esplanaadin »varrella. Kirjallisuutta ja taidetta. Elätnäkerrallisia kumia nuorisolle. Helmi Setälä, Kustannusosake- yhtiö Otama. - Helmi Setälä on yllämainitussa kir- jassa tahtonut antaa nuorisolle tietoja muutamien suurten miesten ja naisten elämästä, kuten Albert Edelfeltin, Ida Aalberg'in, Jenny Lind'in, Bertel Thornwaldsen'in, Minna Canth'in, Fredrika Bremer'in, Leo Tolstoi'n, Guiseppe Gar:bald'in, Carl von Lin- nen ja Thomas Alma Edison'in, teh- den sen tamalla, joka on omiaan in- ilostuttamaan nuorisoa tällaiseen pa- rempaankin ja jalostamaan lukemiseen. Hän on osannut sattmvasti ja lyhy- »vin piirtein tuoda esiin kunkin elä- mäntyön merkityksen juuri sillä lailla kuin se on nuorisolle kerrottamakin. Tällainen kokoelma on ainoa laa- tuaan meikäläisessä nuorisokirjallisuu- dessamme ja sentähden on sitä teriveh- dittämä ilolla ja ehdottomasti pidettä- »vä parhaimpana nuorisolle tarjotta- man joulukirjallisuuden joilkossa, sillä eihän ainoastaan nuoriso ole kirjases- sa tilaisuudessa tutustuinaan »nuuta- miin maailman historian ja meidän »nerkkihenkilöihimme, maan niiden elä' mästä löytää se Helmi Setälän kerto- mana helmiä elämänsä taipaleelle, saa »vaikutuksia pitkiksi ajoiksi, jotka säily- mät paremmin kuin hetkisen perästä haihtuivat seikkailukirjan luomat. Näistä elämäkerroista huomaa nuo- riso, mikä tekee ihmisen todella suureksi ja mikä antaa hänen töilleen suurem- man armon kuin paljas nimi, joka he- lähtelee kuin kylmä maski. — Kuinka «MIU »viehättämästi ja mukaansatempaamasU onkaan kerrottu kirjassa Jenny Lmd'm, Bertel Tt)ormaldsen'in, Leo Tolftorn, Thomas Alma Edison'in elämä! Näistä elämäkerrallisista kmvauksis ta näkee nuoriso, että ainoastaan nöy- ryys, alentumaisuus, kanssaihmisen rakkaus ja ennen kaikkea Jumalan pel- ko tekemät ih»nisen hänen lahjojensa kautta suureksi, jos hän main käyttää niitä mainittujen hymeiden puitteissa. Varmaankin se isä ja äiti antaa lapsilleen suureminan joululahjan kuin useinkin kalliita romaaneja ja seikkailu- kirjoja lahjoittamalla, joka ostaa jou luksi tämän helppohintaisen julkaisun, jota mielellään manheinpikin henkilö lukee ja tyytymäisenä kädestänsä las- kee. Kieli on kirjasessa luistamaa ja niin käytettnä kuin ainoastaan Helmi Setälä osaa suomenkieltä käyttää. Kir- jan ulkoasukin on siisti. Hinta ai- noastaan 2 mkaa. V. Sctorr Anstriini MMiii on lähettänyt ilmoitettamaksemme seu- raaivat uudet kirjat: Selma Lagerlös: Antikris- tuksen ihm etyöt, romaani. Suo- mentanut Jaakko Suomalainen. 325 sitvua. Hulta 3: 25. Tämä romaani on ihineellisimpiä ja nerokkaimpia mitä nykyaikana on kir- joitettu. Sen aiheena on Raamattuun perustuma usko, että miimeisinä aikoina Antikristus on ilmestymä ja tekemä niin paljon ihmeitä, että hän himmen- tää Kristuksen kuman ihmisten »nielestä. Suuri ruotsalainen kertojatar on otta- nut kumatakseen minkälainen Antikris' tuksen ilmestyminen olisi, pienessä si- sialaisessa kauvungissa, jossa kansan uskonnollinen hartaus on yhtä suuri kuin sen aineellinen kurjuus. Antikris- tus on tullut sinne määrän Kristuksen kuman muodossa ja tekee hämmästyt- tälviä ihmeitä: parantaa sairaita, loh- duttaa kärsimiä ja muuttaa kurjuuden rikkaudeksi. Mutta pian huoinataan, että sen ivalta on ainoastaan tästä maailmasta, ja se mirittaa ihmisissä sielunhädän, joka tulee niin polttaivaksi, etteimät ihmiset saa rauhaa uuden maallisen onnensa keskellä. Kuinka he mihdoin heräämät pettymyksestään ja kuinka Antikristuksen töille tapahtuu, sen on kirjailijatar suurella ihmissielun tuntemuksella ratkaissut Teos on miel- täkiinnittämimpiä mitä on suomeksi ju- laistu. Vihtori Peltonen: Puhe- taito, kauuol»uvun, puhe- ja esitys taidon perusteet. Valaistu 46 tumalla. Toinen tarkistettu painos. Hinta 3: 75. Tämän kirjan tarkoitus ei kaipaa monta sanaa selitykseksi. On tunnettua, että aikamme edistyspyrinnöt suoras- taan kärsi:vät kykenemäin puhujien ja laulujain puutteessa, ja tämä johtuu suureksi osaksi siitä, ettei suomalaista nuorisoa ole kouluttamalla koulutettu puhetaitoon. Kun senmuoksi Vihtori Peltosen etemä teos ilinestyi, alettiin lukuisissa yhdistyksissä ja kouluissa sen mukaan järkiperäisesti harjoitella. Uuden parannetun painoksen johdolla tulee tämä liike »varmaan mielä paljon laa- jemmalle lemiämään. Satupirtti niminen hauskannä- köinen sarja lastenkirjasia alkaa ilmes- tyä. Sen ensi nuinerona on: Pientä metsän »väkeä eli kertoinus Ju- hanista ja hänen yslämistään. Kirjanen sopii ääneenluettamaksi pie- nillekin lapsille. Se on hauska m. m. lukuisien onnistuneiden kumiensa puo lesta. Simuja on 32, »nutta hinta on main 20 penniä. Keittokirja, kirjoittanut An»»a Olsoni, Helsingin kasmatusopillisen ruuanlaittokoulun ent. johtajatar. Dl»- dek^äs lisätty painos. Hinta komissa kansissa 2 mk. Tämä kylninenmuotias, kaikkialla tunnettu keittokirja on nyt monessa suhteessa uudistettu. Siihen on lisätty noin 60 kasmikunnasta saatamaa ruo kalajia, kemiallista osaa sekä uusien keittotapojen esitystä on täydennetty, sairaan ruuasta on annettu ohjeita ja kirjaan on lisätty märillinen taulu ruoka aineittemme kokoonpanosta. Kirja on täydellisin alallaan, eniminin lemin- nyt ja hinnaltaan huokein. Oma Maa. <>6:s mihko on nyt ilmestynyt. Vaihtelema ja armokas on aina tämän teoksen sisältö, kuten näkyy tämän »vihon sisällysluettelosta: Kus taa 2:nen Aadols, kirj. prosessori E. G. Palmen: Kansanopisto, kirj. jch taja Rope Kojonen; Tuberkuloosi ja sen »vastustaminen, kirj. tohtori I. Arppe: Henrik Gabriel Porthan, kirj. tohtori Gunnar Suolahti: Aptee- kit ja sarmasenttinen opetus, kirj. Onni Turpeinen. Teos on edennyt marras- kuun 9 päimään asti. Luonto tieteen »valossa. 34:s mihko on ilmestynyt, sisältäen kirjoituksia, joiden luulisi kaikkia wie hättämän: Miten meden alla työsken nellään, — Muuttolinnut, — Valta meren rannalla. Kaikki kirjoitukset oivat loistamasti kumitetut. ..Katsauksessa tieteen työaloille" kertoo Selma Häll- ström sitkeähenkisistä eläimistä ja mer- killisestä laimainadosta. Vihon hinta 75 p. Nuoren Voiman 14 ja 15 mihko oivat ilmestyneet kaksoisnume- Oletteko tyytymäingn nykyiseen simistystilaan- re? Siinä tapauksessa ei tämä ilmoitus Teitä kos^e. — Mutta jos haluatte kehittyä, lukemalla parasta malistuskirjallisuutta, nnn suosittelemme Teille seuramvia teoksia: Jerlisalemin'Filososian alkeet', Spen- cerin 'Kasmatus', Foersterin 'Elämän ohjeita'. Paimenin 'Suomen maltiopäiiväin historia', Bernsteinin 'Sosialismin edellytykset'. Millin 'Naisen asema', Kraepelinin 'Biologian alkeet', Peltosen 'Puhetaito'. Valitkaa itsellenne jouku »nielenne mukainen harrastusala ja sy- meutykää siihen; siten on moni löytänyt kirjoista aarteita. Werner 5öcierftröm Ofaheyhtfö. rona sisältäen paljon arivokasta luke- mistä. Tohtori Oskari Mantere esit- tää Nno Cygnaeuksen kehitystä, mar sinkin nuorukaismuosiua. ^ ^Elämä»nme suuri salaisuus" jatkuu, kertoen kuinka kasmit elämät ilmasta ja kuinka elä- mä sai alkunsa meressä. Hannes Lei- miskä esittää otteita kahdesta maail man manhimmasta kirjasta. Chopinin lapsuudesta on miellyttäkää kertoinus. Erittäin miehättämä on runsailla ku- millä marustettu kumaus Venetsiasta. Kirjallisessa liitteessä on loistamasti selostettuna Intian kansalliseepos ..Mahabharata" sekä suomennoksia tie- teellisistä nomelleista. Nuorison liit teessä kumuillaan m. m. Hampuän satamaa. — Kuten näkyy, on tämä lehti mitä kehittämintä lukemista kehi- tysijässä olemille pojille ja tytöille. Kaks^ismihon hinta on 60 penniä. Merkkiteoksia maailman- kirjallisuudesta. Tätä huo- keahintaista kaunokirjallista sarjajul kaisua on nyt ilmestynyt 18:s mihko kutakin kolmea sarjaa, sisältäen jatkoa Topeliuksen Talmi-iltain tarinoihin, Tolstoin Anna Kareninaan ja Manzo- nin Kihlautuneisiin. Kunkin 64-simuisen mihon hinta on 60 p. — Tietosanakirja. Vihot 41 — 46 ja 11:§ nide. Tietosanakirjan toi sen osan miimeistä edellinen nide ja sila mostaamat mihot 41—44 omat ilmestyneet, joten kohdakkoin koko toi- nen osa on tilaajien käsissä. Pisim- mistä kirjoituksista herättämät huo- miota kirjoitus Jaakko Forsmanista lAllan Serlachius», Forssa (K. Soikke- li), Fotogeeniset eliöt (I. I. Liro), Fourier (I. Forsman), Frankkilaiset (G. Rein), Franklin (K. Blomstedt), Fredrik nimiset hallitsijat (A. Vilsk- »nan), Fryxell (E. G. Palmen), Funkt sioni, Funkrsioniteoria (I. I. Lindeberg), Fysiikka (H. Koskinen), Gadolin-suku (11. Saren, Edward Hjelt), Galilei (U. Saxen), Gallen-Kallela (F. I. Lindström), Galmanismi (U. Saxen), Geijer (Tb. Rein), Geologia ja Geo- logiset muodostumat (P. Eskola), Henry George, (I. Forsman), Germaanit iK. Grotenfelt). Paitsi lukuisia tekstikuivia seuraa liit- teinä kaksisuvuinen Fär saaret ja Is lanti, Hampuri (2 simua) sekä Etelä- Afrikan luonnonopillinen kartta. Vihot 45—46, jotka edustamat toi- sen osan miimeisen niteen ensi puolis- koa, sisältämät pisimpinä kirjoituksinaan: Gezeliusten elämäkerrat «Jaakko Gum- merus), Gilga»»»es eepos iK. Tallomist), Glastone <I. Forsman), Gluck <I. Krohn), Goethe (K. S. Laarila», Gogol (I. I. Mikkola», (Goottilainen tynli «Usko Nyström). Liitekumina seuraamat Euroopan luonnonopillinen karlta ja kaksisilvui- nen Gallen-Kallelan laidetta esittämä i kuivasarja. ^ 6aS5aKe$8iSEaaGBSaEB6aBBBlB2B68«!SH55SE18K$5$!lfi$^ j Oman Kannan Kirjakaupassa • Alho, Riika, Kuopus ... 2: 50 Björnson, Björstjerne, Liput Liehumassa, mc!. 6:—. koruk. 7: 50 Cygnaeuksen Muisto . . . 2:50 Defoe, Kapteeni Singletonin seikkailut 3: — Hornung, Varastaiteilija . . 2:50 Inha, !. K, Saksanmaa, sid. 10; — Jouko, Pohjois Pohjolaisen Osakunnan tutkimuksia . 4:50 Kallas, Aino, Virolaisia Kan sansatuja 1:50 Kataja, V., Eri isää, kuvaus maalaistytön elämästä . .2: — Kataja, V., Kruununtorppari 2: 75 Krapotkin, P., Vallankumous- miehen muistelmia ... 5: 50 Hube, Heinrich, Hupaista ajankulua, 111 huvittavaa seuratemppua 2: — Lagerlöf, Selma, Antikristuk sen ihmetyöt 3: 50, sid. . 4: 50 Larin, Kyösti, Katupeilin ku via 2:20 Larin, Kyösti, Lappalaisia satuja 1:50 Leblane, Maurige, ,,813" Ar- sene Lupin uusia seikkai luja 3: — Lombroso, C., Käsiala ja luonne, Grafologian käsi kirja 1:50 Lönnbeck, Uno Cygnaeus . 2: 50 Pohjanpää, Lauri, Mielinloj:\ Runoja, nid. 2:50, sid. . 3:50 Purhonen, O. A., Tauluja metsänomistajille ja metsän- hoitomiehille —: 50 Reimer, Christine, Kodin kirja 4:50 Talvio, Maila, Tähtien alle, romnani 5: 50 Valakorpi, Anja Rouva . . 2: 50 Oman Kannan Kirjakaupassa Oulussa. Puhelin 400. Venäjältä. Leo Tolstoin elämäntyöstä. > Iatk. miime n:roon/> Tolstoin toinen pääteos „Anna Ka- renina ilmestyi m. 1N85. Teos on amioliittoromaani ja se on parasta ei ainoastaa?» kotimaansa, »vaan koko »naailman kirjallisuudessa. „Av>na Ka^ re»iinassa" vlvat ihmissielun psykolo gisen tutkistelun pelottama symyys ja moima yhdistyneinä ennen kuulumat tomaan kumauksen realisnliin. Suu- rinta nautintoa tuottamat tukijalle sel- laiset kulvoukset kuin upseerien kilpa- ratsastus, Lemin heinäniityllä, Lemin mihillä, Anna Kareninan kielletty koh- taus pikku Serja.cha pcikansa kanssa, Lemin niielentila ensi lapsen syntyessä ja Anna Kareinilan kuolema. Sutlren kirjailijan elämässä kapah- tui muodin 1^>70 paikoilla jonkinlai- nen murroskausi. Ulkonaisesti oli hä- nen eläinänsa tyydy: tämä, mutta sie lustaan oli kadonnut rauha. Perbe onni ei moinut saminuttaa hänen ikä- möitvän henkensä etsiskclyä, siitä omat todisteina kaksi hänen suurinta teoS- taan, mutta se oli kuitenkin sainnlutta- nut elämänsä tuskan ja saattanut hä- net tilaisuuden pukea tutkistelemuksen- sa eepillisen tyynin» ja taiteellisiin ku iviin. Hän oli niinkauon onnellinen j kun heijastukset runoudesta ja taiteesta ! miehättuoät häntä. ..mutta", sanoo > Tolstoi, „kun aloin etsiä elämän tar- ! koitusta, knn tunsin tarpeen itse elää. j niin tuo peili tuli minulle joutamaksi \. . . eikä leiffi veilissä enää humitta- nut minua." ^a kirjailija, joka oli etsinyi elämän armoituksen ratkaisua iilososisista teoksista, kääntyy, kun nä- mä eimät moi siihen »vastata, pksinker- täisen kansan puoleen ja täältä hän löysi, mitä etsikin. Hän huomasi, että usko on juuri tietoa ihmiselämän tar- koituksesta. Usko on elämän »voimaa. Siinä yksin »voi löytää elämän tar- koitnksen ja ma-jdollis»l»»den elää. Tol^ stoi, maikkakin oli uskonnollinen luon ne — ei ollut silti mnstikko hengen- laadultaan. Ennen pitkää muodostu- neen raisionalisminsa sekä pantheistis^ sosialistisen maailmankatsomuksensa täh- den oli hänen maikea, »voipa siznoa mahdotonkin hymäksyä kansansa kris- tillistä uskonnon sisältöä sellaisenaan, kliin se ilmeni, lonkkaamatta tällä it- seään. Lukiessaan ja etsiessään elämänivii- sautta, tutki hän ikäänkuin etsien, sel- laisia kirjailijoita, jotka mahmistimat hänen vessimistisiä johtopäätöksiään, nimitt. Buddhaa, Salomoa, Sokrates- ta ia Sehopenbaueria, jättäen toiselle sijalle monet sellaiset elämäntulkitsijat, kllten Platonin, Aristoteleen, Carte- siuksen ja Leibnitzin i- n. e. Tältä ajalta on peräisin hänen „Tunnustuk- sensa", joka syntyi kohta murroksen jälkeen. Ensi alussa oli Tolstoi turmautunut