N:o 228 — 1910 KESKI-SUOMI Perjantaina lokakuun"? p:nä J~L K. S. R 2.VM kkunapaperia, paljottain ostettuna suurella hin nanalennuksella. Pumpulia, tii- ▼istyslistoja, pumpulista sekä ku mista, happoa ja happopurkkeja, saippuaa » saatavana K*8. Rohdo*k»iipw»fiB. Ajan merkkejä. Kuvernöörien ja senaattorien palkkoja lisätään. korkeimmassa paitasia o>n l. k. 2 pnä nxchlvis.erru 0'{ciu» 13 (2li) pnä maalisk. 1903 anne nm Tuomen ku- itvcrnöörien palklaeiuja koskeman arm. käskyn ja 27/11 (10/12) 19^3 anne- tun Äeifarillijen Tuomen senaatin Ulen^äännöil muuio<t<t> koskeman ar- moll. asetuksen ensitnätsen ojan astu misesta uudelleen moimaania. Edellisen määräylsen mukaan koro- reiaan Uudenmaan. Turun ia Porin sekä Wiitpurin läönicn kumernöörien pdffitm 10,000 ml-,:ai 14,000 mkn Vk muPöen läänien S--12,000 inkaan pohjapalkan 10,000 ui k. piyyessa muuttumatta. Jälkimäisen määräyksen mukaan ko- r^teuian senaatin lalouSoiaston wara- Puheenjohtajan palkkion 10—15,000 mkcan 'sekä osaston muiden jenaatto- rien Palkkiot 8—11,000 marl7aa:t. Puhjalpoil'kat 15 ja 12 tuhatta mtkaa Pi.sytväc muuttumana, samoinkuin ioi- muuskumien pÄllilöille :ulewa kuu- 5aurme« palkkio. Sananwapautta kiristetään. Painohallitukselle myönnetty 107M0 mk. painoasiamiesten palkkaamiseksi. H. M. Keisari on r. k. 2 piiimiinä suirainnut käskeä, e:tä painoasiain ylilhallitukselle ou tarpeellisen Paino- asiamiesmäärän poCrfcoiuiiciTl edes mi)önne::ÄDa 107,^00 markkaa »vuosiuain, suen että uima määräraha Vuodeksi 1910 mijönnciciiii i.k. 1 p?>:ä lukien. W> uitiin miiI Mml, „Gasetall^ 30,000 vuosittain. Korkeimmassa paifaiia on määriil- ty. emä 30,000 mkn tvuoluinen mää- räraha ivaltion Maroista ivenäjänkie- ltfeit sanoma>lchden julkaiscmijeksi on uu"bister : wäwv iamän wuoden alusia sukien. Suluwanwuodeu tulo- ja menoanvlo. Wahwistettu korkeimmassa paikassa Korkeimmassa paikassa tapahtunees sa «sitteliMä »n mahiv.stertu Tuomen juuriruhtinaamnaan ivarsinainen ja ylimääräinen menojään:ö w. 1910. PttlMMm Msljkm» jl> Qlisi. tplltliji lonkOin Mtititiaisfitlti. Kumpikin erotettu Mirastaan V kun kaudeksi. Ten^tissa esitin iin eilen protokol- iasihteeri Björn Masastjernan ja yli- määr. efuieiiiiä Ii.rar M o inc ll in ieli- tyksei, joika 'fcnoatti oli hmm tiuut heil tä Ylt johdosta, eitä he oli'mat fi-cttni)- iliiieei tuanneniotnast-Qi senaatin Pää töstä cjfciben tuontikiello-asiasja. Ar in oll. asetuksen nojalla ttfmmif. 25 ptltä 1902 Päätti seitaani rangoista iuiiiipoaifin G ff. Ivirantoii.iituserolla ja sen ohella kolo paikan menettämi- sellä iälrä ajal:a. Tenaatii! on läytläniit korkeinta uxiinuun «icluisen salli-maa rangatS- lusmäärää. ZMMMje» »iiiiMlit m. 1911. Senaatissa esitettiin eilen kenraa- likumernöörin. kirje, jossa waaditaan senaatin la-ufuuioa Tuomen eduskun nan. .ir^sta u'ksesia arin. esitykseen wc- rcin losottamiisesia kansakoululaitosta ja erinäistä silvistysiatkouuksia loar- teit w. 1911. Setrn ri lykkäsi asio.n raha-asia in wa>.iotu^uaina käiueltä- avälsi. Esikaupunkien olot. Tenaattia käsketty »setiamaan komi- tea niitä tutkimaan. Korkeimmassa paikassa t.k. 2 puiä topcihiuneessa esiuel^Ää on H. Ii. keisari sumainnut käskeä seuacttn ryhtymään toimiin, jo:;.a Tuomen eduskmutau alamaisensa kirjelmässä 1 o f-tVf. 30 >P:llä 1909 Erälläni ci kysy mys, esiiaupuugeiSsa ivallirsemien eVinchioje-n järjestämisestä lainsää- däntöjärjestyiseÄä, tulisi senaatin c-se- ieitowan konticeau avulla tarkoin :u:- kituisi. Tämän ohessa on H. Äi. Keisari nähnyt hymäksi armosia i-.illia jenaa- iin aikoinaan :ehdä .yS. M:lleen asian haarain aiheuttaman akimaisen eiuyk- sen sekä ntahdollifesu rcriviliaman eh- doiuksen Tuomen edusluniialle mai- iliiu^a «asiana olutcna'.valsi armoll. esiiykielsi. — 5icnraalikuwcrnöö?i>» talon !or- jaustöitä war:en on senaatti myön- täi. yi 5,000 intit liiäuiäärärahan. — Kcnraaliktttvcrnööri tiedustelee .Larjalan Ääiuijän" asiaa. .;i^nro,rlik'.i- >w?rnööri cm ^naatilta kicl>usicllut, ixinkr pitkällä on f<int«n nostaminen 1'OimiMii'ja K. 58. Hcippuo -ma-Ztaan ,.Mui = jcton fiäiui;iin" „hifiuatiionum" julkaiic- miscn jshdasta. AikaV^uÄiiija Karjalan a'..'oi iilmcstyä toukokimssa tv. IW3. Tällöin jätti toimittaja Heppu ilinoniikscn pai- ni.-ylihallitnlscllc l<hdcn jnIlaiscmiscZta. Ilmoitusta, joffa vli en,limainen laam aan ja ennen isenaa-tin nifcilSosasion an tamaa enlna^kkop^ätöstä scurasiivai tarpeelliset ioöishoflfet. Painotilikallitus csittcli «sian >ill^i.sclle kcnraaliiuwcrn!'ö- rillc, ^ka iäski n>o«ta>maan tointeen jul- kaiqiljaa waötaan, "koska hän ei lillui ano nut 'lupaa. Riitin oli qillä H«lsing:n ratistuina n* eifeiiNr^Ma 2 pnä marras k. 100S. Naas- htriHinoifeais kumosi kuitenkin futuccn. PääiöliscStä »valitti w.t. y!,-asiamies Mainio fcfä wimittaja Hoppu, ivaaticn kuluja wvhan kaut?::- jcihd^sta. Turun fciMuioifcutcen, ioSsa suttu cn ollut je Dli puolentoista wuaden. — «amonlinnan—Pieliä.niicn vnto. Maamviljelisät A. Puranen ja P, Nykä- ne n cttuit ailil>nect, että ?a!vonlinnasta Pick!>amäelle ra>.'cnncttai!va rautaiie iit>l- Iisi .^minfetfen -ja ^icf^iiinacn U\ilillä niin liritä fitin mah^llista Piclm- m icn uuKipn Maan^edcn kyl.in etelä- iMtoklla ole.iran Maawcd>.'n pvlijoisran- taa. otaiälrn Mitjm jilkltiscmm Hypoteekkiyhdistyksen valtiontakuu. H. M. keisari on k. 2 p:ini to- jx.hiuncessa alamaisessa esittelyssä su = lijoinnut arm. hyiväksyä 'Tuomen edus- kunnaille anneiiaivakst esiiykien nx,U tior makuun myöniämiseslä Tuoinen HypoteekkiyhviÄyksen ulkomaisisia lai- noista. Nimismiesten venäjän kielen taito Tenaatri on eilen 5enraa!t5mvernöö- rin osiiyksesiä pääilänyl julistaa Nau- dun nimismiespirrin, keis<irikunnan rajalla stjaitsemona, luettaivakn lasi'- edes niihin nimismiespiireihin, ioi- v«n nimi-smichiltä 1900 annetun määrälLjen mukaan waad'.taan wenä- jäirkielen Larto. Aseitten tuotiki-lto. Tampereen teurasluslaitoksen patruu- nat otettu takaivarikkoon. Tampereen uuden teurastuslairof.- sen tarpeM ultomaiUit likiu: patruu nat '0>n mainitun kaupungin rahatoi- mikamarille saapuneen tiedon mukaan oiettu takaivarikkoon Helsingin tulli- kamarisja.. Tämän johdosta on Tain- pereen rahatoimikamari Päättänyt se naattia anoa näiden Hatruunain luo- wullamrsta sekä lupaa tuod» ntaahan tarpeelliisen määrän teurastukjesZa tarwiltawia Mruunia. Vanha mustalainen. (Suomennos.) Mitä te oikealtaan siitä tiedätte? Vanha mustalainen katsoi pilkal- lisosti molempiin koppikumppanei- hinsa. llän olisi hyvin voinut olla heidän isoisä, niin vanha hän oli. Seitsemänkymmentä viisi vuotta, sen mukaan kuin vankilan kirjat näyttivät; mutta hän oli vähintään 20 vuotta vanhempi. Siinä maantie- ravissa, jossa hän oli syntynyt, ei pidetty minkäänlaisia kirkonkirjoja. Ja vielä suorassa vanginpuvussa- kin oli hän mieltäkiinmttävä olen to. Vuosisadan myrskyt olivat teh neet hänen ihonsa tummanruskeak si, mutta hänen silmänsä salamoit- sivat vielä kuten nuoruusvuosina. Hän oli viettänyt kolmanneksen elämästään vankilassa. Aivan tyh jän vuoksi. Hän ei varastanut e- nempää kuin mitä tarvitsi elääk seen — koko elämänsä kuluessa ei enempää, kuin mitä yksi sivis tyneen luokan ihminen tarvitsee yhdessä vuodessa — mutta häntä oli siitä aina rangaistu, llän otti sen vastaan kuin sadekuuron. Mitä hyödytti selitteleminen? Hänen kä sityksensä mukaan ei varastaminen ollut mikään rikos. Rangaistuksen kin otti hän kepeältä kannalta, se ei murtanut hänen iloisuuttaan. Siihen aikaan, kuin puuhevonen ja pieksämisrangaistus olivat vielä käytännössä, silloin oli toisenlaista, sen sanon teille, meidän täytyi it semme asettautua pihassa olevalle -Te n aarinsa Ciuelti:ii erien keuraau- umicrnöörin kirje ?os!>wa loimenpi- ;c;siin rivi)tyrnit:ii sen johöosai, e:t>i eröiin N &HXi[oriliiiinin kuivernöörille o f o t e t u n plaisen kirjeen sisältö on las- fc:tu jutlnsuuteen. Senaatti .luiatti ke- hcittaa W aa son läänitin luivernööriä .hantkimamt asianomaisilla alaisillaan >virkmnichil:ä ^^lttyksen asiassa ja lä- ljettäntiiiiit sen senaattiin. Waasan poliisilaitos. Poliisimestari Aspelin jättänyt ero- hakemuksensa. Waasan faUpungin poliisimestari, alikapteeni <3. A. A spel: n on jät- iäny: erohaf^mui^mja Vaasan läänin kuwernöörinwirastoon. — Viitasaaren piirin nimismiehelle I. O. Turchm-anille on jenaälli myömänyt arnrkaeron ja eläkkeen. ^yviisIlylÄstÄ jg. Keski-Snomesta. — Johtaja Kaarlo Helanderin hau- taus poimitettiin eilen klo 1 Päimällä kaupungin hautausmaalla. Ruumiin siunauksen toimmi pastori E. I. Luo- ma. Tiunaul>sen j<il fce.i lauloi jemi- l .aari>laisten mieskmarieni „Waipuos, iva imu" sekä „Mä kuljen kohti kuole- n:aa". Häudalle laske:/tin joukko jep- peleuä, m. m. »Östenson turwakodin oppilaiden tviimeinen iterwehdl)v tur- iv ai toin ien isälle ja hoitajalle" .ja ko mea seppel jaman laiiolsen sohlokun- nolta (sekä joutko yksityisien seppelettä. Hauvalla ^uhui A>Ää opettaja Reino kaihoijsia, kauniita sanoja nyf maahan lasketulle luokka.omerilleen. — Mirkaero ja eläke. Jyiväskylän piirin kansakoulujen tarkastajalle Ä. Ku neli ukselle on myönnetty hänen ha- femanja ivirkaero ja 4,000 mkn ivuo- .tuuxn el.>>^Mlincn eläke. — Jyiväskylän seminaari. Tcnaatli on myöniänyr 253 mkn ylimääräisen määrärachan ichden kuukauoen ajaksi si- jäiden ^ckkkaamiseksi Jyiväskylän se- mi>.oarin historian ja suomenkielen lehtorin ivirlaa hoitamaan määrätylle fM. maisteri F. A. Hästeikolle. Saman ieminaarin amoinna ole- ivc.n ma!em>cH itlan lehrorin sijaisen palkkaamiseen on senaatti myönlänyt 253 mkan ylimääräisen määrärahan 3'/ 2 kk. ajalsi. — Alkuopetuksen puutteettikuuS eräis sä KcSki-Pohjanmaan ieurakunnissa. Wiiine iainmik. tö pnä päi^vä!:issa tir- -ces>i<i ilmoitti ^?irKuyli^ilii:«S Turtin ' n-j.m k* !-.'.pit Ullille f aniia ko :s I u ;< »ta r ka 5 to - -iti ?l. I. Tarjandcien antamasta Alaivu- >en .jar'5a-?t.»>.7!piiriti sosk.c!vas:a iarkas- tiiSIortt>mu>liscöta luIiuviiÄdcUa ^'/.vainneensa, että la§t<-n al-kuopctu? ?oinc.n, AtaAnven, Mimpelin. Lavpa- ijättvcn.ja Alahärmän sc-ttralunnioj-r vli !sul,:eclli ,scö !i >puui!ecllis:a, joka vl> Jä:)- i>.yt ilmi e.riHäinHn siitä, että kansakou- >!uihin otetut uudet cPpilaat oli^vat san- g.en ^hci'kll.'ja iisä!u»vu<isa, ja pyvsi t>I'..!>a!- litu-s tämän johdolta kiinnittää i>!<'mio- f erp i t iM ;n ifjitoinicia main! liuun ieiflao.n niitä i.cimcrupitciia iuavten, m'.i!ä iuo- ittivkspitlUi .ehkä pitäisi tarpeellisina. Tuomiolcvituli «vaati puhecnavlnvan ^nie-mautu^xn johdosta iillämainittu.ien ''cu>ak»ir!ain !kir?ko'^erroi-.ia ja Lapuan miMi5ti'fiinnan Iääninro:viivltl!a lausun nat. 2cn iplkcm pidettiin loietä .naini- tii'ii»s<j sour<7lkidnnissa lv ii m e kesänä pii?- pantarkac>tarll'ot. ljoissa >,awailii:n eitä 'lak-tcn ättu«?^ctu>3 on niissä ollut jon- kun werran hei^komipi ^ui.n muualla, min- kä johdosta asianamamlle annettiin Ze- l>ot>!^sia ki>s»imyk!s.eKsä olotvcin <Pä?ohdan fL-.rViimchun toun.rnpiteesecn ei tuomiokapituli o-le katsonut tällä ?cr- taa olewan stiytä asiassa ryhtyä. — 11.91. Manalta Suoniosta. — Nusi lentokirjanen Suomesta. Prof. Behrendts o-n kirjoittanut kirjasen, jonka nimenä on „Eu.rovalaisten oppi- neitien >julisdus Suomen oikeudesta". i\kjaic4i]"a koetetaan kumota 35 ulko maalaisen profeslsortin mielipide Suo- m en oi?euk!sista. lavitsalle, ja sitten saimme me jo kainen kaksikymmentä viisi lyön tiä. Ruoska vinkui ilmassa päämme yläpuolella. Mutta nyt? Nyt ei us kalleta meihin koskea. llän jatkoi ylimielisen itsetie toisena, kuin puhuisi hän uro töistä. — Missä ovat umpiraudat ? Missä rautakuulat? Istutaanko nyt kuu kausipalkalla vedellä ja leivällä? Vartija tuli sisään, ja puhe kes keytyi. Hänellä oli musta taulu mukanaan, jonka hän asetti erään tyhjän makuupaikan pääpuolessa olevaan telineeseen. — Ei, katsokaas, nyt saamme mo yhden vieraan lisää, sanoi vanha mustalainen iloisesti. — Kyllä, armollisen herra muut taa tänne. Rangaistusvangit tiesivät, että laitoksessa oli eräs säätyhenkilö. He olivat nähneet hänet usein päi- väkävelyllään. Ensimäisen vuoden oli hän kärsinyt rangaistustaan yk- näisessä kopissa. Hetken jälkeen laski vanginvar tija hänet koppiin. Hän tervehti: — Hyvää päivää! — Jumal' antakoon! Kaikki kolme nousivat ylös. Säätyläishenkilöille täytyi olla koh telias myöskin vankilassa. Vanha Ihok tarkasti tuimasti äs ken tullutta. Hän oli kaunis mies kotkannenineen ja tummansinisine silmineen. Hänen tiheä, musta tuk kansa oli leikattu aivan päänahkaa myöten. — Parempi täällä, kuin yksin, armollinen herra, eikö totta? ky syi mustalainen suopeasti. Surullinen «-nneitemuus. Lapsi palanut. ®i;'me 'leslimiikkon-ai aamupäiivällä sattui OriMcdellä pappilan torpparin pcjan Janne iUuifclnti ?.-!vuotias lap si. jäätyään ylsin kotiin, .saamaan ke'.t- tiön Pesästä •Hiilen »vaatteisiinsa ja Pa lot tällöin niin Padoin että hän wan- hempienja ja miiöhcmmin paikalle saapuneen lääkärin a:vusta huolimat ta kuoli seulraalvana yönä. — - Elamtarhassa tapahtunut lap- senratskaus. Eläintarhosj.i tapahlu- necscen lapsenraiskaukscetl syyllisenä pidätetty työmies Erik Dauv.osson pcssi letti in keskimi-kkona 'ääninhän- ktlaan M, kunnes j.tttu häntä ivas- taan tulee raasimvanoikeudsn !äsi:el- lämäksi. T. ei pcLiisckuulustclussz, raska.it- :awista iodtiluksista huolimaita ole iunnustanut syyllisyyttään rikokseen. — Kuollut. Toissa Yönä kuoli Hel singissä iointi'nisphiaja 'Tig srtd -K u N he m. Söuinaj^ oli synt^nyr Kirkkonum mella w. 1647, mii filosoficit kandi- desiksi llv. 1>L7Z. Senjalleen loimi liikealalla. ZLiimelst w:sia^ 1662 pa-- lcwak. tHiiö Fennian toimitusjohia- jctna. — Ziaitiotieonnettomuus Helsin gissä. Ti.stat-tliana tapahtui ^apin- takoen kadulla rattiolvaunun päälle- ajo, josja ivaunun luljetiaja kaitcsia päättäen on ojoilanur itiin hammäs- iyttämäa huolimaitomuubta, eitä tus- "fin jellatisM olisi helsrnkiläijeltälään raitioivaununkuljetiajalia ivoiuu: o- oonaa. Tapahmma oli seuraava: 9 seuduissa <jjoi pitkin ^apin- iOihöciiLaua laailpuntiin pa-n ruiuo» ivairnu n:o 13, joii^ka kuljettajan nu- mero on 14, hurjaa lvauhtia ja lva- roilusiiicrlkeja ant^nalia. Talon n:o 15 luhdalla ajoi sen edellä hiljalleen cräs .ivanha O. W. Tivanberg ni- minen lantakuski. Täydellä ivauh- dilla ojoi raitiomaunu edellä kulte- ivien tilaillen 'Päälle ja työnsi niiia edellään ävdisiajain kertoman alutaon noin 15 metriä. Hemonen kaaiui nu- rin ja laahautui raiiatti-.'n ia edellä piikin maa.a j'2> ajaja suistui rattailta kilvikaiuun saaden päähänsä ison haa- ivan ja kuhmun. He monen sai myös- .'in useita pienempiä mammoja. Paikalle saapui stinä rytäkässä tiiijötlkin Maunu n:o 29. Mo.empien ltvaunujen kuljenajat sinen lasketteli- itivit juistoain lanoja sellaisia enä fuu= iijar mallan häminäslyueinä niitä ih- meitelitvät, kuinka ou.mahdollista, et- tä niin mastuunalaiseen toimeen cse- totoon hcnfilöiici, jotka ivoitvat, ijtiuri mitä .tötkeimmän huc-l.molt'omuuden .itheultaman päälleajon lapahdutlua. mielä kel>aZa woi'.vansa »ajaa N<aikka hemo^ien TaiiTi s'.uot Poi.iki" sekä että hctv^miehen ivelmolli^suus olisi katsoa taols^",!>a. Eilö iiis rai>:iotvattuun kul- !ena'an welmolli>suus t/.ekaan kalsea eieeit5ä! ^ul'cl:oja oli fcctellur selitellä rff= fun ni olleen ni : n himmeän, ettei 'hän itfhnyt cieciijä raiteille, nnttia siitä huo.itnoirtö ajoi hän täyttä mauhlia nntnindtid mitään merkkejä. — U.S. — Tulipalo ja omituinen tapaturma. Äinne.iauantai-i.ltana No !t ajoissa syt- :t|i WU'a?.'ala§sa ^uTiiIan kylässä Uoti- .an t..U.'n nalvettarakennus pa'amaan. Tuli sai al.un>sa kodasta ja tavisi iifltä ä !Äiä yli uVo rakennuksen. Naiveiaösa Ii cc t eläimet saatiin töin tuSk-.n pela-?:e- •:iti f si. Talosfa paroillaan wi.'raile.,.assa ol- )ui pc^iiMonsiaapeli <wrpinen riensi sammutustöihin, inutta fljöllujr Killoin "aiinpätn talon tvasta ivalmi-jtunoci-ceti untecn fciivaan. An>uk!si rientäneet ih miset saiwat hänet pela^:elu!ii, mutia .niin ipahoin lou^kkaantuneena että hcnki on Ivaamassa. Lääkärin lausunnon inu- kaan on.sentään toimeita häncn parane- misesiaan. Palanut nawet.taräken.ius on uusi se- kä Makuutettu ainoaltaan AX) markalta. — Murtomarkaus ja kirkon häioäiS- tys. Wiime slinnainlaiia ivasxn yöllä ivavkaat !mu>nautuur>at Ä'5!lln pitäjän kn'!l>con lirikcm ipcchjsispuoiella «leivän eteisen ilmasta. Rosavo>t eilr.»vat .sa>karisto->su cnjaiuvcei /kai"li kaapit, rc.pinect auki laatikot ja duicfkcll-c-ct ynrpäri nii^a säilyte:läivä: !a- »varat, ituicri eyicollislchuät r,. m. ja wie- neet mennessään noin 2 titf. mac-kirano-- ja .ja lS—20 pakettia kynttilöitä, sekä jät Aineet jÄkeensä tvcriscn n^näiliinan ja denaturoitua spriitä sisältämän limonaa- dipullon. Rssivot «vat paennet Il.kos- ta e^eläpui>I«lla o>!«wasla «veSta. Tämän lisäksi nämä puiieyden hengen haisemat Airtvn ryöÄä.jät c»l'.wat bä- zväiSsect Herran huonetta -käyttäen alt- larin Ioht>ks«n ssvsäipuolia siiw»tt»maan tarf»itu5secn. tapahtuman >oihdosla c>.v.rt «virano» maiiset ryhtyneet >tarm-?ttai.!ii.n toimenz)i» tcisim noiden alhaisten kirkon r.iö?lä jäin ja häipäi-si-jäin kiinn^sacuniseksi. — — Pirtu» tuhotöitä Jaakkimassa. Wiunc porzanlaina laPcry-ui. Jaakkiman saloilla laas lamana näyt^una, jonka ai« heulli neiysii pirtin. teuitm tviipu«taise<n yhtiön työmiehet olitvat ^ähieneci «»etsätöihin ^örsaer sa- «mllä lieti. heidän pakinoilleen luuluisa Piltdu^^lja .jocka l»i ^aatkimas- sa tämän iwt,em«n «tetv.n ja uuttciin iva^nisiäja. Han on sata ^.ltaja ^u* malan arauKta. Jos y5ji lohdas tumo- :»:an. railcntaa lPir:tu-Z»lja he:i iz-.jen. aila «siiven hänen tehtaansa Hajo. :tnim maan taijalle ja m:eö paSjueuiin .innaan. Nyt hän on taa- luiden taprii» .'in laittamit. Ahja <k<chotll miehiä :ulc» .naan mukanaan pirtun ostoon. Äeljä ..liehisia Itiiiii Ujan ;ito.':i'ic, ostaen tiel» .ä 3 pulloa pirttua. Uksi limonaavipullo neuvoi 6 inik. Ensi ostos olikin ollut kuu» .emma ht)«vää ainoita mutia mitä jälec-» .äpäin ostettiin, dli lsxoa-i:i tvedc^ä se« oiellaia. ^a ikun michet euväl latsoucct ^letvamisa nViuään weisitpot!:a, niin syntyi ,iiiä <ina. He tvaaiuvat rahojaan ta« 'a isin. Äun niitä ei annettu, -ärkuua yc kait» ii, mitä mökissä oli Ujoöcn ifkunatiin säpäleiksi, ^lja pääsi tästä leikistä pa» .osalle. Äun miehet sinen pa.asitvu» mölistä ,-oienkin hmnaltuneina, astui Pirttu» i)lja emille ja ampui haulikolla miehiä. >>tolme miehistä pääzi pakoon. £)fsi jäi .'emälle. Pakoon pääöseivtä Äalle Jo» hc>ns«son sai haulipanoksen rumniiieen» sa. Niitä on Heljässä, r:nnassa y. m. Mies ittoiiin wiime lauantaina ^orta» i^alan isavrashuoneclle. — 1'acr. — Museo Hämeenlinnaan. Hä» 'KXitltnnan kaupunqtnmaltuueton pu» heenjohtaja, mais.eri A. Th. Vöök on .lidottanul kouyung'n'.raltuue.m!chille, e'.tä ^upunkiiu perustet.atiiii'. patkal- unen muinais- ja l^nsatietcelliuen iNttscc. johon woitai'I.n lti::.iä ko:i- ieutitmuseokin, s." ' eua iamatl.i ruwet- .aisiin ajanelemaa.t ulkot'.mamus?cn perustamista saupuitZiu tioon puis- ioott ja kimikokoeiman hankkimts:a rantupuis.von. — O äin. — Haaksirikko. Viime maanantai- .lamuna .lähti Metii^». iviait satanias.a ^aiu^niäynäjä Erilk ^sciUiind Porin iiiat k5i.noille .fila>5.'a!i>cneellä w'cnuian inaaniiv. A. Mäkivaaran taloza 40 tyn- nyriä. Merelle päästyä n. '. .?uh»t?ki reimariin' karahti wenc karille ja tvc.je>si I>cti. Apuun riensi toiminimt A. "3. Norrgärdin Ihöijnjf. .SSiltp' ja irroitti lvenccn karilta. Irti saatua se kuiten- kin kaat-ui ja lkytjellään hinasi .Wilho" ha»ksiri.?.'^utuncen satamaan. Perille .Vkva-:-ii>ä oli ibiiieitSin poissa 27 :ynnn- riä silakoita astioineen. Aahinko k>al- mimman taksan mukaan a 20 mk. lynnn- ti. tekee 550 mk. ja tr cxi e oinaktn ti('— •'•O mf. Sutrrin »vahinlo iii Li maanivilj. ?f. Mäkitva«ralle, joka kalat omisti. ??c- neen miehistö onneksi pelastui. — Kunnantvaltuust» on ensi kasir- relneiä pääietitj perustaa Haukfu» taalle. — K:u. Vastaus oli vain: — Se on minusta saman tekevä. — Vai niin, sanoi Ihok ja näytti erittäin hämmästyneeltä. Seuraavana päivänä jäi musta lainen yksin herransa kanssa, kun toiset vietiin ulos työhön. Hetken istuivat he vaiti vastapäätä toisiaan. Niinpä sanoi Ihok, joka ei ainoas taan ollut suulas, vaan myöskin utelias: — No mistä rikoksesta te istutte täällä, armollinen herra? — Olen viaton vastasi toinen tyynesti. Vanha mustalainen veti kasvonsa pilkalliseen hymyyn. Hän ponnis teli, ettei puhkeaisi nauruun. — Kyllä, se on selvää, että herra on viaton, sanoi hän pilkallisesti. Me saamme kiittää vain ihmisten ilkeyttä siitä, että istumme täällä. Vieläpä rumanialainen, joka nuk kuu herran vieressä on luonnolli sesti viaton. Hän sai kymmenen vuotta, sentähden että hänen isänsä satutti itsensä hänen kirveeseensä. Herra ei pahastunut tästä kar keasta pilasta vaan vastasi: — Erehdyt, vanha mies; olen to dellakin syytön. Vanha Ihok nousi nopeaan ylös. Hän tiesi, ettei puhuttu noin, kun valehdeltiin. — No no — kyllä, kyllä! Kuinka monta vuotta te siis saitte? — Kaksitoista. — Kaksitoista. Se oli paljon. Mielessään ajatteli hän: „Se oli paljon; sitä ei aivan tyhjästä saa da", mutta hän hillitsi itseään ja kysyi edelleen: — Miten se tapahtui, armollinen herra? Tällä kertaa hän ei saanut mi tään vastausta. Puhuteltu pudisti vain olkapäitään ja tuijotti lattiaan. Se oli tapa, jonka hän oli saanut istuessaan yksin kopissaan. Kului kokonainen viikko ennen kuin mustalainen taas sai tilaisuu den puhua kahden kesken huo neessa vankitoverinsa kanssa. Hä nen uteliaisuutensa oli sillävälin kasvanut päivä päivältä. — Luulen, että teille armollinen herra, olisi hyvä, jos voisitte pu hua onnettomuudestanne. Aika ku luu nopeammin. Sitten minä ker ron. Vanha mustalainen, kuten minäkin, tietää paljon. Tällä kertaa oli armollinen herra avomielisempi. — No hyvä, olin notario, olin rikas ja arvossa pidetty; mutta en ollut kunniallinen mies.. — Ettekö? kuinka niin? — Rakastin toisen miehen vai moa. — Sitä tapahtuu niin usein. Puo lisoni teki samoin. — Hän, jota minä rakastin, oli kaunis kuin enkeli, mutta sangen ilkeä, pahempi kuin minä. — Ja niin tapoitte te hänet? — Enpä niinkään! Mutta hän pyysi minua murhaamaan hänen miehensä. Mutt'en sitä tehnyt. — Se ei olisikaan ollut oikein tehty, filosofeerasi ukko. — Kun en sitä tahtonut tehdä, teki sen joku toinen. Luulen sen olleen jonkun hänen houkuttele mansa. Kaikessa tapauksessa löy — Tuomen «sioista ci saa Virossa kirjoittaa. Eilen lerroiinine «Hois. ?an." mukaan, että JPäiauän" tri.me numero olisi oteltu takamarikko^n. Uutinen cl: luitenkin »väärä. .Piimää" ei ole ctkt- tu tak<uvaril>kosn, mutta >en sijaan k»r- totvat Hels, San., että «virolainen sanc- molcttri .PäeivaleHt" on o:e:!u takatva- titkoon l<en hohdosta, että lehti on keno- ntit eduskunnan päätöksestä. dettiin hänet ammuttuna Tonavan- sillalta. — Tonavansillalta? Tiedän, minä tiedän ... — Mitä te tiedätte? — llänet heitettiin veteen, mutta hän tarttui siltapaaluun. Eikö totta? Hän heilutti nopeasti käsiään. — Ja häntä ei ryöstetty. Hänen rahansa olivat jälellä, tai kuinka? Se oli Laigi. Tiedän, minä tiedän S6D • • • Notario melkein lensi ukon eteen ja tarttui hänen käsiinsä. — Mitä tiedät ukko? Vastaa! Vanha mustalainen vaipui ko koon. Hän pelkäsi, että hän oli sanonut liian paljon. — Minä. Mitä minä tietäisin. En tietä mitään. — Kyllä sinä tiedät jotain, huusi notario. Jos nyt vaikenet lankeaa, Jumalan viha päällesi. Vanha mustalainen muuttui niin vähäpätöiseksi ja nyöräksi. — Mitä armollinen herra pyytää. Tiedänkö minä, mitä oikeus ei tie dä? Notario alkoi pyytää. — Ole minulle armollinen, ukko! Minulla on isä, joka on kahdek- sankymmenvuotias. Hän itkee poi kaansa, joka on vankilassa, eikä voi kuolla rauhassa. Eikö sinulla ole lapsia? — Sairas isä, sanoo vanhus. Eikö hänellä ole useampia lap sia? — Ei, olen hänen ainoansa. — Hänen ainoansa. Silloin rakas taa hän teitä hyvin paljon. Minulla on kahdeksan. Isäntunne heräsi ja teki hänet taipuisaksi. — Istukaa ja kuunnelkaa! Olin erään pehkon takana, kun muhra tapahtui. Olin aivan lähellä. Laigi ampui häntä! Näin kaikki ja olen kertova sen tuomarille. Miten tei dän vanha isänne ilostuukaan! Hänen silmänsä loistivat ilosta. — Niin saa Laigi taas luvan »istua sisällä". Se sopii paremmin hänelle, kuin niin hienolle herralle. — Kuinka sinä aijot siinä mene tellä? Luottakaa vaan minuun! Vanha Ihok tietää, mitä hän tekee. Mi nulla on vain neljätoista päivää jä lellä, ja ne menevätkin hyvin. Kun pääsen vapaaksi, menen heti tuo- tuomarin luo, mutta siilien saakka teidän täytyy olla mykkä kuin kala, armollinen herra. Kun vanha mustalainen jätti van kilan, nyökäytti hän notariolle ja sanoi: Jumala olkoon kanssanne. Te saatte pian kuulla minusta. Kaksi kuukautta kului ja nota rio sai vapautensa jälleen. Kun hän pääsi vankilasta, istui vanha mustalainen kivellä lähei syydessä. Onnellisena ja kiitollisena meni notario hänen luokseen ja puristi hänen kättään. — Jumala sinut palkitkon, uk ko, siitä mitä olet minulle tehnyt! •— Elääkö isä, kysyi Ihok? — Kyllä, hän elää. Kuinka hän ilostuneekaan! — Kyllä varmaan, kyllä! Vanha mies nauroi ilosta. — Tiedätkö armollinen herra, kun todistin Laigia vastaan, murisi hän