l.suvsntsms kukMuuii 2 p.nS ki:o ZK — ISI0 «SN SllMklalehtieil lau suntoja mmeiststä jullstuskirjastg. Maaliskuun 27 p:n manifestin joh dosta omat sanomalehdet lausuneet julki mielipiteensä. Teemme tässä sel koa huomattcnvimmista lausunnoista. Uusi Suometar kirjoitti, että kysymyksessä oleman laatuinen lain säädäntö moi Suomessa saada lain moiman ainoastaan hallitsijan ja edus- kunnan yhtäpitämän päätöksen kautta, minkä jälkeen lehti jatkaa: ..Määrin olisi kyllä sanoa, että täällä olisi miime aikoina eletty liialli sissa toimeissa siitä, että kysymys yleisen maliakunnanlainsäädännön ai kaansaamisesta tulisi käsiteltämäksi maamme perustuslakien mukaisessa järjestyksessä. Tosin on meidän ollut ja on edelleenkin maikea käsittää, miksi Menäjän nykyiset mallanpitäjät ryh- tymät toteuttamaan oikeitansa La malla, jota kaikkialla maailmassa tul laan leimaamaan perustuslainrikok- seksi, yrittämättäkään ensin päästä tarkoitustensa perille säännöl listä, laillista tietä. Mutta ne lausunnot, mitkä maiku- tus«altaiselta taholta annettiin siinä konferenssissa, joSsa Haritonomin ko mitean tehtämää suunniteltiin, ja joissa sitä mielipidettä, että Suomen eduskunnalla pitäisi olla ratkaisema malta puheena olemassa asiassa lei mattiin ..lumattomaksi" miittasimat jo riittämän selmästi siihen, mitä tietä Menäjän nykyinen hallitus aikoi päästä tarkoitustensa perille tässä asiassa. Haritonomin komitean me- näläisten jäsenten lausunnot eimät liioin jättäneet maraa epäilyksille. Mutta sittenkin tuntuu masentamalta tieto siitä, että hallitsija on antanut suostumuksensa siihen toimenpiteeseen, josta nyt on puhe. Jännitetyin mielin tullaan sekä täällä että muualla seuraamaan ky symystä, antautuuko Valtakunnan- duuma, Menäjälle suodun kansanma- pauden tuki ja turma, Välikappaleeksi Suomen oikeuden sortamiseen, mai tuleeko duuma, omasta oikeudestaan arasti kiinni pitäen, maatimaan, että Suomelle pyhästi makuutettua oikeut ta ei saada loukata. Erittäin raskaatta tuntuu kansaam me nyt kohdannut isku niistä, jotka omat olleet ja edelleenkin omat ma kuutettuja siitä, että maamme ja kei sarikunnan mälille syntyneet ristirii dat moidaan pysymästi poistaa ai noastaan laillisten neumottelujen kautta. Nyt annettu manifesti näyt tää nimittäin osattoman, etteimät ne, jotka tällä hetkellä pitämät maltaa Menäjällä, tahdo laillisia neumot- teluja Suomen kanssa. Ja kuitenkin on marmaa, että sellainen nyt pu heena oleman asian ratkaisu, jonka kautta Menäjän maltakunnan yhteys ja jakamattomuus mahmistumat kaik kien uskollisten alamaisten onneksi, moi syntyä ainoastaan siten, että kansamme saa laillisessa järjestyksessä eduskuntansa kautta ottaa osaa asian ratkaisuun. A city isiin ristiriitojen yksipuoliseksi selmittämiseksi on kan samme mastaus kuuluma — käyt tääksemme sen anomusehdotuksen sa noja, jonka suomalaisen puolueen edustajat äskettäin antoimat koko eduskunnalle: ..Ulkonainen ylimoima saattaa ehkä ajaksi keskeyttää Sr o- men Valtiosäännön noudattamisen, mutta kalleimmasta omaisuudet aan, esi-isiltään perimästänsä oikeudesta yksissä neumoin hallitsijansa kanssa järjestää sisäisen olonsa omien tar peittensa, taipumustensa ja oman luontonsa maatimuSten mukaan ei kansamme moi luopua. Sitä ei tekisi yksikään itsetietoisuuteen herännyt, erikoisolemuksensa ja ominaisen his toriallisen tehtävänsä tuntema simis- tyskansa. Sorron jatkuessa on kär sityn määryyden tieto periytymä su- fiorm kirje. 12. Poismenneen kunniaksi. — Maltakunuaulainsäädäntöasiaa koskeman manifestin johdosta. — Bj. Tidningia hengenheimo laiset kirkkowäärtin Mirka -kysy myksestä, Miime kirjeeni jälkeen on tuoni ar mottomasti riistänyt keskuudestamme yhden parhaimmista, Frans Oskar Rapolan. KeSken miehuutensa par hainta ikää, kesken monipuolisen ja siunausta lupaaman elämän työn hän pois temmaistiin. Kipeästi suomalaisuuden ystämät tämän menetyksen keskuudessaan tun temat. Suuri on heidän surunsa ja milpitön kaipaus, jolla he pois men nyttä muistelemat. Hellät, kunnioi- tusta uhkumat sanat, korkea kukkais- kunnas, muistorahasto, hautapatsaan pystyttämishanke y. m. omat heik koina osoituksina heidän eheästä ja lämpimästä rakkauden ja kunnioituk sen tunteestaan Frans Oskar Rapo laa kohtaan. Sellaisen tunteen kyke nee ainoastaan ylemäpäämääräinen, taitama ja oman edun tamottelemi- kupolmesta sukupolmeen, ja Suomen kansa on yhä uudestaan oikeutensa nimessä metoama hallitsijan sanaan, Menäjän ylemämielisen kansan omaan tuntoon ja suuren maailmanvallan kunniaan". Helsingin Sanomat toteaa, että maikka julistuskirja ei mielä si sällä positiimista „ maltakunnan lain säädäntöä", niin se kuitenkin lainsää- tämismenettelyyn nähden sisältää mää räyksiä, jotka tietämät Suomen oikeu den ilmeistä kieltämistä. Lausuttuaan, että eduskunnan osan- otto puheenalaiseen asian ratkaisuun ei saata rajoittua lausunnon antami- seen, siihen kun maaditaan eduskun- nan päätöstä, ja että joka tapauk sessa akan eduskuntaan lähettäminen on antama eduskunnalle tilaisuuden Voimakkaasti puoltaa Suomen oi keutta, lehti kirjoittaa: ..Täysin selmä on, että tämä julis tuskirja on helmikuun julistuskirjan meroinen tuhoisuudessaan. Maikkei siihen sisällykään mitään positiimisia lakisäännöksiä, se kuitenkin yrittää laittomalla tamalla muuttaa Suomen perustuslakia ja amaa omet uudelle menettelylle, ja jos Menäjän kansan eduskunnan nykyinen enemmistö hy- mäksyy julistuskirjassa mainitun laki ehdotuksen, niin tämä julistuskirja on mielä paljoa tuhoisamman ajan al kuna kuin helmikuun julistuskirja, joka oli main byrokratian sepittämä. Se aika, joka meillä nyt on olema edessämme, kysyy kaikkea Suomen kansan henkistä moimaa ja «vastus tuskykyä, se kysyy jokaiselta kansalai selta mitä suurinta makamuutta, joka ei kiihdy mielenkiihkoon eikä maimu mielenmasennukseen. Ennen kaikkea on Suomen kansa järkähtämättä pitämä kiinni siitä, ettei Suomen perustuslakeja moida muut taa julistuskirjoilla eikä Menäjän lainsäädäntöorgaanien kautta, maan ainoastaan siinä järjestyksessä kuin nämä perustuslait itse säätämät". Lopuksi huomauttaa lehti, että mi- nisterineumoston hymäksymä lakieh dotus on oleellisesti sama kuin menä- läis-suomalaisen komitean menäläis- ten jäsenten tekemä ehdotus. Samoin Nya Pressen toteaa kirjoituksensa alussa, että julistuskirja tietää Suomessa oleman maltiosään- nön kumoamista. Tehtyään lyhyesti selmää julistuskirjan sisällöstä, lau» suu lehti: ..Kysymys siitä, millä tamalla mal- takunnanlainsäädäntöjärjestys on toi- meenpantama, on tämän kautta peri aatteellisesti korkeimmassa paikassa ratkaistu. Suomen lainsäädäntö siir tyy Vastaisuudessa tärkeimmissä asi oissa Suomen lakiasäätämiltä laitok silta Venäläisille laitoksille ja Suomi alenee autonomisesta maltiosta jon kinlaista paikallista itsehallintoa omaa maksi rajamaaksi, jonka lainsäätämis- oikeuden määrää Menäjän kansan eduskunta ja hallitus. Suomen maltiopäimille nyt kokoon tuneet edustajat eimät moi olla pa nematta tätä ivastaan Vastalausetta. He moimat medota siihen, että mal- tlopäimien lainsäätämisoikeulta kai- kissa Suomen sisäisissä asioissa ra joittaa ainoastaan Suomen Valtio säännön oma sisällyS; että lausetapa »Suomen sisäiset asiat", sen sisäinen järjestys, on Vastakohta ulkomaan asioihin jo sentähden käsittää kaikki Suomen asiat, sekä että säädöksillä, joita Suomea marten säätää muut kuin sen omat lakiasäätämät miran- omaiset, ei moi olla lain pyhyyttä tässä maassa. Mitä 1899 muoden ylimääräisillä maltiopäimillä oli sa nottamaa helmikuunjulistuskirjasta sa malta muodelta, sen moimat nykyiset maliiopäimät, jotka nyt omat yhtä läisessä asemassa, pääkohdissa lois ta;". Lehti lopettaa kirjoituksensa seuraa min sanoin: „Mutta niin sisimpiänsä myöten järkytettynä kuin kansamme tunteekin olemansa sitä kohdanneesta turmiolli sesta iskusta, on sillä kuitenkin ole ma siksi mielenmalttia, ettei se käy ajattelemattomiin tekoihin, maan ryh tyy, laittomuutta mastuStaen, työs kentelemään laillisuuden palauttami sesta mapaa ja laajalle haaraantuma, mutta silti aina täysarmoinen isän maallinen toiminta synnyttämään. Mitä mainaja suoritti nimenomaan tämän lehden hymäkst, on jo julki suudessa hartaasti kiittäen mainittu. Siitä huolimatta pyydän minäkin mielä erityisesti näihin kiitoksiin yh tyä. Monet monituiset kerrat miime muosien kuluessa, sain minäkin kir jeitäni kirjoittaissani hymäkseni käyt tää mainajan turhaan mertojaan ha kemaa amuliaisuutta. Moni tärkeä asia olisi ilman häntä jäänyt huo maamatta ja julkisuuteen tuomalla, moni elähdyttämä neuwo saamatta. Siksi säilytän minäkin ainaisesti Frans Oskar Rapolan kiitollisessa muistissani, makuutettuna siitä, että hänen sijaansa yStämä-joukossani et moida täyttää. Kuluneen miikon alussa julaistiin arm. manifesti maltakunnanlainsää- däntöasiassa. Tämä manifesti uhkaa maallemme tuhoa ja onnettomuutta. Siinä mää rätään, että Menäjän ministerineu- moStossa laadittu ehdotus siitä, missä järjestyksessä Suomea koskemat ja merkitykseltään yleismaltakunnalliset lait ja asetukset omat säädettämät, on seksi. Se määryys, mikä Suomelle tapahtuu, on maikutuksiltaan kohdis tuma Menäjään ja lisäämä sen sisäl- listä pulmaa. Siten on Vähitellen menäläisessä yleisessä mielipiteessä saama jalansijaa se käsitys, että tie maltakunnan onneen ja kunniaan ei käy muserretun kansanmapauden ja poljettujen oikeuksien yli, ja että yksin se hallitus pystyy moittamaan kan sansa luottamusta ja simistyneen maailman kunnioitusta, joka ymmär tää pitää kunniassa olemassa olemia oikeuksia ja juhlallisesti annettuja si toumuksia". Hufmudstadsbladet ei en sin nähnyt mitään erikoista maalisk. 27 p:n julistuskirjassa. Olihan tosin Hbl:kin mielestä selmää, ettei julis tuskirja «suinkaan täytä laillisuuden Vaatimuksia", mutta kun se joutuu Suomen waltiopäiwien käsiteltämäksi, maikkapa main ..lausunnon" anta mista marten, niin onhan se jotakin, onhan se menäläiseltä taholta mer kille pantama ..myönnytys" ja itse asiaan nähden on sillä »kuitenkin mer kitystä". Lehti toimoikin tästä sei kasta paljon siunausta. Mutta jo seuraamana päimänä lähti se parsimaan edellisessä kirjoi tuksessaan lausuttuja mietelmiä. Nyt huomasi lehti jo, että tämä lakiehdo tus tulee toteutettuna hämittämään Suomen itsenäisyyden ja saamaan aikaan, että täällä rumetaan somel- luttama?n mieraita periaatteita, to teuttamaan mieraita tarkoituksia ja maltiollisia näkökohtia Suomen lain säädännössä ja hallinnossa. Ei ai noakaan tärkeämpi yleinen asia kuu luisi tämän ehdotuksen mukaan mal- tiopäimäin toimialan piiriin, maan keisarikunnan lakiasäätämät laitokset ottaisimat tehtämäkfeen Menäjän lu- kemattomain lainsäA>äntöä maalimain tarpeitten ohessa tyydyttää myöskin Suomen tarpeet ja harrastukset. Sellainen on tämä lakiehdotus, jonka mertaista tuskin missään maas sa on nähty. Sillä Harmoin lienee tapahtunut, että hallitus, jonka kor keimpana tehtämänä on turmata lail- lillisuutta ja ylläpitää oikeusjärjes tystä, itse ryhtyy ottamaan alotetta yhteiskuntajärjestyksen ja Valtiosään nön hämittämiseksi, joka sadan Vuo den aikana on edistänyt kansan ter- wettä kehitystä henkisessä ja aineelli sessa fimistyksessä ja jota kansa on pitänyt korkeimpana hymänään ja niitten welwollisuuksien panttina, jotka asiain menosta omat sen osalle lan genneet. Kaikille simistyskansoille on tämän jälkeen käynyt selmäksi, että se tie, jota Menäjän Vallanpitäjät Suomen asiassa omat aikoneet käydä, on suo ranaisen Vallankumouksen tie, jolloin malta ratkaisee kaikki, mutta oikeu della ei ole mitään sananroaltaa." Eduskunta. NOistlNlto MM. W znii klo k i.i. Kuten miime n:ssa jo mainittiin lähdettiin pöydällä olleet asiat Va liokuntiin. Mirkamiesasiainmalio- kuntaan lähetettiin ed. Alkion y. m. anomusehdotus n:o 57 oikeuden myöntämisestä eduskunnalle yhdessä hallitsijan kanssa määrätä Valtion palmelus- ja Virkamieskunnan pal koista sekä malmoa mirkamiestoimin- nan tarkoituksenmukaisuutta. Maatalousmaliokuntaan lähetettiin ed. Jonas Castrenin y. m, esitySehdotuS, sisältämä ehdotuksen laiksi maanhankinnasta tilattomalle maalaiSmäestölle. Asta aiheutti kes kustelua. Ed. Eloranta ja Lautasalo selitti- mät tämän pormarien taholta tehdyn ehdotuksen kelpaamattomuutta maa- laismäestön tilan todellista paranta mista marten, jonka moi saada aikaan ainoastaan miljelyspakkolainsäädäntö. Ed. I. Castren mastasi edellisille puhujille m. m. huomauttaen, että «»II»»»»»»»»»»»»»»»!»» »»I jätettämä maltakunnanneumoston ja maltakunnanduuman harkittamaksi. Suomen eduskunnalle myönnetään ainoastaan oikeus kuukauden ku luessa antaa lausunto tästä ehdotuksesta. Ehdotuksessa syrjäytetään Suomen perustuslakien mukainen lainsäädän- töjärjestys, erotetaan asiat, jotka maan jollakin tamoin moidaan selittää Me- näjää koskemiksi, Suomen oman lain säädännön piiristä ja siirretään ylei sen maltakunnanlainsäädännön järjes tyksessä käsiteltämiksi. Näiden asiain joukossa on, kuten tunnettua, puh taasti Suomen sisäisiäkin, ja symästi «lämäämme Vaikuttamia asioita. Kan- sanmalistustyömme perusteiden mää- rääminen, taloudellinen elämämme, kansalaismapautemme, muista puhu mattakaan, uhataan siirtää meille mieraiden määräämismaltaan. Meiltä tahdotaan, suoraan sanoen, riistää kaikki meille niin kalliit ja kansalli selle kulttuurielämällemme »välttämät tömät erikoisoikeutemme. Niin pitkälle on tultu, Vaikkei suur lakosta mielä ole kulunut muuta kuin mähän yli neljä muotta. Kun ..perustuslaillisemme" sosiali demokraattien nostattamina suurlakon jälkeen ryhtyimät tämän maan halli tusta hoitamaan, menettelimät he kuin miljelyspakon toteuttaminen käytän nössä on aiman mahdollisuuden rajo jen ulkopuolella. Ed. Alkio puolusti tilattoman Väes tön tilan parantamista kotimaisten obligatsionien amulla. Ed. Kairamo huomautti, että tällä hetkellä meillä on sangen Vähän toi- meitä päästä lainsSSdäntötietä ollen kaan asiassa eteenpäin. Maikkei puh. ollutkaan sitä mieltä, että eduskunnan nykyisten makamain olojen Vallitessa pitäisi jättää muut, sisälliset asiat syrjään, waan päin mastoin että eduskunnan tulee mahdollisuuden mu kaan nytkin näihin tärkeisiin uudis- tuksiin uhrata todellista hyödyllistä työtä, jota parempain aikojen koit taessa moitaisiin käyttää hymäksi, katsoi puh., että eduskunnan nykyi nen kokoonpano ei anna toimeita tä män asian hedelmällisestä edistämi sestä. Eräälle sosialistipuhujalle, joka oli mäittänyt, että pormarit eimät möi todellisuudessa tilattomain ase man parantamista harrastaa, se kun on heidän etujansa mastaan, puh. huomautti, että kaikki tilattomain ase- man parantamista tarkoittamat toi menpiteet, kiinnittäen näitä yhä enem män nykyiseen yhteiskuntaan, lujitta mat maan nykyistä yhteiskuntajärjes- tystä ja omat näin ollen pormarien- kin etujen mukaisia. Tätäpaitsi ottimat keskusteluun osaa ed. Tokoi, Muolijoki, Renmall, Saari ja Schybergson, joka Viimeksimainittu pani merkille, että eduskuntaan miime aikojen kokemukset eimät ole mähää> kään Vaikuttaneet, waan että mielä samat pääpuhujat samoista riita asioista Väittelemät, ajaen toiselta puolelta haametta miljelyspakosta, toiselta puolen taas esittäen asian järjestämistä maltion Välityksen kaut ta, joka kuitenkin on sekin osottautu- nut mahdottomaksi. Istunto päättyi klo 10,30 i p. TiMtlttlto tile» klo K i.p. Puhetta johti puhemies Sminhuf- mud. Hallituksen jäsenistä oli istuntoon saapunut senaattorit Markoni, kreimi Berg ja Saarikoski. Edustaja Lilius pyysi ja sai Va pautuksen Virkamiesasioin Valiokun nasta. Edustaja Hj. Nordling, joka tulee edustaja F, O. Rapola-main ajan sijalle, oli jättänyt edustajamaltakir- jansa, mutta pyysi samalla Vapau tusta koko maltiopäimäkauden ajaksi lääkärin todistuksen nojalla. Ed. Danielsson-Kalmari Vastus li pyyntöä, ehdottaen sen puhemiesneu- moston harkittamaksi. Ed. Ingman kannatti ed, Daniels son-Kalmaria. Ed. Söderholm huomautti puhe- miesneumoston jo saaneen asiasta tiedon ja päättäneen ehdottaa ano mukseen suostuttamaksi. Ed. Danielsson—Kalmari peruutti asian näin ollen ehdotuksensa, jonka jälkeen edustaja Nordlingin pyyn töön suostuttiin. Esitettiin sen jälkeen K. M:n arm. esitys n.o 8 ynnä ehdotus laiksi ni - den Suomen maata koskemien lakien ja asetusten säätämisjärjestyksestä, joilla on yleismaltakunnallinen merki tys, Puhemiesneumosto ehdotti niitä pöydälle ensi tiistain istuntoon mikä hymäksytiin. Esitettiin prokuraattorin kertomus lain käytöstä ja lakien moimassapi- tämisestä m. 1903. Kertomus lähe tettiin lakimaliokuntaan. Istunto päättyi klo 7,20 i.p. Seu raama istunto on ensi tiistaina klo 6 ip. Eduskunnalle jätettyjä llnoninsehdoliiksla. Etupäässä silmälläpitäen sitä epä- makaista asemaa, jossa maakiinteis- töstä oston kautta syntymän paista ja pikkutilan omistaja on, tilansa mäliaikaisen omistusoikeuden marmen- tamiseen nähden, omat edustaja Jun nila y. m. tehneet eduskunnalle seu- ei ikinä mikään maara keisarikunnan puolelta olisi meitä uhannut ja niin kuin ei mikään maara Vastaisuudes sakaan siltä taholta möisi uhata. Ensi töikseen katkasimat he ne neumottelut, jotka suurlakon edellä toiminut se naatti suurien ponnistusten jälkeen oli saanut aikaan maamme ja keisari kunnan suhteiden sominnollista ja molempain maiden etujen mukaista järjestelyä marten. Suomalaisen puolueen taholta wa- rotettiin ja huomautettiin, että suur lakon jälkeinen meille niin perin suo tuisa aika oli ainoastaan Välitila, joka ei saattanut olla pysymä. Sen tähden tämän puolueen miehet kehoit- limatkin hallitusta ja mallassa oli joita tekemään kaikkensa, jotta edelli sinä routamuosina esiintyneet erimie lisyydet ja ristiriitaisuudet maamme ja keisarikunnan mälillä saataisiin pysymäiseSti järjestettyä. Mutta ..perustuslaillinen" Meche- linin hallitus ja sitä kannattama puo lue elimät mallan tunteen tuottamassa hekumossa ja suunnittelimat suomen mielisiä maStaan kohdistettuja kuris- tamistoimenpiteitä — poikkeuslain mucdoSsa. Sen sijaan jättimät he yrittämättä toimenpiteitä edellä miittaamieni, mal- tiollisen asemamme makaannuttami- raaman, moimaSsaoleman kiinnitys- asetuksen muuttamista tarkoittaman anomusehdotuksen: Suomen Eduskunnalle. Moimassa olema Keisarillinen ase- tus kiinnityksestä kiinteään omaisuu teen 9 päimältä marraskuuta 1868 säätää 22 tz:ssä muun muassa, että mahmistettu kiinnitys on olema moi massa siitä päimästä, jona se hake mus, joka kiinnityksen aiheutti, oikeu teen annettiin; ja 29 §:ssä että kihla kunnanoikeuksissa saa hakemuksia kiin nityksestä esiinottaa ja käsitellä ai noastaan lakiaikaisissa käräjissä. Jo silloin, kun näitä säännöksiä 1867 muoden maltiopäimillä laadit tiin, ilmituli eri mieliä niitten some- Naisuudesta maalaisoloihin. Kun kih lakunnanoikeuksien istuntoja pidetään ainoastaan kahdesti muodessa eikä kiinnityksen hakija siis ollut tiloisuu deSsa esiintuomaan hakemustaan muul> loin kuin niinä muutamina päiminä, jolloin oikeudella oli istuntoja, lau suttiin suotamaksi, että hakemuksia kiinnityksestä saisi jättää, paitsi kärä jissä oikeuteen, myöskin käräjäin mäli- aikoina oikeuden esimiehelle, ja että sittemmin mahmistetun kiinnityksen tuottama panttioikeus luettaisiin, kun hakemus oli tällaisena Väliaikana esi tetty, tuosta jättämispäimästä. Asia järjestettiin kumminkin sitten siten, että kiinnityshakemuksia saadaan esit> tää ainoastaan lakiaikaisissa käräjis' sä ja, että etuoikeus luetaan hakemus, päimästä. Tähän tulokseen, joka komin mä hän mastaa asetuksella tarkoitettua päämäärää, kohottaa maan kred -itti. oloja koskema lainsäädäntö taloudella sen kehityksen tasalle, oli, emme moi muuta hamaita, pääasiallisena ja ehkä ainoana maikuttimena se näkökohta, että kiinnitysasiat, kun niitä käsite!, täisiin marsinaisissa käräjissä, saisi, mat jonkunmoisen suuremman julki suuden. Ehkä myöskin katsottiin, että käräjäin mälisten hakemusten was> taanottaminen tuottaisi oikeuksien esi. miehille liikaa maimaa. Tosiasiaksi kumminkin jää, ettei tätä näkökantoa sen aikuisissa asiakirjoissa edes lä hemmin perustella. Asiasta annetus sa ivaliokuntamietinnössä ja maltio- säätyjen mastauksessa lausutaan to sin, että „kun anomus kiinnityksestä on hakijan . .. esitettäivä oikeuden edessä, on tiinnitysoikeuskin ... luet- tawa siitä päiVästä, jona hakemus siitä jätettiin oikeudelle ja siellä esi tettiin", mutta tätä ei tietysti woi kutsua miksikään perusteluksi. Se hetki, josta etuoikeus siis oli luettama, jäi näin ollen riippumaiseksi, ei asian osaisten omasta harkinnasta ja huo lenpidosta, maan sitä sattumasta, milloin mitäkin lakiaikaista käräjää istutaan. Sitä mukaan kuin maan krediitti- olot omat 1867 muoden jälkeen yhä enemmän kehittyneet, on mielestämme käynyt selmille, että olisi ollut asialle eduksi, jos se mielipide jo 1867 olisi päässyt mallalle, joka tahtoi jättää sen asianhaaran riippumaisetsi asian osaisten omasta harkinnasta, mis?ä hetkestä panttioikeus tahdottiin su?eu- tumaksi. Sillä puhumattakaan siitZ, ettei tuolla solennitcetilla itse teosia ole enää mitään merkitystä ja ettei mät yksityisten mukamuudet saata olla esteenä yleisille eduille, on ensin näkin ilman muuta selmää, että malta määrätä se hetki, josta etuoikeus tah dotaan alkamaksi, on kuuluma kiinni tyksen haltijalle itselleen. Tämä sel- miö edellyttää suorastaan, että kiin nityksen hakijalle on marattama ti laisuus panna asiansa mireille milloin hän maanZsen hymäksi näkee. Tämä on taas mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että hänelle marataan oikeus esittää hakemuksensa Viran omaiselle ei ainoastaan käräjissä, maan sen lisäksi minä arkipäiivanä hymänsä niitten Väliaikoina. Sitä paitsi on olemassa tapauksia, joissa Voimassa olema lakikin edellyttää kiireellisiä toimenpiteitä, asianomais ten kiinnitystenhakijain puolelta. Huo mattakoon esimerkiksi, ettei oikeutta palstatiloihin moida tehokkaasti muulla tamoin turmata kantatilan omistajaa ja kolmatta henkilöä Vastaan, kuin seksi mälttämättömien somittelujen ja ratkaisujen suorittamiseksi. Ja kumminkin, mikä otollinen aika niiden meille suotuisaan suuntaan käymälle järjestelylle silloin olisikaan ollut. Ei silloin, taaskaan muusta puhumatta, Menäjällä istunut „kol- mas duuma" koolla. ..Perustuslaillisuuden" suoranaiset ja mälilliset erehdykset ja laimiinlyö- miset omat miimeisten kymmenen muoden aikana kypsyttäneet yhden maallemme onnettoman tapauksen toisensa perästä. Kaikki ne mähitel len kasaantumat onnettomuuden muo- reksi, joka uhkaa päällemme kaatua. Kymmenen muotta, niin, ehkä mielä neljä muotta takaperin olisimat niiden turmiolliset seuraukset olleet estettä- missä ja musertamat onnettomuudet mältettSmissä. Mutta ..perustuslaillisten" tarkoi tuksiin ei sellainen sopinut. Nyt näyttää kaikki sangen synkältä. Tässä meidän hymässä kaupungis samme Vallitsee, yhtenä todistuksena ruotsinmielisten malta-aseman seura uksista, kunnallinen suosikkijärjestel- mä. Eräiden taatusti ruotsinmielis ten käsiin on kasattu useita tärkeitä kunnallisia Virkoja ja toimia. Täten järjestämällä asiat niin, että palsta tilan ostaja saattaa jo Vaikkapa kauppapäilvänä Viranomaisille jäte tyn kiinnityshakemuksen kautta saada kiinnitysasian Vireille. Samalla emme saata olla Viittaamatta siihen mie lestämme painawaan seikkaan, että uusimmassa lainsäädännössä, kuten esimerkiksi uudessa maanmuokralaisso, puheena olemassa suhteessa jo koko- naan on luomuttu 1868 muoden kiin- nitysasetuksen kannasta. Mitä sitten tulee kiinnitysasetuksen 29 §:n säännökseen siitä, että kiinni tysasioita saa esille ottaa ja käsitellä ainoastaan Varsinaisissa käräjissä, on ilmeistä, että tämäkin yksityisille kiinnityksen hakijoille erittäin hankala määräys perustuu yksinomaan tuo hon solenniteetti-periaatteeseen. Olem me edellä jo huomauttaneet, että tämä solenniteetti aikaa sitten on menettä nyt kaiken merkityksensä, samoin kuin koko kiinnitysjärjestelmä käytännölli syytensä. Mutta jzs tästä periaat teesta sittenkin on kiinni pidettävä, niin on huomattama, että joS mää rätään, että kiinnityksiä maalla saa esilletuoda mälikäräjissä, tuottaa jo tuo pelkkä määräys asialle tarpeelli sen ..julkisuuden". Kieltämätön tosi asia kumminkin on, että se, joka tah too saada selmyyttä siitä, josko ja m.llä kiinnityksillä jotakin tilaa on rasitettu, hankkii se itsellensä paljoa mukamam- malla ja marmemmalla tamalla siitä marmuudsn, kuin kuuntelemalla oi keuksien eteisissä kiinnitysasiain esitte lyä. Tähän nähden rohkenemme mäit- tää, ettei kiinnitysasiain esittely ja ratkaisu mälikäräjissä tuottaisi Vähin täkään oikeusmaaraa, maan mapou- tettaisiin sen kautta, että kihlakunnan oikeudet oikeutettaisiin esiinottamaan kiinnitysasioita kaikissa istunnoissaan, kiinteistö luoton käyttö, luoton, jonka rinnalla useat muut taloudellisen elä mämme ilmiöt jäämät aiman mar joon, perin turhasta ja tarpeetto masta jarrusta. Täten poistuisi kiin- nityslainsäädännöstä sekin rasittama epäjohdonmukaisuus, että mälikärä jissä käsitellyt kiinnitysasiat omat marsinaisissa käräjissä uudellcen käsi- teltämät, maikkapa maan ottamalla kiinnity-pöytäkirjaan, ja mälikäräjäin toimenpiteet näissä kuten muissakin asioissa tulisimat lopullisesti päte- miksi. Näihin perusteluihin medoten ja eritoten painostaen, että nyt kysy myksessä olemat toimenpiteet omat, koko knnnitysjärjestelmän uudistusta odoteltaessa, tarkoitetut olemaa:! ai noastaan mäliaikaisia, anomme me että Eduskunta anoisi, että 22 H:n säännöksiä marraskuun 9 päimänä 1868 annetussa, kiinnitystä kiinteään omaisuuteen koskemassa Keisarillisessa ase tuksessa on muutettama siten, että mahmistettu kiinniiysoikeus olisi moimassa siitä päiuästä, jona se hakemus, joka kiinnityk sen aiheutti, oikeuteen tahi sen puheenjohtajalle anneltiin: että samaa asetuksen 29 H:n säännötit siitä, että hakemuksia kiinnityksestä sactnan esille ot taa ja käsitellä ainoastaan mar sin .isissä käräjissä ja että mä likäräjissä käsitellyt kiinnityksien uudistukset omat uudelleen esi- tettämät marsinaisissa käräjissä kumottaisiin: ja että Eduskunnalle annettai siin tämän suuntainen armolli nen esitys lakiehdotuksineen. MjZntiM. Vleisumltakunnallinen lainsäädäntö. Senaatti päättäutzt julaista mauisestiu asetnskvko- elmaSsa. Maltakunnan lainsäädäntöä koske ma julistuskirja esiteltiin iviiinc ke ^ki- miikkona senaatin talou-?osastesw. oikeustoimituSkunnasta. Mmi 5lllMlijltki, Asnlmjotoimisto Vurusfs. Eerikinkatu S. Puh. 434. Onnstiqat: Honnoikeudennotario anslisti Santeri ?owioikeuden- saarnijoki. on moitu näiden suosikkien unu'situlv't kohottaa saneen suuriksi. Wsi tällainen onnenpoika. jelVi en saanut hoidettamakscen useamman kum yhden palkallisen toimen, oi» nykyinen kirkkomäärtimme. Tätä, etiä liän to della on erityisessä suosiossa, todis taa äskettäin Bj. Tidningissä ollut, romasti K. E. Stendäclille osoitettu, kirkkomäärtin miran uudelleen täyttä mistä koskema hämytön sepustus. Niinkuin tiedetään, on nykyinen kirkkomäärti otettu toimeensa määrä- umosiksi. Kun tuo aika lähenee lop puaan, julisti kirkkoneumosto toimen uudelleen haettamaksi, joka seikka Bj. Tidningin sepustuksen laatijaa ei tun nu miellyttämän. Kirkkoneumosto ei kumminkaan heti asettanut hakijoita toimeen ehdolle ja sitten alistanut maalia kirkonkokouksen suoritettamaksi, maan päätti antaa asian olla tois taiseksi amonaisena. Asianlaita on nimittäin sellainen, että lopullisesti ei ole mielä ratkaistu, säilytetäänkö toi mi nykyisessä muodossaan mai ei. Kirkkovaltuusto on oikeutettu järjes- tämään kirkon taloudellisen hallinnon mielensä mukaisesti ja hymin mah dollista on, että kirkkomäärtin toimi asetetaan aiman toiselle kannalle ja palkkaus myös. Näin ollen kirkko neumosto on tehnyt ainoastaan oikein Asian esitteli oikeustoimiiuskunnan w. t. esittelijäfihteeri Wäinö Kiwi, joka tahtoi ehdottaa ennen asian lo pullista käsittelemistä tehtämäksi alis tuksen korkeimpaan paikkaan, koska julistuskirja ei ole syntynyt Suomen maltiapäimäjärjestyksen säätämässä järjestyksessä. Tämän jälkeen lausui senaattori F. F. Saarikoski että senaatille jul- kaistamaksi lähetetty arm. julistus kirja sisältää määräyksiä, jotka omat ristiriidassa perustuSlaeissamme Suo melle Vakuutetun lainsäädäntöoikeuden kanssa, mutta koska senaatilla sem moisenaan ei ollut maltaa kieltäytyä asianmukaisessa järjestyksessä julkai semasta Keisarillisen Majesteetin arm. määräyksiä ja käskyjä, niin senaattori, tahtomatta asian nykyisessä tilassa ehdottaa muuta tointa asiassa, katsoi, että kysymyksenalainen arm. julistus kirja oli Maistama ja Asetuskokoel maan otettama. Senaattori A, Hosjainom tah toi julkaista julistuskirjan heti Asetus kokoelmassa ja mirallisissa lehdissä. Häneen yhtyimät senaattorit v. Kothen, Kraatz, Hedlund ja Varapuheenjohtaja M o r k o m. Näin ollen tuli senaatin päätökseksi, että julistuskirja on heti julkaistawa. M. t. prokuraattori A. Ch arpen- tier lausui pöytäkirjaan Vastalau seensa julkaisemista Vastaan. Tämän jälkeen esiteltiin maltakun- nanlainsäädäntöä koskema lakiehdotus, jonka senaatti päätti jättää eduskun nalle. Julistuskirja on julaistu asetusko koelmassa m. k. 30 p:nä. TAMK lljillt mMttimmstlisss. Ministerineumosto on käsitellyt seu raamat Suomen Suuriruhtinaan maata koskemat asiat: 1) puutamaroiden sahausmaksun ja mientitullin suorittamisesto: 2) mää räyksen suorittaa maltion marsista 273,000 mk. uiman majahan harsi miseksi Oulun sataman kulkumäylää marten; 3) määräyksen käyttää muo- sina 1910—1914 muosittain 7,000 markkaa Helsingissä arvatun, työmäen suojelu snäyttelyn jatkumaa ylläpitoa marten; 4) määräyksen suorittaa Suo men liikemiesten kauppaopistolle Hel singissä korkeampien kauppa-oppikurs sien ylläpitoa marten maltion amus- tusta muosittain enintään 48,000 mk., ensi lukumuotena enintäin 78,000 mk.; 5) erityisen osaston muodostamisesta Helsingin yleiseen sairashuoneeseen, somelluttamalla se propedenttis-kliinil- listä opetusta merten; 6) 130,000 mkn etumaksun suorittamista Elisenmaaran —Samonlinnan radan rakennuksen lisäkustannusten peittämiseksi; 7) muu toksesta kesäk. 19 p. m. 1895 annetun säästökassoja koskeman armoll. asetuk sen ensimäiseen pykälään; 8> senaatin menäjänkielenkääntäjien miroista. Mainitut asiat eimät ole aiheutta neet muistutuksia ministerineumsston puoleltu. — Luotsilaitos. Korkeimmassa paikassa on pyynnöstä myönnetty mirkaero lnotsihallituksen emersti- luutnantille Edward Bruunille. Luotsihallituksen kapteeni Hj. W, Bonsdorff on korotettu emersnluut- nantiksi, alikapteeni Liljeberg kaptee niksi, luutnantti Lauren alikapteeniksi, aliluutnantti Winter luutnantiksi. — Aluksia tullilaitokselle. Korkeimmassa paikassa rn 5",-:',^ lupa yhden teräksisen : ^ 5 yhdistelyn pu:-;e- > neen kankkimisekn :> dollo. että törmittäni'.?: 1''0.<XV markkaan - lopullinen mvontämn-.k'.-. v maan ma!tior.:das:cn taeSia mu^eu inc A?»argarii«it«lli. Senkun aliötuv> mar.-.aruniuvin tu»:n atenta- >n'.se5!.i k^kelmmaS'a vaikussa Imlani', — Zkausau Näyttämö» ja Kirjallisuuden seura» rahat. Korkeimmassa paikassa on suostuttu siihen, että m:n 1909 meno- sääntöön saadaan lisäyksenä ottaa 20,000 markan määräraha Kansan Näyttämöä ja 50,000 markan määrä- raha Kirjallisuuden seuraa marten, — Kortvausta santarmeille. Kenraalikumernöörin esityksestä on armossa suostuttu siihen, että ne mahingot, jotka Suomessa m. 1905 sattuneiden epäjärjestyksien aikana koituimat etenkin santarmikunnan palmeluksessa olleille henkilöille, on Suomen yleisistä Varoista täydelleen korwattan ?a asianomaisten henkilöiden esittämäin Vaatimusten mukaan. — Tilattoman »äestt» lai- »arahaSto. Korkeimmassa paikassa on suostuttu siihen, että tilattoman Väestön lainarahastosta saadaan käyttää korkeintaan 170,000 markkaa erinäisten Liperissä olemain tilojen ja maa-alueiden ostoa ja osittamista marten. — Teuaati» oikeuSofasto» täydentämiue». N. Sm kuuleman mukaan nimitettäne? ennen pitkää senaatin oikeusosaston jäseniksi homi- oikeudenneumos Alfred Agathan Liuksiala ja Mäntyharjun tuo miokunnan tuomari Benjamin A »- n e b e r g. M? s. M, Kansaneäu«tajat. Eilisessä istunnossaan myönsi edus- kunta lääkärintodistuksen nojalla tol>- j tori Hj. Nordlingille mapauden edus- kunnasta koko istuntokauden ajvksi. Keskuslautakunnan asiaksi jää näin- ollen ivaltakirjan antaminen hänen maramiehelleen, lääninromasti Neinh. Grönmallille. — Lääkärit. Lääkintöhallitus on myöntänyt piirilääkäri Hj. Nord- lingolle mirkamapautta huhtikuun l p:stä ensi toukokuun 1 p:mään. Si jaiseksi on hymäksytty Porin ensimäi nen kaupunginlääkäri, lääket, tohtori B. H. Jägerroos. Tohtori Nordling matkustaa tänään kuukaudeksi ulkomaille. — Sosialidemokraatin waS- taatva Fr. KoSkiue» tuomittu 7 kuukaudeksi toankeutee» ma jesteettirikoksesta. Kesäk. 18p:nä 1908 Sosialidemokraatissa otsakkeella ..Porin lehdet mallankaappausyrityk- sestä" olleen kirjoituksen johdosta on Turun homioikeus eilen antamallaan päätöksellä tuominnut toimittaja ^r. Koskisen R. L. 13 l. 2 Hm nojalla majesteettirikoksesta 7 kuukaudeksi mankeuteen. — Nuoremmaksi t«lliwarti- jaksi Porin tullikamariin on Tulli hallitus nimittänyt ylimäär. tullimar- tijan täkäl. piirin höyrymvrtiopur- rella K. A. Thurmanin. — Lääniurahastoo» on Porin tullikamari miime kuun kulueSsc !ä- heltänyt markkaa, — Eli»kei«oilmoitus. Kcup- Hi!5a ^eiSman ilmoitti alkaneensa kunleimislösälityS- Wararikkoafioita. Toinen . '^.k-.7.ckaur?ii:s I. Gzle- toimitettiin m. k, 7 Tu.-s-.io julistetaan touko!. Irtolaisuudesta on pidä- lcmz irce>lai?mies Emil Aleksandr Rantala täStä kaupungista ja lähete tään kumernöörin tutkittamaksi V'! lain mukaisesti, kun se on jäänyt odottamaan, miten asia lopullisesti jävicS!ln>. Mitä tulee puheeseen, ettei kirkko- maltuuöto olisi oikeutettu toimimaan niin kauman kuin maali on malituk- sen alainen, on se aiman joutomaa puhetta. Eihän esim. kaupungin mal- tuuSloka.m toimintaansa keskeytä, Vaikka maltuuSmieSmaalista olisikin malitettu. i Miksi kirkkomaltuuston muka pitäisi Z siten se tehdä? Tämmöisiä saattaa puhumaan ai noastaan pelko, että kirkkomaltuusto mahdollisesti järjestää kirkkomäärtin toimen aiwan toiselle kannalle, jolloin toimen nykyinen hoitaja ehkei enää palkkauksen Vähyydenkään muoksi tointa haluaisi, ja hän siten menet täisi toimen ja siitä nykyään makset- taman siemosen palkan. Suorastaan käsittämättömän hä- mytöntä on Bj. Tidningin sepustuk sessa se kohta, jossa syytetään seura kunnan kirkkoherran toimineen asiassa puoluenäkökohtien ohjaamana, koskapa hakijoissa on eräs suomenmielinenkin. Kas, niin sitä pitää sanoa! Jokaisen pitäisi siis ilman muuta pyhittää toimi määrätyn puolueen suosikin yksityisomaisuudeksi, Se on maatimus, jonka tekijä» röyhkeys hakee mertoja. Ja kun nyt kumminkin joku muu- kin kuin tuo mieleinen mies on tointa hakenut, niin mäitetään sen todista man asiassa toimineen mirkamiehen menetelleen puolue-näkökohtien ohjaa mana. Ei todellakaan tiedä, mitä ajatella ja mitä sanoa moisen törkeyden joh- dosta! Joka tapauksessa tämäkin juttu osoittaa, miten ruotsinmieliset omat malmeilla kaikkialla etujansa malmo- massa ja miten sillä taholla heti kau heasti älähdetään, kun maan hiukan kaan on pelkoa, että heidän liikamar- pailleen mahdollisesti tullaan aStu- maan. Kyllä silloin unohdetaan lait ja laillisuus. Ei myöskään sillä taholla silloin häikäillä kohdistaa hämyttömyyksiä yksityisiä kunnianarmoisia henkilöitä kohtaan, kuten Bj. Tidningin puheen alainen kyhäyskin osoittaa. JuSsi.