N:o 24 1®1© Sanomia Oulun kaupungista ja läänistä. Maanantaina Helmikuun 28 päivänä, Tilaushinnat: Oulussa: Postissa: Ulkomailla Koko vuodelta — 4: — 10: — PuoleUa vuodelta 2: — 2: 20 5: — Jeljännekseltä __ kuukaudelta — ; 35 —: 40. Kaiku ilmaantuu maanantaina, keskiviikkona {a perjantaina aamulla. Toimittajat: M. PALLARL E. A. OULA8VSHTA. Tavataan toimistossa klo 1G—12 päiv. Taloudenhoitaja. Toimisto Ja konttori Aleksaatcrink.-uu 17 (Kauppurei>- ksdua puolella). Konttori avomaa klo 8:sta aamulla 7:ään ulalla. Puhelia 56, toim*stooa ja kirjapaino» koattoriia sekä leh des ilmoituskoottoriia 400. Ilmoituksia vsitaaHOleiaan lehden konttorissa ja on «iirien hinta l:ilä, 2:lia ja 3:11a sivalla 8 penniä ja 4 siv. 6 penniä palstamillimetriltä. Raamiliiset kuolemaa-ilmoitukset vähintäin 3 mL, ris tistä ja värsyistä maksetaan erittäin. Kihlaus-, vihki- ja syntymä-ilmoitukset 1 mk. 50 p. Ilmoitukset, joutuakseen seuraavasi päivän numeroon, ovat jätettävät lehden koatto rih» edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia välitetään Ruuhiakin saxomaleht -ijt palkkiotta. Kirkollisia tietoja. Avioliittoon kuulutettuja. Koneenkäyttäjä Karl Hjalmar Konstantin Kaarela ja neiti Aina Sofia Meritalma, molemmat Oulun kaupungista. — Talokas Matti Salmela, Kemin maaseurakunnasta ja neiti Edla Johanna Kristiina Johans- son. Oulun kaupungista. Kuolleita. Työmiehenleski Johanna Loivisa Arola 23 »v. - Työmiehenmaimo Elsa Gustama Perttunen 45 w. — Lyseolainen Aksel II kob Reinilä 17 w. - Tyvmehenmaimo Elsa Liisa Pyykkönen 50 w. Diakonissakodin muosikokous pidetään ensi tiistaina kello 7 illalla diakonissakodissa, johon tilaisuuteen asiaa harrastamat henki löt owat termetulleel. Tiistaina illalla. raamatunselitys kirkossa kello Asianajaja. Asianajoa rahastoissa y. in. toim. J. Lakarl. f. S. ÖLLtU toimittaa asioita virastoissa y. m. Osoite: OULU Ilmoituksia. Oulun Nuijan ja Nuorten Nuijalaisten Antti Karikoski B= toimittaa kaikkia asianajoon kuuluvia tehtäviä, välittää kiin- teimistökauppoja. OULU, Torikatu 14, Alex Hägg'in talo. Matkustetaan maaseudulle. Varatuomari Kontoriaika 10—2. Puhelin 203. Varat. A. Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, toimittaa kaikkia lakiasioita raliaia perimisiä ja maksuja, välittää kaupunki- ja maa tilojen sekä metsien myyntiä ja ostoa, toimittaa metsien leimauksia, iukemista ja arvostelemisia y. m. niin hyvin lainopilliselta kuin ammattikannalta. Matkustetaan maaseudulle. Posti- ja sähkö-osote; Seppänen, Oulu. HUOM.! HUOM.! Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruokahyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuan. — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä karamel lejamme: Sinetti, Suksilla, Ystävykset ja Tähti sekä suklaa-makeisiamme. AIRAKSINEN 5 K:NI O.-Y. Olavi L. Helanen varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aleksanterin*. 8. Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras toissa. Matkustaa maaseudulle. pidetään Klassill. Lyseon juhlasalissa tänään helmik. 28 p. klo 7 ip. OHJELMA: AVAUSSANAT (Rehtori Westerlund) LAULUA LAUSUNTOA PIANONSOITTOA ESITELMÄ (Maisteri Puupponen) LAULUA KALEVALA-LAULUA MAAMME Pääsylippuja ä 1 mk. ja 50 p:niä saatavana Oman Kannan kirjakau passa. ummumim ■ im ULM ■ | Miiilttfri <Pirfnwii»rm im »r~*~ ■ ' Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! Vakuuttakaa omaisuutenne^ V. 1909. stöonpanijaiu saaminen vuoden alussa . . . Vuoden kuluessa säästöön pantiin Säästöönpanijoille vuoden kuluessa juossut korko Smk. 1,117,120:18 229,844: 78 54,219:63 Josta summasta kun vähennetään säästöstä-otot Niin tekevät sääftöönpanijain saamiset vuoden lopussa Smk. 1,401,184:59 Smk. 287,684: 20 1,113,500: 39 Vastakirjain luku vuoden alussa 1,159 ja lopussa 1,105 Velkakirjain „ „ ., 943 Säästökorko 5 °/o ja lainauskorko 6 'Yo. Toimimiesten palkat . . . , Muut hoitokustannukset . . . puhdas voitto Omat varastot vuoden lopussa Smk. 2,575: - 990:- 9,532: 39 60,669: 10 tulipalon «H varalta! „Kullervon" ja »Pohjolan" asiamies» Oulussa W. Huhanantti. Tavat. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. maksaa korkoa talletuksille: kuuk. irtisanomisella B °/ , > > - .. 4 1 /* „ '> M *- „ 4 „ 1 » .. 3 Va „ vaadittaessa 3 Talletuskonttoku- ranttitilillä e SäästökassatiHllö 5 Juoksevalla tilillä 3 Helsinki, 1 p. toukok. 1908. Johtokunta. Säästöpankin varoista oli sijoitettuna lainoihin velka kirjoja vastaan Smk. 991,460:64 Pankkitalletuksiin 157,879:47 Kaikki varat yhteensä tekivät 1,174,169:49 Säästöpankin hallitus: Osk. Santaholma. A. L. Manninen. K. E. Haavisto. Leander Rahko. Jaako Tavasti. Jaakko Hiivala. HELPPOTAJUINEN KONSERTTI SEURAHUONEELLA huomenna tiistaina klo V28 ip. Pääsy 1 mk., koulunuorisolta 50 pää. Solisti: Herra Becker „Cello". Osakeyhtiö OMAN KANNAN Osakkaat kutsutaan täten varsinaiseen Oulun Nuijan huoneustoon ensi maaliskuun 18 p:nä kello 7 illalla käsittelemään osakeyhtiölain 26 §:ssä mainitut asiat. Oulussa helmikuun 28 p:nä 1910. Hallitus. Oulu, Helmik. 28 p:nä. Muistopäiviä. Tänään on kulunut 75 muotia siitä, jolloin n. s. W a n h a K a l e m a l a oli joutunut painokuntoon ja jolloin sen kokooja, Elias Lönnrot, kirjoitti sen alkulauseen. Suomen suomalainen fanfa miettää tätä päimää juhlapäi- wänä. Aliopistosta alkaen syrjäisim- piin salokyliin asti olemme nähneet malmisteltaman tämän kansallisen simistyksemme merkkipäimän miettä- mistä. Onpa siihen syytäkin. On tarpeen, että tämän kansan menneisyys ja sen merk- kitapaukset mieltäylentämien kansalli- sien juhlien kautta painetaan kaiken kansan mieliin. Meillä suomalaisilla on muihin kansoihin merrattuna wä- hän muinaisuutta ja sekin wähä on lvielä harmaata, kolkkoa. Me mielä niin mähän käsitämme, mitä merkitsee kansalle sen mainehikas muinaisuuus. Siksi olemmekin niin heikkoja, siksi eri- tyisesti kansallinen heikkoutemme on niin huutama kuin se on. Siksi on kes- kuudessamme moittanut laajalta alaa katsantokanta, joka uneksii kaikkien kan sojen meljeytymistä ja joka senmuoksi pitää mähäarmoisena suomalaisen kansallisuuden kehittämistä ja säilyttämisestä, jopa siihen määrään, että se on malmis, oman kielensä tu- hoksi. suosimaan mielä toisen mieraan kielen »valtaanpääsyä maassamme. On tarpeen, että kansamme saatetaan edes Miseksi kääntämään katseen entisyy- een, sen historiaan. Jokaisen kansan elämä rakentuu sen muinaisuudelle. Kaikkien menneitten su- upolmien työ muodostaa sen pohjan, jolle meidän on rakentaminen, jos tah- domme työssämme menestyä ja saada jotain kestäivää aikaan. Ken ei men- neiden sukupolmien työtä ja sen tulok- 'ia tunne ja ken niistä luopuu, hän joutuu maailman tuulien kuletettamaksi ja ajeltamaksi. Turhaan etsimät täten omalta pohjaltaan eksyneet itselleen muuta tukemaa maaperää: ennemmin tai myöhemmin ne kärsimät haaksiri- kon. Suomen pienellä syrjäisellä kansalla on ollut ja tulee olemaan oma erityi- nen tehtämänsä ihmiskunnan suuressa perheessä. Se on raimannut karun ja hallaisen Suomenniemen miljelyskun- toon. Mutta sen ohessa on se henki- sen »viljelyksen alalla luonut sellaisen kansallisen aarteen, jollaista main har- moilla kansoilla on ja joka on saamut- tanut maailmanmaineen. Tämä aarre on Kalemala. Mutta Kalemala on samalla tullut mahtamaksi kulmakimeksi, jolle kansalli- nen simistystyö on moinut menestyk- sellä rakentaa. Se on korottanut hal- meksitun kielemme. Sitä ennen tuskin oraalle päässyt suomalainen kirjaili- suus sai siitä hedelmällisen maaperän ja on senjälkeen tuottanut yhä runsaam- paa satoa. Suomalainen taide on myös- kin tästä lähteestä ammentanut aiheita merkkiteoksiinsa. Kalemalussa esiintyy kotoinen, suo malainen käsityskanta ja aitosuomalai- nen, raikas, mirkistämä henki sieltä »vastaamme huokuu. Antakoon se hen- ki tämänpäimäisille juhlillekin märinsä ja leimansa, jotta niistä muodostuisi hetkiä, joissa kansallistunne meille s elwe n e e, kirkastuu ja lujittuu. Samalla kun me johdamme mieliim- me sen esi-isäimme henkisen perinnön, joka sisältyy Kalemalaan, tulee meidän myöskin kunnioituksella ja kiitollisuu della muistella sitä Suomen miestä, joka itse pitkien »vuosien kuluessa sa moili keräilemässä kansan keskuudesta tämän kansallisen perinnön sirpaleita ja joka sitten näistä ja muitten keräyk sistä kokosi sen kansallisen merkkiteok- sen, jonka muistopäimää tänään mie- tämme. Elias Lönnrotin kun- niakas nimi liittyy eroamattomasta Ka- lemalaan, niin että milloin toista mai- nitaan, silloin toinenkin mieleen joh- tuu. Kehoittakoon tämän maatimatto- man, mutta uskollisen ja uutteran suurmiehen esimerkki jokaista alallaan kantamaan kortensa siihen kansalliseen simistystyöhön, jonka muistolle tänään juhlimme! Mm fulfmouorot Kt- Olemme aikanaan tästä asiasta su taisseet kirjoituksia, joissa puollustet- tiin junien kulkuivuorojen järjestämis- tä tällä uudella radalla sille kannalle, ettei matkustajain tarmitseisi yöpyä Kemiin, maan moisimat yhtämittaa jatkaa matkaansa Kemin ohitse etelään ja päinmastoin. Kun nyt on muuta- mia kuukausia kokeiltu, näyttää jo tulleen huomatuksi, että paikallisjunat, jotka eimät »välittömästi liity Tor- nion—Seinäjoen postijuniin, eimät »voi tyydyttää mutkustaman yleisön tarmetta. Se käy ilmi m. m. seuraa- masta „Romaniemen Sanomien" asiaa koskemasta kirjoituksesta: „Kuten tietty, saapuu nyt moimas saoleman talmiaikataulun mukaan ete- lästäpäin tulema postijuna, joka läh tee Helsingistä edellisenä iltana klo 6.22, seuraaman päimän iltana klo 9,u Kemiin ja mielä samana iltana klo 10,t.i Tornioon, mutta masta sitä seu- raamana päimänä klo 11,^? Romanie- melle. Tällainen kulkumuotojen järjestely on jo käytännössä osottautunut sangen hankalaksi ja haitalliseksi ei ainoastaan yleiselle matkustajaliikenteelle, maan myöskin postin jouduttamiselle ja asioiden toimittamiselle. Matkustajien, jotka etelämpää omat matkalla suo- raan Romaniemelle, täytyy pakostakin yöpyä Kemissä ennenkuin pääsemät jatkamaan matkaansa edelleen. Näin ollen joutumat he useinkin kiusalliseen asemaan ja ikämään mälikäteen Ke- missä, yösijojen etsimisessä myöhään illalla, ynnä muuten siitä aiheutumien melkoisten lisäkustannusten suorittami- sessa, jotka olisimat olleet mältettä- missä, jos olisi saanut jatkaa mat- kaansa suoraan päämäärään. Entä sitte, jos matkustaja haluaisi main pikimmiltään asioissaan pistäytyä Ro- maniemellä, ja olisi jo seuraamana päimänä vakoitettu kiireellisten asiainsa toimittamisen muoksi palaamaan takai- sin, niin hänen täytyy nyt, kulkumuo- rojen ollessa järjestettynä nykyisellä tamalla, miipyä, paitsi yösensä Kemis- sä, mielä seuraaman päimän ja yön, ensin matkalla ja sitte kokonaan Ro- maniemellä, jos mieli ehtiä jotakin malmista saada aikaan ja asiansa kunnolla toimittaa. Näin tulee hän miipymään ja menettämään pari yötä ja yhden kokonaisen päimän matkalla, jotka hän olisi moinut suorittaa puolta mähemmässäkin ajassa ja kustannuk- silla, jos olisi saanut suoraan jatkaa matkaansa etelästäpäin tulemalla ju- nalla Kemistä Romaniemeen. Nyt kun juna lähtee Kemistä 8 tienoilla aamulla ja saapuu Nomaniemeen puo- lenpäimän aikaan eli pikkusta maille 12 ja palaa taas puoli 5:den seutu- millä iltapäimällä, niin jää siinä asiain- toimittamiselle ainoastaan nelisen tun- tia jälelle, eikä sillä ajalla ehdi pal- jonkaan toimittaa, marsinkin, jos on useanunassa paikassa käytämä ja kun ihmiset tähän aikaan päimästä omat tamallisesti murkinoimassa j. n. e. On sanomattakin selmä, mitä harmia ja ikämyyksiä, toiselta puolen pakollinen ajanhukka, ja toiselta puolen pakollinen ajanmoittaminen ja asiain kiirehtimi- nen moipi tuottaa esim. yksityiselle liikemiehelle, mirkamiehelle y. in. toi- mihenkilöille. Sitamastoin, jos kyseessä oleman junakulku olisi järjestetty niin, että matkustaja pääsisi jatkamaan matkaansa jo samana iltana Kemistä Romanie melle, niin hänellä olisi tilaisuus täällä koko seuraaman aamupäimän liikkua asioillaan ja mieläpä osa iltapäimää- kin, sikäli kuin juna lähtisi nykyisen aikataulun mukaan, taikka mieluummin mähän myöhemmin, ja mikäli matkus taja haluaisi palata siinä. Edellä jo mainitsimme, että nykyi- nen kulkumuorojärjestelmä on haitalli nen myöskin postin jouduttamiselle ylimaihin, eikä ensinkään siinä suh teessä ole tuonut toimottua paran nusta, mikäli asia koskee Kemistä ete lämpää tulemaa postia, sillä tämä posti joutui ennen hemoskyydilläkin Kemistä Romaniemelle samaan aikaan, eli seuraamana päimänä puolenpäimän tienoissa, niinkuin nytkin. Jos taas kulkumuoro olisi järjestetty, kuten ylempänä miitattiin, yhtäjaksoisesti ete- lästä Romaniemelle, niin saapuisi posti tänne enempää kuin puolta muoro- kautta aikaisemmin. Toisin sanoen, etelästäpäin tulema posti Romanie- melle ja ylimaihin myöhästyy siis nyt, kulkuivuorojen nykyisellä ollen, enem män kuin puolen muorokauden ajan: eikä suinkaan sekään ole meille paikka- kuntalaisille yhdentekemä. Jollemme matkustaman yleisön mu- kamuuksista niin paljon mälittäisikään, niin täytyyhän meidän toki omia mu- kamuuksiamme ja etujamme malmoa ja toimoa, että tässä suhteessa saatai- sun muutos aikaan, jos ei ennen, niin ainakin kesäaikatauluun. Mitään moit tamattomia csteitä ja maikeuksia et ymmärtääksemme rautatiehallituksen- kaan puolelta pitäisi löytyä siihen Miksikäs esim. Helsingistä pohjoiseen lähtemä postijuna, joka nyt lähtee sieltä (v_>5 illalla, ei möisi lähteä jo siltä maralta aikaisemmin, esim. 3:men aikana iltapäimällä, jotta joutuisi seu raamana iltana Romaniemelle. Kul- kumuoro Kemistä Romaniemelle moi- täisiin sitte järjestää erittäin yhdellä päimäjunalla, joka lähtisi esim. klo li ap. Kemistä ja palaisi klo f» ip. Ro- maniemeltä. Edellisenä iltana saapu nut postijuna luonnollisesti palaisi seuraamana aamuna Romaniemeltä Kemiin j. n. e. Järjestettäköönpä tunnit ja aika määrät tarkemmin miten tahansa so meliaimmaksi nähdään, joka tapauk sessa on meille tärkeintä, että etelästä päin tulema postijuna saapuu tänne Romaniemeen yhtäpainoa ja keskeyty- mättä. Sitä maatii meidän oma ew ja mukamuus, nopeampi postinkulku ja liikeyhteys muun maailman kanssa. iMtijflt HJöliodÖfl? Koska keuhkotauti on tullut niin yleisekseksi kansamme keskuudessa, että jo muutamin paikoin maatamme tähän tuhoisaan tautiin kuolee lähes joka toi- nen kuolemaisista, niin nyt täytyy myös jokaisen kansalaisen tehdä kaikki moitamansa tämän kauhean miholli- semme kukistamiseksi. Ensiksi on saa- tmva kansasta pois juurrutetuksi kaikki epäusko siitä, ettei se tauti tarttumaa ole. On saatama kaikki kansanker rokset kaikissa elämän Lamoissaan käyt tämään kaikkia mahdollisia keinoja tuon tuhoisan »vihollisemme kukistamiseksi. Mutta mitenkä tämä on mahdollis- ta? Asia on hyivin yksinkertainen. Tämän kaltaisten asiain täytyy lähteä ylhäältä päin. Jos korkeimmat mi- rastot antamat määräyksensä ja pane mat kaiken laillisen mahtinsa liikkeelle, mitä asetusten ja ohjesääntöin. mukaan moimat, niin kyllä kansa niitä sitten noudattaa. Kaikessa tässä on hymin paljon lai- minlyöty marsinkin maaseuduilla, eten- in mitä tulee kaupanteon alaan ja yleisiin kokoushuoneisiin, joissa kansa- aiset käymät. Kaikki mar.hemmat pikku- meijerit moidaan epäilemättä nimittää autien l e m ittäm i stehtaiksi. Niissä ei ole minkäänlaista taudin )ämittämis'laitosta ja kumminkin nii hin kuletaan kyliltä maitoa, jotka kaikki yhteen seotetaan. Kun tiedetään käy- ännössä oleman niinkin, että samassa alossa sairastaa keuhkotautinen, missä maito separeerataan, saattaapa sairas öisinään (mirkumpana ollessaan) pyö- rittää konettakin ja se kerma taasen miedään kylä- eli ostomeijeriin, missä ei ole mitään kuumennus- eli pastori^ seerauslaitoksia ja siellä pannaan hui- dut y. m. jätteet kaikki sekaisin ja lä- hetetään kylille Lakaisin, niin tuntuu elämästi siltä, että tällä tamalla moi- daan oikein säännöllisesti tautia lemit- tää. Kauppahuoneissa, kokoushuoneissa y. m. s. tehdään »verrattain Harmoin vlitään suursnmousta. Ei ole edes sylkiastioita, puhumattakaan mistään marottamisla taulu-ilmoituksista j. n. e. Nämä mainitut epäkohdat jo kehoit^ tamat tarmokkaampaan toimintaan asian hymäksi. Kunnissa omat ter^ meydenhoitolautakunnat, maamme Oii jaettu lääkär:piireihin, on jokseenkin hymin järjestetty poliisimirasto, niin että kyllä moidaan saada hymin pal- jon parannusta aikaan, kun maan otamme tämän asian oikein omak semme ja kaikki täytämme melmolli suutemme. Etenkin mirastoilta ja mirkakunnilta on toimottama enempi tointa, sillä niinkuin edellä jo on sanottu, tämän kaltaisten asiain täytyy lähteä ylhäältä päin. Kumernöörillä läänissään on aina ollut mäestän hyminmointi lä- himpänä huolenaan. Niinpä tämmöi< selläkin aikakaudella on sieltä unnettama tarmokkaita määräyksiä alemmille mir- kakunnille malmon;aan kaikissa kohdin termeydenhoitoa. A!yöskin eläimissä ilmenemä tuder- kelitauti saa liika mähän huomiota osakseen. Eikö ole syytä pelätä, että jos eläimissä on tuberkelitautia, niin sitä leivitetään meijerien kautta, joissa ei toimiteta maidon pastoriseerausta? Tämänlaisiin asioihin ei kansa mielä pane huomiota, jollei sitä miranomais. ten kautta siihen pakoteta. Saattaa olla lvielä jonkunmerran ihmisiä, jotka katsomat miranomaisten sekaantumisen tämmöisiin talous-asioi' hin oleman elinkeinomapauden louk kaamista, mutta ei se kumminkaan sitä ole, sillä tautien tuho on niin suuri, että miranomaisten täytyy puuttua asiaan. Ne tehtämät, mitä tästä ai- heutuu, eimät ole kenenkään taloudel- lista tilaa järkyttämiä. Ne tahtomat ainoastaan opastaa kutakin termeyden- hoidollisesti menettelemään säännölli sesti, mikä yleisesti jo useimmilla paik kakunnilla tulisi päinmastoin tuotta maan asujamille taloudellista hyötyä. Ollaan täällä Oulun läänissä mielä niinkin alhaisella taloudellisella kan- nalla, että on olemassa yksityisiä osto- meijereitä, jotka aiman „ahmäärin" kannalta harjoittamat liikettä, joissa ci paljonkaan mälitetä termeydellisistä suhteista, ja joissa tuskin on edes ky- sytty kerman tuojilta, onko heidän kar- jansa tarkastettu tuberkulinilla. Talousseuran olisi myöskm, marsin- kin karja- ja meijeritalouteen nähden, konsulenttiensa kautta termeydellisissä