RS:o 16 191© Sanomia Oulun Saapungista ja läänistä. Keskiviikkona Helmikuun 9 päivänä, »'-fr.- < ,■.» fr -1 *y<'>V.4S*y'-r f '' 1 V-"- 1 . »-»>» Tilaushinnat: Oulussa: Postissa: Ulkomailla Koko vuodelta 4: — 4: — 10: — Puoielta vuodelta 2: — 2: 20 5: — Neljännekseltä 1: — Kuukaudelta —: 35 —: 40. Kaiku ilmaantuu maanantaina, keskiviikkona ja perjantaina aamulla. Toimittajat: M. PALLÄRI. Tavataan toimistossa klo 10—12 päiv. E. A. O U LAS Vi RT A. Taloudenhoitaja Toimisto ja konttori Aleksanterinkatu 17 (Kauppurein- kadua puolella). Konttori avoinna klo 8:sta aamulla 7:ääa illalla. Puhelin 56, toimistoon ja kirjapainon konttoriin sekä leh den ilmoituskonttoriin 400. ilmoituksia vastaanotetaan lehden konttorissa ja on niiden hinta l:llä, 2:11a ja 3:11a sivulla 8 penniä ja 4 siv. 6 penniä palstamillimetriltä. Raamilliset kuoleman-ilmoitukset vähintäin 3 mk., ris tistä ja värsyistä maksetaan erittäin. Kihlaus-, vihki- ja syntymä-ilmoitukset 1 mk. 50 p. Ilmoitukset, joutuakseen seuraavan päivän numeroon, ovat jätettävät lehden kontto riin edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia välitetään muihinkin sanomalehtiin palkkiotta. 2SJ Kirkollisia tietoja. Keskimiikkona kello T i-p. kirkossa ilta- jumalanpalmelus, jossa puhumat pastori H. Simelius ja kirkkoherra P. G. Korpi. Torstaina raamatunselitys rukoushuo- neella kello V28 illalla. Asianajajia. Asianajoa rahastoissa v. m. toim. J. Lakan C A li! 1 il d toimittaa asioita virasxoiss: f. tl. ULLILA y. m. Osoite: OULU. Helsinki, Iso Robertin- iliU, katu 7. lennart makela «m Helsinki, Vuorikatu 16. ■■■ "Kuollut. Antti Karikoski EB Varatuomari toimittaa kaikkia asianajoon kuuluvia tehtäviä, välittää kiin- teimistökauppoja. OULU, Torikatu 14, Alex Hägg'in talo. Matkustetaan maaseudulle. Kontoriaika 10—2. Puhelin 203. a fl Varat. A. Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, i.oimittaa kaikkia lakiasioita rahain perimisiä ja maksuja, välittää kaay-jaki- ja maa tilojen sekä metsien myyntiä ia ostoa, toimittaa metsien leimauksia, lukemista ja arvostelemisia y. m. niin hyvin lainopilliselta kuin ammattikunnaita. Matkustetaan maaseudulle. Posti- ja sähkö-osotc: Seppänen, Oulu. HU0MJ! HUORA.! Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruokahyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuan. — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä kararnel- lejämme: Sinetti, Suksilla, Ystävykset ja Tähti sekä suklaa-makeisiamme. AIRAKSINEN 5 K:NI O.-Y. Olavi L. Helanen varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aieksanterink. 8. Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras toissa. Matkustaa maaseudulle. Surulla ilmoitan, että Jumala näki hyväksi poiskutsua rakkaan mieheni itsellisen Paavo Mäkelän, joka lyhyen pistostaud^n sairastettuaan rauhallisesti vaipui kuolonuneen us kossa turvaten Vapahtajaansa Kuusa mossa Pulkkasen tilalla tammikuun 16 päivänä 1910, elettyään täällä mur heen maassa 26 vuotta ja 7 kuukautta: jättäen jälkeensä minun ja yhden oikku tytön, jota kaivattuna muiste lemme, ynnä muut sukulaiset ja tut tavat. Maria Mäkelä. o. s. Pulkkanen. Myös kaikki rakkahamme eronneet uskossa, Omaiset armaimpamme, Ta paamme taivaassa Ja heidän seuras sansa, Veisaamme riemulla. Valittuin kaikkein kanssa, Herralle kiitosta. Uusi Virsik. 533, v. 11. Hangon Kylpylaitos e Hangon Kylpylaitos avataan ensi kesänä aivan uudelleen rakennettuna ja ajanmukaisessa kunnossa. Uusi järjestelmä. Kaikki nykyaikaiset kylpy- muodot. Uusi sähkö- ja kylmien kylpyjen osasto, eri kylpyosasto lapsille ym. Lääkäreinä toimivat: Tri F. Geitlin, ylilääkäri (sisällisiä tauteja), Professori Tri E. A. Homen (hermotauteja), Tri Hannes Wasenius (naisten tauteja), Dosentti Tri A. dela Chapelle (lasten tauteja), Tri D. Rancken (miesten sairasvoimistelua), Neiti A. Sahlstein naisten sairasvoimistelua. (4775) Ilmoituksia. Maakauppiaat y. m. huom.! Kauniita kuvallisia Postikortteja myytävänä Osakeyhtiö Oman Kan nan (Kaiun) Paperi- ja Kirjakaupassa. . . . . Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! ■Vakuuttakaa omaisuutenne m ss tulipalon varalta! „Kullervon" ja „Pohjolan" asiamies Oulussa W. Huhanantti. Tavat. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. lUlJMI(I ^ >U>, «'UU1 !«M JjLlgjmi ^ - r.laakaoppiaai y. e! Suuri varasto J saapunut ja myy- :: dään halvalla :: Oman Rannan Kirja- & Paperikau passa, Oulussa, Kauppureink. 17. s Talletuskonttokuranttitili on edullisin talletusmuoto. Talletuskonttokuranttitilille merkityt rahat kasvavat korkoa ko rolle, siten, että kasvanut korko kaksi kertaa vuodessa, kesäkuun ja jou lukuun viimeisenä päivänä, lisätään pääomaan. Talletuskonttokuranttitililtä voi myös nostaa koron käteisenä ra hana kaksi kertaa vuodessa. Talletuskonttokurantti sopii erittäinkin maalaiskunnille ja maalla asuville, koska koron lisääminen pääomaan ei vaadi tallettajan läsnä oloa pankissa. Talletuskonttokurantille voi lähettää rahoja myös kirjeellisesti. ii VESITURPIINIMME m 00 OVAT SAANEET ENSI PALKINNON! 00 Uudenaikaislnta rakennetta! Ensiluokkaista työtä! Vettä säästäviä! Yksinomaan vuonna 1909 olemme myyneet 35 kappaletta! Yhteensä on Suomessa meidän tekemiä turpiineja yli 25000 hevosvoimaa! Kustannusarvioita ilmaiseksi. TAMPEREEN PELLAVA- JA RAUTATEOLLISUUS O.Y. TAI METALL1KONTTOORI. (4861) Oulu, Helmik* 9 p:nä. 1'opiiiiniioii tuilioloiötn Joku miikko sitten kerrottiin sanoma- lehdissä, että Inarin piirin nimismies oli pyytänyt Oulun läänin kumernöö- riitä taksaa, jonka mukaan hän saisi periä lunastusta todistuksista, joita hän, Inarin nimismies, antaa taiva- rain tuontia marten Norjan puolelta Inariin. Tuo toimenpide ei päättynyt nksin- kertaiseen taksan wahwistamiseen. Sillä taksaa ei nimismies saanut Päin- ivastoin huomasimat iviranomaiset tuon toimenpiteen kautta keksineensä määrällisen salakuljetuksen juonia, joka on tietysti ankarasti estettämä. Jna- rin nimismiehen sikäläisten asukkaiden etua ilmi selmään tarkottama toimen- pide maikutti siis aiman päinmastai- seen suuntaan kuin mitä hän oli ano- muksellaan tarkoittanut. Inarin nimismiehen pyyntö on ai- heuttanut tullihallituksen sekaantumisen asiaan. Tullihallitus on puolestaan nähnyt oleman syytä ei ainoastaan kieltää kyseessäolemain todistusten an- tamisen, maan päälliseksi ivelmoittaa kruununpalmelijat pitämään silmällä, ettei lumatonta tuontia Lappiin harjo- teta. Ja eikähän kirjotetun lain ja kyl- män järjen kannalta katsottuna tulli- hallitukselta moinut muuta odottaa- kaan. Mutta asialla on toinenkin puoli, joka on otettama huomioon, ja antaa, asian näin esille tullen, aihetta puut- tumaan Lapin koko tullikysymykseen ja saamaan aikaan sikäläisten olojen kor- jäämistä tässä suhteessa. Tullialoja arvosteltaessa moitanee Lapinmaa jakaa kahteen eri osaan. Etelä-Lappi, johon sopii lukea Sodan- kylän, Kittilän ja Muonion kunnat, tuskin enää kominkaan kaipaamat laa- jempaa tullimapautta, erittäinkin nyt kun rautatieliikenne on ulotettu Rowa- niemelle, joten ne tällä kerralla jää- kööt tämän kirjotuksen aiheen ulkopuo- lelle. Toisin on sitä ivastaan Pohjois- Supin, s. 0. Utsjoen, Inarin ja Enon- tekiön laita. Ulsjoelta ja Inarista ei ole mielä edes maantietä, eikä mitään kesätietä kotimaahan päin. Jnarilai- silla on matkaa maantiehen Sodanky- lään tai Kittilään 15—30 peninkul maa ja rautatiehen 30—45 peninkul maa; Utsjokelaisilla mielä enemmän. Maantien puutteessa ei tamaran tuonti kotimaasta sanottamammassa määräs- sä moi tulla kysymykseenkään, ja mat- kan pituuden touoksikin käy se liian rvaikeaksi siihen merrattuna, että Nor jan kauppapaikat omat monta mertaa likempänä. Enontekiöläisillä on tosin maantie omaan maahan, mutta matkaa on Tornioon, jonne nykyiset maantiet johtamat, ei mähemmän kuin 30—43 peninkulmaa, jota ivastaan Norjan markkinapaikkoihin meren rannalla on matkaa ainoastaan 5—30 peninkul maa. Onhan se helppo sanoa noille kau- kaisten tunturien asukkaille: te ette saa tuoda Norjasta elintarpeitanne, sillä tulliasetukset eimät sitä salli. — Mutta käytäntö puhuu toista, jota tullihallituksenkin olisi luullut ottaman edes puheeksi. — Mutta sitä se ei ot- tanut. Ei luulisi kenenkään ihmettelemän, jos tuollaisessa eristetyssä asemassa eläjät, kuten Inarin, Utsjoen ja Enon- tekiön asukkaat omat, tuomat elintar- peitaan mistä saamat*). Kotimaasta saaminen on joko mahdotoin tai tule- mat elintarpeet kotimaasta hankittuna suunnattomasti kalliimmaksi kuin jos niitä tuopi monta kertaa lyhyemmän matkan takaa Norjan puolelta. Joku päimä sitten oli „Hufwud- stadsbladetissa" luettamana erään,.A. F. S."m kirjotus juuri tästä Lavin tullialojen kärjistymisestä. Kirjottaja, joka nähtämästi on Lapinmaan huo- matuimpia mirkamiehiä, antaa aiman amoimesti tietää, mihin sietämättö- mään asemaan Lapissa jouduttaisiin, jos elintarpeiden tuonti Norjan puo- lelta estettäisiin. Ja se mäite onkin aiman paikallaan. Olkoonpa niin että tullilait kieltämät useimpain elintarpeiden tuonnin. Mut- ta hätä se on, joka käskee tuomaan, olkoonpa niin kiellettyä kuin hymänsä. Miten sitten tästä pulmasta joihin- kin määrin selmitä? On ryhdyttämä tositoimiin tarpeel- lisen tullimapauden saamiseksi Pohjois- Lappia marten, siihen suuntaan 1:ksi että Utsjoen ja Inarin asuk- kaille myönnetään lupa Norjan puo- lelta mapaasti tuoda elintarpeita ja yleensä kaikkia mitä he kotitarpeekseen tarmitsemat, ei kuitenkaan missään ta- pauksessa mäkijuomia, sekä 2:ksi, että Enontekiön asukkaat oikeu- tetaan mapaasti tuomaan eräitä nimi- tettyjä elin- ja taloudentarpeitaan Norjasta ja Ruotsista, esim. sokeria, kaikenlaisia ryynejä, köysiä, lankoja, lamppuöljyä y. m. s. Kun Utsjoen ja Inarin kuntalaiset edellä esitetyistä syistä eimät kotimaas- ta käsin kohtuullisilla kustannuksilla saa mitään jokapäiväisessä elämässä tarmittamia tamaroita, niin olisi heille myönnettämä lupa tuoda ulkoa kaikkea mitä he taloudessaan tarmitsemat. Että rumettaisiin muka salakuljetusta harjoittamaan Norjasta Utsjoen ja Inarin kautta muualle Suomeen, oi. lapsellista pelkoa, jos ken sitä ajatte- lisi. Ensinnäkään tuo kauppa ei kan- naitaisi, sillä ennenkun tamarat olisi- mat Inaria etelämpänä, nousisi niiden hinta jo enemmän kuin kotimaasta hankitun tamaran. Toisekseen moisimat kruununpalmelijat aiman helposti pi tää sellaista salakuljetusta silmällä, jos sitä joskus yritettäisiin. Tullihallitus sanoo lausunnossaan, minkä se Inarin nimismiehen anomuk- sen johdosta on Oulun läänin kumer- nöörille antanut, ettei tullitoimiston perustaminen Inaria marten moi tulla kysymykseenkään. Onkin luonnollista, että maikka Inarin ja Utsjoen asuk- *) Tätä seikkaa kuivaamana mainittakoon että tarkimmatkin Pohjois-Lapin mirkamie- hetkin ottamat tarpeitaan mistä maan saa- mat. Ja sehän noissa oloissa on aiman luonnollista. kailta kiskottaisiin täydet tullimaksut tamaroista, joita he tuolla kaukana jylhässä tunturimaailmassa asumina elääkseen tarmitsemat, ei tullitulot missään tapauksessa mastaisi tullitoi- mistosta jshtumia menoja. Tämä seikka selmästi osoittaa kuinka pienestä merkityksestä on maltiotaloudelle tuo- matko he tamaransa tullattuna tai tullaamatta. Ja kieltää kokonaan heil- tä tuollainen tuonti on kerrassaan ajattelematonta, se on sydämetöntä. Tarmitsemathan hekin elää. Ja kun he tarmitsemat elää ja asua kotoisella konnullaan, niin yhteiskunta ei ole oi- keutettu tekemään tuota elämistä mah- dottomaksi. Olojen pakosta omat Pohjois-Lapin asukkaat pakotetut tuomaan tarpeitaan rajan takaa, kiellettäköön sitä siitä tai ei. Kieltotoimenpiteillä main saatetaan sikäläisille asukkaille hankaluuksia jo kylläksi löytymien hankaluuksien lisäksi, mutta estää tuota kuljetusta ei moida. Komuus esimallan puolelta main kas- matlaa Lapin kansaa epärehellisyyteen, milppiin. Koska tuskin moi otaksua että mi- kään mirasto ottaa tämän Lapinmaan tullikysymyksen niin lämmöllä omak- seen, että sitä rupeaisi ajamaan siedet- tämälle tolalle ilman Lapin asukasten omaa alkuunpanoa, niin on tarpeen että Pohjois Lapin asukkaat itse ryh tymät anomaan olojensa järjestämistä tässä suhteessa kohtuullisiksi. Paljon on näistä asioista jo muosi- kausia, jopa yli muosikymmenen, Lapis- sa puhuttu. Aika näyltää nyt tulleen, jolloin johonkin ratkaisemaan on ryh dyttämä. Y. H. Rantatieoloista. Harmoin saa maallikko s. 0. rauta- tieasioitten ulkopuolella olema tilai- suutta kosketella rautatieoloja, sillä tuo suuri kansantaloudellinen omaisuutemme on ajan oloon merhoutunut sellaiseen merhoon hoitoonsa y. m. seikkoihin nähden, että simullisen on mahdoton sen läpi kurkistaa ja siksipä siitä ei ole kohta lupakaan puhua — niin asial listen mielestä monesti tuntuu. Kum- minkin kun nyt marsinkin uuden joh don tultua ohjaksiin on näin maalli- konkin silmään pistänyt se uusi suunta, jota tällä alalla on alettu seurata, niin saanee kai sanoa jonkun sanan. Säästämäisyys on hymä amu, josta ei moida moittia, ei ainakaan rauta- tien johtoa, mutta mielestämme siitä moitaisiin olla ehkä erimieltä, mistä säästämäisyys rautateittemme talou- dessa olisi alettama. Korkeampien piirien taholta siellä kiinnitetään huo- mio melkein — möisi sanoa — mä häpätöisimpiin seikkoihin tässä säästä- mäisyyden politiikassa, mutta suu- remmissä asioissa katsotaan läpi län- kien. Palmelijakuntaa rata- ja liikeneosas- tolla mähennetään ja niitten työtunteja lisätään V.i entisestään, mutta mirka miehiä kaikenlaisten kirjurien ja säh- köttäjien nimellä lisätään. Sinäpä seuraakin, että maalais-asemilla esim. asemapäällikkö, jos asemalla on posti- toimisto, ei tee muuta kuin postiju nille antaa tulo- ja lähtö merkit ja hoitaa postin. Muilla asemilla, joilla ei ole postista huolta, saapi marsinai- nen asemapäällikkö kuluttaa aikaansa miten haluaa, harjoittaen esim. - lamppu teollisuutta. Palme- lijakunnan palkoilla, jos niitä mähen netäänkin, ja niitten lisätyillä työtun neilla ei paljonkaan satamiljoonaisessa rautatietaloudessa säästetä. Mutta toisin olisi laita, jos pienennys pal koissa, mähennys '.virkamiesten lumussa, lisäys työtunneissa ja mähennys näit- ten samaisten herrain kaikenlaisessa mukamuudessa saataisiin aikaan. Siitä möisi karttua jo summia, jotka jotain merkitsisimät rautatielaitoksen talou- dessa. On omituisia oloja ja räikeitä epä- kohtia olemassa mirkamiestemme hoi- tamissa asioissa, mutta rautatiellä sen näkee ja huomaa suvullinenkin mah dollisimman omituisessa muodossa eikä sitä eduskunnankaan tekemä surullisen kuuluisa päätös 1 ja 11 luokan mau- nujen poistamisesta paljon parantane. Tuskin se tullee rautatiellä käytäntöön- kään otetuksi, mikä simumennen sanot- tuna olisikin turhaa. Rautatielaitos- han lienee ahmääri eikä mikään yhte- näisyyssulattimo, jossa rumettaisiin kansan eri kerroksia sulattamaan toi- siinsa. Se, joka kulkiessaan tohtoo mukamuuksia nauttia, maksakoon siitä niin paljon, että mukamuudet tulemat kormatuiksi. Mutta se järjestelmä, jonka mukaan 1 ja 11 luokan maksut omat asetetut, ei riitä — ei missään tapauksessa se ole kohtuuden mukaista, että esim. matkustajamaunuista, joista toiset sisustetaan 2 kertaa kalliimmin ja joissa on mähän enempi kuin puo- let sijoja peritään tuskin V:; osaa kalliimpi maksu matkustajalta kuin tuossa halmemmin sisustetussa ja si- lakkain tamoin sullotussa 111 luokan maunussa. Pantakoon kohtuullinen taksa, ei liikaa, mutta ci mähaäkäan. ainoastaan sen mukaan, minkä ylelli- sempi laitos maksaa. Silloin moipi homällä syyllä käydä niin, että piletin hinta 1 ja 11 luokassa nousee 2 kertai- seksi entisestään ja siitä paranee rau- tatietalous. Siihen lienee kuitenkin mielä pitkä aika. Rautatielaitoksen korkein hallinto näyttää säästämäisyyttä harjoittaman ja rautatien kannattamaisuutta edistä- män siten, että se ne junat joissa yleisö on tottunut — syystä että ai kataulu, joka niillä on, on yleisölle mukamin — matkustamaan, poistaa kuten esini. paikallisjuna täällä Poh- janmaalla. 1 p:stä toukokuuta tule- mat ne lakkaamaan. Sen sijaan ei kuulu mitään lakkautusta niille yli- määräisille junille, joilla yksi (.1) ainoa rautatieherra ajaa. Nämät ylimäärät- jet junat omat niin käsittämätöntä hepreaa näin maallikolle, että niitä toisinaan täytyy aukisuin miettiä. Aja- telkaapas, että kuten eräänä päimänä miime kesänä muutamalla maaseutu- asemalla tapahtui. Asemapäällikkö ra- portteerasi alaisilleen, että puoli tuntia etelään menemän postijunan jä- lestä tulee se ja sekin insinööri ja että samoin puoli tuntia jätkiin tamaraju- nan jälkeen menee toinen insinööri, ylimääräisillä junilla tietysti kumpi- kin. Siten tuli samaan suuntaan il- moituksen mukaan 1 V* tunnin ajalla kulkemaan 4 junaa s. 0. 2 yleistä lii kettä ja 2 rautatiemirkakuntaa marten. Tosiasiassa mainitulta asemalta läh- ti nuo kaksi rautatienherraa peräk- käin kumpikin omituisilla junillaan kilpaa pyyhältämään postijunan pe rässä simuutettuaan tamarajunan kerto- mallani asemalla. Ehdottomasti tuli mieleen kysymys, eimätkö nuo insi- nöörit olisi ivoineet kulkea samassa ylimääräisessä junassa, mai olimatko he niin pahan sopuiset, että eimät so- pineet yhdessä maunussa saman koneen metäminä kulkemaan. Olisimathan he moineet eri maunun kumpikin ottaa ja silloinhan ei olisi tarivinnut toista ko- netta ja sille kuulumaa palmeluskun- taa (junankuljettajaa, lämmittäjää ju- nailijaa ja jarruttajaa) palkkoineen ja akselirahoineen kustantaa. Sitäpaitsi olisihan näitten herrain sopinut mat- kustaa joko posti- tai tamarajunan perään asetetussa Maunussaan ja sil- loin olisi säästö ollut kaksinkertainen. Mutta ei, herroilla on heidän mei- ninkmsä, eikä tämä nieidän mai- nitsemamme tapaus ollut ensimmäinen eikä miimeinenkään, sillä kuulin kerran erään rataivartijan sanoman, että esim. Oulussa on 8 eri rautateille kuulumaa herraa, joille kuuluu ylimääräinen juna. Kuinkahan monta niitä on esim. Hel singissä ja yleensä koko Suomessa? Nille jo yksistään pitää olla melko tallillinen höyryhepoja, niin että ei ole tosiaankaan kummaa, jos yleisön maa- linluksien täytyy mäistyä, kuten uusi aikataulu osottaa. Pohjanmaan pai kallisjunat täytyy muka lakkauttaa. Meikäläinen ei näe tähän muuta syytä kuin mikä tässä on mainittu. Eri asia tietysti on, paraneeko tästä rautatie- laitoksen talous. Kannattamaisuus tus- kin lisääntyy, mutta jos ei tämä auta, niin eihän sille mitään moi. Korkeat asianomaiset omat koettaneet panna parastaan ja kun asia ei ota paran- tuakseen, niin minkä sille tekee. Mielestämme olisi tässä taasen ylimmäisillä herroilla ollut otettama huomioon je seikka, että rautatielaitos on asäärilaitos. jossa on yleinen etu ensin otettama huomioon. Mirkaili- joitten mukavuuksien pitäisi sen edestä mäistyä ja silloin kannattamaisuus luullaksemme tulee tyydyttämään maa- timutsia. Pohjanmaan paikallisjunien suhteen tahtoisimme mainita, että esim. se juna, joka kulkee radalla Oulu—Mimiesta, on tämän mälin maakunnalle ajan suhteen mitä sopimimmin asetettu ja yleisö on sen tunnustanuNarpeelliseksi, sillä ivaunut omat miltei aina täynnä, hymin usein toinen puoli matkustajista häätyy seisoskelemaan maunusillalla.