Lauantaina 20 p. Elokuuta KARJALATAR N:o 93 — 1Ö10 "Irinjesja puurakfi muuttaa lucben ^chmeäffi ja ihon filoiiffi. if on locilttäiuätiin lijäii-i peju; ia tnlpij- lueteeti. Sotcloieia ä 50 p. ja p. ©fnn- D.ian apu\'K j i-Ma, iohvoskaupoi->m i). in. Apteekkari F. B. Knisfund, >Zaivonlinnci. tion ivarat salli marojen myöu- tämistä puheenaolemaan retki- kunnan perustamiseen. Newan rautatiesilta. Pietarin lehtien mukaan ryhdy- tään näinä päiminä hankkimaan rakennusaineita New an rautatie- siltaa ivarten. Lehdet sisältämät haastatteluja insinööri F. F. Niko- lain kanssa, joka sillan rakennus- töitä tulee johtamaan. Insinööri Nikolain sanojen mukaan saadaan rakennusaineet hankituiksi tulemaan tammikuuhun. Seuraamassa hel mikuussa aletaan työt. Sillämälin rakennetaan hieman rannalle pie- nellä Ohtalla 6 silta-arkkua 13— neliösylen suuruisia. Kun silta h* lee rakeunettamaksi sille kohdalle s Jieiocia jossa se on 12 syltä symä, on arkkujen asettaminen erittäin maikeata. Sillan alkuperäiset pii- rustukset omat jonkunmerran muu- tetut. Sillan korkeus medenpin- nasta on määrätty 5 syleksi. Sii nä tulee olemaan 0 silta-arkkua: sillan keskiosa (20 syltä) kohote- taan sähkön amulla, kohotukseen menee korkeintaan yksi minuutti. Sillan pituus rannasta toiseen on 2l~> syltä.Kustannusarivio on laskettu 2,100,000 ruplaksi. Silta on saatama malmiiksi ennen lokak. 1 p. 1912. Kolera Laatokan rantamilla. Höyrylaima „Taimi 3" ja proo mu „Alku", jotka t. k. 11! p.na määrättiin Taipaleen koleratarkas- tuspaikalla karanleniiii, oivat pääs- tetyt mapaiksi. ..Läskeläbruks Aktiebolagin" omistamassa proomussa ,.Nrho" Pietarissa sairastui eräs matruusi miiine miikolla. Mies, joka mieliin Pietariin kolerasairaalaan, on nyt kuollut. Uusi tveljeskunta kreikkalais- katolista kiihotustyötä war ten. Siloinen kreikkalaiskatolinen ark kipiispa Sergius on ivahmistanut pyhien malainolaisten ihmeitten tekijäin Serqiuksen ja Herinanin kreikkalaiskatolilaisen suomalaisen ■»veljeskunnan säännöt. Sääntöjen mukaan on «veljeskunnan tarkoi tuksena kaikilla tarjona olemilla keinoilla työskennellä Suomen kreik- kalaiskatolisen mäestön uskonnol- lis-siweellisen kannan kohottamisen puolesta kreikkalaiskatolisen kirkon henkeen. Meljeskunnan asioita hoitaa lähinnä komitea, johon kuu- luit puheenjohtaja ja neljä jäsen- tä, mutta sitäpaitsi on meljeskun nalla kaikissa kreikkalaiskatolisissa seurakunnissa asiamiehiä, joitten ivelivollisuus on toimeenpanna ko- niitean sille antamat tehtäivät. Juna yritetty syöstä radalta? Tiistaina iltapäimällä kun seka- juna, joka lähtee klo 1,:-T> iltapäi mällä Lappeenrannasta, läheni Simolan asemaa, suistui meturi liskoilta syystä, että ratapölkky oli pantu kiskojen yli. Juna ei saa- nut mitään ivahiukoa ja sittenknn Simolasta ja Lappeenrannasta oli saapunut apua, saatiin meturi kis- koille takaisin, ja juna pääsi jatka- maan matkaansa Simolaan, jonne se saapui -">0 minuuttia myöhäs tyneenä. Lappeenpiirin nimismies M. Tallroth lähti heti tapahtumasta tiedon saatuaan paikalle, jossa hän pidätti kaksi miestä, irtolai- set M. Hallikaisen ja M. Seppä- Iän, kumpainenkin Mirolahdelta kotoisin. Iltapäimällä toimitetussa kuu- lustelussa tunnusti mihdoin Halli- kainen, että hän ajattelematta sen enempää asiaa ja ilman mitään erityistä tarkotusta oli pannut pöl- kyn kiskoille, Seppälä oli tiennyt ilkityöstä. Hallikainen ja Seppälä lähetetään piakkoin Miipurin lää- ninmankilaan odottamaan siellä tuomiotaan. Juttu heitä mastaan tulee esille Lappeen käräjillä t. k. ■iO päirvänä. Jlmotus tapahtumasta on tehty sekä rautatiehallitukselle että ken- raalikuivernöörille. Eksynyt lapsi löydetty poliisi- koiran alvulla. Toissa perjantaina aamupäi- mällä katosi Lapmiikin aseman lähellä asuman työmies Frans Lundellin 2' 4 muoden ikäinen tyttö Saima kotoansa. Turhaan omin mäin etsittyä hätyytettiin naapurista suuret ihmisjoukot, >;o—70 henkeä, lasta etsimään. Koko lähiseudun metsät käytiin läpi, mutta turhaau. Telefoonilla pyydettiin sitten Helsingin poliisi- laitokselta koiraa amuksi ja klo 6 junassa lähtikin ylikonstaapeli Skutnabb ,.Hektor"-nimisen koiran kera matkalle Lapmiikiin. Klo 11) aikaan illalla perille saamuttuaan antoi hra Skutnabb kairan haistella lapsen kotona olemia maatteita ja lähti sitten, maikka pimeä olikin Hektorin kans- sa metsään. Noin kilometrin pääs sä kotoa koira alkoi haukkua ja pian kuultiin lapsen itkua. Klo 12 aikaan yöllä löydettiin ryttö erään aidan luona istumas- sa, nälissään ja miluisena tietysti, sillä yö oli kylmä. Ilman Hek- torin apua olisi lapsiparka luulta- masti nääntynyt metsään. Kunniapalkinto Lahden maan- wiljelysnäyttelyssä. Suomen metallikonttori on päät- tänyt lahjoittaa kunniapalkinnoksi Lahden maanmiljekysnäyttelyyn hopeaisen auran pienoiskoossa (noin 40 cm. pitkä) marustettuna kirjoituksella: „Suosikaa kotimais- ta teollisuutta. Maan maralli- suus on kansan onni". Tämä palkinto jaetaan niiden määräys- ten mukaan, jotka näyttelytoirni- kunta mahmistaa ja on annetta- ma sille maanmiljelijälle joka asettaa näytteille parhaimmat maanmiljelystuotteet ja joka os- taessaan maanmiljelyskoneita on osoittanut pyrkineensä suosimaan kotimaista teollisuutta. Hämäläistä hitautta. Jokunen aika takaperin muuan Tampereen lähiseudulla asuma hämäläinen ukko kämi eräässä sikäläisessä pankissa nostamassa sinne tallettamistaan rahoista useita tuhansia markkoja. Kassaa hoitama neiti erehtyi hieman ra- hoja lukiessaan ja antoi ukolle 1,000 markkaa liikaa. Kun pan- kin kassassa huomattiin oleman tuhannen markan majaus, niin ryhdyttiin tietenkin tutkimaan, olisiko ehkä kyseessä kirjanpito- mirhe. Mirhettä etsittiin noin parin miikon ajan, mutta ei main löydetty. Pankkineiti, joka oli koko ajan onneton, inuisti mih- doin alussa mainitulle ukolle an- taneensa rahoja suurehkon mää rän. Epäillen antaneensa ukolle kyseenalaisen l,ooo markkaa liikaa, neiti soitti puhelimella ukolle, tie- dustellen, kuinka paljon hän sai rahaa. — En ole mielä laskenut niitä", mastasi ukko. Neidin pyynnöstä ukko laski kuitenkin pankista saamansa rahat, joiden joukossa kaimatut 1,000 markkaakin oliniat. Hämäläisen hitautta siis todis- taa sekin seikka, ettei mainittu ukko mielä kahden miikon kuluttua ollut laskenut paukista nosta- miaan rahoja. — Tainp. San. Wauha perukirja on hallussaan hra Suomella Ka- rinaisissa. Se on laadittu syys- kuun 20 pnä 175(! jonkin edes menneen Johan Michelssonin jäl- keensä jättämästä maallisesta ta- marasta samaisen Karinaisten pitäjän Kyrön kylässä. Koko ma- rakas meidän päimiennne sanan- taman mukaan — kunnioitettaiva kapitalisti tuntuu Atichelsson ol- leen päättäen siitä, että hänen kiinteimistönsä on perukirjassa armioitu 1,000 taalariksi, mikä nykyisessä rahassamme tekee suun- nilleen K,000 mk. Kiinteään omai- suuteen on luettu Nopokan — siinä talossa Michelsson lienee isännöinyt — haltijan ratsumies- marustus, jonka armo oli mer- kitty 4;?2 taalariksi. Kellä nyky- päimien isännällä on kunnia mer- houtua 2,'»0«« mkan maatteukseen! Hopeata on talossa 20 taalarin armosta sekä irtainta omaisuutta kokonaista taalarin edestä. Perukirjan on laatinut I. Horsell ja on kihlakunnanoikeus sen mah- mistanut syyskuun 29 p. 17s : i . Ziiin etteimät herrain hitaudet tuohon aikaankaan tuntemattomia ole olleet. Mustasotnialaistc» weniiläis- tyttämissunnnitelmat Suvmen suhteen. Ruskaja Rjetsh, jotenkin tunte- maton mustan sotnian lehti, on muninut sangen hehkuman tuotteen Suomen kysymyksestä, ja on koko- naisuudessaan lainattu hiukan tun- netumpaan Ruskoje Snamjaan. Kirjoittaja, Jivan Leidenski, esit- tää aiman lyhyen ja suoran oh- jelman Suomen menäläistyttämi- seksi. Tulliraja on pantama pai- kalleen, asetettama Suomeen me- näläiset hallinnolliset ja oikeusmi- rastot, menäjänkieli ja menäläiset lait pantama pakollisiksi, koulut muutettama menäläisiksi, yliopisto samoin, siihen asetettama iveuä läinen hallinto, menäläiset käsityö- Iäiset ja kauppiaat (nim. yliopis- toon!), tuotama maahan menäläi- siä maanomistajia — raasta sit ten on yhteys turmattu. Eipä mielä sittekänä, ei perän pereäkänä. Kirj. muistaa mielä että paikannimet myös omat muu- tettamat. Maa itse saa nimen pohjoinen kenraalikumernöörikunta. Helsingistä tulee Aleksandrosssk, Maasasta Nikolajesssk, Hämeen- linnasta Zlleksejesssk, Mikkelistä Mihailosssk, Kuopiosta Tshuhon- grad, Oulusta Koreljsk (Karjalan kaupunki, koska se kai kirjm luu- lon mukaan on Karjalassa), Tu- rusta Bobrikomo (!), Viipurista Petrossgorod, Porista Berestomo (tuohikaupunki). Hangosta Tsarit- sin (samannimisen kaupungin Wol- gan rannalla armelee hän kai ko- leran „syöneen suuhunsa" siksi), Wiaporista Krepostsa j. n. e. ..Tshuhnain maltiopäimät" jalo- mielisesti pysytetään lääninsem- stmona. Erityisen sijan saamat Leiden- skin ohjelmassa juutalaiset. „Täl- läkin hymällä omat tshuhnat on- nellistutettamat". Juutalainen on on menäläistyttämisessä mälttä- mätön, ..jonkunlainen maustetta antama periaate" (?). Toiselta puolen on se erinomaisena hiimana, joka ..herättää kysymykset tasa-ar- mosta ja maailmanmahtiudesta" toiselta puolen moi se olla koma- simena, jota mastaan tshuhnat menestyksellä moimat terottaa hampaitaan. Pohj. kenr.-kuw.-k:ssa on erityisesti laskettama irti..simis- tyneet juutalaiset", niin että tshuh- nat omin silmin saamat nähdä, miten he ymmärtämät mapauden, tasa-armon ja meljeyden käsitteitä. Muuten ei »venäläisten ollen kaan kuulu tarmitseman pelätä tähän kaikkeen ryhtyessään. Eri- tyinen sotilaspiiri jo perustetaan sinne ja kenraali Smoljaninom Moskomasta tulee tänne menä- Iäisten koulujen tarkastajaksi. Nyt syksystä alkaen olisi maan yliopisto muutettama »venäläiseksi ja arvatta- iva omet menäläisille seminaristeille, jotka eimät muualle pääse. H. M. Keisarin ja keisari Milhelmin kohtaaminen wirallisesti wahwis- lettu. Frankfurtista Mainin »varrelta Berliner Tageblattille saapuneen sähkösanoman mukaan ou Fried- bergin pormestarille nyttemmin »virallisesti ilniotettu, että Heidän Majesteettinsa Keisari ja Keisa- rinna sekä otaksuttaivasti myöskin Saksa»» keisari tuleivat mieraile- maan Friedbergin kaupungissa. Berliner Tageblattissa aikaiseinmin ollut uutineu molempien keisarien kohtauksesta on saman lehden mu- kaan nyt saanut mirallisen »vah- »vistuksen. LLenäliiisen chanmiuismin waarat. Miinie kuukauden kuluessa on pantu toimeen Meiiäjän eri jouk- ko-osastojen liikuntoja ja sijoituk- sia. ^täitä sijoituksia tapahtuu mielä parhaillaankin ja tulemat ne jatkumaa»» läheisiiniuässä tnle- »vaisundessa. Olisi taipumainen uskomaan, että näitten joukkojen sijoitukset olisimat yhteydessä We- näjän ja Japanin mälillä tehdyn sopiinuksen kanssa, jonka kautta painostus idästä päin ainakin osaksi on lakannut, ja osa siellä olleista joukoista mapautettaisiin läntisen ja eritotei» lounaisen ra- jan »vahmistainiseksi. ^tiin oi ole kuitenkaan asianlaita. Jtä-Aasias- ta ei ole siirretty yhtään joukko- osastoa Europa»? Wenäjälle, eikä myöskään »vastaisuudessa tule sitä tapahtumaan. Ei — kirjot- taa eräs tilapäinen kirjeenmaihta- ja Smenska Dagbladetille — näinä joukko-ösastosiirrot on aiheuttanut läheinpänä oleivat „ uhkaamat pil- »vet". ..Kapinallista" Suomea »vas- taan »varustaudutaan kaikin »voi- min taisteluun, ja siltä »varalta nämä »valinistukset. Näin kertoivat ainakin Rossija, Rnskoje Snainja ja Nomoje Wremja, ja eihän sil- loin käyne epäileminen tietojeil to- denperäisyyttä! Chauministisissa piireissä ollaan täysin makuutettuja siitä, että Suo messa kapina todellakin tulee puh keamaan syyskesällä. Mutta asia saa, sanotaaii edelleen, mielä iva- kama,ninan luonteen sen kautta, että näitä hankkeita ja pyrkilnyk- siä kaimattaa koko Suoineu kaiisa, joka nyt on luopunut kaikista puo- luetaistelnista ja yhtynyt täysin yksiinielisenä yhteen (!> Mutta ei tässä kylliksi: näitä Suomen kan- fan tarkotusperiä kannatetaan ruot salaiselta taholta — salaisesti! V x >a sen muoksi, että oltaisiin heti tarrvittaessa malmiit, oi» nyt ryh dytty näiden joilkko-osastojen siir- töihin. Ensiksikin — kirjoittaa Sm. Dag- bl. — ei »voida muuta kilin il): meteliä ja malittaa sitä mähäistä tietoa, mikä Wenäjällä enemmin simistyneissäkin piireissä on Suo- men kansasta ja oloista Suoines- sa. Tämä tietämättömyys menee joskus niinkin pitkälle, ettei tehdä mitään eroa Ruotsin ja Suomen mälillä. Närnät omat useasti sa ma käsite näille maantieteeseen hy- min perehtyneille miehille! Kun Suomen kysymyksestä keskusteltiin Wenäjän maltakuunaniieumostos- sa, esiintyi puhujana myöskin ken- raali Shuhotin. Hän lausui m. m. seuraamaa: „Ei siiliä kylliksi, että Wenäjän pääkaupunkia uhkaa suu- ri maara suomalaisten taholta, mielä suurempi ja makamampi maara kätkeytyy Ruotsin Wenä- jää mastaan harjoittamaan sotai saan »varustelemiseen". Wäitteen- sä tueksi esitti hän tilastollisia (?) tietoja. Maikka emme otakaan tuon mielikumitukseltaan rikkaan kenraa lin lausuntoa toden kannalta, on se kuitenkin niin hymin maltakun- nauueumostossa kuiii sanomaleh- distössäkin löytänyt monta „ us komaista", Samoin on Wenäjän oikeistolaissanomalehdistö taman- takaa lausuimt mäitteitä sellaisia, kuin että muka Suomen „mal- lankumouksellista" liikettä Ruot- sin puolelta ei ainoastaan katsot- taisi mielihymällä, maan että sitä kaikin puolin kannatettaisiin ja suosittaistinkin, tai kuteii kenraali S. lausui: ..Ajatus pohjois maisesta »valtioliitosta oli mielä tuore". Ruotsalaiselle yleisölle — lopet- taa lehti — eimät tällaiset lausun- not tarmitse mitään selityksiä, mut- ta menäläiselle yleisölle ne sen sijaan olisimat tarpeen. Ulkomailta. Kauhea Rautatieonuettomuus Ranskassa. Erään pienen Caujon-nimisen aseman luona, 9 kilometrin mat- kalla Roganista Charente-Inse- riuren departementissa, tapahtui wiime sunnuntaina kauhea rauta- tieonnettomuus. Eräs tamara- juna törmäsi nim. mahtamalla moimalla matkustajajunaan, joka oli täynnä ihmisiä. Kaksi mau- nua, jossa oli nuoria koulutyttöjä, musertui säpäleiksi. Paikalla kor- jättiin 50 kuollutta ja mähintään yhtä monta pahoin haamottu- nutta. Syynä oimettomuuteeu oli mää- rä maihde, jonka johdosta mat- knstajajuna törmäsi täydellä mauh- dilla tyhjää tamarajunaa mas- ^ taan. Uhteentörmäys oli kamala.; Kuusi ensimäistä mauuua mat- > kustajajunassa puristettiin aiman j toisiinsa ja kolme niistä murskaan- tui aiman säpäleiksi. j Tulipalo Brysselin maailman- >. näyttelyssä. ! Brysselistä, elok. 1"> piiä. Maail- maiinäyttelyn Belgian osastossa syttyi miime yönä tulipalo. Puo- leil yön aikaiia olimat kaikki pa-' miljongit tilhoutuneet. Saksan ja' Hollannin pamiljoiigit jäimät. mahingoittumatjomiksi. Wanhaii' Brysselil» kaupunginosa on inyös-' kin palanut. I Brysselistä, elok. 1'> p»iä. Tu-! lipalo näyttelyalueella ei ole ollut ^ niin laajalle lervinnyt kuin miltä j alnssa liäytti. Koneosasto on. nähtäivästi pelastunut. ^>!äyttely-^ toimikunta on päättänyt olla snl- \ kematta näyttelyä. Ryhdytään 1 toimenpiteisiin tulipalon jälkien! korjaamiseksi. j Brysselistä, elok. l.~> pnä. Tu-! lipalo näyttelyalueella koski par-' haasta päästä Englannin ja Bel- gian osastoja ja manhan Brys- selin kaupungin-osaa. Ranskan osasto on osaksi tuhoiltimilt. Tuuria tulwia Japanissa. Kobesta sähkötetääii Lontooseen, että tulmat Japanissa oivat saa- neet silunnattoinan snilreii laa- jnuden. Tokio on kokonaan eris- tettynä ja kokoiiaista 20,000 sen rakennuksista on meden mallassa. Sadottani ihmisiä on hukkunut. ^>)okohamassa on ivesijohto men- nyt rikki. Posti- ja sähköleiinätin- johtoja omat tulivat pahasti iva- hingoittaneet. Onneton kohtalo. Oli lokakuu»» 22 p:wä; syksyli synkimpiä päimiä, kun matkustin H-stä Jyskien kiiti juna eteenpäin, sittenkin tuntui matka itiin pitkältä. Katselin ajan ku- luksi junan akkunasta syksyn myrs- kyistä luontoa. Pian siihenkin kyl- lästyin. Äkkiä kihnutti huomiotani eräs surullisen näköinen nuori neiti, joka istui mastapäätä minua. Pää »»ojaatilneena seinää ivasten! oli hän siihen nnkahtanut. Mikä! katkera, epätoimon ilme kumastui^ hänen muutoin niin kauniissa kas- ivoissaan. Mitähän tuskaa hänkin jo saanee kärsiä ja näyttää masta oleman noin kahdenkymmenen muo den manha. Samassa hän heräsi. Käänsin taas katseeni ulos. Räin kuljim me pitkän matkaa aiman ääneti. Mihdoin miimein sanoin: ..Pyydän anteeksi. Sallitteko kysyä, minne matkustatte?" — 31—n. Entäs te/ Saanko kysyä?" — ..Matkustan I—n". — Sittenhän kuljemme A- n saakka yhdessä". Puhelimme kauan aikaa mat- kasta ja iniiikä mistäkin! Esitte- limme myöskin, jolloin sain tietää nimensä oleman: Marjalan. — Aina oli kysymys mielessäni, että inikä mahtoi olla syynä hänen synkkään surumielisyyteensä. Tar tuin Hfljaa käteensä ja kysyi»»: „Atikä teitä painaa? Sanokaa se minulle. Ehkä ivoin jollain tamoin auttaa teitä." Wähän aikaa istui hän ääneti, kyynelten ivnotaessa silmistään. — ..Olen niin onneton. Koko elämäni aika on ollut katkeraa, mm katkeraa. Eikä se moi muuksi muuttua. — Kiitos osanottamai- suudestanne." — ..Älkää olko noin surullinen! Wastoinkäy>niset omat usein siu- naukseksi malepumussa. Suurin- kiir onnettomuus moi kerrair kään- tyä onneksi, ja silloin usein »vasta huomaa, mitä hymää on kärsi- myksistä ollut." — „Woihan olla niin, että on- iiettomuuskin moi kääntyä onneksi, maan minun kohdalleni se kum- rniukin on airvan mahdotonta. — Jos tahdotte kuunnella, niin ker- roii teille lyhyesti surullisen elä- mäkertani. Ensimmäinen kerta on kenellekään kertoa ja luultamasti myöskin — miimeinen." — ..Kertokaa! Olkaa niin hy- mä!" Tuo katkera tuskan ilme kuivas- tui taas niin selmää hänen kal- peissa kasmoissaan. Hiljaa hän pyyhki kyyneleiset silmänsä, ja al- koi kertoa: „Olen köyhien manhem- pieni ainoa lapsi. Isäni oli meri- miehenä E—n laimassa. Miiiä olin ollut muoden manha, kun äitini kuoli keuhkotautiin. Siitä lähtien olen ollut mieraiden ihmis- ten hoidossa. Isäni kämi aina minua katsomassa, milloin »vain tilaisuutta sai: se päimä oli mi- nulle hauska. Maan en ollut mielä täyteen yhdeksän muoden manha, kun se laima, missä isäni oli,jou- tui haaksirikkoon. Kolme laimamie- histä hukkui, joiden joukossa, oli myöskin isäni. Siitä lähtien olen ollut aiman orpo maailmassa. Ei ystämää yhtään, ei ainoatakaan. — Isältäni jäi omaisuutta sen merran, että sain käydyksi kansa- koulun, ja kun otin melkaa lisäksi, niin sain myöskin käydyksi kaup- pakoulun. Nyt olen ollut S—n konttorissa H—ä. Olen saanut palkkaa siksi, että olen juuri toi- meen tullut. Melkani sain myös kin äskettäin maksetuksi, joten sen puolesta ei ole mitään ikämyyttä. Tuntuu maan niin katkeralta, kun i olen maailmassa niin yksin ja ( hyljättynä. ! ..Ei polta haamat ruumiin rnn-^ nellnn, j Maan sydän — tuskat sielun; sorretun." | — Ei ole ollut ketään, joka olisi! minua ymmärtänyt: taikka olisi tahtonut ymmärtää. Nyt tulitte. te, main — liian myöhään." Näin kuului kertomuksensa, jonka loputtua hän rupesi katkerasti itke- mään. Kysyttyäni, mitä hän tar- koitti sanoillaan „liian myöhään": en saanut mitää»» mastausta. — Koetin lohduttaa parhaani mu- kaan. Kaikki kumminkin näytti ole- »van aiman turhaa. Oliko se ..liiau myöhään". — Ajattelin itsekseni, että kuinko monta maailmassa »nahtaiieekaan olla hyljättyinä ja unohdettuina: ilman ystämää, il- man mitään hoimaa? — Mähän aikaa kuljettuamme mielä, tulim- mekin jo A—n asemalle. Käivelim- me aseman edustalla edestakaisin ja puhelimme siinä jonkun aikaa, kunnes kuului kellon lyönti ja mi- nmt oli taas lähdettämä matkaa jatkamaan. Puristin lujasti hä nen kättänsä ja sanoin: ..Hymästi nyt!" — Hymästi! kiitos ystämyy- desiäsi!" — ..Kiitos itsellesi. Liina! Toi- »von, että kerran »vielä kaivataan- kin!" — ..Minusta tuutuu, ettemme enää tapaa milloinkaan. Hymästi, hyivästi — ainiaaksi . . ." Juna kiiti taas eteenpäin. Mie- lä kerran liäut hänen nenäliinan sa ivilkahduksen, ja itiin olin taas yksin. Aina kuulin karmissani sa nansa: ..Minusta tuntuu, ettemme enää tapaa milloinkaan. Hymästi, hyivästi — ainaiseksi ..." Min- kätähden iie kunluimat niin kum- mallisilta? Mitä hän niillä tar- koitti? — Mutta niin se oli kum- minkin, että näin häntä silloin miinieisen kerran. — Miksi en sitä eiinen jo huomannut? Moi mitä polttamaa tuskaa tunsinkaan, knn parin päimän kuluttua luin sano- malehdestä: Kaupungin karja muutetaan sunnuntaiaamu- na Sulkulahden laitumelle. Rahatoimikamari. tonsa läpi kyllä paistaa sisäinen elämä, niinkuin hinnneän lasin kautta, hänen sanansa ja käytök- sensä jo osittain paljastamat hä- nen luontoaan, mutta hänen to- dellinen itsensä on niidenkin taka- na, se ei koskaan tule niiden kaut- ta täydellisesti ilmaistuksi. Sa- nat ja työt merkitsemät jotakin ai- noastaan siinä määrässä kum n.issä on ajatusta, muuten ne menemät ohi mmkuin samu jät tämättä mitään jälkeä. Jos aja- tus on todellinen, puhdas ja moi- makas, moi se maikuttaa mitä hei- koiiiipien ja puntteellisimpien teko- jen kautta, jopa ilman mitään »välittäjää suorastaan sielusta sie- luun, kautta ilman, yli maittei» ja merten. Tämä ihmeellisen tärkeä tosi- asia on nykyaikana tullut tieteelli- sestikin todistetuksi n. s. ajatuksen- siirron kautta. On moitu kokeelli- sesti näyttää toteen ehdottoman marmasti, että ajatukset ja mieli- kumat moimat siirtyä toisesta hen- kilöstä toiseen ilnian mälittäjää lyhyemmän tai pitemmän »väli matkan päähän. Löytyy monta ..ajatuksenlukijaa", jotka matkus- tamat ympäri ja antamat julkisia iiäytäntöjä saamuttamastaan ky- Ivystä lukea ihmisten ajatuksia. 3)hä selmemmäksi on käynyt kai- kille ylemmäii sielutieteen tutkijoil- le, että ihmisajatukset omat niin sanoaksemme olioita, joilla on mää- rätty muoto ja määrätty wah- muus ja jotka noudattamat mar- moja lakeja aiman niinkuin näky- mäisen maailman oliot. Tai eh- kä parempi olisi sanoa, että aja- tukset omat moimamirtoja, jotka panemat jotakin hienoa ainetta ympärillämme märähtelemään. Meillä on aimoissamme tuntemat- tomia aistimia, joilla moimme ottaa ivastaan ja lähettää tällai- sia ajatusmirtoja, samaten knin silmillämme otaiiiine mastaaii malomärähtelyjä ja kormilla ääni- märähtelyjä. Jatk. Sunnuiltailukemista ..Taaskin Iinatran uhri. T. k. 2:! p:nä eräs mieshenkilö näki niloren naisen heittäytymän äkkiä Imatran rannalta koskeen.' Ruumis saatiin pelastetuksi. Eräs rannalla olemista tnnsi hänet kont- \ toristi neiti Liina Marjalaksi, H:stä.' — Mikä oli syynä näin epätoi-. moiseen tekoon, ei tiedetä". > A—o P. Ajatnksen maailma. Kun jokapäimäinen elämämme meistä joskus tuntuu maikealta ja mastenmieliseltä, kun ympäröimän maailman moninaiset puutteet ja epäkohdat mieltämme kaimelemat, silloin muistakaamme, että meille kaikille on amoinna toinen maail- ma, jossa ei mallitse sorto ja anas- tus ja tuskalliset rajotukset, maan jossa jokainen on herra ja kunin- gas ja jokaisella on tarjolla ar- maamattomia mahdollisuuksia. Tä- mä toinen maailma on ajatuk- sen maailma. Ajatuksen maltakunnassa nie jo- kainen olemme itseoikeutettuja kan- salaisia, jos main tahdomme oi- keuksiamme käyttää. Tässä maail- massa mallitsemat aiman erilaiset lait kuin ulkonaisessa maailmassa. Kukaan ei siellä ole toisen tiellä, kukaan ei siellä moi toisen oikeuk- sia polkea. Ei mahtuminkaan ruh tinas moi pakosta mirnrn ajatuk siani muuttaa tai maientaa, jollen itse tahdo. Ja maikka kuinka pal- jon ajattelisin, ei koskaan ajatuk- sen maailmassa synny tungosta ja liika-asutusta. Jos silmämme aukenisiivat, niin näkisimme selmästi, että täinä si- säinen maailma on kaikkein tär- kein ja todellisin ja että ruumiil- linen toimintamme suuressa mää- rässä on konemaista liikuntoa, marjokumien leikkiä. Todellinen elä- mämme on näkymätöntä, sielnl- lista. Muutamilla saattaa olla sellai- nen käsitys, että sisäinen maailma on itsekkään yksinäisyyden maail- ma, josta ei kellään muulla ole iloa eikä hyötyä kuin itsellämme. Ainoastaan näkymäisellä toimin- nalla muka me joudumme koske- tukseen muitten ihmisten kanssa. Tämä on täydellinen erehdys. Meillä ei moi olla yhtään aja- tusta tai tunnetta, joka ei samalla maiknttaisi muihinkin ihmisiin, niin kuin ei medenkalmoa moi yhdessä kohden panna märähtelemään ilman että märähtelyt tuntumat yli koko lammen pinnan. Ajatuk sillamme olemme enemmän yhtey dessä muiden ihmisten kanssa kuin teoillamme. Jos ainoastaan tekojen mukaan ihmisiä tuomitsemme, niin emine koskaan tule heitä oikein tuiitemaan. Me olemme kaikki aiman toisenlaisia sijassamme kuin miltä ulkoapäin näytämme. Kun. tapaan ystäivän, niin hänen muo-' Kuuluisa saarnaaja Becher ja tuniiettu Jninalan kieltäjä ja us- kottomuuden aposteli Ingersoll ott ivat kerran kutsuttuina eräässä oppineiden seurassa. Ingersoll puo- lusteli mielipidettään innostunee na. Becher istui äänetönnä. Mih- doin kysyi joku seurasta: ..Eikö teillä, pastori Becher, ole mitään sanottamaa Jumalan kunniaksi?" „Ei oikeastaan mitään", mastasi hän, „sillä ininä olen teidän kes- kustellessanne ajatellut erästä su- rullista tapahtumaa, jonka näin tänään". „Mikä se oli?" kysyi Ingersoll. ..Niin, kämellessäni kaupungilla tänään, näin köyhän, ramman miehen maimaloisesti saumojen nojassa retustamau eteenpäin. Hän koetti päästä tokaisen kadun yli. Kun hän oli tullut keskelle katua, kiiruhti eräs kookas mies, joka itse oli kiireestä kantapäähän lian peitossa, tempasi saumat hä- iien kainaloistaan ja sysäsi mies raukan kaduii lokaan miruinaan". „Mikä konna se oli!" huudahti Ingersoll. „Niin", sanoi Becher, pyyhkäis- ten hopeahapsiaan otsaltaan ja säihkymin silmin tähystellen In- gersollia, «niin, herra Ingersoll, te olette se mies! Ihmissielu on mielä miheliäisempi kuin rampa. Mutta kristillinen usko antaa sille kainalosaumat, joiden amulla hän pääsee kulkemaan eteenpäin ja pe- lastnu lokaan kaatumasta. Teidän oppinne riistää pois nämä saumat ja sysää sielun miheliäisyyden ja epätoimon liejuun. Sen olette te ottaneet tehtämäksenne. Te riis- tätte miheliäiseltä sairaalta, kuo- lemalta syntiseltä hänen ainoan toimonsa ja lohdutuksensa, jonka uskonto hänelle tarjoo. Tarmitaan tottunut arkkitehti rakennuttamaan komea rakennus, mutta mikä konna hymänsä saattaa sen tuhota tu- haksi". Hämmästys maltasi läsnäolijat ja hiljaisuuden mallitessa hajaan- tui seurue. Ankara tuomio tulee kohtaa- maan sitä, joka riistää miheliäi- seltä sielulta sen, mikä on hänelle elämää kalliimpi. Venäjän kurssi on tänään . 2<>8: 8 kt. . . - SSL: 66 2 /» - 263: 60 Ulkomaan kurssit Mk p. Mk. p Lontoo n/v. . . 26: 35 25: 19 3 kk. . . . — — 25: 03 Pariisi a/v . . 106: 60 100: - 3 kk. . . . — — 99: 30 Antverpen a/v . 100: 30 99: 70 3 kk. . . . — — 98. 80 Btrlln a/v . . 123: 90 123: 40 3 kk. . . . — — 122: 20 Lyhekkl a/v . . 123: 90 123: 40 2 kk. — — 122: 20 Hampuri a/v . 123; 90 123: 40 3 kk. . . . — — 122: 20 Rautaa, Värejä, Öljyjä. Työkaluja, Talouskaluja, Konetarpeita, laaimljelyskoneita, ia y. m. Karjalan Rautakaupassa. (K. 8. ja Rajav. 1 k. 4 s. 95 mm) Kuulutus. Tohmajärven pappien voisaa- tavia sekä voina että rahana kannetaan kirkkoniemen pappi lassa: Maanantaina t. k. 29 p. Ak- kalan, Jouhkolan, Riikolan, Kan- tosyrjän, Järventaan, Petrovaa- ran ja Peijonniemen kylistä; Tiistaina t. k. 30 p. Kauri- lan, Patsolan, Saarion, Kntsun ja Vatalan kylistä; Keskiviikkona 31 p. Kemien ja Onkamon kylistä, alkaen joka aamu kello 9. Torstaina ensi syyskuun 1 p. Onkamon kangaslammilla ai noastaan rahana maksajilta ja kannetaan 1 m. 40 p. lehmästä. Rästiyluskantoa voina ei pi detä. Tohmajärvellä Elok. 14 p. 1910. K. Löfman. (Rajav. 1 k. 4 s. 40 in m.) Kuulutus. Kiihtelysvaaran kunnallislau takunnan jäsenet kokoontukoot vaivaistalolle maanantaina t. k. *29 pnä klo 10 e. pp. vaivaisko- koukseen, jossa sijoitetaan useam pia lapsia yksityisille kasvatet tavaksi. Kiihtelys. 18 /s 1910. Olli Koljonen. :K. S. '2 k 4 s. 20 mm). Taitava keittäjätär saapi paikan nyt heti Esplanaadi-hotellissa. Matkustajakoti „SAMPO" (Ahokkaan talossa) Nikolainkatu N:o 28 tarjoaa siistiä huoneita ja ruokaa matkustavaisille, sekä koululaisille kortteeria sopi muksen mukaan. Helena Br6denberg. 5 eli G litr. päivässä halutaan syysk. 1 päivästä. Lähemmin H. J. LAMMI. Joensuun Uusi Rautakauppa. Vapaehtoisella huutokaupalla myydään maanantaina t. k. 22 p. klo 10 e. pp. Ahlrothin talossa huone- y. m. talouskaluja. Heti p o ikivan Lehmän ostaa T. Könönen. Maamme ensimäiuen sosialistinen „yhteis- kunta", Ten alku, »vaiheet ja loppu. Sosialismin waltawan moitto- kulun pyörteissä, sen aamuaurin- gon punertamassa hohteessa syn- tyi monenkin mielessä kauniita ihanuekurnia, tulemaisuussuunni- telmiä, joiden alkuna ja perustuk- seita oli mapauden. meljeyden ja tasa-armoisuuden ihana aate. Toi- set liittyimät ihmismirran mukana suureen puolueeseen ja jäimät kiih- keinä odottamaan tuon loihditun paratiisin ilmestymistä. Toiset tah- toimat pikemmin kaapata itselleen tämän ounenpuun hedelmät ja perustimat pieniä, salaisia seuroja, joissa iiiiiolla pohdittiin, miten tämä aate saadaan käytäntöön pi- kaisesti soivitetuksi. Joka luulee mm, ettei Suomessa ole sosialis» mia käytäntöön koetettu somittaa, hän suuresti erehtyy. Zte yritykset moiivat olla lukuisia, ja seurat niinikään monia, joita sitä marten on perustettu, mutta ne omat jo askeleihinsa kuolleet ja — kuolleet eimät kerro salaisuuksiaan. Olin Helsingissä noin 10 muotia sitte. Sosialismi oli hymällä oraal» la. Se kyti niinkuin tuli samma- lissa: hiljaisena liekkinä, mutta le- miten hymällä mauhdilla. Olin silloin mielä nuori, 20 seutumilla