Nro 15 Sanomia Galan Saapungista ja läänisfä. 1910 Maanantaina Helmikuun 7 päivänä. Tilaushinnat: Oulussa: Postissa: Ulkomailla Koko vuodelta 4 : — 10: — Puolelta vuodelta * 2: 2: 20 5: Neljännekseltä 1: Kuukaudelta [ ! 35 : 40. Kaiku ilmaantuu maanantaina, keskiviikkona ja perjantaina aamulla. Toimittajat: M. PALLAR1. E. A. O U LAS VI RT A. Tavataan toimistossa klo 1G—12 päiv. Taloudenhoitaja. Toimisto ja konttori Aleksanterinkatu 17 (Kauppurein- kadua puolella). Konttori avoinna klo 8:sta aamulla 7:ääa illalla. Puhelin 56, toimistoon ja kirjapainoa konttoriin sekä Ien- dea ilmoituskonttoriin 400. raKaaasESBoamra Ilmoituksia vastaanotetaan lehden konttorissa ja on niiden hinta l:llä, 2:11a ja 3:11a sivulla 8 penniä ja 4 siv. 6 penniä palstamillimetriltä. Raamilliset kuoleman-ilmoitukset vähintäin 3 mk., ris tistä ja värsyistä maksetaan erittäin. Kihlaus-, vihki- ja syntymä-ilmoitukset 1 mk. 50 p. Ilmoitukset, joutuakseen seuraava» päivä» numeroon, ovat jätettävät lehden kontto riin edellisenä päivänä. Vaihtoilmoituksia välitetään muihinkin sanomalehtiin palkkiotta. V. 1910. Tilaushinnat owat: Oulussa: Asiamiesten luona maalla: Koko muodelta 4 mk. Puolelta „ 2 .. Neljännes „ 1 „ Kuukaudelta 35 pnä 4 mk. 2 „ 1 .. 40 p:iä. Postissa: 4 mk. 2 1 .. 40 p.iä. Ulkomaille lähetettäessä on ..Kaiun" tilaushinta: Koko muodelta 10 markkaa (7 kruunua Ruotsin ja 2 dollaria Amerikan rahaa). We- näjälle tilattuna on tilaushinta 4 Smkaa koko muosikerralta. Innokkaita asiamiehiä otetaan. Pyytäkää toimitukselta tilauslis- toja ja asiamiesehtoja. M. Klllln. kmeli A. Alllslcktll. Kirkollisia tietoja. Awioliittoon kuulutettuja. Talokkaanpoika Jaakko Ili-Sassi. Iistä ja kauppapalmelijatar ^lnna Eskonsipo, Ou- lun kaupungista. — Kauppias Jakoni Alek sandroin Schurigin, Maasan kreikka laiska - tolisesra seurakunnasta ja neiti Hanna Ka- tarina Lax, Oulun kaupungista. — Mäki- tupalainen Frans Beld, Oulujoelta jaitsel- Unen Kaisa Malpuri Kemppainen. Oulun kaupungista. — Tullnvartija Toimo Arwid Turpeinen ja neiti Ida Sirmiö, molemmat Oulun kaupungista. — Tehtaantyömies Juho Theodor Kettunen ja neiti Hilma Maria Niemelä, molemmat Oulun kaupungista. — Työmies Aapeli I «uhiainen ja neiti Reeta Liisa Jaara, molemmat Oulun kaupungista, — Teurastaja Heikki Karppinen ja neiti Hilja Maria Pyrrö, molemmat Oulun kau- pungista. Kuolleita. Merhoilija Johan Oskar Leonard Tahl- qmist 19 w. — Lapsi Kaarlo Johannes Sirmiö 7 kuuk. — Lapsi Anna Maria Hauru 1 w. — La>»si Aina Sofia Hauru 1 w. — Merimies Karl Theodor Nordström 32 to. — Räätäli Karl Dahlström 56 w. — Työ läinen Ida Johanna Suorsa 74 w. — Lapsi Klaara Maria Ringmall 2 ro. — Leski Anna Reeta Manharanta 6S w. 5keskiwiikkona kello 7 i.-p. kirkossa ilta jumalanpalmelus, jossa puhumat pastori H. Simelius ja kirkkoherra P. G. Korpi. Torstaina raamatun selitys rukoushuo neella kello * 28 tflatla. Asianajajia. Asianajoa rahastoissa y. m. toim. J. Lakari. f 0 OLLILA t0 ' m '^ aa asioita virastoissa y. m. Osoite: OULU. Helsinki, Iso Robertin- J, katu 7. Ilmoituksia. Vakuuttakaa itsenne tapaturman varalta! ■Vakuuttakaa omaisuutenne tulipalon varalta! »Kullervon" ja »Pohjolan" asiamies Oulussa W. Huhanantti. Tavat. Kansallispankissa. Puhelin 4 36. Valkosta 1 markka 50 penniä 500 arkkia Oman Kannan Kirja- ja Paperikaupassa. Oulu, Helmik. 7 p:nä. LENNART MÄKELÄ ■n Helsinki, Vuorikatu 16. ma Kuollut. (U. S., Nya Pr. suomeksi, Salmetar) Rakas äitimme ja isoäitimme (o. s. Sandman) Iisalmelta, hiljalleen sammui 1 2 1910 Vihannin pappilassa vähän yli 83 vuoden vanhana. Häntä jäi kaipaa maan, paitsi ijäkästä sisarta, läheisim- pänä M lastenlapset ja lastenlasfenlapsEt. Jes. 46: 4. Minä, minä tahdon kan taa teitä hamaan vanhuuteen ja siihen asti kun te harmaiksi tulette. Minä sen teen, minä nostan, kannan ja pe lastan. AnsMmlisen Nuoriso liiton siihdt mioriso- Hiiroiliin. Antti Karikoski toimittaa kaikkia asianajoon kuuluvia tehtäviä, välittää kiin teimistökauppoja. OULU, Torikatu 14, Alex Hägg'in talo. Matkustetaan maaseudulle. Varatuomari (ontoriaika 10—2. Puhelin 203. ||= Varat. A. Seppäsen lakiasiaintoimisto Oulussa, toimittaa kaikkia lakiasioita rahain perimisiä ja maksuja, välittää kaupunki- ja maa tilojen sekä metsien myyntiä ja ostoa, toimittaa metsien leimauksia, lukemisia ja arvostelemisia y. m. niin hyvin lainopilliselta kuia ammattikanoalta. Matkustetaan maaseudulle. Posti- ja sähkö-osote: Seppänen, Oulu. HUOM.! HUOM.! Kauppaan olemme laskeneet Jälkiruokahyytelön (valmistettu he delmistä, ei essenseistä) josta saa vähällä vaivalla erittäin maukkaan ja halvan jälkiruuan. — Suosittelemme paljon pidettyjä pehmeitä karamel lejamme: Sinetti, Suksilla, Ystävykset ja Tähti sekä suklaa-makeisiamme. AIRAKSINEN 5 K:NI O.-Y. Olavi L. Helanen varatuomari. Asianajaja Oulussa, Aleksanterink. 8. Toimittaa lakiasioita tuo mioistuimissa ja viras toissa. Matkustaa maaseudulle. Tila joulukuun 31 p:nä 1909. Vastaavaa: Käteistä rahaa 5,102,038: 23 Ulkom. rahaa ja kuponkeja 255,858:36 Obligatsiooneja 2,451,121:96 Kirjeenvaihtajia ulkomaalla 4,185,111:67 Ulkom. vekseleitä .... 3,612,128:34 Kirjeenvaihtajia 12,507,291:36 Vekseleitä 67,>85,471: 24 Kassakreditiivien saldo . . 40,171,767:73 Lainoja 26,308,686:70 Osakkeita .... . . 2,015,678: — Pankkikiinteimistöt . . . 4.85K.828:66 Irtaimisto 20,000: — Eri tilejä . 8*3,155:09 Smk. 169,757,137:34 Vastattavaa: Osakepääoma Vararahastot Voitto- ja tappiotili . . . Korko tili ja prov. 1910 Talletustilit Juokseva tili Postilähetysvekseleitä. . . Kirjeenvaihtajia Kirjeenvaihtajia ulkomaalla Nostamattomia jako-osia Eri tilejä Perittyjä vekseleitä . . . 9,000,000: — 8,343,000: — 3,348,109: 21 318,307:90 132,870,129: 13 8,098,252: 03 1,511,846: 07 3,916,729: 10 1,767,393; 50 7,995: — 159,862: 58 415,512: 82 Smk. 169,757,137:34 Helsinki. 26 p. tammikuuta 1910. Johtokunnan puolesta: F. K. Nyöotn. IM Hl Hallintoneuvoston puolesta: Set Gripenberg. E. Bonsdorff. II. Lopputuloksena siitä, mitä edellisessä kirjoituksessa olemme esittäneet, moim- me siis sanoa, että kansallismielinen nuorisoliike tarjoo ja moi tarjota nuo risolle kaiken sen kuin tumalliset nuo risoseuratkin, mutta sen lisäksi imelä jotakin muutakin. Nuorison simistys- ja malistustyö kuuluu niiden ohjel- maan aiman samassa laajuudessa kuin manhojenkin nuorisoseurojen, mutta sen lisäksi pyrkimät ne antamaan nuo- risolle mielä enemmän. Ne antama lujan, marman ja ehjän aatteellisen pohjan sen epämääräisyyden ja yli- malkaisuuden sijaan, johon manhan nuorisoseuraliikkeen on useinkin, useim- miten ehkä, ollut pakko nykyisen haja naisuuden aikana majota. Ne lietso- wat nuorisossa elämää, itsetietoista suomalaista kansallistunnetta, ja sen lisäksi lujan, makaman, kaikkea pinta- puolisuutta ja löyhyyttä wastustawan simeellisen maailmankatsomuksen poh- jalle ne tahtomat nuorison kasmatuksen rakentaa. Kansallismieliset nuorisolii- tot eimät pyri kasmattamaan ainoas- taan hymiä ihmisiä, maan lisäksi hymiä suomalaisia. Näin ollen on itsestään selmää, mi- hin tämän kaiken täytyy käytännössä johtaa. Nuorisoliitot moimat kaikessa kormata manhat nuorisoseurat, jopa tarjota enemmän kuin ne. Johtopää- tös on selmä. Sen nuorison, joka ymmärtää kansallismielisen nuorisoliik- keen armon ja merkityksen, on tämä johtopäätös tehtämä ja päättämäisesti ja itsetietoisesti astuttama kansallis- mielisen nuorisoliikkeen rimeihin. Alun- pitäen on selmitettämä itsellemme, että meidän merrattain pian tulee tehdä malintamme. Kahtaalle horjuminen ei ajan mittaan käy laatuun, merrattain pian on maali tehtämä puoleen tai toiseen. Joko meidän on astuttama puhtaan suomalaisen, kansallismielisen ja kansallisen ajalustaman hengessä toimiman nuorisoliikkeen rimeihin aja- maan näitä aatteita, tai on meidän jäätämä toimimaan manhojen nuoriso- seurojen piiriin, jolloin suomalaisuus ja kansallinen ajatustapa säännöllisesti jäämät ajamatta, sillä juuri näiden seurojen n. s. ..puolueettomuus" tekee niille mahdottomaksi ajaa näitä asioita. Väliaikaisena ja poikkeuksellisena olotilana moi kyllä tulla kysymykseen rinnan tapahtuma toiminta kummas- sakin, manhassa nuorisoseurassa ja uudessa mastaperustetussa kansallis mielisessä nuorisoliitossa, mutta ajan pitkään on malinta tehtämä jo senkin muoksi, että siihen ajaa käytännöllinen -välttämättömyys, joka tekee kaksinker taisen toiminnan perin hankalaksi. Moidaan kyllä ehkä mäittää, että mis- sä nuorisoseura moi toimia samassa suomalais-kansallisessa hengessä kuin kansallismielinen nuorisoliittokin, tämä on tehtämä ja sillä tamoin sekin osa nuorisoa, joka ei kansallismieliseen nuorisoliittoon missään tapauksessa yhdy, täten medettämä suomalais-kan- sallisen hengen maikutuspiiriin. Vastaamme tähän, että kokemus on näyttänyt, ettei tämä yleensä onnistu. Missä main muutamiakin toisinajatte lemia on mukana, aikaansaa heidän mukanaolonsa säännöllisesti sen, että taaskin juuri «puolueettomuuden" ni- messä selmä ja peittelemätön toiminta suomalaisen kansallistunteen ja kansal lisen ajatustaman herättämiseksi ei tu- le kysymykseen. Meillä kansallismieli- sillä ei ole nyt kerta kaikkiaan aina- kaan wielä sitä itsetoista marmuutta. että me jaksaisimme uhmata esim. kai kenlaisen ..hienoston" imaa ja „luok- katietoisten" pilkkaa, maan he juuri tamallisimmin häikäilemättömyydellään, pienenä mähemmistönäkin ollet., mää räämät yhteisen toiminnan, emmekä me. Ja jos tämä jälkimäinen joskus mielä moisikin tapahtua — se ei yleensä ole tapahtunut edes Pohjan- maan kansallisesti itsetietoisen nuorison keskuudessa — niin seurauksena tuskin möisi olla muu kuin noiden toisinajat- lelemien pikainen poistuminen, siis lopultakin selmä pesäero. Dhtä hywä on kaiketi tehdä se heti ja kun se ker- ran on tapahtunut, min onhan luon- nollisempaa, että tuollainen kansallis mielinen nuorisojoukko ulkonaisestikin liittyy yhteen kansallismielisten nuori soliittojen kanssa, kuin että se toimii yhdessä manhojen nuorisoseurojen kanssa, joista sitä kumminkin eri henki eroittaa. Kaikenlaisia hankaluuksia moi tuot- taa esim. manhojen nuorisoseurojen omaisuuden käyttäminen siinä tapauk- sessa, että näiden toiminta loppuu Emme kumminkaan epäile, ettei tätä seikkaa möisi järjestää sekä käytännöl- lisesti että oikeudenmukaisesti, jos maan on hymää tahtoa ja tarpeeksi tarmoa ja päättämäisyyttä, joka ei kaikesta kirunnasta säikähdy. Monen mielestä tämä moi tuntua perin komalta ja häikäilemättömältä. Sille nyt ei moi mitään. Asiain kul- ku on nyt kerta kaikkiaan johtanut siihen, että meidän — kansallismielisen nuorison ja kansallismielisten yleensä — on ehdottomasti ja päättömästi nostettama oma lippumme, jos me kerran olemme makuutettuja siitä, että kansamme onni ja menestys maatii kansallistunteen korkealle nousemista ja kansallisen ajatustaman mieliin teroit tamista. Ne, jotka ikämyyksien, rette löjen y. m. sellaisten pelosta mie- luummin märjöttelemät ..puolueetta muuden" mesimellin ääressä, eimä koskaan pysty näitä suuria aatteita toteuttamaan. Emme me riitaa riidan muoksi saa hakea, mutta niin paljon täysi ikäisyyttä pitää meissä jo olla että rohkeasti astumme omalle ladulle oma lippu ohjaajana. On tyhjää puhetta mäittää, että tä- män kautta kansaa hajotettaisiin. Ha jaannus on jo olemassa. Ei se sen uuremmaksi tule, jos se ehkä tulee )äimän maloon, missä se mielä on ollut peitossa. Päin mastoin, me nostamme juuri sen lipun, joka yksin !erran moi koota tämän onnettoman !ansan, jos se enään koottamissa on. W. K. Millaiset rajMet mifijranFiiii' »assli olifitDflt Mm tomttmat a mmssa otan loin ftbjck mOMt? Professori Allan Serlachius on monessa asiassa yrittänyt asettua omintakeiselle kannalle. Monesti on )än raittiusasiassakin lausunut mieli- liteensä, joka kulkee omia uriaan. Äs- !ettäin piti hän tästä asiasta esitelmän pääkaupungissa. Sen sisältö oli pää' asiassa seuraama: Kieltolakiko mai ei? on nykyään meillä päimän kysymyksenä. Moni pi- ää meillä tätä kysymystä jo loppuun pohdittuna ja näkee sen esille ottami- essa maan epälojaalisen yrityksen juo- nittelemiseen eduskunnan laillisesti te- kemää päätöstä mastaan. Kaikkea sitä unnioitusta osottaen, mihin jokainen on melmollinen maansa eduskunnalle, a maikka eduskunta tässä asiassa on osottanut hymää tahtoa matamalla kä dellä koettaessaan taistella huutamaa yhteiskunnallista pahetta mastaan ja ansaitsee siitä täyden kunnioituksen, us- Ällän minä omasta puolestani kuiten- kin epäillä, että sen alottama tie olisi oikea. Se ihanne tai päämäärä, johon mei- dän tulisi pyrkiä, ei minusta ole alko- hölistä mapaa maan alkoholin mää- rinkäytöstä mapaa maa, ei kansa, joka pakkopaidalla estetään juomasta, maan kansa, jossa tietoisuus alkoholin ma- hingollisista maikutuksista on kylliksi moimakas estämään sellaisenaan sitä sen määrinkäyttämisestä. Dhtä mähän kun oikea keino on estää syömästä ma- keisia panemalla ne lukkojen taa, yhtä mähän ajateltua on tehdä alkoholi mai- keasti saatamaksi ja juuri siksi niin ha- lutuksi hedelmäksi. Tiedän hymin, että myöskin kiel tolain ystämien taholla ainakin pe- riaatteessa — käytäntö on miime muosina puhunut toista kieltä — tunnetaan, että täydellinen kielto on ainoastaan keino eikä päämäärä, jo- bon meidän on pyrittämä. Tahdo- taan pakottaa koko ihmiskunta pidät- täytymään kaikista mäkijuomista, jot- ta siten tulemista sukupolmista saa- täisiin hämitetyksi alkoholin tarme ja alkoholinhimo. Syyllä moidaau kui- tenkin epäillä, onko täydellinen alko- holinkielto suorin tie tähän päämää- rään. Mikä lieneekin käsitys tahdon mapaudesta, niin paljon kukin tietää omasta kokemuksesta, ettei ihminen moi mapaasti niin sanoaksemme muut- taa luontoaan päimästä toiseen. Pa rainkaan tahto ei kykene yhdellä is kulla tekemään laiskasta luonteesta ahkeraa, malheellisesta luonteesta to tuutta rakastamaa. Pahaa tapaa ei saada päimässä muuttumaan, siihen tarmitaan ponnistuksia ja maimaa. Juoppous ei siis tässä suhteessa tee mitään poikkeusta. Lainlaatija sen pa- remmin kuin kukaan muukaan ei moi yhdellä iskulla tuhota alkoholihimoa Päinmastoin alkoholin täydellinen kielto saattaa asian tuhasta tuuleen. Lähin maara on luonnollisesti se, ettei kiel- toa käytännössä moida toteuttaa, että yleisö tulee tumattomia teitä hankki maan itselleen alkoholia mikä laajoi- hin ja rannikkojemme laatuun nähden ei olekaan maikeaa. Ja jos alkoholi, kuten kieltolainlaatijat mäittämät it- sestään on myrkky, omat lumatto- masti hankitut mäkijuomat sitä kak- sinkerroin. Alkoholimyrkkyä lukuun- ottamatta sisältää se paljon maaralli- semman yhteiskunnallisen myrkyn, joka mähitellen kaimertaa ja hämiltää kun nioituksen kaikilla yhteiskuntaelämän aloilla lakia ja oikeutta kohtaan. Lo puksi, maikkakin onnistuttaisiin saa- maan kaikki alkoholin saanti loppumaan on juomahimo kuitenkin mähentymät- tömänä jälellä, jolta on maara tarjo- na, että sitä tullaan tyydyttämään jol- lakin muulla termeydelle paljon ma- hingollisemmalla ja yhteiskunnalle mo raalisesti paljon maarallisemmalla ta- malla. Leimän puutteessa syö ihmi nen mitä hylkytamaraa hymänsä, al- koholinpuutteessa esim. pelroleumia. On itsesaastuttajia muillakin kuin su- kupuolielämän aloilla ja mitään ei lainsäätäjän tule enemmän maroa kuin mäkimallalla koettaa saada tuka- hutetuksi jotakin, jota ei moida ottaa hengiltä. Alkoholikysymys on yhteiskunnalli- nen problemi. Se on niin ollen eroittamattomassa yhteydessä luke- mattomien muiden yhteiskuntakysy- mysten kanssa, jotka samalla maatisi- mat ratkaisuaan. Alkoholin merkitys nykyoloissa on kuitenkin niin suuri ja sen maikutus yleisöön ja yhteiskun- aan niin mahingollinen, että erityinen alkoholilainsäädäntö ehdottomasti on arpeen maatima. Johtamana ajatuk- ena pitää tässä olla koettaa saada alkoholihimoa mähennetyksi ja alko- holikauppa niin järjestetyksi, ettei kel- ään yksityisellä ole siitä taloudellista etua. Kun lainlaatija kieltää mäki- uomakauppaa harjoittamasta yksityi- enä ekinkeinona, tapahtuu se siksi, että )än ei pidä oluenpanijaa, ramintolan- isäntää j. n. e. parempana tai huo- nompana ihmisenä kuin muita. Kuta enemmän alkoholia jossakin yhteiskun- nassa nautitaan, sitä suuremmaksi käy 'urjuus, ja siksi on yhteiskunnan huo- ehdittama, ettei kukaaan työskentele aadakseen alkoholikulutuksen kasma- maan. Ja tämä moidaan saada ai- aan ainoastaan sen kautta, että alko- lolikauppa järjestetään niin, ettei ku- aan hyödy siitä, että hänen lähim- mäisensä juo. Kaikkien täytyy saada olemaan mukana työssä alkoholia mas- aan, kukaan ei saa työskennellä sen puolesta. Ja niin on masta silloin aita, kun ei kenelläkään ole hyötyä alkoholikulutuksen lisääntymisestä. EH- dotukseni on siis että, jos uusi mäki- juomalaki olisi säädettämä, olisi koko alkoholi-elinkeino monopoliseerattama yleishyödyllisiä tarkoituksia marten. Meisenä mastamäitteenä tätä mas- taan esitetään kieltolain kannattajien puolelta ettei tämä ole kyllin tehokas ja radikalinen keino alkoholikulutuksen rajottamiseksi. Kun juo, hän juo ja juopumus, armellaan, on hänelle itselle yhtä hymä kuin koko yhteiskunnalle määrällinen, olkoon alkoholi ostettu monopoli- tai yksityiskauppaan ma- rastosta. Tähänkin kysymykseen nähden olen mastakkaisella kannalla. Ken esi- merkiksi on seurannut elämää n. s. kol- mannen luokan ramintoloissa pääkau- pungissa, tietää kokemuksesta, että ero anniskeluyhtiön ramintolain ja samal- laisten yksityisten anniskelujen mälillä on huutaman suuri. Usein olen nähnyt etkä henkilöt, joille anniskeluyhtiön huo- neustoissa on kieltäydytty tarjoilemas- ta, koska he omat olleet humalassa, omat suoraan ohjanneet kulkunsa lä- himpään ramintolaan ja siellä saaneet mitä omat tilanneet. Sama on laita mähittäismyyntiliikkeiden, josta puhuja esitti kumaaman esimerkin. Ja kuiten- kaan ei anniskeluyhtiöllä näin ollen mielä ole mitään märsinaista monopo- lia, joka panisi sen tilaisuuteen järjes tämään mäkijuomain myyntiä koko laa- juudessaan. Anniskelu- ja mähittäis- myynt -yht öitten on asian nykyisellä kannalla ollen suuremmassa tai -vä hemmässä määrässä kilpailtama yksi- tyisten liikkeiden kanssa. Miten paljon termeellisempi olisikaan monopoliyhtiön maikutus mätijuoma-- kauppaan, jos se yksinään saisi sitä hallita ja jos sitä siinä yksinomaan ohjaisi yhteiskunnan etu. Minun mie lestäni siis täydellinen mäkijuomakau- pan monopoliseeraaminen olisi suurin edistysaskel mitä raittiuslainsäädän- tömme on tehnyt aina siitä asti, kun kotipoltto poistettiin. Nykyinen lainsäädäntömme ei ikämä kyllä anna miranomaisille täyttä maltuut- ta mäkijuomakaupan monopoliseeraa- miseen. Mäkijuomain malmistus on kokonaan yksityisten hallussa ja mel- koinen osa kaupasta on ulkopuololla kaupunginmaltuusmiesten määräämis- maltaa. Hymällä tahdolla saataisiin jo nytkin paljon aikaan. Ei ole main pi- dettämä rakasta kieltolaki-ihannetta ai' uoana autuaaksi tekemänä keinona. Mi- tä hyödyttää esim. kuten usein tapah tuu ainoastaan periaatteen muoksi kiel- tää mäkemämpien juomien kauppa, jos ei samalla halua tai ei moi kieltää miedompien kauppaa? Ja raittiuden nimessä rajotettaessa anniskelujen lu- kumäärää yhteen moi olla positiimi- sesti mahingollisempaa, jos sitä har- jotetaan yksityisenä elinkeinona. Ja aiman epämoraaliseksi on katsottama sitä tapaa, joka monessa kaupungissa on otettu käytäntöön, nim. antamalla miinikauppa monopoliksi jollekin yksi tyiselle osakeyhtiölle, joka siten tulee tilaisuuteen saamaan aiman kohtuu- tonta moittoa. Minun mielestäni olisi punssi ja miinikauppa mutta ei sitä- mastoin anniskelu monopoliseerattama. Ja olisi kaupungin maltuustojen kun- nia-asianaan pidettämä tässä suhteessa mennä niin pitkälle kuin laki suinkin myöntää. Puhuja huomautti, ettei