Saarlane maksab - V- » » »S .. '/» ~ -.. 7S .. maapostiga: „ I„ S« v« .. -.ss« stkfik ««mber s kop. —H- MJlumbwkord nZb°>°S iza'. teisipäewal.  Toimetus Kmesaar s. Plik-S uul. Treffciü majas 13. Kuulutuste waStuwõtmiue kuni Kuulutuste xetit-rida K kop. lehi eesotsas JU kop. M IS. Teisipäewal, 20. märtsil 1907. XXIII, aastakäik Silmade selgituseks! ' ii. Päälkirja all „Silmade selgituseks!" awaldame aegajalt juhtkirjasid, et neid uusi õpetusi, mida „Hääl" Saare rahwale pakub, õigest seisukohast walgustada, ning seega rahwa silmi selgitada. Need awaldatawad  juhtkirjad on iseseiswad, iimuwad üksikute küsimuste kohta, ilma  korrajürge  oleks. Nii palju on neidMÄAvst, et nad „ Hääle" uute õpetuste waötu rahwa  silmade selgituseks ilmuwad. Tüna räägime rahwa k l asside seisukorrast üksteise wastu-. Sotfialdemokratia püäahinõuu oma unistuste  kättesaamiseks on se go du Ste sünnitamine,  mäss. Sest sotfialdemokratlased  arwawad, et kui nad üleüldise segaduse, korralageduse elule wõiksiwad kutsuda, nendel fiiS kerge oleks oma uut sotfialistlist  riiki sisse seada. Ja et sarnast korralagedust  sünnitada, selleks püüawad nad rahwa klasfifid üksteise wastu ülesse kihutada  See on ka osalt sündinud. Sotsialistid ei jaga rahwast mitte rahwuse järele klassidesse, waid waranduslise seisukorra järele. Ühed on neil kapitalistid, s. o. kes palgatud jõuga ja kapitaliga töõtawad, teised proletariat «vaesem rahwas, töölised. Et waesema rahwa seisukord muidugi raskem ja et peaaegu igaüks teise parema seisukorra üle kade on, siis on kerge proletanati jõukamate  wastu ülesse kihutada. Ja mitte üksnes jõukamate, kapitalistide wastu, waid ka walitsuse wastu. Sest walitsus olla ju see, kes oma seaduste läbi kapitalistide kasusid kaitseda, ning waesemat rahwast rõhuda. Nüüd laultakse «vaimustusega „Ärka üks sa rõhutud rahwas, tõuse üles sa tööliste parm!" ja see leiab «vastukõla mässule. Ning seega on sotsialistide siht käes. Paljud jooksewad pimedast pääst neile järele, loodawad kõikidest nende suurtest lubadustest  peatset maitsewat wilja saada, kuid õnnetuseks on see maitsew wili  jõjawäljo  kohtud, sõjawäelised karistused, «vangistused  jnd. Waesemate rahwa tõsist kasu igapäewase  elu tarwis nad küll taga ei aja. Seda näeme sotsialistide enese igapüewasest elust. Igaüks peab oma õpetuse järele elama. Ei tee ta seda mitte, siis on see õpetus tühine sõnade kõla, ja õpetaja ise põhjusmõttel»  isik. Ja sotsialistide seast ei leia meie ühtegi, kes oma õpetustele truu oleks, kes ka selle järele elaks, kuidas ta ise õpetab. Tähtsamad sotsialistid on ise kõige suuremad kapitalistid olnud, töölistega  ja waesema rahwaga niisama ümber käinud, kui kõik teised „wanameeised". Äa kui meie nende isikute elu tähele paneme,  keS siin sotsialistide õpetuse mõttes tõötawad ning „rõhutud kihtide" hääks pasundawad, siis ei leia meie nende elus kõrge wähemat katsetgi selleks, et sel kombel elada, kudas üks sotsialist elama peaks, s. o. et warandusline ühisus kord valitsema hakkaks- klasside" kaitsjad käiwad ka siin töölistega nüsama ümber kui kõik teised. Toodagu üksgi näitus elust, ka meie Saaremaa elust, kus sotsialismuse õpetajad ning „rõhutud kihtide"  kaitsjad paremini toimetanud on. kui teised mitte-sotsialistid- Meie wöiksime aga elust näitusi ette tuua, mis täiesti teist juttu räägirvad. Minewal aastal oli ka üks kroonu mõisa rentnik suur rahwa mees ja nõudis rahwale suure tuhinaga maad, aga kui keegi temalt küsis, et kas ta mitte oma mõisat ei annaks maata inimestele ära jägamiseks siis, siis, noh siis oli see tükkis teine asi. Lähme jälle tagasi oma endisele kohale. Sotsialistide pääsiht on siis ainult see, et segadust, mässu sünnitada üksikute rahwa  klasside wahel ning walitsuse waStu. Ja meie „Hääl" tahab ju ka wiiendama rattana teistele „uute aadete" teel kaasa wadida ning tema korrutab neid mõtteid ka järele. Tema walitsuse wastalisest seisukorrast  me praegu ei räägi. Räägime ainult sellest, mis rahwa klassidesse puutub- „Hääl" kuulutab niisama, et rahwas ennast paremini klassidesse korraldaks,  ja nõuab seda, et klasside wahekord niisuguseks läheks, et enam ei tunneksgi. Kena õpetus l Kas oleks „Hääle" wäljaandja sellega rahul, kui näituseks tema töölised teda enam ei tunda tahaksgi! Mis mõttes „Hääl" seda teeb, kas selles, et ka siin rahwast segadusele ajada ja siis Saaremaale sotsialiftlist riiki sisseseada, ta unistab ju ka sotsialismusest  woi ajab ta muidu teiste „ punaste" järele joru, seda pole tema oma segase sisu tõttu weel mitte kindlaks teinud. Niisuguse õpetusega ei tehta aga mitte kahju tööandjatele, waid just töölistele enestele, üleüldse elu edenemisele. Kui hästi edeneb elu, kui tööandjad ja töölises wennalises armastuses, igaüks oma koha pääl töökamad.  Ei taha tööline tööandjat tundagi siis lastakse ta lihtsalt lahti, wõetakse uuS asemele, ning tööline, kes oma tööandjat tundagi ei taha, ei leia tööd mitte kusagilt. Seega jääks ta lihtsalt nälga ! „Rõhutud kihtide"  alla ei käi „Hääle" õpetuse järele mitte üksnes töölised, waid ka maata ja wähese maaga mehed, seega ka meie «vabadikud. Ka nende hääks tõstetakse häält. Muidugi et neid puumaa meeste poolt rõhutakse.  Wift ka seda soowib „Haäl", et «vabadikud, kui üks osa proletariatist, puumaa  mehi, kapitalistist mitte ei tunneks. Aga selle läbi satuksiwad wabadikud just ise õnnetuse sisse- Sest wabadikud elawad suuremalt osalt just puumaa meeste armust. Paljudel on majad puumaa maade pääl, loomad käiwad puumaa meeste karjamaal, „puutonk" see tuuakse ikka puumaa mehe metsast jnd- Armas wabadik, mis saaks siis sinust, kui sa oma kaitsja õpetuse järele teeksid, puumaa  meest mitte enam ei tunneks jnd. Teeksid sa selle järele, siis oleks su maja ehitamine tiiwa pääle. Tulewad tormid ja Koolas west ning sind ei ole enam l Rahwa klassid sünniwad iseenesest. Elu kutsub nad üleSse- Kuid meie ei pea mitte ühte klassi teise wastu ülesse kihutama, mitte üksteise wihkamist õpetama, mitte waheolusid terawaks tegema. Siis ei edene elu. Niisuguse õpetuse tagajärjedel kannatab „rõhutud kiht" sagedasti palju rohkem, kui keegi teine- Edeneda wõime wsba ülesehitawa tööga, üksteise salliwusega,  kui ka mõnikord ühe ehk teise wahel mõne küsimuse pärast eluwõitluses mõttewahetust  peaks sündima- Need tulewad ikka ette. Aga kui me niikaugele läheme, et üks teist enam ei tunnegi, siis oleme waimlises  elus pimed. Ja kui „rõhutud kiht" neid õpetusi, mis tema enestele just kahjuks  ou, wastu wõtab, siis on ta ka pime ning ei wõi mitte eduteed käia- Kuid igaüks  selgitagu oma silmi see toob edu l Paul Gerhardt'i kolmesaja aastase sündimise päewa mälestuseks. (Lõpp.) 9. küünla k. p. 1654 tehti teda kuurwürsti käsu pääle ametist lahti. Kõik linna käsitööliste  seltsid ja teised elanikud läkitafiwad oma saadikud linna walitsuse juurde selle palwega, et linna walitsus kuurwürstile.ette paneks : Nende - õpetaja Gerhardt pole ralgi mitte rejormeeritud usu wastu rääkinud. Linna walitsus tunnistas seda kõik ka omalt poolt tõeks. Kui seepälwe ei aitnud, tuliwad ka teised seisused appijakuucwürst,  kes häämeelega soowis Gerhardt'i, kui kuulsat meest, oma maale ja Berliin paigale jätta, mastas : „Ma loodan, et õpetaja Gerhardt ka ilma, et ta mulle kirjalikult seda lubab, minu tahtmist saab täitma." Aga Gerhardt wastaS: „Mis mina kirjalikult ei wöi lubada, ei wõi ma ka ilma kirjata täita. Ma kardan Jumalat, kelle oma parema südame tundmise wastu teha." Sellega  oli ta ametist lahti. Jutt, Gerhardt olla trahwiks Brandenburgi maalt ära saadetud ja olla ühe öömaja kohal omale ja oma abikaasale troostiks  laulu luuletanud: „Mis waewab sinu südant"  pole muud kui luuk. Gerhardt pole ialgi Brandenburgist ja Berliin linnast ära saadetud. Tema mattis Berlinis oma abikaasa 1655 aastal  ja elas sääl kuni 1666 aastani. Siis kutsusiwab  teda Lübleni koguduse wanemad oma õpetajaks  ja ta wõttis häämeelega kutse wastu, sest Berlinis oli tema elu ilma ametita ja kohata õieti wilets ja waewaline. Lüblen on ka Berlini ligidal. Kümme aastat  on ta siis meel sääl tööd teinud. Enne surma tegi ta oma testamendi. Ilmalikku wara ei olnud temale järele jätta, aga hääd nõuu andis ta selle kirja sees oma ainsale 14-aastasele pojale Paul Friedrichile. -- Pea selle järele jäi ta haigeks. Ja Lübleni kirikuraamatus seisab: Rõõmsas usus heitis ta 7. jaani k. p. 1676. aastal hinge. Mõned minudid enne surma oli ta meel omast laulust: „Miks mu süda ennast waewab?' kaheksamat  salmi lugenud : „Surelada surm ei jvua. Elusse Tungime Läbi surma, haua, Surm see lõpetab su waewa. Annab tee Sullegi, mm wnb üles taewa." Manades lauluraamatutes leiame meie 1,29 laulu Gerhardti allkirjaga. Eesti keele uues lauluraamatus on temast bl laulu. Kõige tähtsamad  on: Oh Jeesus sinu walu; Mis waewab sinu südant  ? Eks mu kohus tänu teha? Ma laulan suust ja südamest; Kuis pean wastuwõlma sind mu armas Jeesuke? Miks sa tahad wäljäs seista, sa Jehoowa õnnistud? Su sõima juures seisan ma ; Tere tuhat kord, kes sina Mind nii armsaks pidanud; Üks tallekene lepitas ;Mu hinge sisse