Saarlane >5 Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus on Kuresaarcs, PikaS uulitsas. Kuulutuste tvastuwõtminr kuni I-llu l pSewal Kuulutuste xrlii.rida A k., lchr eisoisaõ KK l. Adressi muutmise eest 10 kop. Tellimisehind: . - - i „ss " '/. „ . . - .ss „ maapostiga: „ . . K „ Stt „ V, .. . . t „ V. .. . . - . s« „ Üksik number maksab S kop. M SS. Kesknädalal, 23. detsembril 1909. XXV. aastakäik Jõulud. Jõulupühad on rõõmupühad, sest nad sojendvwad inimeste südameid kesk külma! taiwe ajal. On ju see ilmaelu sagedasti kalk ning kare, külm ning pime, nii et eluwäärtuS kipub ZuStuma. Ou ju nähtusid palju, kus ühed rikkuses ning teised waesuses peawad elama, kus ühed külluses suuruStelewad ning priiskawad, teised  puudust kannatawad ning nälgiwad. SiiSgi peab see ehk nõnda olema, sest ilus pilt tarwitab walguft ning marju. Nii ka siis wist meie maailm, kui ta hiilgama peab. Tark kunstnik ci maali mitte oma kaasinimestele  elukibedust, külmust ning jõledust ette, sest sellega ta kustutaks eluwäärtust, maid ta maalib iludust, armastust ja ühisust ning kosutab sellega õnnetundmust ja eluwäärtust. Eht ta tarwitab walguje ning pimeduse, rõõmu ning turbduse würwifid nii omakohaselt, et tema pilt waarlejaid ülesse poole äratab, aga mitte poole ei jmu. On ju igal inimesel oma hääd ning wead, oma rõõm ning kurbtus. Äratagu sits Beelemma täht meid uuele elule, ning olgu see meie lõigejuurem rõõm, kui meie üksteise eluraskusi wõime kergitada ja üksteisele midagi anda, kas ihu mõi waimu kosutuseks. Seda nõuab meilt Betlemma lapse hällipidu, mida meie nüüd jälle pühitseme. Eluwäärtus ci seisa mitte Üksnes rikkuse küljes, sest ka rikka elu wõib mi kibedaks minna, et ta ise oma elu kustutab, ning ta waese inimese urtfikus wõib inimlik õnn elutseda. Armastus oli inimesepoja mng Jumaliku olemuse hüüd lõik tema eluaeg, Betlemmast kuut Jerujalemma. ..Armastage üksteist, siis olete kõik ühe Isa lapsed, kes taewas ov." Õndsam on anda kui wõtta, aga ka armas  olgu wõtta seda, mis armastus pakub. Ühendagem fiis endid Betlemina lapsukese maimus armastuse tcgewusele ning ülendagem oma kiituse laulu: Auu olgu Jumalale taewas, rahu maapääl ning inimestel hää meel. A> Weizenberg. Riigiwolikogu. Koosolek Z 6. detsembril. Kinnine õhtune koosolek algab kell 8,53 min. Juhatab Shidlowski- Ministrite pingis on sõjaminister Suhomlinow ja tema abi kindral Poliwanow. Rügikaitse-kommiSjoni poolt pandalfe kolm jõjaminisuriumi poolt sisseantud seaduje-selnõuu ette, mis kõik rutuliStekS tunnistatakse ja ilma waSturääkimata kahel lugemisel waStu wöetakse. Esimene nendest eelnõudest käib jõjaministeriumis  ettcwõetawaie uuenduste ja sõjamäeosade  uude ärajaotamisesse ja selle, tarwis ajutise  rahakulu lubamisesse. Teine  kuulipildujate  komandole ülespidamiseks 1910 aasta raha lubamisesse. Kolmas Waikstmere-äärsete ja Amurimaa elanikkude juure? wäeteenistuse-harjutuste  sisseseadmisesse ja selle kulude katmisesse. Kui nende küsimuste arutamine lõpetatud, kuulutab juhataja kell 10 õhtu koosoleku awalikuls  ja laseb uksed päältkpulajatele awada. KuuS wäikest seaöuse-eelnöu, mis päewascl  koosolekul otsustamata jäänud, wöetakse ilma waielusteta waStu. Aruandja L»che paneb, ühe rilgiiiõukogu poolt tagasiamud eelnõu ette, mille järele aurukatalde  pääit wõetawa kroonumakju seaduse tähtaega pikendatakse ja juhib «volikogu tähelepanemist  selle pääle, kui tühiste põhjuste pärast ülemkoda seaduse-eelnõuusid tagasi saadab. Riigiwolilogu poolt waStuwõetud eelnõus on üteldud, et iga maksu ainult scaduseandlisel teel wõib muuta. Nõukogu aga saadab eelnõu tagasi, ette- panekuga, et teda sellega täiendataks, et tale juurde lisatakse, et aurukatalde päält wvetawa maksu seadus seni maksma jääb, kuni selles asjas feaduseandlisel teel uued määrused awaldalakse.  (Käteplagni pahemal pool.) Seaduse eelnõu wõctakse riiginõukogu poolt soowilud kujul wastu. Rahtvakooliõpetajate pensioni kassa seaduseeelnõu  kohta, mille järele ka kassa liikmete endised teenistuse aastad liikmemaksu eest arwesse wõetakse, paneb Woronkow ette, et nimetatud määrus ka nende kohta maksmaks tunnistatakse, les pärast 1. jan. 1910 kassa liikmeks aStuwad. v> Anrep tunnistab ettspansku põhjusmõttelikult  õigeks ja soowitawaks, aga arwab, et tema lübiwiimine tegeliste raskuste tõttu wõisalik ei ole. Aruandja Tõtjhimn ioetab eelnõu komisjoni  poolt ettepandud kujus ja seletab kommisjoni  ettepanekuid selles asjas. Esiteks soowib kommisjon, et seadujeandlisel teel ka kooliõpetajale  waestelaste eest muretsetaks ja selleks kroonu poolt abiraha määrataks; teiseks, pensioni teel abiandmist niisugusele järjele tõsta, et 2S aasta teenistuse järele makstaw pension kooliõpetajate  keskmise paiga, umbes 350 rubla kõrgusele tõuseks ja kolmandaks, et kassast sunduslik  osawötwine ja abisaamine ühesuguste õiguste kõigist liikidest rahwakooliõpetajaiele kättesaadawakS tehtaks. Hääletamisel wõetakse eelnõu kommisjoni redaktfionis ühes kõigi tähendatud ettepanekutega wastu. Koosolek lõpeb kell 10,30 mm. ,Post/ Ruhnu saar ja tema rahwas. IS Pääle woodite leiame elatistoas weel tarwilise jao lihtsaid kodutehtud Sle wõi kõrkja põhjadega koolisid ja pererahwa jovmal»»» aluskapiga, kus toidunõud ja söõmakraaN hoitakse. Toa lae all paaride külge on lauad ja õrred kinnitatud laudade paal on piim püttides hapnemas ja õrtel hoitakse püssid Kaks Dianat. S 5 Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas ajaloolik roman kolmes jaos. Eesti keelde J. Pikiep. Hää küll. Babette. ütles Gabriele imestades  ja tema meelde tuli see õhtu, mill sõjariiSiadekandja  oma sõpradega oli jumalaga jätnud.  Ma wiin sõrmuse ta kätte, aga see inimene,  keS see sõrmuse saadab, ... ma arwan, see teab seda. et Martin Sõdija . . . abielus o«. Abieludl kilkab Babette. Siis jätke sõrmus kätte andmata, wisake ta maha. .. ärge andke ta kätte. Babette... Tänan Teid ja jumalaga, pomises waene neiu. Ta jooksis teise tuppa ja langes siin minestanukt  toolile, Äabriele, selle kahtlase mõtte lübi knrwaStatud ja üle Säritatud, mis tal praegu  esimest korda pähe tekkis, aStuS mõtetes Pecois'e maja puust treppi mööda alla. All nägi ta Jeani, kes õige saladuslise näoga tema juurde  tuli. Herra vicomte, ütles Jean tasasel häälel, Teie küsisite alati minu käest järele, mis tarwis ma neid pikki nöörifid keerutan. Ma ei ioowiks siisgi, et Teie siit lahkuksite, ilma et teaksite, mis tarwis need nöörid on. Waadake, kui need kaks pikka ja tugewat nööri nende lühikeste  rist-nöõridega ühendada on, nagu mina seda teen, herra vicomte, tuleb ilmatu pikk redelwälja. Seda nöörist redelit wõib kahe mehega hõlpsasti kahe kandamiga mahl putkasse Ma, mis kahelsonurgchse torm katusel on. Pimedal detsembri ehk januarikuu ööl, kui Pierre sääl wahi pääl on, nagu ta juba 20 aastat ja mina kolm ööd olnud olen, wõib selle redeli raudsete konksude külge kinni siduda mis torni müüri sees on ja teise otsa sada jalga mere pinna lähedale alla lasta, kus juhtumise kombel mõni wahwa mees paadiga ootamas on. Mu hää Jean, ütles Gabriele. Olgu sellest küllalt, hra vicomte, rääkis kangur edasi. Aga, wabandage mind, ma soowikfin Teile lahkumiseks Teie truu sõber Jean Pccois'e poolt misgi kingituseks anda. Siin on joonistus, mis Calais'e müürisid  ja kindlusi kuzuiab. Ma olen seda sel ajal teinud, kui ma linna mööda ümber hulkusin ja müüride ääres wedelcfin, mis Teid muidugi imestama pani- Peitke ta ära ja kui Parist jõuate, waadake teda mõnikord minu mälestuseks.  Siis jällenägemiseni, vicomte d' Exmaise. Ukse juures on Pierre, kes ka soowib Teiega jumalaga jätta. Pierre ootisgi maja ees ja hoidis Gabriele hobust kinni. Tänan Teid, peremees, Teie lahkuse eest, ütles vicomte d'Ex«aise, taie. Kui mitte ise ei saa tuua, siis saadan ma Teile raha ära, mida mulle laenuks andsite. Teie lubaga lisan ma sinna juurde Teie pere tarwiS wcel wäikese kingituse. Niikauaks aga palun ma Teie õde seda wäikest kalliskiwi mult wastu wõtta. M wõtcm seda tema eeft wastu, herra vicomte, wastaS sõjariistade meister, aga selle tingimisega, et Teie minult sarwe kingituseks wastu wõtate, mis Teie sadula külge seotud on : see sarw on minu oma kätetöö  ja tema hääle tunnen ma ka kõige kangema mere kohina seest ära, näituseks öösel waStu wiiendat kuu päewa, kui ma kella neljast kuni kuueni hommiku kaheksanurgelise torni pääl wahil olen. Tänan wäga! ütles Gabriele Pierre kätt pigistades ja sellega tõendades, et ta tema jutust aru saanud oli. Mis sõjariistadesse puutub, ja mille üle Teie imestafiti, et ma neid nii suurel hulgal walmistan, rääkis Pierre edasi, stis ei kahetse mä seda mitte, et mul neid nii suur hulk tagavaraks on, sest kui ükskord Ca!ais'e ümber piiramine tuleb, stis wõib prantslaste poole hoidja partei neid kätte wõtta, et linna sees kardetawat mässu algada. See on õigus, ütles Gabriele, tema kätt meel tugewamini pigistades. . Siis soowin Teile hääd teed ja ilusat õnne, vicomte d'Exmais«, ütles Pierre. — Jumalaga, kuni varstise jällenägemiseni! Warstise jällenägemiseni! ütles Gabriele. Ta pööris end ümber ja kumardaS Pierre poole, keS ukse läwel seifis. Jean waatis maja alumise korra aknast wälja ja Babette ülemise korra akna kardinate tagant, kui ta ära sõitis. Ta andis hobusele kannukfid ja kihutas edafi. Lord Wentvorthi poolt viitvad