hariduse ilmas muutuks peagi päikese paistlikuks päewakS. Ja meie peame täie tahtmisega hariduse häüks tööd tegema ning tema tähtsust tähele pannes ci wõiksgi  meie teisiti. Wõitkem siis ära kõik takistused, mis hariduse edenemist raSkendawad!  I- aga ma ei saanud seekord sellest midagi paremat otsust- Läbi akna nägin ma, et imelikud tumeda nahalised elukad mööda mere kallast üht kasti kandfiwud, siis kuulsin ma nõrka metalli kõlinat. Ma sain aru, et minu Loa teine sisemine uks wälja poolt küljest wee! lukku keerati. Wist ei olnud ühest lukust meel küllalt- Siis kuuldus selle ukse tagant meel koerte urisemine, keda Mongomeri rahustada püüdis. Minu pääle mõjus tõik see saladuslik asi wüga- Püäle selle huwitas mind meel «Moro" nimi, mida ma wist enne kusagil kuulnud olin, wõi olin ma sellest lugenud. Siis tuliwad mu meelde imelikud sõudjad ja see, kui wigased nad wälja nägiwad. Üksgi neist ei rääkinud minuga, ehk küll kõik mind uudishimulikult waatafiwad. SiiSgi ei olnud nende pilgud, mida nad minu pääle heitfiwad, teiste metsinimeSte pilkude sarnased- Ja kuidas nad rääkifiwad  ? See kõik oli nagu arusaamata lobin. KaS ma õieti olin arwanud, aga ma arwafin,  et nad kardawad rääkida. Mikspäraft?  KaS ei ole nad niisamasugused inimesed, nagu manamees, Mongomeri, mina ... ja siin tuliwad mulle Mongo» meri kaaslase põlewad silmad jälle meelde. Selsamal silmapilgul astus ta ise juhtumise  kombel korraga minu tuppa- Ta oli nüüd puhtas walges riides ja hoidis kandikut  käes, millega ta mulle taSfi kohwi, leiba ja taideeluga puuwilja tõi- Ta kummardas  wiisakaoti ja pani kandiku minu tooli kõrwale laua pääle. (Järgneb-) Kodumaalt. Kuresaarest. „ Saarlane" nr. 10 ja 12 kirjutab „Arensb. Woch." järele hr. Zimmsrmanni poolt huwitawa 100 Muhu sqare, Koguma küla talupoegade üle, milles ta selle üle teatatakse, et Woltcr von Plettenberg  1õ32. aaStal talumehe Schmuli ülesnäidatud truuduse eest priiks lasknud ja temale igaweseks omanduseks 2'/, haaki maad kinkinud. See asjalugu on waStuwaidlemata tõsi, aga mis sellesse puutub, et Wcne walitsus aastate jooksul nimetatud maast ühe osa kroonumõijate  juurde wõtnud on, ei ole su» gugi õige. Manadest reguleerimise kirjadest ja kaardi päält on selgesti näha, et Koguma meeSte läeSolew maa sugugi mitte wähemaks  ei ole kärbitud, maid et see praegu alles omas täielises suuruses on s. o. 2'/, haaki. Wumase reguleerimise ajast on Koguma küla maad ühte tükki pandud- Muist maad jagati Muhu>Suuremöisa kroonu talupoegade  wahel ära, aga selle asemel saiwad nad niisama palju maad jälle wastu, neis kohtades, kuS nende maa praegu on. Seega on neil kingitud maa täielikult käes, ja kui nende maad uuesti tuleks mõõta, fns ehk rohkemgi meel, sest räügitaw maa on wüina ääres, kuna wäin maad wäheaawalt juurde annab. Maa äramõtmise jutt on wist küll nende maade kruntipancmisest tulnud. Koguma küla talumehed on juba aastal 1802 Keisri Majesteedi nime pääle palwekirja sisse andnud, et neile puuduw maa, 100 dessatini, Keisri armust tagasi antaks, mis reguleerimise ajast nende  käest ära olla wõetud. See palme on aga tõenduste puudusel tähelepanemata jäetud. Nagu teada, saalsiwad Koguma küla mehed Baltimaa kindral-kubcrneri herrale selles asjas palwekirja. Kindral-kuberner on selle asja Balti Iroonumaade «valitsusele  saatnud ja säült seletust nõudnud, kuna aga säält asi puudulikkude teadete pärast Saaremaa metsaherra kätte saadeti, kelle walitsuse all Saaremaa manadekirjade kogu (orchiw) on ja kus hõlbsoSti manade dokumentide waral asja selgitada mõib- Metsaherra on nende dokumentide ja maakaarti järele otsusele tulnud, et Koguma  küla mceZte nõudmine põhjuseta on. Neil ei puudu sugugi maad ja kingitud 2»/, haaki maad on praegu kõik nende käes. Muidugi teada, saadab Saaremaa metsaherra  kõik need dokumendid Balti kroonumaade  walitsusele, kes need siis säält edasi saadab. Niisuguste asjaolekute tõttu on mähe lootust, et Koguma küla meeste palwest midagi wälja tuleb- Ühte aSja peab aga meel siia juurde tähendama, et selleaegsed maa reguleerimise ametnikud ja maamõõtjad oma kohuseid wäga osawasti on täitnud, nii et ühtegi wiga nende töödest leida ei ole, kuna aga praegused maamõõtjad juba õieti tehtud tööde kallal rängasti eksiwad ja maa kas wähemaks ehk suuremaks tembeldawad J. Rihk. KaS wõiwad wallawalitsused ja kohtud raamatuid  ja trükitöösid eratrükikodadest osta? Selle küsimuse kohta ilmub, kirjutab „Elu", „SelSki Westnikus" 23. numbris s. a. kui poolametlikus lehes, mida wallawalitsused kohustatud on omale Kubermangu ülemusel ei ole õigust wallawalitsust  ja kogukondafid sundida, et nad peakfiwad oma tarwilikud raamatud ja planketid tingimata kubermangu  trükikojast tellima. Nähtawasti toetawad kubermangu «valitsused oma sellekohaseid määrused Sisemiste osjade ministri ringkirja pääle 28. augustist  1961 nr. 16. Selles ringkirjas tehtakse kuberneridele ainult ettepanek, kubermangu walitsuse  trükikoja tegewuse edenemise eest hoolitseda, kuid seda ei «või mingil kombel selles mõttes seletada,  nagu oleks wost wallawalitsustele ja muudele sarnastele sisemiste asjade ministeriumi all seiswateie  asutustele tingimata ära keelatud eratrükikodade  töösid tarwitada. Pääle selle ei oie ka tsensori ja trükiseaduseS (1826 ja 1266 a. wäljaanneteS H Z 58—112) eratrükikodadele mitte keeldu awaldatud, walilsuste, kogukondliste ja seisuSliSte  asutuste käest tellimiste wasluwõtmiscka! kül tähendatakse aga selle seaduse 167 paragrahwis ametlikkuve asutuste kuulutuste trükkimise pääle nimetatud eratrükikodadeS. Sellest selgub, et ku« bermangu-ülemustc nõudmine, tähendatud asutuste tarwilikka piankettisid ja raamatuid ainult kubermangu-lrükikodadest  tellida, mitte seadusega kokku ei käi. Kaebtused sarnaste nõudmiste wastu wõib walilsewaie Senatile sisse anda (Z 5616 ja 6346.) Kaarmalt. Sellekohase küsimuse pääle on Balti kroonumaade «valitsus hiljuti seletanud, et Pähkla kroonumöisa maadest ostetud platsid maakonna maksudest «vabad  on. Need, kes Pähkla kroonumõisa maade piirist minema! aastal loosimise läbi maad saiwad, on tünawu aastal wäga ärewusel. Alatasa ootawad nad põnewusega, et kroonumaade  walitsuS neile loositud maad kätte annaks ja maa wäärtuse ära takseeriks. Kewade on juba alganud ja kui lumi maast ära läheb, algab ju põllutöö pääle. Loodame, et maasaajate soow peagi täidetud  saab. Keegi Pähkla mõisa juures elutsew  puumaa peremees on selle mõisa kiwi aidu hakkanud ärawedama, ja on neid süldade wiisil tee tegemise tarbeks ära müünud ja saanud 10 rbl. sülla eest. Seda ja teist. Kolm ministrit. Jda-AfrikaS on suur riik, mille kuningas must kui tint iseäranis Europa moodi sisseseadeid armastab. Kui ka sel riigil alles parlament,  wannutalud meeste kohus ja tütarlaste  gümnafium puudub, olemas on süäl ometi ju sõjaminister, kohtuminister ja 4 wõi S teist ministrit, kes tfilmdrit pääs ja põlwipülsa jalas kannawad, muidu aga palja jalu püälinna tänawatcl jalutawad. Mõne aja eest pidas selle riigi kunningaS  tantsupidu, millest ka maal elawad wäljamaalased osa wötma oliwad kutsutud. Kuna parajasti rantsulõbu maitsti, märkas üks külaline, et tema kuldne taskukell ära oli kadunud. Tema lähenes sõjaministrile, kellega ta isiklikult tuttaw oli, sest et temale kord oma sigari otsa oli kinkinud, ja ütles temale: „Need «võrukaelad on mu uuri ära waraStanud  I" „See pole wõimalikl" wastas must ekStselentS, keS oma paljaste puusade külge  ratsawäe mõõga oli riputanud. „Keda arwad sa õieti kahtlaseks?" „Seda sääl-" „Tont mõtku l See on ju meie kohtuminister.  Aga kannata natuke I" Sõjaminister läks eemale ja rääkis ägedasti ühe teise musta mehega, kes kur-> walt Ühes nurgas istus ja suitsu läbi nina wälja puhus. Mõni minut hiljem tuli minister tagasi ja andis sõbrale waraStatud  uuri jälle kätte. „Siin on sinu uur!" ütles ta. .Oled sa nüüd rahul?" „üliwäga I Aga kas kohtuminister ta «vabatahtlikult käest ära andis?" „Mis sina arwad! Tema ci teagi, et meil uur jälle käeS on. Mina andsin lihtsalt wälimiste asjade ministrile käsu uuri tema käest salamahti jälle ära wõtta, ja sa näed, et ta oma töö osawaSti on toimetanud!" Ära kõik wälja anna, mis sul on; ära kõike uju, mis sa tuuled; ära kõike räägi, mis sa tead, ja ära kõik tee, mis sa wõid. Ära ihne käest enne raha palu, kui raudkiwi oled pehmeks keetnud- Ära aja wõlgnikku kohtusse, kellel punast kopikatgi e, ole, muidu wiskad hääd raha halwale järele, ja lased oma hagija surnuks jooksta, ilma et jänest näha saaksid- Juut teatris: „Saara, ärap sina teep nii kurb nägu, teised hakkab arwama,  nagu olep sul kahju kallist piletist!' Karistus. Rätsepp: „ Esiteks  meelitate mu käest toreda ülikonna wälja ja nüüd ei maksa Te mulle mitte kopikatgi selle eest Teie olete kõige suurem petis!" Noorherra: „Waadake, kudaS Te omale kahju teete! Oleks Te mu waStu mitte nõnda wiisakuseta olnud —ma oleks Teie käest meel ühe selle sarnase ülikonna tellinud I" M is Saarlane 1908