Saarlane maksab - „ ».LS „ V» ~ -.. 75 .. maapostiga: „ I„ S« „ V 2 . t.. - .. .. -„ sv .. üksik number s kop. ZlM«b kakskorda nSdalos, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus liuresaar-s PiikaS uul, Trcffeni majas 13. Kuulutuste wastuwõtmine kuni kellu 1 päewal enne lehe ilmumist. Kuulutuste xctit-rida K kop,, 3B. Laupäewal, 4. augustil 1907. XXNI. aastakäik Ringkiri laenuolude korraldamise  asjus. Meie põllumehed hakkawad wiimasel ajal suuremal wiisil kunstpõllurammu tarwitama ja ilma selletagi tarwitab iga talu aasta jooksul mitmekümne ja saja rubla eest igasugust  kaupa ära, mida kergesti suuremal hulgal sisse osta wõiks; igaüks ostab praegu «väiksel wiisil lühemast wäikekauplusest,  kus kaup mitmest käest läbikäimise läbi hulga kallimaks on läinud. Mis takistab põllumehi ühte heitmast, et tarbeaineid  suuremal hulgal korraga sisse osta? Esimeseks takistuseks on see, et meie weel ühiselt ei ole harjunud asja ajama, teiseks ja suuremaks takistuseks on see, et õigel ajal raha käe värast ei ole. Kuid kus töötaks raha kasulikumalt ja kindlamalt, kui «vastastikuse põllumeeste ühisuse käes? Sarnane ostu-ühisus jõuaks oma laenu eest auusaSti protsenti maksa ja teeks kaubad tarwitajatele märksa odawamaks. Igaüks teab, kui palju waheltkauplejaid ja Ülesostjaid  mahe püült elada saamad, enne kui meie põllumees oma põllu ja karjakaSwatuse  saadused tarwituse kohtadele on suutnud  pärale toimetada. Et tarwilisi müügiühijufi  jalale seada, ei ole palju kapitali tarwis, kuid kui laenuolud korraldamata, ei saa wäikestgi raha kuSgilt kätte; kellel aga raha on, selle käes seisab ta kasu toomata. Äa põllumees peab oma suure waewaga saadud tööwilja odawalt küeft ära andma, et mitmed ja mitmed waheltkauplejad  wahe püült weel teenida ja «viimaks  hulga kallimalt tarwitajale ära müüa wõikfiwad. Siin on jälle wärske maa ühistegewusele ja koht, kuhu kapitali kasuga teenima wõib panna. Meie ei saa enam sedawiisi läbi, et laenu- ja hoiu-ühisused ainult suuremates linnades asuwad: kaugelt on raske laenu leida, sest laenuandjad ei tunne laenutarwitajaid,  ei tea, kas neile laenu usaldada  wõib, kas laen laenajale tulu toob. Nagu näha on Mdasti et hoiuja  laenu-asutufi DksvHllMlA «võimalikult  igas külas ja alewikus vMtWMs oleks. Siin on tööd, mis tasu tõotab, kuid siin peab ka targu talitama ja sellepärast on «vaja nõuu pidada ja harutada. Ühisel nõuupidamisel  tuleks ära kaaluda, missuguse eeskuju järele meie laenu- ja hoiu-asutused korraldada tulewad, kas meile sarnased kujud sündsad on, nagu nad muial on tekkinud, wõi on meie olude kohaseid muudatusi tarwis, tõuseb küsimus, kas igal pool laenu- ja hoiu-ühisused tululikud on, wõi on ka tarwilik mõnes kohas ainult üksikuid hoiu-kassafid asutada. Üle Eesti- ja Liiwimaa on mõnikümmend laenu- ja hoiu-asutust tekkinud; asja edu pärast oleks tähtis, et üksikute ühisuste tegelased oma üranähtusi teistele teada saaksiwad anda. On terme rida asjaajamisesse ja raamatupidamisesse  puutuwaid küsimusi, mis igal pool isemoodi wõiwad ära otsustatud olla, kuna aga nende küsimuste kõige otstarbekohasem otsustamine ainult üleüldisel  koosolekul wõimalik oleks. Lõpuks kerkib päevakorrale meel Üks tähtis küsi- mus: kui meie laenuolude korraldamine kõige paremini edeneb, kui «eil igal pool üle maa, kus wähegi tarwilik, laenu- ja hoiu-asutufi leidub, kas peawad nad igaüks  täiesti iseseiswaks jääma, wõi peab ka neid wäikefi iseseisvusid asutusi ühendama  ? Wastust selle küsimuse pääle ei ole raske leida, kui laenu- ja hoiu-asutuste ajalugu ja nende olemise tingimisi silmas pidada: igal pool, kus laenu- ja hoiuühisused  plkemat aega on tegewad olnud, on nad omale ühe keskkoha loonud ehk püüawad luua. Põhjuseid selleks on palju olemas: ühisuste tegewuS on kindlam ja julgem, kui nad igalpool ühesuguste põhjusmõtete  ja põhjuskirjade järele töökamad, üksikutel ühisustel on kergem oma kasusid kaitseda, kui kõik ühisused kindlas ühenduses seisawad ; tarbe korral wõiwad üksikud ühisused, kellel raha palju, seda keskühisuse kaudu muiale juhatada, kus rahast puudus, ja ümber pöördud: keskasutus wõiks suurema  rõhuga ühistegewuse mõtete laiali laotamise, põhjuskirjade laiendamise ja parandamise eest hoolt kanda; walitsuse wõimu ees suurema mõjuga ühisuste ühiseid  kasusid kaitseda, aruandmist ja raamatupidamist  korraldada jne. Nagu ülemal seisrvotest ridadest näha, on meie laenuasutuste  eluks hulk küsimusi, mis harutatud tahawad saada. Seda silmas pidades on Tartu (Jurjewi) Eesti Laenu- ja Hoiu- Ühisus nõuks wõtnud sammusid astuda, et lühemal ajal ja nimelt augusti kuu lõpul Eesti laenu- ja hoiu-asutuSte asemikkude  kongressi ära pidada wõiks; et sellest kongressist meie laenuolude korral- Streigimurdja. J. Tschesteri jutustus. Eestistanud J> 9 Tema asemele . . . asemele . . . astus Lengan, wenitas Ned nagu kogemata. Ta lõpetas ära ja pani ise ahjuküti ruumi lukku, aga mina puhkasin sel ajal parajasti  karrbawagunis töö wäfimisest. Lengan wist ei wõi salata, et ma tema juuresolemisel  täna hommiku ahjuküti ruumi arvasin  ja teda üksi sinna jätsin, kui minul krambid hakkasiwad. Uells, ürituse pärast kahwatänud, pööras ennast nüüd Lengani poole ja küsis: On see tõsi? Jah, herra Uells, wastas Lengan kohmetutes. Küllalt! möirgas Uells. Juba hakatuses kahtlustasin ma teid. Just selle nõuuga rulite siia, et seda nurjatut tegu korda saata? Ainult selle tarwis? Kohe saate oma lõpearwe ja kasige minema ! Silmapilk,  ehk muidu küsin sind wälja wisota! Lengan jäi nõutult seisma. Praeguse streikijate meeleolu juures wabriku müüri tagant wälja astuda see oli kindel surm. Kui see ka nõnda oleks, ükskõik, mõtles ta mõrudalt : Olen muidugi juba kõigest tüdinenud, aga Meeri ja Dennisele on see meel paremgi. Elu-kinnituse tunnistus oli tal juba Laskus. IX. Niikaua, kui Uells Lengani üle kuulas, pidas Fremont Redi hoolega silmis- Sel silmapilgul, kui Uells Lengani kiiret wüliaminekut  nõudis, märkas ta Redi filmis nagu rõõmutulukest wälkuwat. Oodake meel mähe, segas Fremont end mahele: fiin ei näi asjad korras olewat. Ei ole korras . . . Tean isegi, et korras ei ole, sai Uells ägedaks. Äga laj' Lengan  läheb minema, küll siis asja põhjalikult  Mi waatame. Aga nüüd näitas ennast Wilks, seesama Wilks, keda Lengan weel paari päewa eest läbi uhtunud oli, hoopis teisest küljest. Kui Lengan ära peab minema, siis lähen ka mina, ütles Wilks oma tugewaid rusikaid  üksteise wastu hõõrudes. Seebitamise juures on tema niisama palju süüdlane, kui meister Uells ise. Kui tema siit peab lahkuma, siis lähen mina temaga seltsis ja kahekesi saame juba läbi. Minu arwates ei ole seda sugugi tarwis,  rääkis Fremont Lengan. Kas teil siin ülepää rohelist seepi tarwitusel olnud? Lengani! ega Wilkfil, kummagi! niisugust seepi ei olnud. Endine ahjukütja, keda walamise jaoskonnast üle kuulamisele kutsuti,  tunnistas sedasama. Küsiti Under- wudi käest, ja ka see ei mäletanud kompan! arwus niisugust wäljaminekut. Niisugusel korral, seletage Red pööras Fremont ennast järsku selle poole, millest on teie tööriiete pääle rohelise seebi jooned ilmunud? Red waatas imestades oma ülikonda ja selle pääl oli tõesti roheline plekk. See on masina õli plekk- Wöib ka olla, et ma täna hommikul ennast katla juures ära määrisin. Aga kõige õigem on see, et teil selle Ülikonna sees rohelise fcebi toos peidetud oli kui siia söufite, lõpetas Fremont karedalt. Mina ei saa aru, miks teie just mind seebitamise juures süüdistada tahate, ütles Red pahaselt ja kargas püsti, oma krampisid  täiesti ära unustades. Za kuda wõifin mina ahjuküti ruumi pääseda? Wsti oli kõik see aeg Lengani oma käes ja alles täna hommikul, kui tööle hakkasin, pidin wõtme tema käest ära tooma. Lengan ei wõi ennast siin kuidagi wabandada. Fremont näis kahtlema lööwad. Underwud  sosistas kõikidest tähelepanemata Wilkfile  midagi, mille pääle see mööda seina Redi poole hakkas hiilima. Teil on wististi oma wöti, tähendas Undcrwud rahuliselt. Andke see parem meile, Red! See pole tõsi! karjus Red.