Saarlane M 13. Teisipäewal, 3. aprillil 1903. XVI» aastakäik. maksab: Saaremaal aaStaZ . . 1 rbl. 30 kp. Pooles aastas 1 ~ 23 „ Ilmub igaltsifi-s>As»V«»t. Kuresaares Kauba-uulitsas nr 17. Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste petit rida maksab L k. UU Ulcöliiiile siiitilili lijoleht mai- ja linnarahwale UW Kas tubaka tarwitamine on kasulik wõi kahjulik? Läheb tubaka tarwitamine aast-aastalt suuremaks,  siis teeb ta minnaks inimese nii ütelda j o odikuks,  mis -viinajoomisega wäga kokku käib, mahe on ainult see, el kumbgi tarwitatawatcst asjadest isesugune on. Niihästi selle, kui ka teise järele on inimesel, kes temaga kord harjunud on, kange himu, mida mitte ainult termete, ivaid ka haigete poolt tingimata läidetakse, -vaatamata selle pääie, et mõni wäga tõsine haigus, nagu sisikonnapõletik,  kopsupõletik, seda sugugi ei salli. Tihti juhtub, et inimene, kes palju tubakat põletab, pääit näha koguni terwe on, korraga aga raske köha saab, ta nägemine läheb segaseks, söögiisu  kaob ära ja juhtub ka, et mõnda kehajagu äkilise rabanduse läbi halwatakse. Et tubak suurt mõju mitmesuguste haiguste ilmumiseks awaldab, seks mõni tõendus. Laps ei wõta tubakat ise mitte suhu, ja kui talle seda antakse, siis jääb ta kohe haigeks: tema nägu läheb surnukahwatumaks, pää hakkab pööritama,  tuleb okse, süda hakkab ruttu ja kramplikult  peksma, nägemine läheb segaseks j. n. e. Ei otsita lapsele parajal ajal abi, siis ipõib ta ka ära surra. Sellest näeme, missugust tagajärjega tnbak meie keha paale, kes temaga mitte sugugi weel harjunud pole, mõjub. Tuletagu igaüks meelde, missugune tundmus tall pärast esimest suitsetamise katset oti ja kuida ta aegamööda sellega ikka rohkem ja rohkem ära harjunud on! Tubaka põletamise harinemine põhjeneb selle paäl, et pääaju ja närwid aegajalt nikotiin läbi saamad ära kihwtitatud tuimaks tehtud, nõnda et se! kihwtil mõne aja pärast enam mingisugust mõju nende pääie ei ole, wastasei korral aga, s. o. kui pääaju ja närwid tubaka pruukimise läbi mitte ei saaks ära rikutud, mõjuks ta igakord  samasuguselt nende pääle, nagu ta esimese katse järele mõjus, ehk nagu ta suitsetamisega weel harinemata inimese pääle mõjub. Pääle nismuS,' iseäranis üksikud jaod, kord harjunud on, seda ta alati himustab. Siin on päätegelane meie maitsmist keel, kes, kui ia oma maiusrooga  teatawal ajal pole saanud, kohe mett hakkab jooksma- Olgu weel üks igapäewane näitus tubaka kihwtitamiscst. Kui meie tubakalehe ihunaha pääie paneme ja ta weega natukese märjaks teeme, ehk kui ta ise keha niiskuse iäbi niiskeks tõmbab, siis wõib ta ka niiwiisi inimest ära kihwtitada. Sellepärast  ärgu keegi niisugufid posijaid wanamoorisid uskugu, kes tubakalehe ihunaha pääie panemisega tahawad haigust -välja arstida, ehk mis weel pahem, kui seda tubaka-wannidega tahetakse korda saata, nagu sedagi ette tuleb. Tubaka kihwt nikotin on üks kangematest kihwtidest. Ta sünnitab keha nõrkust ja krampisid  ; nägu tõmbab kahwatumaks, otsa ette asub külm higi, hingamine on maewaline ja südame duse tundemärk),' siis tuleb kange pääwalu, nägemine  läheb segaseks, mõistus kaob ära, tusk, rahutus, minestus, suust hakkab -vahtu -välja ajama, silmaterad weniwad -välja ja kijuwad koiku, üleüldine rabandus ja surm?' (Järgneb.) Isamaalt. Kuresaarest. Mustjalas olla üks kolmejalgne prohwet asunud. Kõik küla neiud ja peiud ja isegi weel mõned haritud inimesed tulewad walge pääga prohweti kummardama. Kui prohwet neile hääd kuulutab, siis on isegi mõista rõõm üli suur; kui paha siis on tuska meelt enam kui küll, sest et kõik seda tõeks kiidawad,  mis walgepää neile kuulutab. Kuulus  ettekuulutaja prohwet on muidugi wa' „kolmejalgne pink", mis omal ajal ülemaal suurt lärmi tegi. —> Mõned õrna hingelised neiukesed tahaksiwad ka häameelega  walgepääga sala juttu westa ja wa' teise poole üle midagi teada saada. Aga walgepääl puuduwad sala jutu körwad, waid ta paugutab aga kõik waljult wälja. - Kuid Mustjala mehed ei ole mitte üksi nii õnnelikud, et nendel prohwet omal maal käepärast on. Sarnaseid kolmejalgseid on ka weel mitmel  pool päewakorral. Isegi linna on teine kompides tulnud. Lihtsa rahwa meelest on ju tõesti kolmejalgne päris ime asi. Kui uudishimuline seltskond tüki aega pingi taga on „istunud", siis hakab pink kippuma, tõuseb ülesse, ja annab löökidega küsimiste pääle wastust. Ja ebausklik rahwas arwab, et seda pink kõik 13 Mamsel Ilmaaegne. JluS suur mees naeris luStiliselt. Tead sina ema, mida mina kõige päält teha tahan, süüa. Proual tuli nüüd esiteks meelde, et ta poega, tewelt kahe aasta järge esimest korda näeb ja et temal ka sööma isu olla wõiks. Tema jooksis nüüd suure rutuga edasitagafi  ja kandis kokku, mis aga majast leida oli ja ise wabandas ennast, et tema toad meel korras ei olla. Ja kui tema laua katnud ja poja sööma pannud oli, istus tema teise laua äärde ja algas uuesti oma juttu: see on ilma naljata öeldud, tarwilik,  et sina kosja lähed. Missugune konna isa, ehk abielu mees peaks sind poismehena  oma haige abikaasa ehk koguni tütarde haigewoodi juurde wiima? Meie wõime aga juba täna pärast lõunat mõnesse  kohta minna. Mis tarwis minna? küsis poeg huwitatult.  Külaliseks muidugi, näituseks Krantneri ja Eisemannide juure. On sellega siis nii suur tiidus? Roh seda wõib juba warakult pääle hakata, et õhtutel üle aia naabri neiuga juttu ajada; tema on enamisti ikka teine pool aeda ja sagedasti istub Terese ka meis juures. So, Kes see Terese siis on? See on Krautneri tütar; tema on Juulikesega  pääliskaudselt tuttaw ja nad on peaaegu  ühe manused. Mina nende sõprust küll mitte ei salliks, kui mina Rieke oleksin, sest «ende juures õpib Julia rikka inimeste elu tundma, aga, mis see minusse puutub! Aga ütle mulle nüüd, kaS sina tõesti Fciederift midagi ei tea? Ema, wastas noormees, ära nõua minu käest teatust tema üle, see ei paranda asja sugugi mitte. Minul on ainult halemecl tädi ja Julia üle. Jutusta, jutusta ometi! hüüdis ema, aga poeg wabandaS ennast sellega, et oma reisi kohwrit ära tooma pidawat minema. Poeg oli sellega eksinud, et täna oma kauaaegse kodunt ära oleku järele wasikapraadi  saada lootis. Tema ei olnud oma ema ometi mitte õigeti tunnud. Lõunaks ei olnud ei ühtegi muud toitu, kui ainult kõige lihtsamat, mida pesu- ja küüripäewadeks  harilikult keedeti. Ja ehk tema küll maias ei olnud, m olnud see temale ometi mitte humitaw. Õhtu eel läks tema oma tubadesse, aga, heldene aeg! kui wähe asju oli nendes ja mitte ühte riiulit ega kapi ei olnud tema raamatute jaoks. Kus tema neid panema? Häkitselt tärkas temale meelde, et ülemal pööningul tema õnsa wanaisa suur raamaturiiul olema pidi ja tasaste sammudega, et magajat pidi mitte äratada, läks tema sigarit suus hoides tema uksest mööda pööningule. Sarnaseid saladuslikka, kõigesuguste mana asjadega täis topitud pööninguid ei ole praeguste! uutel majadel enam kusagil leida, kui siin, kus kõik kohad täis ämbliku wõrkusid ja rotipesasid on, kes alatasases surma hirmus maja kassi eest põimest põlwe edasi elawad. Praeguste majade pööningutel  on wiimane kui nurk inimeste elukohtadeks  sisseseatud. Noorel arstil oli nende mana pööning juba lapsest saadik armas olnud? siin oliwad nemad petmist mänginud,  salaja suitsetanud ja nõndasama salajalt  kaartlsid mänginud. Suu rippus meel köis kiik, millega tema mamsel Jlmacgist kiigutanud oli ja jääl korsna kõrwal seisis wana katkine wokk, mille ratta ümber ajamine  alatasa waikcsele tüdrukule iseäranist rõõmu walmistanud oli. Agarasti tõstis tema kõiksugust ränka eest ära, mille tagant riiul wälja paistis ja ütles ise sääl juures: Ilus on teist nägu, aga kui mina, nõnda kuida ema seda soowib, naest pean wötma, ju mina siis uued asjad ka muretsema pean. Esialgeks on see wana loom hää küll. Sel silmapilgul kuulis tema tasast käginat,  pööningu kambri uks, mis otse tema wastu oli, liikus pitkamisi. Tohoh, käiwad siin tõesti maimud! hüüdis  tema, hüppas paari sammuga ukseni ja surus linki maha, mida wäike aga tugew käsi seest poolt kõigest jõust kinni oli hoidnud.  Uks läks lahti ja Fritz seisis mamsel  Ilmaaegse ees. Wöi sina see olid? küsis tema imestades.  Mängid sina ikka weel siin ülewel petmist  ? Mine ära, mina palun sind, mine! palus  neiu. Aga Fritz ei läinud. Mina tahan ometi, näha, mida sina siin ülemal teed, ütles kema, üle läwe tuppa astudes. Ühes nurkas, just wana tuhniks läinud akna all, seisis laud ja selle taga wana katkine ja koidest söödud riidega kaetud leentool. Terme laud oli kõigesuguste wefimaalimise  riistade ja wäikeste uute nahk-