Saarlane maksab: '/z « I„ss .. '/» .. -.. ?Z .. maapostiga: „ I„sv „ Vs „ !.. - .. Vä .. - s« .. üksik «umber s kop. Ilmub kakskorda nZdalaD, igal kesknädalal ja lanpäewal. Toimetus Kuiesaar s Pilkad uu>., Kuulutuste waötuwõtminc kuni Kuulutuste p-iit-rida 3 kop., lehe eeSotsaS Ätt kop. 38. Laupäetvül, 13. oktobril 1997. XXIII, aastakäik Maja seen ja selle häwitamine. Kui puu on maha raiutud ja teiste puude, ehk muu asja marjul niiske mas Ml maaS seisab, on seene idudel wõimalik  puu pragude läbi puu sisse tungida ja oma häwituse tööd algada. Sellepärast ei peaks puid ialgi pääle maha raiumist oma koore alla seisma jäetama. Insener Baumgarteni arwamise järele peaks puu koor enne päält maha mõetud saama, kui ilmad soemaks lühemad, s. o. kuu ehk kaks pääle maha raiumist, et puu woiks rutem ära kuiwada, mähk ära kõweneda ja Mahla liikumine puu süüdes seisma jääda. Puude koorimine peaks alati metsas sündima, et koorega ühes seene idusid ehituse platsile ei toodaks. Ehituspuude raiumine peaks talwel, nowembri ehk jõulu kuus olema, mil puu mahl kõige westsem on. Kõige parem oleks, kui maha raiutud ja üra kooritud puud kusagil kõrge, kuiwa köha pääl aasta luiwaksiwad, enne kui need ehituseks tarwitataks. Siisgi wõib kõigest ettewaatusest  hoolimara seene-haiged puud saada ehituse  sisse pandud, kus seen ruttu siginema hakkab. Siis ei aita muu nõu, kui peab seent kunstliste abinõudega katsuma ära häwitada. Maja seene ja puu mädanemise seente waStu on palju abinõusid pruugitud. Kõige tuttawamad ja rohkem pruugitawamad rohud  on: mikfion, hudronit, eksfikator, antimerulian, kreosot, karbolineum ja mikotanaton.  Bekmanni mikfioni on kaht-seltsi müügil  : 1 pruugitakse wundamendi ja aluspalktde wahel ja 2 puu määrimiseks  seene wastu. Iga seltsi nael maksab 25 kop. Sülla seina üle määrimiseks läheb 2 naela- Hudronit'i on kalme seltsi. 1 on paks, pruugitakse jällegi wundamendi ja aluSpalkide wahel, 2 puu määrimiseks seene wastu ja M 3 juba laiali lagunenud  seene ära häwitamiseks. Puud maksab  I—4 rbl- 80 kop., M 2-6 rbl. 40 kop- ja "U 3—lo rubla. Ühe ruutsülla  üle määrimiseks läheb ligi kaks naela. Ekssikator on Warsawi inseneri Ritteri leidus. Ta on rohelist karwa, raswane wedelik, mida tarwitamiseks iga sugu õli wärwi hulka wõib segada. Ekssikatoriga ümber käimine nõuab suurt ettewaatust, sest et ta wäga kihwtine on. Ühe ruutsülla  üle määrimiseks pruugitakse I V-naela sega. Nael maksab 30 kop. Antimerulian on wäljamaal wäga pruugitaw,  kuid Wenemaal tarwitatakse teda wähe, sest et ta kõrge tolli pärast Wenemaal liig kallis on. Kreosot ja karbolineum, mis peaaegu ühte seltsi, on maja seene wastu wäga hüäd. Kuid nad on kihwtiscd ja kargawad  liig kergesti põlema. Mikotanaton seisab järgmistest ainetest koos: 150 jagu glauberi soola, 75 jagu klor lupja, 225 jagu soola haput, 7 jagu sublimatj, 5000 jagu wett. Järelikult on 50 toobi mee jaoks Larwis wõtta: 3,6 naela glauberi soola, 1,8 naela klor lupja, 5,5 naela soola haput 0,26 naela subli- mati. Tahetakse aga, et segu kangem peaks okema, siis wõib pool wähem wett wötta- Soola haput peab just enne tarwitamist segu hulka panema, mis juures segu hoolega tuleb ümber liigutada, et midagi põhja pääle ei jääks. Ühe ruutsülla üle määrimine ei tule rohkem maksma kui 10 kop. Wenemaal hakati mikotanatoni insener Baumgarteni nõuandmise järele tarwitama ja on seda nüüd juba pääle 20 aasta kõige paremate tagajärgedega ikka ühte puhku edasi tarwitatud. Brest-Litowskis oli üks maja juba täiesti seent täis, kui teda mikotanatoniga üle määriti ja nüüd on 12 aastat sest ajast möödas, aga seent ei ole mitte enam näha. Kõige oma hääds omaduste pääle waatamata,  on mikotanatonil siisgi üks wiga: ta õu kihirtine ja sellepärast peab temaga wäga ettewaatlikult ümber käima. Seinte ja põranda ehk muu kohtade üle määrimise  juures peab selle eest hoidma, et wedelik mitte käte ehk silma näo pääle ci tilguks. Paäle setis peaksiwad töömehed alati end tuule pääle poole hoidma, et mitte llig palju klori auru sisse hingata. Mis ülemal maja seenest öeldud on küllalt selleks, st tema häwitawat jõudu ja kahju, mis ta teeb, selgeks teha. Tema rutuline siginemine, wisa elu ja külge hakkaw  omadus, niisama ka kahju, mis ta inimese terwisele teeb, sunnirvad meid tema wastu kõige tõsisemalt sõitlema. Et aga kõik haige puu arstimise abinõud liig kallid ja tülikad on, sellepärast peame kõige- Kolm juhtumist. Umverpanek. Mu Jumal, mis need lapsed püüle hakawod?  Missugune õnnetu juhtumine on neid fiia Peterburi uulitsale wiskanud. Wõib olla, nende isa on siin mõni woorimees,  mõni tööta Vabrikutööline. Ema on maal ära surnud ja wald otsustas nad siia isa juurde saata? Kust saamad nad nüüd marju paika leidma? Ma sammusin aega mööda üle uulitsa ja jäin peatama. Siin seifiwad nad nüüd mu ees... Wanemal  on iluta, tedretäheline nägu, pilk hallidest silmadest eksib mureliselt ümber, ta huuled on kuiwad ja huulte nahk lõhkenud.  .. Wõib olla, ei ole ta hommikust saati iwükest suhu saanud... Wäiksem on üleni punane ja ta finistest silmadest paistab  arusaamata hirm; poiss seisab maha löödud silmil, ta huuled wärisewad ja iga silmapilk on oota, et ta kisendama hakkab. Ütelge, mis wõifinma teha?— Kõik neli last enda poismehe korterisse kutsuda, neid theega soojendada, süüa anda ja siis . . . siis õhtuks neid jälle wälja saata, sellesama  külma, marjuta uulitsa pääle... Juba ainus Mõte, kõiki neid rabalaid enese juurde wiia, nende kisa kuulda a;as mul mürina üle keha! Wõl pidin neilt järel pärima ja siis otsimisi algama, kuhu neid toimetada, sest nagu näha, ei teadnud nad ise kuhu ehk kelle juurde minna. Wõi pidin neile raha andma, mille pärast mõni hulgus neid läbi peksnud ja siis raha ära wõtnud oleks. Ma ei hakkanud nendega rääkimagi, waid otsisin silmadega linna mahti, et aga seda lähedal ei olnud, kehitasin  õlastd ... ja läksin koju. Miks saatis wanem tüdrukukene mind nii argse, piinatud  waategas Wõib olla, see ainult näitas  mulle nii! See oli webruari kuus, mil iseäranis pakane 20—24° —külm algas. Ma külmetasin  isegi oma uue, sooja kasuka sees, igal pool põlesiwad tuleriidad, hobused oliwad  waipadega kaetud, ja selle uuewiisilise soendust abinõuu eest, mille üle minagi end rõõmustasin, oliwad nad ainult loomakaitse  seltsile tänu mõlgu. Korraga surus end midagi mu wasta jalga. Ma «vaatasin  alla: see oli koera poeg, must puudel, paljaks niidetud missugune kare pilkamine!  Ainult pää ja sabaots oliwad niitmata  jäänud. Kudas ta üleni mürises, nagu lööks iga weretilk tal soontes! Kuda ta end mu jalgade wasta, kasuka alla surus! Ma ajasin ta ära, aga lühikeseks ajaks sooja  tundes, surus ta end loomu sunnil ikka uuesti mu jalgade wasta. Kas pidin teda üles tõstma ja kasuka sisse mässimas! Küll see oleks taie rõõm olnud!. Pidin ma koera enesele wõtma, pärast seda, kui mul juba üks ära warastati, teine mu kätte pääl katku tõbesse ära suri ja kolmas, kelle rawitsemise eest ma arstidele kümme« kond rublast ära raiskanud, ometigi ära kihwtitama pidin, ja kui ma mandunud olin, ilmasgi mitte enam koeri pidada, nende eest hoolitseda!.. Mis see koera elu siis on?.. Ma astusin kärmelt jalgtee päält maha, wõtfin woorimche, aga koer ronis mulle kangekaelselt järele, mi et sunnitud olin teda ära tõukama ja hüüdma: „!ast minema!", sest muidu oleks ta saani alla jäänud. Ja nõnda läkfiwad päewad mööda. . . Ma lõin, jõin, käisin oma korterist sisse ja wälja, tegin tööd, nagu ikka ... Ja korraga hakkasin tähele panema, et nii kohe,  kui üksi olles ja sulge käest ära pannes oma toreda kamina ette istun end wälja puhkama, tunnen nagu rahutust, mis siin, rindas walutab, kiiret werewoolu, mis nagu häbipuna mu palge punaseks wärwib  . . . Mis see on? Kas haige olen? Täna öösel tõmbasin end mürisedes kokku;  mul oli külm ja tundus nagu suruks end mu jalgade wasta waene, wäikene keha ja müriseks, tasa, tasa, nagu lööks iga meretilk ta paljaks niidetud naha all .. . Ja ära eksinud must, wäikene puudel, tüdrukukene, tedretHhelise näoga, wäikess