Tahan siin paar näpunäidet kanade nuumamisest  anda ja ühte tähtsamat lihakana tõugu - Faverollifid lugejale tutwustada. Kanu toidetakse kahel wiistl: Esimene wiis on kuiwa teradega, teine pehme toiduga, see on jahu-tainaga söötmine. Teradega söödetud lind on terane, ägeda loomuga ja ta on kohane sugu- wõi munade jaoks pidada. Kui meie teradega söödetud kana nuumata tahame, siis ei lähe see meil kergesti toime: ta rabeleb, käib ühest puuri äärest teise ja igatseb wäljakastmist  ja kui meie niisugust kana tainaga nuumama hakkame, siis kulub enne paar nädalat  ära, kui ta selle toiduga harjub ja pugu nii suureks kaSwab, et nii suurt portsjoni sisse mahutada wõib, nagu nuumamine nõuab. Sellepärast sn soowitaw, et kanakaswatajad  omad kanad kahte jaoSse jogaksiwad: ühe jao kaswataksiwad teradega ja kõigesuguse scgatoiduga  söötes tublideks ja nurkadeks sugu- ja muna-kanadeks. Teise karja kaSwatakS tapa jaoks, raswasteks, nõndanimetatud Prantsuse nuumkanadeks. Hästi nuumatud kanad on kallid  nende naela hind on päälinnas 45—50 kop. Kuulsad kanodekaswatajad saamad suurtesse  restoranidesse müües isegi 60 kop. naelast. Hääde nuumkanade nuumamine seisab selles,  et nuuma jooks määratud kanapoegi juba noorest pääst pehme scgatoiduga (tainaga) kaSwatatakse.  Niisuguse toiduga söödetud tüiskaSmanud  kanal on pugu suur ja wäljaweninud, ja loom on kogu kaSwamise ojal alati lihaw. Lõpuliseks nuuman-iseks on tarwis neid meel üksikutesse pimedatesse ruumidesse eraldada ja tunniaegade järele kolm korda päewas tublisti sööta. Nuumamise ajal olgu toit pehme, poolmedel,  soowitaw odra jahust ja piimast. Piim annab lihale hää maitse. Esialgul õgiwad kanad jahupudru häämeelega  ise, pärast tüdincwad aga ühesugusest toidust  ära. Siis on tarwis mägise söötmist käsile wõtta, et loomad nii rammusaks lähekfiwad, kui iganes wõimalik on. Wägise söötmise jaoks on nuumamise aparadid, ehk masinad olemas, mille abil üSna kerge on, ilma et kana ise neelamisega  waewaks, pugu pehme toiduga täis täita. Pääle kana puuri panemist, kus liikumise wõimaluS  äkawõciud on, hakkab kana lihaste wahele  kohe raswa koguma. Mõistliku nuumamise juures läheb kana kolmenädalase nuumamise järele nii raSwa, et ta täitsa laisaks läheb, ainult lösutab ja ootab, millal aparadi ots suhu pistetakse. Mõnedele näib seesugune nuumamine loomade  piinamine olema, oga waated on ju mitmesugused.  Kellel nuumamise aparati käepärast ei ole, need wõiwad järgmist abinõu käsile wõtta: nuumamise  ruumis tulewad kõik aknad kinni matta, et fees alaline pimedus walitseb. Ainult söötmise  ajal tehtagu aknad lahti, et walgus sisse pääseb ja et IS—2O minuti jooksul kõik söönud on. Siis peab jälle nuumamise ruumi pimedaks  tehtama kuni järgmise söötmiseni. Niimoodi  nuumamise!, kui tukkumine ja söömine alalises wahetuses õn, on kaunis hääd tagajärjed.  Looma peab nuumamise ajal puuris õlgede  pääl pidama, ei wõi «itte pennisid nuumamise  puuri panna. Pennil olles peab kana end tasakaalu hoidma ja lihakseid liigutama. Lihaksete liikumine wähendab raswa, mis taskule  kahjulik on. On nuumamine lõpetatud, siis algab tapmine,  mis korralikult ja puhtasti toimetatakse. Kanu tapetakse mitmst moodi. Parem on, kui nii tapetakse, et wäljapoole ühtegi haawa ei jää, mis nuumkana «välimust rikkuda «võiks. Et selle eest hoida, saab haaw kitsa noaga suust läbi, kaelaroosse lõigatud, mis silmapilkse surma  toob ja ühtlasi ka were jooksule omanduse teeb. Lind puhastatakse kohe pääle tapmist sulgedest ja fisekonnast hoolsasti puhtaks ja määritakse seest ja «väljastpoolt piiritusega, niimoodi  seisab ta palju kaueml,.» ja teda wõib kaugemale kaubale saata. (Järgneb.) metsades ümber hulkunud, et mitte uuesti «vaenlase  küüsi sattuda. Õhtu eel märkas ta Angi- Mone metsas ratsawäe jälgesid, kes wist siin peidus oli. Arnold arwaS marsi, et see Prantsuse  ratsawägi on ja wõttis nõuks seda üleS otsida, mis tal ka korda läks. SiiS saatis ta Houdsule metsast wälja, kes oma laagrisse tagasi läks ja kes seda aimatagi ei wõmud, et ta sääl oma armukese kaisikkuju pidi eest leidma. Niipea, kui esimene de Woipergi soldat Arnoldi nägi, hüüdis ta teda kohe nimepidi Martin Sõdija, mille paale ka Arnold kohe wastaS. Warsti sai ta siin teada, et vicomte d'Ex-naise on linna läinud admiralile teatama, et de Wolperg oma sõjamäega tale appi tulemas  on ja et vicomte täna öösel tagasi tuleb ning aru toob, mil «viisil kindlusesse sisse saab. Et Arnoldi Martiniks peeti, küsiti tema käest muidugi ka vicomte üle teateid. Ta tuleb, «vastas Arnold juhtumisi, meis tulime igaüks ise teed. Oma enese kohta mõtles ta, kui kasulik see on, praegusel ajal Gabriele läheduses olla. Esiteks on ta kõige hädaohtude eest kaitstud ja teiseks teadis ta, et ta peremees de Montmorenci,  kes praegu Filibert Emmanueli käes wangis on, oma kaotuse ja wangipõlwe üle «vähem muret tunneb, kui selle üle, et ta «ihatud  «vastane hertsog de Giese nüüd koja ringkonnas  kõige wägewamaks saab ja sel wiisil ka kuninga mõtete pääle wõib mõjuda. Giese sõbra  lähedal olles wvis aga Arnold kõik teated kätke saada, mida ta pärast wäeülemale kalli h«n»a eest wõib ära müüa, sest kas ei olnud just Gabriele Montmorenci awalik waenlane ja hertsog Franz'l ja Diana de Castro abielusse astumise takistaja? Kuid üks asi oli Arnoldile mureks, nimelt see, kui Martin Sõdija õnnelikult oma peremehe juurde tagasi jõuab ja selle läbi kõik. ta ilusad plaanid nurja lähemad. Sellepärast wõttis ta nõuks Martin Sõdijat kuidagi wiifi kõrvale saata, ehk teda koguni Sra tappa. (Järgned.) Kodumaalt. Kuresaarest. Saaremaa ülem talurahwa kohus pidas 21. ja 22. skp. Kaarma-Suuremalla  majaS istumist. Ette tuliwad muude seas järgmised igapäcwaseSse elusse puutuwad asjad: Jaan T. nõudis Hindrik T- käest hooneid  omale, 25 rubla «väärtuses, mis isa temale kinkinud, ja 7 rubla raha, mis ema temale kinkinud. Nõudmine mõisteti tühjaks, sest et seaduse järele iga kinkimine, mis üle 15 rbl. on, kohtus üleskirjutatud peab olema, muidu ei ole ta maksaw, kuna aga tähendatud kingitus  kohtus ülesiirjutud ci olnud. Raha nõudmine  mõisteti aga sellepärast tühjaks, et talnscisusest  abielu rahwal ühine warandus on ning naene ilma mehe loata selle waranduse kohta mingisugusid korraldust teha ei wõi. Jüri L. oli Kellamäe mõisa Wäljakoha rentnik. Selle koha oStis Fr. R. ära. L. nõudis R.-elt mitmesuguste  ehituste wäljaandmist, mis tema omandus  ei olnud. Nõudmine mõisteti tühjaks, sest et R. puumaa kõigi ehitustega mõisaomanikult ostnud, et ehitused üks osa maast on ning et L. ainult mõisaomaniku käest ehituste eest tasu wõib nõuda ja seda ainult sel juhtumisel, kui tal hoonete ehituseks kirjalik luba mõisaomaniku käest on. Kiirlalt. Sau merest. Majanduslised patud. Siinpool on harjunud asjaks saanud, heinamaid igal sügisel loomadega kangesti ära sööta lasta. Niipea kui hein mähe koomale saanud, saadetakse loomakari heinamaale ja lastakse  sääl kuni hilise sügiseni olla. Ei panda mõnikord isegi seda tähele kui mõnel naabrimehel  meel loogu maas wõi muist heina niitmata  on. Samuti tehakse ka muidugi tänawu aastal. Kui aga tänawuaaStast mesist aega tähele panna, ja ka seda asjaolu silmaspidava, et heinamaad liig rohke wihma mõjul mäge pehmeks on muutunud, siis ei wõiks heinamaade söötmist, mis alati järgmise aasta heinakaSwu takistab, sugugi ette wõtta, ehk kui kehw karjamaa  seda siisgi sunnib tegema, siis ainult lühi- Kasu päralt. Üks parematest kooliwendadest oli mul keegi Perci Felpfi nimeline poiss. Ehk meie küll Lhewanused olime, siisgi oli ta minust kaks klassi ees. Temal vliwad wäga hüüd waimuanded. Iga aasta sai ta kooli poolt kingitusi, mis ainult parematele õpilastele cmii, Höä lõpueksami tõttu sai ta abiraha, mille pärast  ta ilma mureta ülikooli sisse mõis astuda. Niipalju, kui ma mäletan, oli tal kõrgest seisusest  sugulane. See oli üks tähtis riigimees. Aga noorel Felpfil ei olnud sellest kuigi suurt tulu, sest ei ta kadedate kooliwendade poolt wihkamist ja tagakiusamist pidi kannatama. Pärastpoole,  kui ta juba tcgewasse elusse oli astunud,  kuulsin ma, et ta Kälimiste asjade ministeriumis  HSS koha pääl olla. Siis ei kuulnud  ma temast mitme aasta jooksul enam midagi.  Korraga sain ma tema käest järgmise sisulise kirja: Minu armas Watson! Wõib olla, ehk mäletad sa weel kooliajast kedagi Felpst, kes sel ajal wiiendas klassis oli, kai sina kolmandas olid. Ehk oled sa kuulnud, et minu ema onu mulle wälimists asjade ministeriumis  teenistusekoha muretses. Kõige selle aja olin ma nimetatud koha päül, oga nüüd tõmbas ootamata õnnetus minu tulewiku plaanidest  kriipsu läbi. See «üks liiga kaugele, kui ma sulle seda õnnetust kirja teel hakkaksin kujutama. Kui sa waewaks «Maksid minu juurde tulla, siis saad sa suusõnal mu enese käest kõik kuulda. Üheksanädalase  haiguse järele olen ma nüüd weidikese terwemaks saanud, aga olen fiisgi weel sedawõrd nõrk, et woodist wälja ei wõi tulla. KaS sa ei wõiks ka mr. Holmest ühes wõtta. Ma tahaksin  mägs tema arwamist selles asjas kuulda saada. Ole mi lahke ja too ta enesega ühes, nii ruttu, kui see wähegi wöimalik on. Iga silmapilk on mul oodates aastapikkune. Wõib olla, ehk orwab ta, et ma sellepärast nii hilja weel tema käest nõu küsin, et ma enne seda tema osawuse sisse ei uskunud. See saatuse löök tabas mind nõnda ootamata, et ma kaua aega nagu meelest ära olin. Nüüd olen ma jälle mähe toibunud, aga kardan otse selle pääle mõtelda, sest et uuesti haigeks wõin jääda. Need read on minu etteütlemise järele kirjutatud.  Ehk oleksid siis nii hää, et sa sõbraga oma endist kooliwenda waatama tuled. Sinu Perci FelpS. See mitmekordne palwe oli mind liigutanud.  ArwatawaSti oli selle kirjutaja täiesti nõuta ja abita. Ma ei wõinud tema palwet tagasi lükata. Ma tundsin Holmest selles tükis  wäga hästi, et ta paluja soowi täitmata ei jäta. Sellepärast otsustasin ma teda ilma wiiwitamata üles otsida. Kui ma Sherlok H olmest tuppa astusin, istus ta parajasti laua ääres ja tegi lahutuskatset.  Ta tõstis minu sissetulemisel ainult püü üksse. Wististi oli katse wäga tähtis. Seni kui ta wedelikku ühest klaasist teise walas, istusin ma ligema tooli pääle. Wiimaks sai ta oma tööga malmis ja astus, ühes käes klaas, teises paberikillukest hoides, minu juurde- Sa tuled wäga tähtsal silmapilgul, ütles ta. Kui see paber niisamasuguseks jääb, nagu ta praegu ön, siis on kõik HSä; kui ta punaseks  muutub, siis on ühe inimese elu kaalu pääl. Ta kastis paberitüki wedeliku sisse. Paber  muutus kohe punaseks. Hm, ega ma muud ei lootnudgi, rääkis HolmeS. Ta kirjutas rutuga  mõned telegrammid ja saatis need teeni»- riga ära. Selle järele istus ta minu waStu tooli pääle ja pani jala põlwe otsa. KaS mõn> da uudist kuulda on, sõnas ta. Sa oled kuritööde  ettekuulutaja, niisamuti nagu mõned linnud  oma ilmumisega tormi wõiwad ette kuulutada.  Mis uuemat sa tood, Wätson? Mina ulatasin kirja ta kätte. Tema lugeS selle tähelepanelikult läbi- Suuremat sellest aru saada ei wõi, ütles ta kirja läbi lugedes. Kärg.) 1909 62 Saarlane