Eesti Postimees WMinAKs? esmaspiwwa! AK. ZMwNsM« I»vs. 7:SNKd KMnnaS iga eSW«SpSM« ja u»iiapS«wa hsmmlkui. TsimewS js »aria sa Mitüriwahe uulitsa nurga pääl SoMlvog ° Auster? uues majas nr. li. Us»M»tnf« - K»U IZ-1 ». l. »e>»»is kiriadeke: Br. ?»Zl- r»». ,Zo?iZ Noe?sues'!>", ,EeSti Postimehe" toimetusele Tallinnas, 4d»ei«?nhaririat!e!e: Z ZsrbMM iIM Mehi Mj« lmMmlk. i —4Ä. ctc»stolkÄik. kuulutuste petlt-rida maksab ?««l«wsie ktilgedel S kvp.. jUhtkirjade «es 1K kop. Wahemeestsle M/g waevatasu. Kuulutuste ivaStuwZtmine -ZnmSpäewa ja neljayäewn hommilui «.Uniuvollte numbrite jaolZ kuni laupäswa ja kejsnSdalt iZnnani. !?zu!miSte ja ?uurut«sts wastuwotiate nimed awaldatakss aeg ajal! kuulutuste hulgas. „GeSti Postimehe" hisd i p ostiga: ilma poSLita: aaStaS S?bl. kop. aaSWS S rbt. SÄ . s , -4S » 2/, , i „ sv . K , s« . Ä . 1 :TS I kuus - » . kuus „ TS " Wkltaumal, A rSI. süstas, Äkst?« uumbri Und J ZG Akr»«st muutmw» maksad 10 kop. Tellimiste edafttoimetajatele ? protsenti waetvatasu. Esimene sõja-aasta. l^ Aasta on juba mööda sest ojast, kui kohutan? sõnum  Kaugelt Idast tuli, et meie uhked sõjalaeroad ..Retwisan", ~Tsesarewitsh" ja „Pallada" Port Arthuri reidil Jaapani torpedopaatidele ohwriks langenud ja suured augud külje sisse saanud oliwad. Sõda oli alaanud. Nagu nüüd ilmstks tuleb, algas sõda meile ootamata, kuna aga jaapanlased juba aastate kaupa end sõja wastu walmistanud oliwad. Meie lootsime oma suuruse ja kuulsa nime pääle ja ei tahtnud seda mõtet mitte tõsiselt otsani mõtelda, et wäike, pagonausuline  Jaapan ialgi julgust leiab meie wastu mõõka tupest wälja tõmmata. See mõte käis nagu meis enesetundmuse wastu ja o'i nagu mõnest teisest ilmast pärit wäiks saarerahwas kuulsa Wenemaa wastu! Ja ometi oli asjalugu niisugune, et oleks nägema pidanud,  kel silmad oliwad näha ja kuulma, kel kõrwad oliwad kuulda. Keegi sõda ei hakka ühe päewaga ja sellepärast ei ole fee önnetuseöö mmewaaZta, mis 26. ja 27. jaanuari  wahel, mitte muud, kui ainult silmapilk, mil ammu ettewalmistatud juhtumised ilmsiks saiwad ja nähtumale tuliwad. Nende nähtuste põhjused aga leiame kaugemal minewikus ja minewikust peame meis nad walge ette tooma, kui meie sõja algusest aru saada tahame. Kümne aasta eest pidas Jaapan Hiinaga sõda ja oli selles sõjas mõidurikas; ka Port Arthur sai tormiga  hiinlaste käest ära wõetud (a. 1894). Kuid oma wõidu wilja ei saanud jaapanlased mitte maitsta, sest Europa suurriigid kirjutasimad Jaapanile ette, et ta mitte ühte paigakest kindla maa küljest oma alla mõtta ei tohi ja enne kui pärast ainult saareriigiks jääma peab. Hambaid kiristades andis Jaapan järele ja hakkas maitset silmapilku ootama, mil ta omast alandamast  seisukorrast pääseda wõiks. Uks juhtumine tuli juurde, mis Jaapani seisukorda meel raskemaks paistis tegewat see oli leping, mis Hiinamaa mnms Europa riigiga tegi ja mille tagajärjel ka Venemaa  Hiina käest Kwantungi poolsaare ühes Port Arthuri kindlusega 25 aasta pääle rendile mõttis (14. märtsil 1898). Kohe hakkas Wenemaa oma uut rendimaad  igatepidi wälja ehtima: Port Arturi kindlus tehti „ilmwõitmataks", tema ligidale asutati wubalmn Dalni, Jda-Aasia lcewastik sai suurendatud, Mandshuria  raudtee ehitatud ja Korea keisririigis Wene mõju enam ja enam ette otsa seatud. Wenemaa oli Ida-Aasia küsimustes ses riik kes uaste riikide eesotsas  sammus. W U Seda kõik kannatas Jaormn paa- näha maitselt, aga mitte ühte silmapilkugi er mõtelnud ta selle pääle, niisuguse olukorraga igamesti rahule jääda: ta nägi ära, et hiljem wõi mo.rem kokkupõrkamine Venemaaga tulemas on, kus see küsimus otsustamise alla tulema peab, kumb riik Jda-Aasia asjade juhtimise oma kätte saab. Jaapan oli päält- näha rahulik, aga Valmistas end ilmmöfimata sõja mõstu. Aastad läbi ei olnud tal muud suuremat ülesannet, kui sõja walmistus Wenemaa mustu. A. 1903 tundis Jaapan end tugema  küllalt olswat, et tarwilisel korra! oma nõudmisi sõjariistadega toetada ja sellepärast pani ta julgelt Wmemaols nõudmise ette, Wsnemaa wiigu omad mäed Mandshuriast ära, sest lepingu järel olla Wsnemaa  seda tegema kohustatud. Selle eest, et Europa riigid mitte jälle ühes koos Jaapanile nõudmisi ette panema ei hakkaks, oli Jaapan juba hoolitsenud ja selleks otstarbeks oli ta Jnglisemaaga sõpruslepingu maha teinud. Nüüd algas elan? diplomatilins läbirääkimine,  millega Jaapan wõimalikult tõtata, Wenemaa  aga miimitada püüdis. Mitu korda paistis mi, nagu saaks asjad ainsalt diplomatilists läbirääkimistega  joonde aetud, kuid ikka paksemate pilmedega kattis snd politika taewas Wme laewad Wladimostokis wärrvw. sõjakarmaliseks -- mustaks ja 24. jaan. 1904 lõpetas Joapan oma diplomatilise läbirääkimise Wcnemaagu.  See oti sõja algus ja mitte korda läinud läbirääkimiste järeldus. Sõda algas merel,' sest kõige tähtsam sõjaküfimus ! olr jee, kumb rm merel omast wastasest tugewam olema saab. Esimene Jaapani söjategewus oli siis ka selle pääle juhlwo. et Wene laewastikku nõrgestada. 26./27. jaan. öösi ilmusiwad Jaapani torpedolaewad s ootamata meie soomuslaewads kallale ja haamafiWad ! neid rängasti, järgmisel päewal, L 7. jaanuaril, ilmufi- l wad 15 Jaapani soomuslaema Port Arthuri alla ja j halkasiwüd Wene laewadele tuld andma, kes nende eest stssmisesse sadamaKse tagcmefiwad. Selle tuleandmi!s  puhul aliwad „Nowik" ja „Polwma" augud külge saanud ja ka „ Diana" ja „Askold" ei olnud mitte terweks  jäänud. Selsamal ajal Lungifiwad Jaapani laamad Korea rannas Tshemulpo sadamas meie ristleja „Warjagi" ja suurtükipaadi ..Korejetsi" kallale, kes sõja hakatusest meel midagi ei teadnud. Meie laewad mõtsiwad kangelase  julgusega Võitluse waenlass ülejõuuga wastu ja läkfiwad püüle asjata Võitluse wabatahttisett surma, aga alla ei andnud nad end mitte. Nn oli siis kohe sõja algusel kaks Wene laema päris hukka läinud ja terwe rida laenul wigastatud saanud ja selleläbi oli Jaapani laewastik kahtlemata üliwõimu meie la emas tiku wastu kätte saanud. Terwe Kollane meri oli Jaapani mselewalla all. Päälegi tabasiwad meie laewastikku wesl uued õnnetused, sest 29. jaanuaril jooksis Dalni all meie miinilaew „Jenissei"  oma pandud miini otsa ja lendas 96 mehega õhku, ristleja ..Bojarin" sai tormiga wiga ja suurtüki!  paat ..Mandshur", keda jaapanlased taga ajasiwad, pibi Shanahaisse põgenema, kus ta sõjariistad pätilt ära wõtma pidi. Z Warsti hakkastwad jaapanlased mere poolt Port Z Arthuri piirama ja katseid tegema, kas mitte Port j Arthuri sadama suhu wanu laewu põhja lasta ei saa, Zst fiis Port Arthuri sisemises sadamas olewat Wene Z laewastikku täitsa mangi .panna ja wõimetuks teha. 8 Ühtlast hakati üle Ljaoteshani mäe Port Arthuri !ae- Z wastikku ja kindlust „lsnnuft" põmmutama. s Wene laewasti? ei saanud selle wastu midagi ette ; wõtta, maid tema ainus hool oli, oma wigastatud laewu parandada, mis seda raskem ott, ei Port Arthu- H ris mitts nii suurt dokki ei olnnd, kus soomuslaswade Z parandust oleks ette wõtta wöiaud. z Uus elu Wene laewastikul algas, kui tubli admi- ral Makarow W. weebruariÖ Pört Arthuri jõudis ja Z laewastiku juhatuse oma kätte wöttiZ. Makarow ei ! lasknud laswastikku mitte tegewuseta paigal seista, ! waid ta uiSttis sagedaid wäljasõitufid ülejäänud terr  wets laewadega ette, kus juures tal korda läks nii ! mõndagi kahju Jaapani laewastikule saata. Kuid see elaw Legswus ei kestnud mitte kauem km natukene üle kuu aega, sest 31. märtsil juhtus meie laewastikule ! õnnetus, mis kõigist teistest õnnetustest kõige suurem j on: sel päswal sai meie osaw laewastiku juhataja admiral Makarow ühes oma lipulaewa ..Petropaw- lowskiga" otsa. Juhtus see järgmiselt: Öösel enne s 31. märtsil oli jaapanlastel korda läinud meie torpel  dolaewa „Strashnõid" teistest ära lahutada ja 60 j mehega põhja lasta. Hommikul sõitis Makarow oma ! laewastikuga merele, 'wahetas siin mõned paugud jaapanlastega, hakkas aga siis Lagast tulema, sest et l Jaapani laewastik tema omast palju tugewam ott. Aga weel enne kui laewastik sisemisesse sadamasse sai, jooksis ..Petropawlowfl", mille pääl Makarow tsrwe oma staabiga ott, miini otsa, mis jaapanlased öösel pannud oliwad ja hirmsa lõhkemisega wajus laew mõne silmapilguga mere sügawusesse, 640 inimest ühes enesega  kaevetesse mattes. Ainult mõned üksikud, nende hulgas ka suurwürst Kirill Wladimirowitsh, paäsestwad ära. Selsamal korral jooksis ka soomuslasm „Pobeda" miini otsa, pääfis aga oma wigaswfega meel fisemi!  sesse sadanrasse. Nii oli siis mere osawam laewastiku juhataja, admiral Makarow õnnetuse surma läinud ja tema asemele  nimetati admiral Skrõdlow, kes aga enam laewastiku  juurde ei fcmnudgi, sest st '.vaheajal jaapanlased  ka juba maa poolt Port Arthuri piirama oliwad hakanud. Sellega tuliwad Part Arthuri laeWastikule kurwad päewad, kus ta ilma tegewuseta päewaft päswa elas Z ja midagi sõjalikku tegewust Stte ei matnud. s Ka Jaapani laewastikku Labustwad õnnetused, sest j ta kaotas maikuu sees lühikese ajaga nctt sõjalaewa, i nende hulgas ristleja .Mijako" ja suure soomuslaewa - ~Hatsuse," kes jaolt Wens miinide otsa jooksiwad, jaolt j üksteisega kokku põrg ttes otsa leidswad. j z Üleskutse ja palwe. Raske töö ja waewa ja ühtlasi õnnelikkude juhtu- i miste läbi juba natuke ümaramatesse eluLmgimistesse k jõudes, püüab Wiljandi karskuse selts „W«badus" kõike z jõudu oma tõrge eessihi kättesaamiseks tarwitada ja Z omale niisugust seisukorda omandada, mis talle, km k Wiljandi kreisi keskpunktis asuwale seltsile kohane on. s Küll on seltsi! mitmesugusedgi abinõuud selle eessihi x kättesaamiseks tarmitufel, aga siisgi jõudis selts otsu- Z sele, et oma jõud nii mõnegi mönuka ettervötte tarwis k liig kasin on. -Sai sellepärast ülema! poo! palutud, Z seltsi põhjuskirja Niiviisi täiendada, et ta, muu seaS, omale raamatukogu wõiks asutada ja aastas ühe näitemüügi ära pidada, missugune palwe hiljuti ka täidesaatmist leidis. Seda luba kätte saades otsustas selts, raamatukogu asutamiseks ja seltsi muustkakoori täiendamiseks Länawu weebruarikuu lõpikus ühte suuremat näitemüüki pidada; Ml juures saab. nii palju kui wähegi wõimalik,  ka näiteasjanduse tõstmise pääle rõhku pandud. Mitmetele isiklikult ehk ka nimekaudu tuttawatele Eesti poegadele ja tütardele, mõnedele ajalehtede toimetustele,  karskuse seltsidele ja raamatukauplustele, kelledest  lahket kaas aitamist loota tohtisime, priitaMste annete wKstuwõtmiss raamatuid kätte saates usume, et meis palme mitte ilma wastukõlata ei jää; ei lähe ju annetused mitte seltsi enese ülespidamiseks, maid seltsi tegujõuu suurendamiseks üleüldsuse kasuks. Raamatukesed ühes raha ja kingitud asjadega palutakse kõige hiljemalt 25. weebruariks s. a. Viljandisse,  „Wabaduse" seltsi nime pääle tagasi saata; lühemate  annetajate käest Wõtab neid seltsi kassapidaja, kaupmees hr. J. Oinas, toimetuse kõrwal, meel 27. weebr. lõunani wastu. Kõiki auulisi annete kogujaid ja annetajaid juba ette nende lahkuse eest südamest tänades, kõige auustusega „Wabaduse eestseisus Poliitika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid. ! WeWe-JAKyOUi fsvK. I Mandshuria söjwäljalt tuleb küll pea- I aegu iga päew ametlikku sõnumid kindral Kuropatkmi i käest, tuid nendes telegrammides ei ols õieti muud kui ! kirjeldused wäikests kokkupõrkamiste üle, mis maakuulaz  mise otstarbega ette rvõstakse. Neis wäikestes föja!  käikudes, mis snamisti üks ohwilser wäiksss salgaga I ette wõtab, näidatakse sagedasti suurt mselst-ranmst ja Z wahwust üles, aga nsnde järeldused on nii mAkssed, !et neist rääkidagi ei maksa. Uks leht ütleb, j nende öösiste käikude tagajärg ei olla enamasti mitte A muud, kui see, et „kolul Jaapani püssi ja kaks mütsi" z saagiks saadud on. Need wäikesed wahejuhtumised ei Z awalda mingisugust mõju üleüldise sõjakäigu pääls ja j nad on ainult siis asjaks, km midagi tähtsamat ei i juhtu. Z Ajalehe „Russi" söjawälja kirjasaatja Kirillow !on Peterburi tagasi tulnud ja katsub ühes kirjatükis Z selgusele saada selle üle, kust see tuleb, et Wene-Jaa- Z pani sõjalugu niisugune on, nagu meis kõik teda tun- Z nems. EL Jaapani sõjamehed, ei soldatid ega kindra- Z lid imesid teha si saa, see on selge, ehk küll üks puhk z meile seda etts seletada katsuti. Tõepoolest olla Jaa- Z pani soldatite! küll palju häid omadusi, iseäranis fells- pärast, et nad hüüd kooliharidust saanud on, aga üle- Z üldse olla meie soldatid tublimad sõjamehed. Ms wäls  jamaa ohwitser olla pääle Mukdeni all olnud wõitlusi s Kirillowi wastu Wsne soldatite üle järgmist ütsl»  nud: Ma armastan oma kodumaa mäge, ma olen term? eluaja mäe hulgas mõõda saatnud, aga ma olen kude l Teis püüle, st Teil nii tublid soldatid on, sest niisugu;  feid ei leia enam kusagilt. Küll wöiö raske näha alla, st niisuguste soldatitega mõiw kätte ei saa. z Ka sõjariistade poolest ei olla Jaapani mägi pare!  ma! järjel kui meis oma, neil' olla küll enam mäe!  suurtükka, aga üleüldse olla meis wägi suurtükkide ! poolest jaapanlaStest ees. Ka Jaapani püssitikud ei ! saada meie omade wastu. Isegi Jaapani wäejuha- tus ei leia Kirillowi silmis armu, sest nends ülemate I tarkus olla ainult raamatutest õpitud kraam. Maasõda  olla jaapanlased koguni halwasti pidanud ja kord minewal smvel olla Kuropalkin ise lõunalauas ütelnud,  et kui jaapanlased hakatusel targemad olnud oleks, siis wenelased juba ammugi Harbmist saadik oleks taganema  pidanud. Kmllow ise aga arwab, ei kui meie wastu praegu mitte Jaapani wägi ei seisaks, maid näit. niisugune tubli wägi kui Saksa oma siis ei oleks meil praegu Mandshurias enam mitte ühte soldatit, waid meis peaksime oma Tagabaikali maad nsstds wasw kaitsma. Nii on siis Kirillowi arwamme see, et meid praegu wäga nõrk wamlane wõidab. Aga, ütleb lõpuks Kirillow, kas ehk ei ole mitte see Jaapani wõidu põhjus, et neil enam wägs on? Seda ei arwa ta mitte tõsudata wõiwat, waid usub, et meie õnnetuses mitte Jaapani jõud süüdi si ole, waid meie eneste küljest peame meie süüdi otsima. Missugune see enests süüd on, selle üle lubab Knmlow  alles edaspidi kirjutada.