Ühe tema hobustest ja kihutasin sellega minema. See oli hullus sinust, Oliwer ütles Barbara, kes wäga hästi teadis, missugune saatus igale hobusewargale siin maal osaks sai. Niipea kui teda kätte saadi, oli tema ots kindel. Hobu, mida mina wõtfin, ei olnud tõesti mitte rohkem wüärt, kui minu auuga teenitud  palk, jutustas tema edasi. Pea sain miua aru, et minul tagaajajad kannul oliwad. Minu arwates ei pidanud nemad mind niipea kätte saama aga nemad oliwad  targemad kui mina seda karta teadsin. Nemad läksiwad otse jõest läbi, kus mina ühe käänaku tegin, et süllast üle minna ja saatfiwad mulle hükitselt igast küljest päris kuuli rahet kaela. Mina lasksin, ilma et pitkemalt sihtida oleksin saanud, ka nende sekka ja ühele nende seast wist pihta ka, sest nemad kogusiwad ennast kõik ühte kokku ja mina pääsesin jälle tüki maad nende ette. Õnnetuseks lasksiwad nemad aga enne seda meel minu hobuse minu alt surnuks ja mina pidin nüüd jala edasi põgenema. Kui koer pidin ma nüüd põõsaste  wahelt edasi roomama, et oma jälgi nende eest ära warjata. Aga sina tead ju, kui osawad nemad jälgi ajama on, päris were koerad! Mina olin juba surmani Väsinud kui seda maja siin nägin. Et fina aga just siin olema pidid, oli mul ksna teadmata afi. Mis meie aga nüüd pääle hakkame, et sind päästa! hüüdis Barbara elawalt. Kõige päält pead sina oga sööma ja jooma, ning siis hakkame nõu pidama, kudas sind päästa. Barbara oli mahe ajal leiba, liha ning piima Desmnndi ette laua pääle kannud. Päris hundi isuga hakkas Desmond toitu wõtma. Minu wennal seisab ülearu hobu tallis, hakkas Barbara järelemotlikult harutama. See jookseb weel üsna hästi, ehk ta küll juba wanapoolne on. Ainult seda peaksid sa teohma, kui kaugelt ning kust küljest nemad sind juba ümber on piiranud. Wennaga õiendan mina juba hobuse asja oma wahel ära, selle üle ei pruugi sina enesele muret teha. Ei, minu hääks ei tohi sina kõigewähematgi  julgeda. Mina näen, Barbara, et sina ikka weel see sama oled, mis sa olid maa sool! Mina olen ära teeninud,  et sina oma ukse minu eest lukku paned ja mu waenlased mulle järge häsfitad, kui nemad siia mind otsima tulewad. Aga sina ei tee seda wist mitte? Ei, ütles Barbara pitkamisi. Seda ei tee mina mitte. Desmond waataS tükk aega uurides Barbara otsa. Sina olid ning oled ikka ühesugune hää minu wastu, Barbara. Kas sa ka wcel nii hää olla wõikfid, et mulle mu suurt Md andeks võid anda? palus Oliver. Mis tarwis praegu sellest rääkida, wastas  Barbara wilult. Sellest, et sind aitan, on praegu küll. Ka Barbara waatas ainiti Desmondi otsa. Tema ei wöinud meel ikka mitte aru saada, kudas tema endine arm nende paari wiimase aasta sees nõnda halwema poole muutunud wõis olla. Tema aru järele oli Oliwer läbi ja läbi kui selge kuld olnud ja nüüd (Järgneb.) mise tagajärg. Ei tohtinud mitte kaemas» tikku tawalise tagawaraga waenlase wastu saata, sest tawaline tagawara küünib ainult 3 —4 tunnilise lahingu jaoks, kuna meie laewastikul mitte teada ei olnud, mitmesse lahingusse ta astuma peab. Inglise aurulaew  CarliSte pidi meie laewastikule laSkematerjali  järele tooma, wiiwitaS aga liig kaua ja Roshestwenski pidi Prantsuse metest ennem minema sõitma, kui ta laskematerjali  sai. Nii pidi Roshestwenski siis, wõib olla, pooliku laskematcrjali tagawaraga waenlafele wastu astuma. 3) Ka weekindlad waheseinad üksikute laewaruumi osade wahel peawad nõrgad olnud olema, sest muidu ei oleks näit. Osljäbja mitte mõne minuti pärast kukerpalli  wee alla läinud, kui alles mõningad paugud tema nina pihta sattunud oliwad. 4) Meie laewad hakkasiwad lahingu puhul mitu korda põlema. Uueaja soomuslacwade  pääl ei ole mitte ühte puu kildu: kajuti seinad, isegi admirali toariistad on aluminiumist wõi mõnest teisest kergest metallist ja lae pääle kaetakse linoleum, mis mitte ei põle. Kas see ei tähenda mitte, et meie laewade pääl puud tarwitatud  oli, sest et puu odawam on? õ) Meie laewade soomuskatet oleks wõinud Jaapani suurtükid ainult siis läbi lüüa, kui nad IV-—2 penikoorma päält lasknud olekfiwad; aga nad ei tulnud meile mitte ligemale kui 3 penikoorma pääle. MikSpärast läksiwad siis meie laewamürakad  ainsa suurtükitule tõttu põhja? Kas sellest ei järgne mitte, et foomuskate mitte niisugune ei olnud, nagu ta paberi pääl oli? See kahtlus annab asja soowida, et meie Mustamere ja Balti laewastikn soomus uurimise alla wõetaks, et näha saada, missugune ta õieti on. Sellest kõigist järgneb, et Roshestwenski tugewuS ainult paberi tugewus oli, mis mitte jaapanlastele wastu panna ei jaksa. Muidugi oli ka weel teisi põhjusid, mis meie laewastikku nõrgmdasiwad: nimelt laewade mitmekesisus ja nende wähem kiirus; ka oliwad mitmed neist madala pardadega ja wähe soomusega kaetud. See kõik oga ei ole mitte Roshestwenski süü, sest tema täitis käsku ja lõi lahingut selle materjaliga, mis talle kätte antud oli. Tema oma weaks wõib seda pidada, et ta Jaapani laewastiku ootamata oma pääle tulla laskis, et ta lootnud oli ilma lahinguta Wladiwostokki pääseda, sest muidu oleks ta lahingurinnas sõitnud, s. o. laewad  üksteise kõrwal, mitte aga marfirinnaS,  s. o. laewad üksteise päral. Alles waenlase tule all pidi ta omad laewad lahingurinda seadima. Õigem oleks olnud, kui Roshestwenski ise oleks katsunud ootamata  Togo pääle langeda, kes ju teadupärast  Mosampo all seisis; siis oleks Roshestwenski muidugi lääne poolt Tsushima  saart Broughtoni kitsust kaudu sõitma ja Togot üles otsida katsuma pidanud. Lõpeks tuleb weel üles panna, et meis laewastik ka poole sütetagawaraga peab teele läinud olema. Süte puudus sundis siis ka RoshestwenSkit läbi Korea kitsuse, s. o. kõige õigemat teed minema, kuna tema oma aruga nähtawaSti ümbert Jaapani  oleks sõitnud. Kes on selles süüdlane,  et süsa ei olnud? Awalik kohus peaks seda asja järele uurima. Süte eest maksime meie kolmkorda kõrgemat hinda kui harilik hind on, s. o. puud maksis 67—82 kop., teiste sõnadega, süte hind oli kallim kui näit. ruki hind. Za ometi ei tarwitanud meie mitte häid Kardiffi süsa, waid halba ja suitsewat Sidnei ja Shanghai süsa, mis oma suitsuga meie laewastiku seisukohti juba kaugelt waenlase  salakuulajatele kätte näitas. Wenemas kahjud merelahingus. „Loffani ag." teatab, et Tsuschima lahingus  14,000 surma on saanud, 4,690 meest mangi wõetud ja 3,000 meest ära pääsenud. Arstide läbikatsumisel selgunud, et suur osa Wene laewamehi haiged olla ja paljud merehaigust põdeda. „Noivoje Wremja" seletab et Wenemaa siis ennast wõidctuks wöib pidada, kui jaapanlased Balti meresse tulekfiwad ja Kroonlinna ning Peterburi ära wötaksiwad. Wenemaal olla palju abinöuusid,  et oma walitsejate wigasid ära parandada ja oma suurriiklist seisukorda alal hoida. Selles peaks semski sobox aitama. „Mosk. Wed." ütlewad, et praegu rahu pääle ei wõi mõtelda. Terwe Wenemaa  peaks sõjaseaduse alla pandama söjamaksufid nõutama, sisemisi rahutusi alla surutama ja sõjalik walitsuS maksma pandama. Kui Jsewalitseja asemele rahwasaadikud  tulekfiwad, läheks Wenemaa põhja, Nagu Roshestwenski laewastik I Nebogatowi laewastiku allaandmise kohta teatab „Düna-Zeitung," et see kuulu järele kättetasumise pärast sündinud. Hiina merest läbi sõites on Nebogatowi kaebtuse  pääle 40 madrust Roshestwenski poolt üles poodud. Sellepärast on meremehed kätte tasuda tõotanud. Nad on waenlase laewastikku nähes Nebogatowi ja ta ülemad  ohwitserid kinni sidunud ja walge lipu üles tõmmanud- „Corriera dclla Sera" teatab, et mitmete Wene laewade pääl madrused sõna pole kuulanud. Admiral Nebobatow on oma elu tahtnud wõtta, teatab „Nascha Sihsn-" Ta wiidud meelemõistusetalt haigemajasse. Tema juures on hullumeelsuse märkisid märgata. Isamaalt. Knresaarest. Saaremaa õpetajate sinod algas sel aastal 29. mail. Saksakeele jutlust tegi Saaremaa praost Walter, Eestikeele jutlust Mustjala õpetaja E b erh  a r d t. 13. juni k. p. päüle määratud Eesti Põllumeeste Seltsi liikmete koosolek jäi pidamata. 19. juail peetakse Kuresaares, manas kindluses, igaaastast sälgude näitust. Et see näitus meie hobustekaSwatuse edenda' Möndasugust. Rohi wiinajoomise w a stu.  „SibirSk. Listok" kirjutab : TobolskiS on isik, kes wiinajoomise õige ruttu ära wõõrutada. Arstimine kesta kolm päeiva ning jooma-haige pidada kolm korda päewas  enne söömist tähendatud isiku poolt kokkuseatud rohtu wäikese tassi täie ära jooma; rohi olla läbipaistew wedelik ja ilma halwa maitseta. Tõenduseks, et rohi muidu terwisele kahjuta on, juua arst teda ise ja anda ka teistele soowijatele juua. Kes kolme päewase arstimiseaja läbi teinud, selles tõusta koguni wastik tundmus wiina wastu, tulla hää söögiisu, magus uni ning tahtmine tööd teha. Leht awaldab soowi, et arStid tähendatud rohu pääle tähelepanemist pööraksiwad, keegi tema walmistamise-saladufe ära ostaks ning awalikult joomatõbiseid igalpool arstima hakkaks. RaSke on seda sõnumet õigeks pidada. 24, Saarlane 1905