püüete läbi juhiti nüüd selts õigele teele ja asjast osawõtmine kaswis igapidi. Kõige päült on herra Holzmaysr mõistnud kalonnedele  sündsaid mehi ecstwcdajateks walida ja neile seesuguse waimustuse sclsii paleuslise  asja kohta sisse puhuta, et need mehed kuni tänase päewani, ehk nende arw küll tugewasti kokku sulanud, siiSgi wecl terme tulekaitse seltsi põhi on. (Järg tuleb.) ühe Rootsi kapteini noore proua seljas nägema, kes niisama ilus oli kui teiegi Tereefe. Tereese nägu lõi ägedasti punetama. Mõlemad waikisiwad Wiimaks tõusis Tereese ülesse, läks ahju juurde ja hakkas süsi liigutama. Frieder saatis teda oma silmadega ja Tereese pidi seda tundnud olema, sest häkitselt põöris tema ümber ja ütles: KaS meie ei wõiks jää pääle jooksma minna? Kui teie seda soowite, wastas Adami. Tereese astus sügawasse akna auku, et ilma ja kraadiklaasi uurida- Frieder tõusis ka ülesse ja läks sinna tema juurde. Siin seisiwad nemad nüüd mõlemad ühes kitsas ruumis, peaaegu warjatud paksust raskest kardinast. Rohelisekas walgus paistis wäikestest  Lina sisse lastud ruutudest läbi, ainult üks nende seast oli selgem- Kui sagedasti ei ole mina siin selle koha pääl piilunud Corneelis Nepost peos pidades  ja õppides, kuna silmad igatsusega alla lendafiwad, ja pärast seda seisin mina ka weel kui noormees selle koha pääl ja tema sirutas kät uuendatud ruudu poole. Jätke wanad mälestused ' hüüdis Tereese ägedasti ja käskiwalt- KaS hakame siis minema? Jah, kostis noor naene; wiiwitas aga ise ometi weel. Häkitselt pööris tema üleni punaStanud nägu noore mehe poole ja ütles waewalt kuuldawalt: Ütelge mulle ainult seda, et kas mulle andeks olete annud! Ei, seda ma ole teinud! Ei? Ei ialgi! Nemad waatfiwad üksteisele silmadesse, Tereese lõi -viimaks omad maha ja toetas -värisedes akna serwa najale. Kuidas wöifin mina sellele andeks anda, kes minult kõik minu elu õnnerõõwis?— rääkis Adami kibedusega ja pööris järsku ümber ja läks toast wölja. Tereese jäi otsegu uimastult paigale. Tüki aja pärast astus toatüdruk tuppa. Proua tohter! Tereese tõusis waewaga toolilt ülesse, Mis teie soowite? Herra leitnant ootab, et teie temaga jää pääle tuleksite. Tereese surus käega wastu otsaesist- Ütelge temale, et minul wõimalik ei ole tulla, aeg on juba hiline ja et minul pääwalu on. Wõi, jätke wiimast parem ütlemata. Tereese tõusis ülese ja läks lapse tuppa, aga wäikest ei olnud sääl, tema oli all suuremas toas. Nüüd läks tema ka sinna, istus ahju taha tooli pääle ja maalis mait olles päält, kuidas mana proua ja laps mängisiwad- Noh, mis arwamine sinul meie leitnandi üle nüüd on ? küsis proua Minna. Kuida ja mispärast? Keiser on teda Berliini tulla käskinud, et tema enese suust teateid selle lahingu üle saada. Eks laps, temal on nüüd hää naerda. Kust sina seda tead? päris Tereese elawalt. Fritz rääkis, et kutsekiri just siis tulnud oli, km sina aru alla saatsid, et sina jää paale minna ei taha. Frieder peab juba täna õhtu reisima. Tereese ei lausunud sõnagi aga, tema oli näost tumepunaseks läinud. Teised herrad klubis on temale ka juba eile õhtul nõu annud awalikkusid ettelugemist oma reisi ja juhtumiste üle pidada ja tema on seda tulewal nädalil juba teha lubanud. Küll sa näed, kuidas kõik Andarsheimi elanikud sinna jooksivad, sest praegu on ju Ahwrika just päewakorral ja moodis, jutustas wana proua. Mamsel Jlmaegne ja Tereese juhtufiwad paar silmapilku hiljem esikojas kokku, Julia pidi just Friederi kohwrit pakkima minema. Kuhu sina lähed? päris noor proua. Friederi juurde, wastas Julia lühidalt. Viina tulen sinuga ühes; see tähendab, mina tulen papa juurde. Majaperemees istus omaS toaS ja suitsetas  piipu, tema wastas istus tema wäimees sigarit käes hoides ja laua serwa pääl istus noor ohwitser paberossiga mängides. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Meile kirjutatakse: Paali nädala eest soowitati Saarlases", et Saare talupojad kokku heidoksiwad, ja ühisel jõul juustu wabrikuid Saaremaale ehitama hakakfiwad. Soow on kaunis hää ja selle soowi teoks tegemine wõiks Saare talupojale hüüd sissetuleku hallikat awada. Aga selle soowi täide wiimine on mitmesuguste raskustega ühendatud. Näituseks tuleb juustu tegemise juures piiramata korda pidada. Kõik peab minuti ja graadi järele punkti pääl olema. Kui tublit korda ei peeta, siis ei tule juustu tegemisest midagi wälja. Elu on aga näidanud, et saarlane ehküleüldse eestlane selles asjas küllalt korda ei pea. Minutid rehkendab ta oma arwamise ja graadid käega katsumise läbi. Sooja mõõtjat  La palju ei tarwita. Selle wastu on aga Sweitsimaalt siiatulnud isikud tükkis teised. Neil on korrapidamine juba lapsest saadik selles asjas sisse kaswanud. Kõik peab neil punkti pääl olema. Ja sellepärast õnnestab ka wiimastc käes juustutegcmine palju paremini, kui eestlase käes, sest e t eestlasel lapsest saadik mitte korrapidamist sisse kaswatatud  ei ole. On ju eestlase maja seest poolt ikka sodis, ja ka muudes asjus pole korrapidamist. Nõnda siis: nii kaua kui eestlane mitte õieti korda ei haka pidama, ei wõi juustu tegemisest külades juttugi olla. Teiseks: meie talumees ei pea seda mitte patuks, kui ta meega segatud piima müügile saadab. „ÄH kes sellest aru saab" ütleb ta, ja kallab wett piimale sekka. „Piimamehed" wöiksiwad sellest ise mõndagi jutustada. Kui nüüd talumehed juustu wabriku tarwis piima peatfiwad saatma, siis on selge, et nad seda wcega solgiwad. Weega' segatud piim juustu tegemiseks ei kõlba. Siis on meie talumees  nõnda ütelda suur „unimüts." Tal ei ole mitte kõige wähematgi ettewõtmise  waimu. Kui talle keegi peaks juustu wabriku asutamisest rääkima, siis ütleks ta kahtlemata selle pääle: „äh, kes sellega rassima hakab." Nõnda on siis juustu wabrikute asutamise asi Saaremaal talurahwa  poolt iseenesest küll kena mõte, aga teoks nuia pole see küll mitte wõimalik. Hiljuti ilmunud Saksa keelne abikassa lendleht toob huwitawaid kirjeldusi meie laiali pillatud usuwendade elust. Lehe kirjutaja, Peterburi  kiudralsuperinteudent Pingoud, kirjeldab esmalt  oma reisi põhja jäämerele. Sääl Kola poolsaarest põhja pool wastu Rootsi ja Norra raja Murmani rannal on arwala 1500 Soome ja 2VO Norra ja Rootsi sugu usumenda. Esimest korda kuluvad nende saadikud kokku koguduse asutamise pärast nõuu pidama. Nad oliwad rõõmsad, et kirik kui waimulik ema ka nende paale mõtles. Kui meie ei eksi, ütleb „Post.", siis on ka meie maalt mõned eestlased sinna wcilja rännanud. Teiseks kuuleme lendlehest, et Irkutski noor õpetaja W. Sibbul Siberis on oma 45V0 wersta pikusel ameti reistl minewal aastal ka Mandshuria maal käinud, uimelt Abagatui külas, kus ta ka usuwendi leidis ja neile mullast onnides S Jumalateenistust pidas. Tema oli esimene õpetaja, kes sääl käis. Kolmandaks kuuleme, et noor õpetaja von Engelhardt kolme aasta eest Kaspia mere ääres Petrouiski linnas ühe koguduse  asulas, kelle laste pilti meie lcudlehes silmame. Kui noor õpetaja sinna läks, siis öõldi, et sääl ei ollagi Ew. usulisi. Aga kui õpetaja mitme käimise ja kuulamise järele Jõulu õhtul linna kooli saalis esimese Jumalateenistuse pidas, siis oli saal täis ja üks tuttaw teretas teist Wene keeli ja ütles imeks pannes : „Wõi Teie olete ka Lutheruse usku?" Leeriõpetuseks paar nädalat määrata oli raske too, sest enne oli leeriõpetus ainult poole päewa kestnud! Wiimati kuuleme meel nende usmvendade waimu pimeduse kirjeldust, kes Doni jõe suus pagana usku kalmükkide keskel clamad. Kõikides niisugustes kohtades mõib meie armas abikassa palju õnnistamat tööd teha kui meie aga temale oma armastuse andeid ei keela. Pärnust. Meie linnas toimetati hiljuti pagaritubade üiewaatamist, mille juures see ootamata nähtus ilmsiks tuli, et üksainus pagariäri  puhiuse ja korra poolest hääl järje! oli. Kõigis muudes oli mõnda wiga ja üks pagar oli weel uhke päälcgi olnud ja seletanud, et pagaritel ometi mahti pole, iga tühja asja kallal halpida, et puhtust pidada tahaks siis tuleks kringel küll rubla maksma. Selle tarkuse üle järelmõtlcmiseks mõisteti see meeS rahukohtus üheks kuuks kinni, s. o. kui määratud rahatrahwi S 0 rubla ei taha maksta. Sellesama aja kinniolekus, aga rahas maksta 40 rubla, sai pagar J. P. osaks, pagar K. K. mõisteti 30 rbl. maksma ehk 3 nädalaks kinni, pagar M. T. 20 rubla ehk 10 päewa kinni. Teised pagarid pääsesiwad palja noomitusega. Möndasugust. Suur kirjutusekunstnik on Keikcbuschis (Teltow. maakonnas) 79 aastane ametist lahkunud  kooliõpetaja Müller. Nagu „K«iSbl." kõneleb, on manamees, nagu ta seda 22 aasta eest tegi, jälle hakanud Jsmmeie palwet ühe herne paale kirjutama. Temal on niisuguseid herneid, millel igaühel Jsa-meie palme pääle kirjutatud, kaunis hulk. Kui keiser Willem I. tB6S kord Keikebuschis jahi pääl käis, oli Mülleril  õnn üht niisugust „Jsa-meiet" keisrile ära anda. 383 miljoni kilogrammi tubakat tarwitulakse EuropaS aaSta jooksul ära. See on umbeS pool osa kõigest tubaka hulgast, mida maakeral kaswatatakse. Mõtteterad. Ära kõnele kunagi ühest inimesest paha, kui sa seda mitte kindlasti ci tea; ja kui sa keda tead, siis kiist eneselt: „Mis tarwis kõnelen ma seda?" Waesuö on ainukene koorem, mis seda raskemaks läheb, mida rohkem inimest teda kandma peawad. Naljaks. Berlini kingissepa õpipois seisis menashariis ühe tiigri puuri ees, kus loomade taltsutaja praegu hirmsa metsalise juurde läheb. Külmalt waatab ta seda päält ja arwab siis: „See pole meel midagi, aga minu meistriga peaks ta seda kül katsumata jätma." Kelner: „Soowlte 40-ne wõi 50-nc kop. eest süüa?" . Wõõras: „MiS mahe säal siia on? Kelner: kopikat, mu herra." Berlini lesk, kes oma praegu maetud mehe haua juures nuttis, külmata» wiimaks oma pisarad ära ja ütles: „Üks trööst on mul ikka meel, nüüd tean ometi wähemalt, kus ta ööd läbi on," 46 Saar l a n e 1902.