Saarlane M SB. Teisipäewal, 35. septembril 1901. maksab: -4 XVI! aastakäik. Ilmub iga! köisi Kaui>a-n»!itsas »r.17. k ti i w a d: UW Sleiildine po liii ka aialeh! «aa- ja lnulülahwale MM Saaremaa kreisi ülem awaldab 18. s, p wäljaantud 7. ringkirja? järgmise kuulutuses Laatadest. Et loomade sõratõbi Saaremaal lõppenud on, siis annan Liimi kubermangu loomatohtri  teatuse järele 15. septembrist s. a. 886 all teada, et Liiwimaa kuberneri herra on Saaremaal ära keelatud loomade laadad uuesti lubanud ning et kõikidele lautadele edespidi sarwloomad, lambad ja sead wõiwad toodud saada. Parema öla pääl! 6. Hella Limburg'i järele ümberpcindud. Nüüd tuleb päikese paiste jälle paksudest pilwedest läbi, sa waene laps, sosistas see armsasti, Jumal elab weel ja sina saad wiimati õnnelikuks. Kuida saab minu Arnold ennast röömuStama!  Kirjuta temale kohe, Edith; see saab teda rõõmustama ja mina jään isa juure, kui Jumal tahab päriseks, et mure tema pärast sinu noort õnne ei segaks. Sina hää, ainus, armas, kui minul sind ei oleks. Proua von Seldeni matused saiwad üsna tasa ööse toimetatud; keegi waimulik ei olnud  mõrtsukat ja enesetapjat õnnistanud; ükSgi leinaja ei käinud tema lihtsa ilma ehteta puusärgi järel. Ta oli kadunud, ärakustatud järelejäänute mälestusest. Galeeri  ori ei saanud nüüd mingit kurja enam teha, ehk küll tema teod hauast näitsiwad wälja paistwat. Assessor Feldheim oli tema järele jäänud  waranduse kinni pannud, mis muud ci olnud, kui üks lahtine kiri tema abikaasale,  mis obersti proua Kreuz waitolles oli lugenud ja siis ära häwitanud. Mina wõtan wastutamise oma päale, ütles ta pühalikult taewa poole waatades, ja Jumal ei arwa seda mulle patuks, et mina neid südameta lahkumise sõnu tema mehe kätte ei ole andnud. Klaara kiri oli järgmini: Nüüd on kõik päewa walge ette tulnud ja minu otsus on loetud! Sina Sclöen oled teada saanud, et see, keda sa oma abikaasaks oled teinud, üks galeeri ori on olnud; Sina saad teda niisama wihkama, nagu kõik teised —ja õigusega. Mina olen Strutzi, kelle abikaasa mina ära kihwtitasin,  wäga armastanud; mitu korda rohkem kui Sind, ja saaksin weel tänasel tunnil tema eest niisama suguse kuriteo ära tegema, kui tema mind weel korra kaendla wötakS ja mind suudleks, nii kui ükskord. Aga see wõi ilmasgi olla, sest wististi on tema ju surnud. Aga minu tahtmine ja lootuS läheb sinna. Säül piina paikas, kuhu mina muidugi saan minema, saan ma teda jälle näha, kui mitte muud, siis ometi kaugeltgi. Mina olin Editha kihluse wastu Feldheimiga  sellepärast, et arwasin, et see mind ära saab tundma ja ära andma; Mina olen seda tüdrukut sest silmapilgust  saadik wihkanud, kui mina sinu majasse tulin, sest tema nagi mind läbi oma suurte kurwade silmadega. Aga üks igaivene kohus on siisgi olemas, seda tunnen mina nüüd kihwti klaasi kätte mõttes. Noh, see läheb kõik mööda ka see piin. Parem on see piin siisgi, km jälle teine mõrtsuka protsess ja wiimati timuka kirmes! Unusta mind nõndasama nagu minagi niisugusel korral  saaks tegema surm tuleb ligemale ma olen kihwti wõtnud. Klaara. Wiimaks onnti tuli see püew, et herra van Selden esimest korda wõis oma haiguse  toast elutuppa minna. Elutuba oli, et temas mitte kurbi juhtumisi meele tuletada, sisse seade poolest ümber muudetud; kurwalt  naeratades toetas ta ennast tugewamine  Editha käe najale, kes hoolega tema ümbert kinni oli hakkanud. Millal tuleb sinu peigmees, mu laps? küsis tema waewaga, meie peame pulmapäewa  kindlaks määrama, sest ma arwan, et teie kaua ei taha oodata. Noor tüdruk punastas õnnetundmuses, ja kummardas ennast isa nõrga käe pääle, et seda tänulikult suudleda. - Oh isa, aga mina ei wõi sind ju weel mitte maha jätta! Ole wagusi, wäikene; tädi Kreuz jääb minu wanakess juurde ja teie tulete ka mõnikord waatama. Aga pääle kõigi selle raSke kurwaStuse ja waewa tahaksin mina ka ühte rõõmu maitsta ja see oleks, sind, minu Edith, altari ette saata. Mu isa, kui õnnelikuks sa mind teed. Sina oled täiesti oma ema moodi, kes mind ütlemata õnnelikuks tegi, ja saab wististi Arnold ka sinus ühte perlit leidma.  Kas sa wõid mulle andeks anda, armsam,  et mina sind ennemalt ei ole tunnud? Kroonutalumaade kinnitamise ja teistele müümise asjus tahaksime siin kohal talurahwa tähelepanemist mõne asja pääie juhtida, mis omast kohast kaunis tähtsad Sedawiisi on ülemaalt poolt seletatud. Ka paljudes  teistes asjus tuleb halbtust kinnitamata jätmise läbi, nagu pärandamise ja pärimise juures J. KklLl^öX' Bakil n-tnbakawabrit Riigas, kõige stkltW tublikmabrjjl Weue riigis, ksutktud Nõia! 1852 soowitab seega oma wabriku tubakat, nimelt: pressitud, lõigatud Baknui ja iseäranis Schwizenti, mis igal poo! hääks peetud ja juba kahe wäljanäituse pääl hõbedased aunhiunad saanud on, ja palub igaühte oma tubaka kõrget häädust tähele panna. Ühtlasi annab ülemal nimetatud tubakawabrik oma auustatud ostjatele auupakiikult teada, et aktsiisi malitsuse uue seaduse järele tulewikus Märgid: „k<löklZ UZ 8" lõigatud Bakuni-tubaka ja Schwizenti - tubaka pääl märksa mähcmad saamad olema, kui endised. Sellepärast palub wabrik tubaka ostu juures niihästi oma wähemaks tehtud märkisid kui ka ja wabriku asutuse aasta nummert 18A2 tähele panna.