Saarlane UM Aleuliiillc pilitika «jileht M«- ja liMarihwilt. MW w ss. Teisipäewal, 1. oktobril 1903. XVIII, aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . I rbl. 60 kp> Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Postiga saadetud aastas. 2 „ ~ Pooles aastas ..... 1 „2L „ Ilmub igaltoifrpäotVcrk»>  Saarlase" toimetus sa «väljaandmine KuresaaresKauba-unlitsas nr.l 7. Kirjad käiwad! Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste xetit rida maksab ii k Usud ja seadus. Usu ja usu sõnade tähenduse wahel on wahe. Üks on südame usk, teine määrused ja põhjused, kudas üksgi ususelts oma usulikkusid toimetusi wäljaspidiselt toimetab ja oma usku tunnistab. Igal ühel usutunnistusel  on omad wäljaspidised kombed, ühel rohkem, teisel wähem. Ristiusulistel on neid wähem. Õiguse järele ei peaks meil küll mingisuguseid wäljaspidisi usu kombeid  olema, sest see on ju Jumala ees üksta kõik, kudas meie oma südame-usu tegewust wäljastpoolt awaldame. Kristuse õpetus ei määra ju meile ka mingisuguseid kindlaid kombeid, maid ta õpetab ainult, et Jumal on waim, ja kes teda kummarwad, need peawab teda maimus ja tões kummardama.  Aga et praegune inimese sugu weel mitte sarnase Kristuse jumalateenistuse  idealile kõlblik ei ole, et praeguse inimsuse soole jumalateenistuses ka wäljaspidine  kord ja korraldus peab olema, siis on wäljaspidised kombed tarwilikud. Tuhanded aastad wõiwad weel selles asjas mööda minna, millal jumalateenistus igast kombest prii on, millal kõik usud endid üheainsale  jumalateenistuse kombele pühendawad, maimus ja tões Jumalat kummardades ja mille nähtaw tundemärk ja wäljaspidine kombede kord ainult ''hes ainsas sõnas seisab armasta, armasta Jumalat üle kõige ja ligimest kui iseennast. Kuid ka praegusel ajal li peaks wäljaspidiste kombede kord ristiuskusid ühest teisest sisulikult  mitte lahutama. Olgu kombed mitmesugused,  olgu teod mitmesugused tuum on üks ja seesama, ja see ühendagu meid kõiki. „Sest ei ole Juuda meest, ega Kreeka meest waid kõik on üks Issandas" seisab  pühas kirjas, ja mis pühas kirjas seisab,  see olgu meile käsuks ja juhtnööriks. Ja nõnda peaksiwad siis kõik usutunnistused  ja kõik usutunnistajad ühed olema, üksteist wennalikus meeles sallima. Seda nõuab ju meilt waimulik seadus. Aga ka ilmalik seadus käib peaaegu sedasama teed. Sedasama teed käib ka usutunnistuste kohta käidaw seadus Weneriigis. Weneriigi  põhjusseaduste järele (Z 44 ja 45) on igal ühel täielik oma usu wabadus. Olgu see Wene alam ehk wäljamaalt tulnud isik, igaühel on täielik wabadus oma usku ja oma usukombele järele jumalateenistust pidada. Seda wabadust ei anta mitte üksnes ristiusule, waid ka muhamedi, juudi ja pagana usulistele, „et kõik rahwad,  kes Wenemaal elawad, ipõikstwad mitmetes keeltes Kõigewägewamat Jumalat kiita oma esiisade ususeaduste järele, Wene walitsejate walitsust õnnistades ja Jumalat riigi kaswamise ja tugewuse eest paludes." Weel seisab seaduses öeltud, et kidele ja igaühele on ära keeltud, usu wahede pärast riielda, tülitseda ehk teotada", ja „ politsei peab kõikide mitmesuguste usuliste  wahel hääd ühte meelt, rahu ja waiksust  kaitsma" (Sead. kogu 14 köide 111 raamat.) Et aga riigi põhjuSseaduste järele Wene Jsewalitseja Wene Kreeka usku peab olema, siis on nimetatud usul Weneriigis  walitsew eesõigus antud. Ehk küll igal usul, olgu see risti, muhamedi, juudi wöi pagana usul oma usu kombede järele täielik wabaduS ou antud oma usku pidada, siisgi ei tohi ttksgi usutunuistus, pääle riigis walitsewa usutunnistuse, teisi oma usku põõrda katsuda; sarnane õigus on ainult walitsewal riigi (s. o. Wene-Kreeka) usul. Kuid seda peab walitsem usk 38 Mamsel Ilmaaegne. V. Wtmdiu-s'l Mrsls, Mina ei ellita kedagi ära, kõigewähem weel teid, mamsel Ilmaaegne- Ja, mi m ei taha teid ju ka mitte mõne aja pääle enese juurde saada, waid kõigeks eluks ajaks, ehk wähemaSti nõnda kauaks, kuni keegi mees teid oma maja ehteks wiib. Za kui mina ka surema peaksin, Alois Krautner ei jäta omakseid kui tema ka surnud on, mitte ilma abita maha kas saite aru? Julia süda tuksus ägedasti kui tema wana herra juurde astus. Mina tänan teid tuhat korda, aga mina ei wõi teie lahket palumist mitte wastu wõtta, minul on eilsest saadik juba koht teada. Tädi Rieke rapsas püsti. Ja sellest ei tea mina ühtegi I hüüdis tema. Anna andeks tädi, aga mina tahtsin täna weel sinuga selle üle rääkida. Ja kuhu sa siis lähed ja milleks sina hakata tahad? päris wana naesterahwas pahaselt, otsegu oleks Julia temale kõige» suuremat ülekohut teinud. Mina olen ennast Kölni linna haige talitaja kursusse ülesse andnud. Haige talitajaks sina? Ise sa ei tahtnud ju oma haiget meestgi talitada? Julia kahwataS ära. Haiguse eest ei olnud mul hirmu, waStas temm Oleks tema ema mind tema talitajaks tulla palunud,  silmapilk oleksin mina tema soowi täitnud. Mul oli ainult selle eest hirm, et ennast temaga nõnda lähedalt ühendama pidin, kuida seda ainult selle mehega tehakse, keda üle kõige armastatakse. Mina oleksin ennem surnud, kui et tema lüke tooli altari ette sammunud oleksin. Braawo! hüüdis herra Krautner. Julial on selles tükis õigus ja mina ütlen ainult nõnda palju, et praegusel ajal mitte palju tüdrukuid enam nõnda ei mõtle. Norbani raha kotide tõttu oleksiwad sada tüdrukud temale läinud ja oleksiwad oma noorust tema haigekambri matnud, ehk ei oleksgi wiimaft teinud, waid oleksiwad ise luStiliselt  elanud ja teda ilma kõige hoolitsemiseta üksi oma waluwoodi pääle jätnud. Aga, et teil julguse puudust ei ole, tunnistab see, et haigetalitajaks tahate hakata, armas laps, olete aga selle üle hoolega järele mõtelnud? See on koht, suurte ja raskete kohustega. Muidugi olen asja enne hoolega lühi mõtelnud ja ära kaalunud, wastas Julia. Pean mina ehk nõnda nimetatud „perenaese tugide" arwu weel suurendama, sellega, et ka nende kilda lähen, ehk pean mina tühise raha eest keskmise wäärtusega piltisi maalima, wõi pean mina koolipreiliks hakama,  kus ometi sadanded, kes seda oma eluülesandeks walinud on, asjata teenistuse  ja kohtade pääle ootawad? Ainult haigetalitajate puudus on Ühtepuhku ja, et mina haigetega ümberkäija oskan ütles Fritz ka, kui mina temale abiliseks olin. Preili Rieke ei lausunud enam sõnagi; tema ei teadnud mitte, mis see oli, et lapse kõne temasse seekord nõnda iseäraliselt  mõjus ja tema isat meelde tuletas. Noh, ütles hcrra Krautner püsti tõustes, kui teie ettewõte teile aga ajajooksul raskeks  läinud on, ehk teie nõrk termis teid seda ametit pidada ei luba, siis lapsuke, teate ju igal tunnil kus wana Krautner elab andke minule selle pääle kätt! Ja, kui mina kord haigeks jään, ei pea keegi teine kui just teie, minu talitajaks tulema. Soh, seda korda olen mina siis Üsna ilmaaegu kerjamas käinud Jumalaga. Julia toimetas jälle maitselt edasi ja preili Rieke waatis sõnalausumata päält. Siis aga, kui Julia wiimakS wüstnult akna alla istus, küsis tädi rõhutud toonil: Ja, millal pead sina juba Kölnis olema? Wiieteistkümnemaks meiu kuu päewakS, tädi. Kas sinul siis wõimalik ei ole pulmadeni  kodu jääda? pulmad on juba kahekümnendamal!  Ei tädi, see on täitsa wõimata, wastaS Ilmaaegne ülessetõustes ja läks ruttu toast mälja. Weel mõni päew, ja siis on Roettgeri ja Tereese pulmad ja seega Julia päewad siin majas loetud. Wana maja hiilgas uudes toreduses, kõik oli noore proua wastuwõtmiseks ilma rahast hoolimata, kõige uhkemal moel sisse seatud. Wanad põranda kiwid eeskojas mis elanikudele igakordset ilmade muutmist selle läbi teada andfiwad, et paar päema enne sadu niiskeks löiwad, oliwad mälja kistud ja nende asemele walge ja muSta laiguline marmori põrand asemele tehtud, mida peenikesed mattid katsiwad. Põrand oli nõnda libe, et just kui jää pääl jalgu alla hoides käima pidi. Aknatele oliwad wärwilised ruudud ette pandud, ja suurt laia teise korra pääle wiiwat trepi kattis kallis tumepunane waip. Proua nõunik ei teinud muud kui imestas wana maja uut ilu, ainult see segas tema rõõmu, et poeg oma töö- ja waStuwõtmise toas mingit  muudatust ette wõtta ei lasknud. ÕhkadeS pöõris ema Tereese poole selle nõudmisega, et see peiu meelt selles tükis põörma pidi, imestas aga wäga, et see