Tulge siis Eesti wennad ja õed rohke! arwul kursustele,  laiendage oma silmaringi, püüdke ja õppige edasi, sest hoolsa õppimise ja edasipüüdmise läbi wõime meie elus edasi jõuda. H. Laas, «Põllumehe" toimetaja ja põlluasjanduse ja karjakaswatuse instruktor. Kirjade adress: Li, ps«. ~Põllumees",  rop. Wpussi, -lluchß. r. * Tallinnast. Hiliseks jäänud ja kül - ma kewade kui ka selle tagajärjel kõige kõrgemale  tipule tõusnud põhupuuduse üle tuleb meile kõigilt poolt rohkesti kaebtusi. Mitmes kohas on suure häda pärast juba õlgkatuksed nälgiwatele loomadele ära söödetud, kuna heina puuda hind juba 1 rublani on tõusnud. Sellepärast on siis ka koduloomadest waesemates taludes ainult weel luu ja nahk järele jäänud ja hobustest kardetakse, et nad nüüd just kõige pakilisemal ajal tööwõimetuks  jüäwad. Ilmad ei taha ega taha tõsiselt paraneda  ja soojale minna. Mõned pääsukesed, kes kui maakatsujad siia oliwad ilmunud, on niisama kiiresti  jälle kadunud. Noore rohu kasw näib igal pool weel kängus olewat ja maalt kuulukse kaebtusi, et külm ja üleliigne niiskus rukkioraseid rikub. Paljudes kohtades ei wõi weel Põllutööga alustust teha, kuna muidu sel ajal juba warast wilja külwati. Metsades ja metsateedel leidub maal weel praegugi lund, aga kes roast Kaewu uulitsat kaudu Tallinna wallikraawist juhtub mööda minema, see wõib ka sää! Paksu sõnniku katte all seda kallist talwe mälestust  weel rohkesti näha. Kas ei oleks wast juba Wiimne aeg, et linnawalitsus niisugust roppust säült ära kasida laseks, iseäranis weel nüüd, kuna mõni süld ülemal pool linnarahwa tuttawal lõbustusepaigal  kewadised kontserdid juba algamas ja ka otse kõrwal olewal puiesteedel igal päewal palju inimesi jalutamas on? -A- Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul 28. aprillil 1902 kõneles «Põllumehe" toimetaja H. Laas «heinamaade harimisest ja wäetamisest". Kõnes anti heinamaade  tuimaks laskmise ja tasasekstegemise kohta mõndagi hääd näpunäidet, mitme õpetuse juures waidlestmad aga koosolewad põllumehed kõnelejale wastu, seletades, et see wõi teine õpetus küll mujal maal hää ja õige mõib olla, meie kodumaa! aga, kus kliima ja maapind teistsugune, ei ole seesugustel katsetel mitte nii hääd tagajärge olnud. - Teise kõne pidas A. Johannson karjapidamijö ja piimatalituse üle. Kõne on kommissioni poolt kokku seatud, mille meie selts paari kuu eest selle küsimuse arutamiseks  malis: missugune peab wõi olema, mis auuhinna-wääriliseks armutakse? Kõnes anti mõndagi hääd juhatust karjapidamise ja wõiwalmistamise kohta. Kõne ilmub trükis. Et seltsi esimeheks walitud Enge mõisapidaja K. Kurrik ametit lv astu ei wõtnud, siis wõetakse  esimehe malimine kolmandat puhku käsile. Hääleenamusega waliti selleks taluperemees T. Härm Wiljandi wallast. Sügisel peetama näituse  toimekonna liikmetets waliti igast Wiljandi ligidasest wallast mõni seltstliige, ühtekokku umbes 50 meest. Huwitaw oli üks Riiast saadetud kiri. Selles teatab keegi käsitööline, tal olla mõte harkatra nii moodi täiendada, et ses oma senist laadi ei kaotaks, temaga töötamisel aga parem edu oleks. Et tal omal jõud kasin, siis palub ta meie seltsi poolt adra walmistamiseks rahalist abi. Selts armas seesugust atra küll soowitawaks,  abiandmist aga mitte. Wändra Põllumeeste selts oli uue põllutöö  lehe „Külwaja" eeskawa seltsile arwustuseks  kätte saatnud. Koosoleku juhataja eanä. Jürine luges selle koosolijatele ette ja tähendas omalt poolt, eeskawast ei olla mitte selgesti näha, kas kõik Eesti põllumeeste seltsid osatähtedega (aktsiatega) seda lehte ülemal peawad, mõi on ta üksnes meie Wiljandi E. Põllumeeste  seltsi omandus. Eestseisusele walitakse kolmeliikmeline kommisston abiks, kes asja enne järgmist koosolekut läbi harutab. Selts on läinud 1901. aastal 6829 rubla 17 kop. sisse wõtnud ja 5056 rubla 26 kop. wälja andnud. Ülejääk seega 1772 rubla 91 kop. Wõlga on seltsil 1. januaril 1902 olnud 19,076 rubla 33 kop. Seltsi koosolekule järgnes kohalise karskuse seltsi XI. aastapidu. Sellel pidas seltsi esimees R. Hansson huwitawa karskusesthilise kõne, kuna A. Suurkask «näitemängust" kõneles. Waheaega lõbustas muusikamäng ja laul, lõpul etendati A. Jürgenstsini „Jutat", kõige tagatipuks oli tants. Piletihinnad oliwad odawad, osawõtjaid oli rohkesti. Pärnust. Töö puuduse üle kaevatakse küll siin ja sääl, ka Pärnus kuuled sedasama kaebtust. Siisgi, kui ümber waatad, näed, et nn wäga palju tööta inin;esi polegi kui harilikult arwatakse. Need, kes turu- ja tänawa-nurkadel seisan? ad, on enamasti niisugused  isikud, kes tööd sugugi teha ei wiitsi, ehk olgu siis, et näljasurm juba suu ees on. Nende nurgetajate  seas on aga ka auusaid, tõesti tööd otsijaid mehi, kes häämeelega oma perekonnale leiba ja lastele kooliraha  auusa tööga muretseksiwad. Suurem jagu inimesi leiab tööd puupapi tehases. Siin pole töö küll mitte kõige lõbusam. Enamasti wahetawad töölised endid juba mõne kuu pärast, harwa leidub mõni, kes üle aasta wõi rohkem suudab paigal püsida. Lina-aida tööst ei wõi peaaegu enam juttugi olla. Endistel aastatel, mil linnas muud tööd suuremalt polnudgi, oli see tööstus siin esimesel astmel. Siis saiwad sääl tuhanded tööd, kuna nüüd üksnes weel mõni sada ülespidamist leiawad. Needgr mõned sajad on ainult ajutiselt teenistuses; sest linade kindel, igapäewane  juurdewedu puudub. Enne raudtee ehitust nähti pikke hobustewoorisid aitade uste ees ootamas Testi postimees. 245