nud, kui mitte Kuresaarde õnnis kirjanik N. S. Lesskow 1883 o. ei oleks sõitnud ja paljudes kirjades, mis „Now. Wremjas" awaldati, mitte magusasti suikuwat seltskonda iileS ei oleks äratanud ja kohuse püäle ei oleks väitnud rohiva termist hirmsa haiguse eest hoida. Sel ajal oli haigus juba täiesti laiali lagunenud. Teadate järele, mis kiilt mitte täiesti õiged ei ole, oli Saaremaal 1830 a. 30 haiget, 1888 a. juba 3õ, 1894 °- - 48. 1902 a- 76, ja 1904. a- oli. saare hoolsa järeleuurimise järele, pidalitõbiste arm juba 102. (Järgneb.) Maiaks. Ta hakkas juba kahtlema, ei eelmistes sõitlustes Kahest wastased tema wastu kõik oma jõud» ei oie kokku wõtnud ja see mõte alandas tema silmas wöitu ja sünnitas talle meelepaha. Wiimali sõitis uus wastanr wälja. Heinrich  ei naadanudgi. kellega tal tegemist on, maid wSttiS kahe ta Väljakutse waStu ja wmtlv§  algaS pääl?. Mõlemate odad murdusiwid katki. Kuningas kõikus sadulas; ta oli sunnitud  oda tükki kaest maha wiekama ja sadula tugest kinni haarama, kuna tema wastane liikumata  sadulasse jäi. Sel silmapilgul lõi kellu s. Heinrich oli Köidetud. Ta targas osasaSti hobuse seljast maha, wiskas raUutid sõjariistade kandja kätte, astus wõitja zuurde ja wstiS ta käest kinni, et teda ise kuninganna juurde Ma. Oma suureks imestuseks nägi ta aga oma ees kogum wõõra näo. Ta ees seisis auka näoga ja uhke Väljanägemisega  ratsanik. Kuninganna, kcs tema ees põlwitajale noorele meheks kuld ke kaela pani, märkas tema iludust ja naeratas tolle ivostu. Aga noormees tagane z wnsokalt tagasi, astus mõned sammud koja damede waaielawa poole, jäi bcrikginna de Castro ette seima ja endis kuid kee > — wõitja auhinna temale. Mürises muusika, mis sel silmapilgul mängima hakkas, EmmotaS toks tahtmata hüüet ära: Gabriele' Diana! Diana, rõõmu ja imestuse pärast kahwatu, wõttis wäriiemate kätega kaelaehe waStu. Igaüks  armas, et tundmata noormees, kes kuulis, kui kuningad hertsoginna de Castro wöiduhinna pärijaks nimetas, wiisakuse pärast seda teinud on. Ka kuningas ei mõistnud seda asja teisiti. Teie mtijakus on mulle maga meelt mõõda,  ütles to. Ma tunnen kõiki oma auwään rüütlid nimepidi, oga ma ei mäleta mitte, kus ja millal wo Teid näinud olen, kuid ma soowikfin  wäga SM saada, kes see su, kes mulle niisuguse  hoobi andis, et ma waewalt seek sadu- Wse M? (Järgneb) Uuemad sünumed misjoni põllult! ÜheS asunikkude komitee häälekandjas ajalehes  „Trope«pflanzer", kes ise misjoni tööga tegemistgi ei tee, kirjutab M- Schanz, et Põhja- VmeriknS puuwillatöõstuse kongressil winewal aastal on awalikuks tehtud: Pöhja-RmerikaS neegri rahwa scaS on 44°/° neid, kes lugeda ja kirjutada ei oska. MöneS Europa haritud riigis.  ka Wenc riigid, on hariduse järg weel «viletsam  ja nende hulk, kes lugeda ja kirjutada ei oska, «eel suurem, kui Amerikamaa neegrite linnas ehk kuna maa külas, kus üleüldine kooliseadus  fissescatatse ja igal külal peab wähemalt I—2 kooli olema. Päälegi pole neegrite koolitamise  ja õpetamise eest, ehk neid küll 10 miljoni  on, Põbja-AmcrikaS ivarcm hakatud hoolt kandma, kui olles 40 aasta eest. Booker Washingtoni  osutuses teemad SOO ncegert päewas 10 tundi raSkct kehalist tööd, et õhtul kõigeks 2 tundi maimu toitu wastu wõtta. Tahaks keegi kõikide neegrite lapsi koolitama hakata, fiiS kuluks küll poole rohkem koolisid ja kooliõpetajaid  Põhja-AmerikaS ära. Mis Põhja- Amerikos elu äranägemise järele neegri rahwa kohta on tunnistatud, see maksab ka Jda- AhwrikaS. Ka jääl tohib loota, et tannailik ja hoolas '.sennast ära salgaja misjonäride töil neegrile kollal, kcS «valgest Eurvpamaa elanikust maba on jäänud, kord kaunist wilja peab kand- mo, kui aga haritud riigiwalitsuste asemikud asumaadel enam inimlikult walitsewad ja hariduse  kandjad ja ristiusku walged kui ristiinimesed  ja tõsised maimu ja usuwalguse sõbrad paganate silma ees elawad. Küllap siis praegune Lciptfigi misjoni seltsi 14 aastane töö milt. 473 neegrit, kes lugeda vsawad ja 10Z0 ristitud  neegrit, mõne aasta jooksul kahe kolme mõrra on taSwanud ja edenenud Ida Ahwrikas. (Lõpp) Kodumaalt Kuresaarest. Nagu Ülemaa lehtedest näha, peetakse mitmel pool Eesti laulumeistri Dc. K. A. Hermanni mälestuseks pidusid. Dr. Hermanni kohta wõib tõega tunnistada, et ta EeSti rahwa laulma >n pannud, ja ta lau> lude mõju ei ole ka Saaremaal tähtsuseta olnud. Seega oleks ka meil küllalt põhjust Dr- K. A. Hermanni, kui tähtsat helimeistrit mälestada. Siia ajani pole aga meio juures selleks midagi tehtud, kui püstitõusmisel» paaris seltsis ja mõnede  Dr. Hermanni laulude ettekandmise ühel wäikjemal pidul mahaarwame. Kuresaare Eesti Seltsi, kui kohase Eesti elu keskkoha ja EeSti maimu awaldaja kohus oleks siin küll olewat, Dr. Hermanni mälestust ka Kuresaarcs ühe suurema piduga auustado. I-. Kohtukojast. Kuresaare elanik hr. H. annud oma poja Theodorile, kes 25 a. mana ja kellel „ihu-hinge" taga midagi ei ole, 23- mebruaril oma palito ja kingad selleks, et see poodi temale saapanshku ostma läheks. Poeg müünud aga Grube ragatkas õlllpoodis palito 2 rubla eest ja kingad 50 kop. eest äro, kuna ta raha ühes seltsimeestega ära purjutanud  6. märtsil oli osi 1. jaoskonna rahukohtuniku  juures ees, kus poeg waranduse raiskamise  pärast S. kuuks kinni mõisteti. Ehk sarnased  kuriteod wanemats ja laste wahel leppimise  teel ära lõpetatud wviwad saada, siisgi ci ole siin leppimist sündinud, sest er isa pojale andeks anda ei tahtnud. Pääle tähendatud asja läheb meel poeg Wildenbergi vabrikust naha warguse pärast kohtu alla, mis asi tuleval laupäeval  2. jaoskonna rahukohtuniku juures ette tuleb. 25. mebruaril läinud Mihkel Labo Kuresaares  tuttawa isiku Mihkel Putkuga tapamajasse  lehma tapma. Sääl tekkinud nende wahel titti, ja L. hallanud P. lehma sisikonnaga peksma, kuS juures ka teised säälolijad ära määritud saiwad. Tapamaja welkskeri teotuse pääle andis politsei asja rahukohtuniku kätte otsustada, kes Mihkel Labo 6. märtsil awalitu korra rikkumise eest 7. päevaks kinni mõistis. Kiirlalt Kärla Osluühisus .Lootus" on oma tegevust laiendanud ja Sõmmera küla lähedale teise kaupluse awanud. Ühisuse kasu hakkab rohwale selgemaks saama ning usaldus oStuühisuse wastu kaSwab, sellepääle «vaatamata,  et Ühisuse tegewuö kohalistele kaupmeestele meeletuska sünnitab. 5. s. k> p> öösel waraStati Nõmpa külas A. P. lukus aidast ilma sissemurdmiseta  riiet ja liha 12 rubla «väärtuses ära. WaraS on aita male wõtmc abil sisse pääsenud. Ta jälgile ei ole saadud. Siia juurde arwaa kohaseks järgmist tähendada. Sagedasti on ajalehtedes warguSte üle lugeda, mis walewõimete  abil korda on pandud. Wahel wiiwad  margad selkombcl teise oma sajade rublade väärtuses ära. Tõkkeid niisuguste varguste wastu wõib üksnes paremate ja kindlamate lukkude muretsemise läbi eemale hoida. Kui aidal 5-10 rublane lukk ees on, siis ei päese küll waras nii kergesti sisse- On ju ka niisuguseid  lukkusid olemas, mis varga koha pääl kinni wvtavod, kust ta ennem tahti ei pääse, kuni pkr-.mecS teda wabastab. Juhtuks üks waras niisuguse lukuga kokku, lülap juba teised siis kaua hirmu tunnekfiwad. „Sest hirmutatud waraS kardab ka põõsast." Mustjalast. Hiljuti wõttis politsei kordnik M. A, käest püssi ära. Et A-I püssikandmiseks  tuba ei olnud, siis langeb ta wist küll vastutamise alla. Seesama õnnetus juh- Nali. Conan Doyle järele eestisillnud - a. 3 Põrandat lamafiwad laiali pillutud a«ctlised  kirjad. Paljud.ft tundemärkidest on näha, et Oldakres oma tapjale südisti waStu on pannud.  Mitmest kohast toos on were märkisid leitud. Niisamuti va kitud tammepuust kepp were jälgedega- Uurimise waral on teada saadud,  et OldakreS hilja õhtul weel ivõõroft magamise toas wastu mölnud, kelle omandus see kepp olla. See on keegi Londoni adwokat John-Häktor Makhclan, ,Grehew ja Makhelani" äri noorem osaline. Politseil on teated käepärast,  milledest wvib kuritöö põhjust järeldada. Oodetakse lähemaid teateid." „Pärast seda kui need read laotud oliwad, saime sõnume, et käsk on antud John - Häktsr Makhelani, kui Jona Oldakrese tapjat kinni wõtta, Järgnewate! uurimistel on uued weel hirmsamad juhtumis, d awalikuks tulnud. Meie nimetasime juba õnnetuma ehitusemeistri magamise  toas vlewatkst wõitluse jälgedest. Ka aknad  olla lahti leitud olema. Akna laual wöib ka segaseid jälgesid näha. Näitab, nagu oleks üks raske keha toast õue kamud ja puuriidale  pandud. Põrast tulekahju leitud tuha ja tukkide seest kantisid, mida põlenud surnukeha jätieieks nõid pidada. Politsei tunnistab, et kuritegu hoopis iseäraline olewat. Õnnetu oli oma magamise toas kepiga surnuks peksetud, dokumendid ära riisutud, aga surnukeha kuritöö  jälgede sarjamiseks puurüdal ära põletanud. Uurimine sünnib agara inspektori Lcstradi juhatusel,  kcS kuritööd imeStamiscwäärt meeletcrawuskga  harutab." Holmes kuulas kinniste silmadega lugemist. Lugu su kaunis põnew, rääkis ta laisalt, aga olge lahked, Rakhelan, ütelge, kuidas teis scniajan'. wet waba olete. Teite waSts o» niipalju taebtusi tõstetud, et oleks amm» juba tulnud teid kissi wStta. Na elan oma vanematega Llakhemis, mr. Holmes, aga eila õhtul juhtus mull Oldakrese  juures asja olema. Õö saatsta ma ühe Norwoodi Võõrastemajas mööda, aga hommikul sõitsin otsekohe kontorisse ja sain kuritööst alles wagunis teada. ' Ma mõistsin kohe missugune hädaoht mind ähwardab ja ruttasin teie juurde. Kui ma kozu ehk oma kontorisse oleksin sõitnud, Ms olekS mind ilma ajawiitmata juba kinni wõetud. Keegi luuras waksoli juurest minu järel ja wäga wõimalik. . . Oh Jumal, mis see on? ! Wälimise ukse juures helistas keegi kella, siis kuuldufimad trepi pääl rasked sammud ja tuppa aStuS meie wana Luttaw Lestrad. Tema seljataga nägin ma kaks wõi kolm Unna mahti. KaS teie olete mr. Jvhn-Häkior Makhelan? küsis Lestrad. Noormees tõusis kähku üles. Ta nägu oli surnukahwatu. Ma wõtan teid seaduse nimel mangi, sist et teid mr. Jona Oldakrese tapmises süüdis» tatakse- Makhelan langes nagu halwatud toolile, meie pääle palumai piiku heitcS. Üks silmapilk, Lestrad. ütles Holmes Pisut warem wõi hiljem kas see pole üks kõik? Kui teie sisse tulite, jutustas noormees meile sellest huwitawast loost. Ärge segage teda. Wõib olla, et see jutt meie asja selgi» taimseks midagi moib teha. Asi on ilma selletagi selge küllalt, ütles L.strad kulmust kortsutades. WõikS ju ikkagi ... Ma soowikfin wäga jutu lõppu teada saada. Häü küll, mr. Holmes, teie teate, et ma seda teile keelata ei wõi. Meie oleme mõnes asjas teie «õiglased, aga Shotland-Jordis peetakse häätegijaid alati meeles, ütleS Lestrad. Aga ma ei wõi kurjategijast eemale jäeda, ta peab minu juuresolekul rääkima. Pääle sille pean ma teda hoiatama, et fee, mis ta siin räägib, pärast kohtu ees tema waStu süü tõenduseks  wõib olla. (Järgneb.) Saarlane M 18