relahingi Üle tulewad wäga palju muuta. Üks Jaapani ristlejatest sai põhja lastud, teine Võitlusele kölbmatakS tehtud. Pidustused, mida Jaapanis toime pidi pandama, jäeti pidamata." Prantsuse lehe sönumed on alati punktlikud ja öigeSti kirjutatud. Nii on stiö ristleja ,Warjäg" ja suurtüki paat «Korejets" kül hukka saanud, aga eneSte eest ka katte maksnud. Wene laewad Võitlesid wiimase Võimaluseni. Uail'i" sönumesaatja SõuliS, kes Võitlust Päält waataS, kirjutab selle werise Võitluse  üle pikemalt, muu seas tähendades, et „Warjäg'i"  komander Võitluse päewa hommikul kell 7 Inglise laewa „Talboti" pääl Inglise, Prantsuse ja Jtalia admiralidega nöuu pidanud ja nende kaitset palunud, mida need aga mitte Võimalikuks ei olla pidanud. Wene kapten pöõrnud paale selle oma laewa pääle tagasi ja pea paale selle nähti, et „Warjäg'l" ja „Korejets'i" mehed kõik puust osast ja asju, mis Võitluse ajal takistuseks wöikS olla, merde pildusiwad. Kui see lõpul, laewad Võitluseks walmis ja liikuma hakkasiwad, astusiwad madrused laevatekile ja laulfiwad Wene riigilaulu. Muusika koorid hakkasid ligi mängima, mehed hüüdsiwad hurraa" ja kui mõlemad  laewad Inglise, Prantsuse ja Jtalia laewadest  mööda söitsiwad, olid ka siin ohvitserid ja madrused laewa lael ja terwitastwad Võitlusesse  minevaid wenelasi walju hurraa hüüetega. Otse enne Võitlust sõitis üks Inglise paat Jaapani  admirali laewa juurde, wastuwaidlust avaldama,  arwatawiSte selle kohta, et kaS see õige on, erapooletus wetes Vastasele kallale tungida. Jaapani la-waStik, kontreadnnral Uriu all. seisis Võõrastest laewadest umbes 10 wersta eemal. 10 minutit enne kellu 12 laskis Jaapani  ristleja „Assama" 8 tollilise kalibriga suurtüllst  esimese paugu ja 7 minutit hiljem, pärast kolmandamat pauku, hakkasid Wene laewad tuleandmist  7000 meetn kaugusest wustama. Kell 12 oli terwe Jaapani laewaSuk tegewuseö ja kõik selle tuteandmine oli „Warjäg'i" pääle juhitud. Venelased  tegid kiiresti manöwert, et vaenlase tule eest kõrvale põigata. Hõõgaw kuumad kuulid sünnitasiwad pääle päris haawade veel ka hirmsaid  põlenud haawu. Põrutus ja kära olid merllsegaVad ja uimastawad ja inimesed peaaegu  tarretanud sellest, aga kõigest hoolimata tehti suurtükide juures mehiselt tööd. „KorejetS" sal wähem wiga ja tema mehed on peaaegu ilma h avadeta jäänud. Ta pööriS ennast wahetpidamat-lt  ja andlS ühtelugu oma 8 tolliliSteft  suurtükkidest tuld ja sai ülepäa wäga osawaSte  juhitud, kuna «Warjäg" ühte sa-rt osavalt omale kaitseks tarvitas. Aga üks grqnat Vigastas  laewa tüüri apparati, nii et kapten otsustas,  laewa sadamasse wiia ja põhja laSta, et mehi täielise ärahäwituse ja laewa vangilangemise  eest pääSta pidi aga pikalisemalt söitwat ,Korejets'i" ootama. Wnmats söitsiwad mõlemad  sadamasse, tuna ristleja juba tubliste küljeli  oli vajunud. Ta laskis 300 sammu «Talbotist"  eemale ankrusse, kuna „Korejetö" kaugemal  sadamas ankru sisse laskis. Mõlemad laewad lastsiwad veel taganedes jaapanlaste pääle, kuna Jaapani laewad tiueandmise seisma jätsiwad. Wene laewade lähenemisel panivad Inglise. Prantsuse ja Jtalia l»ew»d endid walmis, ja nii pea kui Wene laewad ankrusse olid lasknud, saatis «Talbot"ühe arStl ja haawa sioumise jaoskonna  sinna. Teised söjalaewld ja üks lähedane aurulaev andsiwad niisamuti abi. Etendused haavatute ärakandmise juures olid hirmsad ja täiS kirjeldamata walu. Suurem osa haavatuid olid mitmest kohast vigastatud ja haawad olid hirmsad päält näha. Mehed olid siiski wäga kindlad ja laewadel Valitses täielik kord. Ka kõige osavamatel inimestel oli wäga raske, haa- watuid paatidesse viia. „Vsarjäg'i" pääl olid 40 meest ja 1 ohvitser tapetud, 64 meest ja 2 ohvitseri haavatud. „Warjag'i" kapten Rudnew sai kerge vigastuse. „KorejetS" oli ainult vaha vigastatud. Kui venelased sadamasse tagasi olid tulnud, jätsid jaapanlased neid rahule. kapten  andis teada, et ta oma laevu ära purustada tahab, ja saatis mehed võõraste sõjalaevade pääle. „Talbot" võttis 242 meest oma pääle, nendest 214 madrused, kelledest selsamal ööl 6 suriwad. Teised haavatud ja 49 meest sõitjaid Wene aurulaeva  „Sungari" päält võttis Prantsuse laev „Paskal" oma pääle. Ülejäänud 179 venelast läksid Jtalia ristleja Mba" pääle. Ameriklased ei võtnud enne võitlust läbirääkimistest ega ka Wene meremeestele mõtteavaldusest osa. Kell 4 p. l. põrutadi „Korejets" õhku. Kuuldi kaks rasket plahvatust, ü?S laeva esimese, teine ta» gumise oAa"all. Siis tõusis leekide kogu kuni 300 meetert kõrgesse, mille kannul määratu auru ja suitsu sammas waStu taevast tormas. Kui leegid ja suits pikkamisi kadusiwad, helises üle lahe vee peegli Wene riigilaul, mille sekka kõrgele  üleswisatud laeva riismete plartsumine kostis, mis igas küljes ümberringi vette kukkusiwad. Waheojal olid ka yWarjäg'i" mehed teiste laevade  pääle asetatud, kuS siis kraanid avati, nii et vesi pikkamisi laeva täitma hakkas. Kell 5 011 tervet rida väikesi plahvatusi kuulda, mille järele leegid ülestõusma hakkasiwad. Wene kaptenil  oli mur?, et jaapanlased enne sinna tulevad,  kui laev põhja on vajunud. Ta andis sellepärast „Talbot'i" kaptenile nõuu, vee liini kohta tuld andma hakata, mida see aga ei teinud. Pikkamisi jõudis tuli kapteni kajutini, sinna oli 12 tolliliste suurtükide laskemoona asetatud, mis nüüd valjuste paukus plahvatas. Wiimaks wajuS põlev laev itta enam ja enam küljeli ja toreda kevadise päeva päikese loojammeku hiilguses vajus siis esmalt põleva laeva tagumine  otS ja siis ka esimene otS pikkamisi sügavusesse.  Kui „Warjäg" kadunud oli, hakkas ka aurulaev „Sungari" leegitsema ja valgustas sadamat tundide kaupa. Wene haavatuid põetad!  hoolsalt ja ka terved inimesed leidsiwad südamlikku waStu võtmist. Paljud neist olid Viimaste tundide koledast mürinast ja hirmsatest nähtustest nagu segased ja uimaStatud. Poliitika ringwaatus ja wäljamaa sönumed. Weue Jaapani sõda. Kuna praegu tõsiseid kokkupõrkamist sõjawäljalt  teadustada ei ole, pööravad eneste pääle tõsist tähelepanemist sõja asjanduse tundjate  seletused selle Üle, kui kaua sõda Jaapaniga  arwatawaSte keSta võib, missugused Jaapani  MandihuriaSse tungimise plaanid on, palju tal Port Arturi äravõtmise kohta lootust wõtb olla jne. SõjakeStuse kohta on kõik selles arwamiseS,  et sõda terve aasta keSta võib, kui teised endid vahele ei sega, ja et veel palju kauem keSlab. kui Inglismaa ennast vagusi ei jõua hoida ja ühel ehk teisel viisil vahele tükib. Wäljamaa sõjateadlased arvavad, et esimesi võitlusi kuival maal varemalt oodata ei ole, kui märtsi kuu esimeses veerandis, mõned piawad seda veel palju hiljem võimalikuks. Arvatakse, et Jaapan efimeSte suuremate kaotuste  järeldusel vaevalt rahu paluma hakkab. WalmiStaS ennast Jaapan ju 1895 aaStast saadik sõja waStu, kui ta aru sai, et ta Koreal ilma Wenemaa lubata omandada ei saa. Sõda algadeS tegi ta omale eesmärgiks, Koreat sõja tcel omandada, maksku see mis tahte, ja ta saab sellepärast ta niikaua võitlema, kui veel vähegi jõuudu ja võimu on. Teiselt poolt on aga ta selge, et Wenemaa. teda Jaayqn oma äraandliSte ja alatumate tegudega vihastanud, sõjariistu enne maha et pane, tui Jaapan täieSti võimetuks on tehtud. Missugused on jaapanlaste plaanid? Piirita  iseteadwuS kaSvatoS nendeS seda wõtet, esiteks Port Arturi omandada ja Muldeni paale marssida, teiseks Wene wägefi Jalu jõe juurest tagasi lüüa ja Hardini pääle marssida. Nende plaanide kordasaatmiseks püüdsid jaapanlased kohe algusel, salamahti. Port Arturi all seiswat  Wene laewaStikku kaS suutumaks häwitada ehk wahemalt hoopis jõuetumaks teha, Koreas wägefi maale saata ja Jalu jõe juurde läkitada. Wägesi saatsid ja saadawad nad KoreaS maale kül, sest et neid sääl keSki takiStamas ei ole, aga mis Port Arturi kallale tungimise katsetesse  puutub, siis on nad, nagu praegu selgub, oma laewaStikule senini rohkem kahju teinud, kui nad Wene laewadele teha suutsiwadti. Et Port Artur ja tema ümbrused ligi pääsemarad on, seda on jaapanlased juba tegelikult tunda saanud, sellepärast on nad nüüd kõik oma lootust maawõitluSte pääle Koreas ja MondshuriaS pannud. Wäljamaa erapooletumad sõjateadlased kirjutavad, et aga ka saalgi neid ainult õnnetuS ootab. Jaapanlased põrkavad sadatuhandete Wene pajunettide müüri waStn ja taganemise korral häwitawad neid Wene kasakad. Näituseks  kirjutab Austria leht „Neue Freie Presse," mõlemate rukide Võidulootust Võrreldes: ,Wene kasaka wõgede tähtsus selgub siis taielikult, kui jaapanlased pgrgft otsMatpat lahingit tagasi saamad löödud. Mida kaugemal jaapanlaste kaotamise koht rannalt on, seda hävitavam on neile kasakate alaline tagaajamine. Ta piab hukka saama, nagu Napoleoni wugi 1812." Et meie laewastik senini mingit katset pääle tungimiseks pole teinud, siis on mõned arwawiseS, nagu oleks see. Jaapani laewaStikuga  võrreldes, suutu jõuetu. Niisugused arvamised, mis mõnede Väljamaa waleteatede pääle. põhjendatud on, (näit. et Wenemaal idaS ainult 13 söjalaewa olla) on suutu ekslikud ja wõiwad rahva meeli ainult segada. Jlmusiwad ju ometi ammu enne sõjaalgust Wene ametlised teated meie kauge ida laewuStiku üle. Tõsi on aga see, et meie laewaStiku tuetuse kohad Port Artur ja WladiwoStok üksteisest kaugel on ja seesugune lahuSolemine keelab neil. Jaapani  laevastiku pääle tungimast. Kui aga WladiwoStoki laewaStikul, teS praegu nähtawaSte  Jaapani randade ümber luusib ja rahvale  ajutiste linnade loskmiStega suurt h'rmu teeb, korda lähab, päälaewaStikuga Port Arturi all ühendada, siis on muidugi merelt õige huwitawad  teateid oodata. Aga kui ka tahate kippumist lähemal ajal ülepä§ ette ei tulekski, siis piame seda meeles pidama, et meil oma laewaStiku kuna meie sellega jaapanlaste Koreasse tulemist takistada ei Võinud selleks tungivalt tarvis on, et hiljem Jaapani vägede mannermaalt tagasi minemist takistada. Sellest väest ei tohi ükski me?S (vähemalt ilma Wene' maa lubata) tagasi minna, vaid ta piab ja selle eest waStutab meie sõjaväe tublidus ja tema juhatajate osavus viimse meheni hipitatud  ja võitluse võimetuks tehtud saama. „vaily lelexraxb'!" sõnumesaatja oli päält vaatamas, kui jaapanlased Nagasakis oma ratsawäge Koreasse saatmiseks laevade pääle viisid. Ta Ütleb, et ta eladeski üheski sõja. wäeS niisugust viletsaid setukaid pole näinud, tui need Jaapani ratsaväe hobused on. Nad ei oleks väärt, üle mere vedada, vaid palju õigem oleks neid otsekohe nahkurite kätte anda. Inglise lehed toovad juba mitmel korra! teateid, et Jaapani saadik Miinis, Neboko Habino, Türgi saadikuga sala nõuu pidada Nüüd ütlebsika Amerika .New-Jort'Herald," et neil päiwil Türgi saatekõnna esimene sekretär 78 G a> k a 1 a As 8. ISV4-