Eesti Postimees Nr. 4O« Tallinnas, neljOpäewal» J» oktsbril» ISM. Tolvetss, kostor ja trükikoda on Aiguliste uul. (no Kuuosoü M.) nr. Zj3. Adrsss kirjadele: V's. I>Ä3. „9orA Hoorsueo?.-,  ?SVSÄK „ Eesti Postimehe"  toimetusele Tallinnas. Telegrammi adress: Lillil. ?SS6M. MMi ms- jk limmWklk. KN. aastakäik. Kuulutuste nonpareille-rida maksab kuulutuste  külgedel 5 kop., juhtkirjade ees 15 kop. Kuulutuste wastuwStmine neljapäewa hommikul  ilmuma numbri jaoks kuni kesknadali hommiku kell U-ni. Tellimiste ja kuulutuste wastuwõtjats nimed awaldatakss aeg ajalt kuulutuste hulgas „W Wmtts" UchsZ ühes „Z>htustö kõnede-, lehe" ja ja teaduste eralisaga": postiga: rbl. kop. KÜst. S. 2/4 s. 45 Vs .. 1. 60 Vä « "8Z kuus s 0 ilma postita: rbl- kop. oast. S. S 0 k/4 » S 6 V 2 . I. ss Vz ». - 6S kuus ss WSijttMaals S rbt SS ksp. aa^ta». Üksiku numbri hind 6 kop. Töö. Ärge midagi ilmaasjata pillate, iseäranis ärge raisaks mitte aega asjata. Iga päew antakse  meile ainult üks kord ja teistkorda ei pööra ta enam tagasi. Aeg on üks suurematest Jumala andidest; aega, mis kord ära on wiidetud,  ei ole enam wõimalik tagasi saada. „Taewalgi ei ole minewiku üle wõimu, sest mis kord mööda on läinud, see on olnud, ja mu aeg oli mulle antud," ütleb Jeremias Tailor. Ärge oma aega nõnda tarwitage, et seda pärast maja kahetseda oleks. Ei ole midagi kurwemat, kui tundmine: „liig hilja," wõi: „ma oleksin seda wõinud teha." Aeg on meie kätte usaldatud warandus ja meie peame selle üle wastust andma, kuda seda oleme Larwitanud. Olge kidsid magamise ja söömisega, kõige kidsimad aga ajaga. Nelson ütleb, et ta selle läbi nii palju edasi jõudnud, et igale poole määratud ajast weerand tundi waremini ilmunud. Lord Melbourne, ütleb, et noorematele olla maja meelde tuletada, et nad ise endile elutee peawad walmistama ja et see nende eneste waewast ja hoolest tuleb wasne wõi rikas olla. Töö ei ole mitte üksi kohusetäitmise alus, maid temal on ka suur mõju meie wooruslise kaswamise kohta. „Ärge ilmasgi tööta olge," ütleb Tailor, „waid tarwitage iga silmapilku tulusa töö jaoks, sest himud tekiwad, kui waim tööta on ja ihu helistatakse. Kindluseta noor inimene ei suuda kiusatuses end ebawoorustest hoida, kui ta! tööd ei ole. Kehaline töö on kõigist töödest kõige sündsam ja parem abinõuu kuradi eemalepeletamiseks. —" „Aeg ja maailm," ütles Kebl, „on meile ettewalmistamiseks igawesele ajale ja taewale antud; nagu meie neid siin oleme tarwitanud, niisugune saab meie elu ka teises ilmas olema. Soowimine midagi Leha, olgu see ka kõige tühisem  asi, mis ligimesele kasuks wõib olla, olgu meie kõrgem püüdmine. Jutustatakse, et Peter Meditshi Mihkelandsheloale  lumest mälestusesambaid teha andnud. See oli meeletu ajawiitmine. Aga niisama nagu tema aeg maailma jaoks kallis oli, nõnda on meie aeg meile enestele kallis ja ometi raiskame seda sagedasti, lumest ja isegi sopast mälestusesambaid tehes. Kuulus roomlaste mõttetark Seneka ütleb: „Meie kaebame, et aeg nii lühike on, ja ometi on meil teda niipalju, et ei tea, kuda seda tarwitada. Meie saadame elu mööda, ilma et midagi teeksime, ehk teeme kõik ilma eesmärgita, ehk teeme seda, mis waja teha ei ole. Meie kaebame, et meie eluaeg nn lühike on, ja elame nõnda, nagu ei lõpeks see kunagi." On imeks panna, mis aega kokku hoides korda wõib saata. Ja siisgi, kui meie aega wõimalikult mõistlikult ja kasulikult tarwitäme, tuleb meil sellest mõnesuguste tööde jaoks puudus  käsuliste raamatute lugemiseks, reisimiseks  jne. Edasijõudmine ja õnn on suuremalt osalt selle järele, kui hoolsasti ja füdisti keegi oma tööd teeb. Kõige enam on töö juures wastu-