Saarlane UU Ulrsildiiik ,slilid, sjlilchi ««. >, lj,»sr>d«»lr. KU M 23. Teisipäewal, 10. juunil 1903. XIX. aastakäik, maksab: Ilmub in'lteisipäe»Vt»k. iinrcsaarrS Kaiiba-uulttsas nr.l?. Taai iasc toimctiissl^ttnrcsaarde. Aiapidamisest. ScllsiS <JSrg.) 1301 aastal oli Põhja-Amerika Ühisriikides, ametliku aruande järele 20l'/i° miljoni õunapuid,  99°/ t miljoni persikuid, 30 miljoni ploomi-, I?Vs miljoni pirni-, miljoni kirsi- ja 5 miljoni aprikosi puid. Seesuguse puude paljuse tõttu on säälne puuwiljasaak õige suureks läinud ja wäljawedu Euroopa turgudele aasta aastalt kaswanud. Üksi 1301 aastal saadeti Ameerikast 840,000 wakka tali õuni Europasse. des, sellest kaugele taha. ISOO aastal veeti Saksamaal wtljapuude ülelugemist ja leiti et Jorki kreifts, Hamburgi lähedal, kus ialupojad hinge pääle tuli, kuna puude arm mulal, hingede armuga worreldes, palju wäiksem on, nii et kokku mõttes, üle terme riigi, ainult 3V2 wiljapuud hinge kohta tuleb. Et aga puuwllja tarmitamine Saksamaal wäga suur on, sellepärast ci saa ta meel mitte oma kodust niipalju puuwilja, kui tal karmis läheb, maid peab igal aastal meel, mäljamaali  sisse toodud puuwilja eest 6S miljoni marki wõõrastele maksma. lõpmata suuri wiljapuude metsast. Sääised talupojad  on aiapidamise läbi kõir jõukad ja rikkad inimesed. Ka on Saksamaal wäga paljudes maa- kandades maanteede ääred.ridamisi kahelt poolt «viljapuid täis istutatud, mida säälscd ivallaivaüt-- sused omal kulul on teinud sa millede sissetulek ka walla kassadesse läheb. Niisugustest teeäärsetest  «viljapuudest tuli Breslau kreisi waldade kassadesse 1902 aastal 3ö,õt>6 marki ja ühes teises kohas 46,295 marki. Missugune eeskujulik  näitus! Millat meis maa teede ääred ka kasu saatma halkamad? Et aiapidamine tõesti mitme mõrra suuremat kasu saadab, kui põllu harimine, selleks olgu siin meel mõned näitused antud: Saksamaal Bodheimis  on kogukonna «viljapuude hulgas üksikuid on arusaadaw ja seda olen juba eespool ütelnud. Keegi õpetaja Wuru burgis saab igast õuna puust iga aasta iäbisiiku 15 rubladest õuni. Ka seegi nii suurt kasu iga puu päält loota, aga ometi on ja jääb aed oma anni poolest põllust mitu korda üleaiaks. (Järg tuleb.) Ülestõusmise püha hommik. G. Attoli jutustus. Eestistanud A. Simm. Oh, neid naisi ja plikasid! nad on ikka lohisedes üle ääre keemas! Oleksid fa wäikene  ometi ühe silmapilgugi weel ootanud; ma toon ju Sulle ka midagi, ja päälcgi weel ühe õige iseäralise asja, ivaata ometi siia! Aga Litsi oli oma näo käte sisse peitnud,  mille püäle weel pruunid lotid langesiwad.  Eerik wõttis jahitaskusl ühe linnu wälja, wäga kena looma, kelle tiiwad õrna sinise sulgedega kaetud oliwad ja nende pääl weel mustad täpikesed nagu siimatesid hiilgasiivad  Ta astus tasakesti tädimtre ligemale  ja pani loomatele ta rüppe. Liisi oli tõsiselt cttcwõtnud ivihaSrada, aga lapselik uudishimu sai nciulikust Vihastamisest  wmtu ;ta pitsis mähe läbi sõrmede ja hüüdis kõige suuremas rõõmu joewastuses:  Eerik, sa oled ometi hää mees! Mitmed  aastad igatsesin ma oma täistopitud linnukoguSse niisugust lindu saada. Päcw enne papa rasket haigust, millesse ta kolme  aasta eest suri, oli ta niisugust lindu kord mctsaS näinud, aga mõõda lasknud. Et need siin wäga aruldased on, mina oga linnukesi korjada tahan, mis meie piirides maha lastakse, siis on selle linnukesega minu fiiamaalne kõige suurem soow Laidetud.  Ma tänan Sind, ja tead sa Eerik, ma tahan sulle homseks mõned punase wõöga sigarid pabirosfide hulka panna. Seina kell eeskojas lõi praegu kaheksa. Esimese toom helisemisega hakkas rõdu Ml xlutsemine. Kisades jookfiwad metsikud nõnda nimetati kaheksa aastasid Franzu ja Annit, laua juurde, kelle järele kandidat Meier ruttas. Temal oli ülesandeks neid kahte aegamööda kombe elule paenutada- Aiast kuuldus walitseja Riimi sammusid, kes mõisa herra surmast saadik proua von Lauenbergil mõisa pidamises paremaks käeks oli. Eestkojast astus tubli auusa olemisega mõisa proua, tema järel käis. Hilda, otse proua sarnadus, kes kolme aastast pesamunakest  Mariekest käepüal kandis Hilda oli alles kakskümmendükS aaStut wana, aga ta maaras oma suurte siniste silmadega nii tõsiselt, nagu oleks ta juba palju silmapisaraid ja Walu tundma õppinud.  Suud ümbritscsiwad mõned jooned, mida ainult kurbtus palgele maadata wöib. Orsaesisel, mida mhakarwa walged juuksed ümber piirasiwad, ja mida Hilda oma maüse järele paa ümber tolku löönud, oliwad mõned wuod, nagu olelsiwad lösised  mõtted sellele noorele palgele oma pitseri  waotanud. Tlnar oli nii kui ema suust maha kukkunud. Proua von Lauenburgi  tuhakarwa walged juuksed oliwad siis lumiwalgeks muutunud, kui mehe haiguse  ajal Murierene umawalgusele astus ja isa puusärgi luures ristit. Lumiwalged  juuksed oliwad sille eluwärske palgele  tähtsalt wastandiks ja need kibedad Hilda silmnäo jooned oliwad siin ema palgel,  mitme aastase eluteaduse läbi, mis ema tütrest ees oli, palju pehmemaks muutunud.  Need kenad silmad, et nad kül mehe surmast saadik palju kurbtust oliwad näinud, wuatastwad nii armurikkalt  ja sõbralikult kuidas see üksnes ühe maga ja ilmasüüta palgest wälja paisO wõib. Lapsed, siin olete teie kõik, saame warsi istuma, aga laseme Mariekeft esiti hääd ööd ütelda! Hilda saatis wäikest iga ühe juurde, laskis igale ühele hääd ööd soowida ja auli siis hoidja Auna hooleks- Hüüdke mind aga ka palwele ütles Hilda. Isa surma ja ema haiguse ajal oli Hilda lvülkese Marie kaswatamise oma hoole alla wötnud ja ta oli selle püüle nii uhke ja õnnelik, et Mariekene temast nagu emast lugu pidas ja teda päälegi mammiks hüüdis, kuna proua von Lauenburg  paljalt emakeseks nimetadi. Kõik istusiwad. Kui Hilda metslille kimbukest nägi, jooksis talle puna palgesse ja pikad silma ripsmed waosiwad maha. Eerik, kes teda teraselt tähele pani, mõlles iseeneses:  Km imekena on see Hllda! Natuke>e aja järUe julges Hilda oma laikiwald fil-m üles lõsm ja ütles: Tänan, Eerik, need on kõige armsamad mulle, sest et need esimesed selle aastased õied onl Ma wõiisin Sulle w.el kenamaid nimetada,  km need on, wastaS Eerik, aga siin pole tarwlS köikl ikka -võrrelda; mets saadab  neid julle ja laseb küsida, millal tele teda oma wõõcusküiguga auustama saate, sest teed on juba kätdawad! Mina saan homme õige wara wälja minema, wasiaS Hllda, sest ma pean ometi  Lihawötte jänesega rehnungi tegema minema  ! Aga mis! jooksiwad Franz ja Anni küsides juurde. Kena Lihawõtte jänes! Ma ütlen Sulle Anni, see ei ole muud midagi kui eimemuistine jutt! Jänesed ei mune ilmasgi, seda olen ma ka Mba sada korda ütelnud! Isamaalt. Kuresaarest. Waimuhaigete eest hoolitsemine. Saaremaal on 69 waimuhaiget, kelledest 30 tingimata korraldatud rawitsemist tarwitawad. Waimuhaigete  tarwis ei ole aga praegu siin mitte õiget rawitsemise kohta, sest maalaatsaretis  on nende tarwis ainult 6 numbrit. Sellepärast tahetakse Saaremaal waimuhaigete maja ehitada. Wiimasel maapäewal on juba selle tarwis Suuremõisa põllalt maatükk määratud ja landrathi kollegiumi  poolt saab ka igaaastalist abi antud. Pääle seda plaanitakse ka siin waimuhaigete  rawitsemise seltsi asutada, mille üle 2. junil s- a- salongis nöuu peeti. Ka kroonu poolt tahetakse abi paluda. Loota wõib, et õnnetute waimuhaigete awitamise asi siin niisamasugust armastuse ülesnäitmist  ja kaastundmust leiab, kui kurttummade awitaminegi. Õpetajate sinod. Pühapäewal  2. junil awati Saaremaa õpetajate sinod- Saksakeele jutlust pidas Jamaja