meeS õlut, ilma õlleta ei naita pühad pühad olemagi. Noh, olgu mis on see on ometi parem, kui kõrtsis lakkumine ja monopoli eeS kaklemine. Iga talu võramale  wöi ukse kohale on laud iileSse löödud, kuF talu nummer, nimi ja peremehe nimi paal on; niisugune nimelaud kergendab märksa kirjade ja ajalehtede kätte toimendamist. Wiimasel ajal tahavad mõned ärksamad tori» lased Tori alewikuSse seltsi poodi ehitada. Soovime õnne! Kohelda tuleb. kaS seltsi pood niisuguse wäikese aleviku seeS, nagu Tori, kus juba ennegi mitmed poed on, lahab; paälegi veel siis, kui eestvõtjad mitte kõige sündsamad mehed ei ole. Ootame ära. A. R Järwamaalt. Tapalt. 12. veebr, tuli Tapa jaama kauba vaksali kontorisse juut ja palus kuSfiri, temale ütelda, kui palju ühe puuda põletispuude vedu Tapalt Segewoldini maksab. KaSfir, keS sellest oru ei saannd, miks juut puid puuda viisil saata ta» hob, hakkoS seletama, et ärajaotja! ometi palju kasulikum  on, puid vaguni, oga mitte puuda viisil saata. Juut ajas aga oma jonni edasi ja nõudis teada saada, kui palju ühe puuda puude vedu ,tähendatud jaamani maksab.  Noor, aga nupukas kassir sai aru et juut tõepoolest mingit „sehwti" püüab teha, küsis: .Kus teie puud on ja missugusel näol tahate neid saata?" ZörelwoadateS selguS. et puude asemel juut wankert saata tahab, millel rattad alt ja aisad eest ära olid võetud. .Noh, teie saadate ju wankert, oga mitte puid l" ütles kaSsir. »Ei sugugi, hää isand, sellega praegu sõtta ei saa, sest tal pole rattaid all, ja seda ei saa ette rakendada, aisu ei 01c... ta kõlbab rüüd ainult põletiS puieks; rattad ja aisad on ka puust, tähendab, on ka põletiS  puud," seletab juut targalt. Tõeks teha tahtes, et saadetav osi vanker on, aga mitte puud, küsis kassir juudi käest: „KeS teie olete? kaS venelane?" „Ei, mina olen juut," oli woStus. „Wötke, olge hääks, müts pääst ära." Kohmetanud juut täitis käsku. ,Aga kaS te' nüüd venelane olete?" .Ei, ikka juut." .Noh, vaadake: mütsiga olite juut ja mütsita olete ka juut. Niisama ka teie kaup: külge pandud rataSte ja aisadega on see wanker, ja ilma rataste ja aisadeta - ka wanker." Pikemaid tõendusi ei olnud enam tarwis. Tallinnast. Sulg tungib sõnumi kirjale, kuid mitte harilikul eduteel, nagu ühe täienemisele püüdwa rahva ja mao asi nõuab, wakd otse selle wastolud tulewad ette. NahwaS nagu ei püüakski enam loomuseaduse järele oma elu edasi ajada ja ta eest hoolitseda, vaid kõik on tardunud turwad meeleolud, just nii, kuida mesilastega lugu, kui ema puuS otsa saanud. KuS kaks inimest juba seisma jääb, saal korjub warsi kogudus, kes kõik hinge kinni pidawalt üksteist kuulatavad, kui parema tulewiku toojat ehk kuulutajat, eh? kül kellegi! midagi uut, paremat  kuulutada pole. Näitab, et rahvas vahel ka ihuärkamisel  on ja otsegu unest tõustes filmi õeruwad ja küsivad: Mis kella aeg? Mis on siis korraga selle ärkamise sünnitanud ? kaS mõni suur varanduslik võit ehk elukoha muutmine? Ei kahest kumbagi. See on loomulik inimlik eluavaldus, mis ajast ja ümbrusest saab sünnitatud  sa mis ajaluo käigu sisse kui lüli piob põimitud saama, ilma et elutegelased ise seda olekstwad teadnud väija mõtelda ehk soovida. See on rahwaSte ajaluolik kujunemise lüli niisamasugune kihi sünnitus, nagu me' maakera lademetest näeme, kes ta kõik niisugused pöörija  kujunemise ajad on läbi teinud. Niisugustest eluetenduStest  on kirjanik E. Zoia oma jutus .Waenlase võimu all" rääkinud, mis Prantsusmaa 1870—1871 läbi elaS, ja kas pole seesama rahvas tänapäev elujõuuiine terve rahvas, keda terve maailm tähele paneb ja auustab, eht ta tü! nimetatud oaStadel karva pääi niisamasuguses  alanduse ja kaotuse põlves vaevles, kui meie isamaa  praegusel silmapilgul. Just niisama saab meie suur ja kuuluS Wenemaa tulevikus jällegi kõigest maailmast auustatud ja lugu peetud, seda enam, et see rahvas täieliku hariduse läbi veel oma vaimu- ja edenemise jouudu pole saanud näidata ja tal see ajajärk veel alleS eeS seisab, üksnes riikide ja rahwaSte ajaluo mitteteadjad arvavad viimse päeva käes olema, kus rahvas rahwa ja kuningriik kuningriigi vastu on tõusnud ja see ep' selle roidunud kurvameelse vaimu rahwa elusse praegu on toonud. Niisugune kurbmeelsus on ka töörahva tdõ luSti võtnud, et nad tööd seisma jättes ümher otsivad, et kuskilt midagi paremat võtta, niisama rahutumad, kui mesilased, kui neil ema spuudub. Kui keegi neilt küsib, miks nad tööd on seisma jätnud, fiis ei tea üksikult  keegi seda põhjust, vaid igaüks ütleb: .Mina sain teistest kaasakistud, mina iseenesest ei nõua kedagi" Ja sedaviisi võid sadandeid ja tuhandeid töölisi rääkima  kuulvat. Sellepärast ärgu mõistlikumad inimesed keegi Md longu lasku: Wenemaa, meie isamaa on kuuluS ja saab veel kuulsamaks. Seda julgustuse sõna tahtsin ma tallinnlastele üeldo, aga et see Wiljondi tirjo paäle juhtunud, piob see nüüd Wiljandi  kaudu Tallinna tagasi tulema. Weob ju kitsarööpaline  palju raskemaid aSju, iseäranis wiimasel oja! rohkeSte põletiSpuid. mis Tallinna puuhindafid üheS sula ja sooja talvega avitavad alla rõhuda. Ka puu sissewedu  on külgehakkav haigus. Heapsalu raudtee on vaewalt  avatud, oga ta toob ka Läänemaa nurgast kohe puu kaupa Tallinna, et Tallinna Balti maksal niisama puudega siSjeringitud on, kui esimenegi. Läänemaa metsorikkuS  vole kül suurem asi. siiski katsuvad suure maa pidajad, kust roudteelõbi lähab, mõned süllad müügile saota, et hädalisemaid tarwitufi täita. Läönemac. ei pia kortohwlid mitte nii rohkesti, tui Harjumaal, olgugi, et ka sääl viina vabrikutest puudus pole, vaid läänlane  katsub ennem paar mullikat aastas kasvatada, et oma rendiraha tasuda, kuna pärismaa omonikkusi veel sõrmede pääl võ b ära lugeda. Maa omandamine on üksnes see vedru, kes kõik liikmed trammile ja mõtted laiemale tõmbab, sellega ka kõik võimalikud obinöuud sissetulekute hallikateks avab. See aeg on kõik neel Läänemaa wäikepvllu pidajai! eeS. Kuni see veel kätte pole jõudnud, künnavad sääl naesed; mehed olgu kaS ! vaatavad päält ehk lähawad suveks hoopis kodust välja, tulevad aga talveks jälle naeStele wöerfiks, õige sagedaste  hoopis tühja taSkudega. KudaS võib maja- ja majapidamine sell' viisil edeneda ? Liudamsa linna uuest valitsusest ootavad elanikud väga palju, srst siin tehakse palaviku sarnase kiirusega, kõige aSjade löbiarutamiscga  ja revideerimisega, tood. Tulevik tõutcb arwatawaSte palju selgust tuua. Kuni see sündinud pole, on armsam vaikida. Praegu vStub tuttav sisse ja palub kirja panua Tallinna puuvilla wobriku uocStc, parem tüdrukute julgust, kcS viimase veebruari kuu streiki otse meestele päöle sundinud; nad on, kõige nooremad  eesotsas, sundinud vabrikud seisma jätma ja sellega on ka mehed viimaks nöuuSse heitnud. Nüüd piab aga väetikest palju lahti lastama ja uusi võetama, sest et uut streiki teha enam küllalt poolehoidjaid pole. Metall vabrikud: Krull, LanSmanu, Wiegand, Volta. Dvigatel ja keemia vabrik teevad juba tööd, ükfi Lutheri ja puuvilla vabrikus on osi pooleli arutada ja need ka ei saa enam suurt streiki teha. Ehk kaldub  osi viimaks õige radadele. -v- Soomemaalt. Helsingis tahetakse uut Venekeelset ajalehte wälja andma hakata, mille eeSotsaS tuttow Wene õpetlane  S. saab seisma, kes senini palju Soomemaa küsimuse  üle on kirjutanud. Mineval pühapäeva! sõitis Soome kindralkuberner  Peterburgisse. Ta wiib seisuste polwekirja seaduslike korra maal uueSti jalale seadmise pärast ligi, kui ka senati otsust selleS oSjaS. Wenemaalt. Peterburgist. „Russ? List." teatab, et ülemal  pool plaan on, kõi?i Peterburgi ülikool: üliõpilasi koolist lahti lasta, keS 7. weebr. ülikooli saalis toimepandud  korratustest osa võtsid. Sõja miniSterium palub linnawalitsufi, temale tähtjast osa Koshewennaja liiniast, Wasfili saarel, enda, et Balti versti laiendada. Saal saada suured soomuslaewad  ehitatud. Balti Vabrik saada 300,000 rubla andma, et Koshewennaja liinia asemele teist, korwujookswat  uulitsat asutada. Sargtowist. PõlgtuS hariduse wostu näib mõnel  pool teravalt kaSwamaS olema, nagu seda „Nowoje Wremjo'S" avaldatud aruandes kubermangu maakogu ametile selgub. 10 veebruari! läkS Jelani külaS salk purjus talupoegi, kirved ja teibad käeS, maakogu kooli juurde, et koolmeistert surnuks lüüa. Juba mõni päev varemalt olid mõned tumedad isikud harimata rahva seas kihutuse tööd teinud ja seda üles häSsitanud,  kooli ärapuruStoma ja koolmeistert tapma. Talupoegadele  üeldi, et koolmeister Kristuse woStane (anti-krist) on ja Jumalat ei usu sest.. ta õpetab, et maakera ennast ümber pöörab ja paikese pääl plekkid olla jne. Talupoeg: wannutadi, oma lapsi mitte enam kooli minna lasta, kui nad nende igavest hukatust ei soovi. Tähendatud päeval oli valla täiskogu koos. kuS 600 rbl. eest viina ära joodi. Otsekohe koosolekult  läks rahva salk koolimaja juurde, kihutas koolipoisid  välja ja purustas koolipengid ja majagi. Koolmeister  ise päaseS nagu imeteo läbi WilnaS pandi 17. veebruaril kõigis vabrikutes ja töökodades töö seisma. SäSl, kuS töölised nõudstwad, et neilt töötegemise õigust ära ei võetaks, tungisiwad streikijad sisse ja ajofiwad waStupanejaid vägist wälja. Orellis, kui ka naabri kubermangus Kurskis on talnrahwo seaS mässuline liikumine lahti, iseäranis  Dmitriewski ja SewSki kreisides, kuS see 10. weebr. olgoS ja juba õige laialiseks on läinud. Peaaegu  igapäew kognwad talupojad kuskile teatawaSse kohta kokku ja tungivad siis harilikult kella 11—1 S öösel möiSnikude ja kaupmeeste varanduse kallale. Viljaaidad röövitakse puhtaks, majad loaStatakse ära, metsad raiutatakfe maha. Paljaks röövitud on seniajani  Homutowko, Prljesnõi, Dubowitfi, Salnoje, Pogrebi, Posdnõschewka ja Dobroe Pole mõisad ja kaupmeeste PetrowSki ja Popovi mitmed meiereid jne. Kodanikud? seaS ou hirm suur, nad saatfiwad sisemiste osjade ministrile palvekirja, et sõjaväge appi saadetaks. Wägesi on juba soadetudki ja saadetavat veelgi juurde. Harkowi kubermangust kirjutadi meile praegu, et saal !uoö niisamasugused on. Ühes möisaS raiunud talupojad suure! hulgal mõisa metsa maha ja igat ühte, kes hobustega mööda minema juhtunud, sunnitud tubli koorem paale panema; kes seda teha ei tahtnud, sai naha pääle. Liikumised kestavad edasi. Ajakirjanduse ringwaatus. Rishsk. Westnik" jutustab õige huwitawat lugu. Hiljuti kirjutatud tale Lätimaalt L. wallast, et selle walla rahtvas wastastikku wannet andsiwad et neist mitte keski L. mõisa omaniku kõrtsidesse ei läha. Sellel otsusel oli wägew mõju: kõrtsid jüiwad tühjaks, kõrtsimehed jäitvad pankrotti, mõisnik oli meele äraheitmisel. Niisuguses olukorras palunud mõisnik Liiwimaa landrati kollegiumi, selle kaudu paludes, et L. walda salk soldatist saaks saadetud, korda jalale seadma. Lehe toimetus jättis aga kirja awaldamata, seda liig luuleliseks Pidades. Kogutud  teatedest selgus aga, et landrati kollegium tõepoolest  Liiwimaa kubermangu walitsusele palwe ette oli pannud, et waja on, waljuid abinõuufi mässu maha surumiseks mitmetes Läti waldades ette wötta, nende seas ka tähendatud L. wallas, pääle selle paludes, et maakassa kulul urjädnikude arw suurentatud  saaks, kuna wiimased mõisa politsei tarwitada jääksiwad. Mõlemad landrati kollegiumi palwed jäeti aga täitmata. Saksad ei jäänud aga siiski rahule sest warsi pärast seda ilmus Peterburgi Saksa ajakirjanduses  sõnum Lätimaalt, et Läti maarahwa seas kanget meelte ärewust märgata 011 a... Nii sattusid lätlased kahe tule wahele kui nad enam purjus pääga hullata ei taha, siis nad mässowad. „Now. Wremja" wötab tähelepanemise alla, mis prohwessoride ja üliõplaste streikimine maksma lähab. Praegune streikiwate õpeasutuste aastane  kulu arwe on üle 10 miljoni rubla suur. Kui siis streikimine ainult septembrini kestab (aga kes wastab  selle eest, et see mitte kauemine ei ei kesta?) siis lähab see kroonule, s. o. maksumaksjatele üle 7 miljoni  rubla maksma. Ja seda raskel sõja ajal, kus iga puuduw rubla kalli hinna eest laenatud piab saama, seda ka niisugusel ajal, kus rahwa häätegewus sõjawäljal  olewate haawatute haigete wastu streikimas on ja wahwate isamaa kaitsjate perekonnad puudust kannatawad... „Russ'i" kaastöölisele rääkis põllutöö minister  A. S. Jermolow rahvasaadikute kokkukutsumise üle järgmist,. Ja. see küsimus seisab praegu päevakorral.  aga kõige raskem on rahvasaadikute asja korrale  seadmine. Ma ei või selle pääle ligikaudseltki vastust anda. Mida enam ma selle küsimuse üle järele olen mõtelnud, seda keerulisem näib see mulle olevat. Seniajani on rahvasaadikute kokkukutsumise üle ainult pähjusmöttelikult räägitud, ilma selle laiemat korraldust Puudutamata; praegu on selle asja korraldamine sisemiste asjade ministri hooleks antud. Kõigekõrgemas käsus on otsekoheseid märkust selle kohta olemas, et hästi mötlewad inimsed kõigist  rahwa klassidest ja seisustest ühiseks tööks trooni ja isamaa hääks kokku astuma piatvad. Palju kindlamine on see mõte juba walitsewa senatile  antud ukasis wälja üeldud. Sel wiistl täiendawad  manisest, ukas ja sisemiste asjade ministrile antud käsukiri üksteist. Walitud rahwasaadikute läbi saab rahwa hääl kuni Tsaarini tungima ja rahwas saab selles täielikku kindlust omandama, et walitsus tema tõsiste wajadustele wastu tuleb. Sellest waatepunktist on walitsewa senatile antud ukas wüga tähendusrikas, mille tõttu mitte ükst suuremad kogud, waid ka erainimesed wõimalufe saatvad, oma häält riiklise korra parandamiseks Tsaari ette wiia. ISOS. S a k a l . Ü 17. 133 Ao»vFS»o Hes»?po»>, ». l. nsxis ISVS roA»