Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimeius on KurrfaareS, PitkaS ««NtsaS, Trcffeni majas nr> l!t , Kuulutuste wuStuwõtwine tuni lellu 1 xürwal Kuulutuste pclit.rida A k., lehe eeZotsaS Ätt k. AdrcSst muutmise eest 1<» kop. lj Tellimisahind: " V . . . v« . !i maapostiga- « . . » „ iiv » j! t . jj V. . Üksik «umber maksab » kop. tk IV. Laupäewal, 7. märtsil 1909. XXV. aastakiiik Nõdrameelsete maja ehitamisest Saaremaal. Dr. Luiga teadete järele, mis mõne aaSta eest korjatud, on Saaremaal 168 nõdrameelset  isikut. Selle suure armu pääle waatamata,  on stisgi nõdrameelsete eest hoolitsemine Saaremaal alles puudulik- Saaremaa maa. laatsaretis on ainult 6 woodit nõdrameelsete jaoks, mis iseäralises hiljuti ehitatud majakeses sisseseatud. Enne peeti sääl nõdrameelseid üleüldises  haigemajas, mis aga teistele haigetele wüga tülitaw oli. Kuid 6. haigewoodiga ei wõi meel nii suure hulga nõdrameelsete parandamiseks  midagi teha. Püälegi ei peeta maalaatsaretis  neid nõdrameelseid mitte kauemat aega, kes parandamata on. Seega peawad siia ajani peaaegu kõik nõdrameelsed  Saaremaal ilma korraldatud abita olema.  Radke on nende seisukord. Paljud peetakse  «väikeses nurgakeses kinni ja nende elu on pahem kui elaja loomal. Ehk küll seaduse Meie wallad oma nõdrameelsete  eest hoolt kandma peawad,*) stisgi ei ole ka nad midagi nende hüüks teinud. Ka waldade ülemus, wõi „Ülewaataja kohus" pole meie Saare nõdrameelsete pääle suuremat rõhku pannud- Oliwad ka wallad waesed,  wäikesed ning puudus juhtiw wõim, keS sarnase suure asja ülejaarelise nõdrameelsete  rawitsemise korralduse ette oleks wötnud  ja Mi wiinud. Waldade ühenduse läbi saiwad wallad tüsedamaks. Kuid fiis pandi suuremat rõhku «välispidise hiilguse ja kantselei wormalismuss püüle ja awalik hüäseisnkord «valdades oli nagu kõrwaline asi. Oliwad ka komissarid, keS waldade sisemisesse  elusse pilku heilstwad, kuid need ei saanud  ka mitte palju korda saata. Oliwad nad ju ka lühikest aega siin. Komissar hr. Sanderi ametisse astumisega  tuli südi tegewus waldade sisemise elu paremale järjele tõstmises- Mitmete asutuste sisse seadmisest hakkati kinni. Usinusega ja südidusega wiidi Saaremaa pidalitõbiste asutus  läbi. KeS oleks enne seda wvinud uskuda, et Saaremaal oma pidalitõbiste maja on, et seda Saaremaa wallad sisse on seadnud ning suuremalt  jaolt oma jõuga ka ülewal peawad. MiSsuur  kasu aga pidalitõbiste maja sisse seadmine on toonud, on iga! ühel selge. Haiged leidwad  asutuses kohalist korraldatud rawitsemist ning loota wõib, et ajajooksul Saaremaa pidalitõbisleft  puhas saab olema. Nüüd, kus pidalitõbiste asutus täimas, töötab komissar Sander üleüldise Saaremaa nõdrameelsete maja asutamise kallal. Selleks on juba hulk tööd ära tehtud. Meil on korda läinud lähemaid teateid selles asjas iaada, ja need teated, mis meie fiin awaldame, on uStawast hallikast saadud. Kuhu nõdrameelsete maja asutataks, ei ole praegu weel mitte kindel. Selleks on kaks kohta olemas. Nõdrameelsete asutus tuleks kas Kurefaare linna lähedale, Kaarma-Suure mõisa põllale, ehk Kihelkonda Pilguse mille Põllupank ära ostis. Mõlematel kohtadel on omad hääd ja omad wead. Saaremaa Sandrate Kollegi»» on nõdrameelsete  maja jaoks tormilise maa ilma maksuta lubanud. Mazad tuleisiwad aga uued pääle ehitada, ning fee tuleks esialge projekti järele umbes 12,00(1 rubla maksma. Saaks aga Põllupanga  käest tormilise osa maad Ühes mõisa majadega ära oSta, siis tuleks asutuse sisseseadmine  umbes poole odawam. Maa ühes majadega  tuleks Pöllupanga käest ostes umbeS IKOO rubla maksma ja endiste mõisa majade ümbertegemine  nõdrameelsete asutuseks nõuab ju mui- dugi wähem kulusid, kui uue maja ehitamine. Kuid Kuresaare lähedal nõdrameelsete maja sisseseadmine  oleks selle poolest parem, et siin arstiabi  enam käepärast on. (Järgneb.) Audaku pidalitõbiste kolonii Saaremaal. Selle päülkirja all awaldab Wenekeelne ajakiri  «Herop. küeruuici." Saaremaa pidalitõbiste asutuse üle pikema kirja. Kiri pakub palju huwitawaid teateid ja näitab, missuguse hää aSja südi ja korraldatud tegewus, ühine ettewõte  ja üksmeel korda wõiwad panna. Asja üleüldise tähtsuse ja selle tõttu, et Saaremaa pidalitõbiste asutuse hää kordaminek meil mehi julgustaks ning elustaks Saaremaa nõdrameelsete  maja ehitamiseks, awaldame tähendatud kirja «Saarlases". See kiri on hra Snowsko- Borowski poolt, kes Kuresaares terwise weel oli, kirjutatud ja on mõnesuguste lühendustega järgmine: ISO7 a. suwel juhtumisi KuresaareS olemine  andis mulle wõimalust pidalitõbiste koloniiga,  mis Saaremaale asutatud, lähemalt ennast tutwuStada. See kolonii on ühe inimese südiduse ning armastuse läbi hädakannatawa inimesesoo wastu elule kutsutud, nimelt talurahwa osjade  kommissari J. J- Sanderi läbi. Temal ei läinud mitte üksnes korda koloniid malmis ehitada, selleks platsi ostes, maid ka talurahwast nii kaugele wiia, et nad ennast kohustastwad oma haigete kaaswendade koloniiS ülewalpidamisekS alalist maksu, maksta. See aeg ei ole mitte kaugel, kui Saaremaa  pidalitõbe pesa oli. See kena saar, pehme kliimaga, oma kõrgel astmel seisma terwise mudaga mida aga haiged Wenemaalt mähe tarwitawad, sest et kohatised tegelased selle üle mähe teatawad ja oma rahuarmaStawa rahwaga on meie harimatuse ja hooletuse ohwriks  saanud. Uuemate uurimiste läbi on see Kaks Dianat. is Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas'e ajaloolik roman kolmes jaos. Eesli keelde J. Plkl ep. Pange tähele, mitmuses: «meie teenime," ja lisaS juurde: „Meie tõime Jtaliost need lipud ära, mis Giesed oma sõja käikudel on waenlasilt ära wõitnud." Ma waStafin temale tõendamalt: „ja," waStu oma enese tahtmist, sest ta oli mind ära nõidunud. Kõrgus, kuidas  wõiS ta seda kõik teada? Sellepääle rääkis ta edasi: «Ära korda, kas meie ei ole sõbrad ja wennad?" Kui ta Teie sammusid  kuulis, lisas ta kawala naeratusega juurde: «Meis saame wecl kokku, Martin Sõdija, saame kokku," ja ta kadus, kaS selle «äikese  ukse taha, ehk puges ta läbi seina. Sa oled hulluks jäänud! ütles Gabriele. Kuidas jõudis ta niipalju jutustada ja niipalju  läbi teha, sest et sa praegu just gallereis minuga jutustasid. Miss teiega jutustasin? Kõrgus, «a ei ole selle koha päslt mitte ära liikunud, kuS teie mind käskisite seista! Kellega ma siil sääl ülewel rääkisin, kui mitte Teiega? Wist kellegi teisega, kõrgus, minu kaksikkujuga,  taudiga. . . Mu waene Martin, ÜtleS Gabriele kaastundlikult,  wist oled sa haige? Su pSS waluwb,  sest meie oleme liiga kaua pättese käes söitpud. Ja, ütles Martin, Teie arwate ikka, et ma jamsin, eks ole? Aga selle tõenduseks, et ma ei eksi, on see, et ma ühtegi sõna sellest ei teo, mis Teie mind käskisite. Sa oled unustanud, Martin, ütles Gabriele  tasaselt. Ma kordan oma käsku weel. Ma üilrfi», ei sa eeS läheksid ja mind St. Katarina ja St. Autoine uulitsa nurgal ootaksid. Jerome tuleb sinu seltsi ja Christoph jäeb minu juurde; kas nüüd tuleb su meelde? Andke andeks, kõrgus. Aga kuidas wõin ma seda meelde tuletada, mida ma ialgi et ole kuulnud? Rüüd sa tead ometi, Martin, mis tarwiS teha on, ütlcö Gabriele, mine nüüd hobustega jalgwärawa juurde, kus meie mehed sind oota» wad ja siis kähku Tournelle poole teele I Kuulen, kõrgus. Aga kõigest sellest on näha, et Teie teenistuses kaks sõjariistade kandjat  on. Mis aga minusse puutub, siis olen ma wäga õnnelik, et mul kahte herrat ei ole. Võidumängude tarwiS, mida lihtsatel pidudel peeti, oli määratu suur plats, mis Tournellcst kuni kuningliku tallideni ulatas. Võitluse koht oli pikerguse nelja nurga kuju. mille ümber kõrgemad kohad päältwaatajate tarwis oliwad. Ühes Mas oli kõige kõrgem lawa kuninga koja isikute karmis, kuna teises otfaS wäraw oli, kus need, keS odadega wõidelda soowisiwad, ootafiwad. Rahwa Mk laenatas gallereide pääl. Pääle pühaliku talitust ja sellele järgewat pidu ilawfimad kumngauua ja kiik tema kojakotcksed kellu 3 pääle lõunat oma kohtade pääle; igast küljest kuuldusiwad rõõmsad õnnefoowid ja ter« witused. Kuid see kära oli pidu algusel kohe õnnetuse põhjuseks- Garde wäe kapteni d'Avallone  hobune kartis seda kära, tõusis tagumiste jalgade pääle püsti ja hakkas mööda wõitluse platsi metsikult kargama; sadulast maha wisa« tud ratsanik kukkus pääga waStu puust barjerit, mis wõitluse platsi ümbritses ja sai pool surnult  ära kantud. See õnnetu juhtumine kurwastas kuningat, aga tema kirg wõitluse järele sai pea kurwastusest  wõitu. Wasne d'Avallone, ütles ta, mu truu teener, hoolitsetagu tema eest hästi l Ja lisas siis juurde: fiisgi wõib rõngajooksu algada. Rõngamäng oli sel ajal natuke raskem ja keerulisem, kui see, mis meie praegusel ajal tunneme. Plats, kuhu rõngas üleS riputati, oli kolme jaoSse jagatud. Esimese kolmandikku pidi mängija tasaselt nelja ära sõitma, teise kolmandiku rutemini ja wiimast kolmandikku tuhat nelja ajades, pidi ratsanik oda otsaga rõnga nööri otsast ära kiskuma. Kuid oda wars ei tohtinud sääl juures keha külge pustuda;  käewarS pidi kõrgel üle pää ja oda täiesti rtstloodis hoitud saama. Auhinnaks kinkis kuninganna võitjale kallMwidega ehitud sõrmuse. Heinrich 11. oma walge hobnse seigas, kes sammetist, kullaga tikitud tekiga kaetud oli, oli kõige osawam ratsanik. Ta hoidis oma oda kindlal Kiel ja mõistis seda nii osawastj