kaid" ei kaSwa, kes oma rahwast ära salgawsd,  ja emakeelt põlgawad, maid „ kadakaid" leidub ka rohkesti Eesti talupoegade eneste keskelgi. Tuleb talupoeg linna elama, on ta ennast käsitööliseks, wõi mõneks muuks asjameheks õppinud, ja saksakeele poolikult  „suhu" saanud, siis on ka sarnasest  isikust „kadakas" kaswanud, ilma et ta bürgeri seisusesse oleks tõusnud. Kadakasaksu mõib olla talupoja, kui ka kodaniku wõi bürgeri seisuse sees. Küll on aga tõsi, et bürgeri seisuse sees, kadakasaksu,  enam leidub, kui neid teiste seisuste  seest leida ott. Siisgi ei ole selles mitte terme seisus süüdi, maid kui keegi kadakas on, siis on ta ise selles süüdlane. Põhjuseta on aga bürgerit sellepärast mõnitada,  et ta bürger on, aga meel enam põhjuseta on bürgeril ennast suureks asjameheks  pidada oma nime wõi seisuse pärast. Kes aga mõnitamise wäärt on, need on „ kadakad", olgu nad bürgerid ehk talupojad. Niihästi talupoeg kui ka bürger mõib „ kadakasaks"  olla, niisama, kudas eestlane talupoeg, bürger ehk mõni muu olla wõib. Meie peame aga selleks jääma mis meie tõesti oleme, ja oleme eestlased, siis peame ka eestlased olema, olgu meie talupoja wõi bürgeri seisuses, ehk mis tahes ametis. Olgem Ms ka seda! mist salmi: Reini jõele, Reini jõele mu poeg ära mine! ja õhkas jälle südamest. Ainult Juulia oli üsna wagusi. Tema istu»  ühe pus kännu pääl ja waatis aineti kuumendawat õhtutaewast ; käed oliwad temal põlwede ümbert läbi ja tema ilus nägu paistis täie selgusega. Aga, ehk tema küll teiste kõlamast lustist osa ei wõtnud, oli tema ehk ometi kõige õnnelikum, sest tema usaldus oli niisama kindel kui tema arwaStuS. Nelipühi teise püha homikul tuli noor Adaami juba koidu ja kaste ajal ajast tagasi.  Juulis, kes seda nägi, ei tahtnud enese silmi uskuda. Ja kui tema oma tuppa tuli, wilistaS tema, et seinatest waStu kajas, ja jällegi jättis tema edasi sõidu järele, aga enne lõunat ajaS tema mundri selga ja läks jälle eilift teed, Krautnerite poole. Proua Rinna, kes just kirikust koju tuli, jäi seda nähes peatama ja waatis temale järge, niikaua kuni tema Krautneri aedaS tema filmist kadus. Proua nõunik kohmetss. Heldene aeg, kai tema ehk peaks. Aga ei, nii ruttu ei lähe ju asi ka mitte. Tagada teda küll ei wõinud, häbemata oli tema ikke olnud aga, ega Tereese ju ka niisugune  kerglane polnud? Aga paraku, kes praegusel ajal tütarlapsi tagada rvõib, nemad  on ju nüüd enamisti kõik niisugused, et ühte ilust nägu kõige ülemaks peawad ja, ilus oli Adamsi see oli tõsi, aga, ega ju Frttzgi inetu pole; proua Minna filmis oli tema wähemast hoopis ilusam kui Oh sa heldeke, ses kord olen mina küll uudishimulik! Made sõnadega iStuS proua RNtgsr akna Ma ja ootas Friederi tagasi tulekut. Ts pidi kava ootama ja kui Frieder  wiimaN tuli, ei olnud tema Näost ometi mitte antsaada, kas tema õnnelik oli wei mine. Mõõk kõlises waljemim wecl kui esse ja USg« oli tumepuaaae, kas õnnest wsi pa« haadusest, sellest ei saanud aknal istuja aru. Waewalt oli noormees enese tuppa' jõudnud,  kui tema hääl Juulia, Juulis! hüüdes, läbi terwe maja kõlas. Juulia, keS parajasti tädile seletanud oli, et nemad oma wäikese sissetulekuga mitte nõnda uhkelt edasi elada ei wõida, ja keda tädi omaS pahaS tujuS igatepidi nokkinud oli, lendas wenna häält kuuldes, kiiresti tema tuppa ja hüüdis hingetult: Jumala pärast, Frieder, mis sul wcakS on, et nõnda kisendad! Wend oli oma kuue nööbid lahti rebinud  ja jooksis toas ümber. Kas sa wöid ka suud pidada? päris tema wiimaks. Mina ei mõista sind. See on ometi iseenesest juba selge, et kui sina mulle ühte saladust usaldad, et mina seda siis wälja ei haka lobisema. Sina pead mind aitama! nõudis wend, kuuled sa? Kui see minu wõimuses on, miks mitte, Frieder. See on üks äraneetud asi, mis mulle juhtus, rääkis tema tasasema häälega edasi. Tereess ja mina Noh, Tereess js sina? Jah, Tereese ja mina kihlasime endid täna honnku. Ära aja oma silmi sellepärast  mitte nõnda pärani lahti sa ei usu kui lollike sa praegu wälja näed. Kas see siis tõesti nii imelik asi on, et üks noor leitnant ja üks iluS preili ennast kihlawad? (Järg tuleb.) Kas tubaka tarwitamine on kasulik wõi kahjulik? Keel on suitsetajatel suuremalt jaolt nagu walge kestaga kaetud ja pole mitte niisugune puhasroosa,  nagu ta harilikult peaks olema. See on haiglase kõhu tundemärk. Oma hõrnuse poolest on keel huultega ühesugune: kardab samuti äritawaid  asju ja hainm tagajärgedega haigusi. Siis on suus meel sülje käsnakesed, mida ka tubaka suitsu läbi ärritataks-, mille põhjal suhu ülemäära sülga kogub. Sülg on aga seedimise juures tähtis, sest la aitab toitu peeueks teha sa tärklist (jõuujahu) suhkruks ümber muuta. Niiwiisi  watmistab sülg toitu kõhu seedimise wastu ette. Arusaadam on, et suitsetamise läbi hulk sülga ära raisatakse, sülje käsnad nõrgestatakse ja wäsitakse ära, mispärast nad söömise juures määratud armust rohkem peamad tööd tegema, mida nad aga niisuguse isiku juures tihti täita ei jõua. Niiwüsi peab toit jällegi mühem ettewalmistatud  kombel kõhtu minema, kus tall sec- „Tubak «vaigistab söögiisu ja nälga" ütlewad palju. Wäga ivsi. Suurem huik suitsetajad istuwad itta ilma süüa tahtmata söögilauda. Et seda tahtmist wõi söögiisu äratada, joomad nad söögi alla alati wiiua ja pruugiwad söögi juures mitmesuguseid würMd, nagu sinepit, äädikat, pipart j. n. e., mis kõik seedimise organist ärilatawad  ja harilikust tcgewusest rohkemale tööle sunniwad. Nii wiisi äratatakse küll söögiisu, aga ühtlasi kaotab sellega kõht ka oma hariliku seedimise  kindluse. Sellepärast on meie ajal harwa inimest leida, kellel seedimine täiesti joones oleks. Aga sellele korratumale seedimisele järgneb palju kardetawaid kõhuhaigust, mis tihti wõimata on parandada. Teist wiisi tubaka pruukimine on: tubakapulbri  ninasse nuuskamine. Selleks otstarbeks walmistaiakse wabrikuteS tubakalehtedest ja mariest  peenikene pulber, kuhu juure mitmesuguseid iõhnawaid allusid lisatakse, tihti aga ka kahjulikku nagu: tiuahaput, opiumi, õige peenikeseks tambitud  klaasi j. n. e. Need ollused lisatakse kauplejate  paolt sellepärast juure, et kaup rohkem edeneks  (opium uimastab, tinahapu ja peeneks tambitud  klaas kuiwatab ja üritab ninasõõrmid.) Wiimased on seestpoolt märja ehk ilanahaga kaetud,  mille pääte ennast haistmise närw laiale laotab.  Kõik lehkawad jaokesed langemad haistmisenaha  vääle, saamad siin normidest tuntud ja tundmine  pääajule teada antud. Nii on siis nina haistmise riist. Tubaku nuuskajad ei tuleta oma töö juures sugugi meele, et nad sellega oma haistmise  tundmise aja jooksul koguni ära häwitawad, nõnda et nad wiimaks mingisugust haisu enam ei tunne. Jlcmahk on wäga õhukene ja hõru. Kihwtine tubaka mahl imeb ennast kiiresti läbi selle naha mere sisse, mispärast nuuskajatet samasuguste haigustega  tegemist on, kui juitsetajatelgi, s. o. mere klhwtitamine, pääaju ja närmide tegemuse rikkumine.  Tubaka nuuskamine tuleb niisuguste lõbuasjade  sekka arwata, mis koguni näotumad ja jälgid  on. Kihwtme tubaka toim saab tihti nina Naga segi segatud ja kõhtu neelatud, mille läbi niisamasugused kõhu haigused wõiivad sündida, nagu seda suitsetajate juures ette tuleb. Niihästi suitseiajaie kui nuuskajale jun, nina ja kõik ümbrus  lehkab alati pahast pigihaisust, on wastik ja tülgas, iseäranis nende juures, kes kõige alamat sorti tubakat pruugimad. Niisuguse inimese wastu ei ole armaSluse, ei sõpruse, ei kahetsemise tundmust ja ei wõigi olla, sest et ta alati oma paha haisu ja korratuma olekuga teisi pahandab. (Järg tuleb.) Möndasugust. Kahe kopiku otsimiseks 15,000 rbl. äraantud. Sellest ivaewalt usta ivast loost jutustawad Moskwa ajalehed järgmist: Baku raudteejaamas kadunud kaks prahisaadetuse saatekirjade planketti ära. Lehtede hind oli ainult 2 kopikut, aga keegi ülematest tahtis kroonut sellegi pisukese kahju eest kaitsta. Telegrahmi teel lasti kõigis Wcnemaa raudtee jaamades järel kuulata, kas on jääl teatust, kadunud lehtede Ae. Teadmata, kas on lehed üles leitud, aga ühel päewal saatis Polesje raudtee walitsus Bakusse arwe: maksta on 560 rbl. telegrammide kulu. Polesje teel on 85 jaama ja nii tuleb iga telegramm  6 rbl. 59 kop. maksma. Kui nüüd kõik Wene raudteejaamad Polesje tee eeskuju järele teemad, siis tuleb Taga- Kaukasia raudtee walitsusele kahe kopiku tagaotsimine 15,000 rubla maksma. Amerika roman. Kaks noort Amerika  naesterahwaft New-Dorkist, Evetina Magoney ja Delly Shorest. sõitsiwad ViconsinaSse,  kuS nad terwe talwe wiibisiwad. Kuna nad jääl ühte ja teise kohta wälja sõitsiwad, hakkasiwad nad mõlemad üht noort indianlast armastama. Armukadeduse pärast läksiwad mõlemad neiud kangesti tülisse, sõimasiwad ja peksiwad koguni ühteteist.  Sellele järgnes muidugi kahewõitluS. Mindi rewolwrite pääle wälja ja neiu Shorest, kel esimese kuuli õigus oli, haawas  oma waenlaft õlast, aga õnneks kergesti.  Sõbrannad leppisiwad ära, aga mis selle 100 kangelasesse puutub, siis armastas  ta üht Indiani neiut ja ei aimanudgi,  mis tema pärast neidude wahe! kõik oli sündinud. Matusekõne kokkuseadmiseks tahab õpetaja  ühe surnud mehe elust üht ja teist teada saada ja läheb sellepärast tema lese poole, et tarwilisi aineid saada. Õpetaja käseb naist mehe surma tunnist kõneleda. „OH Jumal, õpetaja herra," ütleb naens nuuksudes, „eila õhtu ütleb korraga õnnis mees: mine, wanamoor, too teljest toast wiina, ja kui ma iviina tõin, siis jõi ta suure isuga, siis andis ta mulle weel üminast  kord jalaga pihta ja selle järel läks ta puhkama!" Wee pääl käija Grohmann, iseäraliste weekingade ülesleidja, on hiljaaegu  Donau jõge kaudu 150 kilometrit üra käinud. Linzi linnast kuni Wient kõndis  ta mööda mett, kuna. ta naene paadiga saatmas oli. Reis et tarwitanud täit kahte päewagi. Grchmann tarwitab 13 1902 .N. 18 Saarlane