Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. ToimeniS on Kuresaarcs, Pitkas uulitsaö, Treffeni majaS nr. I i Kuulutuste waStnwõtminc kuni k-llu 1 päcwal Kuulutuste pctit.ridu s k., lehe -ksotfus sv k, Adressi muutmise rest liv kop. i TeMmisehind: ! Vs . . . ! „S 5 >. ! V. maapostiga: „ . . L „ Stt >, i V- .. . - t ! V- . . - . s« .. Üksik number maksab » kop. M 4S. Kesknädalal, 17. junil 1909. XXV. aastakäik Põhja sõda ja Poltawa lahing. Rootsi sõjawägi oli oma tubliduse poolest üle Suropa luulus, kuna aga Wene mägi harjumata  nekrutitest ja adra tagant ära wõetud põllumeestest kooS oli, wätjaarwatud kaks kaardimäe  polku, keö ivahwasti mõitlestwad. Pärast Narma lahingut ei arwanud Kaarel Peetrit enam kardetawaks waenlaseks ja läks Poolamaale, kus ta kuus aastat wiibis. Ehk Narma lahing Wenemaal küll põrutamast mõjus, fiisgi ei heitnud Peeter meelt ära. Ta seadis uue sõjamäe kokku ja tungis Liimimaale. Mitme wõidu järele (Ecastweres, Hummuli juures ja mujal) algaS Peeter Jngerimaa (praeguse Peterburgi  kubermangu) ärawöitmist. Üksteise järele langcsimad Noteuburgi (SchlüSjstburgi) ja Nicnsantzi  kindlused. Wiimane oli Newa jõe suu ligioal ja sinna asutas Peeter praeguse Wcnerilgi  päälinna Peterburgi (17<13 a.). Nüüd pööras Peeter oma tähelepanemise uuesti Liiwimaa  päüte. Järgmisel jumel langestwad Tartu ja Narma kantsid, selle pääle waatamata, et rootslased meeleheittijelt mastu paniwad. Sel ajal, kui Peeter ennast Baltimere kallastel püüdis kindlustada, sundis Kaarel August 11. Poola troonist lahtizütlema. Aga ta ei jäänud meel sellega rahute, maid ajas kuningat tema riigis K aastat taga. Tema tahtmine oli Poolamaad Wene wastu oma Icpiuglaseks  saada, aga see püüe läks hiilgawatest «võitudest hoolimata nurja. Nüüd otsustas Kaarel Wenemaad käsile mölla. Ta jõjamäge juurendafiwad meel Poolamaalt  tingitud abiwüed. Tema plaan oli Wenemaa  südamesse tungida, sellele wiimast surmawat  hoopi anda. See näis Kaarlit küllalt «võimalik olemat, sest et Wäike-Wcnemaa kasakahetman  Masepa temaga ühendusesse lubas heita. Dnjepri jõest üle minnes pööras Kaarel sõjamäe  Wüike-Wenemaa poole, aga Wene mäed tagancsimad Peetri juhatusel sisemaale ja häwitafiwad  ning põletafiwad waenlase ees kõik maa' tasa. Rootslased saiwab külma ja nälja läbi hirmsasti kannatada. Ka selles tükkis sai Kaarel petta, kui ta arwas, et Wüikc-Wenemaa tema sõjamäega ühineb. Ainult mõned kuumawerelised  kasakad Masepaga*) eesotsas saiwad tema sõjamäe lisaks. (Lõpp tuleb.) Mis kasu on ühispiimatalitusest? Instruktor A. Johannnson Ähispiimatalitustest on Eesti ajakirjanduses  ja põllumeesteseltside koosolekutel sagedasti  juttu olnud. Neid on tähtsateks põllumajanduse  abinõudeks peetud ja sellel ülesandel nende asutamist Eesti väikepõllumeestele soovitatud.  Sellega ühes on ka nende kasu selgeks  teha püütud. Aga ehk nendest küll nii väga paiju kirjutatud ja kõneldud on, ei või siiSgi ütelda, et Eesti väikepõllumehed nende kasu ära tunnevad ja neid asutama hakkavad. Otse ümberpöördult võib praegu sellele otsusele jõuda, et Eesti wäilepõllumehed alles vähe ühispiimatalituste tulu tunnevad ja nende asutamise  pääle veel vähem rõhku panevad. Sellepärast  on veel palju tarvis kirjutada ja kõneleda,  enne kui ast päris selgeks saab ja ühispiimatalitusi  siin ja sääl külades ning valdades  vaimustusega asutama hakatakse. Tahan siin ka omalt poolt «õne rea ühispiimatalituse kasu kohta kirjutada ja selle läbi sellele igapäev korduvale küsimusele: mis kasu on ühispiimatalitusest?  lühikest vastust anda. Kui ühispiimatalituStest kõneleme, siis tuleb  meil ostu- ja vsapiimatalituSte vahel vahet teha. Neid mõlemaid võib ühe sõnaga ühispiimatalitusteks  nimetada, aga ometigi lähevad need iseloomulikult üksteisest väga palju lahku. Ostupiimatalitused on niisugused asutused, mida üksikud ettevõtjad asutavad ja millede puhas kasu ka oma asutajate tasku läheb. Nendesse ostetakse piim ja maksetakse seda hinda, mille eest piima Ma saadakse. Kui piima rohkesti saada on ja teist wõistlejaid ei ole, kes piimahinnad  iõrgels ajawad, siis teemad oStupiimatalitused  hääd äri, nagu see läinud talwel, mil wöihinnad iseäranis kõrged oliwad, igal pool nähtawale tuli. Niisugused üksikute inimeste ärilised ettewõtted, nagu ostupiimatalitused on, wõiwad siis ka kasulikud olla, kus neid palju on ja nad omawohelisel wõistlsmisel piima hinnad  õige kõrgele ajawad- Aga ometigi ei suuda  need kaugeltgi seda kasu saata, mis osapiimatalitused.  Osapiimatalituse asutamine on ühistegewuSlik  ettewõtc. Nende tegewus põhjeneb wastastikuse  waStutuse pääl. Nendest on wahesahkerdus  ja kitsarinnaline äritcgewus, mis sagedasti  teiste Ülelöömise pääl põhjeneb, kaugel ära. Igaüks lehmaomanik, kes osapiimatalituse liikmeks hakkab, on ka osapiimatalituse kaasomanik  ja saab sellest selle järele kasu, kui hästi ja õiglaselt ta oma omandusega ümber käia mõistab ning neid juhatusi ning eeskirju täita suudab, mida kõik osapiimatalituse liikmed asjatundja piimatalitusejuhataja juhatusel ühiselt  wälja on töötanud. Et osapiimatalitused just need asutused on, mida ühiSpiimataliwste nime all Eesti «väikepõllumeestele  on soowitatud ja millede kasu üle minagi siin seletust püüan anda, sellepärast on tarwilik, et meie nende ülesannet ja asutamise põhjustingimisi enne lähemalt tähele paneme, kui nende kasust kõnelema hakkame. Piimaasjanduse ülesanne on karjssaadustest  wäikefe kuluga «võimalikult kõrget hinda saada. Et see korda läheks, sellepärast peab piima produtseerimine ehk malmis aineteks tegemine  teaduslikul põhjal ja kõige paremate abinõude waral sündima. Kui mid mõlemaid nõudmisi piimatalituse juures täita tahetakse, siis peab piimatalitamine suurel wiifil sündima, sest et wäikepiimatalitnS oma juurde tarwitatud  tööjõudu ja masinate protsentifid ära ei tasu. Osapiimatalitustelt, kui need oma ülesannet  hästi täita wõiwad, tuleb järgmist nõuda: Kaks Dianat. 42 kolmes jaos. Eesli keelde J. Pikl e p. Kas Teie ei ütelnud, et kuninga armukesena mul Teie armastuse püüle õigust ei ole? Ah, ma ei armasud mitte nõnda, ülles krahw, niisugust mõtet ei wõinud mul olla, sest et ma Teid palawasti armastan. Ma ütlesin ainult, mõi tahtsin ütelda, et Teie mind ei wõi armastada, sest et kuningas Teid ja Teie kuningat armastate. Kuningas ei armasta mind ja mina ei armasta  kuningat, wastaS Diana. Siis wõite ju mind armastada! hüüdis Mongommeri. Ma wõin Teid armastada, wastas Diana tasaselt, aga ma ei wõi kunagi Teile ütelda, et ma Teid armastan. Miks pärast mitte, hertsoginna? Ma wõifiu Prantsuse kuninga armukeseks saada, et oma ijat päästa, aga et oma enese õnne jalule seada, ei pea ma mitte krahw de Wongommeri armukene olema. Oma kahtlase ja pool arusaamata üteluse juures waatas La nii armulikult krahwi pääle, et wiimane ütles: Oh, hertsoginna, Kui Teie mind nõnda armastate, nagu mina Teid. . . Siis? Siis ei ole meil ilmaga misgi tegemist, sest Teie olete mulle kõik maailm. Need kolm kuud olen ma ainult Teie pärast elanud. Ma armastan Teid pimedast pääst, kõige oma esimese  armastuse tulisusega. Teie taewalik iludus  teeb mind joobnuks. Kui Teie mind armastate,  nagu mina Teid, siis saage krahwinna Mongommeriks, olge minu naene. Tänan, krahw, wastas Diana. Ma pean Nöcd ausad ja suuremeclelised sõnad meeles. Minu würwid on roheline ja walge. Jacqnes suudles südamlikult Diana walget kütt. Nüüd oli ta uhkem ja õnnelikum kui ialgi enne,  nagu oleks temale kõige ilma walitsus antud. Järgmisel päewal juhtis Franz I. Diana de Poitiers'i tähelepanemist selle pääle, et tema uus austaja awalikult walget ja rohelist wärwi on kandma hakanud. Kas ei ole tal selleks õigus, majesteet? ütles ta läbitungiva pilguga kuningat silmates. Miks ei peaks ma temale luba andma minu wärwisid kanda, kui ta mulle ette pani oma nime wastu wõtta? On see tõsi ? küsis kuningas. Päris tõfi, Majesteet, wastas hertsoginna kindlalt, kes orwas, et tal korda on läinud kuningas armastust ja armukadedust äratada. Wähese waikimise järele tõusis kuningas üles, et jutustamist lõpetada ja ütles Dianale wiisokalt: Kui see nii on, hertsoginna, siis on koja esimese aukandja koht pääls herra de Brczet'i Teie esimese abikaasa surma waba- Krahw de Mongomweri wõib seda wastu wõtta, ütles Diana kõrgilt, sest mina saan tas truu ja aus abikaasa olema ja ei peta teda ialgi. Kuningas naeratas, kumardaS ja lüks wälja. Auahne Diana aga rääkis selsamal püewal wastu oma südametunnistust õnnelikule Jacquesele: Mu wahwa krahw, mu austatud Mosgommeri,  ma armastan sind. XIX. Kuidas Heinrich li. oma isalt ta piirandnse  kiitte sai. Diana ja krahw de Mongommeri pulma päew pidi kolme kuu pärast olema, aga koja ringkondades liikus kahtlane jutt, et Diana de Poitiers oma tulemase mehele on pandi kätte andnud, et kuningale tema truuduseta olekut kätte tasuda. Selle aja sees läks kolm kuud mööda ja krahwi armastus Diana wastu kaSwaS igapäewaga,  aga Diana lükkas päew päewalt pulma päewa edasi. Wähe aega pääle selle, kui ta krahwile omasõna oli andnud, pani Diana troonipärija  Heinrichi ihaldawaid pilkusid tähele, millega see teda eemalt silmitses. See äratas Diana südames uue auahnuse üles, sest tuhat korda suurem au oli tema arwateS troonipärija armuke olla, kui krahwi proua. Kui proua d'Etampe, kes alati põlgtusega Diana noorusest rääkis, isa armuke on, aga tema, Diana, poja armu osaline, siis on tema päralt noorus, lootus ja tulewik. Proua, d' Etampe oli tema pärija, aga tema saab proua d'Etamps pärijaks. Waikselt ja° kannatlikult oodates saab ta tema ees nagu elaw ähwardufe kuju olema, sest Heinrich saab ühel ilusal päe-