Neli puldikaant on ära purustatud. Kaua aega «alitsrS kooSoleku-saalis niisugune põrgumüra,  et midagi kuulda ei olnud. Wähe puudus  weel, siitz oleks löömine lahti läinud, sest parempoolsed ja pahempoolsed seifiwad rind rinda wattu koos, kääciti kõiksed üles, parempoolsed  keerutafiwad tõmmiseid puldikaanesid Kadett Maksudow läheb parempoolseid preestrid  waigiStama. Teie ärge muretsege waStawad preestrid,  seda teeme oma waimu uuendamiseks. Timoshkin jookseb Adshemowiie wasiu, karjudes: ~AH sina Nahitshewam rott!" „ Lontrus!" wastab Adshemvw. Enne kui waStased käsitfi kokku saamad, jooksemad pristawiabi ja mõned saadikud neile wahrle. Sosonowitfh ruttab Timvshkinils õppi. Temale astub eduline talupoeg Lukashin ette, seletades: Sosonorvitsh, ära tüki, muidu saad lougewahele! Sosonowitsh taganeb kiiresti ja karjub sekretäri wanema abi Sokolow 11. pääle näidates  : „Seda kihutab neid see kõwer raibe taga!" Wõitlus jäi koosoleku lõpetamise pärast pooleli- Täna peab Roditshew kõnet edasi. Sem on mõlematel pooltel aega ennast ette «almistada. Bulat tahab eelarwe harutamise juures küfimust päe«akorrale tuua: kes maksab lõhutud  pultide parandamise kulu? „PoSt." kui panti omas käes hoiab, et teda juhtumise korral sõjaajal tähtsa wangi wastu ümberwahetada,  ehk et teda rahu tegemise puhul ilma lusastuserahata kuningale tagasi anda. Kuberner  tundis end oma tugewats müüride taga küllalt julge olewat ja ei kartnud Heinrich 11. Mha. Ta murdis ainult selle üle paäd, mil wüfil kuningas Diana olukoha oli teada saanud?  Ja Diana külm olek tema wastu tegi teda rahutumaks. Ei alandus ega ähwardused ei wõinud tema ilusa wangi uhkust murda. Ta jäi kubern-ri urmuawalduste waStu kiwiseks,  miS Wentworthi uhkust sügawalt haawas. Selle pärast ci julgenud ta Dianale miegi sellest kirjast rääkida, mis ta Gabriel le oli kirjutanud, ka mitte kuninga saadikutest, kes jääl oliivad käinud, sest ts kartis sellest ilusast suust mõnda terawat sõna, ehk uuegi kibedat etteheidel. Diana, kes enam seda kammerneitsit ci näinud, kes tema kirja pidi kohale toimetama, mõistis, et tema wiimane ja kardetaw karje oli luhta läinud. Siiegi ci heitnud see aus ja puhas neiu meelt ära; ta ootis ja palus. Oktobri kuu wiimane päew, see PÜSW, mis Gabriele ise Martini tagasi tuleku wümaseks tähtajaks oti määranud, oli möödas. Sellepärast  wõttis ta nõuks lord Wentworthi juurde minna ja temalt tuba paluda teist saadikut Parist saata. Kellu kahe ajal astus ta PecoiS'e majast wälja ja läks kuberneri juurde. Lord Wentworthi! oli aga sel silmapilgul misgi tähtis toimetus ees ja ta palus Gabrielet teda wiis minutit oodata. - Saal, milles Gobriele wiibis, oli wastu sisemist hoowi. Gabriele läks akna juurde, et hoowi poole külge waadata ja hakkas ilma mõtlemata  sõrmedega akna klaasi wastu trummeldama.  Korraga nägi La oma sõrmede all tähti, mis briljant sõrmuse kiiviga klaasi pääle oliwod kriipsutatud. Ta kumardas ennast ligemale, et paremini näha ja klaasi pääl wõis selgesti mid sõnu lugeda: „Diana de Eastro." (Järgneb.) Ruhnu saar ja tema rahwas. IS Kõik saarerahmaS elab praegu ühesainsas Ruhnu külas (Rünbo bien) 27. puumaa talus. Nende talu kohtade nimed on: 1. Anders, 2. BensaS, 3.. BerenS, 4. Bergs, 5. Bissa, 6. Bullers, 7. DaSkaZ, 8. Ellerbus, 9. Haggars, 10. Hollingers, 11. Isaks, 12. Jons, 13. KorS, 14. Klass (Klaas, Kruas), 15. KokaS, 16. LorcnS, 17. Mass, 18. MikkuS, 19. MogS, 20. Nogis, 21. Pass, 22. Pärs, 23. Pruss, 24. Skallus, 26. SllffsnS, 26. UllaS ja 27. Ullis. Neist on 20 täit (pooleadra) puumaa kohta ja 7 poolt (weerendi) kohta, kokku 23 pooleadra puumaad. Suurem jagu neist kohanimedest  on Rootsi omad, mitmed on inimeste nimede järele, mitmed on ka Eesti ja Läti keelest ivõctud. „S" täht koha nime otsaS on omastama käände lõpp (genit). Heidame tähe „S" nime. otsast ära, siis alles paistab sõna selgemini meile silmi ja annab oma otsekohesest tähendusest paremat aimu. Wõõrakselfeid nimesid  ei julge ma mitte seletada, nimetan ainult neid, mida ma Eesti omadeks pean, nagu: Kvrs (koor), Mass (mao), Wogs (mokk), Nagis (nõgi), Pass (pajo-pa'u), Pärs (pärs') Ulas (ula). Kokas'je koha nime arrvawad ruhniascd ise Läti keelest wõetut ole ivad, mis meie keeli puud tähendab. Mil põhiusel toõisiwad küll Eesti- ja Lätikeelsed  kohtade nimed Rootsi keelse rahwa seas tekkida? Seda armutakse wiimase katku tagajärjeks mis 200 aaSta eest (1710 a.) suurema jao saarerahwast maha murdis, nõnda et sinna ainult 80 inimest järele jäi. Pärast seda on siis sinna teistest maadest! Eestist, Lätist, Soomest  ja Rootsist uut rahwaft juurde tulnud ja igaüks omakeelsed koha nimed loonud. Praegune Ruhnu küla asub umbes kesket saart ja on põhjast lõuna poole I'/« wersta pikk. Suurem jagu talusid on üksteisest lahus. Talude wahel on laiad tänawad ehk laiad karge wainud. Iga talu õue ja aiamaid piirab  kahtetalla laotud kiwiaed, päälmiss lati ehk hirrekordadega- Selle aiaga ümberpiiratud õue krundi pääl asuwad kõik tarwilised taluhooned: elumaja ühes köögi ja rehetoaga, loomade laudad  ja aidad. Saunad on enamasti mitme pere pääle ühised ja on siis ikka talu öuekrun dist wäljas küla wahel. Niisama asuwad ka sepapajad Mlawahel. (Järgneb) Kodumaalt. lkuresaarest. Keiserliku Mereasjanduse  Seltsi Kuresaare Haruseltsi aw a m ise koo sol«k. (Järg) Hra Piip tutwuStaS koosolejaid põhju»- kirjaga ja seltsiga. Ta juhtis tähelepanemist nimelt ka selle pääle, kui lai tcgewusepiir Harustltstl  on. Oma asjaajamist kõrgemate ametikohtadega  peab ta pääfeltsi kaudu toimetama, kuna ta liikmetel muidu samasugused õigused on, nagu pääseltsi liikmetelgi. Hra Prinz tähendab lühikeses kõnes selle pääle, kui wilets meie rahwa majanduSline järg 50 aaSta eest oli ja näitab, kuidaS mereasjandus  seda aastate jooksul tõstnud on. Praegusel  ajal on aga waja ühisel jõul mereasjanduse  tõstmiseks töötada, sest üksikult jõuame mähe ära teha. Tarwiline on, et meie puudustest  malitsuSliSteS ringkondades teataks, mille kordasaatmiseks just Haruselts, Keiserliku Mereasjanduse  Seltsiga ühenduses olles, Ivodetamasti  mõjuma saab. Sellega oli Haruseltsi ametlik awamine lõppenud ja mindi wüikese waheaja järele päewakorra  punktide arutamisele. Koosoleku juhatajaks waliti hra direktor Prinzi ettepanekul hra O. Kunstmann ning protokolli kirjutajaks hra Kunstmanni ettepanekul hra P. Lauri. Kõned peetakse koosolekul Wene ja EeSti keeles, kuna ametlikuks asjatoimetuse keeleks Wene keel jääb. Kõnetooli aötub hra H. Piip ja kõneleb „Ba!timere purjulaewandusest." Selle kõne saab hra Piip pühade ajal ka Moskwas I. meremeeste  kongressi! ette kandma. Ta sisaldab rohkesti häid paramusemõttsid meie langema mereasjanduse kohta ja pakub üleüldse mitmekesiseid  bumitamaid teateid Baltimere laewandusest.  Asja tähtsuse pärast toome kõne sisust, tähtsamad teated. Wene kaubalaemastik ei ole wõrdlemist suur. 1907. aastal oli ta kaheksandal kohal, Imneiu. 10 Uudisjutt ameriklase Helene Kelleri elust. Ma ci onnud nukku tema kätte, läksin alla ja wõtsin tüki suhkrnkooki (ta armastab wäga Magusat.) Seda näitasin ma Helenete ja kirjutasin tema käe pääle sõna e-a-k-e-s (suhkru kook.) Muidugi teada, tohtis ta kooki minu käest ära wõtta, aga ma ci annud, waid silitasin tema kätt ja kirjutasin uusSti sõna oskas. Ta mõistis seda, kirjutas ruttu tähed ja kui koogi minu käest kätte oli saanud, sõi ta selle ruttu ära, nagu kardaks ta, et ma see jälle ära lvõian. Siis näitasin ma temale nukku ja kirjutasin tema käe pääle sõna ci-v-I-l Ta mõistis  ka seda ja kirjutas minu k-ie päüle kolm tähte ä o I. Teije I lisasin ma ise juurde ja andsin nuku ta kätte. Ta jooksis sellega ruttu ära. Sel päewal ei olnud tüdrukut enam milgii rviisil roõimalik kaõwataja tuppa saada. Kui ses teda meelitas, tõukas ta teda enese juurest ära. Teiste meelitust Helene ei sallinud, kui ainult ema poolt. Kohe esimesel päewal, tui kaswataja tuli, tegi tüdruk temaga metsiku koerustüki läbi: ta pani teda tuppa luku taha kinni. Mitte keegi, ka ema ei wõinud temalt teada saada, kuhu ta wõtme oli peitnud. Kui aga isa redeli laskis tuua, selle maja teise korra seina najale püsti pani ja wang seda mööda aknast läbi maha tuli, hakkas Helene rõõmu pärast hüppama.  Peidetud wõtme tõi alles luu aja pärast  kätte. Niisugune metsik puu juhtuS noorele aednikule  kasvatada! Noor kasvataja mõtles, sel päeval üksi olles, mis ta peab tegema, et oma kasvandikuga korda saada. Aga kohe tuli talle kindel mõte: „mitte rutata, vaid kõige enne tema armastust enese vastu elule äratada. Kõige raskem on teda sõnakuulmisele ja korrapidamisele harjutada.  Kuid seda mitte vägivallaga, vaid imdlall ja võnkumata juba tema käest seda esimest päewast saadik pääle nõuda. Ta oa wäfimata, on kord siin, kord sääl, tahab igas kohas olla. Ta käed püüawad kõiki kätte, aga ühegi asja wastu ei tunne ta kauemat aega huwitust. Waene, waene kapsi Tema hing otsib walgust. . . Ta wäikesed käekesed ei lcia endale tööd, waid purustawad kõik ära, mis ette juhtub, sest nad ei tea, mis nad kinni wõtawad, mis neile tormis on ja mis nad asjadega peamai» tegema. . ." Ja niisuguste kurbade mõtete alla surutud,  tõuseb noor W aimukindel neiu üles ja otsustab,  et kui tema oma rasket tööd armastusega  edasi teeb, siis see tingimata tema käes peab korda minema. IV. Miss Mutta Mansfield-Sollitvan. Wäikese Helene Kelleri kaswataja miss Solliwan oli ise ka kord pime olnnd. Ta jäi lapsepõlwes ühe raske haiguse järele pimedaks. Neljateistkümne aastaselt pandi ta Bostoni Perkins'i  insiltuti. Esialgul ei olnud peaaegu mingisugust lootust, et tüdruk nägijaks saab ja teda pandi ettewalmistamise klassi kõige wäiksemate  tütarlaste hulka. Ta ema oli waene lesk ja ei wõinud warem oma tütre hääks midagi teha. Siisgi leidus häid inimest, kes Annat aitafiwad institudi sisse saada. Siin hakkas teda Lora Bcidghmann õpetama ja jõudis niihästi doktor Han õpetuse wiists, kui ka teistes teadustes jõudsasti edasi. Ja korraga niisugune õnni... Anna Solli» wauile öeldi, et tema nägijaks saamise, pääle lootust olla. Tüdruk -võttis kõik jõu kokku, et õppimises edasi jõuda ja ennast arstida. Ta täitis kõik karwa päält, oli usin, wiisakaS, kõikide  wastu hää ja sai warsi institudis esimeseks kaswandikkuks. Missugune kirjeldamata rõõm täitis noore neiu südant, kui ta esimest päikese kiirt ja oma seltsiliste nägusid wõis näha. Niisugusid filmy pilkusid on wöimata kirjeldada, neid peab ise läbi elama, et neist aru saada. (Järgneb), M 92 Saarlane 1909.