Saarlane ' ~S<»«src<KNS" maksab -/, . t.. -ss . . " I"s« " '/- .'.' l- I V. .. s»„ Ilmub 1,1,1 kesknädalal ja laupäewal. Toimetus Kurcs-.r-i, Pitl-i -»l. tk 66. Laupäewal, 13. septembril 1908. XXiV. aastakäik Mis tuleks põllupidamise tõstmiseks  ette wötta. Praegu on suuremad koolid algamas. Paljud Saare taluisad saadawad nendesse oma lapsi õppima, et lastel pära st eluS kergem oleks läbisaada. Suure waejusega ja raskustega wõideldeS tatsuwad nad oma lapsi paremale järjele upitada. Saarlane raSfib ja mässab, et raskest seisukorrast pääseda. Küll ta rändab Ütemaale  tööle raha teenima, õrnema soo kodusse adra juurde higistama jättes, aga asi ei parane- Öeldakse: saarlased joomad palju. On tõsi, et saarlased ka joomahaigust tublisti põewad, ega et joomine otsekohe saarlase waesuse põhjus on, ei taha ka tõfi olla. Joomine on haigus. Iga haigus  tekkib põhjuse waral- Mis on saarlase  joomahaiguse põhjus? Ka öeldakse, nagu kuulnud olen, et saarlased  põllutöös laisad olla. Juba manast ajast saadik on saarlased Ülemaal tuntud kärmed ja la.eelikud töölised. Ülemaal on saarlaste usinusest ainult kiitust kuulda. Kust tuleb aga see, et saarlane enese kodus suurt tööhimu ei awalda? Kõikide nende pahade nähtuste põhjilsekS peab seda arwama, et saarlasel oigei kodu ei ole ja ka sellepärast, et õige kaSwatuS miletsat järjel on- Saarlane ei tunne ennast nii koduS olema, kui ülemas krunditud koha peremees,  kes enese krundi püäl täiesti ise- seiswalt majandust tüürib. Saarlane otsib siit ja jäält. Niisugune suurte muredega ühendatud koikuni elu rusub saarlase iseseiSwust,  riisub ta huwüust majapidamise waZtu, Saarlased tunnewad oma wigasid. Sellepärast  on nad ka maid hoolega krunti panema hallanud. Palju on Saares maad, mis parandust nõuab, palju on tööd kruntimise ja krunti pandud kohtade pääl. Siitsaadik oleme isaisade wiistl põldu harinud ja Suuremas soosid kuiwatanud, nüüd seisame -verstaposti juures, kus mõned «vaesuse pärast kartma lööwad. WaesuS ei peaks põllumeest meel mitte kohutama. Meie peame tahtma I Meie peame  tahtma jõudu mööda paremat kodu asutada. Kindel tahtmine tuleb aga selgesti arusaamisest.  Kes teeb meie põllumehele arusaadawaks,  kuidas krunditud kohta õieti sisse seadida? Meie põllumehel puudub põllutöö teadus. Ammugi plaanitsetud Kuresaare põllumeeste  seltsi põllutöökoolist ei ole ammugi midagi kuulda. Põllutööseltfid ja põllutöö edenemise poolehoidjad ei peaks aga põllutöö teaduste edenemise küsimust mitte sekssamaks jätma. Kui meie kooli korraga ci jõudnud elule kutsuda, siis katsume teisel reel. Praegusel silmapilgul oleks tingimata põllutöö  instruktori küsimust tarwis käsile wõtta. Selleks peakfiwad kõik Saaremaa  põllutöö seltsid ühi- nTma ja ühise koosoleku, ühes ehi walla saadikutega, ära pidama- (Pooleli-) Nõela Jaan. Kodumaalt. Kuresaarest. Kuresaare güsmafiumi direktor on kõigile gümnafiumi õpilaste wanematcle järgmise kirja saatnud: „Riia kooliõpekonna kuraiori herra poolt on Kuresaare gümnafiumis lubatud mittesunduslikku  Eestikeels õpetust õpetundidest wabal ajal iseäralise maksu eest sisse sea>da.  Sellepärast palun Teid, a- H., wiibimata  awaldada, kas soowite, et Teie poeg ülemal nimetatud õpetundidest osa wõtaks, wõi mitte. Et mähese tasu eest wõimata on sellekohast kooliõpetajat leida, siis oleks soowitaw, et EeStikcele tundidest osawõtjaid rohkem leiduks; aastamaksu suurus määratakse kahe iga nädalise tunni eest, osarõõtjate armu järele, iga õppija käest 4—S rubla aaStas." Nii on stis loota, et ka käesolewal kooliaastal  Eesti keele tundide andmist Kuresaares  jälle elule kutsutakse. Eesti keele tundide wõtmine on iga EeSti soost õppija kohuS, kõigile aga tarwilik- Kaarmalt , Sõber koorib naabri kaatsad",  ' asõna ja et see tõfi on, näitab . juhtumine- Käesolewal aastal - mõisa omanik kohalise mallakohtu ü oma talukohtade rentnikkudele  teada, tema oma talukohad ära müüa tahab, .esjuureS ka müümise tingimised  teada anti- Mõned rentnikud oliwad nende käes olewate talukohtade hinnad liig kõrged leidnud olcwat ja et hinna Nelja märk. 7 Conan Dvyle Meie eesiislamid J. Pik i ep. Meie koputamise pääle ilmus keegi indianlane kollases turbanis ja laiades pükstes ning awas meile ukse. Imelik oli waikss linna kõrwal seisma maja ukse läwel indianlast näha. Sahib ootab Teid, ütles ta. Kohe pääle selle kuuldus toast peenike hääl: Palu neid siia, Khitmugar, palu otsekohe  minu juurde! 4. Palja päälaega herra. Meie astusime indianlase järele inetumasse  koridori, mis wiletsalt walgustatud oli; paremat kätt nurgas awas indianlane ukse- Kollane walguseliir tungis koridori ja meie nägime enda ecS ühe «äikese, suure pääga mehe. Püälagi oli tal paljas  ja ulatas kuhja wtifi ümberringi kaswawatcst  punastest juukstest wälja. Ta käed oliwad rusikas ja nägu liikus alati nagu krampides, pea, nagu wihatujuS, pea jälle naeratades. Loodus oli talle kaunis alla poole rippuma alumise moka ja kollased,  wiltu hambad kinkinud, mida ta asjata  käega marjata püüdis. Ehk küll ta päälagi paljas oli, näitis ta siiSgi noorepäraline  inimene wälja, arwata aastat kolmkümmend. Tere, miss Morestan, kordas ta oma peenikese häälega. Tere, hcrrad- Olge hääkS, astuge minu wäikjeSje tuppa sisse. Kitsas ruum, aga ta on minu maitse särele sisse seatud- Ta on nagu kunsti oaS otsata Londoni lõunapoolses kõrbes. Meie kõik olime toa wäljanägemise üle nagu kohmetanud. Ta oli maja «ülimuse kohta nagu kõige puhtam ja selgem brilljant,  mis mask wõre sisse pandud- Seinad oliwad üli toredate waipade ja sirmidega kaetud, siin ja sääl oliwad toredates raamides  pildid ehk hommikumaa maasid. Merewaigu karma kollast ja musta kirja põranda waip oli nii pehme ja paks, et jalad selle sisse nagu sambla sisse wajufiwad.  Kaks määratu suurt tiigri nahka ja nurgas wäikse laua pääl seisaw wefi-piip suurendafiwad meel rohkem hommikumaa maitset. Kesk tuba laes rippus waewalt nähtama kuld traadi otsas hõbedast, tuwi kujuline öõ-lamp- Õhus oli iseäranis peenike,  hää lõhn tunda. Ma olen TaddeuS Scholto, ütleS märke mehike naeratades. Teie olete wist miss Morestan. Aga need herrad ... Hrad Scherlok Holmes ja Dr. Watson. Doktor! kilkas ta- On Teil steioSkop") kaasas ? Olge nii lahked? Ma olen oma südame pärast rahutul Olge nii lahked ja katsuge mu süda järele l Suurel weresoonel  ei ole midagi wiga, aga ma tahaksin südame kambrite üle misgi teada saada. Ma kuulasin ta südame tegewust. See oli korralik, ehk ta küll ise kangesti kartis ja kõigest kehast wäriseS. Kõik on korras, ütlesin mina. Olge selle» pärast üSna mureta. Palun wabandada, miss MoreStan, ntles  ta, ma olen haige inimene ja oma südame pärast olin ma juba ammu rahutu. Rõõmustan wüga, et kõik korras on. Kui Teie isa, miss MoreStan, oleks rohkem oma südame üle järele mõtelnud, siis, wõib olla, elaks ta meel praegu. Missugune häbematus! mõtlesin mina. Miss MoreStan kahwatas ära, kui surnu. Ma tundsin juba seda ära, et ta surnud  on, ütles ta. Ma jutustan Teile kõik, rääkis Scholto edasi, weel rohkem, ma annan Teile Teie õigused tagasi, kui ka minu wend BartolomäuS  selle wäStu räägiks. Rõõmustan wäga, et Teie sõbrad ka siin on l Olgu nemad tunnistajateks. Meid on kolm, sellepärast  loodan ma Bartolomäuse üle ka wõidu saama. Kuid kõrwalifi inimesi ei ole meil tarwis, ei politseinikka, ega muud ametnikka. Meie saame ilma wahemeheta