leida. Tänised selle suwe palawad päewad on juba wilumaks läinud, mis arwata laseb, et kardetud külaline  kolera meie kodumaad puutumata jätab, olgugi, et tal sõjawäljalt tagasi pöörwa haawatutega hölpuS on siia teed leida. Sellepärast jääwad wist Talliunaski need kümmetuhat rubla järele, mis kolera wöitlemisekS sai määratud, üksnes poolteise tuhandalise kolera wankriga oleme kimbus, sellel pole parajat hoiupaiko, ega tee ta oma intressisid, weel wähem kapitali tasa. Üksnes põhjendatud asja annab ta tulewikuS teisemeelse linna walitsusele eestlaste asjaajamist arwustada. Siinsed sadama ehituse poträisikud tahawad hobuse töömeeste kannatust madala weohindadega proowida, kuid enne, kui nad õige aru kätte saiwod, wiSkafiwad mehed ohjad hobuse selga ja hobune jättis wankri seisma. Kui fiis kõikide rattad weeremast ei wäsinud, siis tehti kolmerattaga wankreid ja löödi üks ratas puruks.  Nõnda olla uuem ühisuse õpetuse wiis, lapsepõlwe  koolid ega orjapõli ei olla niisugust wiisi mõistnud.  Kui weohind lubab tööd teha, siis oleks hobuse meeStel seda kül, sest siinse sadama ümberehituse pääle on miljonisid määratud. Karta on aga, et jaapanlased  osast siinse tööliste eest ära näppawad. z,. Läänemaalt. Kiriku löhkumised hakkawad siin pool ikka rohkem päewakorrale tulema. Nii lõhuti 12/13 juuli öösel Piirsalu kabelisse sisse. Jultunud rõöwlid pole aga muud saagiks saanud, kui 2 üle H - betud altari lühterl ja pääle selle weel ühe kolme küünla asemega wask lühtri. Ka seinast on mõned malm seina lühtrid ära käristatud. Pääle selle on weel altari pildist,  mis Kristuse sündimist loomu truult kujutab, auk läbi löödud. Pilt oli kirikule kenaks ehteks ja kauniks mälestuseks lahkunud Piirialu härra landrath A. von zur Mühleni poolt, kes ta ostis. 12. juulil rewideeris EeStimaa kuberneri härra ühes oma saatkonnaga Taebla, Paliwere, Widruka ja Piirsalu wallawalitsufi. Igal pool on kuberner rahulolemist  ja tänu hää korra eest awaldanud. Nii kui mujal, nii ka Piirsalu pidas kuberner rohkearwulisele talurahwa hulgale kõnet ja wastas nende küsimiste pääle lahkelt. Nagu mõisa poolt ärawöetud talumaa aöjus teatas kuberner, et ka tema omalt poolt selleks kaasa aitawat, talupoegade kasusid silmas pidades, et asja teoks teha. Muist sellekohaseid teateid on ta juba ülema poole saatnud ja muist olla ta käes weel läbiwaatusel. Rendi küsimuse kohta ütles kuberneri härra, et ta seaduse  wastu midagi ei wõiwat teha, sest nii hästi rendi andja kui ka rendiwötja wahel on waba lepingu seaduS maksaw. Kui see muudetud saab, fiis wõib ehk parandust  loota. Soowin aga rahwale kõige uuenduste täide minemiseks kannatust, sest sarnane suur töö nõuda palju aega ja waewa. Kuberner on lahke meeS. Laane Wenemaalt. Peterburgist (Kõigekõrgema nime paale saadetawate  palwekirjade saatus). „Ruis" kuulis ustawast hallikast, et üleüldise iseloomuga palwekirjad, mida 18. weebruari Kõigekõrgema ukasi põhjusel Kõigekõrgema nime pääle saadetakse, Kõigekõrgema nime pääle saadetawate  palwekirjade kantseleisse lähawad, säält aga sisemiste asjade ministri katte saadetakse. Odessast. Politseimeistri asetäitja andis käsku, Otetschestwa," „Nascha Shisn'i" ja „Nowosti" üksikuid numbrid mitte müüa lagta ja üle walwata,  et üheks kauks kinni pandud ülepää mitte müüdud ei saaks. Sellega on aga politseimeister  oma liig agarust tunnistanud, sest „Sõn Ot." ja „Nascha Shisn'i" üksikute numbrite müümine pole ülemalt  poolt mitte keeldud. Mis selle kasusse puutub, et „Slowo" ühe kuu jooksul ülepää mitte müüdud ei saaks, siis ou sellel juba zamfituiega suur sarnaduS... Kuidas wõib ometi „Slowo" ülepää müügile ilmuda, kui ta kuuks ajaks kinni on pandud?! SewaStopolist. Mustamere laewastiku juhataja  sai „Potjomkin'i" meeste käest Galoz'ist teate, et neil käsi wõga halwaste käib. PäriSrahwaS on nende wastu üli waenulik ja hakkab awalikult streikima, kui madrufi nendega ühes töösse pannakse. Nagu „Now. Wremja" teatab, olla madrustel nõuu, Wenemaale tagasi  tulla, sest et neid sääl näljasurm ähwmdab Ainult  üks osa masinate jaoskonnast leidis Tultscha ümbrikutes  natuke kindlamat teenistust. Tiflifist. 18. juulil, kell 10 hommikul tungis salk kaukaSlasi ühe woorimehe troSta kallale, kus rentei ametnikud 135,000 rubla pangast ära wiisid. Rõõwlid wötsid neilt 20.000 rbl. ära; Z meest nendest wöeti kinni ja saadi nende käest 9000 rbl. kätte. Rostowist. (Küla ülemus) Koissugi külas juhtus hiljuti inetu lugu, miS kohaliste ameti wõimude komblise nao paale heledat maigust heidab. Koissugi vallamaja pogris olid kaks awalikku hobusevarast kinni, keda talupojad otse hobusevarguse päält kinni tabanud. Nad mõlemad olid ringkonna kohtu all ja peeti ainult asja eelkuulamise ajal ajuti tähendatud wallamajas kinni. Koissvgis pidi mitmesuguste  majandusliste asjade arutamiseks täiskogu kokku tulema ja selleks otstarbeks sõitsid sinna Rostowist kaks uallawanema otsekohest ülemat. Wallawanem tahtis, harilikult, palumata wõõraid meelitada ja tegi neile nende kohase pidustuse. Kui ametnikud omas pidu tujus juba „teise tuhwi" pääle olid jõudnud, anti neile teada, et pogriS kaks hobusevarast kinni on ja et neil raha on. Aimates, et siin midagi .lõigata" on, saatsiwad ametnikud, wallawonemaga ühte nöuusse heites, kohtunikude  järele, töid arestantisi kohtu saali ja seletasid, et nende üle nüüd walju kohut hakatakse mõistma. Kurjategijad hakkasid armu paluma ja pakkusid teatawa summa raha. See pakkumine wõeti wastu ja siis al» gas alles purjutamine, millest, pääle hobuse wargade, ka wallawanem, linnast tulnud ametnikud ja walla kohtunikud  osa wötfid. Waheajal hakkasiwad talupojad vallamajasse kokku koguma. NäheS, et kõik nende ülemus  wargadega ühes koos purjutab, tegid talupojad otsuseks,  nende üle omal wiisil kohut mõista. Talupoegade  keskel ärewust märgates, toguS purjutaw ülemus ennast kinniste uste taha ja pani politsei ametnikud uste juurde wahiks. See ei aitanud aga midagi. Mehed  murdsid uksed maha, tungisid wallawalitsuse ruumidesse,  wötfid oma ülemuse kinni ja hakkasid seda ilma armutalt peksma. Hobusevargad pugefiwad peitu, aga neid kisti lagedale, kus talupoegade salk mõlemaid ära surmas. Wallawanem. kohtunikud ja ametnikud päasesiwad wähase peksuga. Asja üle on uurimine täimas. Toimetusele saadetud raamatud. Arthur Saat'i luuletused, 85 lehekülge, hind 25 kop. M. Löunelane näitemäng Lossi kaswandik, 59 lehekülge, 10 eks. jäädama mängu lubaga hind 10 rbl. Mäng näikse kaunis kohane etendamiseks olewat, kuid näitelawa nõuab kaunis suuri kulusid. iiep. v'». ssrÄiüe». (>. L. 48 orp. »3Aanie Nvonv». See mõnus  raamat on igale Wene keele mõistjale wäga soowitaw.  Uuemad sõnumed. Tsuschima lahingist päästetud. Juba nad ilmusiwad Peterburgi uulitsatele. Neil on „kaki" wärwilised bluused seljas ja sedasama karwa mütsikesed Pääs. Nende näo karw on aga ka „kaki" wärwiline. Minuga rääkis nii kirjutab „Birsh. Wed." sõnumisaatja, üks madrus ristleja „Ural'i" päält järgmiselt: „Mina olen üks neist üheksakümnest inimesest, keda Meest Mälja kisti. Meid oli ristleja Pääl aga umbes 500... Kõik teised said meres surma... Lahingi  ajal olin ma laewa sees kuulide juures. Ristleja  hakkas juba wajuma, kui meile käsk toodi, laewa laele minna ja endid Päästa katsuda. Mind korjati üles, kui ma juba Mett sisse hingates läkatasin..." „Kas jaapanlased Püüdsiwad meie meremehi päästa?" „Püüdsid nimelt, ja õige suure hoolega... Ma nägin, missuguse iseenda ärasalgamisega nad Mette kargasid ja minu seltsimehi päästsid. Ma ütlen teile seda otse kohe, et ehk kül jaapanlane waenlane on, aga ma hakkasin teda köwaste armastama... Kui hää, hoolitsew ja lahke ta on! Pärast lahingit oli ta otse kohe meie meremeeste hää sõber. Toitis neid ja hoolitses nende eest, otsekui oleksid nad sugulased  olnud. Minul ei olnud Wenemaal kunagi sõpru, aga Jaapanis on mul nüüd neid juba mitu tükki. Kas teate, kuidas meie omad mehed meiega pärast seda piinawat lahingit ümber käisid? Puruwäsinud,  haiged, haaMatud, nagu meie olime, suruti meid Shanghais ühe Prantsuse aurulaewa Põhja, kes meid kodumaale pidi Miima. Laewa põhjas oli miskisugune halb naha hais. täitsa rikutud õhk. Ja seda pidime terwe tee sisse hingama!.. „Kes siis aurulaewa ülemistes ruumides sõitis?" „Port-Arturi libud, keda senini Shanghais kinni oli peetud... Nende eest hoolitseti! Meie aga, kes meie üheksa kuulise mere sõidu raskusi wälja olime kannatanud, lahingi läbi wälja kurnatud, meie, kes oma elu isamaa eest ohwriks olime toonud, pidime  oma kodu urkasse nagu ilma eluta looma-raiped  tagasi pöörma... Kannatasime wälja,  muidugi.  Mis oli see nende piinadega wörreldes, mida juba läbi olime elanud, ja selle lootuse juures, et lähemas tulewikus kodumaale saame? Siiski, wöib olla, et meie konsul Shanghais selle üle kunagi seletust  annab." „Aga kas teie tvit teel hää oli?" „Ka sellest ärge parem küsigegi!" „Noh. aga kuidas teid siin wastu wõeti?" ~Räägiti, et linn lõunasöögi annab... Aga ükski inimene ei wõtnud meid kodumaal sooja sõnaga  wastu... Alles täna tuli Krjukowi kasarmutesse  üks jalawäe ohwitser, tõi wiina ligi ja rääkis lahkeid sõnu. Suur aitäh temale!.. Trööstis ometi. Ma ei unusta teda ilmaski!.. Muidu olime aga siin, nagu wõõrad... Aga ometi oli ju walus, pärast  kõiki sõja wiletsusi, mis meie elu pahupidi Pöörnud,  niisugust wastuwötmist näha. Kas meie selles süüdlased oleme, et lahing nii kurwalt lõppes?..  Ja kas meie üheksa kuuline sõja sõit, kus meie igasugu wiletsusi kannatada saime, seda pattu ära ei lunasta, milles meie süüdlased ei olegi?. Mis aga Jaapani ohwitseridesse puutub, siis on need mehised mehed! Oma soldatist hoiawad ja armastawad nad." „Aga mis madrused Nebogatowi üle räägiwad ?" „Tal oli tarwis oma laewu põhja lasta... Ei olnud tarwis. waenlase kätte anda." „Aga tal oli inimestest kahju, kui nägi, et ast nii kui nii kadunud on?" „Mis sääl weel haletseda, kui meie ise endid ei haletsennd?.. Oleks ennem mõnes muus asjaS meie eest hoolitsenud, aga meie asi oli isamaa auu kaitsta... Siiski andku Jumal tale andeks!.. „Kas palju jutustusi sõjast kodu tõid?" härra, terweks eluks ajaks wältab jutustada  ... Igat vommi kildu mäletan, surnud seltsimehed  saawad weel kaua silmade ees seisma. Missugust  koledusi meie ka sõjast jaapanlaste wastu ei ootanud, aga seda. mis sündis, meie ometi ei aimanudki...  Meie usume, et maailma loomisest saadik niisugust koledusi pole olnud. Kui ma surema hakkan, kordan weel oma jutustusi  Tsuschima lahingust... Näe, seda ja seda oli sääl, ja ära anna enam. Jumal, maailmale niisugust  õnnetust näha!.. Ja ma ütlen, et jaapanlast needma ei pia, sest nad on auusad ja hääd inimesed... Olgugi, et Kristust  ei usu!" „Pr. Kr." Telegrammid. Warshawist. „Dnewniku" sõnade järele tõusewad  linnas need wõlad, mis linna kreditseltstde tasuda on, kuulmata suureks. Maja-omanikud on palunud, et wõlgu olevat.- maksude tasumine kõige vähemalt kuni sügiseni edasi lükataks. Londonist. „Daily News" protesteeris waljuste  sõjalaewastiku Balti meresse saatmise wastu ja arwustab ajakirjandust ja Saksamaa ühenduse wastalist olekut, mis Põhjust annab, nende riikide wahekorda külmemaks muuta. New-Jorgist. Keskööl saadi telegramm „Keiser Wilhelmi" päält, mis teatas, et Witte reisiraskused ilusaste ära on kannatanud. Ühele sõnumesaatjale on Witte ütelnud: , «Räägitakse, et minule olla ülesandeks tehtud, Ühisriikides rahalaenamise ja Wene-Saksa kaubanduslise läbikäimise küsimust arutusele  wõtta, kuid see pole mitte õige; minu ainuke  kohus on rahu-läbirääkimised." Peterburgist. Peterhosis, Suures palees, 19. juul. kell 2 p. l. oli esimene koosolek Kõigekõrgemal juhatusel, kus seda eelplaani, mis sisemiste asjade ministri poolt 18. weebr. awaldatud Kõigekõrgema käsu Põhjal kokku seati, arutadi. Koosolekust wötsiwad  ministrite-nõuukogu ja Kõigekõrgemal käsul kutsutud riiginõuukogu liikmed osa. Koosoleku avamise  eel Pidas protobresbyter Janõschow palvet, et ettewöetaw tähtjas töö edukalt korda lähaks; pääle seda arwas Keisri Majesteet hääks koosolekut awada. Kõige päält tuli see küsimus arutamisele, et kas hoowimeistri Bulõgini projekt Kõigekõrgemas käsukirjas awaldatud mõttega kokkukõlas on. Pärast seda astuti projekti üksikute paragrahvide arutamise juurde. Hersonist. Eila mõistis sõjakohus 5 soldatit mahalaskmise surma ja 4 sold. sunnitööle, sellepärast et nad rias seistes komanderi Dawidowile, kapten Mirgorodskile ja seldweebel Kowalenkole püssttikkudega  haawu oliwad löönud. Tiflisist. Et talupojad oma maid wõiksiwad laiendada, sellepärast on maawalitseja rahaministeriumile  ette pannud, et ta lähemal ajal talupoegadepanga  jaoskonna sääl awaks. 1905 Sakalas 55. 439 Ao»vo,o»o ll«ss?po«, 22. Iw-L isvb ros»