küsimist siin on olnud- Igatahes oli hakatus  hää-lootusline, kuna ju ka lõuna pool meie häädusid enam hakati tähele panema. Kui juba Bakust mõned haiged otsustawad siia tulla ja siin odawa hinnaga täieliku tcrwise katte saamad, siis wõib juba rohul olla. Lootused on praegu hääd ja selleparast  on seda enam tarwis, et rmic õigeks ajaks puhtaid, kuiwi ja puhtaõbulisi ning putukatest puhtaid korterist murctscifime. Nii mõnegi maamehe poolt on selle üle kaebamist kuulda olnud, et Kuresaare liha läbiwaatamise maja ees ainukestgi sarnast riistapuud pole, mille külge maamees  oma hobuse kinni wõitS köita, ehk seda küll nii mitmele gi liha järel, maotuse puhul waja on. Oleks küll maga soowitaw,  et linnawalitsus selles asjas parandust  katsuks teha. Roomasaare ja Abruka ümber olemast  merest on mincwal .nädalal hästi rohkesti tursa kalu püütud. Nael maksis ImnaZ 4—S kop. Koarmalt. Kaarma mõisas -varastati praegu meel teadmata marga poolt enne pühi 25. rubla eest suitsetatud sealiha. H. külaS warastas keegi wabadiku mees pumnaamehel 7 wakka kartulid «august"  ära. Asi on kohtu all. Ansekitlast. Siinsetes õunapuu aedades on jänesed wäga palju kahjulikku kärneri tööd teinud. Harwa leidub neid õunapuid, mis pitkakõrmsmeeSteft puutumata on jäänud. Iseäranis noored õunapuud mäletawad kaua sclleaaStaseid pahatahtlifi, kutsumata wõõraid. Siinsed maata mehed palusiwad ülemalt  poolt, et neile Tiirimetsa mõisa ära jagataks. Neile anti teada, et nende palwet  ei täideta, sest et praegusel' rentnikul meel 4 aastat rendi aega on. Pühas warastati W. külas enne pühi ühel naesel lukkus aidast öösel «Mswötme abil puud suitsetatud sealiha ja jahu 9 rubla wäörtuses ära. WaraS teadmata. Karjast. 13- skp. leiti Karja mana surnuaia lähedalt wäikese lapse surnukeha, mille üle kohane politseikordnik linna teada andis. Kohale sõitsiwad kohtuuurija ühes kreisarstiga. Surnukehakest läbiwaadates leidis arst, et see juba tema poolt taimel läbiwaatamise all on olnud. Uurimisel selgus,  et see W. K. lapse surnukeha oli, mis omal ajal manasse surnuaeda maha maeti. W. K juhatuse järele otsiti haud üles ja wõeti lahti, milles aga surnukeha ega ka kirstukcst ci leitud. Tühi kirst leiti lähedal olemast jõest. Põhjus, mikspärast niisugune kole tegu korda saadetud, on meel teadmata. Poidelt Kolmandamal Ülestõusmise pühal mängiti Lewalas „Rätsepp Õhk". Sissetulek ligi 40 rubla, mis enamisti kuludeks ära läks. Mängiti mängijate eneste kasuks. 16. skp. Maadewahe jõe ääres peetud  laadale oli igast küljest rohkesti inimesi  kokku tulnud. Keskpäewa ajal sadama halkam wihm ajas aga laadalised laiali ning parwedena tõttasiwad nad siis koju poole. Ka „ monopol", wa' agar punase pääga poiss, oli selle laada reisil meestega tublisti jõudu katsunud ning neid maha wirutanud, nii et paljud pori sees supelda  saiwad. Muhust. Muhu ministkrmmi kooli tarwis hakatakse uut maja ehitama. Maja ehitab keegi talumees omal kulul niug annab wallale kooli tarwis rendi paale ja on kohustatud selle wollale torwiduse korral  ära müüma. Sel kewadel näikse siin kalasaak wäike olewat. Tuleb see küll pääasjalikult sellest, et siin wiimasel ajal wäga palju kalu püütakse. Kewadel, kalapüüdmise ajal, on mereäärne püüsid täis. kuna ennewanast ainult 3. —4. kohas püüti. Siis on mõrdade  ja wõrkude silmad wäga wäiksed, nii et kõigewäiksemadgi kalad kinni püütakse. Niisuguse mõtlemata püüdmise läbi jääb meil kala edaspidi küll wäga wäheseks ja ta saab haruldane asi olema, nagu see hiljuti siin ühe mehe juures nähtawale tuligi, kellel tegemist oli, et rannaäärsete elanikkude käest pulmade tarwis räimeid  osta. Praegu maksetakse siin ahwena naelast 6 ja hawi naelast 8 kop., kuna mõni aeg tagasi nende nael 2 3 kop. maksis. Tartust. Jala ümber maailma tahab keegi ilallane Fänni Gioachino ära käia ja on oma reisiga Egiptusest, kust ta reisi algas, kuni Tartuni jõudnut. Pühade laupäewal on Gioachino ka „Elu" toimetuses käinud, kus ta wiibimise üle allkirja on wõtnud. Gioachino on 20,000 liira püäle kihla wcdanud, et ta nelja aasta jooksul ümber maailma ära käib, ja seda iima rahata toime paneb. keelt. Ta teekond tulla 60,000 kilomeetrit pikk. Tallinnast. 17. aprillil iuli Keiserlik Kõrgus Suurwürsi Mihail Aleksandrowitsh Rootsi kuninga wosluwõtmiseks siia- Kell V»lt jõudis Keiserlik Kõrgus crarvngis waksali ette, mis rikkalikult lippudega  ehitud oli. WarSti pääle rongi kohalejõudmist  wõttis Keiserlik Kõrgus wagunis kõrgeid isikuid ja ülemaid waStu. Linna ja maksuwalitsuie  asemikud wiisiwad SuurwürStile soolaleiba. Waksalist sõitis Suurwürsi kuberneri saatel linna. Muu seas käinud Keiserlik Kõrgus ka Toompää  kirikus, kus kindralsuperindmteni Lemm teda järgmiselt teretanud: „Meil on kõrge aun ja südamlik rõõm. Teie Keiserlikku Kõrgust selles meie Jumalakojas  teretada tohtida. See on ju üks kõik nõnda oma ühes ja kära oli nii suur, et seda segadust tähele ei pannud,  mis onnides tõusis- Wiimati ilmus käigu suu juurde üks must pää ja hüüdis midagi, mis ma ei mõistnud- Silmapilk kadusiirad kõik elukad seinte äärte mööda ära, ka minu saatja põgenes ja tema kannu! seadusskaitSja, kes määratu suur, tiheda halli karmaga kaetud elukas oli. Ma jäin ükfi. Ma ronisin sissekäigu juurde. Juba koridori kuulsin ma lähenemate  kaerte haukumist. Paari silmapilgu pärast olin ma juba kiividega kaetud platsi püül. Ma wärisefin  ürituse pärast ja pigistasin wembla Lugewamim p-hku. Mu ees oli paarkümmend  elukat. Mõned neist oliwad inimese moodi, kuna teised suuremalt jaolt Niisugused koledad oliwad, el ma neid kirjeldada ei oska. Nad kõik nähti wäga Üritatud olema- Kiwide tagast paistfiivad meel mõned pääd wälja. Sinna poole waadatc?, kuhu nad kätega näitafimad, nägin ma puude wahel kaks inimest. Moro lõks eel, suurt jahikoera oheliku pidi järele talutades, kuna Mongomeri tema järel sammus, rewolwrit käes hoides. Mõni silmapilk seisin ma liikumata paigal. SiiS waatasin ma tagasi. Koridorist tuli kaetud elukas- Ta jämeda kaela otsas cli inimese pää moodi pää, sisse litsutud otsaesisega  ja wäikeSte silmadega. Mm» paremal  pool külgeS kaljude wahel oli kitsas pragu, mille põhjas roheline rohi paistis. Ma jooksin sinna. Moro sai minu mõttest aru ja HWdis: Paigale jääge! Et ma oga mitte seisma ei jäänud, hüüdis ta elukatele: Pidage ta kinni! Ärge laSke! Aga minu õnneks ei täitnud nad kohe käsku, ehk nad küll ükshaawalt endid minu poole pöörsimad ja mulle hakkasimad ligemale  tulema. (Järgneb,) Seda ja teist. Meteoridesadu merel. Hiljuti teatati kaemast, millest merel meteor läbi lõi, nii et laew põhja läks- Nüüd tuleb Piymomhist teatuS ka umbcs sellesarnasest  sündmusest, mis õnneks ilma inimeste  ohwrideta on lõppenud. Kõneaineks on Hollandi aurulacw „Otfean," mis Rotterdamist  Philadelphiasse teel oli. Asjalugu oli järgmine: Laew oli Amerika rannast meel ainult umbcs 200 Inglis penikoormat kaugel, kui üks meteor, mille raskus kahtlemata mitu tuhat puuda oli, taewaft maha kukkus. Ta kukkus just laewa ligidal «erde ja määratumad  laened, mis tema kukkumine kihama pani, woolafiwad kaemast pahwatades üle. Selle koha pääle, kuhu meteor kukkunud, tekkisiwad kohe gaafilaened ja suitsupilwed oliwad nii paksud ning kihwtised, et kes elu päästa tahtfiwad, ruttu laewaruumi pidiwad põgenema. Kihwtised gaasid täitfiwad umbes weerand tundi ümbrust, kuna laew edasi lendas. Kui kapten meeste seltsis jälle laevalaele julges tulla, oli laewalagi üleni pruuni tolmu täis- Kohe selle järele algas wäikeSte  meteoride sadu, mis laewa kõrwale sufistades merde kukkusiwod. See kiwi ja rauasadu kestis mitu minutit ja pani merepinna,  nii kaugele kui silmad nägema ulatafiwad,  woSworilikult särama. Wanne seda waotagu, külmad kalmud  kaotagu, kelle keel käib laimu teel! Õitsew õnn neid kaisus kandku, neile eluehteid  andku, kelle keel käib tõe teel! Konn tõsta kullast toolile ta hüppab jälle porisse! Wagad petised on kõige halwemast  mardikate tõust, ja fiisgi on neid nii palju olemas, nagu hiirest wana nisurõugu  all. Nad on nagu hõbedane nõel wäljastpidi hiilgaw, seestpidi tuhn. Isa, wäikesele pojale, kes oma riided  poriseks on teinud: „Juku, sina oled põrsas. Kas tead aga ka, mis põrsas on?" Juku: „Miks ei tea, wana sea poeg." Julge mees. Mees saab naese käest kolkida ja põgeneb woodi alla. Naene: „ Mihkel, kas saad woodi alt wälja!" Mees: „Ei tule aga mitte, ma tahaksin  näha saada, kes majas peremees on." Naene andis mehele kõrwakiilu, mees istub selle pääle laua äärde ja hakkab nutma- Üks naaber astub parajasti tuppa ; mees pühib filmi ja lausub: „Wõta sa naeste nalja, naera na', et filmis wefi»" M 25 Saarlane, 1908,