takistada ja rääkima, et asi wõimatu on- Ei püüa nad mitte asja edendada, siis on nad ise niisamasugused unimütsid, kui talumeesgi  Mõistlikumate ja ärksamate meeste poolt loodame aga kaastegewust ja asja edendamist, küll juba siis talumehedgi tööle astuwad- olin just Ahwrikasse minna. Mina tahan otsekohene olla ja tunnistada, et Ahwrika oma oludega mind sellest ajast saadik kui mõtlema hakkasin, huwitanud on. Mina olen ammu juba igat julget reisijat ja uurijat imestanud ja tähele pannud, kes seda kanget nõnda nimetud musta ilma jagu uurimas on käinud. Muidugi teada mõjus aga enne kui mina ise seda nõu täidesaatsin, et sinna minna, üks juhtumine minusse nõnda põrutawalt, et minu! muud üle ei jäänud kui ärareisimine. Mis liigist see juhtumine oli, pole wist kellegi teisele päüle mind ennast huwitaw ja sellepärast nimetame seda põhjust lihtsalt selleks, et mina wanat kurwastust uue õhu sees unustada  püüdsin- Olgu nüüd sellest küll! Et minul aga minu ametiga ka tõsi taga oli, loodan mina näitnud olewat. Lubage mulle, auustatud kuuljad, et oma kujutustega jäält pääle hakan kus mina Kieli sadamas wägewa ja määratu söjalaewa pääle astusin ja säält Kieli lumega kaetud katuseid läbi paksu, talwese udu wiimseks weel paistma nägin. Hale lahkumise tundmus  Lahtis mu üle woimust wötta, iga asi kodumaal kui ka kodumaa ise, oliwad minu meelest nüüd kus kõiki mahajätma ja kaotama pidin, kahewõrra kallim kui enne; mina olin oma meelest kõige õnnetum inimene maailmas.  Ja tõsi pole see sugugi mitte, mida mõttetargad kinnitawad, et kaugus üht walu wähendada. Minule wähemaft on koduigatsus otse palju walu teinud. Tahtmatalt oli Julia Tereese poole waatnud.  Selle nägu oli walge kui kriit; kiirgavate silmadega waatis tema mehe pääle, keS otse temaga waStamisi näitelawal seifis. Ja nüüd waatis ka Frieder tema poole ja nende pilgud juhtusiwad kokku- Julia arwas hirmu pärast Sxa nõrkevat, kõik meri tõusis temale pähe ja silda peksis temal tormilikult. Tema ei kuulnudgi enam mida wend edasi rääkis, maid mõtles aina hirmuga selle pääle, et kas Fritz ka seda pilku nägema oli juhtunud wõi mitte ja mis nilüd saama pidi, kus nad mõlemad sarnase pilguga üksteist waalnud oliwad. Ja suur Jumal! tänini oli see temale ainsaks hirmuks olnud, et Friederi südames mana armastus uue jõuga leegitsema pidi hakkama aga Tereesest seda karta, ei olnud temale unesgi meele tulnud, tema oli ju naene, teise mehe armastatud naens, õnnelik ja igapidi kaetsemise wääriline. Ja nüüd ei, see ei olnud ülepää wõimalik. UueSti waatis Julia Tereese poole, aga sääl ei olnud enam midagi märgata.  Teises seinas istus ka Fritz üsna rahulise näoga wana Krautneri ja tohter Kortunni wahel. Keegi ei olnud seda kohutawat nähtust tähele pannud, ehk oli see ainult tema meelest nõnda olnud! (Järg tuleb.) Kuresaare priitahtliku tulekaitse seltsi 35aastaseks alguspäewaks. Et sarnasest seisukomst hoolimata siisgi mehi on olnud, kellel südidust oli seda rasket tööd oma pääle mätta aja wälja pidada, seda peab tingimata kiitwalt meelde tuletama.  Missuguse waemaga pritsimaja ja torn ehitatada ja uued pritsid ja unisormid  muretsetada tuli, seda wõib ainult see mõista, kes meie juures on katsunud mõne üleüldise asja tarwiõ töötada. Et siisgi see ettewõte on läbi wiidud ja korda saadetud, siis peab meie wapra tulekaitse seltsi walitsust seda rohkem kiitma. Iga tahes on aga igal linnaelanikul, ilma et ta midagi omal poolt palju kaasa awitanud oleks, see suureks troostiks: et kui tuli kusagil lahti pääseb, siis meie waprad tulekaitsjad ruttu platsis on ja neid suurema õnnetuse eest kaitsewad. Mööda läinud 35 aasta pääle tagasi waadates, oleks meil küll huwitaw teada saada, kes need tulekaitse mehed on olnud ja kes nimelt juhatamise ametit seltsis on pidanud. Kahjuks ei ole mitte wõimalik ühte täielist seltsi liikmete nimekirja tuua, sest et teenistuse lehed (Dienftlisten) mitte hoolega kirjutatud ei ole; küll aga wõime alamal ülemate nimekirja awaldada, sest need on ju muidugi need, kes mõjuwalt seltsi elu ja tegewuse pääle on mõjunud. Seltsi walitsus seisis hakatuses, nagu öeltud, eestseisuse käes, kelle esimees seltsi komandeerija ehk päämeeS oli. 1883. aastal  muudeti eestseisus ülemaa priitahtlikkude tulekaitse seltside järele nõuukoguks, ehk küll see nimi alles 1894 aastast saadik ametlikult pruugitaw on. Esimehe ametit pidasiwad järgmised isikud: 1. Ülem kooliõpetaja J. V. Holzmayer 1883—1889. 2. Kooliõp. K. Michelson januarift kuni augustini 1894. 3. Apteeker R. Fliess 1894 —1897. 4. Linna sekretär Ch. Fichtenberg januarist  kuni junini 1897. 5. Ülem koohiõp. C. Wilde 1897. saadik. Nagu juba tähendatud, oli seltsi juhtimine ja asjaajamine hakatuses ja ka pärast poole ajutiselt täiesti komandeeri ehk päämehe  käes ja seda ivaga tähtsat ametit on järgmised isikud pidanud: 1. Ülem kooliõp. J. B. Holzmayer 1867—1879 ja pärast 1831—1883. 2. Kooliõp. G. Favre 1876—1881. za januarift kuni augustini 1894. 3. Kaupmees J. Wesbcrg 1883—1893. 4. Kooliõp. J. Reutz 1894—1899. 5. Ülem koylivp. C. Wilde 1899 —1901. 6. Viktor Lange 1901. aastast saadik. Asetäitja komandeeri ehk abipäämche ametit, mis ka nii sama tähjas, on alamal tähendatud isikud mööda läinud 35 aaSta sees pidanud. Kahjuks pidi aga nende kätte ka sagedasti teiste ametite täitmine antama, mille läbi mitmesugust raskusi ja segadusi ette tuli; ülepää wõis näha, et mitme ameti ühendamine ühe mehe kätte kauemat aega wõimatu oli ning mitte kasu, waid ainult kahju asja ajamises  toob. Ajutiselt on abipäämehed pidanud koguni terme seltsi juhtimist oma pääle wõtma, mis aga mitme asja poolest halwasti läks ja kindlat korda ja sõnakuulmist takistas. Abipäämehe ametit on pidanud: 1. kooliõp. F. Neuburg 1867—1870 ühtlasi ka lil. jaoskonna juhtija. 2. Aktsiisi ametnik E. Grohman 1870— 1872, ühtlasi I. jaoskonna juhtija. 3. Kaupmees Th. Lange 1872 1876, ühtlasi kassapidaja. 4. Puusepameist. C. Ockermann 1876 1880, ühtlasi zeugmeister jaoskonna juhtija, asetäitja roormeister (1877) ja tagawara ohwitser (1878). õ. Kaupmees A. Wesberg 1830 1881, ühtlasi li. kolonne juhtija. 6. Jälle C- Ockermann 1881 1883, ühtlasi zeugmeister. 7. Kaupmees J. Wesberg, januarist kuni oktobrini 1883. 8. Kooliõp. G. Favre 1383 1894, ses ametis juhtis ta augusti-kuust 1893 J. Wesbergi äraminemise järele terwet seltsi asja üksipäinis. 9. Kooliõp. J. Rentz januarist kuni augustini 1894, ühtlasi ülemronija; ta on ka tükati abipüämehena pidanud  terwet seltsi juhtima. 10- Kaupmees E. Heldt, 1894—1901, ühtlasi ka IH, kolonne juhtija. 11 Rohukaupluse omanik A. Johannson 1901—1902, ühtlasi kassapidaja. 12. Posti ametnik A. Kumetz märtsist kuni oktobrini 1902- 13 Jälle E. Heldt oktobrist saadik. Möndasugust. Aastasajad põlew tuli. Nagu Inglise lehtedele New Uorkist kirjutatakse, on üks Amerika wanaaja uurija Aesca juures ühe koopa leidnud, milles hulk kiwipiltisid ja altar leidub. Wiimafe üle heljub tuleleek. Tuli leiab põlemiseks materjali loomulikust gaasist ja põleb sääl juba arwatawasti mitu sada aaStat. Süült leiti ka palju manade azteklaste pühasid asju, mis San-Franziskosse toimetati. Et niisuguste kalliste leiduste arawiimine kangesti keelatud, on walitsus asja uurimisele  wõtnud. Auus petis. Lembergi linna raudteejaama kassapidaja v. Trzeinskl oli hiljuti tMO krooniga üra põgenenud ja otsekohe kuulsasse mängupõrgu MoyacMe reisinud, et süül oma õnne katsuda. Nüüd saatis tema Lembergi raudtee walitsufele kirja, kus ta teatab, tema olewat Monacos 70,000 krooni roõitnud, sellest rahast saatwat tema nüüd 7,000 krooni raudtee walitsufele oma poolt tehtud kahju tasuks. Mõtteterad. Oigel ajal tulla on hää, weel parem on aga õigel ajal ära minna. On küsimisi, mida ennem õladega, km keelega wastatakse. Puuduw nööp paistab seltskonnas enam silma, kui puuduw pää. Ei ole ühtegi inimest, kes mitte mõnes asjas teiste õpetaja ei wõiks olla. Naljaks. Õieti trehmatud. Kooliõpetaja seletab  koolilastele looduse õpetuse tunnis, et ivalaskala  kurk on nii wäikene, et mehe rusik sinna sisse ei mahu. Koolipoiss: „Kuidas on see wõimaiik, et walaskala kurk nii wäike on? Piiblis on ju lugeda, et walaskala prohwet Jona ära neelas, ning ta oli kala kõhus kolm päewa ja ööd." Kooliõpetaja (mõeldes): „AH, Jonas oli juut ja juudid poewad igalt poolt läbi." —i. Armastuse tümadel. Keegi peiu saatis tuna-eila oma kallimale järgmise telegrammi: „Mu armsam! Armastuse tümadel tõttan Su juurde! Tulen homme kraamirongiga!" Ei usalda. Kohtunik: „Kacbtusealuue, kaS Te üksi selle murdwarguse korda saatsite?" Kaebtuseaiune: „Täitsa üksi, kohtuherra! Mina toimetan ikka üksi, sest seltsilisi ei tohi usaldada, nende seas mõib ju ka mõni kelm olla". K a k e l u s e s- Ühe pidu pääl tõusis kole kakelus. Kui kõik segamini oli, kuuldus ühte häält ägawat: „Wennad, sõbrad, waadake ette, et pillimehi liiga ära ei pekseta, pärast tahame weel tantsida-" Muidugi. Kui teie rikas oleksite, siis wõtaksin ma teie naeseks. Ja kui mina rumalam oleksin, siis wiStiSti läheksin ma teile mehele, M 48 Saar l a n e isbs.