Saarlane UM Kltjjldine põtitikl! ajaleht maa- ja lLnnarahlvale. UM M Sl. Teisipäewal, 24. mail 1905. XX!. aastakäik. maksab! Nooles aaStas ..... I „SS „ Ilmub igal Sõda. 14. mail algas merelahing Korea merekitsuscS. Parifis, 15 mail. Jtalia mereministerium  sai Tschifust telegrammi, et kuulu järele Korea merekitsuses peetud merelahing mõlemale wõitlejale HSwitaw oli. Kahju on suur. Peterburist. Kindral Lenewitshi kõige alandlikumad telegrammid 1) lk. mail.: WladiwoStokki jõudis 2. klassi ristleja „AlmaS". Ristleja komandör andis teada, et 14. mail Roshestwcnski laewaStik Tsushima  laheS Jaapani laewastikuga wõitlusesse astus. Püewasel wõitlusel saiwad soomuslaewad  „Würst Suworow", „Borodino", ja ristleja „Ural", hukka. Soomuslaew  „Keiser Aleksander III" sai raskeid  wigastusi. Lahingu algul sai kindraladjutant  RoshestwenSki haawata ja tema wiidi teise laewa pääle. Pärast seda, kui minu ristleja laewastikust ära lahutati, hakkas pimeduse algul lahing uuesti pääle. Öösise wõitluse tagajärjed on teadmata. Teistest laewadest äraeraldatult tungis „ Almas" Wladiwos.olU. 2) Täiendawate teadete järele, mis WladiwoStoki sadama komandöri läbi ristleja „Almas'," komandörilt  saadi, oli weolaewale „Kamtshatkale" pSewasel rvõitlusel wäga tõsiseid wigastusi tehtud. „AlmaS," laewastikust ära eraldatud,  ei wõinud end wiimasega ühendada ja purjutas WladiwoStakki, „Alma S'i" päül on leitnant Mlalkin ja 4 alamwäelist  surma saanud; haawatud on 10 alamwäelist,  nendest 3 õige raskesti. 3) Teateid isikute kohta kes ära pääsesiwad ja keS hukka saiwad, ei ole. järele jäänud olewat, meie ristlejatest on ka suurem osa otsa saanud, ainult kolm tükki on põgenenud. Aga kus nad praegu wiibiwad, on teadmata z et nad Wladiwostokki oleks jõudnud, ei oie teatatud, ainult sõnumilaew „Almas" ja paar torpedopaati  on sääl. Wangi langenud on pääle teiste ka meie iaewastiku juhataja, admirat Roshestwenski. Tema on 14. mai õhtul, kui ta laew põhja läinud, torpedopaadi „Bedowõi" pääle pääsnud, aga selle on üks Jaapani tvrpedopaat kinni püüdnud. Tema seltsis on weel üks teine hamvatud admiral olnud ja pääle selle weel LO meest, nende hulgas ka admiralilaewa „Suworowi" ohwitsensid. Kõik on wangi wöetud. Roshestwenski on Jaapani sõjasadawasse Sassebosse wiidud, kus teda merehospidalis  võetama on hakatud. Meie laewadet oli üleüldse iile 10,00!) mehe. Neist on seniste sõnumite järel arwata 3 tuhat wangi langenud, aga wangide arw saab kahtlemata  weel suurenema. Sest kõigilt poolt on neid kalameeste lootsikus alles randa wiidamas, nii et kõigi wangide arwu alles mõne päewa pärast teada saada wõidakse. Muist meie mehi on torpedopaat „Brawõi" arwata 2(ili „Osljabja" mehega Wladiwostokki jõudnud. Kahtlemata on wäga paljud ka laenetes surma saanud. Wladiwostokki jõudnud on weel torpedopaat „Grosowoi". Tema on teel ühe Jaapani torpedohäwitajaga,  kes teda taga ajanud, wõitlust pidanud  ja tema põhja lasknud. Aga ka meie torpedopaatidest  on mitu tükki, wõib olla, arwata pooled, otsa saanud. Äohinguiaewa „Keiser Aieksande III." kohta lähemad sõnumid lahku. „Almab'e ütelust mõõda tulnud teadete järel on ka tema põhja wajunud. Näha ei ole teda kusgil olnud, ja nii wõib olla, et ta tõepoolest põhjaläinud on. Seega ei oleks siis terwest Roshestwenski laewaStikust enam ühtegi soomustaewa järel, sest uuemate Jaapani telegrammide järel on ka „SiSsoi Suur", „Nawarin", „Ushakow" ja „Nahtmon>" otsa saanud. Ristlejatest näuvad soomus laega suured ristlejad „Oleg" ja „Aurora" ja wäike ristleja „Jsumrud" nad weel Wladiwostokki. Need nõrgad iõeivad, „Almas" ja mõni torpedopaat see oleks kõik mis meie suurest laewastikuft weel järele jäänud on. Maamaja kohta teatawad witljamaa  lehed, et jaapanlased terwcl wäerinnal pääle tungima on hakanud; nende pääletungimine  on aga enam seda laadi, nagu Mõistatusline juhtumine. Kunsttöö see wahast kuju, mis siin kasti sees oli, muidugi mõista ju ka oli, aga kuhu teie oma elusuuruse wahast kuju, mida herra Malusfi teile Roomast saatis, pannud olete? Seda pole ju siin teie eluruumides kusagil näha? Nõutult waatis herra Kammaso ringi. Mis kujust teie räägite, kogeldas tema, mina ei tea ei ühestgi wahakujuft. Ärge salgage aSjata, see ei aita ometi midagi enam, mina tean üsna selgesti, kuidas kõik oli! müristas herra Barrot. Teie olite teatud õhtul oma magamas olekuS walmiStatud kuju enese asemele sohwa püäle seadinud ning siis ise selle aja sees, kui teie teener ning herra Tartineau teid waatamaS käisiwad ning magama arwastwad,  oma abikaasat tapmas käinud. See pole pole tõsi! katsus itaallane ennast wabandada. Kas teie seda siis ka õigeks ei tunnista, et teile üks teie kuju tehtud on ning Roomast siia järele saadeti? Ei aga Kuhu see siis jäänud on? Mina olin selle kellegile kingituseks määranud ning tema ei olnud sellel ajal enam minu juures, wastaS milljonär trotslikult.  Soh ning kes selle kingituse õnnelik saaja siis on? päris herra Barrot edasi. Mina üks minu sõbradest, herra Baawariinil waStas itaallane wiiwitamatalt. Ring, kuS see herra elab? Tema reisib ilma mööda ümber, kus tema just praegu wiibib, ei tea mina mitte ütelda. Ärge tühja rääkige mu herra, paari päewa järele tuleb ?ee ometi wälja, et teie luiskanud olete. Ning see on ülepää ükskõik,  kas teie seda ise meel tunnistate wõi mitte, see oa ilma selleta juba selgeks tehtud, ja teie olete sellest silmapilgust saadik minu wang! Enriko Kammaso mahutas wiha pärast. Aga kõigest tema meeleheitlikust wastupanekust  hoolimata saimad tema käed siiSgi kinniseotud. Ta kanti tõlda ning wiidi uurimise kohtu. Juba teisel homikul nõudis wang, et tema uurija ette wiidud saaks. Sääl tunnistas tema nüüd üSna salgamatult  kõiki õigeks, mida Barrot juba enne wälja oli uurinud. Juba aastate kaupa oli tema nõudnud, et tema abikaasa ennast temast lahutada peaks laskma. Tema abikaasa  ei olnud aga itmasgi sellega nõus olnud, sellepärast, et tema oma meest kidewa teadis olewat, teda pea surema arwas ning kõike tema warandust sel puhul pärida lootis. Pariisi oli tema ainult sel põhjusel tulnud,  et siin kauemat aega tema lähedal wiibida ja tema pääle selles asjas oma kasuks mõjuda. Oma õnnetuseks oli tema siin aga preili Tartineauga tuttawaks saanud  ja teda kohe kirgliselt armastama hakkanud. Tuliselt igatses tema nüüd selle järele, weel kord õnnelikuks saada ning lootis, et Gilberte armastus temale kõike rikkalikult ära tasub, mida tema oma endise ilusa naese kõrwal kannatama ja läbi tegema oli pidanud. Tüdruku «vanemad oliwad kohe hakatusest saadik tema poole hoidnud, kuna tema neiu tundmuste kohta tänini meel selgusele ei olnud jõudnud. Temal ei olnud ju ka mõttesse tulnudgi oma tundmusi preili Tartineaule enne awaldama hakata, künni tema oma endistest köidikutest wabaks oli saanud. Sääl oli siis temasse mõtte tärkanud ennast, kui see hääga ei lähe, siis wägiwaldsel teel oma abikaasast wabastada. Kui rikkal mehel oli temal ju wõimalik ennast selleks ilma kulude pääle waatamata igapidi täielikult ette walmistada. Et tema ühte mõrtsukat selleks palkanud oleks, näis temale natuke kardetaw olewat. Sellepärast  pidi midagi muud ja julgemat wäljamöeldama.  Kogemata kombel sattus tema ühel päewal ühesse wahakujude wäljanäitusesse.  Nüüd tärkas temale korraga meelde, enesele ühte kuju selleks otstarbeks walmistada laSta. Tema küsimise pääle, kes nende iseäranis loomulikkude kujude meister on, wastati temale, et see herra Malussi Roomas olla. Tema reisis nüüd kohe Rooma ning laskis enesele ka kohe ühe kuju ise enese järele walmistada ning Pariisi järele saata. Tema ei aimanudgi, et tema saladus juba enne Pariisi jõudmist raudteel, kasti katkiminemise läbi awalikuks oli tulnud. Selle läbi, et tema sagedasti suurte kastide kaupa kunst ning ilu asju enesele tuua laSkis, ei olnud see kast kellegile ta teenrite seast iseäranis silma torkanud ega ka seda tähele pandud, et tema selle kasti oma magadis tuppa wiia laskis ning teda süäl ise oma käega wülja pakkis. Kuju oli