waidleja näitab kui salapolitsei tema kannul käinud olewat, siis hüüab waidleja peatajas"  : „Oo! Oo! *)" nagu oleks talle kes teab mis ülekohut tehtud ja kinnitab, et ta "W. k.'i ainult üks kord on näinud ja ainult paar kord tema elukohast mööda sõitnud.  Aga asi on ju siis seda pahem! Salapolitsei  wõib oma uurimistes eksida ja süüta immest kahtlustada, on tal siisgi seks Põhjused, peataja" waidleja tunnistab aga ise, et ta R/ist mitte midagi ligemalt  ei tea ja süüdistab teda ainult tuulest tõmmatud maledega. Mis maksab niisuguse waidleja juures tõde? „Teataja" 68. numbris  kirjutab seesama waidleja: „Herra R. ei too mingit seletust selle kohta, mispärast  „Teataja" majandus mitte see ei ole, mida rahwamajanduse- teaduseks nimetatakse." Selleks ei ole aga R. ega teiste poolt enam seletust tarwis, sest seda on „Teataja" ise selgesti küllalt seletanud: Oma ilmumise juures lubas ta ju mingi uue suuruse üles seada ja midagi uut tuua, millest teised lehed ei ole hoolinud; omas 54. numbris aga ütleb peataja", et sellega, mida rahwamajanduse-teaduseks nimetatakse, teised lehed osa oma weergudest täidawad, nii ei wõi siis „Teataja" uudis kudagi seesama  wana asi olla. peataja" majanduslised püüded lähemad  teiste lehtede majandusepüüetest kolmes tükis lahku: juures, teguwiisis ja sihis see on, mida kõik kokku wõttes wõime ütelda. Juures, millest ta wälja kaswab. Teiste lehtede püüded kaswawad armastusest kodumaa  ja sugurahwa wastu ja soowist, et eestlased, kui ühe suure perekonna liikmed, üksteist edasi aitaksiwad, mis ametis, töös ja seisuses ka keegi on. Rahwusline iseteadwus on, mis kõiki peab ühendama, ehk küll ametid ja seisused lahutawad. „Teataja" majanduslised  püüdmised tulewad seisus li sest iseteadwusest  ja rahwaste wennastamise soowist, aga leht ei ole senini weel ligemalt tähendanud, missuguse seisuse leht ta õieti on ja missuguse seisuse kasusid ta taga nõuab ning rahwaste wennastamise ülesandest ei ole ta senini pikemalt juttugi teinud, ehk küll ligi 100 nummert wäljas on. Ka teguwiisison wahe. Teised lehed nõuawad, Eesti rahwa majandus edenegu rahwuslikul teel, s. o. rahwa kohaselt. Meie talupojad teawad küll, et apelsini koormast turul rohkem raha saab kui kartuli koormast, aga et nad siisgi odawaid kartulid kaswatawad  ja mitte kallid apelsinisid, seks on neil oma põhjus. Nagu igal wiljal omad nõudmised  ja tingimised on, mida nende harija peab tähele panema ja täitma, kui ta tahab, et asi peab edenema, nii on ka igal rahwal omad iseäralised omadused ja edenemise tingimised  ja rahwaste wennastamise ehk kõikrahwuse  püüetest tuleb niisama palju hääd, kui kõikapelsinismuse katsetest. Wiimaks on suur wahe lõpu sihis. „Teataja" ütlemise järele on majanduses kõik õnn, aateline ja aineline, nii on siis majandus ise siht ja otstarbe ning „ sinul ei pea mitte muid jumalaid majanduse kõrwal olema" on esimene käsk. Teised lehed ütlewad: Majandusime hää seisukord on wili haridusepuul ja kestab ka ainult, kui haridus kaswab, sest ilma puuta närtsib wili. Ja nagu mõistlik aednik wilja saagist suure osa selle Pääle kulutab, et aeda harida ja laiendada ning täiendada, nii on warandus meile abinõuuks, et hariduses  ikka edasi saada. Sellepärast oleme tänulikud kõikide wastu, kes meie kodumaad on hariduses edasi awitanud, olgu need meie wanad wallakoolmeistrid, kes oma kasinat teadmist weel kasinama palga juures igasse talusse saatsiwad, olgu õpetajad, olgu mõisnikud,  kes rahwakooli hääks on tööd teinud, olgu ajalehed ja raamatud ning seltsid, kes haridust ja teadust on püüdnud wälja laotada  nad on sellega meie rahwa majandust  edendanud. Kas nad ka kõik on teinud, mis nad oleksiwad wõinud teha, kas nad kõik mitte ei oleks pidanud rohkem tegema, ehk kas mõni hariduse edenemist on takistanud  seda kõik ei taha meie praegu harutamise  alla wötta, meie tunnistame ainult tänuga üles, et palju auusaid mehi on armastuse Neid „Oo!-sid" lugedes tuleb mul ikka Grenzsteini lugemise raamatust üks sõna meelde: „Rebane, mis sa uugad?" Lesti postimees. 137