jõudu ainult selleks tarwitada, et seda woolu korralikuks teha. Kõseleja jõuab otsusele, et 9. nowcmbri seaduse wuötu wötmisega Wcnemaa majandutltse elule uus ajajärk algab. Bobjauski (k. d.): Juba ammu, kui üheftgi rewoiutstonilisest liikumisest juttugi ci olnud, joudsiwad õpetlased ja asjatundjad  otsusele, et maaküsimuse õiendamiseks põhjaliika ja laie uuendust tarwis läheb. Selle otsusega seisivad nad majanduslisel alusel, politilised woolud ei olnud neid mitte juhtimas. Uuenduste eelnõuud sündifiwad  rahwa otsuste ja lootustega täitsa kokku. Rahwaft ei juhi nende otsustes mitte usk maa hulga fisse, maid usk nende oma töö fisse. Nende nõudmised põhjenewad  arusaamise päüle, et rahwale selleks maad tarwiS on, et tema pääi tööd teha, teda harida. Rahwast juhib see mõte, et põld, mille pääl ta tööd teeb, tema oma peab olema. Wõtke nõnda nimetatud näljarendi-«aad,  mis wüetamata maa piirkonnas  on, näituseks. Kolmweerandit sellest maast on eraomandus ja oa rendile antud. Rentnikud hariwad seda maad kulturawaStaselt,  kurnawad teda wiimase wõimaluscni wükja. See on rõöiviwiifi maapidamine; liiakasu wõtmine. Kui rahalit liiakasu wõtmine seaduse poolt keelatud on, fiiS ei tohi ka liiakasu wõtmift maa käest olla. (Kiiduawaldused pahemal pool.) Talupoeg tunneb oma tõi wäärtust. Talupoeg ci tunnista millalgi seda eraomandust õigeks,  mis alasti on, sellest õigusest ei saa ta aru, et maaomanikuks inimene wõib olla, kes ise põllupidaja ei ole. Kõneleja jõuab otsusele, et 9. novembri seadust selleks tarwis ei olnud, et kogukonnast  väljaastumise luba anda seda lubab juba üleüldise seaduse § 12. Sellel seadusel on teine eesmärk: ta tahab kogu- konda üra purustada. Kõneleja tuletab Kawelini sõnu meelde: see on riigi wägewuse keskpunkt. Ainult kogukonna  töö on see, et talupoegadel weel inimese nägu on. Ta andis rahwa majapidamisele  edenemise wõimalust, ta hoidis rahwa hinges õigluse tunnet, kaitses iga oma liiget." Kui meie oma rahwuslised asutused ära lõhume, siis ei teeni meie mitte rahwa usaldust ära, kõige suuremat tasu. mis me üleüldse saada wõime- (Kiiduawaldused  pahemal, fifiStamine paremal pool.) Roditshew (k. d.) seletab, et kogukonna omanduse õigus, anda Sead. kog. V. jagu kaitseb, 9. nowembri seaduse läbi rikutud on, mis talupoegade-kaaZomanikkude õigusi rikub. Kogukonna maad wõõrastatakse sunduslikult  ühe isiku kasuks ja wõõrastatakse ilma hinnata. 9. nowembri seadus rikub kaasomanikkude õigust. Mispärast sarnast seadust ainult talupoegadele tarwis on? Miks ei ole § 87 põhjal ka Sead. kog. X. jagu H 655 ära kaotatud? Sellepärast, et teiste seisuste õigusi rohkem silmas peetakse.  Tagasikiskumise aegadel, 30. aastates  tehti niisama perekondlisle jagamiste waStu kihutusetöõd. SiiS kirjutati maaülematele:  ,Kui teil perekondlist maajaga, mifi palju ette tuleb, siis saate kannatada!" Nüüd kirjutatakse: „Kui teil kogukonnast Väljaastumisi mähe ette tuleb, siis saate kannatada I" Selleaegsed kihutused läkfiwad nurja, nii sünnib see ka nüüdsetega. Kui rahwale seadust kaela sunnitakse, mis tema õiguse-tundmusega kokku ei käi, siis mõjub see õigusetundmuse pääle purustawalt  ja toob kõige suuremaid segadust. S. nowembri seaduse püäsisu seisab selles» et isik oma maad müüa wõib, ilma et tal kogukonna käest tormis luba küsida oleks. See ei käi rohiva õigusetundega, kokku. Roditshew arwab, et kui mgiwolikogu S. nowembri seaduse tagasi lükkab, siis ta laiali saadetakse. Kahjuks olemat aga see seadus niisugune, et teda parandada ei saa. Ta halkamal maaküfimust korraldama ilma plaanita ja ilma kindlate põhjuSmöteteta. Sellepärast olewat tarwiS teda täielikult tagasi lükata. (Kiiduawaldused pahemal, fifistamine paremal pool.) Krahw Bobrinski 11. (mõõd. paremp.) peab pika kõne. Ta wostab kõigile saStaSrinna  kõnemeestele. Iseäranis ägedaks läheb kõneleja, kui ta kadettide waStu maid. lema hakkab. Kõike seda, mis Wenemaa rewolutfioni all kannatanud, ajab ta rshwswabaduse  erakonna süüks. S. nowembri seaduse andmist peab ta Wenemaale kõige suuremaks õnnistuseks- Bobrinski kõne, mis wastaSte erakondade wattu täis ägedust  oli, mõetakse parema tiiwa ja keskkoha  poolt tormiliste kiiduawalduStega waSu. Pikad kõned on riigiwolitogu liikmeid nii ära wäsitanud, et kui meel üks parempoolne  kõnemees Petrovi kõnetoolile aStud, saalis enam tarwilikku osa liikmeid koos ci ole ja koosolek sellepärast lõpetatakse. .PM.- sadamat Millcbanc'i kohal järge ja pidagu seda silmas : wõib olla, et laew tagasi tuleb. Jagage ise enda wahel jaoskonnad ära, aga seda pidage meeles, et mõlemad kaldad tarwiS on järele waadata. Niipea, tui midagi märkate, andke mulle kohe teada. Saite aru? TäieSti, wastai Wiggins. Palk on, nagu ikka olnud. Kes laewa leiab, saab suurema tasu. Sun on teile püewapalk ette. Marsch l Ta andis igale ühele ühe shillinga ja poisid kadusimad toast. Pilgu aja pärast oliwad nad juba uulitsal. Km laew jös pääl on, siis leiawad nad ta SleS, ütles HolmcS toolilt üles tõustes ja piipu suitsetades. Nemad wõiwad igasse kohta tungida, kõik näha ja kuulda. Wist saame juba õhtuks teada, kuS laew on. Nukana ei ole midagi teha, muud kui ag» järeldusi oodata. Enne oa ka wõimata midagi teha, kui „ Aurora' ehk Mordekai Smith meil teada on. Tobi sööb söögi jätised ära. Kas lühcte pvhksmo, HolmeS? Ei, ma ei ole wäfirmd. Minu orga« siS»« on imelikul miifil sisse seatud. Töö ei wäfita mind ialgi, küll aga tööta slet ja seismine. Ma suitsetan ja mõtlen seda imelikku aSja järele, mida meis ilus sõvras minu hooleks audis. Asi on ju muidugi tühine, sest puujalaga inimesi ei oks palju ja fee teine, see on minu aimamise  Krele ainuke niisugune. Jällegi teine! Ma ei taha sellest mingisugust saladust teha. Teil on, muidugi teada, oma waate» koht. Aga woadake asjaolekud läbi. Wäikesed  jala jäljed, ei kanna ialgi kingi, palja jalu, kepp on tal puust, klwi nupuga, wäga osarv, sõjariistadeks pruugib ta kihwtitatud  nooli- Mis wõite kõigest sellest järeldada? Metsinimene! hüüdsin ma. Wõib olla, üks Jonathan Smolle kaaslane indianlane. (Järgneb.) Seda ja teist. Osas järelrääkija. Palju naljakaid juhtumisi räägitakse ära surnud Müncheni teatri mängijast Langi'ft. Lang sai 1827. a. 200 marka palka, ja temale alati wälja maksetud kuupalk lk marka 40 peningi, ulatas wacwalt wälja, et luStika nooremehe tujude tarwitusi kinni katta, mis teda wõlgade sisse wiifiwad. .Rohelise puuaia" majakeses pühitses kunstnik ühel psewal näitemängijanna emand Krameri jubileumi. Järsku ilmus ka kuningas  Ludwig I ilma nägemata sinna. Ta sammub jubiläri juurde, paneb oma käed salamahti selle silmade ette ja küsib: „KeS ma olen?" .Ah, see olete jälle Teie Lang," waStab elatanud uäitemängijanna, „Tcie räägite kuninga  kõnet wäga osawaSti järele." „Soo-oh, sõi tema räägib minu kõnet järele l' hüüab kuningas Ludwig imestades. .Siis rääkige minu kõnet minu enda kuuldes  .jöhwi püül" järele!" ütles ta ennast Langi poole pöördes. Ärskohl»Nub NUtANÜRgM wobavdamised ei aita midagi, ta peab pSSIe hattama. Lang istub ühe körwalise laua juure ja hüüab, Ml juures Ludwig I. häälekõla ja kõnewiifi jöhwi päält järele rääkides: .Kabineti nõuunik Riedel peab üles tulema I' .Brawoo! Brawisfimo!" hõiskab kuningas. Lang räägib edasi: .Riedel. saatke' homme hvmvimängija Langele kabineti kassast 2VV guldnat." Jätke järele, Teie kelm/ segas teda heleda naeratamisega kuningas. .Teie räägite  wäga küduwäärilisett. järele.?' Lang sai 20l) guldnat js maksis oma wõlad kõik ilusasti tasa. Kus rumalus lopsakalt sigineb ja .magasid ajab". Ml arwatakfe elutarkust  ja arusaamist umbrohuks—  Kes sind kiidab, ses seab ennast sinust üle—  Narr on, kes elu eest muretseb palju, narr oa ta see, kes muretseb mähe. Mis kasu sest, et maailm suur js lai, tui saabas kitsaS, jalga pigistad. Muusikaõpetaja: .Heinrich, ss mängiD waleSti l" Hein r i ch: „Wabandage, herra kooliõpetaja,  ma ei wöinud, sest et mu noodi püäl kärbes istus" --Kütt keda ta MStfas kogemata püsfiga haawanud): „Läh,.fiin on sulle wiiskümmeud kopikut salumhül" Hulgus: „Tär.a» «äga, avastatud herra, olen ka teine kord Teie teenistuseks malmis, km soowite." .P»t/ Kodumaalt. Kuresaarest Kurefaare linna maja» siltide kohta kirjutab Kuresaare Saksakeelne leht: „Jvba minewal suwel pidi igale wõõrale, kes läbi meie uulitsate käis, silma paistma, et mõnede majade pääl niihästi uulitsate kui ka majade sildid rooste ja wihma läbi nii ära pleekinud on, et neid waewalt ligeda wõib. See olek» selle tõttu küll «äga õige, kui eeltulewat talwet selleks tarwitataks, et sellest pahast nähtusest  lahti pääseda- Seda «äikest kulu, mis 80. Saarlane 1908