peab fõjaS langema, ja seda mitte ühe wöi kahe elu, maid tuhandate ja tuhandate  elu. Ja seekord kõlab see sõna „sõda" meile iseäranis südamesse tungiwalt. iseäranis  hingesse mõjuwalt. Sest seekord on sõja walu, sõja häda, sõja lein ja sõja kurbtus meie oma isamaal kanda. Jaapanlaste nurjatu pääletikkumise tõttu on meie rahuarmastaja Tsaar meie riigi kasude kaitseks oma wapraid sõjamehi käskinud sõjariistad kätte wõtta ja waenlasele  sõjariistas jõuga tema wüljakuise pääle wastata. Küll ei ole sõda oma järeldust meel Kuresaare linna ja Saaremaa  pääle awaldada jõudnud, kuid isamaalikkufid  tundmusi on ta juba küllalt wäge- Walt põlema sütitanud. Sõjateatrid oodetakse  siin põnewusega ja iga teade meie riigi wõitudcst rvõetalse siin kirjeldamata waimustusega  waStu. Ja see rvaimustus, ning raugemata lootus wägewa Wene kotka eestulema  täielise mõidu pääle, fee on meie troost ja meie südame kergitus neil rasketel  tundidel, kus wendade merd wacnuwäljal walatakse. Ja meie südamed, walusate tundmustega täidetud ja wõidulootustega kindlustatud, ühenewad siin kõigi teiste truuwide Wene alamate südametega üle terme suure Wene riigi wägewaks palweks, palwcks, mis „Jumal Keisrit kaitse Sa" taewa poole hüüab. Jah, Jumal ise kaitsega  meie Keisrit, warjagu meie isamaad ja trööstigu, tehku julgeks ning wapraks kõiki Wene alamaid praegusel raskel ajal. - Neljapäewal 5. webruaril loeti Ew-Lutheruse kirikus Kõigekõrgem manifest  sõja üle kogudusele ette, Rahwast oli selleks rohkel arwul kirikusse kogunud, kus tema palawad palwed kõigekõrgema altari ette tõusiwad, kui anded isamaa altarile usklikust, truualamlikust südamest—  Nagu teada, peawod kohaliste funduSliste  määruste järele Kuresaare woorimehed  linna turul kordapidama. See on muidugi linna rahwa hõlbusekS sisse seatud. Kuid loomade waewa pääle pole siin palju mitte mõeldud. Waesed hobused pcawad tundide kaupa külma ja tuisu käes seisma, ilma et neil midagi katet pääl oleks. Linnawalitsus peaks siin korda seadma, et külmematel aegadel woorimehed hobustel tekid pääl peaksiwad. 28. detsembril minema! aastal Saaremaa kurttummade kooti HSSkS mängitud näitemäng „MurdwarguS" on tähendatud otstarbeks puhast kasu 4t rbl. 7 kop. sisse toonud. 25. jonuarit peetud kurttummade pidu läbi on 208 rbl. W kop. puhast kasu üle jäänud. Tulewal suwel peetakse Kuresaares Saaremaa  Põllumeeste Seltsi poolt põllu ja käsitöö näitust. Ka Saaremaa EeSli Põllumeeste Selts on selle asja edendamise töötamiseks ülcSsc kutsutud. Nimelt on sooivitud, et Eesti Põllumeeste Selts kolm isikut auuhinna määrajate komiSsioni saadaks, hobuste, weisie ning teiste koduloomade ja koduse käsitöö asjus. Meie soowitosime oma lugejatele Jurjewi põllutöö näitusest osa ivõtta. Aga et meil tulewal suwet ka Saaremaal näitus on, kuhu muidugi palju hõlpsam on ühte ehk teist asja saata, siis ärgu jäätagu ka seda näitust tähelepanemata. Kaarmalt. Praaklisse asus enne jõulu säälse kooliõpetaja juhatusel 10-liikmeline lugemiseringkond. Raamatuteks on suuremalt  jaolt Lpetlise sisuga raamatud. Liikmed  on peaaegu kõik naesterahwad. See on esimene niisugune ringkond Saaremaal, peaks ta ka mujal järeltcgijaid leidma. Waljalap. 9. januaril kell 7. hom. põleS Waljala köstri maja maha. Inimesed  on olles maganud, sellepärast ei ole midagi päästa saadud, elanikud on poolalasti ära pääsenud. Kõik mööblid ja pesu põlenud sisse ära. Et ka kool köstrimajas oli, siis on ka kooliõpetaja ja õpilased kahju saanud. Õnnetust arwatakse kurja käe süüks. Peterburist. W alitsuse teadaandmine.  „Walitsuse Teataja" kirjutab: „Üks nädal on mööda läinud sestsaadik, kui Wenemaa südames kõige sügawam pahameel tormitseb waenlase waStu, keS oommatalt käsil olnud läbirääkimised lõpetas  ja selja tagant antud hoobiga odawat wõitu tema poolt ju ammu igatsetud sõjas kätte saada tahtis. Terwe Wene seltskond  soowib arusaadawa kärsitusega rutulist kättemaksmist ja ootab palawikusarnast põnewusega sõnumid Kaugest Idast. Wene rahma üksmeel ja jõud ei luba küll kedagi maailmas selle juures kahewahel olla, et Jaapan teenitud karistuse oma truudusemurdmise  ja rahu rikkumise eest kätte saab, selle rahu rikkumise eest, mille alalhoidmine  kõigi rahwaste hääks meie jumaldatud  Riigiisa ja Walitseja alatine soow oli. Sõjaolud funniwad meid aga kannatlikult  Wene sõjariistade wõitude kohta sõnumid ootama, mis enne ei wõi tullo, kui meie mägi sõjategewust täie hooga on alanud. Meie maa kõige kaugema osa kallale tilkumine, mis riigi keskpaigast mitu tuhat werSta eemal on, ja meie walitsuse õiglane soow, rahu alal hoida mis sõja wastu walmiStamise õigeks ajaks wõimatakS tegi sunniwad meid, mitte wähe aega sinnamaani  kulutama, kuni meie Jaapanile niisuguseid löökisid wõime anda, mis Wenemaa wügewuse kohased on ja sellele rahwale, keS meid häbemata wiifil Võitlusele  kutsus, teenitud karistuseks oleks, ja kus juures meie wõimalikult wähe Wene werd kaotaksime. Oodaku siis Wene seltskond kannatlikult  tulewaid sündmusi täiesti julge selle päüle olles, et meie sõjawägi meie ette wisatud wäljakutsumise sajakordselt kätte maksab. Tõsisem sõjalik tcgewuS maal ei saa mitte warõti algama ja meie ei wõi ega tohi mitte rutulist sõnumid meie tegewuse üle sõjawäljalt oodata. Asjata Wene werd rutuliseks kättemaksmiseks waenlasele walada, ei oleks kohane Wensmaa kõrguse ja wägewuse kohta. Meie isamaa on neil päewil niisugust ühtmeelt ja nii kindlat soowi, kõike enda omandust riigi hääks ohmerdada, üles tunnistanud, et kahtlemata  iga uStaw sõnum sõjawäljalt kohe terwele Wene seltskonnale teadawaks peab saama. Kõigekõrgem nim elik käsu» kiri: Jaapanlaste nmstu wõitlewa Wand-- shuria sõjamäe ülemjuhatajaks oleme Meie hüäks arwanud Meie kindraladjutanti, jalawäe kindrali Kurõpatkisi nimetada, kuna tema sõjaministri ametist VabaStatiü saab ja temale kutse poolest kui sõjamäe ülemjuhatajale need õigused saamad, mis sõja ajal sõjawägede walitsemise kohta maksma korra tz 101 ja 140 ära on tähendatud. Ma ei jõudnud oma mõtete kaugust ja sügawust sugugi enam ära mõõta. Ma olin nagu meelest ära, langesin leentooli pääle, hoidsin oma pääd, mis mul lõhkeda tahtis, kahe käega kõwasti kinni, ning wahtifin üksi filmi oma ette maha, nagu kipsi kuju. Wüikene lauakene seisis haige woodi pääotjaS hulga rohu klaasikcsle ja pudelikeStega,  nagu seda raskete haigete juures sagedasti nähakse. Kõik need klaasikesed ja pudelikesed oliwad minu pääle kaebajad, keS nagu walju häälega tunnistasiwad: Sa oled mõrtsukas l Ning kui minu silmad woodi pääle juhtufiwad,  nägin ma, kui kenad ja puhtad kõik ts woodi riided oliwad ning kuidas taise iluta walge ja sinise triibulise sitsi jaki seeS teki all, mis wüga korralikult ta üle oli laotatud, lamas. Ta keha oli kuiwanud,  nägu walge kui kasetoht, aga siisgi waatas ta oma iväsinud silmadega niiwäga sõbralikult ja rahulikult minu otsa, mis ta armastust minu waStu mulle meelde tuletas. Ei mitte, ei mitte, see ei -võinud mitte kogunigi nõnda olla, mõtlesin mina. Aga Gertrud kõik wõib maailmas olla, aga see pole mitte kuidagi wõimalik! Ma nägin ju ise oma silmadega, kuulsin ise oma karmadega! Teie rääkisite juba oma tulewajest uuest kodust mis teie kahekesi koos ojutaiad tahtsite, teie kõnelesite lahutuse  arutamiStest, nimetasite mind manaks meheks, kes teile takistuseks oli, sa hoidsid oma paad tema rinna wastu, olid poolteed tema süles ja käte wahel ning siis suutlemins  Gertrud juutlemine  suutlemi.ie  ! Ja, armas Ernst kurblik naeratuse joon käis ta näo üle uus koduga on õnnetu eksitus, meie ei rääkinud ju mitte meie uuest kodust, waid pruutpaari uuest kodust, mis Robertil oma tulemase kaasaga tarwiS oli. Ta oli juba ammugi ühe rikka wabriku omaniku tütrega kihlatud, kes aga Robertiga mitte rahul ei olnud, sest et tal muud midagi ei olnud kui leiteuant ja „herra van-" see oli see manamees  kellest meie rääkisime, kes Roberti soowifid takistas. Ning just sellel hirmsal wöitluse päewal oliwad tema lootused paremaks  läinud, mida tema hää sõber kindral v- W- wanamehe juures korda oli saatnud. Ta ruttas selle rõõmu sõnumiga just sel korral minu juurde, kus mu silmad wett täis oliwad. Sa tead isegi Ernst, missugune sa wiimasel ajal olid, sa olid ju nii nii nii hirmus häkine, ära pane seda mitte pahaks ning ma arwafin, et sa mind mitte enam ei armasta, ma tundsin et ma õnnetu olin. Sääl tuli Elsdorf ning tahtis mind trööstida kui tema esiteks omale uue kodu pidi asutanud olema, siis pidin ma tema juurde ruttama, niipea kui mu süda rõhutud oli, sest ta arwaS, et tema Agnes ja mina kõige paremateks söbradeks pidime saama- Ning sõna arutused  ei tähendanud muud midagi, kui et ma sinuga selle üle rääkima pidin, mis meie wahkl sagedasti külmust sünnitas, ma pidin sinu muredest enam osa wõtma, kui seda senini teinud olin. (Järg tuleb) Naljaks. Saladus. Tädi: Ma jutustan  sulle uudist . . . Ära seda aga kellegile  edafi kõnele: Mansenbeergi tütar on eila ohwitscriga plehku pannud.  Onunasne:  Seda jutustasin mina ju eila sulle ja sa ei lubanud seda ka kellegile kõneleda. Oige nõu. Linna kerjus töömehele  : Armas wend, laena mulle kümme kopikat, ma ei ole täna weel midagi söönud. Töömees: See ei ole wõimalik, mul ei ole praegu rohkem kaasas, kui kaheksa kopikat. —Kerjus: Lähme siis kohe monopolipoodi, mul on juba seitseteistkümme kopikat, kui sa oma raha weel juurde paned, siis saame terwe sorokohwka ja sakuskal ka weel.