Meetri-mSe Sra wõtmine ci tähenda weel mitte, et Port-Artur nüüd langemas  on. Isegi Inglise ajalehed tunnistawad,  et jaapanlased weel palju meriseid tormifid peawad läbi tegema, enne kui nad PortÄrturi kätte saamad. Inglise ajalehed teawad jutustada, et Meetri-mägi juba kord septembri-kuul jaapanlaste käes on olnud- Siis aga ci suutnud nad sinna jääda, sellepärast et kahel pool kõrwal olewad kindlustused häwitawalt tuld andsiwad. Kohe kuulise walmiStamise järel on nad uüüd tormi uuendanud. Wiis korda tungesiwad nad kallale ja wiis korda löödi nad tagasi. Wene tuli häwitaS tormajad peaaegu wiimase meheni. Alles kuuendal korral saiwad nad mäe kätte. Mõne sõnumi järel kaotanud nad selle juures terwelt 8000 meest. Teisipäewal  16. (29 ) now- aetud nad wõetud seisukohtadelt minema ja mägi jäänud waStaSte mägede mahe pääle. Olgu sellega lugu, kuida ta on, pii palju on kindel, et jaapanlased mäe kolmapäewa 17. (30) now. õhtul, selle järel kui nad kaua aega tormi jooksnud ja palju kahju saanud, ära on wõtnud. Räib nii wälja, et mäe tagasiwötmine  nüüd wõimatu on. Wenelased on mitu korda kallale tunginud, aga ikka tagasi lõSdud. Ja nüüd wõiwad jaapanlased  omad suurtükid sääl juba ülesseadnud olla. Nagu Inglise sõnumid teatawad, lviiwat jaapanlased sinna muu seas ka 20 suurt laewa-sunrtükki. lk. now. (Reuter. W. a.) Wiimase tormijooksu ajal Port-Arturi pääle sütitafiwad  jaapanlased Erlunschani kindluse idapõhjapoolsete  päakindluSie juures miinid põlema. Üks osa müürist langes ühte suurte kraami kokku. Jaapanlased wõtfiwad ka teised wühem tähtsad kindlustused Tfiguanshani  juures ära, kus juures nad ühe- ainsa tunni jooksul 4000 meest tapetutena kaotafiwad. Lahinguid peetakse iga püew kõige kangema ägedusega. Jaapanlased tunniStawad tõeks, et nende kahjud üliwäga  suured on. Kindlus pidada pärast kolme nädalat langema. Eila toodi Tuwilahest weolaewadelt uuesti sõjamehi maale. Jaapanlased töendawad, et nad praegu Ljaoteschani kindluse poole maaalust teed ehitawad, mida nad tormiga ära wõtta loodawad. 19- now. (Reuter. W. a.) On näha, et ehk kül suurem osa Wene laewu Port-ArturiS rikutud on, mõned siiSgi meel wõitluseSse wõiwad astuda, mis sellest selgub, et wenelased ikka edasi miinifi  wälja püüawad, selle otstarbega, et laewadele põgenemiseks teed puhastada. Peterburist. 13. now- (W. a.) Kindral adjutant Kuropatkini telegramm Keisri Majesteedi nime pääle 16. nowembrift 1904. Jaapani wäeosa, keS pärast wõitlust  meie mägedega Tsinhotschöni juures ära taganes, jäi oma tagawägedega Suituni küla juurde seisatama, mis teel Tsiantschani poole ja kitsasteel 11 werSta Tsinhotschönist ida-Iõuna pool asub. Kohaliste elanikkude tõenduse järele on jaapanlaste meeleolu rõhutud; palju haawatuid weetakse ära. Täna hommikul hakkafiwad meie wäed edasi tungima. Umbes 10 werSta meie seisukohast eemal soiwad meie eesmäe osad tuleandmisega waStu wõetud. Kell 12 päewal hakkaS meie suurtüki wägi tuld andma ja jalawügi hakkas pääle tungima. EdcSpidifi teateid pole wecl saadud. Annan seda kõige alandlikumalt Teie Keiserliku Majesteedile teada. Mukdeuist, 19. now. Kindral Rennenkampf,  keS 16. now. jaapanlaste tagawSge lõi, näitas oma wöilluse hää tagajärgedega, et jaapanlaste  seisupaikade liin wäga laialine on, tagawaraks jäetud mäge on wähe. Ladude ärapõletamine näitab, et neil tõepoolest wõimata on, scisupaikasid enese käes hoida. 20. now. Kuulub, et täna öösel Doni kasakad Lidjatuni juures Jaapani patarei ära wõtsiwad. 21. now. Hääde tagajärgedega laskmine  kestab edasi. Jaapani pommid ei sünnita kahju. Küttide HSSti korda läinud maakuulamised paniwad jaapanlaste iseenese pääle lootmise «vankuma. 17. now. (oma tel. W. a.) Jaapanlased  taganewad Jschantschaui poole. Maakoht Tsinhotschöni ja Sintfitini wahel on jaapanlaStest tühi—  Tulewad merewõitlused. Kõik hakkawad  oma tähelepanemist nüüd merelahingu  poole pöörma, mis WaikfeS meres edaspidi tulemas on. Kõik püüawad selle küsimuse pääle waStust saada, keS sääl wõitjaks jääb, kas Wenemaa wöi Jaapan. Sest see lahing on tähtsam kui kõik senised lahingud ja kes sääl kaotab, see kaotab jäädawalt. Seda on hiljuti „Now. Wr." ütelnud, ja seda on nüüd ka „RuSsk. Wed." kinnitanud.  See on nüüd juba kaunis üleüldine  arwamine, et me maamäega üksi sõda soowitawalt lõpetada ei wõi. Korea ja Kwangtungi poolsaar jääwad jaapanlaste  kütte, kui meie merewägi nende merewäge lüüa ei suuda. Wõidu saamine merel on meil aga raSke. Teine laewaStik, mis RoshestwenSki juhatusel praegu söjawäljale sõidab, on Jaapani laewaStikust kaks korda nõrgem ja ainult WladiwoStoki ja Port-Arturi laewadega kokku tema tugewune. See on, kui «viimased alles terwed on, mis erainimestele  teadmata. Ja isegi siis ei wõiks meie «võidulootused suured olla, sest jaapanlased wõiwad meie laewastikkufid üksikult lüüa, enne kui nemad ühineda saakfiwad. see oli, kilest tema sel korral nõnda arwanud.  .... et see herra Carter siin, kordas tema, minu õnnetuse seltsiline Mspeli päält on, see sama seltsiline, kellega ühe palgi tüki pääl pääseda katsusime, kuda mina seda juba enne mitu korda teile rääkinud olen. Tema tahab nüüd, täna õhtu nõnda lahke olla ja oma pääsemise üle jutustamisega minu juttu täiendada. Temal on wist meel hoopis huwitawam lugu jutustada kui minul, sest tema jäi ju, kui mina juba pääsenud olin, weel meresse. Wali jututahis  käis läbi saali. Dearboru pilgutas Carteri poole filmi. Kui teie weel kord laewaõnnetuseSse satute, tulete rikaS kui Wanderbilt koju, tähendas üks herra naerdes. Uppumisega wõideldeS kahte kuldkala korraga kinni püüda, on ainult ühel Deal" bornil wõimalik, Ütles teine. Ärge unustage Juliat, tema perlit ära, selle leidis tema ju ka jäält, armas kolmas. Hüppage herra Deorborn ometi korra katseks ühte põlewasse majasse, mina mean kihla selle pääre, et teie süäl ühe peidetud maranduse pääle kukute, mis põlemise lubi awalitulS on tulnud, ning sellega õnnelikult kui ka kõrbenud sõrmedega tagasi tulete. Kõrbenud sõrmed on wist siis ka üks osa sellest suurest õnnest, tähendas herra Dearborn.  Kõik naerfiwad lõbusa mehe jutu üle ja uuuStafiwad kadeduse tundmust, mis ometi igaühe rinnas liikunud oli. Ning nüüd herra Carter, ärge enam oma juwga wiiwitage. Herra Carter otfis omale paraja istumise koha, kust tema Braddonit abikaasaga tera» masti filmaS mõis pidada Broddouid tahtfiwad  kohta wahetada, aga teraw pilk Cartcri filmist sundis neid paigale jääma. Täielik waikuS walitseS saalis. Carter toetas parema käfiwarrega kamini fimfi püäle. Tema oli weel ikka iluS mees. Hallide karmadega segatud pitk pehme habe ulatas poolist rinnast saadik ja kaks tugewat  kortsu silma kulmude wahel andfimad tema tugemast tahtmise jõust tunnistust. RaSke eluwõitluS oli ka omalt poolt jooni tema näosse tõmbunud, aga silmades loitis elaw tuluke. Teil on wist alles meeles, herra Dearborn,  et mina MiSpeli pääl teist nime kandsin kui mul praegu on ja teie olete wist oma jägu selle üle järele mõtelnud, miks see nõnda oli. See oli ühe nimetame, noorepõlwe eksituse pärast waja. Mina olen tagajärge sellepärast raSkeStt kannatama pidanud ja selle üle nõnda, tõsiselt kahetsenud, et ma sellest rääkida enam häbeneda ei pruugi. Elaw liikumine selle suure otsekohesuse Üle käis läbi kõige saali. Teie rahustuseks, auuStatud ligiolijad, wõin ma teile tõendada, et mina igat kahju, mis minu kergemeelsuse läbi teistele teinud, rikkalikult ja auusasti tasunud ja hääkS teinud olen. Mina räägin sellest, kõige rohkem herra Dearborui pärast, et temale minu olekut MiSpeli pääl arusaadawaks teha. (Järg tuleb.) Möndasugust. Lõwi ja tiiger. Kusagile wäikeseSse linna oli loomade-maja tulnud ja kiitles kuulutustes oma kõige suuremate ja koledamate kiskjatega. Leidus linnakeses ka keegi kehw mehike, kes suurema teenistuse puudusel end loomademajasse „alamatöö"  jaoks pakkus. „Kas hästi lõugada saate?" pärib „direktor." „Nagu siga tapmisel," suurustas mees. Selle pääle oli kohe kaup koos ja uuele teenijale anti esimeseks tööks, ühelt lõwilt, kes parajasti elupäimi lõpetanud, kasukat maha wõtta. Oli see sündinud, paigutati mees ise lõwi naha sisse ja õpetati teda lõwi osa etendama. Et Md tasu lubati, oli mees ka sellega nõuuS, asus lõwi puurisse ja möirgas sääl nii, et waatajatel kõrwad püsti tõusiwad, selle juures raputas oma puuri» raudafid nii wihaselt ja kangelt, nagu päris kõrbekuningas.  Aga iga hää asi läheb liialdades raisku. Nii oli ka siin. Kui ebalõwt ühel päewal liig kõwasti puuri warwade kallal lõhkus, katkefiwad need, ja naabri - puuris vlewa tilgri nägu paistis lagunenud wahescina tagant temale waStu. Oi seda ehmatust l t Silmapilgul oli lõwil ta etendataw osa ununud; ta küürutas end puuri nurka ja wlnguS: appi ja appi I Waatajad ootastwad hirmust nähtust sündima; sääl aga urises tiigri hääl Päris inimesrkeeti: „Mis sa 101 l Mi karjud! Egas minagi päris tiiger pvle l 4B Saarl a n e- ISKt.