Saarlane Il° 34. Teisipäeval, 26. augustil 1803. XIX. aastakäik. Saaremaal aastas . . rbl. 30 kp. PoolcS aastaS I -> „ ! --S-- Ilmub igalkskfi-pÄs^Vtrk. ~saarlase" toimetus ja wäljsandmine Uuresaares Kauba-uulitsas nr.l?. Saarlase toimetusele, Kuresaarde. kuulutuste xetit rida maksab 8 k. WB Uksljdine politika njaleht Kllst- ja linnarahlvalt. UM Pühapäewane töö. Lapsest saadik oleme seda käsku kuulnud ja see on meile noorest pölwest südamesse istutatud : Sa pead pühapäewa pühitsema! Kuid paraku ei ole meie juures pühapäewa pühitsemine mitte küllalt täie auu sees. Sagedasti nöudwad peremehed teenijatelt pühapäewa tööd ja sagedasti teemad ka need, kes ise oma peremehed on, tööd pühapäewadel.  Siin mängib majanduslik kasu suurt osa, ja tahetakse, nagu rahwas ütleb, „aega Jumala käest warastada." Meie juures walitseb arwamine, et pühapäewase  töö keelul ainult waimulik tähendus  on, ja et pühapäewa tööd tehes majanduslisalt  suurt kasu wöidame. Kuid see on ekslik arwamine. Piiblist loeme, et Juuda rahwast wanast kõrbes mannaga toideti. Äripäewadel leidis  igaüks kõrbes manna, kuid püpapäewade  manna otsijate kohta on öeldud, „et nad midagi ei leidnud." Just seesama lugu on praegusel ajal pühapäewa töötegijatega.  Kes pühapäewadel tööd teeb, ei leia ka midagi, s. o. ta ei saa oma tööst mitte mingisugust kasu. Teaduslik"lt on selgeks tehtud, et inimene  igapäewase töö juures rohkem jõudu ära tarwitab, kui talle seda, öösine puhkamine  tagasi anda jõuab. Et töölise jõudu tasakaalus pidada, läheb talle pühapäewalist hingamist tarwis. Tarwitame aga ka pühapäewa töö pääle ära, siis ei saa meie seda jõudu, mis pühapäewane hingamine, meile oleks annud, mitte tagasi. Meie- jõud jääb aegajalt ikka nõrgemaks, mis wiimaks hästi pahade järeldustega meie terwise pääle mõjuma hakkab. See wäikene kasu, mis pühapäewane töö meile toob, on petlik  kasu. Hingamata ja wärske jõu puudusel  ei wõi meie oma äripäewalist tööd õieti teha, ja see kahju, mis meie selleläbi saame, on palju suurem, kui see kasu, mis meile pühapäewane töö on andnud ja anda wõib, Pühapäewa pühitsemise kasu on ka paljudes kohtades ära tuntud ja on ka mitmesuguste katsete waral töels tehtud. Inglismaal, süäl suurel kaupluse ja tööstuse  ilmas, on täieline pühapäewa rahu walitsemas. Kõik asutused, ametikohad ja ja töökojad on kinni. Isegi raudtee seisab. Ja et see kord Inglismaa hää käekäigu pääle kasulikult ou mõjunud, seda näitab asi ise. Ou ju JngMmaa käsitöö ja kaupluse asjus kõigist teistest ütlemata palju ees. Palju wõiks pühapäewa pühit- semise majanduslisest näitusi ja tõendusi tuua, aga see wiiks meid palju kaugele. Tahame seda teisel kohal laiemalt teha. Pääle majanduslise tähenduse on pühapäewa  pühitsemisel meel oma waimulik tähendus. Sellepärast tuleks küll rohkem rõhku pühapäewa pühitsemise pääle panna, sest et temal „sellesinatse ja tulemase aja tõotus" juures on. Tungalterad ja nende kahjutegew mõju. Tungaltera (secals eorrmtum) sünnib rukki õitsemise ajal, iseäranis wihmasel aastal, pisikese seenekese selaviLöps purpurea) läbi. Tungaltera on esiotsa wäike, helelilla  terake, kaunis pika warrega. Täiskaswanud  tungaltera on rukkilõikuse ajal kuni 1 toll pikk. Kolmenurgeline ja pisut lapergune, karwa poolest lillakas-must. Prohwessor Koberti järele on sphacelinhapu  ja cornutin tungalterades leiduwad kihwtid. Kõige kardetawam on tungaltera kihwt siis, kui rukkilõikusest weel palju aega mööda ei ole läinud, s. o. augustikuust  detsembri-kuuni. Ajajooksul jääb kihwt nõrgemaks. Kui aegsasti selle waStu abinõuusid ei otsita, saame tänawu wägä palju tungalteri oma leiwa sisse; selle- Alatu ori. t „Saarlase" jaoks kirjutanud H> Muidugi peaks ta omale ühe auusa proua otsima, aga mitte niisugust tegu tegema, nõnda mõtles wanakene kaua, aga ta süda oli walu täis, et kõik ta asi nõnda hukka oli läinud. Ta rääkis nüüd oma häda oma armsamale sõbrannale kokatüdrukule. Krahwi proua oli wäga üritatud, aga nüüd mitte enam perenaese, maid Adolfi ja Liisa pärast. Nüüd hakkas ta alles aimama, mis Adolfi muudatused wiimasel ajal tähendasiwad. See oli nüüd see suur teaduseraamat, millest  ta sagedasti rääkis. Aga kas see nüüd kõik tõesti tõsi peaks olema? Ehk on see, nagu ta kindlasti lootis, muidu tühi jutt ja ülepää tühi lori. Liisa oli wiimasel  ajal küll sagedasti kodus käinud ning kuidas oli Adolfgi ennast muutnud? Ja, wõib aga fiisgi asi tõesti nõnda olla, aga ma tahan nüüd hoolega tähele panna. Mõned päewad pärast seda laskis krahwi proua ühel pärast lõuna ajal Adolfi oma juurde kutsuda ning wõttis teda kambrisse astudes järgmiste sõnadega wastu: Adolf, mulle on nii mitmesugust sinu seisukorrast Liisa wastu kõrwu tulnud ning ma olen sunnitud teda siit ära saatma, kui sa oma tutwust temaga mitte ei lõpeta. Noormees istus matkides ema kõrwale türgi sohwa pääle ning nihutas ölasid. Mõtle ometi, hakkas krahwi proua, mõne minuti seisatuse järele jälle pääle, mis Ütlewad Zernitfi noored preilid, kui nad seda kuulewad? Mis mõtlewad nemad sinust? See oleks mulle üsna üks kõik. Aga sa meeldid ju neile wäga. Meeldin! kõlas natuke põlastawalt noore krahwi huulte päält ning tema tõukas jalaga üht punast siidi sule tutti, mis tema eeS seisis nõnda, et fee kaugele mööda põrandat edasi lendas: Mulle on see hoopis armsam, kui ma Liisale meeldin, tungis poolwägise ta huulte wahelt wälja, sest ta oli otsustanud  oma armastust Liisa wastu mitte enam salata. Aga Adolf, ma ajan selle naesterahwa selle samma korraga majast wälja. Seda wõid sa oma hääks arwamist mööda teha, ütles ta natuke hooletumal wiisil, nagu poleks see ühwardus temasse suurt puutunudgi.  Natukese aega seisiwad nad waikides teine teise kõrwas, siis kargas ta üles ning küsis: On see siis nüüd kõik, mis sul mulle ütlemist oli? Sina wõiksid sagemini Zernitfe sõita. Sa tead, mamma, et ma mitte hää meelega wälja ei sõida. Aga sa pead ka oma tulewiku pääle mõtlema,  seletas krahwi proua edasi. Minu tulemit? Kuidas peaks see küll Zernitsega kokku sündima? Noh, ma mõtlen, sa wõiksid küll pea ka naesewõtmise pääle mõtelda- Ha, ha, hai naeris Adolf, wõi nõnda, siis soowitad sa mulle üht Zernitse preiliks.  Aga Adolf, sa wõiksid sääl ju kõige parema partii teha. Ja, ja, niisugune pool miljonikest ei oleks sugugi halw. Selle eest mõlaks juba mõnigi maene mehike mõnegi mana tüdruku kauba pääle ära- Ma ei tea mitte, missugust paremat prouat sa siis ikka omale wõtakfid, kui üks neist Zernitse preilidest on- Noor, waimurikaS, ilus, rikas. ... mis wõib enam tahta? Ja, waimurikkad on nad wäga, s-o.kui sa neid pilgata tahad- Need suurelised uhked preilid. . . . Neil on õigus uhked olla; mõtle ometi selle pääle, kui wana ja auus nende perekond  on. Selle perekonna tegewus on wäga tuttaw. See on üks neist kõige wanematest  ja auusamatest sugukondadest terwes riigis. Ja, wana perekond, peenike wana perekond,  ütles krahw pilgates. Ma tahan sulle midagi ütelda, emakene: mida wanem perekond, mida puhtam känd, seda wähem wärske mereline- Aga, Adolf, niisuguse waadetega! kisas krahwi proua õige äritult: Sa teotad meie terwet perekonda- Wõib olla, aga ma olen nüüd kord selles arwamises, kui ka mitte just otsustawalt, et meie wanad perekonnad kõik otsalõpmisele  lähenewad, kui nad aeg ajalt mitte werd ei uuenda. Zülle natuke wahe aega. Krahwinna waatas oma õnsa isa pildi pääle, mis tugema kuld raami sees tema peegli kohal seisis. Mis saaks nüüd see mana sõjamees ütlema, kes oma perekonda nii suure auu ja auuStuse  sisse on tõstnud, kui ta neid tütre poja ära andwaid waateid ja mõttid kuuleks. Kuidas mõis Adolf nii wäga teiseks minna. Seda mõis üksnes niisugune häbemata naes« terahwas Liisa teha, kes kõik ta mõtted ära on sasinud. Selle samma korraga tahtis ta tale üles ütelda ning tema sel sammal päewal meel wälja wisata-