iseenesest teeb. Aga see on siin juures suur pettus. Tõsi on ju, et Astumisel"  pingi juures mitmesugused nähtused ette tulewad, aga see ei tule mitte pingist, ehk mõnest muust wäljapoolsest wöimust, maid needsamad isikud, kes pingi taga istuwad,  on nende nähtuste elule kutsujad, sest seda kõike teeb inimese sees olem maagneediline  wöim, mis mitmesugustel põhjustel  niisuguste järeldustega pingi pääle mõjub. Kuid Ml juures ei tule ka mustused  mitte nagu iseenesest, waid need on istujate eneste mõtete järeldused. Kudas istujad mõtlewad, ehk missuguseid wastusid keegi pingilt tahab, selle järele tulewad  ka waStused. Siin ci ole midagi imet, waid see on looduse seaduste awaldus,  mis teadusliselt wäga hästi on ära seletatud. Ka ci pruugi selleks mitte „kolmejalgset pinki" tarwitada, waid seda wõib iga ühe asjaga teha. Pitkemalt selle üle rääkida, pole meil praegu -võimalik  Kui aga'asja olud seda nõuawad, siis tahame teine kord selgemini näidata, et kõik sarnased „ettekuulutused" hariliste looduste seaduste tagajärg on. Lõppeks hoiatame aga rahwast ~walge pääga" prohwetiga  kudas teda Mustjala sõnumi, kirjutaja nimetab midagi tegemist teha, sest pääle muude hallituste mõjub Müümine"  wäga kahjulikult ka termist pääle. Meile kirjutatakse Ka arm alt: ..Armas Saarlane!" Küll on kahju, et sinult niiwähe kodumaa sõnumid saame. Sellepärast igatsesin „Saarlase" lugejaks hakata, et enam oma saare wendade ja õdede käe käigust teatust saaksin, aga nüüd näen, et teistes Ülemoa lehtedes rohkem Saaremaa sõnumid leidub, kui „Saarlases". Olen ka kolm kirja sel aastal..Saarlasele" kirjutanud aga ainult esimene läks lühendatult  trükki. MiS põhjusel kaks wiimast trükkimata jäiwad. ei tea ma, sest et „Saarlases"  kirjawastusid ei ole. Nõnda kui meie saarlased ise wäätikesed oleme, nõnda meie nimekandja leht ka. Katsun weel kord paar rida sõnumid kirjutada, ehk mul küll see kord suuremat „arulist" pole: Raske aeg on praegu siin pool tõesti käes, sest loomatoit on üsna lõpukorral ja on wist mähe neid peresid, kus weel erslid lõigatud ei ole. Küll oli juba kord lõbus lootus liikumas, et „kewade meeS" „talwe taadile" tublisti halli kasuka pihta ludus, ja et „talwe taat" walu pärast nõnda nuttis, et mesi ojana silmist wälja jooksis Nüüd aga näikse küüned wastu sirutanud ja näo õige tõsiseks tõmmanud olewat. Pole ka kewade meest enam kusagil näha. Wanad targad, kes kewade mehe -võitlemise ..wigurid" tunnewad, ütlewad,  et ta olla kusagile kõrgesse üles roni- nud, et säält uuesti talwe taadile kaela kukkuda, ja siis teda hoopis ära wöita. Et see tal pea korda läheks, seda soowime kõik ühes loomad, linnud ja inimesed. Praaklis Lv. märtsil, 1902. 11. X. ''.Toimetuse tähendus. Meie oleme ulewal seiswale kirjale lahkesti ruumi andnud, enamgi ehk weel, kui seda - kirjasaatja on soowinud. Kiri ise aga puudutab wäga tähtsaid asju, mis pitkemat  läbirääkimist nõuawad. Nendest tahame tulewases numbris rääkida. Kärlalt. 11. märtsil, enne päikese tõusu, oli siin müristamist ja wälgulvömist; wihma sel ajal ei sadanud. Ka mööda läinud sügisel oli weel detsembri kuul müristamist kuulda. Siin on selle tarwis kommisjon kokku astunud.  et uue kihelkonna koolimaja ehitust korda seada. Karjast. Leisi thesmajaS peeti 10-mal web-. ruaril lõbu-õhtu ära, meestekoori lauludega ja kahe näitemänguga: ~Mis ime see!" ja „Teie käsu pääle herra Leitenant!" Laulud kui ka mängud tunnistasiwad, et nende kallal tüdimata waewa oli nähtud. Ettekandjateks  oliwad ka enamisti kõrgema, kui küla kooliharidusega isikud. Wäga osawasti mängis Leitenandi teener Hans oma osa; tema keha liigutused  oliwad nii mõnusad et päält kuulajad naeru imestusega liig waljuks püüdsiwad minna. Sissetulek  oli kasina poolt ainult 16 rubla ümber; ksrbikestega kaetud, milledest juba tosinad Valmis Maalitud ja kui soldatid ühte reosse kuiwama seatud oliwad. Fritz wöttis ühte nende hulgast ja waatlcs seda igast küljest hoolega. Lendaw tuwi, kellele sinise siidi paelaga kiri ümber kaela seotud, oli päriselt  loomu truu, ehk küll käsi, mis teda maalinud, wcel mitte täiesti osaw, maid meidi harjumata okwat näitis. Tema waatis tuwi paalt neiu pääle, kes pahaselt ja kannatult tema ees seistes oma alumist huult näris. Pole hingest tcadnudgi, et sina koguni maalid, ütles tema, aga Jumala pärast, kuidas sina sarnase üksluise töö enesele walinud oled? Ja miks? Mis tarwiS audud sina tosinate kaupa tuwisid wälja ja read tädi Rieke ka seda? -n.gi ei tea seda ja ka sulle pidi see t.admataks jääma mina palun, et ka sina 'cds ära unustaksid! Ära ole nõnda lahkuseta Jlmaegne, palus  Fmz. Ä>.nu srwateS peaks see sul ometi rveel meeks olema, et meie kahekesi alati hääd sõbrad olime. Õle» mina sind ialgi pahandanud?  Õigust ütelda, rõõmustab see mind, et sina muud varemat ka teha oskad kui ainult pesi: loputada; ainult see on Ainul arusaamata, miks sina neid karbikest  tosinate wiin maalid? Kaupled sina nendega, et enesele taskuraha teenida ? Ja oled sina siis maalimise lund isid wõtnud. Raita minule oma teisi töösid ka, palun mina! Ja ilma -vastust ootmata õiendas tema ühe mana mapi järele, mille wcchelt paberid wälja paiftsiwad. Lase olla' hüüdis luulia wihaselt jalaga Wastu maad psxvWdes. See on ainult mängimine olnud, ilmacgne, nagu mina isegi. Ükskord kinkisin mina tädile ühe nendest pillidest jõuluks ja smn kibedaid  sõnu selle eest. Ja õpetust maalimises  ? Kust mina seda pidin saama? Mina xi õpiks ju smen midagi. Ja neid jääl, tema tähendrS karbikestc sssle, neid maalin  sellepärast, et ses mulle huwitaw sa lõpetas tema ssm seletust. Säül juures pani tema käed wahcliti ja waatis toredasti  ja uhkusega nooremehe otsa kui oleks tema üks neist wanaaegsetest wägewate Rooma naesterahwastest olnud, kes oma pärisorjaga jutustas, aga seda mitte armulikus  tujus ei teinud. Mina tahan sinule midagi ütelda, Julia; sina maalid, et sellega raha teenida. Aga mispärast ja kellele? Kellele muule kui minu enesele, kui mina seda ülepea teen. Mina kardan, sina Mina palnn sind, et sina midagi ci kardaks!  hüüdis tema jätendawail silmil. Ja nüüd pean mina pesunaesele süüa andma minema. Hää küll! mina tulen ka ära, anna andeks,  et sind tülitasin. Tema hääles oli midagi, mis neiut pehmeks tegi. Ära ole kuri minu pääle, Friiz, palus tema ja ulatas palet teisele pöördes oma kätt nooremehele. (Järg tuleb ) Möndasugust. Doktori eksami Saksa ülikoolides on möödaläinud aastal 14 naesterahwast ära teinud. Kaheksa cksamitegijad oliwad Põhja-Amerikast, 6 isikut Saksamaalt. 27 tundi klawerit mänginud. Selle tembu on keegi prantslane Garnie paari nädala eest Marseille? ära teinud, muidugi kihlweo põhjal. Terme lelle aja jooksul tohtis ta ainult I'/: tundi puhata. Määratud aja lõpul tungis talle weri pähe za käed paisietasiwad õige tublisti. Ta wõitis oma 800-margalise kihlweo, nõrkes siis aga klaweri kõrwale ära. Cecil Rhodes, Kapima kuningas, keda tihti pääle ahnuses süüdistatud, oli selles arwamises, et üksgi inimene ei tohi ivarandust  oma lastele jätta, maid peab selle kõik riigile parandama. Laste waStu on inimene  siis oma kohuse täitnud, kui ta neile «võimalikult hää hariduse muretseb ja nad siis oma jalale asuda laseb. Korra kur- j dab ta rikkuse rujuwa koorma üle järgj  lniselt: „Mina tundsin kümneid miljon»- risid, kes pääle ülikoolist lahkumist tahtsiwad  midagi ette wõtta, ehk midagi ära teha, kuid nüüd pole nad muud, kui liikuwad  rahakapid, alalises mures oma «varanduse  eest. Herjajad ja meelitajad piirawad neid, nagu moskiitode parm rändajaid lõunamaa  soodes. Nad ei wõi midagi teha, ei midagi näha, ega midagi julgeda." Haiged saapad. Kui kuulus helilooja Spohr 1825. aastal oma mängukooriga Wieni linna tuli, oli tema kõige suurem foow Beethoveniga kokku saada. Selle soowi täidesaatmine oli aga raske, kuna Beethoven oma wiimastel eluaastatel  ennast kõigist inimestest eemale hoidma oli hakanud. Siisgi oli Spohril wiimaks õnneks läinud mana helimeistriga tuttawaks saada ja isegi tema lugupidamist wõita. Wiimaks oliwad nad koguni nii suurteks sõpradeks saanud, et nad peaaegu igal päewal üksteist waatamas käisiwad. Äkitselt ei olnud Beethovenit juba mitugi päewa enam näha olnud. Spohr murdis oma pääd selle üle, mis tal küll wiga peaks olema. Kas ta oli mast manameest kudagi musi pahandanud, ilma et tal endal sellest aimugi oleks olnud? Aga mõne päewa pärast tuli Beethoven jälle Spohri poole. „Kas Teie mast haige olite?" küsis Spohr. „Mina mitte, aga minu saapad," oli Beethoveni lühikene wastuS. Kuna Beethoveni! ainult üks paar oli, osi ta sunnitud nii kaua kodus istuma, kui nad kingsepa käes parandada oliwad. 108 aastane peigmees. Ühisriikides laulatati hiljuti haruldane „noor" paar: peigmees 108 aastat ja mõrsja 90 aastat wana. Peigmees, sellel see juba wiieS abielu on, olewat raudse terwisega ja wäga hää mälestusega. Arstirohtusid pole kunagi tarwitanud. Kuldseid püssikuulisid okwat wümases  sõjas mõned buurid tarwitanud. See pole aga esimene samane lugu ajaloos. Suurmogul Cande laskis ka kuld ja hõbe kuulisid walada, millele weel wandesõaad Mse lõigati. Ka keegi prantslane olewat M 13 Saarlane, 1902