ministeriumile läkitatakse. Jgapäewased pää-aruanded jääwad aga wälimiste asjade ministeriumi mõjust wabaks. Jaapani usalduse mehe arwamine. Üks Jaapani poolsetest rahutingimiste üle läbirääkijatest, nimega Sato, on Ühe ajakirjanikuga rääkides ütelnud: „Ma usun, et läbirääkimised hääde tagajärgedega lõpewad. Jaapani poolsed nõudmised ci saa mitte ülemäärased  olema. Niihästi Jaapanis kui ka Wencmaal on üleüldine arwamine rahu poolt ja rahu peab tehtud saama, niihästi majandusliseks kui ka inimsuse kasuks. Sõda maksis Jaapanil wäga palju. Mõlemilt  poolt on kokku K 70,000 inimest hukka saanud; nendest kaotas Wenemaa 370.000 inimest. Sõda tuli Jaapanil igapäew üks miljon dollari maksma ja nõnda peab temale sõjakulu maksetama." Edast tähendab Sato, et usaldusemeeste esimeseks tegewuseks wististe ajutise rahu  tegemine olla. Ainus asi, mille poole Jaapan püüda, see olla „ lahtised uksed" Mandshurias. Jaapani walitsus soowida rahu, kuid ci mitte ükskõik missugustel  tingimistel- Jnglisemaa ja Ühisriigid  olla Sato ütelust järele Jaapani kõige suuremad sõbrad. Jaapanlaste nõudmised. Mitmed Jaapani politika-erakonnad nõua- wad, et rahutegemise järele Ussuri maakond,  Amuri jõe parem kallas ja Sohalini saar jaapanlaste kätte peawad minema. Pääle selle nõuawad nad Jda-Hiina raudteed  ja seda maad, mis Wenemaa Mandshurias  omale oli rentinud, omale. Wene wäed kutsutakse Mandshuriast ära ja kõik Wene õigused muudetakse säal ümber. Wenemaa peab 3 miljardi jeni sõjakulu maksma. Kõik Wene laewad, mis erapooletutes  sadamates seisawad, antakse Jaapanile. Jaapanil on õigus Amuri jõel kalu püüda. Blagowcschtschensk ja Sretensk awatakse rahwuswahelisele kauplemisele.  Rahutegemine peab Jaapanis ette wõetama. Sõjariistade rahu hakkab pärast lepingule allakirjutamist maksma. 14. julil. Diplomaatia-ringkondadeS räägitakse, baron Komura olla oma walitsusele  tingimiseks teinud, et enne läbirääkimiste  hakatust uus laen tehtud, Sahalin alla heidetud ja wenelastele Mandshurias lõpulik löök antud peab olema.  Ustawalt poolt kinnitatakse, et jaapanlased  Wladiwostoki erapooletuks-tunnistamist  saamad nõudma, selle eest aga oma Port-Arturi ka ei kindlusta. Teise sõnume järele panda baron Komura otsekohe pääle Wene wolinikkudega kokkusaamist  nendele tingimised ette ja kui need neid wastu wõtta wõimaliku ei arwa olewat, siis jäätakse läbirääkimised otsekohe  seisma. Jaapanlaste sõjamäe suurus. „KasSki Jnw." teatab, et jaapanlased wiimasel ojal õige rohkesti sõjawäge Mandshuriasse olla saatnud. Maikuul olnud jaapanlastel Mandshurias 650—700.000 meest. Sellele hulgale on 200 260 000 meest juurde saadetud. Koreas töötan? wiies Jaapani mägi olla 160 000 meest suur. Pääle selle on 20.000 meest Sahalini ära wõtma saadetud. Nii tõuseb üleüldiselt jaapanlaste sõjawägede suurus 850—950.000 mehe pääle. Uurimised admiral Enkmiski  taganemise asjus. Neil päiwil sõidab uurimise-kommisjon Manillasse  põhjuseid otsima, miks admiral Enkwist  wõitluse paigalt enne aegu lahkus. Arwatakse, et Enkwist wastutusele wõetalse.  Kas wõib Enkwisti karistada? selle küsimuse kohta kirjutab „S. Otetsh." : Kui uurimisel tõsi taga on, siis oleks see kõige suuremaks ülekohtuks meie meremeeste wastu. Sest nüüd teawad juba kõik, et RoshestwenSki laewaStik nii wilets oli, et wiletsamat enam ei wõi mõteldagi. Kõik ajalehed kirjutamad juba, et 1) meie soomuSlaewad nii plludukised oliwad, et niisuguseid teistes maades mitte poleks wälja saadetud; 2) suurtükid nende pääl oliwad 1880. aasta plaani järel tehtud ja punaseks wärwitud, et wigasi naha poleks; 3) ehk meie kuulid küll kallimad oliwad kui Jaapani omad, siis oliwad nad ometi wiimastest kehwemad; 4) mehed oliwad olles hiljuti merele toodud ja jäiwad merehaigusesse; 5) ohwitserideks  oli ka ratsawäe ohwitserisi, kes mere asjust midagi ei teadnud. Kui lugu nii, mis tarwis siis kohtumõistmist? Kas need harjumata inimesed süüdlased on, keda kästi imet teha, kellel aga jumalikku  4õudu polnud? Wõi ohwitser, kes mereMguse käes waewleS ja waadata ei wõinud, kuhu suurtükk sihtis? Wõi kas wõib meestelt külmawerelist meeli nõuda, kes alles eila rätsepaselliks oli ja täna merelahingusse saadetakse? Ülekohus oleks inimesi sellepärast süüdistada, et nemad imet ei teinud. Kui süüdlast tahame Üles leida, siis pole waja Manillasse sõita. „Putunda". „Kiew. Gas." kirjasaatja  teatab, kui palju halba see teeb, et meie wäeülemad Hiina keelt ei mõista. Hiljuti Wcnemaalt tulnud batarei sõidab  kästud koha pääle. Ta ees on Hiina küla ja selle ümber seisawad hiinlased. „M>ne, küsi, mis selle küla nimi on!" Käskjalg läheb. „Mis teie küla nimi on?" Hiinlased wahiwad otsa. Käskjalg kordab küsimist. Wanem hiinlane lööb käega ja waStab: „Putunda." Käskjalg sõidab tagasi ja teatab: „Küla nimi on „Putunda." Komandör waatab kaardi pääle, olsib Putunda nime, aga ei leia. „Küll on halwasti kaardid tehtud." Batarei läheb edasi. Poole tunni pärast tuleb jälle küla waLtu. Jälle sõidab käskjalg küsima ja jälle teatab ta: „Putunda." Kaardi päät ei ole ka seda Putundat. Kolmas küla on ka „Putunda " Wümaks tuleb komandörile tuttaw ohwitser waSta. „Ole hää mees, seleta, kuhu meie sõidame,"  palub komandör ohwilscri. Siin Putunda, sääl Putunda. Nii wõime wiimaks jaapanlaste keskele sattuda." Ohwitser hakkab naerma. „Pöörge ruttu tagasi. Teie olete juba Jaapani eelwahtide juurde sõitnud. Putunda tähendab Hiina keeles: «Ma ei sa aru." Niisuguse nimega küla nooremaks muutis, kogunigi ilustaS. See paistus nagu järelkaja ta noorepölwe päewadest. Ei, Bernhard, ütles ta kindlal toonil, sa pead mind kuulda wötma, sa pead ennast muutma, muidu Wait, nüüd on küllalt! kärkis ta rusikaga  wastu lauda wirutades. Kas ma selleks koju tulen, et ennast sinust vihastada  lasta? Hee l Jäta mind rahule, Therese, kui sa muga hästi läbi saada tahad. Aga nüüd ei andnud naene, kelle koorem üleliigseks oli tõusnud, enam järele. Kindlal  meelel nõudis ta teda kuulda, ei hoolinud  enam mehe kärkimisest ega käsust. Ta ütles talle kõik ära, mis tal öelda oli, kirjeldas talle oma üleliiga koormatut olekut,  rääkis neist iga paisetest üritustest, mis tal laste, kui ka ostjate läbi oli; jutustas talle tänaseid juhtumisi poegadega kui ka purjus mehega ja koputas tungivate sõnadega ta kohuse tundmuse pihta naese ja laste waSta, kuS juures ta lõpeks palumaid  pisaraid maias. Armastusest sinu waStu, Bernhard, olen ma sulle ikka liiga palju järele andnud. Armastuse sunni! olen ma sust kõik eemal hoidnud, su päält ära wõtnud, mis su lõbust olekut oleks eksitanud, su rõõmulikku meeleolu  oleks tumestada wõinud. Selwiisil oled sa sellega harjunud, ei ole selles midagit paha näinud, et sina ainult iseenesele  elad, kuna sa minu kaela kõik elukoormad  ja mured weeretad. Aga kui ma sedawiist meie abielu alustasin, olin ma alles noor, omas täies jõuus. Ometi inimene ei lähe mitte aastatega nooremaks, maid igapäewaga wanemaks seda tunnen ma nüüd iseäraliselt ma olen mana ja wäsinud. Ja sellepärast palun ma sind, Bernhard, wõta seljast ära, mis ma iseendale  kaela olen tõmmanud, jaota tööd ja mured meie wahel ära, ole oma lastele isaks; nad ei teagi enam, et neil ka isa on ja lähemad oma käe pääl olles metsikuks. Ma pean meelt ära heitma! Mõtle Bernhard,  ma wõikfin korraga oma koorma alla wajuda, su kõrwalt ära kaduda, ja siis langeks ometigi kõik sinu kaela. Kuidas oleks siis sinuga lugu? Sellepärast pööra ümber ja harjuta  ennast aegsaSti oma kohuste täitmisega ära, et sind mitte häkitselt tundmata elunõudmised  ei trehwaks. Sellega tuleks meie elule lõpp, ja niisugust lõppu ei tohi tulla, sest meil on ll alaealist last, lelle eest meil muretseda on. Mõtle korra sügawamalt selle üle järele! Nuuksudes lõpetas ta oma ränka kõnet. Ka mees oli magusaks jäänud. Ja kuidas ta nüüd sääl iStus, mõtetes ja rusutult. Sääl mõis rõhutud naene ara näha, et ta manitsuse sõnad mitte üsna mõjuta ei olnud jäänud. Mõne minuti matkimise järel tõstis ta pää ülesse; waatas oma truu elukaajalise otsa ja ta pilkus säras nagu kaastundmust ja tänu. Ole rahul, Therese, ütles ta madala häälega, sul on õigus. Homsest päewaft saadik peab tõik teiseks saama. Mu jõua sille paäle. Naese wäsinud pilkus läikis korraga rõõmu sära. Jumal tänatud! hüüdis ta, rinda kergendama õhkamisega. Ma osti, seda ju itta uskunud, et sina üls hää inimene oled. Pead aga ainult õigel musil su südame pihta koputada mõistma. Ja esimest korda paljude aastate järgi heitis emand Weigel trööstitud südame ja rõõmsate lootustega parema tulewiku pääle magama. (Järgneb.) Möndasugust. Wäljamaa ajakirjandus on juba uue nimekirja malmis seadnud, milles need riigid järgimööda ülemal seifawad, kes mere pääl oma kaemuslikkude läbi walitsejad on. Wenemaa, mis enne kolmanda koha pääl seisis, on nüüd seitsmenda koha pääle taganenud. Kõige esimene on Inglismaa,  teine Prantsusmaa, kolmas Saksamaa,  neljas Pöhja-Amerika Hhisriigid, wiies Jtalia, kuues Jaapan, seitsmes Wenemaa ja kaheksas Austria-Uagria. .30, Saarl a « e> 1905