Saarlane maksab - Irooilupostiga: °°st°s S r. - k°p. VZ .. t,ss .. V- .. -., 75 maapostiga- „ 1 ~ 50 .. Vz .. » - .. V. .. -..50 .. Üksik number 3 kop. Ilmub kakskorda, nädalas, igal kesknädalal sa laupäeval. Toimetus Kuresaar-S Pilkas uul>, Tttffeiü majas 1S 13. Kuulutuste wastuwõtmiue kunj Kuulutuste x-iit-rida S kop., lche eesotsas SU kop. «- 44. Laupäewal, 25. augustil 1907. XXIII, aastakäik Kaks otsa. „Saarlase" 21 räägib wanematest ja lastest. Päärõhku pannakse sääl laste ümberkäimise päüle wanematega, kus juures lastele rohkesti süüd antakse. Aga igal asjal 'on kaks otsa, nii ka fiin. Ei wõi mitte elunähtuste järele otsustada,  et lapsed ikka süüdlased on. Ka wanematel on sagedasti palju süüdi. Peame juba kohe tähendama, et kui laps wsnemaga pahasti ümber käib, et see juba wanema enese süü on. Ta ei ole siis lasi õieti kaSwatada oSkanud, ei ole lapse hingesse auutundmust üleüldse ja oma wanemate wastu iseäranis istutada suutnud. Kui lapsed wanematega pahasti ümber käiwad, siis peksawad neid n.nds omad witsad. Ehk kui sageli ei anna -vanemad, kes oma lastega koos elawad, tülideks põhjust? Isa andis poja kätte koha pidamiseks. Poeg on enam uue aja mees, tahaks koha päül ühte ja teist asja uuema aja nõuete järele sisse seada. Sääl aga ütleb isa: „Jsa>isad on nõnda elanud ja läbi saanud ja meie saame ka nii läbi." Pojal on aga tung uuenduse ja paranduse poole. Isa ikka wastu. Ja sääl tulewadgi matslused  ette ja waielustest tüli. Ehk -ja armastab „napsi" wõtta, katsub poja tagant „alt õlma" ühte ja teist „keele kasteks" ära napsata. Poeg seda muidugi kõige parema meelega päält waadata ei wõi. Tekib sõnelemine ning tüli ots on jällegi käes. Ja sellestgi tuleb, ei ikka need wane- mitte ühes koos ei ela. Sest nendega pole mitte kokkupõrkamist. Sellest tuleb ka, et sagedasti wanem poeg, kes lapsest saadik koha pääl tööd teinud, kohast „lahti üteldakse"  ja see „ noore male pojale" ehk teisele lapsele antakse, kes kohast eemal olles ühte ehk teistmoodi -vanemaid „ mcc litades"  nende „hääkS lapseks" on saanud. Sellest ka tuleb, et wanemate ja laste wahel sagedasti siis tüli tekib, kui wiimaste nime pääle kontralt on kirjutatud ja lapsed selle eest -vanemaid toitma peawad. Päris ülekohus  wanemate poolt on see, kui nad poja käest, kes „puumaa pärija" pidi olema,  ja seega kõik oma nooreea jõu ja teenistuse  koha pääle pani, pärast kohast lahti ütle-vad ning selle teisele lapsele kirjutawad,  sääl juures aga esimese täiesti kõigist  ilma jätawad. Kohtu läbi sarnastel juhtumistel ka palju tasu ei saa. On raske nõudmist tõeks teha ja enamisti ütleb  kohus I lapse kord on -vanemaid awitado.  Kõige oma noore põlws tööst ja teenistusest pühi suu puhtaks. Ülemal seiswate ridadega ci ole meis mitte laste kohust wancmati'. WaStu nõrgendaga  tahtnud. LaSts pääle jääb püha kohus oma wanemaid auuSiada ja neile tarwilisel korral abi anda. Ja wammate! jääv ikkagi, kõige juhtumiste pääle maatamata,  õigus seda oma laste käest nõuda. Ka ei ole meie mitte tõendada tahtnud, et lastel mitte süüd ei ole Selle kirjaga tahtsime aga ainelt näidata, st maaemad oma õigust mitte kurjasti ei pruugiks. See tooks neile enestele ja lastele õnnistust l Sest igal asjal on kaks otsa! Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Doyle kriminal 3 jutuslus kahes jaos. Kuritegudes on ikka enamisti ainult see punkt tähtis. Seadigs omale ette, nagu langeks kellegi pääle kaua aja eest sündinud  kuritöö kahtlustus. Tema riided ja pesu waadatakse läbi ja leitakse nende päält pruunid plekid. Mis plekid need on? kas were, pori, puuwilja sahwti ehk rooste plekid? See on küsimine, mispaljudel uurijatel wastamata jääb ja mikspärast? Selle pärast, et ustawat abinõuu ei ole, mille abil selgeks wõib teha, et see weri on. Nüüd on aga minu ülesleiduse läbi selles asjas kõik raskused kõrwale saadetud. Ja, Teile peab õnne soowima, ütlesin mina. Minema! aastal tegi Franlfurtis von Bischvffi asi palju kära; teda oleks wist üles poodud, kui minu ülesleidus oleks sel ajal tarmitusel olnud. Ma wõiksin mõnda kümmend juhtumist ette tuua, kus minu leidus oleks otsustaw abinõu olnud. Teie olete ju stis päris kriminal kirjakogu,  ütles Stamsord naerdes. Teie wõikfite  nende asjade üle, mis teate, terme raamatu kirjutada. Päälkirjaks sünniks „Wanaaja kriminal uudised" panna. Ja oleks ka huwitaw raamat, ütles Kolmes Kassa Mk plaastrit kleepides. Ma pean ettewaatlik olema, sest et mul tihti kihivtiuga tegemist on. Ma nägin, et ta käsi kõiksugu plekkisid ja plaastri lapikest täis oli. Meie tulime asja pärast, ütles Stamford kõrge lcentooli pääle istudes ja minule teist tooli ligemale nihutades. Minu sõber otsib korterit ja et Teie selle üle kaebasite, et kaaSelamku ei leia, siis tahtsin Teid teine teisega tutwuStada. Scherlok Holmes oli selle ettepaneku üle wäga rõõmus. Ma waatasin B.ckeri uulitsal ühe korteri  malmis, mis meile mölemile wäga kohane on, ütles ta. Ma loodan, ei Teil tubakasuitsu wastu midagi ei ole? Ma suitsetan ise ka, waStafin mina. Wäga ilus! Püüle selle teen ma tihti keemialisi katseid, kas see Teid ei tülita? Mitte sugugi! Pidage. Mis pahad omadused mul weel on? . . Aeg ajalt olen ma pahas tujus ja ei tee päewade kaupa suud lahti. Ärge arwage, et ma siis wihane olen. Jätke aga mind rahule ja ma saan jälle lahkeks. Enne tarwis kõik halwad omadused wälja ütelda, kui ühes koos elama hakatakse. Eks ole tõsi? Ma naersin- See ei tee paha- Ma ei wõi kära sallida,  sest et mu nürwid üritatud, on; mõni kord ei tõuse ma õigel ajal üles ja olen hirmus laisk. Mu! on weel mõned wead, kui ma terwe olen, aga olgu fiit saadik ainult tähtsamad nimetatud. Kas Teie wiiuli mängimist ka „ käraks" loete? küsis ta rahutult. See on seda mööda, kudas mängija on. Hää wiiuli mäng on jumalik südame kosutuZ,  aga paha . . . Teil on muidugi õigus, ütles ta naerdes.  Ma loen lepingu alla kirjutatuks, s. o. kui korter Teile meeldib. Millal wõime teda järele waadata? Tulge homme kellu 12 siia, siis lähme ühes koos sinna ja seame kõik korda, wastas ta. Hää küll, punkt kellu 12, ütlesin mina tema kätt surudes. Meie jätsime teda ta töö juurde ja läksime Stamfordiga ühes koos minu juurde wõõrastemajasse. Õigust öelda, ütlesin ma ennast Stamfordi poole pöördes, kuidas ta, pagan wõtku, teadis, et ma Afghanistanift tulin? Mu seltsiline naeratas. See on tema iseäraldus, seda on paljud teada tahtnud saada, mil wiifil ta kõik asjad üles oskab arwata. See on wist saladus? hüüdsin ma käsa õõrudes. See on mul aru saamata. Olen Teile wäga tänulik selle wtwustamise eest! Suur on Eweesuse rahwa Tiaana! Km „Hääl" ilmale sündis ja »omale ringkonda lõi,"*) ning kui „wäejuhataja" „maha istus" ja „kaalus", mis ta teha „wõib," siis oli punases leeris suur waimuStuse  pidu. Sest midagi suurt oli ilmale sündinud, midagi suurt, mis kõik wana korra ära pidi häwitama, kõik wana ära purustama ja uueks looma. Sest „wana kord oli juba nii kõdunenud ja mäda, et mingisugune paikamine ega lappimine  seda enam ei wõinud parandada." (Hääl 3). Kõik maha! ja waimustuses  hüüti: Hääl elagu, kõlagu hurraa! Ja „löödud ringkonna" wõi punase  leeri mäejuhataja ütles selle joowaötuze kinnituseks mina. Suur Tiaana tempel oli malmis. Ja Saaremaa, mis olid sa sel ajal, kui „Hääle" sündimise pidu peeti, kui uut korda rajati ja kui „Hääle" lapsed ühes kooris hõiskasiwad? ..Kõrbenud söötmaa" olid sa! Wägewalt hakati siis tööle- Ja weel missuguse suure jõuga. „Pool suud tuli kinni pidada", muidu oleks ehk „Hääle" hääl «taailma wärisema pannud. Kuid siisgi tuliwad sõnad, suured, wägewad, kallid sõnad. „Kõige halwemaS korras wöis üks ainus sõna kolmtuhat rubla maksma minna." Kõiki asju näidati „tõ-