Postimees «r: 41. ESmtsMwal. 18. weebruarU. UetjaskünmesKuues aastakäik. Tuleb iga päew üksnes mitte pühapäevadel, süurtel pühadel ega krilonupühadel. Igal Kuur itmuv ptkiidoglt kaunistatud „Laslckel)i". Toimetaja kõneluud: lÜiua RaekvsflK, lehe talituses kella I—2 l. „Poslit»khe" talitus . ja trllkttobp. kus sa muid trükitöösid toimetatakse, on InrjewiS ITartuSj linna RaökosaS. stdseiinuek Tuure Turu poolt. Abttalttttsed!  Tallinnas Harju würawtiS. TeNonü mnjaS. WUsaNditt LvSsi mil., Ellrich i majas, TöNasepp a ramuatukaupiuf-s. Pärnus Äitnc kiriku körwat. Laane trükikojas.. W«l>ias Moskwa uut.,. Krvnbergi nuajaS. P. Eincri apteegis ja rohnkaupluses.  Wirus 0 Karlsvn'i raamatukaupluses. Põusamant Th. Tiebt ulaamatuknuplafcS  NattvaS Waksali nui.. Lciiidaum'! majas. Abitalttuste rsemilud: Nuustakul ikupm. T. Treicl jä MlffweeS jaamaptdaja J. Mill Fettimiseyinb on: Postiga 12 kuu pttüle 5 rubla kop., postita 12 kuu Mic 4 ruila lov .11. .4. 65. . 11. .6. 70 w . . 4 . S 0 . . w . . 3 . . ZH. . / . . 3 . 85 . . g . , 3 . ' -8. .3. 45. . S. »2.7(,T 7.. 3. 5. >- 7.. 2. Z 5 6..2. 60 . . 5..2.20. . 5 . . I . . 4..1.Z5 . - < . . ' . 35 . . 3 . . I . ' . ,95, . 2,, ,75 > . . . 50 . . 1 . , , 40 Mtjamaale 3 korda nädaliS saates 7 rbl., .igcrpäew sgajss ltt.rbs. Üksik ttummer Z kop. N 22.--' Auusuwsle pttUMda « kop., rohe eesotsas S« kop. ülesantud kuulutused wõiwadiipeel /selsamal-päewal ilmuda. Tellida wõib ainult kuu I. ptlewast alateS. Adressi muutmise eest tuleb 10 kop. maksbrÜLwaua adress Msanda. Saamata jtiättud numbrid smidab lebx talitu»/ i stDsl (4r S maksuta jtlralo, kui nende tellimwe 14 pätina lonksul pmtast numpri iMumist postile on pandud. Liikumata waranduste hindamisest  Liiwimaal. XI. . Mr isade hindamise üle on raskem vt- Miadg, . kui polku ehk heinamaa puhtast sissetulekust kõneleda. meheduftlewwad; et' metsade üleüldine sissetulek madala wvit tl on arwatüd, metsa wa litse inise, hoidmise  ja uuendamise kulud aga ülearu  kõrgeks vu aetud. Seda mööda langeb metsade puhas sissetulek liig wäikseks, mis mõisatele, kelle päralt metsad euamaSti on, wäga kasulik on, Väikepõllupidajatele  aga lausa kahju ähwardab tuua. Sest kui mõisate sissetulek metsadest liig Väikseks ürwatakse, siis langeb üwälikkudest  mna-maksudest liig suur osa talumaade  kanda: mida Vähemaks mõisate maksu-osa jääb, seda suuremaks läheb talude  koorem. Iseäranis eksitamaks peetakse seda, et !. järgu kuuse- ja männa-metsgde pikkus liig suureks on arwatud. Scst "tudie maal ei arwata mitte kuskil niisuguseid metsi olewat, küS killlsed biti aastaselt 9tt jalga ehk 149 aastaselt 129 jalga pikad vleksiwad. Niisama oleks männa pikkuseks aasta wauaduses üll jalga,ehk 449 aasta Vanaduses  l ltt) jalga ülearu palju. Sellel 100 l oleks see halb külg, et kui metsa pikkus ülearu kõrgeks on määratud, siis paremad metsad mitte enam esimesesse järku ei jää, kus puhas sissetulek kuusemetsa kohta >9 rbl. lbd kop. on, waid wahest U. ,jlststl, laugemad,  kus puhtaks sissetulekuks ainult 9 r. on. Sellepärast awaldatakse soowi, et metsade  pikkust ülemise jäägu kohta hindamise eelnõuuS Vähendataks, püüde kubikjakä hinda aga mäudade ja tamme ning saare kohta tõstetaks. Lehtpuude juures peaks wahet haawa-, kase- ja tamme-puu hindade wahel tehtama. Metsa Valitsemise, hoidmise ja uuendamise  kulusid tuleks alandada, sest el nemad metsade üleüldise sissetuleku päris ära söömad. lahi-öiguse, karjnsõõlmise, heinategemise,  marjakorjamise jne. puhtaks sissetulekuks  ott maniiõuuuikkude kogu jlhiudamise eeluöuuSse ainult ' 2 kopikat dessmiui kohta üles pannud. Seda peetakse aga naeruwüärt  wäheks. Sest tähendatud hallikatest wõiks juba 2 kop. I wakamaa kohta loota. Et metsade^hindamise kohta weel enam selgust saada, küsisime ühelt õppinud 'metsaülemalt,  keda meie tui erapooletut meest tunneme, lühemalt järele, mis tema arvamine  metsade hindamise eelnõuu Põhjüsknänrnste  kohta on. Sellr asjatundja esialgne tUMinme kaldub nüüd selle poole, et metsa-hindamise põhjusmäärused üleüldiselt õiged ja otstarbekohased  on. Ehk tema hindamise eelnõuu kohta esiotsa küll mitte weel lõpuotsust  teha ei taha, arwaki tema ometi, et kuuse- ja innniia-inersade wäärtus ülemates järkudes igatahes kaunis kõrgeks on arwntiid,  iseäranis selle paale waadates, et Liiwijtiaal  ainult wncndaS osas ehk  wmiemates  metsades waheraiumisi ette Võetakse. Seda mööda ei tihka meie vinalt poolt metsade hindamise põhjusmääruste kohta midagi kindlat ütelda, waid joonuksime, et igaüks, kes metsaaSjandust tunneb, ise lähemalt  järele katsuks, kaS eelnõuu hindamise  põhjusmäärused meie maa metsapidamise  tõsiste oludega kokku käiwad, wõi mitte. Kes sarnase järekkatsumise juures eeknõnnst puudusi on leidnud, see peaks muidugi wiibitnata ise ehk tarwilikul korral mõne maaomaniku kaudu Liiwimaa kubermangu  hindamise - kommisjonile otsekohe teada andma, mille poolest metsa hindamise põhjusmäärust muuta ütleks. Et asjatundja metsahindainise põhjus määruste eeluõuust wäheiuall Üksikule juhtmõtete  poolest puudusi wõib leida, peame loomulikuks, kui meie-selle pääle mõtleme, mis meie eeluõuust Pollit-, aia-, heina- ja karjamaa  hindamise kohta oleme näinud. Kui meelde tuletadch kuidas Liiwimaa maanõuuuikkude kogu maa tarwitamise aluseks 9 wälja pidamise on seadnud, mida meie Väikepõllumeeste keskel üleüldse ei tarwitata;  kuidas wiljahiunad terwe Liiwimaa kohta ilma üksikute maanurkade müügivlude tähelepanemata ühetaoliselt ära on määratud;  kuidas iseäralikud sissetuleku hallikad, nagu piimatakitus linnade ligikouuas, koguni  tähelepanemata jäetakse; kuidas maauõuunikkude  kogu juhtmõtte üles seab, nagu uõtlaks hüä man pure m a t harimist ja mitme wõrra suuremaid > kulusid seemne, tööjõuu, hosnete ja muude majapidamise kulude poolest, ehk tõsises elus asi küll just ümbetpöõrdud on;' kuidas heinategu mise kulud hääde maade kohta halweiuate heipainaadegq . Võrreldes wäga kõrgeks on aetud jne. kui kõige, selle ja muu pääle tagasi Vaadata, siis peab erapooletult mõtlew  inimene tahtmatä ttmniskama, et maanõuuuikkude  kogu liikumata Varanduste hindamise põhjusmäärust üles seades uähtawasti  mitte Liiwimaal walitsewat majapidamise  korda silmas ei ole pidanud, waid ainult üleüldiseid põhjusmõtteid.üles pauna on katsunud, mis wahest teises ilmakaares  niisama hästi wöiksiwad maksta, kui Liiwiinää olude kohta. Söe' ei käi aga Kõigekõrgemalt kinnitatud  hiüdamise-seMssd, õiguse ja tõsise elu uõudmistegä mitte kokku. Sest niihästi õigus üleüldse; kui. kg hindamise - seaduse mõte'-nõuab, et Liiwimaal liikumata Varandused  awalikkude ' maal-maksude Võtmiseks  õma tõsste puhka sissettilektt järele hinna alla arwataks. Histdaniise - seadus üõuab täieliku põhjusega, et Mumata waranduste hindamist just tegelikkude olude järele toimetataks, sest wkrandust wõib ainult selle puhta tulu järell, mid» temast saa? dakse, awalikka maksusid kandma panna., " Et Liiwunaa uiaanöuuuikkude -kogu poolt kokkuseatud hindamise eelnõuu sarnaseid  nõudmisi nutte kõigiti ei täida. sollepkirast  peaksiwqd kõik, -kellesse asi .Mtttub, puuduste pataüdaluist nõudma, / Tähendaiud eelnõuni on aga weel see puudus, et meie temast lähemaid määrusi  selle kohta eij leiä, kuidas pääle maade ja metsabv»week terst/lnkumata warandusi, nagu eluhooneid, wabrikuehitusi, meskeid jne. hindamisele tahetakse Võtta. Sest hindamise-seadusesse ülespandud üleüldiste põhjusmõtete järele ei saa ju sarnaseid hindamist tgelikult mitte; korda saltta. Kõike kokku wõttes peab tunnistama, et Liiwimaa maanõuuuikkude kogu Valmistatud  eelnõu Liiwimaa liikumata Varanduste  hiõdamlse põhjusmääruste kohta mitmeti  puudulik on ja parandamist nõuab. Kõigekõrgemalt 4. juunil 1901. aastal! .kinnitatud hindamise-seaduse mõtte järele tuleb neid parandusi nende märkuste ja soowide põhjal ette wõtta, niida Liiwimaa liikumata waranduste omanikkude poolt Liiwimaa kubermangu hilldämise-koinmisjouile  seatud tähtaja jooksul awaldatakse.' ' Kahjuks on hindamise eelnõu ainult Wene keeles awaldatud, nõnda et Eestt maa-omanikud, kes Wene keelt nlikte ei mõista, eeluöuuSse ülespaüdud põhjusiüäSrusi  uiitte inuidu ei ole kuudina saanud, kui ainuüksi erateel ajakirjanduse kaudu. Et aga seeläbi tähtaeg hindamise eelnõuü parandamise svowide ilmutamiseks iluta witamara mööda on läinud, siis on Lii 4 wimaa Eesti liikumata Varanduste omanikkudel  Võimata olnud hindamise eelnõuu  põhjalikult läbi Vaadata ja muutmise  kohta oma tõsiseid soowisid Luwiuma kubermangu hiudaNtise-kommisjonieste kanda. Sellepärast lõpetame tungiwa palve ja soowiga, et Liiwimaa kubermangu hindamise-kommisjou Kõigekõrgemalt kinstitawd  hindamise-seaduse mõtte nõudntift mõõda Liiwimaa liikumata Varanduste hindamise  põhjusmääruste eelnõuu, paale riigikeele,  weel Eesti keeles awaldaks ja liikulvch-a:  Dgra spmMÄktchelet xõjgltje -Mtluaks, hindamise - eplnpuu. kohtg. omä arwamist, ja. soowisid 9 nädala jooksul pääle eelnõUu eestikeelse wäljaanW ilttitnttist Listbimaa fubermangU  hindanrise-kommisjönile awaldsda. Nahlawnori ehk Rakvere on jälle päevakorral. Helsihgi prohwessori l)r. J. J. Mikk 0 lp seletus klljlls" IPOI nr. 7 100—Ivk 0» rohket tähelepaneiiust leidimd. (Wagla .Postimees" IWk nr. LVK). Ernttitti iiioestc wirstu tünompta xvlltt, kes enne' meid on löõtäittid ja UurinNd, peame arvainist õiendattin, nagu oleks l)r. Mikkõla  esimene, kes Rakvere nime tahte osaSse jaotab  : .ralllra" ja „vuori" ja teda kui mäge keskel soopäralist määd seletab, waid saba E. Ahrens on oma grammatika esimeses' trükis .1843 lhk. 12S just sellesama seletuse toonud. Rohkem uudist toob ja tähtsam on hrq J. S. kiri .Rastaere nimi" .Postimehes" 1904 nr. 284. Kasjuks on la pSeda-ja teist" ülla jahtunud ja nii mitttiele õhk Ache silma vahele jäänud. Nimelt võtab W J. S. .Rälldere" sõna esimese poole rull, i^bk-harutusele. Küna Soome hell .ruküa" pshmet, soopäralist maad tähendab: rabstusuo, rahkasammal, nõnda et Ahrms teda Saksa .Wasen", .Wesen" ja Mitlola Salsa .Wiese" kõrwa. seah, seletab J.' S. wäga õieti, et rakk, i-abüo Hesti murretes  kõwa tlwi ehk metalli puru tähendab nii Kakwerõ kiwistLiäge, mis Rqkchere ümbruse loomuga hästi kokku sünitib, kuna sääl tüma, soopätcht'rüäad mitte leida ei ole. Ka imnul on alati see arvamine olnud/ei esi- Meüe põvl „rolS," .rollil" 'M-UV sM' ei .tähenda, Mid .tÄckn, Ä. köwä liwi- ja kruilsasrgvst  maad, nagu ta kraamide põhjas kraawi- wäewals ja lttbidätele nuhtluseks'on. Müüd kui wahet rollkä D rälllra Vahel Ainu kodu-Niürte"(KSpUs) mitte ei waid tarvitab mõlemaid segamini. Kui J: Ds meile P°a?iNses üht tesst kohta kiskkMäsks nüttetab ja teda lchsnma kivise Mäe ütleb olewat, süs^miime sinna /, junrt-e v»eei suure hulga teisi kohanimesid üles lugeda, m>lle esimeses osas —ogstk, rÄak, rIIKK ette tulewad: Ra hkü lg, Rakellr, Rakla. Rakke, Rahula,,R aga nre re, Rägavere; Othh u, mis seda tähelepaneMlsewäärllljeWad »n, st nad enamasti kõik -Mnlvere .nwbertaudu vn. Kas maapinna loomus - nimeta tvd -Kohtade lähedal kivine ja köwa-rahkge on, või pehme, soiopäsedHMKhe  ridsde, tirsutajcr -ei Nn uue. Ta oleks tM wäg») tänuiek,uiup mõnn. kohattme.'6lanik-(emale  seda teataks. Sest kui. ka hral J. G. õigus on, «t-Rakwere nimes mitte tüma, pehmet maad «.-tähenda, .waid iiwist.pnru,.-siis on We «hreusil jq Mikkvlgl. sellxpoolest ÄzuS, et .ruststg" Sootne 4eeies!M«le sio od, midagi pchsiet, wahutqwat, Wcjwat (rall!en - maito joojas valmistatud paps piim) meelde tuletab. Ja mitte ilma põhjuseta ei ijuhata Wi-dokk-ini sõnaraa-nalus sõna „rüllü" sõnade .rõhk?, tusc? poole, -mis stthwet,. märga, nüSker itähendgh«>  > »sttsistkpsl" mitte wäga kangel el seila räga. Ja kõnekääne. on cg-ha s" er.luha. m«dpu>!lS/kõva, tmwa oäüle mõtelda. Wahest tohiks sõnad- sugulust sel kombel mõista, et mis võrdleipisi pehme saue- ehk listoapõhjaga maa kõrval kõva on, rsllk, rästk on, seda paepöhja. kõrval, nagu leda Rakvere pool leidub,  pehmeks, tümaks võib. arvata. Mi» vee, vedeliku wastu kõvem, kindlam, paksem on, rõhk, röga on, see on aga kalju ja k>wi tõpwal pehme, tüma. Kui ma alles põllumees olin. Arltz Zteuler'i romaan. EeSti keelde W. Zt.dser. 187 Sellest polnud ka vigagi, et wärvija Juhan .Minugipärast"  oma kaasaga kahe möisnikü-vahete oli istunud ja siis ka ikka tublisti .panshambrit" endale tuua laslis, ses! ettevaatuse  pärast ol> ta oma taskud juba lodus iieljakrossiliöte rahadega täis luupimid; aga kui ta viimati oma arve ära tahtis maksta, siis töi ta ükSues peotäie wärvija marlisid nähtavale, jn sai siis häbiga aru, et lal õhtusel hämarikul kodus  niisugune wiperuS oli juhtunud. Ka sellest ei olnud vennastusel suuremal edu, et onu Brääsig kahe väga ilusa käsitööliste seisusest neiukese vahele oli istunud, ja nende tarvituste eest nii isalikult muretses, nii et Nüjsleri emand, kui ta seda sõprust päält oleks näinud, Brüäsigilc enam terve esimese nüdali jooksul ühte hääd jõua ei oleks andnud, selle vastu aga küll õpetaja Kotlip temale mõnegi kristlitu manitsuse oleks osaks saada lasknud; aga mis see lõtk aitas? Grammelini hapu punane weiu ei tahtnud tema magusa shampanje viinaga kuidagi tolku sündida, ja nii oli siis ka pidulaual kõigi ofUvötjatc seas ikka suur lõhe. teisel pool lauda istus, .nüüd on aeg, c! meie oma vinnast trumbi wälja mängime; küsige Teie herra SüsSiiiauuilt, kindas sellega lugu on, mina kõnelen herra Bergeriga." Ja herra Snlts läks herra Süssmanm suurde ja liisis: „KaS Teil lauluraamatud juba valmis on pandud?" .No muidugi I" Ja herra Süismann jagas laual istujatele lauluraamatud  lätte, tuna aga Brääsig Taawet Bergeri juurde läks ja temalt küsis: .Herra Berger, las tunnete Schilleri lauluviisi: ,Öde linase pibiluga, vennas ordopaelaga?'" »3stll> teada," vastas Taawet. .Noh, siis hakake pääle I Pange pillid hüüdma!" Ja korraga käis kui tormihoog läkr/aali: .Rõõm, sa kaunis taewasKdõ/ T Aga ikka vähemaks jäi vaimustus/ja kaaslauljate arv, järjest mannetumaks läks laul, ja vinnaks seisis ülsucS veel meie onu Brääsig sääl ja hoidis oma lauluraamatut uina ees, ja silmaweepisarad joolsivud t.u üle põskede, kuna la iie laulis: 4 .Wljouid, teil langen kaela Wale jäägu muudega!" Ei, see oli ometi liig kõwa tuuba, seda ei wöinud ta kosSolejate õrnad ergud mitte kannatada. Wale . . . Ei, see oli juba Päris meeletu liialdus. Jah, tõsi küll oli, nad valetasiwad ju kõik, aga ainult siis, kui seda hädaSli tarvis oli. Terwe seltskond tõusis wäga nukral tujul pidulaualt üles, Brääsig istus kuhugile nurka ja selle juures oli lal niisugune tundmgS, pagu oleks ü!s kilgi-loor seda nurja läinud laulu tema pääs edasi laulnud. Ta süda oli ääreni tulist wiha täis. Noor rahwas hakkas jälle jalgu keerutama, Slustuur ja Taavet  istustwad ühes kõrvalises toas üheskoos ja jõilvad kallist vahuweini ja heitsiwad pillavat nalja meie vana onu Brääfigi  üle. .Walitsejaherra," ütles puuseppmeister Sults tüki aja tagant Brääsigile, .sääl nr. 3-das istuvad mõned pidulised ühes sooS, ja iiotarius ja Taavet naeravad Teie üle, sest et Teie iõiksugu kentsakat pvllükat päevakorrale toovat, ja notariuS  ütleS praegu, et liii prantslased Pärast Ludvig Wiilipi äraajainist ühtegi teist kuningat ei leidvat, siis võiksite Teie ju Prantsusemaa kumrigüks saada j Teil ei olla ju praegusel ajal ühtegi ametit ja Teie wõilsiie sellepärast seda äri väga hästi euda lätte võita." „Wvi seda on tema ütelnud?" küsis onu Brääsig, kuna ta ähvardaval näol omalt toolilt üles tõusis. „Jah, seda ta ütles, ja teised naeratavad nende sõnade üle." „Ja tema istub praegu Grammelim nr. S-daS?" .Jah, sääl ta iStub." .Tulge minuga üheS, herra Sults." Brääsig oti väga pahal tujul nagu ma juba ülevat olen ütelnud ta süda oli äärest saadik tutist viha l.üs. Ilus wtnnastusepid», millest ta terve iiumesesoo tarwiS nii juudi kasu oli lootnud, oli täiesti luhta läinud. Bräasigil oli praegu niisugune tundmus, naga mutsie vana csi-isa Abrahamil,  ta tahtiö juba oma lõige armsamat last ohverdada, ta ei tahtnud enam millestgi teada ja oti juba nõuutS võinud koju minna, kui Jumal temale weel viimasel silmapilgul ühe patuoina saatis, kelle kallat ta oma viha lahutada võis, ja liialegi just selle isiku, keda ta pääle oma sõbra PomuhhelSkopi  omal praegusel tuju! kõige armsamalt käsile oleks võtnud. .Tulge minuga ÜheS, herra Suits," ütles Brääsig, kuna ta pikkade sammudega saalist risti üle astus ja riidetuppa läks, kuhu ta oma kübara ja wiherpuust kepi varna oli riputanud.  Kübara jättis ta siuna, aga oma viherpuust kepi Võttis ta nr. 3-dasse kaasa. Sääl istus palju pidulist pudelite taga üheskoos ja kõik naersiwad veel selle nalja üle, mida ivtanuse herra oli heitnud. Korraga jäitvad aga kõik täiesti vait, nagu olelsiwad Nad kirikus olnud, sest see lusiiline seltskond nägi enda leSlel nähte nägu, mille pääle vaudaleZ igal ühel pidi naeru himu laduma. See oli Bcüäfigi nägu, kcS nii veidral viisi! pea oma viherpuust kepi, pea jälle notariuse pääle vaatas, ja ikka niisugusel  veidral viisil, et terve seltskond õige/selgesti märkama hakkaS, missugune kupatus siin vist tulemas oli, ja kaunis kiiresti sellest lauast eemale hoidma halkas. .Kes on see lurjus, kes mind on Prantsusemaa kuningaks teha tahtnud?" hüüdis Brääsig niisugusel häälel, et lubi seinalt mahv varises, kuna wiherpuune ta käes äkitselt päris imeliku elavusega liikuma hukkas. .Mina ei soovi aga mitte Prantsufemaa kuningaks laada !" Ja näuhti! sähwatas wiherpuune notariuse õlade wahete. .Issand Jeesus!" .Mina ei taha aga mitte Prantsufemaa kuningaks saada I" Ja jällegi täitis wiherpuune oma kohust. Ja siis tõettdasiwad  onu Brääsig ja tema wiherpuune ikka kordamisi, et neil ühtegi ihaldust Pramsusetnaa auujärje järele ei olewat. Küünlad, lambid ja pudelid saiwad nende tryonitiilide harutamisel haledal kombel hükka ja Taavet sai sel puhul laua alla, aga wabatahtlikult, sest ta ise puges sinna päris niielelj. Notarius karjus täiest kõrist appi, aga iiksgi ei lahkNud temh kasuks oma kätt tõsta. Alles siis kui asi juba mööda oti, wõttis Taawet endale südame rindu ja hüüdis: .Lubage, wabandage, walitsejaherra, kas see siis pecch mõni wennaStuö olema?" 4 .Just nimelt/ hüüdis Brääsig, .Teie wilcts wihmaussikene  l Niisuguse iturjntu koera sa auusa inimesi wahel on ikka .Wülja! wälja!" ütles herra Sults, haaras käega laua alla ja tiris säält Taaveti nähtavale. .Herrad", hüüdis Slus'uur kohkunud seltskonna voole pöörates, .Teie vtete kõik tunnistajateks, missugust wägiwalda minu ivaStu on tarwitatud, ja selle üle tahan ma kohta ees kaebtust töSta" .Mina ei ole midagi näinud," hüüdis keegi päältwaatasate  hulgast. „Miua ei tea millestgl", sahmas keegi teitte. .Mina waatasin parajasti aknast wälja", ivabandas ennast keegi kolmas, ehk küll wäljas ilm kottpime oli. .Herra Sults", üileS Brääsig, .Teie olete minu poolt tunnistajaks, et ma sülgamas olen herra notariuse Sluf'uurile ühe tulise keretäie andnud!" Ja nende sõnadega läks Brääsig uksest Wälja, wõttis oma kübara warnast ja sammus siis kodu poole. Hoopide plaksud, mis S!us'uurile nr. 3-das selga laoti, oliwad kuni pidusaali kostnud, ja kuna piduliste tuju-juba ennemaltgi  õige tusane oli olnud, siis ei läinud ta selle kdpitantsu muusika läbi ka mitte rõõmsamaks. Mõlemad herrad von Nii-jci-nii oliwad oma poegadest noorte heinadega juba ammugi pidult kadunud: mõned Raanst-kdti tähtsamate meeste seast oliwad ka Päris vagusi oma teed läinud, ja wüiksel kaasiStusal oli juba kübar päha pandud ja suur rätik õlade ümber wõetud, ehk küll Prits Tnddelwits peaaegu põlvili temalt veel ühte ainust, ühte ainukest väikest Shoiitantsulist  palus. Ka Pomuhhelskopp seadis ennast juba äraminekule; temal oli tume, aga päris õige aimdus, et ka temale tänasel õhtul siin weel mitmesugused äpardused wõikfiwad juhtuda. Sellepärast läks ta siis oma armsa perekonna juurde /a teatas, et tema arvates nüüd juba paras aeg olewat koju sõita. (Poolelt). Ivanhoe. Walter Scott'i r p m p a n. 34 «;Ma tahtiu aga lovtä, herra rüütel/ vastas  ttmplivüütek, „et sellet-tnuuimisel vlnu mõtete Musase kohta midagi põhjuseks ei ole, nagu FWrse sinule püüdis ette ktijutaba/ .Minu mõtted ott -wttbad/ zpaStaS de Bracy. .Üteldakse, et kurat naerwat-rusikasse, kui üks varas teise" tagant waraStab; ja fte on tnttttv, -t iskgj kurat, kui- ta kä tuld ja weewlit suust sülitdkS, tsmplirüütlit ei jõua tagasi hoida oma tahtmist täitmast, .Ehk ühe vabatahtlise väesalga eestvedajat tagasi-choida oma seltsimehejasõbra kohta umbusklik  olla/ .Igatahes tunnen ma templirüütlite kom- Mes de Brach, .ja ei taha sulle juhtumist anda ilusat saaki, mille pärast ma niisuguseid hädaohtusid enda pääle pidin võtma, oma käest lasta ära kiskuda." .Wõi seda kardad sä?" hüüdis templirüütel. „Sa lead Smeti, missugused tõotused meie ordusse  astumisel antakse?" waStas de Brach, „ja tean ka, kuidas neid tõotust peetakse. ' Wäadate, templiherra,  naesterähwaga ümberkäimise seadused seletatakse  PalestinaS Väga Vabameelselt, ja sarnases  asjas ei wõi ma siis sinn südametunnistust mitte usaldada." .Kuule siis tõtt/ ütles templirüütel, .mina ei himusta sugugi finu sinisilmalisi iludust. Wangide hulgas on üks tütarlaps, kes rohkem minu maitse järel on." .Kuidas? Sina tahaksid ennast teenija tüdrukuni alandada .Vi, rüütli herra/ wastas templirüütel uhkesti, .seda ei taha ma mitte. Aga vinu jaoks on wangide hulgas niisama iluS saak, kui sinu oma." .Püha mcssä nimel, sina mõtled seda ilusat  juudi neidu l" hüüdis de Brach. .Ja kui fee tõsi ott," ütles Bois-Guilbert, .kes julgeks mulle sääl takistusi teha?" „Ei keegi, nii palju kui mina tean/ wastas de Brach, .ehk olgu siis tõotus wallalisesse põlve jääda ehk südametunnistuse tõttamised armastuse mängu pärast ühe juudi tüdrukuga." .Mis minu tyandega antud tõotuse kohta täib," wastas'templirüütel, .siis audis meie ordumeister mulle selles asjas patud andeks. Ja mehele, kes -kolmsada sarätseenlsst ott tapnud,