Saarlane UW Ultiiidine poiiliiil! ajalehl Naa- ja linnarahklale UW u° ss Teisipäewal, 11. juunil 1902. XVIII, aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . , 1 rbl, Ft> kp, PooleA aastas t „ SZ „ —S— Ilmub igaltsistpä-StV-»!'. Kuresõares Kauba-uulttsas «r.17. Kirjad kliimad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste pctit rida maksab T k. -4.- Wene asja edenemise kohta meie maal. „Rishskij Westnik" kirjutab oma juhtkirjas sellest, kuidas Wene asi Läänemere kubermangudes wiimasel  ajal on edenenud ja kuida ühelt ehk teiselt poolt selle pääle waadatakse. Mõned näha meelepahaga, mõned aga otsekohese rõõmuga seda, et Wene asi ikka jõudsamini aast-aastalt niihästi linna-kui maarahwa keskel edasi nihkuwat. Sellest pühast edendamisetöõft olla kõik seisused ja kõik seltskonna kihid jõudu mööda osa wõtnud. Kõige esimene ja kõige raskem töö olla Greeka õigeusu waimulikkude õlgadele  langenud, kes seda tööd meie maal, nagu mujalgi, mitte hirmu pärast ei olewat teinud, waid sisemise sunni järele, wagalt ja alandlikult, kuid selle juures kindlasti ja wankumata õiget usku ja kõlblust kliimates. Rõhutud alamat rahwast olla kristristliku armastuse soojusega meelitatud (oüüuenuuuue). Tuhandate kaupa pööra. >ld nemad Greeka õigeusu rüppe kõigi ähwarduste ja takistuste pääle Vaatamata. Greeka õigeusu edenemine olla nii wäga kõrgel järjel, mis aga „Rishsk. Westn.* arwamise järele aja jooksul meel kõrgemale jõudma saada- Teiseks kaasaaitajaks  Wene asja edendamise töös olla Wene kool, mis nooresoole suure ja laia meelitama tee awanud, et tuhande aastasist Wene - Slaawi haridusest waimlisesse osasaamisesse astuda, mis Lääne-Europa kultuura „täielikumaks ja sügawawamaks" tegewat. Uhked pidada Wene asja sõbrad  niisuguste pääle olema nagu Kapuslin,  LawrowSki ja A. S. Budilowitsh. Paljugi olla niisuguseid ohwrimeelseid koolimehi, nende seas hulk teadmata ja tundmata algus kooli õpetajaid ... paljugi saada neid meel meie maa sünnitama .. Palju kasu Wene asjale olla uuendatud kohus Läänemere kubermangudes toonud. Kui kõiki neid walitsuss ettewõtteid ja tegusid, neid agaraid tegelasi, kes südilt Wene riiklikka aateid wälja laotanud, rahaministeriumi tegewust, ja selle asemikkude  tööd, silmas pidada, siis olla selge, et see päew enam kaugel ei olewat, mill moskwalane wõi psterburilane siia sõites julgesti ütelda wõida, et tema Wene maal on sõna täies mõttes, Wenemaal  Wene keelega, Wene korraldusega ühe sõnaga, omas kodus, mitte aga „oma juures wõõrsil." Aga kõige selle jaoks olla weel wäga palju tööd tarwis teha. Hädasti olla waja mõned tarwitused ära täita. Riias, näituseks tulla kolm ehk neli uut jumalakoda juurde ehitada. Kõik ühiskond pidada sellest osa wõtma ainelise abiandmisega. Südikad isikud pidada asja esiotsa astuma. Weel teine hädaline asi olla RiiaS aidata. Naeste klooster olla sääl wäga waene. Sünnis olla sinna suurepäralist jumalakoda ehitada. Kõige sclle eest pidada Wene kodanikud hoolitsema, mida rvarem, seda parem. „Post." Isamaalt. Kuresaarest. Nagu „ Teata ja" kuuleb, tahab Peterburi konserwatoriumi õpilane hr M. Lüdig tänawu suwel Eesti ja Liiwimaal orelikontsertisid anda. Oma teekonda algab ta Tallinnast pääle, läheb siis Haapsalusse, Saaremaale, Pärnusse, Wiljandisse, Riiga jne. Pääle linnakirikute tahab ta ka maakirikutes kontsertisid anda. Eduard Greppile on luba antud Leisi m allas Saaremaal Leppa talus auruweskit liikuma aurukatlaga (lokomobile) ja willa kraasimist sisse seada. Selleks antud põhjusel on politseijaoskonna  poolt kuberneridele ringkirja läbi teada antud, et tõe poolest ühtegi nimekirja olemas ei ole, mille pääle klubides ja seltsimajades ära keelatud õnne- ehk hasardmängud'  üles tähendatud oleks. Nende üleslugemine oleks ka raske, aga üleüldse olla hasardmängudeks ikka niisugused kaardi- ss Mamsel Ilmaaegne. Häkitselt aga kõlas hääl tema kõrwu: Jumala pärast, Ilmaaegne, mis see tähendab,  et sina praegusel ajal siin istud? Sina külmetad ju ennast siin surnuks! Minul pole ialgi külm! wastas neiu trotslikult. Kuule Ilmaaegne, mina usun palju mida sina räägid, aga, seda ainult mitte. Tead sa, et mina terme weerand tund tädi Rieke juures sinu pääle ootsin? Ma tahtsin sinuga enne oma ära minekut rääkida aga, kes ei tulnud, olid sina. Wiimaks tuli mulle sinu nõndanimetatud maalikamber meele. Taewake, kus nurkas sa siin õige oled? Anna Mulle kätt ja taluta mind ruttu treppi mööda alla, see on ju päris hull külm suli siin kambris. Tema oli käsikaudu kuni neiu juure kobanud  ja tõmbas tema käe oma käsiwarre alla. Tule nüüd ära ütles tema, mina ei leia pimes enam teed. Mida sa minust siis tahtsid? küsis Julm ja tema häälel oli isewärki kare kõla. Mu Jumal, tule ometi, küll ma sulle juha minnes jutustan; mull pole ülepää palju aega, laps, ma tahan, ma pean weel Ah ja, palli pääle minema! Anna andeks.  et seda unustanud olin. Ja tema tõmbas oma käe tohtri käsivarre wahelt ära. Sina lasid mind «ist sellepärast lahti, et mina pimedas oma kaela murdma peaksin? küsis noormees. Oh ei! Ja korraga wälkus tiku tuli neiu sõrmede «ahe! ja tema süütas ühe wäikese laterna sees olema küünla otsakese põlema. Soh nüüd wõid ise ette maata, ütles tema ilma ümberwaatmata. Hm, ja lühidalt ütelda, mina tahtsin sinult küsida, kas sa küll wõi kas see suli mitte -vastumeelt ei ole kui ma sind palun, mulle igapääw paar tundi omast ajast ohwerdada ja minule abiks olla lühidalt ööldud: kas sina minu könetundide aegus eeS, ootetoas olla ja rahwast wastuwõtta tahaksid. Seda tuleb ette, et mina igakord mitte kohe sääl pole ja niisugustel kordadel jääwad haiged kohe kannatamataks ja naesterahwad erutawad ennafid wastastiku kõige hirmsamate haiguste  kirjeldustega ja nõnda edasi. Mulle aga läheks sellepärast sinna üks inimene tarwis, kellel ikka lahke nägu kindel takt ja kaastundlik ning pehme süda on ja need omadused, Ilmaaegne, on kõik sinu juurest leida ja sellepärast tahaksin mina sind senna saada. Nemad seisiwad just kitsa trepikese pööru kohal ja wäike latern näitis ainult waewalist  maigust, aga ometi nägi noor tohter  seda sügawat õnne läiget mis neiu silmadest  paistis. Oh, kui hea meelega teen mina seda! ütles tema, naeratawat nägu tohtri poole pöördes, mille pääle endisest meelt äraheitwast  ahastusest enam jälgegi näha ei olnud. Sina maike, hää Ilmaaegne, looda mitte et säält lõbu leida on, ütles Roettger liigutult.  Sa ei usu, kui suure rõõmuga mina seda tsen, Fritz, aga tädi Rieke mina pean ju temale lõunat walmistama! Selle eest on juba hoolt kantud, Julia; tädi wõtab omale jälle tüdruku. See ei lähe korda, Fritz, hüüdis Julia kartlikult, seda ei wõi olla! Oh, sina ei tea ju mitte, kui Mina tean kõik; ära sellest enam räägi, mu laps! Aga, tahad sina mulle abiks olla? Oh Jumal, ja muidugi! Siis tule homiku enne kõne tundi minu tuppa, et sinule mõne asja kohta seletust ja õpetust anda wõin. Ja nüüd, hääd jällenägemist,  Ilmaaegne! Uinu magusasti! Jällenägemiseni! kordas Julia waewalt kuuldawalt ja waatis temale järge, kes nüüd ilma et temale jumalagajätmiseks kättgi palunud oleks temast mööda suure kiirusega alla ruttas. Julia ei olnud seda märkanudgi, tema oli üli õnnelik sclle üle, et temale abiks olla wõis. Mis hoolis tema nüüd enam pallist wõi Tereesest? temal oli nüüd wõimalik  temaga ja tema eest töötada ja see oli palju rohkem wäärt kui paar tundi tantsimist! Otsegu oleksiwad temal tiiwad olnud, nõnda lendas tema trepist alla ja otseteed tädi Rieke tuppa. Oh, kui hää sina oled, tädi, ütles tema . südamlikult ja astus wana naesterahwa juure, kes weel tusasemä näoga kui täna homikul laua ääres lambi walgusel istus ja sukka kudus. Preili Rieke kehitas ainult vlafid ja sõnas: Mõnikord peab inimene ka armuandeid wastuwõtma.