tähele pannes ilmuwad jälle uued kahtlused  inimese südamcse, ning tahes ehk tahtmata  küsib ta iseeneselt: Missugune on siis neist see õige, tõepõhjal seisja usk?!" Niisugusel korral peab inimene loodust püüdma tähelepanna ja elu tähelepanneS silmitsema. Siis saab ta peagi õigele otsusele. Jumal on looduse oma tahtmise järele seadnud; loodusest wöime siis ka Jumala tahtmisi tundma õppida. Ühtlast peab ka elu oma nähtustega meile toeks olema. Ainult niisugusel teel wõib inimene  oma usu asjus õigele otsusele jõuda, kindlat tõtt kätte saada- Looduses peitub Jumala tahtmine; elu on selle tahtmise selgitaja. Et aga elu täielikult tundma õppida, selleks on teadust maja- Teaduse tõstmiseks on kooli tublisti toetada tarwis, on maja awitada temas kõige paremad õpetamise abinõuud tegewufese panna. On see sündinud, stiS wõib alles elaw usk meie südametes maad wõtta, fiiS wõiwad kool ja kirik käsikäes käies oma tähtsale eesmärgile  jõuda, hääd seltskonda kaswatada. elu koha ja eluwiifi nõudete järele loodud ja nad oliwod oma olekuga rahul ning õnnelikud, niipalju, kui keegi elaw olemus prii põimes õnnelik wõib olla- Nüüd viisad  nad aga wigaseks tehtud, mõistuse poolest nürid, pidiivad alati igawcse hirmu mõju all neile tundmata „ seadust" läitma. Nende pool-immeselik olemas olemine, mis hirmsa piinaga algas, ei olnud muud, kui alalõpmata sisemine wõitlus nende algupäraliste  ihade ja uue elu tundmata tingimiSte wahel- Ja mis sest wiimali wälja tuleb? Mind ärttasiwad kõige rohkem need asjata zs hirmsad katsed . . . Leopardi surnukeha wisati plaksudes mette.  Õnnetu elatas oli igawese rahu saanud. Nüüd hakkasin ms doktor Morot kartma ja teda mihlama, kuna ma õnnetumate elukate  me haledust tundsin- See elu siin äraneetud  saarel ei tõotanud kellegile hääd. Mul ei jäänud muud nõu järele, kui Mon» gomeri eeskuju järele teha ja wiina joomisest  troosti otsida, ehk . . . meelt ära heita! Aga veed mõlemad abinõud oliwad liig kole-lurmad ja kumbgi neist ei wöinud mulle  kord rahu lubada .. - XVII. Õnnetu juhtumine. sest ajast oli kuus nädalat mõõda läinud,  kui ma saarele tulin ja ma ei tunnud enam muud, tui pölgdust doktor Mvro wast-l  Mul oli ainult Lks joom: siit saarelt ja sellest seltskonnast ära põgeneda ja jälle tiu-mste hulka saada! Mu endine sõprus Mongomeriga hakkas ka wähe hoowalt jahtuma  Mul sli tema alaline joomine ja elukatega  läbikäimine waötu meelt. Ta oli juba nii kaua siin saarel ja selles seltskonnas  elanud, et ta minu mcelest enam haritud  inimene ei olnudgi. Ma ei käinud teda enam ta jalutus käikudel saatmas ja wiitstn suurema osa aega mere kaldal miibides  ära. Siin istusin ma tundide kaupa kiwi pääl ja ootasin kaudel silmaringil laewa  ilmumist, mis mind siit oleks ära wiinud.  Aga ühtki purju ei olnud näha ja minu hingesse hiilis meele üraheitmine. Sel ajal zuhtuS saarel kole sündmus, mis minu elukorda tähtsalt ümber muutis ja ka, wõib olla, mind edeSpidiscst meelde segadustest päästis. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. Saaremaa liikumise  asi- (Järg.) Tunnistusemeeste ülekuulamine kestis kuni laupäewa, 31. mai, õhtuni. Mõnda tunnistusemeest küsiti hästi kaua. Näituseks  kestis talurahwa asjade lommissari Sanderi ülekuulamine üle 2 tunni. Pärast tunnistusemeeSte ülekuulamist pidas prokurör  selsamal õhtul süüdistamise kõne ja üks kaitsjatest kaitsekõne. Esimesel nelipühi päewal.  1. junil, algas koosistumrne kellu 3 p. I. Siis pidafiwad kolm kaitsjat oma kaitsekõned ära. Teisel nelipühi päewal, 2. junil, seati süüdistamise küsimused kindlaks, mis palju aega wöttiS ja waielufi sünni- tas. Teise püha öösel, pääle kellu 12, kuulutati otsus, mille järele Ernst Sara» puu, Mihail Trull ja Jwon Hammer 3. aastaks, Johann Seppahammer ja Aleksei Schumann 2. a., Peter Kann IV-- a. ning Aleksei Reis, Iman Mägi ja Mihail  Kolk 1. aastaks kindlusesse ja Mihail Kuhi 1. aaStakS ning Stcpan Liiw K. kuuks türmi. Jaan Kunstmann, Feodor  Laasson, Johann Soäär, Toomas Wäert, Feodor Tang, Mihail Tikk, Kirill Lille, Georgi MetS, Kirill Jalakas, Mihkel Äär, Mihail JüriSson ja Kirill Aben 2. kuuks politsei aresti kinni mõisteti, süüalused Jaan Haab, Mihail Männik ja Mihail Paitas mõisteti õigeks- Aeg, mis mõned kaebealused enne kinni on olnud, loetakse trabwist maha- Kõik kohtukulud maksawad süüdlaseks mõistetud üksteise eest waswtamisel ära. Sarapuu, Trull, Hammer, Seppahammer ja Schumann pandi kohe kinni, ilma et oleksiwad wõinud salogi  pääle lahti jääda- Kännult nõuti 2000 rbl., Kuhilt 1000 rbl. ja Mägilt 200 rbl- salati, aga et nad seda maksta ei wõinud, fiis pidiwad ka nemad kohe kinni minema. Kohtualused Liiw, Reis ja Kolk saiwad salogi pääle lahti, nimelt Liiw SVO rbl., Kolk ja Reis 200 rubla pääle. Teised jäiwad politsei ülewaatuse alla. Kolmandamal nelipühi päewal, õhtul kellu 8, loeti rahukohtutogu saalis kohtuotsus  lõpuwormiS ette. Sääl awaldas ka üks osa süüaluStest nende adwokatide nimed, keda nad kaebtufe tõstmiseks senati wolitawad.  Senati wõib ainult otsuse tühjaks tegemise tee! kaebada, mitte oga edafikaebtuse  teel. Kesknädala hommikul sõitis Peterburi kohtukoja iseäraline osakond Kuresaarest  üle Riia Peterburisse tagasi.  Olgu  weel juurde tähendatud, et talurahwa sei- suse asemikuna kohtu istumisest Uuemõisa walla talitaja osa wõttis. 31. mail tegiwad Kuresaare gümnasiumis  järgmised isikud lõpueksami ja saiwad küpsuse-tunniStuse kätte: 1) Jwan Aulik, 2) Erich Vartelt, 3) Reinhold Wildenberg, 4) Ewald Wellig, õ) Woldemar  Koost, 0) Woldemar Pielbusch 7) Paul Pielbusch Kuresaarcst, 8) Aleksander Elendt Kärlalt, 9) Erschy SchilinSki Kowno kubermangust ja 10) Jan Pogorschelski Kiltsi kubermangust. Pääle seda tegiwad lõpueksami ja saiwad küpsustunnistuse 5 eksterni: Anton Piip Kuresaarest, Heinrich Punga Tartust, Mendel Hilmann ja Salomon  Michelson Liibawist ning Wladislaw Kljan! Warsawist. Lõpueksami tegijatest sai Ewald Wellig kuld--auuraha ja Jan Pogorschelski  hõbe-auuraha. Kuresaare gümnasiumi juures tegiwad  Gertrud Michelsen ja Margarethe Frcy, kes Kuresaare ülemas tütarlaste koolis õpetuse lõpetasin?ad, kodukooliõpetaja  eksami ära- Pääle selle tegiwad algkooli  kooliõpetaja eksami Eduard Lember ja Johan Hallik Pühast. Kuresaare linnakoolis lõpetafiwad sel aastal 10 kaswandikku kursuse ja nimelt  : Anton Werlin, Peter Haab, Bernhard  Johannson, Aleksei Kula, Kalep Magus, Karl Noor, Aleksander Paju, Anton Pihl, Otto Sepp ja Wasfili Trull. Omal ajal pidime Saaremaa liikumise  aSja süüdiStuseakli „SaarlaseS" awaldama.  See jäi aga mõnesugustel põhjustel tegemata. Paljude soowil ja üleüldise huwituse  tõttu awaldame nüüd, kus tähendatud  asi juba harutatud, süüdistuseakti täielikult Selle hakatuse leiawad  lugejad 18 (Järg.) Selle manifesti läbi antud õigused ei puutunud mitte päriswalla talupoegadesse, Seda ja teist. Kolm Walesi printsi. Inglise  kuningas Eduard oli sel puhul, kui tema Walesi prints oli, ühe näokatte pidu pääle kutsutud, mis proua Alford toime pani. Iga inimene pidi sääl nimekaardi ette näitama- Mõned kutsututest vliwad oma nimekaardid aga koju unustanud- See oli ka ühele näokattes herrale juhtunud,  kes aga kamal oli- Kui tema käest nimekaarti  küsiti, wastaS ta: «Mina olen Walesi prints!" Uksehoidja kummardas sügawasti ja walepriutS astus saali. Tüki aja pärast tuli jälle üks herra ilma nimekaardita. «Palun nimekaarti I" Herra ehmatas ja ütles: «Selle olen mina unustanud- Aga see ei tee midagi, mina olru Walesi prints." Teisel mõõral vliwad juba suuremad raskused sisse saada, aga temaga ühel ajal jõudis kuninglik tõld sinna, ja uksehoidja armas, et esimene on temale ette luisanud. Tema kummardas meel sügawamale, ja wõõras aStus saali. Nüüd astus üks herra, punases kostümis,  sisse, kelle käest uksehoidja kaarti nõudis. ..Mma olen Walesi prints!" Teener naeratas. „O ei," ütles tema auupaklikult, aga kindlasti, «mina pean Teie nimekaardi saama, sest kuninglik kõrgus  on juba kaks korda siin olnud." Walesi  prints ei saanud muidu sisse, kui näokatte  ärawõtmisega—  Kamal küsimus. Prantsuse Marshall Saint Arnoud, oli wapper sõjamees.  Temal oli üks tütrekene, kes hirmus kartlik oli- Isa noomis teda. «Kardad sina lehma, papa?" küsis tütar. „Ei." «Koera?" «Ei." «Ämblikku?" «Jumal hoidku." «Kardad sa, kui wülku lööb?" «Ei." «Aga papa, kas sina siis muud ei karda, kui mammat?" Kes ühes ajaga ei rutta, jääb maha ja saab palju nutta—  Waesed inimesed jäämadgi waeseks, kui nad arwawad, et nad peawad waesed olema. Halastaja õde (haigemajas ühele hulgusele): «Punkt kahe tunni tagant pead sa seda rohtu sisse wõtma, ütles arst. Et sa seda mitte ära ei unusta!" Haige hulgus: «Jumal hoidku, ei ma seda unusta ettevaatuseks wõtsiu  weel tohtri uuri omale!" 1908 M 39 Saarlane