Saarlane 3l. Teisipäewal, 6. augustil 1903. XVIII, aastakäik. maksab- Postiga saadetud aastas. A ~ „ Pooles aastas t „ AF „ Ilmub igaltsifipÄö»Vt»k. Knresaares Äattbn>nulitsas°nr'l7. Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste xctit rida maksab S k. -4 UM Kleiildink Dlilik» gjgleht mag- j, liiggrahmalt. MM Tallinna Keisrite-päewadest. Teisipäewal, 23. juulil, oliwad Tallinna linnal õnnelikud minutid, kuna Keisri HerraMajesteet teda Oma külaskäiguga õnnestas, kirjutab kohaline Wene leht. Kella 11 ajal e. l. ilmus Tallinna reidi waatepiiril Keiserlik jahtlaew „Standart" ühtlasi Keiserliku jahtlaewa „Polärnaja Swesda" ja 1. liiki ristleja „Swetlana'ga" Nähtawale. Just kell V-1 e. l. heitis Keiserlik jahtlaew oma ankru Tallinna reidil seiswate suurtükiwäe õpetuselaewade salga eeS wälja. Nendest mõõda sõites wõttis Keiserlik Majesteet „Standardi" pääl seistes armulikult nendel laewadel olewa wäe teretuse wastu. Tallinna sadama komander, kontr-admiral P. N. Wulf ja a. t. Eestimaa kuberner, kammerherra A. W. Bellegarde, kes seks ajaks oliwad sadamasse ilmunud, sõitsiwad aurupaadiga Keiserliku laewa pääle Keisri Majesteedile aru andma ja tuliwad säält siis jälle kaldale tagasi. Kella ajaks oliwad Keiserliku Majesteedi waStuwõtmiseks sadamasse kokku tulnud Eestimaa a. t. kuberner, kontr-admiral Wulf, Tallinna sadama kõrgemad ametnikud, kohaliku sõjamäe ülema asemikuna kindral-major J. W. Westmann ja ohwitserid, sõjamäe ülem Sawernäjew ning linnapää Hueck linnawalitsuse liikmetega. Kell 2,35 min. lähenes sadamasillale Keiserlik aurupaat. Keisri Majesteet meremäe mundris ja Püha Wladimiri ordu ehtel, astus wälja roheliste pärgadega ja riigiwärwiliste lippudega kaunistatud sadama sillale. Majesteedi kaasas  oliwad kindral admiral Suprwürst Aleksei Aleksandrowitsh, mereministeriumi juhataja  admiral Tõrtow, Keiserliku koja minister parun Frederickcz, wälimiste asjade minister krahw Lamsdorf, meremäe staabi ülem, asetäitja admiral Awellan, ülemtseremonia-meister krahw Hendrikow, tallmeister kindral-leitn. Grünewaldt, kindral-adjutant  Hesse, kindral-adjutant Kremmer,  Majesteedi kaaskonnast kindral-majorid  krahw Benkendorf ja Maslow ning teised. Kui Keisri Herra sadamasillale astus, oli linnapääl õnn Majesteedile puutaldreku pääl soolaleiba pakkuda ja lühikest teretuse kõnet pidada: „Tallinna linna nimel mul auu Teie Keiserlikku Majesteeti teretada ja paluda meilt soolaleiba wastu wõtta. Selle pääle wõttis Majesteet kindralmajor  Westmanni poolt kohaliku sõjamäe auukandjate esitelemist wastu ja sammus siis Kaspia polgu auuwahist mööda, mille pääle polk paraadimarsil Majesteedi eest mööda lasti. Siis astus Majesteet tõlda ja sõitis koosolejate ja rahwa waimustatud hurrahüüetel Oma kaaskonna saadetusel Aleksander-NewSki pääkirikusse. Kirikusse sõitmisel läks Majesteedi tee Sadama ja Promenadi uulitsate, Rannawärawa, Pika uulitsa ja Pikajala kaudu ülesse Toompäüle. Kõigel sel teel teretati Keisri Herrad tuhandate kaupa kokku kogunud rahwa poolt rõõmsate huraahüüetega. Kirikusse läks Majesteet läänepoolse ukse kaudu, kus Teda pääkiriku protohierei Simeon Popow ühtlasi linna ja maakonna waimnlikkude meestega wastu wõttis ja nende sõnadega teretas: „Keisertik Majesteet, Kõigearmulisem Keisri Herra! Truudel alamatel ei ole suuremat õnne, kui Tsaari palet näha; selgemat rõõmu ei wõi olla, kui Teda hääl terwisel näha. Issand, kaitse Tsaari ja kuule meie palwet! Õnnistatud olgu Issanda Mamsel Ilmaaegne. 31 A 5. LslinvurL'l Krsls, Nüüd tuli siis wanaherra ometi wiimaks ja astus tütre juure, kes kahwatult ja mürisedes oma sohwa pääl laamas; mureliku  näoga, laotas tema pehme teki tema üle ja tema muidu ikka lahkest, iluduseta näost paistsiwad kurwastus ja ometigi ka armastus wälja. Noh, ära nuta nüüd ise weel nõnda, kui oleksid sina kõige suuremat ülekohut ärapidanud kannatama, torises isa. Wõia sellest õpetust! Sinu ema poleks ialgi nõnda teinud, tema oli igatpidi õiglane jää tema sarnaseks, tõsiseks laps, jää tõsiseks  ning kiriwase päralt, ära wärise nõnda hirmsasti, jääd mul wiimaks päriselt  haigeks; ma kardan, et wiimaksgi tohtri järele pean saatma, et tema sulle Tereese kargas jälle püsti. Mitte tohtrit,  mina ei taha mitte tohtrit! Ei, siis mitte, ei, ei! waigistaS isa. Säh, joo suhkruwett ja mine moodi, siis ma tulen jälle ja istun nõnda kaua sinu juures, kuni rahuliseks jääd ja ära uinud. Julia on niihüä, et sind riidest lahti aitab  wõtta, mina ei tahaks mitte, et sinu tüdruk sind sarnatses olekus nääb. Julia mõttis ikka weel wärisewa neiu riidest lahti ja pani teda woodisse ja manamees  tuli ja istus tema moodi ette ja wal> was, otsegu oleks tema ema olnud. Mamsel Ilmaaegne läks koju. Tema silmad oliwad niisked, kui tema meel kord magaja pääle waatis, keda nõnda suure armastusega hoiti. Tema ei teadnud küll mitte mis siin juhtunud oli, aga, kui siin ka kõige kibedam asi ja kõige raskem walu ärakannatada oli, kellel niisugune suur ar- mastus osaks sai kui temal, oli sellegipärast weel kahetsuse uääriline. Oh, sina üleõnnelik Tereese l sinul on isa ja peigmees, ja mõlemad peawad sind oma kõige kallimaks maapäälseks waranduseks!  mõtles Julia. Ja, korraga surus tema röõmuhüüde tagasi,  mis temal üte huulte libiseda tahtis. Oh, temal enesel oli ju ka oma õnn! Sääl, ajawärawa wahel, mis Krautnerilt nendele wiis, seisis ta ja ootis tema tulekut!  Wist oli proua Minna temale öölnud,  et Julia weel korra wälja pidi minema. Noh, päris noormees, Julia körwal edasi sammudes, kuidas temaga lugu oli? Hästi! Tema magab, wastas Julia. Tohter noogutas rahuloldawalt pääd. Ja siis läksiwad nemad sõnalausumatalt künni koju. See tükk teed oli Julia meelest üra rääkimata ilus. Maga hästi, mu wäike! ütles Roettger kajasse jõudes -väsinult, kuna tema ise salajalt  haigutas. Ja weel kord Julia poole noogutades astus tema oma tuppa. Hääd ööd! sosistas ka Julia ja läks treppi mööda ülesse. See on ühe noorele inimeselapsele wäga raske, kui tema kõiki, mis teda õnnestab ehk waewab, üksinda oma südamesse petma peab. See on juba harilik, et iga inimene kardab, et esimesed armastuse tundmused tema noort südant lõhestawad, ja sellepärast  igakord mõnda kaastundlikku südant otsib, kellele -viimast wälja puista, ja kelle käest selle wastu siis, kuida asi seda nõuab, kas troosti, ehk rõõmu jagamist leida wõib. Wäga harwa juhtub, et emat selle usalduse  osaliseks -valitakse, enamjsti peab see ikka oma wanune sõbranna olema, kellel ka omalt poolt jälle sarnane saladus on. Sarnane neiude waheline sõbrus on päris liigutaw nähtus ikka malmis trööstima ehk ligi hõiskama ja igalt poolt imesid leidma,  kus ühegi teise inimese silm midagi iseäralikku ei näe. Mamsel Jlmaegsel ei olnud ema, ja seda, kes temale ema asemikus oli ei armastanud  ega usaldanud tema. Waikne neiu ei olnud ialgi julgenud ühestgi asjast, mis tema südant möi meeli liigutanud oli, kahwatanud naesterahwale kõige wähematgi kõneleda. Ja Tereese Krautner ei olnud temal ilmasgi päris ja tõsine sõbranna olnud,  kellele südamesaladusi tunnistada wõinud  oleks ja sellest ajast saadik, mill tema Friederi pruudiks sai, asus nende mahel lõhe, ja Julia uhkus ei lubanud temale, kuida asjalood seisiwad, seda endist leiget sõprust uuesti kokku sõlmima hakata. Aga tema üksildus piinas teda rängasti, sest tema oli loomu poolest pehme ja armastust igatsew. Kõik tema külm olek ja kalkus mida tema nii sagedasti wälja pööris, ei olnud muud ühtegi kui tema kaswatuse tagajärg, ja tuli sellest, et keegi tema wastu armastust üles ei olnud näitnud. Ainult tema ilusatest silmadest paistis wälja, kui pehme ja soe süda temal rtnduS tuksus. Aga need ilusad silmad oliwad enamisti ikka pitkadest sinikas mustjadest ripsetest warjatud. Proua Minna nimetas  seda igakord silmadega mängimiseks kui Julia kellegile täie katmata pilguga otse ja soojalt silmi waatis ja inimene, kellele see osaks sai, selle pilgu soojuse ja sügawuse üle imestusega rääkis. Õnneks ei ole temal sarnatseks silmamängiks  mahti, ütles tema, sest et tema pääle minu Fritzu, arwa mõne teise meeste rahwaga kokku puutub ja Fritz on temaga