Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus on Kurefaares, Pitkas uulitsa», Treffcni majas nr, 13 Kuulutuste wastuwõtmiue kuni kellu I xZcwul Kuulutuste xeiil-rida Z k,, lehe eeSoisos ÄV k. Rdressi muutmise eest lv kop. !! Teliimisehind: ü V . . . » .. »s I '/« . maapostiga: „ . . »„S« . !! V- » - . l . j! V. sv .. Üksik nnmbcr maksab S kop. si° S. Laupäewal, 10. januaril 1909. XXV. aastakäik Saaremaa põllumeestepäew Waljalas  4. jan. 1909. Wana-Löwe mõisa hr. Nurme korterisse olisad kokku tulnud Saaremaa Eesti Põllumeeste  Seltsi saadikud hrad G, Markus, Warwas  ja Tuuling, Pöide Põllum. Seltsi saadik hr. õp. Sitzka, Muhu Põllum. Seltsi saadik hr. Maripuu ning Waljala Põllum Seltsi saadikud  hrad G. Tamm, J. Paas ja Kirjch ning püüle seille kutsutud wõõrad. Koosoleku owaS S. E. Põllumeeste Seltsi esimees hr. G. MarkuS tähendades, et Saaremaa  EtSti Põllumeeste Seltsil korda on läinud Liiwi kuberneri käest luba saada. Saaremaa EcSti Põllumeeste Seltside ühiskoosolekut Wana« Löwe mõisas ära pidada, milleks saadikud täna siia kokku on tulnud. Ta terwitaS koosolijaid Saaremaa Eesti Põllumeeste Seltsi nimel, söömis  kõigile uueks aastaks häüd õnne ning rohket huwttust meie rahwa ühistegewuStele, iseäranis  aga Põllumeeste Seltsidele, kelle tegewus rahwa elu kohta wäga tähtjas, suur ja laialine on. Tööd olla palju, oga pisut töötegijaid. SnS pani koosoleku awoja ette, et Põllumeestepäew  kõige päält omale juhataja ning kirjatoimetajad  waliks ning st nõupidamised kohe olgakfiwad. Waliti ühel häälel juhatajaks G- MarkuS ja kirjatoimetajateks hrad Tamm ja PaaS. Seati põllumeeste päerva järgmine programm üles: 1. Põllujaaduste kaubaladu asutamine Kures aares; . . . 2. Instruktori küsimus; 3. Tööliste büroo asutus; 4. Põllutöökooli küsimus; k. Kroonu ja landrati talumaade krunti panemine. 1) Hr. Tamm annab lühikese üiewaate kaubaladu tarwituse ja selle kasu üle- Pttkemate harutuste ja mitmesuguste ettepanekule järele tuldi otsusele, kaubaladu Kuresaares asutada. Waliti asjaajajateks hrad Tamm Waljalast ja WarwaS Kuresaarest, kes ladu koha ja ruumide üle teatud korjawad, isikut kuulawad, kes ladu talituse enese pääle mõlaks ning asutuse esialgse kulude-eelarwe kokku seawad- Niihästi Põllumecstepäewa harutused ladu asutuse üle, kui ka ülemal nimetatud isikute teated ladu asutuse kulude kohta, antakse siis meel kord kõigile Põllumeeste Seltsidele läbirääkimisteks,  kes ära kaaluwad ja otsustawad, kui palju keegi jeltS rahalist abi annab ladu asutamiseks. Ladu asjanduse teokstegemise wõtab Waljala Põllumeeste Selts enese hooleks-2)  Instruktori ameti kohta seletati igalt poolt kmdlaSti, et instruktor meie «väikepõllumeesele  tingimata tormiline on ning meie põllumajandust wäga mõjuwalt tõstma saaks. Ainult üks saadik awaldaS instruktori asutamise üle waStikuid mõtteid. Awaldati mitmelt poolt soowi, rahwast instruktori ameti ja sellest tulema kasuga lähemalt  tutwuStada, miS Põllumeeste Seltsidele kohuseks tehti. Otsustati instruktori palga ja ülewalpidamise  tulude katmise pärast maade miniSteriumi poole pöörata ning selleks kroonu poolt l2vl) rubla abiraha paluda. Kui aga kroonu abiraha mitte ei annaks, siis sellekohast abi Saaremaa maapäewa ja waldade walitsuSte käest paluds. Et õhtu kätte jõudis ja läbirääkimisi meel küllalt oti, otsustafiwad koosolijad istumisi esmaspäewat,  ü. Jan, edasi jälkata. Õp. hr. Pundt, kes kutsutud wõõrana koosolekust osa wõitis, saamis, et koosolijad teisel istumisepäewal Waljala kirikumõisa kokku Luielsiwad. Soow wõeti tänuga waStu- Esmaspäewal atgastwad nõupidamised kellu Il> hommikut Waljala kirikumõisas. 3) Tööliste büroo küsimuses seletas õp. hr. S>tzka, et tema selle läbi tööliste büroo asutuse mõtte pääle tulnud, kui ta näinud ja kuuluud, tudas meie Saaremaa töölised sagedasti  Ülemaal nädaiite kaupa tööd otfiwad, enne kui seda leiawad, kuna aga tööandjatel sagedasti tööliste puudus on. Tööliste büroo asutuse põhjusmõte on see, et tööandjad sääl oma tarwitufi awaldawad, kuna tööotsijad büroost järelkuulawad, kust tööd leida on. (Lõpp tuleb.) Kodumaalt, Kuresaarest. Saaremaa kroonumõisade ja kroonumetsade asutamisest. Saaremaal on kroonumõisad ja kroonumetsad oma esialgust asutust  Rootsi walitsust, kuninga Karl XI. ajal 1684 aaStal saanud. Sel ajal oliwad mõisad kõik eraimmiste käes ja Saaremaa oli wäga rikas metsa poolest. Tihedate metsade sees elutstsüvad  mitmesugused linnud, milledest aja jooksul  mõned liigid sootomaks ära kadunud on, ka suuremad metsloomad, nii kui karud ja hundid.  Suurematest metsloomadest annab üks wana laul meile tunnistust, mis nii käib: .Mina waene wobatmees, elan lagund sauna sees; hunt ja karu mööda käiwad, teine teist sääl teretawad." Rootsi walitsust nõudmise pääle pidiwad mõisate omanikud dokumentlikud tõendused ja kirjad ettepanema, et see ehk teine mõisa nende päriSomandus on. Kellel aga sarnast tõendust  ette panna ei olnud, selle käest wõeti mõisa kõige maaga ära ja loeti Rootsi riigi päranduses  Kus oga mõisa järele iseäranis tihe metS pääl kaswiS, jääl märgiti see koht riigi metsaks ja pandi hoiu alla. Sel wiifil asufiwad siis Saaremaale, niisama ka Muhusse, Abruka, Filsandi  ja Ruhnu kroonumõisad ja maksad, mis pärast poole Peeter Suure ajal Wene riigi walitsust alla langxfiwad. J. R i h k. Saaremaa kreisi urjadnik David Aschtemenkole on 1. januarikS hõbeauuraha  annetatud, pääUirjaga .südiduse eest" rinna pääl Anna paela küljes kandmiseks—  Rahukohtukogu istumine 20. detsembril  1908. (Lopp.) 7) Mihkel Armas maganud  Kiisa iõnfis ja jätnud uuri laua pääle. See kadunud säält ära ja saadud Mihkel Riks'i Kaks Dianat. s Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas'c ajaloolik roman kolmes jaos. EeSti keelde J. Plkl ep. Ma püüdsin oma jõudu mööda Teile hääd kaswatust ja haridust anda, mille juures ka teised mind awitasiVad. Meie lossi kiriku auwäärt  preester te Croifique, kes kdlme kuu eest üra suri, õpetas Teed lugema ja kirjutama, aga iseäranis ajalugu, sest Prantsuse riigi ajalugu tundis tema täiesti. Engcran Lorien, minu kadunud mehe südame sõber, Perro Trrvigne ja krahw Vimutier'; sõjariistade kandja õpeta» siirad Teile sõja kunsti, webklemist, ratsaiõitmist,  ühe sõnaga kõike, mis ühele rüütlile tarwis sn ja kahe aasta eest näitasite Alerconis kuninga Heinrich 11. kroonimise ja laulatuse mälestuse pühal, et mana Engerani õpetus mitte ilmaaegu  ei ole olnud. Mina waene harimata naes» terohwas, ei wöinud Teile muud anda, kui ainult Teid armastada ja õpetada Jumalat paluma; ms püüdsin Teid Jumala kartuses kaswatada ja Jumal on mind selle juures aitanud; sest nüüd, kaheksate, stlÜKNe aasta wanaduses olete jumalakartlik kristlane, õpetatud rüütel, häi sõjamees ja ma loodan, et Teie Jumala abiga oma kuulsate esiisade wääriliseks saate, Teie kõrgus, de Lorge, krahw de Mongommeri. Gabriele tõusis püsti. Mina krahw dr Mongommeri I hüübis ta uhkelt naeratades- Seda arwasin ma peaaegu kindlasti; tead ja, Aloije, ma ütlesin seda ükskord  o«g poisikese pvlwcs Dianale. Miks ss «inu jalgade e«s istud, kallis Aloise? Tõuse üles ja tule mu kaenlasse, püha naesterahwaS. Kas sa ci taha mind enam omaks lapseks pidada  sellepärast, et ma Mongommeride pärija olen? Mongommeride pärija! kordas ta uhkel toonil, peaaegu tahtmatalt ja tõmbas Aloise enda kaenlasse. Mongommeride pärija . . . Siis kannan ma ju üht kõige wanemat ja kuulsamat  Prantsuse aadeli nime. Croifique on mu efiwanemate sugukonna ajalugu mulle kätte õpetanud... mu efiwanemate ajaloo.  Mis saod Diana nüüd ütlema? Püha piiskop Hodegrand ja tema õde. püha Opportune, keS Karl V. walitsuse aja! elafirvad, oliwad meie sugukonnast pärit. Roger de Mongommeri juhatas üht jagu Wilhelm Wõitja sõjamäest. Wilhelm de Mongommeri käis ristisõjas- Meie oleme abielu sidemetega Schoti ja Prantsuse kuningakodadega Ühendatud olnud ja esimesed Londoni lordid ja kõige tähtsamad Parist kodanikud  wöiwad endid minu kasuwendadekS nimetada;  wiimati wecl, minu isa . . . Noormees jäi korraga peatama; warfi rääkis ta jälle edasi: Snsgi, Aloise, kõige selle juure» olen ma maailmas  üksik! Suurtsugu ja fiiSgi ivaenelapS; kõikide kõrgete efiwanemate püüle wsatamsta ei ole mul isal Mu waens isa! Waata, Aloise, ma nutan. Ja mu ema! Mõlemad on surnud! Räägi fina ometi mulle «ist, et ma teaksin, missugused nad oliwad, sest et ma nüüd wast tean, ei ma nende pmg olen! Hakkame isast paale : kuida wiifi ta suri? Jutusta mulle. Aloise waikis. Gabriele mastis imestades ta otsa. Ma küfin sinu käest, kaSwataja, mil wiisil mu isa suri? kordas ta. Ainult taewa kuninga» teab seda, Teie kõrgus, waStas ta. Ükskord läks krahw JaqueS de Mongommeri St. Pauluse uulitsal olemast wõõrastemajaft wälja, milles ta ParifiS olles korterit pidas ja ei tulnud enam tagasi. Tema sõbrad ja poolwennad otfisiwad teda asjata. Ta kadus jäljetumaks. Kuninga» Franz I. käskis asja järele uurida, aga sest ei tulnud midagi wälja. Ta langes mingi äraandmise ohwriks. Tema waenlased oliwad ka» wäga osawad, wõi wäga wõimsad. Teil ei ole enam isa, kõrgus, ja krahw JaqueS de Mongommeri hauda ei ole lossi kabelis, sest et teda elawslt ega surnult ei ole üles leitud. Ainult sellepärast, et mitte mina teda otsinud ei ole, mina, tema lihane poeg! hüüdis Gabriele. Oh, kaswataja, mikSpärast oled sa nii kaua waikinud! MikSpärast warjafid sa minu seisust mu eest; wist küll sellepärast, et ma ei oleks saanud isa eest kätte tasuda, ehk et mul wõimalik ei oleks olnud teda päästa? Ei mitte, maid ainult sellepärast, et sellega Teid päästa. Ka» teate, kõrgu», mis minu mehe, wapra Perro Travigne wiimased sõnad oliwad, kes alati ihn ja hingega Teie sugukonna  poolt oli? ,Nae»e," ütles ta minule paar minutit enne surma, ,är« oota minu matuste lõppu, suru mu silmad kinni j« sõida kohe lapsega Paxifist ära- Sina mine Mon-