Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus on Kuresaares, Pitkas uulitsas, Trcffeni majas ur. IZ Kuulutuste wastuwõtmiue kuni ksllu 1 päewa! Kuulutuste pktii-rida Z e, lehe eeSoisas Lv k. Adresst muutmise eest Iv kop. Tellimishind: » .. »5 I „ . . - „ 7S . maapostiga: „ . . 1 „ S« „ V- . . . 1 . !/« .. . . - „s« „ üksik number maksab s kop. ii° BV. Kesknädalal, 36. nowembril 1908. XXIV. aastakäik Üleskutse. Küll laad lüllalt maita olla, (R-hwolaul.) Nende lihtsate rahwalaulu sõnadega pöörawad  allnimetatud kaks Saaremaa perekamat seltsi Saare rahwa poole: astugem kokku, ärksamad  rahwa-pojad ja tütred, ja pangem ühisel jõuul Ülesaarelise Eesti Laulupidu  tulema sume algul KurejaareS toime I Näidakem sellega, et meie, saarlased, mitte küll pime, ajast mahajäänud rahwaS ei ole, maid et ka meid rahmuslised kultura-püüded sügamalt humitawad- Kandku Wanemuise kandle kõlin elawat rahwuSlist ühistunnet Saaremaa eestlaste sekka, kosutagu meie rahwuSiilku jseteadwuft ja äratagu meid wisale tööle meie hariduse ja majandusejärje tõstmiseks I Köwencgu iseäranis ta wennaStuje sidemed Saare ja enam edenenud Äiemaa wahel, kust meie rohkel armul suguwendi  ja õdesid auustatud külalistena oma laulu-pidule ootame I Peaks pidu ka rahalist tulu tooma, siis läheb see niisuguste ettevõtete jaoks, millel laialisem Üiesaareline tähendus ei puudu: osalt Kuresaare Eesti Seltsile, kui Saaremaa Eesti elu keskkohute, sündsa ulualuse omandamiseks, osalt Kihelkonna Eesti Kooliseksile, esimese Saaremaa emakeelse kõrgema alguSkooli ülespidamiseks,  mis äratama eestujuna rahwa jöuudufid  Saaremaa rahwahariduse tõstmiseks liikuma  panna suudaks. Saaremaa maakonna sugumennad õed! Tahame edasi jõuda, si»S ühel meelel tööle kõiki Tulgem kokku lauljad ja mängitad Sõrmest ja Saarest, kaugelt ja ligidalt l Kus meel koorisid ei ole, sinna asutagem uued I Laulu ja mänguga pühendagem oma südameid ja meelesid eesolewaks tõsiseks tööks oma sugurahwa,  oma kalli kodumaa tõstmiseks l Kuresaare Eesti SeltS. Kihelkonna EeSti Nooresoo Kaswatuse Selts. I>. 3. Palutakse ka teisi Eesti ajalehti seda üleskutset lahkesti oma weergudei awaldada. Nelja märk. z? Conan Doyle järUc celtiitanud J. Piklep. Nüüd jõudsime „Auroraga° külg külje waStu. W-el praegu seisab minu silmade ees zärgmine pilt: wolge mees, keS maa ja taewa kokku kirub ja tema kõrwal must härjapõlwlane oma wastiku näoga, kes hirmsasti oma kollaseid hambaid kiristab. See oli hää, et meie teda selgesti näha wõistme. Ta wõttis mantli alt noole wälja ja pani ta suu juurde. Selsamal silmapilgul lasime mõlemad rewolwrid lahti. Metslane tuikus, lõi käed ülepää ja langes korisedes üle laewa serwa mette- Selsamal silmapilgul kargas puujalaga mees tüüri juurde ja käänis ratast. Laew pööris järsku lõuna poole, nii et meie tema tagant otsast mööda libisesime. Kui meie oma laewa pöörda saime, oli „Aurora- juba kalda ligidal. Tume, tühi koht! Kuu walgustas määratumat sood temas seisma wee lompidega ja mädanenud toimete riismetega. „Aurora" jooksis täie hooga kaldale,  nii et nina hulk maad üles kerkis ja tagumine otS madalasse wajus. Kohe hüppas põgeneja laewa laelt kaldale, kuid puujalg wajus terwelt maa sisse- ASjata püüdis ta ennast mudast wätja rabeleda. Ta ei saanud sammugi edasi, ega tagasi. Wiha pärast meeletu, tegi ta weel wiimaseid wadastamise katseid, aga asjata. Kui meie kalda äärde jõudsime, oli ta juba nii sügawale sisse wajunud, et pidime talle köieaasa  ümber õlade wiskama ja teda sel wiisil nagu kala laewale tõmbama- Mõlemad Smithid, isa ja poeg, seifiwad oma kasival, pääd norus, aga meie küsu päüle tuliwad nad sõnalausumata meie laewale. Meie kiskusime ~ lahti ja wõtsime ta köiega enda jürele. „Aurora" lael oli tugew raudne kast, mis India töö nähti olema. Kahtlemata oli see Scholto pere» konna hukkasaatja waranduS. Wõtit ei olnud kusagil, aga kast ise oli kaunis raske, kui meie ta oma kajutisse miisime- Tagasisõidul wslgustafime  jõge igast küljest, aga Aadamani saarlast  ei olnud enam kusagil näha- Sääl, kusagil mudases Temse jõe põhjas puhkawad selle imeliku wõõra kondid. Wsadake! hüüdis HolmeS ühe puutüki pääle nüidateS. Meie lasime just parajal ajal. Selle koha ligidal, kus meie seisime, oli üks, meile wäga tuttaw kihwtitatud nool masS. Wist oli see meie kahewahelt läbi lendanud, kui rewolwri kuked maha lasime. HolmeS naeratas  ja kehitas oma harjunud wiisi järele õlafid, aga minul jooksis wärin üle keha selle mõtte juures, missugune hirmus surm oleks wõinud meid sel tähtsal ööl tabada. 11. Ngra waranduS Meie wang iStuS kajutis raudse kaSti kärmal,  mille pärast ta niipalju waewa oli näinud ja mida ta niikaua oli oodanud. Ta »Ii pruuni näoga, julge waatega ja kortsus põskedega mseS. Wist oli ta kaua lageda taewa all puudust ja wiletsust kannatades elanud. Ta wõiS, näo järele otsustades, 50 aastane olla, sest ta mustades juukstes oli juba palju hallifid karmu. Ts nägu ei olnudgi waStik, aga ta paksud, kõrged silmakulmud ja ettepoole paenutstud  lõug lasiwad aimata, et ta wihatujuS wõib hirmus olla- Ta istus, kinniseotud käed põlwedel ja waatiS noruZ pääga raudset kaSti, mis tema kuritegudel põhjuseks oli. Näis, nagu oleks tema raudne, kare nägu ennemini haledust, kui wiha awaldanud- Noh, Jonathan Smolle, ütles HslmeS sigarit põlema süüdates, mul on kahju, et asi nõnda wiifi lõppes. Ja ka minul on kahju, hsrra, «aStaS Smolle. EiiSgi arwan ma, et mind selle eest mitte üle» ci pooda. Ma kinnitan wandega, et ma oma kätt mitte Scholto waStu üles tõstnud ei ole, rvaid see äraneetud Tonga surmas teda oma kihwti noolega. Mina ei ole selle juures mitte süüdlane, herra, Scholto surm kurwaStaS mind nii, nagu oleks ta mu sugulane olnud. Ma kottistn küll selle metslase läbi, aga see ei teinud  asjalugu paremaks. Wõtke sigar, ÜtleS Holmes, ja jooge siit pudelist mõni lonks, sest Teie olete wäfinud. Ütelge nüüd, kuidas wõifite seda arwata, et niisugune kõhn, wäike inimene, «agu see metslane  oli, pidi Scholto ära wõitma ja teda niikaua  jõudma kinni pidada, kuni ise oleksite nööri mööda üles roninud? Teie räägite nii, nagu oleksite ise süäl olnud,  herra. Awalikult ütelda, arwasin ma, et toaS kedagi ei ole. Ma teadsin wäga hästi selle maja korra ära; harilikult läks hra Scholto sel ajal õhtust sööma. Ma ei taha midagi Riigiwolikogu. Koosolek 19. nowembril. Koosolek awati kell 11,12 min. e- l- Juhatab würst Wolkonski. Pääle jookSwate asjade nimetamise wõeti kirikukoolide abiraha määramise küsimus harutamise alla. Piiskop Zewlogi (parajuSm. parsmp., Holmi  Wenem.) pidas kirikukoolide kaitseks pika kõne, milles ta seletas, et need koolid täiesti oma ülesande kohased on. Kirikukoolid ei meeldima!  ainult nendele seltSkondlistele ning po« litikalistele ringkondadele, keS oma lipu pääle wõitluse kiriku ning üleüldse usu waStu üles tähendawad- Lwowi sõnad, et Wenemaal rahwa usklikkuse tõttu kõik koolid kiriklised on, on ainult  ilus ettekujutus. Tegelik elu näitab aga hoopis teist pilti. Waadaks, kui laiali sotsialdemokratlaste  jumalakartmatad õpetused meie tööliste seas on lagunenud. See hirmus jumalakartmatuse  ja uskmatuse laine walgub ikka laiemale  ja laiemale, tungib ikka sügawamale ja sügawamale ning on osalt juba meie külasse weerenud, mis enne nõnda rahuline ja maga oli. Ja meie vppiw noorsugu? Kui mähe on tema seas ujklikka ning kiriku poole hoidjaid inimest! KaS siis imeks on panna, kui niisugustel  oludel meie waimulikud kirikukoolist kui püüstmiseankrust kinni haarawad? Edasi tähendab kõneleja, et kirikukool tugew kaitsewall ja mägew sõjariist selleks on, et usulist ja rahwuslist  jset'admust edendada, ta on hulkade sekka wolgusekiiri toonud, ta on emakeele,  Wene laulu ja endise pölwe päranduste alleShoidja- Kirikukool on rahwa hariduse edendaja  ja tema ei tee ei Juuda mehe ega Greeka mehe wahel wahet. Kirikukool ja miniSteriumining  semstwo-koolid pole sugugi üksteise waStased,  waid nemad on sõbralikud kaastöötajad rahwahariduse põllul- Need inimesed, keS tähendatud  koolide wahel walitsewaft waenust kõnelewad,  wõtawad suure patu eneste hinge pääle. See summa, mida nüüd kirikukoolide toetamiseks nõutakse, pole mitte suurem kui mõne wäiklase ristleja hind, kirikukool pole aga mitte ristleja, waid suur rahwa päästelaew, ta on kindel tugi rahwale walguse, tõe, wooruse ja, järjelikult, ka rahwa hää käekäigu poole püüdmises. Lõpul loeb p- Jewlogi parempoolsete, rahwuSlaSte ja psrajuSmeelsete-parempoolsete nimel üleminekuwormeli  ette, milles soowitakse, et kirikukoolide abiraha küsimus rahwahariduse komisjoni sellekohase  seaduse Väljatöötamiseks antaks. Maslennikow (kad., Sarat. k.) tähendab, et käesolewaS küsimuses wolikogu otjuS praeguses duumaS terwe tegewusckäigu rahwa hariduse asjus ette ära määrab. Enne talupoegade priikslaskmist  pole kirikukoolisid ega ka rahwa haridust üleüldse olnüdgi. Pääle talupoegade priikslaskmise  antud rahwa hariduse asi terwelt hariduseministeriumi  kätte. Kirikukoolid on 1884. a. seaduse järele asutatud ja nendel pole minewikuga  mingit sidemeid, nad pole mitte Wenemaa muStamullalisel pinnal walminud, waid Peterburi  soodes. Kirikukoolid on tagurluse wooln sünnitus. Seltskonna wastaliste asutuste jaoks ei tohiks Wenemaal praegu ruumi olla. Arwustiku  teadete järele annawad kihelkonnad läbistikku  4 rbl. iga kirikukooli pääle, scllesamaga töstawad nad selle seisukorra waStu protesti, millesse kirikukoolid sinodi poolt on pandud. Dõmscha (poolakas, Sedl- k ) leiab, et põhjusmõttelikult  kõik rahwahariduse asi omawaiitsuse  üksuste käes peab olema ning riigiwalitsuss ülewalwuse all seisma- Riigikool peab üleüldine  olema. Niisugust haridust, mis usutunnistusest  laadi kannab, wõib ainult nende inimeste  kulul anda, kes selle usulised on.