Saarlane Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. WTÄ. Neljäpäewal, 29. detsembril 1995. XXI aastakäik. maksab: Vs .. 1 S 5 I V 4 .. ?S.. maapoStiga: „ tt « Sv „ Vs . 1.. - .. V. .. -.. so üksik number s kop. pKrival. ' Toimetus KunsaareS PitlaS uul., Treffcni mnj-s M lg. Kuulutuste wastutvStmine kuni Kuulutuste pliit- rida A kop,, lehe eesotsas LV top. -4- Saaremaa rahwas! Tugewad tormid puhuwad iile Weneriigi.  Korratu olek, mäss, häwitamine za werewalamine wõtawad maad. Ka Balti kubermangude  üle kumab taewas tulest ja wereojad  pumtawad pinda. Lätimaa on ennast Weneriigist lahti ütelnud ja osalt wabariigiks  tunnistanud ; suured hulgad on walitsuse  wastu sõjariistus. Ka Tallinnamaal  wõtsiwad rahwahulgud sõiariistad kütte ja hukkasiwad maad rüüstama, ja selle tagajärg on sõjaseadus. Kolm Eesti ajalehte on üSsituSte pärast kinni. Waldade saadikud, kes Volta wabriku  keldriruumides riigiwalitsuse wastast nõuu pidasiwad, pandi arresti. Aga juba astuwad Wene sõjamäed wälja korda jalule seadma, ning ajalehed teatawad, et tugewad  wäesalgad meie kallile kodumaale läkitatud  alla. Eessalgad on Niia ligidal; kodusõda  on alganud. Hirmus on kuulda, kuida Kokenhuscni juures üks küla, mille elanikud läbimarfiwate soldatite päüle tuld andsiwad, lühikse ajaga maaga tasa tehti ; üksgi mässaja ei olla eluga pääsenud. Taiseni linnast ci ole muud järge jäänud, im linna nimi ja rusuhunik. Wene rahwas  ütleb, „et sääl ei olla tormis armu anda, kuS need rahwad oma walitsuse wastu kätt tõstwad, keda seesama walitsus 20 aastat hellitanud ja Saksa rahwa ikke alt päästnud. Piirimaal, mis Wene merega saab tagasi iM.detud, on wähe lootust, omale uusi wabadusi kätte saada." On siis meie rvüike Saaremaa neist tormidest puudutamata jäänud? Kahjatsedes  peab ütlema ei ole! Mässulisi kirjasid  laotatakse wälja, rahwust ässitatakfe üles mässulisele tegewusele. Wallaametnikud,  kes rahwoga seltsis ei märatse, lastakse  rahwa poolt ametist lahti. Leesi monopoli pood on lõhutud ja riisutud. Juba kuuldub, et walitsus tahm walla rahast rikutud waranduse eest tasu nõuda, nii kuida Wencmaal wumasel talurahwa mässul ärahäwiiatud mõisate tasu pärastpoole  rahwa käest sunduslikult sisse nõuti. Mitmel pool käiwad rahwasalgad punaste lippudega ja tarwimwad mõndasugust wägiwatva.  Need on tööd, mida kusagil haritud  riikis ei sallita. Poide pool tehakse päris plaanilikku tööd mässulises meeles. Seda näitawad otsused, mis Saaremaa rahwokoosolckul Kurclaares 7. detsembril, kus põidlaSte partei parojuslaste üle wõitjaks  jäi, ja otsused, mis Pöide rahwakoosolekul.ll.  detsembril tehti. Kõige kõlbmatumad nenvest otsustest on: 1) kõtki riigiametnikkusid ja ametikohti boi- koteerido; 2) kroonu, kiriku, maakonna ja rendimaksusid mitte maksta; 3) raha hoiukassadest  wälja wõtta selle otstarbega, et riiki pankrotti vjada; 4) paberiraha rohiva  kaest ära korjata ja saadikute läbi Peterburgis kulla wastu ümber wahetada lasta; ö) kaupluste tarwis mitte enam patentisid wõtta; 6) nekrutist mitte anda; 7) nõuda, sugulased kirjutagu praegu teenistuses  olewatele soldatitele, et kui neid kästakse walitsusele waStuhakkawa rahwa vääle laSta, fiis lasku käskijaid endid; L) uma mingi esialgsete läbirääkimisteta algatagu põllutöölist streiki, nii et keegi mõisa tööle ei tohi minna, ja tööta inimestele  antagu Magasini aitadest ja rahwa poolt abi; 9) kõiki Põidel tehtud otsustd mitte ainult põidlaste, waid terme Saaremaa rahwa otsusteks wälja kuulutada. Niisuguste otsuste täidewiimiss läbi loodetakse praegust walitsusekorda kukutada, et rahwas oma majandusliste puuduste täitmist wõiks leida. Mässumeelsed isikud, kes endid rahwa juhtideks seawad, püüawad  seletada, et rahwa majanduslised puudused  ja hädad enne ei kao, kui praegune «valitsus  «viibimata kukutatud ei saa. Et selle läbi riigikord kukutatakse, seda ei usu selgema mõistusega mehed mitte, aga kindel  on, et nende otsuste läbiwiimise katse Meie ukse kelluke. Jõuluõhtu sündmus. Kirjutanud W. Heinberg. Eestistanud G. Mark u s. (Järg.) Arwata paar päewa enne jõulu tuli Liine mulle uulitsa pääl kahwatanud ja nutuse näoga waStu üht suuremat musta äärtega kirjaümbriku näidates ja öeldes: Wilhelm, kaS tead, mis teadus on tul» nud : Grafi proua Srefrld on järsku ära surnud. Waene prouale, ütlesin mina, nüüd pole ta ometigi näinud, kuiduS ta tütar grafi proua on, ning see oli ometi ta suurem ja soem südamesoow, et tütar körgeauuiisele ja rikkale mehele saab; nüüd ei saa ta ise seda nähagi. Kodusse minnes istus minu abikaasa kohe laua äärde ning kirjutas Ilsele, mis tal ülepää sel korral meelde tuli ning südamest wälja woolas. Selle juures silmawett  waladaS, läks kirjutamine nii halwaSti, et waewalt seda lugeda mõis. Mulle ütles Liine: Ehk wana grafi proua küll täis isemeelsust oli, armastas ta siisgi Zlsct üliwäga. Ja, ja, laps on emale nii armas, et ta seda ühe kõlbmatule mehele, kui ta aga rikas on, kaenlasse topib, tähendasin ma selle juurde. Kulla meeS, ta ei mõistnud seda ju teisiti.  wabandaS Liine kadunud prouat. Noh, ma olin sellega ka rahul ning kiri saadeti ära. 24. jõulu kuu päew tuli kätte. Meie jõulupidude waStuwõtmisekS oli ka kõik juba malmis. Kui ma õhtul oma miimse haige juurest ära tulin ning kodu poole tõttasin, sadas ikka meel natuke haawalt lund ning siin ja sääl nägin ma mõned aknad walgustatud olewat, kus jõulupuud juba põlema oliwad süüdatud. So, nüüd wõib seda sama ka meitelgi teha, mõtlesin ma iseeneses. Nõnda tehti ka. Jõulupuu küünlad põlefiwad;  kingitused anti kätte, minu tõakingad oliwad wäga hüüd- Meie istusime Liinaga jälle kahekesi sohwa nurgas- Pontu sõi jõulupuu all worsti, mis.tema kingituseks oli saanud. Seina kellu tõstis oma häält ning lõi 10, kus mcie parajati Ilsest kõnelemise ära olime lõpetanud. Liina ütles weel lõpuks: Just ftlsama! ajal helises minewal aastal meie Ukse kelluke põrinal. Roh. täna pole seda karta ega oodata, tahtsin ma öelda, aga sõnad jäiwad  suhu poolele, kui ukse kelluke kõige kibedama kärinaga helisema hakkas, mis tubadest läbi kostis. Ma jooksin wälimise ukse juurde, karistasin rutuga riimi ning sellepääle  ka ukse lahti. Üks wiisakas piik ja peenike naeSterahwäS  astus mulle ukse pääl waStu ja langes mulle ümber kaela, aga ei rääkinud ise sõnagi, kuna ta aga kõige oma kehaga mürises, nagu oleks tal hirmus külm olnud. Korraga hõikab Liine, kes ka ukse juurde oli ruttanud: Preili Jisc, helde Jumal, kust teie tulete? Ta ei waõtanud aga sõnagi, waid hoidis ainult minu kätest kinni Peagi tundsime ära, et ta täiesti wöimetu oli ning peaaegu rääkida ei suutnudgi. Ta tahtis meie juurde tulla. Marushkaga Mõlemad, nn palju saime ta juttudest aru. Siis ei rääkinud ta aga mitte enam, waid langes sohwa pääls maha, surus oma pää sohwa nurka ning nuttis. Meie ei rikkunud ta rahu mitte, waid lasksime teda nutta. Liine ruttas ülesse tuppa aset ja woodit valmistama. Ma läksin kohe keldrisse, tõin säält kõigeparemat weini mis mul oli ning pakkusin talle natuke maitsmiseks. Nüüd allcs tegi ta silmad jälle lahti ning waatis mu otsa, kuna pisarad tal mööda palet maha woolasiwad- Oh, oleksin ma juba minewal aastal teie juurde tulnud, ütles ta wiimaks haleda häälega. Nüüd langes tä'pää sohwa nurka jälle tagasi- Ta kahwatanud nägu muutis ennast punakaks ning nüüd tundsin ma selgesti, et mu! ühe haige ini« mesega tegemist oli. Ma kandsin ta oma käte pääl trepist üles, nagu ma teda wahel lapsena süles kandsin. Kui Lnne teda Marushka abil woodise pani, ei olnud tal enam mõistust.  Ta karjus kui lapsuke, keda kiskujad koerad tagaajawad. Marushka istus woodi äärde üteldes: Tohtri herra, teie ei wõi mitte teada ega uskuda, missugust häda ja viletsust meie kannatanud oleme. Wana grafi proua kohkus  ise ära, kui ta oma tulevast väimeest nägi, aga kuidas teie isegi teata, tahtsiwad ema ja teised sugulased teda tanu alla panna rikka mehe tõttu mispärast nad teda iga moodu, küll meelitades, küll palude»  mehele minema sundisiwad, aga see ei aitanud midagi. Ah, kui haledasti Ilse palus ning ema oleks juba peaaegu järele