Saarlane RW Kltiildikt Blitilla ajllleht Ml>»- ja iinaarahwalk. Myl tk 38/ Teisipäewal, 20. septembril 1905. XXI. aastakäik. maksab - —o— Ilmub igal koisipästVctk. u cesaaveö iiaiiba-uulitsas »r.17. Saarlase toimetusele,ikuresaarde. Kuulutuste petil rida maksab A k. Riigi-wolikogu põhjusseadus. 25. Kubermangu walimise kommisjonis on ringkonna kohtu presidendi eesistumisel liikmeteks kroonupalati ülem, kubermangu linna kreisi mõisnikkude päämecS, kubermangu  semstwo-ameti esimees, kubermangu linna linnapää wõi tema asemik, üks ringkonna  kohtu liige, ringkonna kohtu üleüldise  kogu walikul ja üks kubermangu ametnik kuberneri määrusel, nimelt kas talurahwa- wõi linnaasjade kommisjoni alaline liige. 26. Kreisi walimise kommisjonides on ringkonna kohtu liikme eesistumisel, keda ringkonna kohtu täieliku kogu selleks walib, kreisi mõisnikkude päämees, rahu- wõi linnakohtunik,  rahukogu wõi ringkonna kohtu üleüldise koosoleku määramise järel, kreisi scmstwo-ameti esimees, kreisilinna linnapää, maksu inspektor ja üks semski ülem, kreisikogu  määramisel. 27. Walimiste kohta puutuwate kaebtuste  ja märkuste awaldamine kommisjonide  ceS ei pane walimise tegewust mitte peatama. 28. Neis kohtades, kus kubermangu mõisnikkude päämees puudub, pandakse tema kohused Kõigekõrgemalt poolt nimetatud meeste pääle. Teiste ametnikkude kohused, mis käesolewaS seaduses üles antud, pandakse,  kui just nimetatud ametnik kusagil puudub, umbes samasuguste kohustega kohaliste ametnikud?, pääle., 26. Kuritöösid, mis riigi wolikogu walimiste  puhul tehtud, nuheldakse just niisama,  nagu omawaliisuse ja seisuste-asutuSteSse  walimise juures tehtud kuritegusid. 11. W a lijate nimekirjad. 30. Nende nimekirjad, kellel õigus on, kreisi maaomanikud? wõi linnawalijate koosolekutest osa wõtta, seatakse kokku ja hoitakse korras: kreisi maaomanikud? kohta kreisi semstwo ametis, kus aga niisugused  omawaliisuse asutused puuduwad, sääl kreisi pvlitsciwalitsuses, kuna linnades  walijate nimekirjade kokkuseadimine ja korrashoidmine linnameti kohuseks langeb. 31. Neis linnades, mis Z 1. punkt 6. üles on tähendatud, on nende nimekirjade kokkuseadmine, kel õigus on otsekoheseid walijaid linna walimise kogusse saata, linnaameti kohus. Need, kel õigus oleks, ühes wõi teises jaoskonnas walida 20) kirjutatakse ainult ühe jaoskonna nimekirjasse,  nimelt selle jaoskonna alla, mis nad ise üles annawad; tui nad aga ise jaoskonda  teada ei anna siis kirjutatakse nad selle jaoskonna alla üles, kus nad elawad. 32. Nimekirjadesse mahutatakse ainult nende nimed, kes aasta enne nimekirjade koktuseadimisest 83, 81) liikumata «varanduse  omanikud oliwad wõi kaupluse ja tööSruse ärisid pidasiwad wõi ülewal tähen> datud aja jooksul tööstuse «naksu maksiwad wõi lõpuks kolme aasta jooksul nõutud suuruses korterimaksu maksiwad. Liikuinata «varanduse pidamise ajaks arwatakse ka seda aega, mil see «varandus walijate nimekirja  üleswõetarva isiku pärandaja käes tõusmas joones on olnud. Need, kes oma naeste wõi emade «varanduste põhjal tahawad  «valida, peawad sellest aegsalt nimekirja  kokkuseadiwale asutusele teatama. 33. Nimekirjad, mis § 30. ja 31. põhjal  kokku on seatud, trükitakse kuus nädalat  enne walimisi kohalikus lehes ning pääle selle awaldatakse üleüldiseks tähelpanemiseks  ka mõnel teisel wiisil, mille abil nad hästi laialt tuttawaks wõiksiwad saada. 34, Kahe nädala jooksul pärast nimekirjade  amaldamist on neil, kellesse see puutub, õigus, nimekirjas ettetulnud eksituste  kohta tähendusi teha ja kaeblusi tõsta. Nimekirjade kohta, mis tz 30 jvuul tehtud, kaevatakse kreisi walimise-komisjom, kuna aga nende nimekirjade kohta, mis Z 31 Weigeli perekond. Saksa keelest L. Suburg Meelt ära heites tormas Poldi akna juurde, tõukas selle lahti ja kisendas uulitsale  wälja. Appi, appi! kõlas ta hääl kisades juni «vaiksesse öösse wälja, ja weel kord: Appi! Unest kohutatud naabrid tuliivad kokku. Waeste «vanematest maha jäätud laste häda, kellede wanem õde ennast ära kihwtitanud oli, tegi neid halastajaks ja hääks ja sundis neid appi tõttama. Tunni aja pärast oli Poldi lastega üksinda. Kibedasti nuttes istusiwad nad sääl, üksteise najale toetades. Naabrid oliwad kõik ära läinud, kui politsei ametnikud arstiga Johanna ära wiisiwad  haigemajasse.  On ta surnud? küsis Hans õelt arglikult. Ei, mitte weel surnud, wastas Poldi, aga wäga haige. Aga ta peab wist surema! kaS? küsis Karl, ka nuttes. Za Poldi nikutas, pisarid walades, pääga. Jah, ta peab surema, meie kallis, meie ilus Johannal Tohter ütleS, et ta olek wähe lootust paranemisele anda. Ta on ju kihwti wõtnud! Tuletikkude wosworiga on ta ennast ära kihwtitanud! Ah, nüüd ei ole meil ei ema, ei isa, ei õde enam! Mis peab meist nüüd saama? Ta laotas omad käed laste ümber, nagu kardaks ta, et ka nemad talt ära «võetakse. Wiiekordne nutu hääl kõlas südant lõheStawalt  öö waiksusesse. Ja see nutu hääl tõmmaS ühe hääsüdamlise naabri naeie jälle tagasi. Ta tuli pehme sammudega tuppa. Kas teate, armas laps, ÜtleS ta lühidalt  Poldile, ma jään nii kauaks teie juurde, kuni teie ema, wöi keegi jälle tagasi tuleb. Teie olete ju isegi poolteed laps, kudas peate üksinda kõigega malmis saama? Ja ta jäi nende juurde ja talitas emaliku meelega waeSte maha jäätud luste seaS, kes endid lapseliku usaldusega tema hoolitsemise  alla andsiwad. Kohtuuurija oli praegu käsku andnud, kohtu uurimise all olswat Therese Weigelit uuele ülekuulamisele ette tuua, ja ootas ta ilmumist, kui saali uks ägedusega lahti tõugati ja Poldi kahwatanud palgedega ja äritud olekus sisse tormas I Ta oli juba mitu korda sääl olnud, kohtuuurija tundis teda. Aga tema äritud  olek pahandas teda, ta tõmmas otsaesise  kortsu, kui ta walju sõnaga küsis: Mis see tähendab? kas seda wiisi siia sisse tormatakse? Poldi kogeldas wabandamise sõnu ja palus kustuma häälega: Ma pean wanematega  kokku saama! Nüüd ei ole selleks mitte aega, tõrjus kohtunik teda külmalt tagasi. Kella üheksast  kuni üheni wältawad ülekuulamise tunnid nüüd on kell alles üheksa. Tulge pääle kella ühte! Ma ei wõi mitte, auulik kohtu nõuuniku herra, hüüdis ta tungimast. Ma pean kohe jälle koju laste juurde minema, kellede juures üks wõõras nacne on, kes meie maja talitust ei tunne. On ju midagi hirmust sündinud! Mis siis? küsis mana kohtunik oma külma tõsise näoga, natukene pehmema häälega. Mu wanem õde on ennast ära kihwtion  ta jumalaga jätmise kirjad wanematele! ta ulatas kaks neist kohtuniku kätte, kolmanda  oli ta tee pääl posti kasti pistnud. Metsik karjatus, mis kuuljatel luust ja lihast läbi käis, kõlas ukse poolt. Kohtunik, kui ka Poldi pöörsiwad endid kohkunult sinna poole. Sääl, ukse kõrival, wangiwaht  ta selja taga, seisis, pea kokkuwajudes, õnnetu ema, keS ilma ette walmistamata koletut teatust kuulnud 011, surnukahwatanud  näo, kinni wajunud silmadega. Käed jõuetult keha mööda maha uppunult toetas ta seljaga ukse piida najal, wahist kinni hoitud, et ta maha ei kukuks. See kohmetus mältas aga ainult mõne silmapilgu, siis kogus ta ennast jälle, meele- Sraheitlisest jõuust elustatud. Ta tormas laua juurde, langes kohtuniku ette ja palus käsa ringutades murtud häälega: Herra kobtunõunik, selle juures, mis teie ise kui inimene tunnete ja mis teil püha on, laske mind mu lapse juurde minna, laske mind wabaks! Teie peate mind jonnakaks maletajaks,  sest et ma siiamaani midagi süüdi tunnistanud ei ole Aga mul ei ole midagit tunnistada, sest et ma midagi paha ei ole teinud, ma ei tea ju midagit, ei wõi siis ka midagit teadustada. Seda wannun ma oma kalli lapse elu juures! Ja kui teie mind mitte üsna wabaks ei anna, siis laske mind ometigi üheks päewaks, üheks tunniksgi oma waese lapse juurde minna. Mina olen talle elu andnud, sellepärast peab ta