Saarlane Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. M 27. Teistpäeival, 4. julil 1306. XXII. aastakäik maksab: kroouupostiga: oosias 2 r. kop -/l- > .. 25. ~ s- » ?» .. maapostiga: „ r „ õl> „ - V- V» .. "» õu .. Üksik number s kop. Ilmub ükskord nädalas, igal teistpriewal.  Toimetus KurcsaareS PiltaS uuk. Kuulutuste wastulvStbiiue kün Kuulutuste x-ük.rida S kop. Walitsuse teatus põlluasjanduse  küsimuses. Keisri Majesteedi käsu järele pidk walitsuS  tohe abinõuufid otsima, kuidas wõimalik  oleks talurahwa seisukorda parandada. Walitjus tunneb ära, et talurahwa tarwidused  suured, ühtlasi aga ka mitmekesised on. Talupojad, kellel wähe maad, kannatawad  kõige suuremat puudust, iseäranis hingemaa 'mehed. Sellepärast peab siin lvigepäält hoolitsema, et nendele talurahwaliikmetele  enam maad saaks. Aga mitte üksi neile, kellel maad mähe, maid ka neile, kes maast liiga mähe lunastada  suudawad. Mitmesugused põhjused kahandawad talumaade  saaki. Sagedasti põllud küladest  Inga kaugel; neid ei saa hästi parandada  ; kulub palju aega asjata ära, et põllu ja kodu mähet käia. Seda puudust mõib külade 'aatamije ja maa wahetamise läbi kaotada. Niisama -.ahjulik on alalme maajaotamine,  sest see ei lase peremehel palju maa parandamise pääle mõtelda. Et seda puudust laotada, tuleb üksikutele  peremeestele nende maastgu kindlaks omanduseks eraldi wülja mõõta. SeS mõttes paneb walitjus riigiwolikogule  järgmised määrused ette: 1. Talupoegadele, kellel maad wähe, tulewad kõik riigimaad, mis põlluharimiseks  kõlblikud, hääde tingimiSte all tarwitumisckS  anda. 2. Et aga kroonumsad seks ei ulata, siis tuleb riigi kulul eraomanikkude lä.sl maad oSta, kes seda wabatahtlilult müüa tahawad. 3. Riigi kulul ostetud maa müüakse talupoegadele, kellel wähe maad, hinna eest, mida nad makSla jõuawad, kusjuures -valitsus  tarwilikul korral oStu- ja müügihinna  wuhc, mis odawa müügi juures tekib, oma kanda wõtab. 4. Tuleb kindlaks Leha, et maa, mida talupoegadele määratud, lelle! maad wähe, mitte teiste seisuste liikmetele ei müüda ja müümise juures maade pääl mitte erainimeste  nõudmisi ei ole. 6. Asujatele tuleb enam abi anda, kui seni anti. K. Talupoegade kohta, kes wälja rännata või teise paika asuda tahawad, tuleb nende Maaosa müümise asjus lihtsam kuju määrata. 7. Maa tarwitamisewiisi tuleb külade jaotamise ja palluridade kaotamise läbi parandada. 8. Kui kogukondades wiimase kahekümnewiie  aasta -vältusel maad uuesti enam jagatud ei ole, tulewad praegused osad üksikutele peremeestele pärisomanduseks  anda; maajagamist ei -võeta sellejärele mitte enam ette. 9. Kogukondades, kus uusi maajaganafi ette on wõetud, antakse üksikutele pere» Meesielö õigus kogukonnast wälja astuda, kusjuures nad oma jao wäljaarwamist wõi äraostmist kogukonna poolt nõuda wõiwad. 10. Kogukondadele jäätakse täielik õigus oma maaga teha, mis nad iohawad, walitsuS  jätab enesele ainult õiguse stllejärele walwata, et kogukonnad seaduslikult toimetawad.  Püüle selle tahab waliksuS Väljarändamist  Siberisse ja Kesk-Aasiasse kergendada, kus riigil palju rammusat maad on. Neid maid tahetakse majandusliselt läbi katsuda, ärajaotada ja teed sisse ajada. Et wiimakS talupoegade maapuudust kohe kaotada, walitakse ühtlasi sarnastes maakondades, kus maapuudus kõige suurem, meestest, kes tohalikka olusid tuimemad, iseäralik kommisjon. Nendesse kommisjonidcsse  walitakse kogukonna koosolekutel talurahma liikmed. Need lommtsjouid mäürawad talupoegade seisukorra M miisi ära, kuidas neile abi anda; lommisjonid aitawad talupoegadel la maid talurahma põllupauga läbi osta. Talurahma keskel waÜtsewat maadel, nagu peaks maa ainult selle oma olema, kes teda harib, ja sellepärast kõigi eramaade  sunduslik ärawötmine tarwilik on, peab mautsuS maleks. Eramaade sunduslik  ärawötmine ei suurenda mitte talurahma  maad, ajab ainult riigi pankrotti, kuna talupojad maejekl jäewad ja nälga peawad kannatama. See peab järgmistel põhjustel tulema: Europa Wenemaa 50 kubermangus on 318 miljoni tesjätini kõlblikku maad. Siit tuleb 109 miljoni tessütmi wiie põh. japoolse Arhangelski, Wologda, Oloneisi, Wjaika ju Permi kubermangu pääle arwata, kus suwl lühikene ja maapind põlluharimiseks  kõlbmatule, tuleb arwata. Ülejäänud 209 miljonist icSMnist peab 50 miljoni tesjätini metsa maha arwama, mis jõehailikate  maid kaiisewad ja elanikkudele tarwilikku  ainet puude poolest annawad. Jaeb järele 153 miljoni tesjätini, millest 110 miljoni tessäüni ialurahwa käes juba on, ja nimelr 91 miljoni tesjätini ühist kogukonna  maad ja 19 miljoni tesjätini ostetud  maad. 43 mitjoni tesjätini on kroonu-, keisri koja- kloostri-, kiriku- ja mittetalurahwaseisujest  isikute eramaad. Olgu, küll, et 43 miljoni tesjätini määratu suur tükk maad on, ei tule iga talupoja pääle ometi enam, kui natukene wühem, lui üks tesjätin.  See tükikene ei suuda talupoegade eluolu muidugi mitte parandada. Tuleks wiimaks meel ka 19 miljoni tesjätini maad ära wõtta, mis talupojad ära on ostnud ja nendele anda, kellel maad wähem on. Sellega ei oleks aga maajaotuS weel lö» piile jõudnud, tuleks wiimaks ka kogukonna maad Üra jaotada, et igaüks ühe palju saaks. Tagajärjeks oleks, et üksgi maapidsja  mitte täit nelja tesfätini omaks ci wõi nimetada, ühtlasi oleks ka iga wöimalus  kadunud omandust suurendada. Elanikkude arwu kaswamistl langeks teenis- tuse wõimalus. Tähtis on ka, et mõisa' tes enam midagi kõrwalt teenida ci jäekS. Kui kõik maa põlluharija päralt oleks, ei saaks ta ikalduse aastatel tasu. Sarnastet  aastatel ei oleks ei wilja ega wöimalust  midagi teenida. Riigil et oleks aga wöimalik elanikkudele abiks olla, sest mõisatest  ei oleks siis enam wilia saadawal. Eraomanduse ärakaotamine tooks lõigepäält  talupojale enesele kahju. Maaomanikkudest  saaksilvad talupojad ajutisteks rentnikkudeks, kes alatasa hirmus peaksimad  elama, et nende maalappi weel mahendama  tuldaks. Sarnastes oludes peaksimad talupojad alalisteks palujateks nende ees saama,  keS maa üle otsustada woiwad. Missuguseid  segadusi ja puudusi sellejuures ilmsiks tuleks, ei wõi ette ära ütelda, küll aga, et üksgi oma maad korralikult harima ei saa ja ainult wõimaUkult tmgesuuremat rasu kätte püüab saada. Rahwa seas on kuulujutt käimas, nagu oleks  walitjussuuduSl.ku eramaade ärawõtmise waStane ja hoiab mõijaomanikkude poole. See on aga male. Walitsus kaitseb ainult iga üksiku seaduslikku õigusi ja usub seS asjas, et kahju mitte möisaomauikka, waid talupoega tabab. Mõisaomanikud saamad oma maa eest raha, mis neile kindlamaid protsenta annab, kui maa. Wene talupojad pearoad teadma ja alati meeles pidama, mitte rahutuste ja mägiwallategude  läbi ei wõi nad oma tarviduste  täitmist loota, waid rahuliku töö ja keisri alalise hoolitsemise läbi. Kodumaalt. Nuresaarest Lugejate tähelepanemist juhime tutewal pühapäewal Salongi aedas peeiawa kurttummade basaari pääle. Endistel  aastatel peeti pärast basaari ka tulewärki.  See kord ei sünni see mitte, waid tulewürk pannakse edaspidi korda. 3., 9., 10. ja 11. jutil saab kroo - numuuslk linna parkis mängima. Kuresaare gümnasiumi ruumid saamad  ümber ehitatud. Ehituse tööd on 34,926 rubla 53 kop. pääle hinnatud. Hr- Wildcnbergi wabrikus oa nende päewade sees ligi 1000 raha kassast ära waraStatud. WaraS on teadmata. Hiljuti wäljaantud seaduse järele on linnadele õigus antud neid kohtast ära mäarata, kus mitte õllepoodisid linna piirides  asutada ei wõi- Niisama wõlwad ka linnad sunduslisi määrufid õllepoodide sisemise korra üle wälja anda. 26. juml s. a. oli tähendatud asjas linnaameti ettepanek  linnawolikogus harutusel. Waliti kommisjon, kes ära peab määramas, k«S pool õllepoodide pidamine keeltud on. Edaspidi saab küll õllepoodide arw Kuresaares  märksa wähem olema. Paha asi, mille üle Kuresaares nii hästi omad tui wõörad kaebawad, on toim, mis lniwal ajal uulitsatel käimist «äga tülitab. Iseäranis on tolm Roomasaars