Sakala w 83. Miljanäis, W. Nowembrik. 1904. Ilmub kaks korda nadalis, ga esmaspaew ja neljapaew 27- es aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind: aaStaS postiga 8 rbl. 80 kop. postita 8 rbl. 80 kop knn pääle » » 80 » » 88 » Wäljamaale aaStaS 8 „ -- pooles aaStaS S „ 80 „ Ükstk nummer maksab 4 kop. Kes 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata eht 7 protsenti. Kuulutuste korpusria ruum maksab S kop. lehe eesotsas IS kop. Toimetuse adress: „Sakalc." toimetusele, Wiljandis. Wenekeeles: Ki. Liiwimaa talurahwa asjade kommissaride  kogu tööd. s Missugune on kommissaride ülesanne, waeste eest hoolitsemise asjuö? Seadus on kindluste ära juhatanud, et waeste eest hoolitsemise abinöuud kui ka malli poolt untawa abi suurus täiesti wolikogu äramääramise järele sünmb. Kohalise ülemuse hooleks annab seadus ainult seda, selle järele walwata, et puudust kannatajad ilma hoolitsemata  ei jääks, ükskõik, missugusel wiifil see sünniks, aga sugugi mitte abiandmise enese suurust  ära määrata. Wolikognle nii laia isetegewuse wöimu andes, oli seaduse andja wiõtiste selles arwamises, et sunduslik haridus kohalise rahwa kombluse pääle hästi mõjuma pidi, talupojas inimese-armaStust ligimese waStu kaswatades. Elu ei täitnud neid lootusi aga mitte. Niipalju kui talurahva asjade kommlssarid selles aSjas tegewad wõisiwad olla, nöudsiwad nad ikka abiandmist eht selle suurendamist.  Harilikult saiwad wolikogu otsused, mis tõsise asjaoluga kokku ei käinud, muudetud, ja küsimus anti teisele wolikogu koosolekule uuesti arutada. Wähematel juhtumistel leppis wolikogu kommissari arwamisega kokku ja siis jõuti soowitawate  järeldustele; suuremal osal juhtumistel jäi aga wolikogu oma arwamife juurde, ehk tegi niisugust muudatusi, milledel suuremat tähendust ei olnud. Niisugustel juhtumistel ei jäänud kommissaridel mingit muud nõuu üle, kui uuesti otsust umber lükata ja asja teist korda uuesti arutada anda. Aeg läks mööda, kuid abitarwitaja  oli ikkagi Väljakannatamatu seisukorras. KommiSsaride kogu, kes seda küsimust igast küljest läbi waataS, jõudis ühe häälse otsusele, et niisugune asjaolu oma otStarbet ei tä'da. Pääle selle leidis kogu, et woltkogu otsused abiandmise määramise kohta mitte üksi tema õigus ei ole. waid ka otsekohene kohuS, et see seaduses äratähendatud otstarbet täidaks, mis K 16 üleS on pandud, ja et niisugused määruses abiandmist, mis oma otStarbet ei täida, teifite mõtelda ei wök, kui oma kohuste rikkumiseks volikogu poolt. Niisugune rikkumine on aga põhjuseks, et valitsuse  asutused neid kohust täitma hakkavad Niisugustest arvamistest juhitult, kui ka K 589 tähele pannes, kuS üeldud on, et mitte üksi see kommissari kohus ei ole, kõikide määruste üle pobulite ja vaeSte kohta valvata, keda vallad üles piamad, waid ta piab ka ise, otsekohese selle eest Vastutamisega, temale antud täidesaatwut wöimu tarlvitama, et ülemal tähendatud seadlused tegelikult maksma pandud saawad. —siis otsustas kommissaride kogu, järgmisest olukorrast kinni pidada' kui Volikogu, niisuguste tingimiste olemas  olemise juures, mis § 16. nimetatud, ja Valitsuse asutuse kahekordsest sundimisest hoolimata,  niisugust otsust ei tee, mis otstarbe kättesaamist  kindlustaks, siis on kommissaril õigus, niisugust otsust tühjaks tunnistada ja ise niisugust otsust teha, mida ta teatamas  juhtumises kõige sündsamaks piab. Ainult niisuguste tingimiste juures on § 689 täitmine kindlustatud. Ühes vaeste eest hoolitsemise küsimusega arutädi  ka haigete, iseäranis nõdrameelsete eest hoolitsemise  küsimust. Selle asja üle kõneles kommiSsar  M. Grödinger, kes seda projekti ette pani, et igasse kommissari jaoskonda üks nõdrameelsete  maja ehitatatud saab. Seesuguse maja ehitus  lähakS ligikordselt 6000 rbl. maksma ja selle igaastane ülespidamine niisama palju. Seda tähele  pannes, et igasse kommissari jaoskonda umbes  30 valda käib, tuleks seesuguse maja ehitamine  vallal ükskord 200 rbl. maksma ja niisama  palju piats ta igal nastal selle ülespidamiseks  maksma. Seesugused tähtsuseta kulud ei oleks valdadele mitte koormavad s? S. t.j. seda enam, et mitmed vallad parandamata haigeid eneste juures pidamise läbi palju rohkem ära kulutavad. Seda projekti läbi vaadates, leidis kommissaride kogu seda täitsa otstarbe kohalise olevat ja jättis seesuguste varjupaikade asutamist iga kommissari enese hooleks. lU. Pöllumajanduslised aSjad. Kui Baltimaa pöllumajanduSliStest oludest rääkima hakata, siis tuleb tahtmatult mõte, et selle üle juba tuhandet laadi kirjutatud ja räägitud  on, et kõik need weidrad nähtused, mis siinsete oludesse sisse on juurdunud, ammugi õigesti  mõtlejaid inimesi imestama panemad ja et, kõigest sellest hoolimata, need weidrad nähtused edafi keStawad. Niipea kui see maa allaheidetud oli. ilmusiwad kohe küsimised: kuidas jääb maaga lugu? kui palju ja missuguste tingimiste all seda päriSrahwale anda. et nende olemas olemist kindlustada? Aga et neid küsimusi mitte erapoo- letumad inimesed ei otsustanud, siis ei ole need, sellest hoolimata, et aastasajad mööda on läinud, meel tänapäewanigi kindlaste otsustatud. Tõsi on. et aegaj ilt paremad inimesed ette astusiwad, kes polluliste olude täielikku sündmotaust töendasiwad ja kõigest jöuust neid muuta püüdsiwad, aga enamus  oli nende wastu, mille tõsiduse üle raske ja asjata w ielda on. Kui neil parematel inimestel  ka korda läks, tegelikku parandusi kätte saada, siis said hiljem need parandused suurema hulga tahtmise järele uute „paranduste" alla wõetud, mille järeldusel põlluline. ehk üleüldiselt maamajandus peaaegu esialgse seisupaika tagasi langes. Esimene talurahva seadus, mis enam ehk wähem rahuloldavalt kõiki neid küsimusi otsustas, oli kahtlematalt 1804 aasta seadus. See tunnistas  talupoegade paranduslikku õigust maa kohta maksmaks, andis neile õigust, seda maad päriseks  omandada ja tegi tasumaksmisele selle tarvitamise  eest piirid. Wöiks uskuda et kui kord edule alus on pandud, siis selle edasijõudmine tulevikus sellessamas  sihis käima piäb. Aga suurema hulgale oli seesugune edenemine koguni vastumeelt, nii et selle edasikestvus kindlustatud ei võinud olla. Ja nii ilmus talupoegade vabastamise ajaluoS lehekülg, mis näitab, et sel ajal, kui Wenemaa, keiser Aleksander I. kõrgetest aadetest uuendatult, edenemise ja õigluse poole püüdis, kohalikud rüütlid neid aateid ärilisteks ettevõteteks tarvitada  oSkasiwad. 1819 aaöta seadus andis neile talupoegadele isikliku priiuse, aga võttis neilt õigust maa kohta ära. Selle osava mõtteavalduse  ehk tegevuse järeldused inimese-armastavate püüete valdkonnas ei viibinud endid avaldamast ja sünnitasiwad uusi seadusi. Ühed seaduse punktid talurahva kohta said teiste punktide läbi ümbermuudetud  ja ümber tehtud. iJSrgneb.l Soowid uue kirjanduse seltsi asutamiseks. Selle päälkirja all kirjutab „UuS Aeg" wäga õieti järgmiselt: „Meile on mitmele korrale lugejate ringkonnast  teatatud, et siin ja sääl uue EeSti kirjanduse  seltsi asutamise soowid liiguvad. Ainult eestvõtjad  puuduvad, keS neid soowisi aitakfiwad teoks