tal keeta on, hästi ära keedab, see toitude maitsemaks walmistamise osawuS on igal mõistlikul Saare percnaesel pääs. Kui meie rahwale tema tõsist kasu soowime,  siis peame sellest kohast oma juhatustega  pääle hakkama, millest rahwas mõistusega oma waranduselc tulu wõikS saata Põllu pidajad asutagu ennast oma põllutöö kohtadesse kindlal mõttel kindlaks  jäüda. Agaral edasipüüdmisel, kokkuhoidmisel, kasinalt ja karskelt elades, wõib ta julgelt iseseiSwaks saada, Meie peame, wend wendasid ja õde õdesid, igaüks  armastusega ühteteist halbtusest ära hüüdes meelekindlusele, ilmsüütausele ja kölblisele kaunidusele kaswama. Meie Saare rahwas waewleb priiskamise himmu or>uses. Kõrtsi tubadesse, kuS kõlwatust kaswatatakfe,  aStuö alkoholi armastajate hulk lustilikult aega wiitma, kuS karskus kareda laimu all kannatab, kasinus ja kokkuhoidmine  ära kaob, ning peltuse ja pillamise wili lopsakalt kaswab. Nõnda kui Saare meeSterahwas alkoholi letile ligenedeS kasu saatwat aega pillamises surnuks lööb, oma waranduslise seisukorrale ja terwisele suurt kahju toob, nõnda sama ihkab kahjuks meie õrnam noorsugu edemuse oma eestulewa elu ülendamaks lõbuks walida. Paljudest meie Saare noortest tütarlastest,  kelledel wallalise pölwe wabadus õppimise aega eluS lubab, soowiwad teeni- jateks tüdrukuteks hakkoda- Teenistuse aeg ei oleksgi meie Saare tütarlastele nende noores elueas isecnnesest paha asi kui seda mõistuse laiendamiseks, kõlbluse kaunistuseks ja kõigiti eeskujuliku elu kasuks saaks tarwitatud Saaremaal pole ju õpeasutusi,  kus tütarlapsed omale majandussist õpetust saaksiwad. Aga kahjuks saab teenimine mõnedele nende päratisseS elus suuri raskusi tooma, siis kui teenistuses õppimise otstarbe muud ei ole olnud, kui et teenija nüüd mõistab praadisid ja matisemaid  marja moosisid walmistada Lõpetab teenija noor tütarlaps teenistuse  aja selle läbi, et saatus teda põllupidaja  perenaeseks määrab, siis on asi paha. Ta on nüüd sakste juures teenistuses (linnas) saksa köökis keetma õppinud, ja tunneb, et köökis toitude walmistamise seadus nii ja nii seisab, mida aga Saare talus mitte maksmaks ei wõi teha- Ka ei tunne ta enam talumaja pidamist ja siis on wiimane lugu pahem kui esimene  (Lõpp tuleb -H?. 44). jäoks enam mõtet ega luSti ei olegi. Mina kahtlen, et see just õige koht minu tulema abikaasa ette wulmiStamiseks on. Raud ja süst ei meeldi temale selle lõbusa elu järele wist sugugi mitte enam. Waua herra naeratas maitselt enese ette. Arwad sa seda. Sinu arwates oleks siis õigem olnud, kui meie teda siin pidanud  ja rauawalamise ja söekaewamise kursust läbi teha oleksime lasknud. Aga nõnda kaua kui tema siin oli, ei märkanud mina ialgi. et teie nendest asjadest räütinudgi oleksite. Ago. jää üsna rohule mu poeg, küll ma juba kõik joonde sean nõnda, et kõik rahule jääte. Ega mina ju sinu «viimase  aja tööd ja hoolsat õppimist tasumata ei jäta. Aga, minu juures maksab ainult see seadus: enne töö, siis palk, enne wäsimuS,  selle järele puhkus. Richardi nägu säras rõõmust. Ning papa, millal on siis see suur tasumise  ja puhkamise väew? selle järele kui herra Carter siin käinud ja meie kaubale saanud oleme. Selsamal silmapilgul ulatas sisseastuja teener herra Dcarbornile ühe nimekaardi. Herra Dearborn kargas järsku püsti, elaw puna lendas tema üle näo. Noh Richard! hüüdis tema, see on hää ettclähendus, tema on juba siin. HöiSkadeS wöttis Richard kaardi isa käest ja lugeS seda mitmele korrale üle. Erutult tõusis herra Dearborn püsti ja seadis asju oma laua pääl ühest kohast teise. Siis istus tema jälle oma leentooli pääle, sundis oma näo rahuliseks ja ütleS fiiS alleS teenrile, et see wõõrast sisse pidi k askma. Ka Richard tahtis toast lahkrda, aga isa käskis teda paigale jääda. Põnewusega ootis Richard wöõra tulekut, tema oli uudishimuline seda meest nägema, keS tema alatasa rahulist isa erutada oli suutnud, ning kellel mitme miljoni üle meelewald otsustada osi. Teenri järele astus kõrge kaSwuga mees fissx, Kearborm nähes jäi tema silma- pilguks seisatama. Dearborn tõusis püsti ja sammus temale waStu. Olge südamest terwitatud, herra Carter, ütles tema, kätt wõõrale waStu sirutades. Herra CarterulataS temale oma pahema käe. Mina ei wõi teile oma paremat kätt paluda, ütles herra Carter, kui ta märkas, et herra Dearborn selle waStuwõtmisega wiiwitas. Herra Carteri parem küsiwarö rippus, nagu herra Dearborn jeda nüüd ka märkas, märksa lühemalt kui teine käsi ja kangelt kui puutükk alla. Dearborn talutaS teda kcSke toani, kuS Richard seisis ja esitles teda oma pojaga wõõrale ja hakkas nüüd ise ka teda tähelepanelikumalt  silmitsema. Terowad hallid silmad waatasiwad ainiti temale otsa, ning praegu mitte kohane olcw naeratus mängis wöõra tiheda, punase habemega kaetud suu ümber. KaS teie mind siis tõesti enam ei tunne ? küsis wõõraS wümaks. Dearborn kohmetus. Wälgukiirusega tärkas  tema meelde, kus tema seda herrat korra juba näinud oli. HolSton! hüüdis tema kahklcdeS. MiSpeli pääl Holston, siin Carter, waStaS wõõraS kindlusega. Iseäraliste olude pärast, mida teine kord teile seletan, oli mul waja nime wahetada. (Järg tuleb ) Sõda. Port Arthuri all ei saa ega saa jaapanlased edasi. Mõned Jaapani lehed soowiwud juba ammu, et tormijooksud järele jäetagu, sest Port-Arthur pldada ometi end peagi nälja sunnil alla andma. Sellepärast ei olla mitte waja nii häkki kindlust kätte tahta ja sääl juures hulk inimesi ohwerdada. Kuid sellele arwamisele oStub Jaapani leht „Dfidfi" käredalt waStu. Port-Arthuri ära wötmine olla sellepärast  tarwilik, et tema sadamas weel lacwaStiku jätised seista, mis Jaapani laewastikku sundida ööd ja päewad sadamat piirama, kuna ometi Jaapani laewaStik g kuulise töö järele dokki peaks minema, end puhastama ja kohendama. Niikaua kui Wene lacwaStiku osad Port-Arthuri all alles olla, ci saada Jaapani laewaStik seda mitte teha, sest Port Arthuri kaemuslikule  ei wõida mitte mahti anda, muidu wöida ta jappanlaStele weel suurt kahju teha. Jaapani lacwaStiku kohendamine olla aga sellepärast tarwilik, et Balti laewaStikule  jõuga waStu astuda, kui fee. kord Jda-Aasia wetesse peaks jõudma. Ööst 8. ja 9. oktobri wahel oli Inglise laewade salk merel kalu püüdmaS ja nägi kesköö aeg suurte ja wähemate laewade tulesid enesele ligincwat. Need oliwad Kauge Ida poole teel olewa Balti lacwaStiku laewad. Kõige ligemale Inglise laewadele tuli Wene lipulacw, wahetaS kontreadmirali laewaga märkisid (fignalifid) ja fiiS heitfiwad kõik laewad omad helgiheitjad  Inglis kalameeste laewade pääle. Laewad oliwad üksteisest umbeS poolteist merepenikoormat eemal. Zlma hoiatuse signali andmata olla stis Wene laewad kalameeste laewu laskma hakanud, kuS juures mitu laewa hukka saanud ja mõned laewamehed oma elu kaotanud; 29 meest olla haawatud. See jutustus on Inglise oma poolt nii palju juba muudetud, et ühe Inglise kalalaewa „Swifti" kapten kinnitab, mitte üksgi kalalaew ci olla hukka saanud, waid nad kSik olla täiel armul alles; „Swifti" kapten ise olla näinud, et ainult 4 Wene laewa lasknud on. Mõned inglased kahtle» wad, et laskjad laewad üleüldse Balti lacwaStiku omad olnud on. Pääle laskmist, mis umbes pool tundi kestnud, olla laewad täie auruga oma teed läinud ja ei olla mitte wigastatud laewadele abi andnud. Teine sõnum kinnitab, et küll üks laew kalameeste laewu wahtima olla maha jäetud, aga ta ei olla ka mitte ühte luupi häda saanutele appi saatnud. Nii jutustatakse praegu seda juhtumist, kuna õige jutustus alles tulemata on. Kindel oga paistab olewat, et Balti laewastik  Inglise kalalaewu lasknud on. Kuidas seda seletada? Kahtlemata oli Balti laewaStikul kartus, et Jaapani poolt tema waStu torpedofid saata tahetakse. Juba paari kuu eest oli niisugune ähwarduS kuulda, et jaapanlased kohe Balti laewaStiku kallale tungiwad, niipea kui laewaStik Wene metest wäljaS on. Selleks otstardeks olla fiiS ka jaapanlased  Inglise ja Rootsi käest tarwilikud torpedolaewad omandanud, kes end kaS jahilaewade wõi kalalaewade sarnaseks seadima pidiwad, et neid mitte ära ei tuntaks. Ju meie laewaStik siis neid juba tulema arwaS- Ja tui torpedolaewad ligidal on, siis ei saa muud kui neid kohe ära häwitada katsuda. Kui torpedolaew juba nii ligidale saanud on, et ta oma torpedo wälja lasta wõib, s. o. umbes 1 penikoorma (I'/» wersta) pääle, siia on juba hilja, siis teeb torpedo juba oma häwituse töö ja hukkab laewa. Sellepärast ei ole aega mõtlemiseks, minutid, isegi sekundid wöiwad siin otsustamaks saada. Jaapani salalise torpedo kaMetungimise puhul 27. jaanuaril f. a. olla üks Inglise admiral ütelnud, et kui tema sõja ajal öõfi torpedolaewa liginema näeb, tema kõige päält selle torbedolaewa puruks laseh Lillekene. Õitses lillekene nnrmel, kööss vmM vilus, iiuinmikuse xkikse sLrsi Luiges imeilus. Isäe uekes lidiik mõtles: „Lili mu pSrest õitsed!" Muus ligi lsuckes. Luuäies süüte iilis. Luiü te versti üre isuäss Lume ike kirsi, lillekene uge uuttis, Lürtsis püeva veerel. Saarlane. ISV4. 43