üldise koosoleku enese poolt wöi eesistuja wolil; eesistuja tunnistab koosoleku ka siis kinniseks, tui see minister wöi pääwalitsuse  juhataja, kelle -võimupiiridesse arutataw  asi puutub, tähenduse teeb, et kõne all olew küsimus riigi saladusi puudutab. 44. Üleüldiste koosolekute kirjeldusi wõib eesistuja hääksanvawisel ajakirjanduse kaudu awaldodakeelatud on kinniste koosolekute kirjelduste awaldamine. 45. Kinniste koosolekute kohta wõib ainult seda awaldoda, mille kohtu eesistuja  luba annab, kui tema koosoleku kinniseks  tunnistas, wöi mis minister wöi päüwalitsuse  juhataja, kelle ettepanekul koosolek  kinniseks tunnistad!, arwab awaldamiseks  kohase olewat. 46. Ministritel ja pääwalitsuste juhatajatel  on õigus, igal ajal nende poolt riigiwolikogu  kätte arutada antud küsimusi säält tagasi wõtta; on oga mõni seaduseandmisesse  puutuw küsimus arutada (w. H 34), siis ei ole ministritel wöi pääwalitsufe  juhatajatel õigust ilma wolikogu rahulolemiseta niisugused küsimusi arutamise  alt tagasi wõtta. 47. Wolikogu otsuseks neis asjades, mis Ml arutatakse, arwatakse seda ettepanekut,  mis wolikogu üleüldisel koosolekul  häälte-enamusega wastu on wõetud. Wolikogu otsuses peab lmdlaste wolikogu poolt- wöi ivastuolek sisseantud ettepanekute  kohta üleS olema märgitud. Kõik muudatused, mis wolikogu sisseantud ettepanekute  kohta teeb, peawad kindlates könekäänudes  üles antud olema. 48. Wolikogu pooli wastuwõetud seaduse projektid saadetakse ühes wolikogu arwamisega  riigi-nöuukogusse, kes omapoolse arutamise tagajärjel asja seisukorrast, wolikogu otsust juurde lisades, rugi-nõuukogu  kohta käiwate määruste järele Kõigekõrgemale  poole hääkSarwamisekS ettepaneku teeb, ainult Z 42. tähendatud juhtumised maha armutud. 49. Seaduste eelkawatsemised, mis riigi woli- kui ka nõuukoguS V- häältega tagasi on lükatud, saadetakse Volikogusse tagasi, et neid uuesti läbi arutada ja siis weel seaduse-andmise teele saata, kui Kõigekõrgemalt  poolt selleks luba antakse. 50. Niisugustel kordadel, kui riiginõukogul  wolikogu poolt tehtud otsuste wastuwõtmiseks  raskusi ette tuleb, Võidakse need asjad nõuukogu üleüldise otsuse jürele iseäralise kommisjoni kätte anda, mis nõuukogu ja Volikogu üleüldise kogu poolt ühesugusel arwul walitud liikmetest koos seisab ja mis nõuukogu ja wolikogu arwamist  ühendada peab püüdma. Niisugust kommisjoni juhatab riiginõuukogu eeSistnik wõi mõni riiginõuukogu departemangu ülem. 51. Ühine otsus, mis kommisjonis (parogr. 50) kokku on seatud, pandakse esiteks riigiwolikogu ja pärast riiginõuukogu  täiskogule ette. Kui ühist otsust Võimalik pole kokku seada, siis lühab asi riiginõuukogu täiskogu kätte tagasi. 52. Neil kordadel, kui riigiwolikogu istumine sellepärast pidamata jääb, et tarwilist arwu (paragr. 7) liikmeid kokku pole tulnud, tuleb arutamisel määratud asi, mitte hiljem kui kaks nädalat pärast pidamata jäänud istumist, uuele läbiwaatamisele;  kui selle aja jooksul aSja arutamisele  ei wõeta, wõi kui riigiwolikogu istumist waheste kokkutulnud liikmete pärast mitte ära pidada ei saa, wõib sellekohane  minister wõi pääwalitseja, kui ta seda tarwiliseks peab, seda asja riiginõuukogule  ette panna. 53. Kui Keisri Majesteet hääks arwab selle pääle tähelepanemist pöörata, et riigiwolikogu  tema kätte lübiwaatamiseks antud asjade arutamist liig pikkamisi toimetab, siis nimetab riiginõuukogu tähtaja, mis ajaks riigi Volikogu oma otsuse ära peab tegema; kui riigiwolikogu määratud ajaks oma otsust teada ei anna, siis waatab riiginõuukogu asja ilma riigiwolikogu otsustamata läbi. 34. Makswate seaduste kõrwaleheitmise wõi muutmise, kui ka uute seaduste wäljaandmise  (porogr. 34) asjus annawad riigimolikogu  liikmed kirjalikud ettepanekud riigiwolikogu juhatajale ära. Ettepaneku juurde olgu makswa seaduse muutmise põhjusplaan wõi uue seaduse projekt ühes seletuskirjaga lisatud. Kui ettepanekul kõigemähemalt 20 hinge alla on kirjutanud, siis paneb juhataja sisscantud projekti riigiwolikogule  lübiwaatamiseks ette. 33. Sellest päewast, millal maksma seaduse muutmise wõi kõrwaleheitmise kui ka uue seaduse wäljaandmise küsimus riigiwolikoguS  arutamisele tuleb, antakse ministritele  ja pääwalitsejatele, kellede wõimupiiride  alla arutamisele tulewad asjad käiwad, ning nõutawatel kordadel ka sekretäridele  teada; see sünnib mitte hiljem kui üks kuu enne seda, kui asi riigiwolikogus  arutamisele tuleb, mis juures ka ettepanekud ühes nende juurde lisatud paberitega teadaandmisele kaasa pannakse. (Järg tuleb ) See on wistiSti üsna iseüraldane asi, kommiösari herra, mis teid minu juurde toob, lausus Weige! kerge naeratusega, mis üsna loomulik paistis. KommiSsarile ei näitanud asjaolck mitte nii lõbuS olewat. Ta nikutas õlgadega ja katsus lõbusal toonil kaupmehele kirja tükki ette näidata. Kahjatsen, aga ei wõi parata! olen sunnitud teie juures läbiotsimist ette wötma. Wetgele nägu lõi weel kahwatumakS, aga ta hääl kõlas täiesti rahulik, kui ta küsis: Mis põhjusel, kui küsida tohin, kommissari herra? Teie olete süüdistatud, murdwargusest km peitja osawõtnud olewat, kõlas wastus. Sooh? wõi mina? katsus Weigel kindlal toonil lausuda. Kes on mind siis süüdistanud  ? Kas üks wargadest kinni on tabatud?  Ja see näru julgeb mind auumeeft, kahtlustada? Nii ta on, kinnitas kommissar. Ja nüüd, herra Weigel, laske mind mu ameti talitust alata. KeS on weel majas olemas  ? püöris ta küsimisega emanda poole, kes kui haiwatud sääl seisis. Ainult mu wanem tütar, sai ta waewalt waStata, tema on köökis. Ametnik andis oma alamatele mürku. Need täitfiwad silmapilk tema tahtmist. Üks pani pv.ukse lukku, teine läks kööki Johannat tuppa kutsuma ja ka köögiust lukku panema. Kohkunud näo ja tarre- tanud pilguga astus Johanna politseiniku saatusel tuppa. Ta ei pärinud, mis sündi» nud oli; ta nägi ju, et üks ametnik teda ja wanemid walwama oli pandud, kuna kommissar teiste kahega läbi otsimist ette wõttis. Esiti poodiS, siis elutoas. Ei leitud midagit süüdistamise kinnitamiseks. Ema ja tütar kergitasiwad rinda õhkamisega.  Ei wõinud ju olla, et isa midagi seaduse wastalift teinud oli. Nende piin ei olnud aga wcel lõppenud läbiotsimine kestis edasi. Esiti all keldri ruumides, siis ülemal pööningul. Ja wiimasel  kohal leiti ühest mana raua kraami kastist  seda, mida otsiti: 4 kulduun keedega. Neile pääle lõigatud numrid oliwad needsamad,  mis kommibsari nimekirjas ära märgitud oliwad, Bernhard Weigel mängis asjata ilmsüüta puudutatud õige mehe wiha osa. Ta käest oli warastatud asju leitud ja ta pidi politsei ametnikkudega ligi minema  uudishimulike  naabrite salkadest läbi, kes endid poe ette kokku oliwad kogunud. Ja tuppa jäiwad kaks surmani kurwastatud naeSterahwast  südant lõhestawalt nutma kaotatud aun, purustatud eluõnne ja häwitatud  tulewiku pärast, mis neil nii läikiwalt  eeS oli vötsunud. Nüüd oli kõik möödas üks tütarlapse magus unistus oli hauda warisenud. (Järgneb.) Rahu. Rahutegemisest. Sõja lõpetamine  jäta sellepärast õige kurwad jäljed meie ajaloosse, ütleb „S. Ot.", et rohutingi  mised meile kasulikud ei ole. Rahutegemise  järele jääb walitsus Mandshurias, Koreas ja lõunapoolses Sahalinis tüiests jaapanlaste kätte. Jaapan on kindla jalaga mannermaale astunud ja wäikesest saarekeste riigist esimeseks suuriigiks tõusnud.  Ja fee on kõik selle läbi sündinud, et meie põlgtuscga üleüldise inimsuse edenemise  põhjusmõtete pääle waatasime, mida wäikene „metsik" rahwas neljakümne aasta jooksul enam omandas, kui meie tuhande aastase ajaloo wältusel, Kui nüüd, pärast õpetust, mis Wenemaa  kaugel idas on saanud, Wene tagurlased  oma endistele kõikumata seisupaikadele tahawad jääda, siis unuStawad nad ära, et Wene rohiva õnn selles seisab, ta terwe maailma hariduse wilja wabalt maitsta saab. Rahwas seisab praegu teelahkmel ja tal on kaks teed ees: läheb ta endist teed mööda, kus ta pimeduses elas, nälgis ja jaapanlaste poolt häbistawalt lüüa sai, woi uut teed mööda, mis talle haridust, rikkust ja «vabadust tõotab anda. Ilma kahtlemata walib rahwas omale wiimase tee. Portsmouthis, 23. aug. Rahulepingule  kirjutati kell 3,47 min. pärast lõunat alla. Esimesena kirjutas Witte, teisena Komura. Wenelehtedearwamised. „Birsh. Wid." kirjutab: Rahu on tehtud. See tähendab, et enam tuhandeid inimesi tappa ei saadeta ja rahwas oma wara niisuguseks otstarbeks ei pruugi, mis rahwale arusaamata on. Kaua, õige kaua peab Wene rahmaS selle kergemeelse sõja pärast kulu kandma. Sõda oleks aga wõinud weel kauemini kesta ja Wcnemaad iveel waesemaks teha. Wencmaa loeb nüüd rahulikumalt,  kui suur kahju õieti on. Õpetunni  eest, mida Japan meile andis, tuleb kallist hinda maksta. Saadud õpetus on ainukene kasu, mida Wcnemaa saab. Sõda sundis Wenemaad silmi lahti tegema ja oma mädanenud alusmüürist, oma hariduse puudust, oma kirjeldamata korratust maaja  meremäes, koolides ja kõigis walitsuse ja riigimajanduse harudes nägema. Õpetund  on aga nii kallilt ostetud, et teda wõimalikult täielikult on waja tarwitada. Tormis on kõik ümber luua mis meil hatv oli, waja on sedamaid uut tööd kasile wõtta. 35, Saarlane 1903