misjon teda ka politiliste süüdlaste kohta laiendanud on, eelnõusse sisse mõttes, et ta ka nende kohta maksma peab hakkama, kellele kindluse-kariStuS  on määratud (krahw Bobrinski, piiskop Mitrofan j. t.). OktobriStid on eelnõu wastumõtmise poolt selles kujus, nagu ta kommisjoni poolt ette pandud. Niisama tema waStuwõtmise poolt on ka talupoegade asemikud. Kohtuminister waStab weel kord pikemas kõneS tema mustastele ja foowib eelnõu wastuwõtmist  selles kujus, nagu ta walitsuse poolt sisse on antud, s. o. ilma et teda kindluseSsemõistetute  kohta maksma pandaks ja maimutatud-meeste  kohtutele tema tarwitamist lnbataks. Wiimaks wõetakse eelnõu kõigi häälte enamusega  parempoolsete waStu ja mindakse tema üksikute paragrahwide harutamisele edasi. „Post" Olgu tema niisama õnnetu kui minagi! Weel õnnetum, sest et ta Teid näha ei saa, hertsoginna.  Ainult kolm suhtumist wõiwad Teid -vabastada : l) kas minu surm, kuna ma weel noor ja tugew olen, 2) ehk rahu Prantsuse ja Inglismaa wahel, aga sõda kestab nende riikide  wahel kas wõi sada aastat, ehk 3) CalaiS'e ära wvitmine, aga CalaiS on ära -võitmata. Neid kolme suhtumist wälja arwateS jääte weel kaua minu mängiks, sest ma olen lord Gray käest kõik õigused Teie pääle ära ostnud ja ma ei taha Teie eest mingit lunaStusehinda, olgugi  see kas wõi terwe kuningriik. Mis aga põgenemisesse puutub, siis teate hästi, kui Teie selle pääle sugugi ei mõtle, sest ma hoian Teid kõige suurema hoolega ja Teie teate, mis HSS ja teraw wangiwahi armu paelus inimene on. Seda üteldes tumardaS lord Wentworth alandlikult ja läks wälja, hirmunud Dianat meeleüraheitmise sisse jättes. XXXIX. Sõjariistade meistri maja. Pierre Pccois'e maja seifis Martrois'e uulitsa nurgal, wastu turu platsi. Ta oli kahekordne, pööningu kambritega ja kahest küljest  toetofiwad teda puu postid, nagu niisugust majasid praegugi weel Parifi kesk turu ääres vaha wõib. Esikülg oli kunstlikult puuga, telistiwidega  ja tahwlikiwiga kirjuks tehtud, mis tale toreda -väljanägemise andis. Klaasist ukse kohal rippus puust silt, mille pääl hirmus sõjamees oli kujutatud, mis sõjajumalat Marssi pidi tähendama, mille all järgmine päälkiri oli: „Ssjajumala Marsile, sõjariistade meister Pierre PccoiS." Akna pääl oliwad täielised sõjariistad, kiiwrid, metallist sõjameeste rinnakatted,  mõõgad, odad ja muud, nende tarwis nühtawale pandud, kes lugeda ei oSkanud. Kaks õpipoissi iitufiwad poe ukse ees ja kutsufiwad wiisakolt möödaminejaid sisse, kaupa waatama ehk ostma. Pierre Peeois istus enamasti  poe taga olemas toaS, mille uks hoowi pool küljes oli, ehk jälle sepapajas, zsiS hoowi kaugemas nurgas oli. Ta tuli ainult harukordadel  ise poodi, kui õpipoisid teda kutsusiwad, ehk kui ostja peremehe enesega rääkida soowis. Poe taga olew tuba oli rohkem walgustatud, km magasin ja oli söögitoaks ja wõõraSte toaks ühtlasi- Pierre Pecois oli vicomte d'Exmaise ja Zean Pecois'e tuleku üle wäga rõõmus ja tahtis  nende jaoks kõik teise korra toad anda, kus wõõrasts tarwiZ iseäralised ruumid oliwad- Ta ise elas lastega ja õe Babettega alumise korra tubades, kuhu ka haawatud sõjariistadekandja asendatud oli. Kõikides tubades, mis hästi ruumikad ja walged oliwad, valitses puhtus ja iludus, nagu igaS selleaegsete põliste linna kodanikkude majades. Gabriele ja Jean Pecois iStufiwad laua taga. Peremees laskis neile kosutama! toitu tuua ja Babette teenis wõõraid. Lapsed hoidsiwad endid wiisakalt eemale. Mu Jumal! Herra, ütles meister, lubage endale meelde tuletada, et Teie liig wühe sööte. Teie olete nagu mures ja ka Jean jääb mõtetesse.  Kui ka toit just maitsew ei ole, pakun ma teda ometi Teile lahkest südamest. Sööge ometi wiinamarju, mis Teie pool haruldane asi on. Ma olen oma isa-isade jutustustest kuulnud, et Prantsuse walitsuse ajal CalaiS wiinamarjade poolest rikas on olnud, aga sest ajast saadik, kui linn inglaste kätte sai, tunneb ka wiinamari ära, et ta Inglismaal on, kus ta harjunud ei ole küpseks saama. Mis tuleb meil karjamuretsemises tähele panna? Meie kodumaa karjad o« segatud. Oleks paar aastakümmend woremini karjaparandamise küsimus sellel kujul üles wõetud, kui nüüd, oleks meil praegu oma hää maatõugu kari, aga siis puhufiwad teised tuuled ja ka teadused oliwad teised. Nüüd on meie maatõugu kari ära solgitud,  ära häwitatud. Ja kui seda mõnes nurgas  ongi neel, nimelt niisuguses pimedamas sopis, kuhu hariduse walguS weel ei ole paistnud  ja mõisate kiidetud paradiisi wasikad pääsenud,  kaugel metsade keskel, säält ei tea neid keegi leida. Ja kui leitaksgi, näitakfiwad nad parandatud,  ilusate lehmade kõrwal nii inetult, tühiselt, et keegi nende päälc oma tähelepanemist  ei pööraks. Tähendab siis: meil on tarwis  mõni wäljamaa tõug wälja walida, kellega oma karja-paranduse tööd pääle hakata. Missugune  selleks saab, on wöimata ütelda, aga igaüks selle asja hääks tööd tegija peaks küll südamesse wõtma, et ta seda oma parema tundmise  ja teadmise järel teeb, asjast enne täielikku selgust mõttes, selle kõik pooled läbi kaaludes. Sest see tää, mis ta teeb, jääb kaua elama, karjakand, kui ta on õieti walitud, jääb põlwestd kestma ja wõib lühikese aja jooksul meie rahwa kulturat, tema rahulikku edenemist majanduslikult ja üheS sellega hariduslikult, teiste rahwaste kõrguseni tõsta, niipea kui meie selleks ka wäljastpoolt sündsad edenemise tingimised  saame. Kui meie aga märgist mööda laseme, tuleme alati fügawama raba fisse, kust meelgi raskem on wälja rüseleda. Karja kand on fiiS kindel, kui meie loomade  efiwancmatrst 7—S põlwe teadust on. et kõik loomad oma wälimuse ja teiste omaduste poolest vähemalt oma wanemate sarnased on olnud ehk nendest paremaks tulnud, näituseks piimaanniS ja selle raSwariikuseS. Kui mõni wafikaS ehk lehm halwem näitab olewat, kui tema wanemad, stis o« niisugune tarwis ära häwitada. Wähemalt suguloomi ei tohi sellest  wõtta. Karja paranduse üleüldine aluspõhi on järgmistes määrustes (Hannes Nylanderi järele): Loomades on omadus alati põlwpõlwelt muutuda. Wastkas ei ole kunagi koguni oma wanemate sarnane, sest loodus püüab alati uusi möödusid luua. See omadus muutuda on karjaparanduse  töös sagedasti takistuseks, aga üheS ka selle töö pääaluSpõhi, sest kui järeltulew sugu alati täitsa oma wanemate sarnane oleks, fiiS ei wõikS karjaparandamist mõteldagi. See põlw-põlwelt ettetnlew muutumine tuleb osalt Väljaspoolsete mõjude kliima, toitmise j. m. osalt meile tundmatode, loomades eneSteS marjul olewate põhjuste tagajärjel. Karjaparandaja  peab alati loomade elutingimised, toitmise  ja hoidmise niisugusteks korraldama, et need looma kaswamist soowitud eesmärgi sarnaseks  aitawad, ja teise?.' wõib tema, tähelepanelikult  loomade kaswamist ja edenemist silmas  pidades, põlwest põlwe ilmuwatest omadustest  halwad oksad ära laasida ja hääde juurdetulemist  edendada. Sel wiifil wõib osaw karjaparaudaja  loomades ilmuwat muutmise oma- dust oma hääks tarwitada. Halwad omadused on näituseks piima lahjuS, nõrk kehaehitus, nõrk rind ehk tagapool jne., weel mõned iseäralikud wead lüpsielundites, loomuses jne. Omadused, mida tõigepäält edendada peab katsuma, on: rohke lüpS, raswane piim, wastupidawus, wõim toitu täielikult piimaks muuta, tugew '-ha, häS loomus j. m. (Järgneb) Hukatuse läwel. s AWrewi järele eestistanud —o« Nikolai püüdis mõtteid koguda. Mari waataS taie küsiwalt otsa. sugu s» niisugune: kui Fedotjewna sinuga räMS, ei maganud ma sel ajal sugugi ja, tähendad, kuulsin kõik. . . ja mõtlesin täna sind siit minema saata. Et sa õhtul linnast kadunud  oled, kaS kuuled l Km Wgstas imestades rSMja otsa. Aga armas inimene, kuidaS see wõimalik on? pidi ta jutustama hakkama. Kui ma midagi olen nõuks wõtnud teha, siis ei aita sinna enam waStupanemine midagi, kaS wõta wõi jäta, aga oma ettevõttest ma ei tagane! Mis ma siis nüüd pean tegema? lausus Mari aralt. Õpetan, ütles noormees pühalikult ja võttis  taskust rahakoti välja. Ma tean ju kõik; tean ka, kust kandist sa pärit oled. Näe Fedotjewnale  on sul üks rubla korteri eest maksta; säh, siin on rubla; aga need viis rubla oa masina jaoks. Aga et sa täna õhtul ennast Moskvast koristad. Said aru ? Mari ei võtnud raha waStu ja vaatas eksiva pilguga oma häätegija pääle. Sulle räägitakse wõta waStu l müristas see. Ma joon selle raha ikkagi ära. Kasu sellest pole mitte poole kopika eest, aga sulle läheb seda hüdaSti tarvis. Äga Nikolajuschka, sa ei tunne ju mind? Miks sa siis tundmata naesterahwale annad? Mis tarvis sa seda teed? Selle tarwis, et sa lodus kõigewühemalt oma laStele emaks oled. WSib olla, et minugi Mari praegu mu kõrwal oleks, kui ta mitte külast ei oleks lahkunud. Ei, mis siin meel harutada maksab, muud kui wõta waStu ja afi tahe, ja kui sa palud, fiis tuleta ka mind, hukkaläinud  Nikolait meelde!.. Jah, Jumalaga siis! Maata aga, et sa täna õhtul tingimata masina pääl oled. Kui Fedotjewna koju tuleb, õienda taga silmapilk oma arme ära ja tee et sa läi« nud oled, said aru?! Nikolka lõi meeleheitlikelt käega ja läks sõnalausumata toast wälja. Mari silmitses kaua, tummalt woodi pääl olewaid rahapaberifi. Aga paari päewa pärast iatuS ta juba omakste kestel laua taga ja igaüks tänas taga» selja .hukkaläinud" Nikolaid, kes nende kallile Marile võimaluse andis jälle koju tagasi tulla, (Lõpp.) Ruhnu saar ja tema rahwas. u> Põlluhari mine. Põlluharimise juures tarwitawad ruhnlased ainult kahepõllusüsteemi:  üks põld rukiwilja all, teine kesas nõnda waheldawad nad kaks põldu iga aasta. Rukis on ainukene ja alaline pölluwili; odre külwatakse wähe ja seegi ainult neisse kohtadesse, kus talw rukiorase ära rikub, nõnda üks, kaks ehk kolm külimitu pere pääle. Teistel  tingimistel ei külmata odre mitte, sest enamasti  rikub mesi odrad juba orase põlwes ära. Rukipõld jäätakse sügisel maole (kuke harja), ning aetakse tihedad wesi-waod stsse, sellepärast jõuab rukis rohkem märga ära kannatada. Rukki wili annab 5—7 kordse seemne, odrad 2—3 kordse. Pääle nende nimetatud kõrSwiljade  tehakse ka tarwilisel hulgal kartulid maha lk—2o wakka pere pääle, enamasti roosituhlid,  wõi „meerikad". Harwa tehakse mõni makk walgid kartulid maha, aga finifid kogunisti  mitte. Kartulid kaswawad ülepea wäga westsed ja mädanewad wahest märja ajaga sootumaks  ära, nagu see 1307 aaStal oli, kus sügisel seemne jagugi ei saadud. Mitu kord on seda juhtunud, et mesi kartuli seemne juba kewadel enne ülestõusmist põllu pääl ära rikub. Kuiwa ajaga annab kartulis hääd saaki, wahest B—l 28 —12 seemet. Pääle nende nimetatud wiljade ei leia Ruhnu pöllal enam midagi muud, ei nisu, kaera, linu, kanepit, ernid, übe, läätsi, ega ristikheina. Üsna wähesel mõõdul istutatakse  wäljaaedadeS kapsaid ja kaalifid ja seegi nii kardeldeS ning tagasihoidlikult, sest Ruhnu poisid olla wäljast selle paha moe kaasa toonud, et nad omad pikad sõrmed kõige hallimast käik- ISO9. M 81 Saarlane,