lv. Kui suur oli perekond wälja rünnates?  11. Kui suur oli wälja rännates waranduSlik  seisukord? 12. Kui suured oliwad reifikulud? 13. Kuda wäljarändaja reisis: Kas jala, hobusega, raudteel, laewaga? Kas oma kulul wõi riigi ehk mõne seltskonna toetusel? 14. Kui suur on praegu waranduslik seis (raha pääle arwatud, kohalikkude hindade  järele)? lö. Mis oli Väljarändamise põhjuseks ? 16. KaS wäljarändaja on oma uue kodukohaga  rahul wõi mõtleb uueSti kodumaale  asuda? Kui rahul ei ole, siis missugustel  põhjustel? 17. Missuguse rahwuse hulgas wäljarändaja  praegu elab? 18. Missuguse riigi alam wõi kodanik wäljarändaja on? 19. Maakoha, linna ja rahwa elust? 20. Täelik wäljarändaja adress (riik, maakond, kubermang, lähem raudtee-jaam, sadam ja lähem postijaam) ? Pääle nende kahekümne küsimise kirjutagu  igaüks, mis tähtsa Fl asjakohase arwab olema. Asunduste kohta oleks soowitaw täielikult  terme asunduse ajalugu esimestest EeSti asunikkudest kuni tänaseni üles kirjutada.  Selleks palun omale iseäranis suuremate  asunduste köster-kooliõpetajadelt ja kirjutajadelt kaastööd. Wöib olla, et mõne asunduse kohta muinaslugusid  liikumas on; ka neid palun üleSse kirjutada, kuid iga kord olgu juurde lisatud, et see ja see lugu muinaslugu on Materjali korjamisest, korjajatest ja reisidest  loodan sagedasti aruandeid ja lühemaid  wõi pikemaid kirjeldusi ajalehtedes ilmutada. Kõik materjalid ja kirjad, mis wäljaründamise  kohta käiwad, palun lahkeid kaastöölafi muie ära saata. adrcSsi all : rop. o>?aro Raaaikm-o LoNcns. K. I'. Aknani.. Kui keegi erakirjana mõne küsimise pääle  wastust tahab saada, siis peawad küsimised  numbrite järele ülestähendatud olema.  wastuse tarwis aga olgu kaks 7-kopikalist marki juures. Kui mõnda üleüldist küsimust  mitmelt poolt nõutakse seletada, siis saab seletus ajalehtedes ilmuma. Palun kõiki ajalehti ja ajakirju seda üleskutset lahkesti ära trükkida. Jään oma rahwa soja osawõtmise pääle lootma l J. Lukats, teist leidnud ja vanematel ei näitnud midagi selle waSta olevat, sest et ma kül ivaene olen, olin mina oma mõistuse ja äriosavuse poolest herra Tartineaule suureis  abils. Mina juhtusin kuueteistkümne aaSta wanuseS juba finna majasse ja praegu olen ma juba 28 aastane, seega otsekui perekonna liige. Proua Tartineau oli mulle otsegu emaks. Gilberte aga, tema oli juba algusest saadik päris ingel meie armastame üksteist tuliselt ja muutmatalt ja mina kardan, et kui tema herra Kammasole abikaasaks minema peab, tema siis sureb KohmetadeS waitiö herra Emmeri. Temale  tuli hükitselt meelde, et tema ennast unustades wõnnu wõerale inimesele enam kui maja, välja oli rääkinud. Prokurör naeratas veidi. Ja nüüd tuli herra Kammaso finna wahele? küsis tema. Jah, siis tuli tema. Herra Tartineau oli temaga reisi pääl MarselljeSse tuttavaks  saanud ja kui herra Kammaso siia elama asuS, hakkaS tema meil külaliseks käima. Herra Tartineau paluS teda seda sagedasti teha ja wiimaks oli tema iga õhtu meil. Mina märkasin kohe, et see Gilberte pärast sündis, sest tema palavad silmad ei lahkunud pea ilmasgi neiu päält. Tema suur jutuajamise and, osav meelituse  viis ja Uus >, andeline mäng nõidus aegamööda kõikide südamed ära. Pääle selle veel tema määratu rikkus oli see siis viimaks ime, kui vanemad teda minule ette tõmbama hakkasiwad? Mis sellest siis suurematgi viga oli, et sarnane haruldane mees praegu veel teise naese oma oli?l Ja teie? päris Barrot lühidelt. Mina olen nagu see ju eneseftgi mõista on, sellest ajast saadik kirjast maha tõmmatud,  hädaldas herra Emmeri kurwalt. Proua Tartineau on sellest ajast saadik otsatu wilu minu wastu ja Tartineau enamiSti ikka kare. Mina arwan, et tema meelest kõige parem oleks, kui mina neilt niipea kui wõimolik lahkuksin ja teise koha pääle läheksin. Ainult minu waene Gilberte on mulle truuwiks jäänud ja on mulle seda ka edeSpidisekS ojaks tõotanud. Aga mis tema ilmasgi palju waStu panna suudab, kui isa ning ema mõlemad teda homikust õhtuni wägisi sundiwad ja meelitawad.  Gilberte käest on siis see kõik, mida teie praegu rääkisite? Ja hcrra, meie leiame kõigist wancmate «aimamisest hoolimata sellegipärast wahetewahcl  mahti kokkusaada ja rääkida, wastaS herra Emmeri õnneliku naeratusega. KaS teie rohkem midagi ei tea, midagi, mis meile mõrtsukatöö kohta misgit näpunäidet  annaks, päris herra Barrot lahkel pilgul ja nähtama meelehääga nöörimeest silmitsedes. Eil Mina tänan teid, herra Emmeri selle eest, et teie siia tulite, mina usaldan teid ja teie juttu. Sarnase iseloomuga mees kui teie, ei tee ega räägi alatute põhjuste mõjul. Ja auwüürt ametnik saatis, südamlikult nooremehe kätt pigistades, teda kuni ukseni. (Järg tuleb.) Mis seadus räägib. Tööliste liikumine algas selle aaSta hakatusel streikimisega, peagi muutus streik rahutusteks ja rahutused on nüüd mõnes paigaS juba wägiwallakS muutunud. Streik rahutused wägiwald kolm isesugust aSja, aga siin ometi nii üksteise seljas ja küljes, see on kahetsemise wäärt nähtus, oga paraku on ta tõesti olemas. Kui tööliste liikumise algust Tallinnas ja praegu käcsolewaid nähtusid mõnes Liiwimaa mõisas üksteisega wõrrelda tahaksime,  siis on wahe nii suur, et waewalt midagi wõrdlcmiscks Üle jääb. Kuna tööliste  liikumine Tallinnas alguses korrapäraline  streik oli, kus töölised hoolega kõigest wägiwallost eemal hoida tahtfiwad ja ka teisi, keS tööliste kulul korratusi toime panna katsufiwad, korda pidama sundifiwad, on nüüd wägiwalda ja waStuhakkamist  kuuld» ja isegi tulesütitamise eest ei kohku inimesed enam tagasi. Wägiwalla toimepanijad pidada ise oma tcguwiifi «streigiks" nimetama, kuid sellega tunnistawad  mmod, et neil streigist ja streigi olust mitte wähcmatgi aimu ci ole. Ja kust neil see aim pidi tulemagi, kui keegi neile ära seletanud ei ole, mis streikimine tähendab ja kui keegi seda ei ole seletada saanudgi. Ainult ajalehed on oma kitsastes  piirides seda ja teist streigi üle kirjutada  katsunud, kuid nccdgi katsed on ainult lehtede lugejatest saadik jõudnud, mitte aga nendest saadik, keS nüüd mässu sünnitawad. Kes selles süüdi on, et need halatsemise wäärt inimesed ajalehtede läbi oma maimusilma  mitte selgitada ei ole saanud, see jäägu täna harutamata, sest täna on maja suuremat õnnetust waStu karjataba, ja stlgeks  teha, mis järeldused sellel on, kui osi kord juba nii kaugele läinud on. Kõige päült peame kinnitama, et iga wägiwald ligimese waStu karistust nõuab. Riik peab igat inimest ja tema warandust kaitsma ja teeb seda ka. Wägiwald oga püüab teise inimese julget seisukorda kõigutada  ja teise warandust pillata, sellepärast on ta nuhtluse wäärt. Meie paneme siia nuhiluscseaduse parograhwid üles, kus sellekohased  süüteod ja nende trahwid ära on määratud ja loodame, et meie lugejad neile, kellesse asi puutub, jõudu mööda need paragrahwid teada annakfiwad ja neile paragrahwide sisu ära seletaksiwad. Paragrahwid  on järgmised: § 1545. Kui keegi teist ähvardab teda surmata wõi tuld sütitada ja kui ähwarduStele  ülcskutsumine juurde oli lisatud, et teine mõnda kahjulikku kohustust oma pääle wõtakS wõi mõnest seaduslikust õigusest end lahti ütleks, siis langeb süüdlane kõigi seisuse õiguste kaotamistega raskele sunnitööle  4—6 aastani. Z 1546. Kui keegi wägiwalla teoga ühwardab ja kui ähwardustele üleSkutsumine  juurde oli lisatud, et teine mõnda kahjulikku kohustust oma pääle wõtakS wõi mõnest seaduslikust õigusest end lahti ütleks, fiis mõistetakse süüdlane kõigi seisuse õiguste kaotamisega Siberisse elama. § 1548. Kui ähwarduSte waral kedagi sundida tahetakse mõnda seadusevastast tegu tegema, siis langeb ähwardaja nendesamade  karistuste alla, mis seadusewaStaste  tegude katsetele määratud on. H 1686. Kui keegi wägiwalla wõi ähvardusega  teist sunnib kahjulikku lepingut tegema,  siis mõistetakse süüdlane kõigi õiguste kaotamisega Siberisse elama. tz 1687. Kui eelminewaS paragrahvis nimetatud sundusega kehawigaStamine wõi vabaduse röövimine kaasa käis wõi aga selle elu wõi tervis, keda sunduse alla heideti, hädaohtu wõiS sattuda, siis langeb süüdlane nende karistuste alla, mis §§ 1628 —1635 wägiwaldse rööwimife eest määratud on. Kui terwe salk inimesi selle süüteo korda saatfiwad, siis langemad K 1633 järek eestwõtjad raSke sunnitöö alla 12—15 aastani, teised osavõtjad 10—12 aastani. Meie näeme kui rängad nuhtlused seadus niisuguste süütegude pääle määrab. Isegi see, kui kedagi ähwarduSte varal sundida tahetakse wägiwallast osa wõtma, on § 1548 järele raske nuhtluse wäärt. On tungimast  soovida, et need seaduse paragrahvid kõikidele teada antud saaksiwad, kes mässu liikumisest osa wõtma wLiksiwad hakata, sest ilma nende teadmata wõib inimene päris ootamata raske süüteo ära teha ja oma perekonna õnnetuse sisse kukutada. 14, Saarlane. 1905