walu käes! Laatsareti põrand oli nii werd täis „et solises." Teiste laewade päält tuli haawasidujaid. Isegi laeni nägi kole wälja: ära purustatud, tekk ära põlenud, mida lõhkewad tulepommid sünnitanud. Anti käsk uued riided selga panna. Teiste riigi laewadest tuliwad luubid. Nendega läksime teiste riigi laewade pääle. Haawatud  wõtsime kaasa. Siis panime oma laewa põlema ja weeaugud tehti lahti. Umbes tunni aja pärast oli meie laew põhjas. KorejetS lasti miiniga puruks, et mitte waenlasele anda. Eestlasi laewa pääl surma ei saanud, ainult 2on haawatud. Lätlastest  langesiwad 2 meest. Mina olen nüüd Jtalia laewa „Elba" pääl. Siin on wäga hää elu. Inimesed on lahked, just kui omaksed. Tschemulpost sõitsime Hongkongi,  siit eralaewaga Saigani India linna, kus meie teised seltsimehed juba on, ja säält sõidame Wenemaale. Kui Jumal elu ja terwist annab, eks ma kirjuta siis jälle. See on kõik mu uue aasta juhtumine.  (Siis järgneb südamelik terwise soow). Peeter Mets, Jtalia laewa Elba pääl. AuuStatud „Saarlass" toimetust palun järgnewale seletusele lahkesti ruumi lubada? Hra G. Kukk, kes ennakt kentsaka ametliku nimega „Kaarma laulu ja näitemängu armastaja" auustab,  püüab „Saarase" M 17. Kaarma köstrit rumalal wiifil alatutes püüetes kahtlustada. Kahtlustuste põhjuseks on nii tühine aü wõetud, et ma selle pärast sulgegi kätte wõtma ei hakkaks, kui see suur „lauluarmastaja" wähegi ka tõtt armastaks ja teiste inimeste meeleauusust häbemata!  kombel maha kiskuma ei tikuks. Minu teadaandmine, et „Kaarma lauljatel 2S. piduõhtuga"  Kuresaares midagi tegemist ei ote, sest et pidu Loona lauljate poolt ou, kuna Kaarma lauljad küll lähemas tuiewiku? Bunase Risti hääks pidu anda tahawad, on „lauiuarmastaja" närwid nn erewile ajanud, et ta sellest kohe wälja jsletab. nagu oleks inina sellega tema pidukesett rahwast eemale hoida püüdanud. See seletus on nii halenaljakas, et ma sarnast mõttepõõret ühe koolmeistri poolt mitte oodanud ei oleks. „Lauluarmasiaja" peksab ennast ise oma witstega: temal oleks see siis kasulikum olnud, kui seda mitte teatatud ei oleks, et piduandjad Loona lauljad on, niisama ka seda, et Kaarma lauljad pärast poole pidu teemad. Seega püüdis siis „lauluarmastaja"  „segajes mees kalu püüda", nagu ta isegi ütleb, seda ütelust eksikombel aga minu Mstu sihtides. Tema oleks, ta enese sõnadest jäcjsidades, „Kaarma" nimega lihtsalt teha tahtnud, ja selle rikkus mu kuulutus ära. Kahju küll! Oleks ma ssva ette aimata ivõinud, et tõe teatamine naabrile nii suurt meelepaha teeb, ma oleks tõesti temale selle rõõmu jätnud ja kuulutust mitte owaidanud. Ainuke asi, mis mind kooride wahest teatama sundis, oli see, et mitmel pool Kaarma lauljaid pidutegelasteks pesti. Ka kreisiülem olnud selles armumises piduluba andes. Paljud ei tea ju nii peenikest mähet Kaarma lauljate ja „Kaarma lauluarmastajate" wahel mitte leha (just kui ei oleks lauljad mitte ka lauluarmastajad?!) Ja kui minnaks iga külapoiss Kaarina nime all pidutama hakkab, ennast ka Kaarma „lauluarmastajaks" wõi teine jälle „auustajaks"  j. n. e. nimetades, siis ei ole see Kaarma lauljate! mitte üks ta puhas. Iga mees elagu oma selge ja arusaadama nime all. Ms asi sunnib „Kaarma lauluarmastajat" oma lauljate nimetamises nii alandlik ja häbelik olema? Miks ta neid Loona lauljateks ei nimeta, wõi Kaarma-Loona lauljateks? Aga muidugi ou see „lauluarmaSlaja" maitse asi, enesele nime walida. Hää oleks aga igatahes, selle juures suurema selguse pääle maadata. Mis see armastaja muidu meel „jämedusi" seletab, siis peab arwama, et ta enesel samasugust „nägemise tarkusi wõi maimu" olema armab, kui Taanlelil za Joosepil oli. Mina lükkan kõik lauluarmastaja  poolt amaldatud alatud süüdistamises ja isetumad isiklikud näägutamisel» põlgtusega sinna tagasi, kust nad wälja tulnud on. LauluarmaStaja  armastab ehk just enese järele ka teiste üle otsustada, lindu tuntakse laulust. sõnumit, et Kaarma lauljats hulgas ka Loona lauljad Punase Risti hääts tulewasest pidust oss Mtawad, --- ka lembel- dada wõib ainult poisikene. Ju „piilu-pardid" igatahes selleks parem oleks olnud! See asi oli tõkõti minu ja hra Kukke wahel niimoodi läbi räägitud, nagu seda teisedgi päält kuulnud on. On aga „lauluarmastajal" nii nõrk mälu wõi meelespidamine, siis ei saa mina sinna midagi parata. Mina ei pea niisuguseid pidusid sugugi nii hirmus tähtsaks sündmuseks, mille üle pikemalt  rääkidagi maksaks, kuna „lauluarmastaja" õnnetundmuses teatab, et linnarahwas ja tema ise kõigega rahul olla olnud. Muidu otsustawad selle üle ikka teised. Lõpeks tähendan, et mina omalt pool selles asjas „lauluarmastaja" tolmutamist?  pääle enam sulge kätte ei mõla. J. Kirotar. Saaremaa maamaksude kuluarwe on Kub. ajalehes awaldatud. Säält on näha, et kulude summa üleüldse 19,436 rbl. suur on. Tähtsamad kulud on: Postijaamade  ülespidamiseks läheb 4000 rbl., wangimajade pääle 2300 rbl., wästeenistuse  kommisjonile 1770 rbl , politsei sõiduja  korteriraha 1850 rbl., post- ja wangiwedamise  jaamade parandamiseks 1000 rbl., terwishoiu olude korraldamiseks 3760 rbl., teede tarwis 1616 rbl. jne. Jnrjewist teatab „Olewik", et vr. K. A. Hermann üht uut ajalehte tahta asutada. Lehte plaanitawar kolm korda nädalis wälja anda ja ta nimeks olla „Sõnumid" määratud. Professor J. Köleri mälestusesamba hääks toimepandawa korjanduse päätoimekond  teatab koh. lehtedes, et korjamine sõja pärast seisma jäetakse ja alles pärast sõja lõppu uuesti ette wõetakse. Kes waheajal  juba midagi on korjanud, see saatku korjandus Peterburisse päätoimekonna kaSsahoidja  kätte. Tema adress on: OllZ., AsuuMsa, iicpe/.iouk 5, I?-ii/ L.. 11. Knaouzs. Tallinnast. Traadita telegrahwiga hakatawat,  nagu „Birsh. Wed." näha käesolewal suwel Peterburi ja Tallinna wahel sõnumisaatmisega  katseid tegema. Esialgu tahetawat sõnumisaatmist wahejaamade kaudu katsuda ning pärastpoole ilma wahejaamadeta, otse linnast linna teateid saata. Peterburist. Keisri Majesteet ühes SuurwürSti Troonipärijaga on reisil, et Kauge Ida sõjawäljale minewaid söjaivägesid oma Keiserliku Jumalagajätmisega teele saata. Belgorodts on Keisri Majesteet 81. suurtüki brigadi Jumalaga jättes tõsiseid sõnu selle suure sõja iseloomu üle rääkinud, kus juures ta -vaenlast tugemaks ja wapraks nimetas. Sellest telegrahwi teel tulnud sõnumist rääkives loodab „St. Petersb. Heit." et üks jagu päälinna lehti, keS omale ülesandeks on teinud, -vaenlase omadusi põlata ja tema teguwiifi naerda, nüüd küll järele jätab, rahma mõtlemist segamini ajamast. Ei ole mitte pasfilik, waenlast, kellega kibe -võitlus käes on, araks ja nõrgaks tembeldada; ka -võit niisuguse põlgtusewäart -vaenlase üle ei tooks mitte palju aua. Nüüd aga teab Wenemaa oma ülema sõjajuhataja sõnadest, et meie -vastu -vapper za tugew waenlane seisab. Peterburis on niisugune kinnituse selts tekkimas, kelle liikmed õnnetuste korral üksteisele wastastikku abi annamad. Seltsi liikmeteks mõtlewad 38 asutuse töölised, kokku päält 20,000 mehe astuda, Kaudsete maksude päSivalitsus annab ringkirja läbi (6. märtsist 1161.) teada, et kroonu wiina monopoli asutustes teenijad tagawarawäelised, tegewasse teenistusesse  kutsumise korral, omast palgast paiukikassas kinni hoitud raha kätte -või» -vad saada, ka need, kes kaks aastat nimetatav  kassa osanikud ei ole olnud. Sellepärast  kästakse iga kubermangu aktsiisi- walitsuse summades tarwilik osa raha tagawaraks hoida, et kohe kõigile wälja wõiks maksta. Pääle selle antakse wiinamüüjatele luba, äraoleku ajal enesele kohaliku aktsiisiülemuse  nõuusolemisel asemik wõtta, kas tuttaw ehk sugulane, kelle eest wastutajaks muuja tagatisraha (kautsjon) stsse jääb. Eespool tähendatud määrused ei käi aga mitte nende kohta, kes wabatahtlistena sõjawäkke astuwad. Mahajäänud perekondadele  ei anta kroonu poolt mingisugust iseäralist abiraha. Wäljamaalt. Hiinamaalt. Hiina riik on praegusel  ajal terwsl haritud ilmale nagu määratu suur küsimise märk. Suurriigid pole praegu sugugi laisad, Hiinat hoiatamas, et ta erapooletust rikkuda ei tohi, ja Hiina on seda wirgem tõendama, et ta seda tingimatalt tegema saab. Saksamaa poolt on Taewapojale koguni mõista antud, et isegi Hiina praegune keisri sugu troonilt kaob. kui erapooletus murtud peaks saama. Teiselt poolt tõsndawad aga wäljamaa, kui ka Wsne ametlikud teated, et Hiina rahwas wähsmalt sõjaplatsi ümbruskonnas rahutumaks ja nende seisukord kahtlaseks läheb. Ka hunhusids salkade tekkimine praeguse sõjaplatsile näitab sedasama. Wiimaks wõib nii wälja tulla, et Hiina walitsus, ametlikult, küll erapooletust alles hoiab, Hiina rahwas aga, mitte-ametlikult, sõjariistad käes sõjaplatsile aStub. Wale paberirahasid, 1- ja 3-rublaseid,  on jaapanlased MandshuriaS niipalju laiali laotanud, et „Harb. Wsstn." teatel Wene-Hiina pank neid walerahasid praegu terwsd kastitäied minema saadab. Jaapanist. Jaapani admirali Komimura kõne. Jaapani wabatahtlistele,  kes Port-Arturi sadamasuud kinni panema saadetud aurulaewade pääle läkfiwad,  on admiral Kamimura järgmise kõne pidanud: „Mml lapsed! Ma saadan ieid kõige hädaohtlisema koha pääle, kus teie waenlase  hirmsa tule all oleie. Oma lapsed wiskan ma suurtükkide kurku. Uskuge aga, kui mul lapsi oleks, siis waataksiwad nad kadedusega teie pääle ja ma ei jääks silmapilkugi mõtlema, kas neid teiega ühes saata. Minge, minge mu lapsed, ja näidaks waenlasele ülestõuSwa päikese maa poegade julgust. Kui teie paremast käest ilma jäete, siis töötage pahemaga ja kui teie ka pahema kaotate, siis jalgadega. Pidage meeles, et teid ainult 70 meest on ja et hiigla töö ja wastutus teie pääle on pandud. Weel ei ole hilja, astugu tagasi, kes enese selle tähtsa ülesande täitmiseks nõrga tunneb olswat. Häbi ei ole tagasi astuda, aga häbi on tööle minna, kui kellegi! oma jõu kohta wähsgi kahtlust on." Meeste bansai Jaapani hurraa hüüded ei lasknud admirali edasi rääkida. Kui waimustus waikis, kõneles admiral edasi: „Nüüd annan teile käsku: Surge, surge kõik, ilma et üksgi elama jääks. Aga ärgu üksgi surnu waenlasele rõõmu tehku. Tulgu surm alles si's kui töö tehtud on. Ma ei pidusta teie lahkumist mitte shampanjaga, sest teie töö nõuab teilt selget pääd, kuna aga shampanja waimu ja mõtete selgust segab. Tühjendage minuga ühes klaasitäis selget wett ära, teie kirsipuude maa mägilased. Jooge ja minge laewade pääle, oma haudadesse. Bansai! Bansai!" Korea keiser on käsu wälja anmid, et kõik nõiad keisri teenistusest peawad lahkuma. Käsukirjas  süüdistatakse nõidasid, et need kõikide miinuste pahanduste tekitajad on olnud. M 20, Saarlane, 1904,