Saarlane maksab kroonupostiga: aaSlaS S r. kop Vs . 1,.L5 / V» ~ -„7S .. maapostiga: „ t„SO „ V- » V. .. -..5« .. Üksik number » kop. JIMUb kakskorda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus Kuresaarcs PitkaS uul., Kuulutuste wastuwõtmine kuni kella 1 päswal enne lehe ilmumist. Kuulutuste x-tit-rida 8 kop., lehe eesotsas Ätt kop. K° 48. Laupäewal, 8. septembril 1907. XXlll. aastakäik Kuresaar - Rahusaar. Wist on kurg selle saare „KolumbuS" olnud, kus ta ehk omal ajal maad ning rahu otsis ning leidis. Waene lind, ilma kärast ning tagakiusamistest piinatud, lendas  ta üle mere ning leidis saal, Saaremaal,  õnneilma, kus ta rahulikult oma maja wõi pesa mõis ehitada- Wist andis siis kurg sellele saarele oma nime Kuresaar. Kured wist sääl küll enam ei lendle, sellepärast ehk oleks selle saare nimi Kuresaare  asemel „Rahusaar" omakohasem. Hääl lapsel on aga mitu nime, nii ka siin: Kuresaar Rahusaar, wõi ka ainult Saaremaa. Terwitan siis siit Suureltmaalt  esimest korda „Saarlast", Saaremaad  ning tema elanikka, selle soowiga, et Saaremaa Kuresaar, ikka ka rahumaaks  jääks. Kõik ei ole mitte kuld mis hiilgab, kõik ei ole mitte suurus mis suurusteleb ja kõik ei ole mitte hääbus, kus hüäduseft kiideldakse. Hing ihkab aga rahu, ning rahupüüdel pole mitte suuruse ning hiilgusega tegemist, ja selleks on ju tüu, kui ainult üks wäike „Saarlase" nurgake on, kus sellest wõib rääkida. Saaremaa on waene maa ja tema elanikkudel on eluraskustega wõitlemist. Küll on süül ka toredaid ja lopsakaid metsasid ning wiljakaid maakohtasid olemas, aga siisgi on Ml ka suured matjad ning lagendikud, kus silm muud ei näe, kui kiwa ja kadaka põõsaid. Kohati peawad suure waewaga säälsed elanikud maad kiividest puhastama, et wiljaseemnele kohast platsi muretseda. Saarlasi süüdistatakse, et nad liiga tuimad ning töntsid pidada olema- Selleks tehakse neile aga ülekohut. Ka nendes tuksub kaastundlik süda rinnus, ning kui nende tundmused ka wäga elawad ei peaks olema, kui seda ehk soowitakse, siis on selleks põhjusid olemas. Saaremaa pind on kehw ning kohati oige wiletS, nii et ta kõiki oma elanikka elatada ei jaksa. Paljud on sunnitud suwisel ajal Suurelmaal omale teenistust otsima, nõnda et sellest teenistusest ka taimel iseennast ning oma perekonda elatada.  Siis pole mitte imeks panna, et tundmused sarnases elujärjes mitte wäga elawad ei ole. - Ka nende nooresoo kaswatamises,  mis mitte hästi ei edene, wõiks ehk nende wiljawaene maa neid wabandada. Nägin ise sääl kooliõpetajaid, kes suwisel ajal rasket tööd tegiwad, kiwisid tagusiwad ja lõhkusiwad, et niimoodi omale igapäewost  leiba teenida. Süäl teati minule rääkida, et sellega inimene ennast ei jaksa elatada, mis walla wõi küla kooliõpetajale palgaks maksetakse. On lugu tõesti nii, fliS tohib küll waewalt loota, et Ml kooliõpetajatel wöimalik oleks oma kohusid täiesti täita. Kudas wõib sarnane inimene, kes pääle laste õpetamise, mis ka ju sugugi kerge ei ole, omale eluülespidamiseks  weel raskemat tööd peab otsima ning tegema, waimustatud laste koolitaja ning kaswataja olla? Ehk jälle, kudas wõiwad lapsed elustatud ning waimustatud olla, kui nad koolis ega kodus selleks kaswatatud  ei saa? Siin ehk wõiks küll wiljawaene maapind  saarlast selles wabandada, kui ehk mõni siin otsekohe elamust ega waimustust ei peaks leidma- Siisgi paneks ma teile, rohusaare «vendadele,  südame pääle, kõik mis wõimalik oma tulema sugu kaSrvatamise häitkS teha, nii et teie lapsed koolis ning kodus hääd eeskujulikku kaswatust leiaksiwad. Inimene on küll ehk taimega wõrrelda, kes ainult siis ilusasti ning lopsakalt kosub ning kaswab, kui taimeke ning maapind hästi saab haritud. Tehke kõik mis wõimalik, kõige päält katsuge oma kooliõpetajate elujärge kergitada, siis kosub ning kaswab ka nende hää tahtmine ja jõud teie lapsi kaswatada ning neid häädusele elustada. Kõige edasipüüdmise juures tuleks küll wisi kõigepäält selle päüle rõhku panna, et Rohusaar ka ikka rohusaareks jääks, ja et saarlased kõik eksitajad, kes Rahusaart  riiusoareks ihkawad ümbermuuta, endast eemale tõrjuksiwad. Õppige ka suurelt maalt häid külgesid tundma ning omandage paremaid waimu omadusi- Kosuge ning kaSwagu wabadus ja kõik paremad ning inimlikumad seadused ning õigused ka Saaremaal, aga ilma wägiwaldsete  tegudeta. Olge walrvsad selleks, et need „ilmaparandajad"  teie piiridest eemale jääkstwad, kes teid wägiivaldsetele tegudele meelitawad. Hoidke endid targutajatest eemale, kes teile küll palju pakuwad, aga teile ometi midagi Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Dvyie kriminai 7 jutustus kahes jaos. Hoopleja l mõtlesin ma. Ta teab, et ma tema sõnade tõsidust proowida ei saa. Waewalt jõudsin ma seda mõtelda, kui kirjakandja meie maja numbri nägi ja rutuSti üle uulitsa tuli. Warsi kuulsime ägedat koputamist all ja pea kuuldusiwad trepi pääl rasked jalaastumised. Herra Scherlok Holmesile, ütles ta tuppa astudes ja minu kaaslasele kirja ulatades. Siin sain ma Holmefi hooplemist proowida.  Ta ei teadnud wift seda mõteldagi, kui ta meie külalise ameti üle otsustas. Olge hääks pöörfin ma end sõbralikult  kirjakandja poole, ütelge mulle, mis on Teie amet? Ma olen kirjakandja, wastaS ta. Praegu aga on mu ametimunder parandada.  Aga mis Teie enne olite? küsisin ma kihwtist pilku Holmesi poole heites. Kuningliku meremäe seersant! Wastust ei ole tarwis oodata? Jumalaga! Ta pani käe kõrwa äärde ja läks wälja 111. Loristoni aia salabus Ma pean tunnistama, et see uus tõendus  Holmcsi tarkuse üle mind imestama pani ja ma pidin tema järeldamise wõimu auuStama. Siisgi pean ma tunnistama, et ma selle üle kahtlene olin, et see kõik tema poolt enne ette walmistatud ei olnud, et mind ainult ennast uskuma panna. Aga mispärast pidi Holmefil seda tarwiS olema teha? Kui ma ennast ümber pöörsin, luges ta juba kirja ja tema silmad hiilgasiwad imelikult. Wist oli ta wäga mõtetes. Kuidas Teie seda teadsite? küsisin ma. Mida? ütles ta pahaselt. Et ta endine meremäe seersant on l Mul ei ole aega tühiste asjadega tegemist  teha, > — ütles ta terawalt, aga naeratas  jälle kohe, palun wabandaaa! Teie segasite minu mõtete käiku, aga fiisgi, see on weel parem. Siis ei wõinud Teie mitte arwata, et see kirjakandja kord seersant  on olnud? Ei wõinud. Kergem on otsustada, kui seda seletada, kuidas otsustada tuleb. Kui Teile antakse tõeks teha, et kaks korda kaks neli on, siis oleks see raske, ehk Teie küll seda tõesti teate. Juba läbi akna nägin ma suure sinise ankru, mis kirjakandja käe pääle oli tätoweeritud ja tundsin nagu mere õhku. Selle juures oli tal sõjameheline olek, piik pösehabe, kehaseis täielik, natuke juba seda moodi, kui mõnel ülemal. Panile tähele, kuidas ta pää püsti hoidis ja kepiga wehkles? Edasi: auustamise wääriline herra, keskmise «vanadusega, wali, ja meel muud. Nähtawasti endine seersant. Imelik! hüüdsin ma. Tühi kõik, ütles HolmeS, aga tema näost nägin ma, et ta mu sõnaga rahul oli. Wähe aja eest ütlesin ma, et kurjategijaid  enam ei ole, oga nagu näha, olen ma eksinud. Waadake l Ta andis kirja mu kätte, mida kirjakandja oli toonud. Hirmus! hüüdsin ma, kui kirja olin üle waadanud. See on natuke juba hariliseft olekust kõrwal I ütles ta rahuliselt. Lugege kiri waljusti läbi! Ma lugesin: „Auustatud hr. Scherlok HolmeS I Öösel on Brikstoni maanteel Loristoni aedas 3 imelik lugu juhtunud. Meie politseiametnik on kellu kahe ajal ühe maja aknast tuld näinud paistma. Et selles nujas keegi ei ela, on ta kohe selle üle kahtlaseks saanud. Uks olnud lahti ja koguni tühjas eestoas lamanud peenikeses  rudes meesterahwa surnukeha. Ta taskudes leiti nimekaardid päälkirjaga: „Enoch D- Drebber, Cleveland, Oheio,