lohakile. Talumees peaks enam seda iseteadliselt  hakkama järele uurima, järele mõtlema, mis temale tarwis, ja mis temale mitte tarwis oleks teha, peaks ise wälja arwama, kudaS ta oma sissetulekut wöiks suurendada, mitte aga wanad moodi, manade kombede järele kui schabloni järele elama. Ja tema aateline is e peaks ka palju kõrgemal seisma, kui see praegu on. Sest aateline ise annab inimesele tema wäürtuse tundmise, enese wäärtuse tundmine  wiib aga inimest ainelise is e pääle, ja aineline i s e paneb tal majanduse õitsema. Sellepärast ei jõua meie mitte küllalt igale üksikule isikule waimliselt ja majanduslisclt  iseteadwust ja isctegewust soowitada.  Lähme aga iga üksiku isiku piirist wälja, wähe kaugemale. Waatame seltsisid.  Siin on selts mitmetest üksikutest koos. Aga need mitmed üksikud isikud sünnitawad siin ühe ühendatud üksiku isiku seltsi, ja sellel, kui ta elutseda tahab, peab ka niisama isetcadwuS, isetegewuS olema. Seltsi sarnased asutused on kihelkonnad,  walla- ja linna kogukonnad. Neil kõigil peab iseteadwus, isetegewus olema. Ja et see Larwilik asi on, seda näitab elu. Riigiwalitsuse poolt on kihelkondadele, waldadele ja linnadele omawalitsus antud. Siia walitakse mõistlikumad isikud ametisse, ja need peawad is e, kui teiste üksikute isikute ise wolinikud teadma ja tegema. mis üleüldiseks kasuks tarwis on. Ja et sarnane iseteadwus ja ifetegewus üleüldise elu hääd käekäiku on rohkesti edendanud kes wöiks seda salata. Selle järeldusel wõime siis wiimaks sellele otsusele tulla, et ka rahwuslises asjus meil iseteadwus ja ifetegewus mitte puududa ei wõi. Kõrge riigiwalitsuse poolt on EeSti rahwale eluõigus antud. Tahame aga elada, siis ei wõi meie seda mitte ilma iseteadwuseta ja isetegewuseta teha. Muidu oleme surnud.  Meil peab ka oma rahwufe ise olema. Meil, on kui ustawatel riigialamatel,  on kõrged kohused riigiwalitsuse wastu. Aga kudas wõiks Eesti rahwas oma kohuse täitmist, oma truuduse tundmuste awaldust  kõrge Riigi isa trooni ette kanda, kui tal mitte iseenese tundmist ja isetcgewust  ei oleks. Meie rahwuse is e peab seda tõendada wõima, et Eesti rahwas truu, õiglane ja wapper rahwas on, kes kaasa töötab riigi üleüldise kasude hääks! Jstutagu siis iga üksik isik, iga selts ja kogukond oma sisse rohkem iseteadwust, kaswagu rohkem isetegewuft, õitsegu ka EeSti rahwuse iseteadwus ja ifetegewus, sest selleS seisab marjul iga üksiku, iga seltsi ja kogukonna, terwe rahwa ja riigi waimline ja ilmline elu ja õnn! L. ?. oli hoopis wiltu tõmmatud häbi ja wiha pärast. FritS tõmbas oma raanitsa kätte ja tahtis toast Nälja minna, aga tädi Riecke sStsS tema ette ja keelis teda seda tegemast.  OKd sina arust ära, sina häbemata poiss! kshivatas Riecke, kas sinul ei ole häbi oma jämedaid ruusikaid ühe nõrgema wastu tarwitada!  Mine, mina ei pea sinuga ilsmsgr  enam tegu! Tsgew poiss waatis rahulikult tädi otsa, weel hingas tema rutuSti ja weel oli tema erutatud, aga tema ei unustanud silmapilguksgi  ära, kes tema ees seifis ja kellega tema rääkis. Sina, tädi, ei tea ju koguni, mille üle meie tülisse sattusime, ütles tema, sõõris ennast ümber ja läks toast wälja. 'l.'innal oli see, et tema poeg Fried.ri Irci peksis, wäga meelt mööda. stc cli ometi korra mõnus, et poiss :uc.: keremie sai, teeninud on tema seda ircc.Ales tema parastades. Kuida! hüüdis preili Rieke wärisewa hätlcce sina kostad weel oma üleannetu pcst eest, ka sina ennast siis sugugi ei bäeene? Oled sina seda hoopis ära unustanud  kuidas mina sinu poega armastatut  cl.u ja mina nõuan, et selle ivaese '.ccstca õrnalt ümber peab käidama? E: sina sAs poissi karistama, waljvSti !c.7".5:am.2 read, nõuan mina. u.tc uci ei tule minule Keelegi! waS:az  õde: kui Ma kedagi karistada loonud, ka:is:r oma enese poissi Et minu pcee ilmsüüta on, tean mina kindlaSst Tule! röökis preili Rieste ennast Frieteri  poele, keS ennast wcl aial jalule ajanud  ja nüüd oma lõhki käristnud jaki kaist roaacks, tule! Kui küll teised poisid  ennast tooresti üleSpeawad, ei pruugi sina «cda neile mitte järele teha; fee kard olen minna tõesti wihane sinu paale! Mõlemad läksid trepist üleSse eneste korterisse,  proua Röttger otsis oma poja ajast ÜleSse ja nüüd wvrti Mõlemad poisid pihtile, oga mslsmil pool lima tagajärjeta. Ess, PletaS Frits, ara pärigi minu KG selle üle aru, mina ei räägi ometi mitte mille pärast see oli. Ainult nõnda palju mina ütlen, et Frieder üks päris paha poiss on. Frieder oli poolteed häbelik ja püüdis oma hirmu suuremeelsuse taha ära peita, üteldes: Olgu pääle tädi, Frits ei mõtelnud  sääl juures midagi. Ja tädi Riecke läks, päältnaha rahustatud  enese tuppa, südames oli tema aga Friederi üle üsna liigutatud. Tema on ometi üks peenikeste tundmustega  poiss, mõtles tema; poiste wahel on see harilik, et üks teist pekswad, aga see on auuS temast, et tema peksmise põhjust wälja ei räägi. Ometi oli tema, et poissi mitte hoopis karistamata jätta, temale teatanud, et tema karistuseks täna oma toas ja ainu üksi lõunat sööma peab ja et tema säält enne wälja ei tohi minna, kui tema tädi käest andeks palunud on. Rieke tundis, et tema  ka korra waljust awaldama pidi. Nägu, mida poiss temale tema selja taga tegi, ei näinud Riecke mitte. Friedrich Adami näitas temale selja taga ruunkat. See oli zu päris halb tegu, teda siia kinni panna? (Järg tuleb ) Möndasugust. Küsimise pääle, mitmesse keelde pii-' bei ümbcrpandud, on Briti ja wäljamaa piibli seltsi sekretär J. G. Watt aru annud, milleS ta teatab, et täis piibel 40 Europa, 41 Aasia, 14 Ahwrika. 10 Austraalia ja 3 Amerika keeles, ühtekokku 108 keeles ilmunud  olla. Piibli üksikud jaod olla aga wähsmast  400 keeles olemas. Kuna terme Piibel weel Hiina keelde ümber pandud ei ole, on temast ometi üksikud jaod juba 16 ise. suguses Hiina murrakus leida. Sellest, mida üks rahivaS sööb, ja kmdaS ta sööb, wöib kergesti tema hariduse järge ära tunda, kui nende sõõtisid ja maitset  hoolega uurime. Mida kõik ei söönud wanad uhked roomlased omal wiimasel ajal, enne kui nende riik langema hakkas. Aga, meie praeguse aza hiinlaste waStu ei saanud «emad ometi mitte. Wist kellelgi ei ole seda meelde tulnud, et noored, alles pimedad rotid elusalt söödud, suur maiustoit on. Waagna täis noori, pimedaid rottisid rõõmustab  iga õige hiinlase südant. Hiinlane wõtab rotikese sabatpidi kätte, kastab- ta wedela mee sisse ja laseb ta siis kurgust alla patseerida. Praeguse noore keisri pulmade  ajal söödi 80.000 pimedat rotti elusalt  ära. Üleselle oliwad weel pulmalaual waagnate kaupa elusaid ämblikuid, wälja kistud jalgadega, kellel pähkla tuuma magu olla, ja selle pärast ka söödakse. Need oliwad  siis praeguse keisri Kwang-su pulma road. Kristlaste tapja prints Tuan sööb siidiussisid. Kanasupi seeS keededut wihmaussid  ja päästlase pesadest keedetud paks supp on iga haritud hiinlase maiustoit. Jmejutud Deweti üle. Dewet saab juba imetegewaks kangelaseks ja igasugu juttudel tema imeliste tegude üle pole rahwa seas piiri. Brüsseli lehes „Petit Pleu" jutustab buuride komandant Delieu Deweti üle järgmist: Umbes aasta eest, weebruari kuus, sai Dewet teada, et leinaajast  hoolimata, mis Inglismaa sel ajal kuninganna surma pärast pidas, jomanride ohwitserid Inglismaa paremate perekondade  pojad Lindleys pallipidu toime panna tahawad. Dewet saatis kolm oma leitenanti, kes Inglise mundritesse oliwad pandud, pallipidule, ohwitserid pidid endid sääl teise mäe jaoskonna Inglise ohwitseridena  üles andma ja pääle selle Dewetile teadustama, millal inglaste kallale langemiseks  kõige parem silmapilk oleks. Deweti leutenandid tungistwad rahulikult saali ja Inglise ohwitserid, kes neid oma seltsimeesteks  pidasiwad, pakkusiwad neile tublisti wiskit, millele ka ise agaralt auu andsiwad.  Km pallipidu kõige ägedamas joones oli ja wiski juba oma kohust oli täitnud, ilmus Dewet, oma leitenantide fignali pääle, 12 —l3 inimese saadetust! saali, kelledel kõigil rewolwrid käes oliwad, ja ütles: „Ma panen pallipidu seisma; teie unustasite, et teie kuninganna surnud on ja teie eneste lõbustuseks halwa cya walisite. Kuulutan teid kõiki Deweti waw Terwituse köne. Peetud Waljala Põllumeeste Seltsis Hiinlased oliwad omal ajal ka kuulus ja tark rahwas, teistest mitmes asjas eesgi. Aga missugune  on nüüd nende tarkus meie aja tarkusega wõrreldeS. Seda on iga üks isegi küllalt lugenud. Ka see tuli sellest, et hiinlased ajaga mitte edasi ei läinud. Tahame meie ajaga edasi minna, tahame meie enesele kindlat teaduse «varjupaika pimeduse waStu oma põllu pääle teha, siis peame selles südid ja usinad olema. Meie ei pea mitte niisugused olema, nagu keegi noormees siinse rahwajutu järele oli, keda Rõõsa mõisa rentnik orjuse ajal soldati teenistusest priiks ostis ja kes selle läbi ostja pärisorjaks  sai. Gustaw nõnda oli selle nooremehe nimi läinud aga pärast seda nii laisaks ja jonnikakS,  et ta ühtegi tööd õieti ei teinud, ja sellepärast  wahetati teda teise mõisa pääle ära. Ka siin ei paranenud asi. Käskis kubjas teda künda, siis pööris ta adra ümber, wõttis adra wanna kätte ja kündis adra kurega; pandi teda äästama, siis pööras ta äkke ümber ja äästas ümber põörtult,  nii et äge poldid maha kukkusiwad. Wiimaks  pani kubjas Gustawi wanat kiwi aeda ümber  laduma ja andis talle päewaosa kätte. Kui kubjas teda keskpäewa ajal waatama läks, siis oli ta ainult kaks kiwi koha pääle pannud ja kolmandat kiwi keeras ja pööras nende pääl edasi ja tagasi ja wabandas ennast üteldes: „ei tea, kas see kiwi enne wana aja sees on olnud, wõi mitte, sest see ei taha ju siia kudagi passida?" Saarlane 1902 9.