„Walitsuse Teataja" kirjutab Lõuna- Ahwrika sõja kohta: „Seda südametoorust  nähes, mis lõpmata sõja läbi üritatud  Inglise rahwa külge on hakanud, ärkawad mitmest küljest küsiwad hääled: „Kas poleks kord jo paras aeg, et Europa rahwad Löuna-Ahwrika kurbmängule lõpu teeksiwad ja ära nähes, et sõbralik nõuuandmine  siin midagi ei aita, wiimaks ähmardusega  ette astuksiwad, mida nad siiamaani  tarwitada ei wöinud, sest et sellest Europas segadusi kardeti tulewat?" Peterburis mõisteti neil päiwil ühe milliouäri 18 aastane poeg ringkonna kohtus warguse pärast 8 kuuks mangi. Poiss oli tuttawate  juurest 6000 rbl. wäärtuscS asju warastanud.  Harkotvist. Mõned naeStcrahwad palusiivad  Harkowi ülikooli walitsust, et naesterahwaid ülikooli wastu wõtma hakataks. Palme on tagasi lükatud. Wäljamaalt. Prantsusemaalt. Läinud aastal tarkusimad  töölised Prantsusemaal 580 korda. Tõrkumisest  ivõttis 178,857 töölist osa. Pääle 3 tud. Kõigi Prantsuse maa- ja meremäe ohwitseride tarbeks on Parist sõjamäe klubis  korralised Wene keele õppimise kursused awatud. Londonist. Kuulu järele olla Inglise kuningas temaga sõprust pidawate riigiwalitsejate nõuu pääle ministeriumile soowi awaldanud, et buuridega warsti rahu tehtaks. Inglise parlament peab lähemal ajal kokku kutsutud saama, sest et walitsus uut suuremat riigilaenu Lõuna-Ahwrika sõja edasipidamiseks tarwitab. Teiselt poolt teatatakse, et lifawäge Lõuna-Ahwrikasse ei pea saadetama, sest buuride jõud olla otsas s?). Kuningas Edward jäi reisilt tulles haigeks, peab aga juba parenemise teel olema. Inglise sõjamäele on 6 uut mäekõrgust  juurde lisatud ja „kuulus" kindral Buller on esimese korpuse kamandajaks nimetatud. ÜheS Londoni laste raamatu kogus, mis päewaS ainult kolm tundi lahti oli, käis aastas 201)0 last raamatuid lugemas. Läkist iku luges iga laps 15 raamatut läbi, üleüldse 29,872 raamatut. Mõned raamatukogud asutawad rahwakoolide  juurde obiraamatulogud. Nendest on osawõtmine wäga suur. Inglise sõjaministri seletuse järele on Inglismaa söjawägi Lvuna-Ahwrikas praegu 200,000 meest suur ja tal on 4SO suurtükki käes tarwitada. Pääle 100,000 meest õpetatakse praegu Inglismaal sõdima. Igas kuus saadetakse  umbes 10,000 uut hobust Lõuna-Ahwrikasse. Inglise ajalehed halkamad walitsuse üle nurisema, et Lõuna-Ahwrika sõda pikali wenib. Küsitakse kannatamatalt, millal wäfitaw mäng Lõuna-AhwrikaS lõpeb. Naljalehed kujutumad juba, kuidas Inglise rahwas piitsa käes hoides ministeriumi kallale kipub ja hüüab: „Mis! Teie ei mõista sõdida ja ei taha ka rahu teha! Ma tahan teile õpetust anda!" Austrias soetab usuline waen nähtusi, mis 20. aastasaja sisse enam õieti ei sünni. Jnnsbruckist saadeti neil päiwil üks postiametnik, kes enne elukardetawat arstlikku lõikamist Katoliku usust taganes ja Ewangeli usuliseks sai, kodumaalt ara kaugesse Triesti teenima. Tema ülemus nimetas omas ametlikus aruandes ~Roomast  lahti* liikumist —Sellest  hoolimata läheb aga ..saatanlik liiku- ühte soodu edasi ja on näituseks Graz'is, manas katoliklaste pesas, sel aastal 365 inimest Ewangeli usku wastu wötnud. Hispanias pääsis neil päiwil päris keskajaline sõda kahe linnakese wahel lahti. Candelario rahwas oli naabrilinna Bejao elanikkudele wee kinni pannud, mispääle Bejao mehed sõjariistadega Candelario kallale kippusiwad, kõik majad põlema pistsiwad  ja elanikkusid püssidega maha pömmutasiwad.  Palju inimesi on surnia saanud. Walitsus saatis ratsawäge, et sõdijaid waigistada. Egiptuse endine sõjaminister Arabi pasha, kes 19 aasta eest oma isamaad iseseiswaks katsus teha ja pärast Tel el Kebiri lahingu kaotust inglaste kätte wangi sattus, on nüüd wiimastelt 29-aastase wangipõlwe järele armu saanud ja Tseiloni  saarelt, kus teda mängis peeti, Egiptusesse  tagasi tulnud. Inglased ei arwa murtud wanamehe poolt enam midagi karta pruukiwat, sest nad on Egiptuses täied peremehed, kus keegi nende rahu ei suuda rikkuda. Nõnda wõiwad nad endisele wastasele  „beldust" näidata ja teda rahus oma kodukoldel surra lasta. Afghamstani waiitseja, emir Abdnrrahman on, nagu Londonist S. okt. (25. sept.) teatati. Lõuna-Ahwrika sõjast. Inglased lasewad Lõuna-Ahwrikast ainult niisuguseid  sõnumeid Europasse saata, mis nendele meeldiwad. Siisgi juhtub wahel mõni kiri ilma inglaste kätte puutumata läbi. Ühes niisuguses kirjas, mis augusti kuu lõpul Lõuna-Ahwrikast on ära saadetud, kirjutatakse: „SLda on kewade tulekul uueSli pääle hakanud.  Meie sõbrad Europas kardawad meie pärast ja käfiwad: Kas meie jõuame edasi sõdida? Nende sõprade pärast soowime, et järgmised read trükis awaldataks. Mis meie waenlastesse puutub, siis on nendel meie jõud tuttaw ja ligemal ajal saamad nad temaga weel enam tuttawaks. Sõja algusest saadik ei ole meil ialgi rohkem sõjamehi olnud. Transwaalis sõdib praegu 15,000 meest ja Oranjes 12,000, kokku 27,000 meest, kes oma isamaa wabaduse eest niikaua tahawad wõidelda, kuni surm sõjariistad nende käest ära wõtab. Wõitlejatel on kõike, mida soldatitele tarwis läheb, küll. Ülematel ei ole tarwis olnudgi tagawara  kallale minna, sest et waenlane ise meile püssirohtu ja tina muretseb. Mis loidusse puutub, siis on rumalus mõtelda, et Inglise wägi kõik wilja ja elajad on suutnud ära häwitada. Meie sõbrad wõiwad rõhulised olla: meis nälga ei sure. Inglased on toidu poolest enam kimbus. Kapimaal läheb mäss üleüldiseks. Kõik Kapimaal  elawad hollandlased, kes Inglise ohwitseride ja soldatite inimlikkude tundmuste pääle lootsiwad,  näewad, et meid ära häwitada tahetakse, ja tulewad nüüd kõik meile appi- Nende waimustus  on seda suurem, et nendel tagasiastumine wõimalik ei ole, sest et neid mässajateks loetakse. Meie loodame kindlasti, et meie wõidame. Meie käest on naejed ja lapsed ära wõetud ja meie istandused on tulega ära häwitatud. Meil ei ole allaheitmisest midagi kasu. Kui keegi meie juhatajatest araks läheks, siis meie ta käsku ei täidaks. Niisuguseid ülemaid meil aga ei ole. Kes meid tuimemad, teawad, et sõda enne seisma ei jää, kui meid wabaks jätta lubatakse. Meie kas valume Jumalat waba maa pääl ehk puhkame ärawõidetud maa sees igawest und. Uskuge, et meie wõidame." Kui see kiri buuride agarust tõsises walguses paista laseb, siis on inglastel Lõuna-AhwrikaS weel palju, palju tööd. Lissabonist teatatakse „Daily Maile": Buuride ja inglaste juures oli Komatipoorti juures wõitlus, mis sellega lõppes, et inglased Portugaiia maa pääle põgenesiivad. Bolha on nüüd põhja poole taganenud. Tema -viimasest -võitlusest (23. sept. 6. okt.) jutustab Londoni  leht „TimeS": Buurid saimad selle järel, kui nad ööse põhjaida poole Wriheidini marssinud  oliwad, kindral Walter Kitcheneriga kokku. Tuli wõitlus, mis seega lõppis, et buurid põhja poole taganesin-ad. Neli buuri olla haawata saanud.  Sõjamäed on meel tegewad. Botha on oma kawalusega ainult nii palju saanud, et tal edaspidiseks liikumiseks rohkem ruumi on, kui see ruum ka suur ei ole. Sellesama asja kohta teatatakse Dundeest Reuterile: Wõitlus, mis pühapäew Botha mäega, keda 2000 meest arwati olewat, kestis terwe päewa. W-imaks lahkustivad buurid omalt seisukohalt ja taganefiwad põhja poole üle Bewaani jõe. Mõne teise Inglise sõnumi  järel on lugu järgmine olnud: Kindral Walter Kitchener püüdis niisamati nagu Botha üle Bewaani-silla põhja poole tungida. Botha hakkas Briti järelwäele tuld andma ja sundis teda taganema. Selle järel püüdis Walter Kitchener  ühes Lyttletou'tga Botha'd ümber piirata. Aga see ci läinud korda, Botha tungis edasi ja läks enne kui Briti -vägi Bewaanist üle.  Wiimane  Reuteri telegramm lausub: Botha läks Bewaani jõest üle ja marsib põhja poole. Arwatakse,  et ta salga wäge tema tarwis määratud kraamiwoori saatma on läkitanud, ja et see -väesalk  ida poole tungib. Nii on siis Botha inglaste  -vahelt täiesti pääsnud, kes teda Inglise oma sõnumite järel nelja kindrali ja 20 tuhande mehega piiranud oliwad. Kitcheneri uuema kuulutuse särele on sõda edasi pidawate buuride wara müümisega juba hakatust tehtud. Küsitaw on ainult, kui palju ostjaid leidub ja kas need mitte odawat „sehwti" kahetsema ei saa. -j- President Krüger on jälle raskesti haige. Kapimaa mässajate arw pidada juba 18000-de ligi ulatama, ehk küll nende tegudest  suuremat kuulda ei ole. Pääasjalikult tuleb see wist sõjariistade ja hobuste puudusest,  mida inglased warakult oma Hollandi  sugu alamate käest ära korjasiwad. Isegi Kapilinn kubiseda mässajatest ja linnawahid  pidanud oma uutmoodi kiirtulepüssid  käest ära andma ja selle asemel manad plõksutorud wastu wötma, sest et inglased nende truudust ei usalda. Buuride  salgakesed luusiwad päälinna ligikonnas,  inglise söjalaewad saadawad Kapimaa lõunaranna kaitsmiseks juba madrusid maale. Maakondade saadikud, kes Kapilinnas  inglise troonipärijat teretamas käisiwad,  sattusiwad 40 werSta päälinnast buuride ülema Scheepers'i kätte mangi. Inglise asumaa lugu on tõesti kirju. Kapilinnast tulnud erasõnumite järele koguwad buuride ülemad wõimalikult palju mäge kokku, et Kapilinna juures suuremat lööki ette walmistada. TranSwaali ja Oranje maad on buuride mäest peaaegu puhtad, kuna wiimaste salgad Kapimaal weerewate lumepallide wiisil kasivamad. Inglased ei mõi nende waStu esiotsa suuremat  ette wõtta, ehk küll augusti kuu lõpust saadik Inglismaalt jälle 10,000 meest abiwäge Lõuna-Ahwrikasse saadetud on. Kapimaal läheb inglaste seisukord päew päewalt pahemaks. Wiimased sõnumed jutusta» ivad, et terwel Kapimaal ja kõikides ta sadamates sõjaseadus maksma on pandud. Kapimaalt teatatakse: Mässajate hollandlaste  arm kasivad hiigla sammul. 2000 mässajat  ähwardawad Kapilinna ja ümbrust. M 40, Saarlane. 1901