teises kohas on ta jälle kitsi ja kalk ning lapsed peawad raskes wõitluses iga leiwasuutäit  wägisi tema käest kiskuma. Kui wäga raske siin meie kohal on Pääd toita, iseäranis suure perekonnaga sest ei maksa pikalt rääkidagi, sest et seda iga lugeja wäga selgesti teab. Tuhanded ja tuhanded tahaksiwad  rohkem kunsti ja teadusega tegemist teha, tuhanded wanemad mis ma ütlen: tuhanded, ei kõik wanemad oleksiwad walmis oma lastele paremat, suuremat, kõrgemat  haridust andma, aga, nagu ju minewalkoral  ütlesin, 6—7 aastaselt hakaku inimeselaps  orjama, 60—70 aastat tehku ta päewast  päewa hommikust õhtuni, tihti weel ööselgi tööd, et ainult ihule toidust ja katet saada, sedagi nii hästi kurjasti, kui saab. Wähe, üliwähe jääb mahti õppimiseks. Kes tahaks seda salata? Ehk kas on keegi seda salanud? Kui palju õnnelikumad on inimesed ometi mõnel teisel taewakaarel! Lõunamere saartel elawad nad otsekohe „külla keskel": aasta läbi ripuwad kõige kallimad puuwiljad ikka wärskelt oksa küljes ja pole muud waewa, kui wõta ja pista suhu. Tahab säälne elanik kala saada, siis wiskab ta õnge wette, seob õnge- paela warba külge ja heidab ise puu alla magama: on kala õnge otsas ja hakkab warwast  wedama, siis tõuseb püüdja üles, tõmbab  õngega kala wälja ja tal on seks korraks  küllalt. Tahab keegi järeltulewa sugu eest hoolt kanda ja puid istutada, siis on see, kes 10 leiwapuud istutab, niisama palju järeltulijate hääks teinud, kui meie juures taluperemees, kes 50 aastat otsa hoolega tööd teinud ja igale lapsele talu kätte muretsenud.  Kui arwame, et iga puuseemne mulla sisse pistmisega terwelt tund aega ära kulub, siis on ometi 10 tunniga kõik eluea töö tehtud,  sest sooje riideid, sooja tuba, ahjukütet jne. pole sääl sugugi tarwis, elanikud wõiwad  kõik oma aja ainult kõrgemate asjade, kunstisa teadusepääle kulutada. Nad on majanduslisest  küljest täiesti kindlal järjel, üsna mureta, nagu wenelane ütleb, küllap siis wist nende aateline õnn ka täielik on, küllap nad ka hariduse poolest meist mitu tuhat aastat ees on, sest et majandusline kitsik seisukord meie edenemist woimsalt takistab.  Sääl wõib iga saar oma teaduste-akademia  olla ja meie wõime omad akademikused  sinna koolipo isteks saata. Kas on aga lugu tõesti nii? Oh, mitte põrmugi! Saarte elanikud ei ole tuhandate aastate jooksul  inimesesoo algusjaamast kuigi kaugele edasi läinud, nad ei ole hariduses ahwist kuigi palju kõrgemal! Mis on neid siis kinni pidanud?  Nende majanduslik hää seisukord,  kus juures nad ilma waewata ja ilma mureta ülespidamist on saanud. Aastatuhandad  on nad ühe paiga pääl wedelenud, maganud, kuna nende wennad, kes põhjamaa  kareda kliima alla juhtusiwad, siin kõik oma ihu- ja waimujõudu tarwitusele pidiwad  wõtma, et loodusega elu eest wõideldes pääle jääda ja selle, aastatuhandate pikkuse wõitluse tagajärg on meie praegune haridus.  „Nälg ja tali tegiwad rohusööjast kahejalgsest  elajast inimese," umbes nõnda ütleb inimese muinasaja tundja J. Müller. Nälg ja külm aga on majandusline kitsikus. Kui loodus niisugust kitsikust inimestele ei oleks teinud, waid igal pool nii lahke ja helde nende wastu olnud, kui Lõunamere saartel kõigest praegusest haridusest ehk kulturast ei oleks siis midagi olemas. „Häda õpetab," seda on ju wanal ajal ära tuntud. Aga kuna see nüüd selgesti näha on, et majanduslik hää seisukord iseenesest weel sugugi haridust ei edenda, nõnda siis ka juur ei ole, millest kõik „aateline õnn" ja õndsus wälja kaswab, peame - et mitte wõõriti seletamiseks  asja anda ometi kohe juurde lisama  (mis iseenesestgi mõista on), et oma jagu majanduslist kindlust tingimata tarwis on, kui inimesesugu peab edeneda ehk ülepää elada wõima. Kui meie majanduslist seisukorda  lühidelt waranduseks nimetame, siis wõime ütelda: warandus iseenesest ei anna ega edenda haridust, küll aga on ta tähtjas  tingimine, mille mõjul haridus enamehk  wähem wõib edeneda. Juureks ei wõi meie majandust milgi wiisil nimetada, waid kui just tahame wõrrelda ja näitusi põllumehe elust wõtta, siis wõime kõige kohasemalt ütelda: warandus on nagu sõnnik. Kes ei teaks, kui 134 Testi Postimees.