Kõigewägewam Jumal saatku oma õnnistust Meie Keiserliku töö pääle ja aidaku Meid, kõikide Isamaa truude poegade südamliku ühtekokku-hoidinise  juures, meie arwamist riikliku korra täiendamise  asjas kohaliku elu kaua kestma korralduse läbi, kui Meie Riigi edenemise päälingimisel, usu, seaduse ja maliisuscwõimu tugewate aluste pääl, täide saata. Antud St. Peterburis, wcbruari-kuu 26.-dal päewol, tuhat üheksasada kolmandal aasta! Kristuse  sündimisest. Meie Walitsusc üheksandal aastal. Alguskirjale on Keisri Majesteet Ise Oma käega alla kirjutanud.- oliwad palju wäikesi lapsi majaS. Aga wiimaks tuli kirikumõisa meelde sääl oli ju ruumi. Õpetajale meeldis wõõras wäga ja Astale weel enam. Wõõras oli aaState poolest noor, aga tema paberitest mõis ometi näha et tema juba prohwessor oli. Pitk Klaas pidi nüüd igal nädalal korra mere sõidu tegema, et wõõrale herrale kirju ja muid tarmitusi kätte muretseda. See oli temale aga wäga wastumeelt; scft tema ei sallinud  wöõrast herrat koguni mitte. Ta teadis seda põhjust ka wäga hästi. Aga õpetaja oli teda seda teha käskinud ja mis õpetaja käskis, pidi täidetud saama. Wõõras käis igapäew saart mööda ümber ja kiskus rohtusi ja taimeid wälja, mida tema oma külges rippuma ümarguse plektorbikusse  pistis. Üleselle kandis tema weel ühte neljanurgelist kasti, mida tema mõnesse kohta jalgade pääle seadis, enesega ühes ja talitas üsna imelikult sellega. Tublide ruhnlaste meelest oli sarnane toimetamine  päris õudne ja nemad hoidsiwad ennast sellepärast woõrast hoolega eemale, teda „Wõluks" nimetades. Asta naeris sarnasel korral nende üle ja nimetas neid „rumalateks talupoegadeks". Tema teadis nüüd, et tema ise nendest teisem ning enam oli, kes Ruhnus elasiwad, ja teadis ka, et see kast midagi muud ei olnud, kui päewapildi aparaat. Wõõras herra oli keegi taimeteadlane ja oli sellepärast siia tulnud, et seda saart oma taimetcga tundma õppida, et selle üle siis midagi kirjutada. Ka Astast pidi selles raamatus räägitama ja selle üle oli tema wäga uhke. (Järg tuleb.) Kirjandus. Üleüldine ajalugu. Wana, kesk, unsja  kõige uuem aeg. Kirjutanud Or. K. O. Lindequist. EeStikeelde toimetanud J. Muide ja J. Aawik. Jurjew (Tartu.) Trükitud P. Schmidti raamatukaupluse kuluga. Esimene wihk. Eestlastel pole siiamaani meel mitte täielikku üleüldist ajalugu, sest Bergmanni üleüldisel ajalool puudub uuem- ja kõige uuem aeg. Pääle selle on Bergmanni ajaloo raamatud koolide karmis  kirjutatud, ja on rahwale igaivad lugeda. Seda puudust tahab aga nüüd P. Schmidti raamatukauplus täita. Sest Lindcquisti ajalugu on rahwaiikult kirjutatud ja raamatu ümberpanijad on oma töö ka truuwiSli täitnud: keet on kerge ja ladüS, nii et raamatut täiesti lõbus lugeda on. Raamatut kaunislawad ja tema sisu tublistawad ajalookohta käiwad pildid. Raamat ilmub 20 mihus, suures kaustas; wihu hlud 2S- kop on täiesti odaw. P. Schmidti cllewõte on ütlemata tähtis. On ju ajalool suur täheudus. Ta on mlnewiku kohtumõistja, tulcwiku juhataja, on „kvige rikkam õpetuse hallikas ja huwitawam teadus," kudas wäijaandja ise ütleb, ja selle Pärast rõõmustame selle tähtsa ettewõite üle ja soowime, et raamatut rohkel armul tellitaks, nii et ettewõte tellimise puudusel mitte seisma ei wõiks jääda. LindequiSti ajalool on weel suur tähtsus eestlaste kohta: temas on ka Soome ja Eesti sugu rahivaste ajalugu seeS, mida teistes  üleüldistes ajaloo raamatutes mitte ei ole. Saarlaste kohta on oga nimetatud ajalool weel iseäraline tähendus selle poolest, et tema kaaSiimberpaniia  Saare poeg on. Meie rõõmustame möga, et anderikas Aawik studendi põlweS mitte tuiipää tuhinat taga ei aja, maid oma tööjõudu isamaa kirjanduse rikastamiseks tarwitab. Möndasugust. Kuda külw, nõnda lõikus. Kanadas ostnud keegi saiapagar alati ühe naabri käest wõid. Korra märkas ta, et wõid wöhem oli, kui teda kaupleja ütelnud oli. Ta hakkas wõid kodus järele kaaluma ja leidis, et iga naela päält puudu oli. See lugu äritas pagarit wäga ja ta kaebas nwimüüja kohtusse. Säül küsis kohtunik wõimüüja käest: „Kas Teil kaalud on„Ja muidugi." „Aga kaalupommid?" „Neid mul ei ole." „Aga kudas Teie kaalute seda wõid, mida Teie müüte? „Wäga lihtsalt, kohtuniku herra. Sellest ajast saadik, kui pagar minu käest wõid ostab, ostan ma tema käest saia, mis ühe naela kaalub ja see sai on kaalupommiks. Kui wõi nael sugu kergem on, ei ole see minu, maid tema süü-" Isamaalt. Kurefaarest. 24. wcbruaril pidas Saaremaa  Eesti Põllumeeste Selts koosolekut. Ilmunud  oliwad pääle 40 liikme. Waliti uus kirjatoimetaja,  ja nimelt veterinär- arst Kelder, sest et endine kirjatoimetaja Kärla wallakirjutaja Wõõbs aja puuduse pärast ametist tagasiostus. Esimees õpetaja Kerg tutwustas koosolejaid ühe uue põllu rohuga „Luzernega", mis põldude pääl palju kasulikum pidada olema, kui ristikhein,  ja soowitas, et selle rohu külwamiscga katset tehtaks. Põlluseemne kastmise asjas arwati, et Saaremaa põllumehed oma seemnega läbi tulewad,  nii et wäljast seemet muretseda tarwis ei ole. Mitmed aga awaldastwad soowi, põllurohu seemet tellida. Tellimise toimetuse wõttis oma pääle Seltsi liige, mnx. Allik. Harutati põlluasjanduse  kontori asutamise üle. Alax. Allik kõneles kaubanduse ajaloost ja põlluasjanduse kontori tähtsusest  ja kasust, näidates, et sarnase kontori läbi põllumehed palju kasulikumalt kaupa osta wõiwad.  Otsustati põlluasjanduse kontorit Seltsi tarwis asutada. Waliti 12 liikmeline kommisjon, kes kontori sisseseadmise korra üle nõuu peaks ja oma arwamife selles asjas Seltsile tulewal koosolekul  ette paneks. Omal ajal teatati, et ülemalt poolt Kuresaare  linna «valitsusele 4000 rubla nõnda nimetatud  „Kellamaa maantee" parandamiseks antud. Kuid siiaajaui pole mingisugust parandamist näha, jc> sild on niisuguses waeses olekus, et läbikäimine süül suurte raskustega ühendatud on, iseäranis wcel praegu, kewadisel ajal. Pole ju ka sild kauemat aega mingisugust parandamist näinud. Saaremaa Karskuse Selts pidas 24. webruaril  üleüldist aasta koosolekut. Aruandest oli näha, et Selts möödaläinud aastal mitmetpidi edenenud on. WaranduSline seis on Seltsil kaswanud;  mitmed wõlad ära tasutud. Seltsi tegewusesse  on mitmed tähtsad jõud astunud. Kooliõpetaja  Linnamägi on Seltsile koori asutanud.  Allik mõttcwõitlufi sisseseadnud ja juhatanud. Veterinär- arst Kelder ou kõnede pidamise korralduse oma pääle wõtnud. Seltsi liige Kitt on südit tegcwust ülesnäitnud näitemängu  asjus. Kõigile awaldab Seltsi esimees tänu. Eestseisuse walimisel paluti ühel häälel endine Seltsi esimees WarwaS tagasi, kelle hoolel Selts wiimasel ojal jälle kosuma on hallanud.  Ka teised eestseisuse liikmed paluti ühel häälel tagasi. Waliti näitemängu juhatamiseks Tempelmarkide ja tempelpaberite muretsemise kergituseks. Liiwimaa kameralkoja  juhatuse poolt palutakse teatada, et 1900. aastal wülja antud uue tempelmargi-maksu  seaduse 136. ja 137. paragr põhjal tempelmarkide ja tempelpaberite müük mitmesse kroonu «viinapoodi, postija  telegrahwi-asutuStesse ja linnawalitsuste juurde on seatud, et rahwal kergem oleks tarwituse korral neid enesele muretseda. Neis kohtades müüdakse tempeimarkisid ja tempelpaberist sellesama hinna eest, mis nende pääle on märgitud, ilma mingi juurdemaksuta, ning neil päewadel ja tundidel, mil need asutused oma harilikku- Keeleproow. Liisa: Kutentaah, Anna! Anna: Kutentaah, Liisa! Liisa: Noh, sa lubasid ju pidule tulla ja nüüd sa ei ole meel fertiggi. Anna: Ei täna ma ei ole aufjelceht. Minewakord ei olnud ühtegi anstendih kawaleeri jääl, keS mulle oleks wallinud, ja ma haniseerisin ennast hirmsasti. Liisa: Aga täna saad sa ennast amiseerima.  sest täna tulewat sinna, nagu ma kuulsin, mitu shneidih kawaleeri. Anna: Ei, ma ei tule; ma olen halwas  launes! Liisa: Kes sinu laune siis ära rikkus? Anna: Noh, ma palusin proualt luba oma kusiine jebuurtstaahi pääle minna, tema sai aga wihaseks ja ei tahtnud sest kuuldagi! Ütles teine: minema püha sul oli ausjectaah, siis käisid wetri jebuurtStaahil,  täna juba jälle kusiine jebuurtstaah! Ei, kui sul siin niipalju verwantesid on, kelle jebuurtstaahisid sa feierdada tahad, siis mine ja jäägi nende juurde! Ma wihaStasin ennast hirmsasti ja mõtlen nüüd järele, et tõesti parem on, kui ma enesele uued ärrsaftid otsin, kus mulle rohkem ausjectaahisid antakse. Liisa: Muidugi, tee seda! Waat, minul on hääd ärrsaftid.' prummiwad küll ka aga lubawad siisgi. Noh, kas tuled siis; Anna: Ei, täna mitte! Liisa: Adjee siis! Anna: Adjee! Hamiseeri ennast hästi! Liisa: Tanke! „E. PoSt." Naljaks. Naene: Ütle ometi, meheke, mis koju sa sest saad, et sa ühtepuhku sood ja ennast täis lakud? MeeS: N n noh, seda ma sulle küll ei ütle. Mari sa . . . sa hakkad siis ka jooma. - Tundemärk. Politsei ametnik (naese wastu, kelle meest taga otsitakse): Oli Teie mehel iseäralikku  tundemärkisid? Naene nmwiladeS: Tal oliwad sukkade sees suured haugud. Mõtteterad. Raha peab pääs, aga mitte südames seisma. Kõige suurem osawus vn oma rumaluse peitmine. Niikaua oled sa maailma pailaps ja südame sõber, kui sa meel tema tooruse tegusi ci laitnud. Kus sa kõige madamini mõtled seista wõida, jääl maata kõige hoolsamini enese ette. Lillekorjaja. äaani lillekesi Xasvab nurme päül, lütarlaps aeiä korjab ?alju, palju süäl. Armsaks aackvks viis 'kakab vmals, Lklt ta kallis tütar On ja tkmais ... va sum-kks saaaaä -lälls vurwel ta, liillskesi korjab Ilöiss wöttkZa. Ilana tabab viia kallils, vk tvks armsa Nsks kawdrisss . . . mvöäa söuävaä kaäaaaä, mvöäa aovrkä kauaks klaauä. Mrmsl aoppib ülla Vana siäeks, Viib asiä pisarsilmil Xaasa Kalmulk ... Llvlss M 10 Saarl a n e> 1903.