Saarlane MM. Neljapäeval, 35. mail 19V6. XXI!, aastakäik maksab: kroonupostiga: Kr. kop. V, .. 1., S 5 „ v« .. -„ ?Z „ maapostiga! „ ! „ ZO „ V. >. i - „ V. ~ -„ so . üksik number s kop. Toimetus Keresaar.S Pilkas uul. Trcffcni mojott .>S lg Kuulutuste wastuwõtmme kun Kuulutuste p-til.rida 3 kop. Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. Põllumehe haridusest. Wiimastel aegadel räägitakse sagedasti meie rahwa elu tingi miste küsimustest ning minagi tahan täna ühest niisugusest küsimusest  kõneleda, mis meie põllumeeste keskel suureks weats on. See on meie wäike põllumehe hariduse puudus. Meie lihtne talunik seda puudust küll juurt tähele ei pane, sest et tema selle tähtsust mitte küllalt ei tunne, oga k õ i k u m a t a tõeks jääb see siisgi, et kus ial põllumehe  hariduse eest hoolt kantakse, jääl ka põllutöö õitseb. Olgu meile näituseks Soome ja Daani rahwad. Ütleb keegi oga: Meie nimetatud maid näituseks ei wöta, säät on teised olud, teised rendid ja teised ostuhinnad. Kui palju need just teised ja paremad on, ei wõi ma selgesti ütelda, aga niipalju tean ma küll, et paremaid olusid pea mujal maal olemas  ei ole, kui meie kroonu waldade talunikkudel on. Rendi olude poolest on landratide  Kallad pea nende kohased. Ning niisuguseid waldafi on meil Saaremaal kokku 32 olemas. Sellega wõime meie Soome ja Daani maad siis küll näituseks Larwitada. Päülegi elawad SoomeS põllumehed raudkiwi kaljuküngaste püäl, mida õhukene  mulla kord katab, ning enam põhjapool,  kus kliima oiud weel h alw emad  on kui siin, aga nende põllutöö, karjakaSwatuS, piimatalituS, aiaharimine  j. n. e. öitsewad kõik lopsakalt. Kust see tuleb? Suuremalt osalt põllumehe  haridusest. Soomes on walitsus ja haritlased põllutöökoolide eest kõige suuremat hoolt kannud, küll on säal alamad ja ülemad koolid põllutöö piimatalituSle, tööjuhatajute, käsitööliste  tormis ja kõrgeid õpcasutusi, mis kõik põllumehi uutele mõtetele ja edule kjhutawad. Niisama oma sugused olud on ka mujal haritud maadeS olemas. Meie aga elame ja oleme fiin senini meel täiesti ilma selle kohase hariduseta ning paraku ei tuntagi puudust, ja w e e l enam awaldakse  koguni kooli wastasid mõtteid, kui tähtsast asjast kõneldakse. Et meie haritlased, kõrgemad seisused ja walitsus, kelle kaes meie rahwa elu küsimused sagedasti harutamise  all on olnud, wüike põllumehe hariduse  pääle juba mitte ammugi ennemalt  suuremat rõhku pole pannud, on nad seega suuri wigafi teinud. Pole siis ka sugugi ime, kui meie wüike põllumehe talitus meel siin ja sääl kõwa« ti lonkamas ning põllumees ise weel täiesti wan a'm eelne on, kes nõuda töötab, kuidas tema wanad isaisad  töötanud on, kes iga kasulikku uuendust põlgab, kes oma härga enne 8 aastat kaswatab, kuni see niisama  suureks saab, kui Daam ja Soome taluniku s aastane härg on, kelle! S lehma kokku niisama palju piima annawad, kui Soome üks lehm j. n. e. See wanameelne ei nõuagi haridust. Tal on selleks ka põhjust, sest ta näeb, et haritlased sagedasti põlluasjandust meel Wäh em timmivad kui tema, näeb et mitmed nendest põllutööd ja talitufl-kvFuni pölgawad ja halwaks peuwad. Ta ütleb: MiS ma sest saan, et ma oma lapsi koolitan? Koolitamine wõõrutab mu poja põllutööst ära, wiib teda majandusest  ja põlluasjandusest hoopis kõrwale, loomadetoitmine ja hobuserakendamine on tal wastu meelt, adra ja äkke taga käimist peab ta auutumakS asjaks. Mu tütar, kes koolist kodu tuleb, ei julge enam lehma ligigi minna, üteldes: lehm olla rumal loom, ilma wiisakuseta  j. n. e. Ning ma jäengi seisatama ja kuulatama, missugused mõtted wanamcclse  rindus mõlguwad ning pean tunnistama,  et ta asjakohaselt mõtleb ja kõneleb. Meie praegused koolid ei ole mitte põlluharija rahwa lohased. Nemad teemad lastest isandaid ja preilisid, kes põllutööle selga pöörawad. Lastele tuubitakse koolis teaduse killukesi pähe, aga ei näidata mitte, mis sellega prakükalikult teha wõib. Lapse kõrgem hariduse koht on linnas. Linnaliste seas raswab aga laps ka linnaliseks,  kes põlluasjanduse wäärtust ei tunne ning sellepärast seda halwaks peab. Sellepärast on tingimata ta rwi  S, põllutegelastele koolisi asutada,  kus teadus ja praktika käsi käes käiwad. EfimiseS reas seisawad sÜK põllutöö koolid. Soome tütarlapsele, kes piimata  lüüse koolist -välja astub, ci ole lehm mitte inetu, waid ülimaga armas loom. Noorele waimustalüd põllmööteadlasele on koolis põlluaSjaudus kõige armsamaks  asjaks saanud, ta prakükaline tegcwus  adra ja äkke taga on tale ülemaks  auul S. Seda tähele panneZ, kuidaS muud rahwod  põllu asjanduse hariduses edasi on jõudnud, peame tunnistama, et meie sellepoolest  weel suures puuduses elame. Seda tõendawad meie talunikkude puudulistd  põllutöötalitused, seda mõisade tühised  töö juhatused ning ka meie põllumeeste seltsid- gi -väetikesed tegewused  Seltside liikmete seas ei ole õiget asjakohast w a a d e t, ci mingisugust ühendust.  Ühendus ja õiged waated põhjenewad aga hariduse ja aSja tundmise pääl. Eestlaste põllumeeste seltsid on mitmed juba 30—40 aaStat wanad, aga ükS g i nende seast pole senini weel põllutöö kooli asutanud.  Kui meie völlumccSte selts sarnasele koolile jalad alla saaks, siis oleks tema esimene, kes põllutöö hariduses tähtja samma edasi oleks astunud. N. Kodumaalt. Kuresaarest. Täna, neljapäewal 2õ. mail, Keisri M aj estee d i Kõrge Keisri Proua Aleksandra Feodororvna sündimise päcwai, oliwad  meie linna majad lipuehtes, kirikutes peeti jumalateenistust, mõisnikkude kojas mängis muusika. Tulerval pühapäewal awatakse Saaremaa  Ew. Luiheruse õpetajate sin o d. Jutlust peawad : EeStikecles Põlde õpetaja herra Sitzka ja Saksakeeles Anseküla õpetaja herra G r e i n e r t. Üks osa Saaremaa mängisid  on ilma kohtuta 18. mail lahti lastud  ja nad on juba kodusse jõudnud. Nimelt on mabaks saanud Rõõsa mõisa rentnik hr. S ch u m o n n ning hrd Kaar, K u i w j õ g i ja W ilsar Kihelkonnalt. Kuda ustawalt poolt kuuleme, ei saada need isikud, keda praegu meel kinni peetakse, mitte sõjakohtu alla antud. Teede sillutamine on sel kewadel rahulisti sündinud. Igal pool on talurahwas  oma pääl seiswat kohustust waStu tõrkumata täitnud. Kui kaugel see küsimus  on, et tcedesillutamise kohustus Mõisasja  talumaade wahel ühesuguselt ära jagataks,  selle üle pole praegu midagi kuulda. Selle kuu lõpul aStub Saaremaa maapäev)  maaasjade harutamiseks kokku. Loodetumast', tuleb siis ka tähendatud küsimus otsusetegemise alla. Saksa Seltsi" asutada. Põhjuskiri on juba kokku seatud. Seltsi otstarbe on Saksa rahwuse alalhoidmine,  niisama ka Saksa keele ja haridust alaiwaimlist  ja warcmduslist abi anda. Liikmeteks wvelakje isikuid kõigist seisustest waStu. Et saksad oma kasude kaitsmiseks hästi kokku hoida möiSlawad, see on üleüldiselt teada. Ja seda saamad nad siis weel paremini tegema, kui neil tähendatud selts töötamas on. Kas meie, eestlased, siin päältwaatajakS jääma peame? Sugugi mitte! Meil on praegu Karskuse ja Lyra seltside ühendamise asi kõne all. Waielvakse  selle üle, missugust seltsi nendest kahest seltsist  teha- Asi on kerge otsustada, kui meie siinsete  sakste tegewuse pääle waatame. Asutagcm ka omale üleüldise Saaremaa Eesti seltsi, millel mitte üksnes eesmärgiks ei oleks rahwale lõbu pakkuda, waid kelle pääsiht oleks SeSti rahwuslist asja edendada ja seda leota male kõrgusele wiia. Wümast aja juhtumised on siinseid Saksa elanilkusid elawamale tegewuscie elustanud. Mitmed oma rahwuse salgajad eestlased saamad ka Saksa seltsi liikmeks astuma. Siis ei wõi meie mitls magada, waid peame ka selleks töötama, et EeSti rahwusline asi siin edeneks  ja et Eesti rahwuse! ka siin oma wõim ja oma mõju oleks. Kuida kuulda, lähemad kaSsakad siit ära. Nagu lugejad juba teawad, hakatakse  meie maal kroonumõisaid maata ja mähe maaga inimestele ära jagama. Sel aastal jagatakse Viisimaal  kuus mõisat ja neli metsawahi kohta ära, nimelt Ashofi, Kosenhofi, Lüderna, GrMom, Awmurme ja Orajõe mõisad