kaitset süüdistusekohas kindlustada, waid süüta inimestele, keS kaebtuse alla langemad. Tshernoswitow räägib praeguse kohtuliku eeluurimise puudustest ja arwab, et harutataw seaduseprojekt selles asjas parandust toob. Markow wastab kohtuministri abile: Kui kurjategijate enesekaitsmist kindlustada, siis wõib asi nõnda kaugele minna kui Prantsusmaal,  kus rahwas guillotine ümber tantsis. (Tõuseb kära.) Juba nüüd wisatakse maal bobusewargaid  äkkepulkade otsa, waat' sinna wiib wiimaks teie mesine inimsus. (Kiiduawaldused paremal pool. Pahemalt poolt: Seda jutlustate teie ja Schvlgin! Kära kaSwab). Juhatajal läheb wiimati korda koosolekut rahustada, ja Markow räägib edasi „ mudasest meest", milles kadetid kalu tahawad püüda. 17. oktvbri ühisus teatab, et ta selle wastu ei ole, kui kaebtufealustele wõimalus antakse ennast kaitsta, kuid terme see asi peaks laiemale  alusele seatama. Adshemow mustab Markowile, misjuures Purischkewitsh hüüab: Nahitshewani rott! Juhataja nõuab, et Purischkewitsh oma sõnad tagasi wõtaks. Purischkewitsh: On küll täbar tagasi wõtta, aga pean fiiSgi wõtma. Balloteerimisel otsustatakse seaduseprojekti paragrahwikaupah harutusele wõtta. Kell 6 lõpeb koosolek. Kuninganna rääkis lõbusas tujus edasi. Kuulge: jaatus ise wabaslab meid, kuningannasid,  kõikidest wiisakuSteft ja kui meie sellest  kõrgusest, kuS meie seisame, miegi ihaldatama:  luhame kütte saada, siis peame selleks ise isimejc sammu astuma, ise käe selle järele ivälja sirutama- Gabriele, Teie olete ilus, wahwa, keewawereline ja uhke! Esimesel silmapilgul,  kui ma Teid nägin, äratasite minuS niisuguse tundmuse üle?, mida ma iolgi enne ci ole tunnud ja kas ma tõesti olen etsinud? Teie sõnad ja Teie pilgud, kõik panemad mind aimama, et ma mitte tänamata . . . Majesteet! rääkis Gabriele hirmunult. Jah, Teie olete üritatud ja imestanud, ma näen seda, ütles Katarina õrna naeratusega. Aga Teis ei mõista ju minu pääle liig maljusn  kohut, eks ole? Mu awali! olek on maga tarwiline. Ma ütlen teile, et kuningannale peab see andeks antama, mida harilikkudele ja igopäewaste nacsterohwadele mitte andeks ei auta. Teie olete häbelik, ehk Teie küll auahne olete, vicomte d'Exmaise, aga argduS ja häbelik olek minu poolt, teeksiwad seda, et ma kallihinnalise  armastuse kaotama peaksin, sellepärast armasta ma hääks, esimesena rääkima hatata. Julgust, v-comte, kas ma tõesti nii hirmus ol.n? Oh, oi, pomises Gabriele kahmatanult ja segaselt- Kuid kuninganna eksis nende sõnade tähenduse zuures. Noh, ütled kuninganna elawalt, ma ei ole Tel) weel selleks sundinud, et otsustamise wõimu  kaotama peaksite, et oma kasud ära oleksite unustanud, mille tõenduseks see on, ei Teie minu juurde tulite madam d'Angouleme üle teateid jaama. Olge rahul, ma ei taha, et T«e «ajuksite, «aid et Teie tõusekfite, ma kordan  seda Teile weel. Tabricle, mina olen selle ajani ennast tõrwal hoidnud, olen teises reas olnud, aga «arsti säran ma esimeses. Madam D:aua de Psitiers seisab nendeö aastates, mill UuduS ja mõju kassad. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. Rahukohtukogu koosolek. (Järg.) Jaan Pookcril Mustjalast oli 10- januaril s. o. 80 toopi „jöulu märga" üra warastatud, 9 r. 40 kop. wäärtuseS. Jälgede järele süüdistati  lilles warguscs Ado Pooki ja Mihkel Riist. Õlle keha leitud 120 sülda Ado Pooki elukohast eemal kadakapõõsast kuuse okSte alt, kus Pooki ja Riist jäljed näha olnud. Rahukohtunik  wõiLtiS tähendatud isikud õigeks, sest et jäljed süüdistuseks mitte küllalt kindlad ei olla. Rabukohtukogus tõendas urjadnik kindlasti,  et jäljed tõesti Pooki ja Riist omad olla, mille tõttu rahukohtukogu nad ka 3. kuuks kinni mõistis. 28. aprillil arutati muu seas järgmiseid asju: Kirill Kristuman ostnud Kuresaare turul Johan Rahu käest 7. januaril s. a. 6 naela wõid 1 rbl. 30 kop. eest. Ümberkaudu tollipaksuselt  olnud wõi hää, kuid läbilöigates tulnud  ««valikuks, et sees täiesti halm hallikarwa haisew segu olnud. 1. jaoskonna rahukohtus seletas Rahu, et,, ta mitte ei teadnud, et wõi seest poolt halb olnud; seda olla kas tema naene wõi teenija nõnda pannud. Tehti selgeks, et R. enne ka niisugust wõid turul müünud. Rahukohtunik  mõistis Rahu rikutud jöögiasjade müümise  eest 1. kuuks aresti ja kauba juures p e tmise  ec st IV- kuuks türmi. Rahukohtukogu kinnitas rahukohtuniku otsuse. Et suurem nuhtlus  wäiksema nuhtluse kinni katab, siis tuleb R. ainult 1V« kuud kinni istuda. Lümmada mõisa rentnikku süüdistati kurja koera pidamises, kes inimesi hammustada. Rahukohtunik  oli otsustanud koera omanikku 25 rbl. trahwi alla heita ning teda kohustada koera ära häwitada. Rahukohtukogu muutis otsust nii palju, et koera mitte ära häwitada ei tule, waid tal peab suukorw pääs olema. Esimese jaoskonna rahukohtunik oli Ado Rüüteli ja Mihail Koogeri Kärlalt 5. päewakS selle eest aresti mõistnud, et nad öösel 27. dets. 1308 a. Mihkel Kreemi talus märatsenud, elumaja  uksed sisse löönud, õuewärawad ära lõhkunud  ning mitu õlewihku ära wiinud. Rahukohtukogu  kinnitas rahukohtuniku otsuse. Andrei Sõrme, Muhust süüdistati, et ta Wölla mõisa saha ära warastanud. PäätunniSLajaks  oli siin kohtualuse wend, kes läbi seina prao näinud, kudas S. kuuris sahka koost ära wõinud ning siis selle üle külakupjale teatanud.  Ka see tõendas, et ta saha koost ära wõtmist  S. poolt kuuris näinud. Kui aga wähe aja pärast urjadnik S. juurde otsima tulnud, polnud sahka mitte leida. 7. päewa pärast leitud sahk läheduses olemast kraamist wee seest koost ära «võetud.  S. tõendas, et ta oma sahka koost ära «võtnud. Kui kaebtusealuse «vennalt, keS aSjaS tunnistaja oli, küsiti, kas tal S- «vastu waenu on, wastas see, et nad hääs läbisaamises olla kui «vennad kurtnagi,  miks ta aga wenna pääle kaebama läinud, siis teinud ta seda sellepärast, et ta niisugust tegu ei sallida. Rahukohtunik oli S. 3 kuuks saha märgust pärast türmi mõistnud. Rahukohtu kogu ei uskunud aga mitte tunnistajate juttu ning mõistis A. Sõrme õigeks. (Järgneb.) Kurttummad on harilikult igalpool walla wõi kogukonnamaksude maksmisest wabad. Kuresaare linna maksukogukonnaS ei sündinud  see aga fiiaajani mitte. Üks selle kogukonna  liige oli juba paarkorda palwet awaldanud,  et teda maksumaksmisest wabaStataks, kuid see jääti ikka tähelepanemata- Isegi kuberneri juures ei leidnud see palme mitte täitmist. Wiimasel  maksukogukonna saadikute koosolekul S. mail, kui see asi kolmat korda harutusel oli, otsustati teda kogukonnamaksu maksmistest «vabastada.  Kuresaare loomakaitseseltsi tähelepanemist  juhime mõnede weowoorimeeste pääle, kelle hobused täiesti lahjad ja roidunud on ja siiSgi suuri kiwjkoormaid wedama peawad. Olge sõnatäitjad maksab ka siin. Kaarmalt. 6. mail s. a. oli Kaarma- Suurewalla wolikogu koosolek. Tähtsamad küsimused  päewakorral oliwad arStikohtade sisseseadmine  Saaremaale ja Kaarma-Suurewalla ärajagamine. ArStikohtade küsimuses tegi wolikogu  otsuseks sellest üleüldse mitte osa wõttaja nimelt neilsamadel põhjustel, mille pärast juba paar kord ennemini see küsimus tagasi oli lükatud,  aga walla ära jagamise kohta ei teinud wolikogu sedakord mingit otsust, waid jättis küsimuse lahtiseks. Wolikogu liikmed ei arwanud  wõimalikuks praegu otsust selles asjas teha, waid tahawad ennem walla liikmete arwamist kuulda saada. Pääle selle oli weel ettepanek Suuremõisa põlluelanikkudele poSti kirjade kättewiimise üle Üle lõi! Anton Nschcchowi särele J. A. Feldmann Maamõõtja G!eb Gawrilowitsch Smirnow sõitis „GniluWi" raudteejaama. Mõisasse, kuhu ta piirisid ajama pidi minema, oli meel hobustega oma S<Z—4o wersta sõita. Olge nii hüäd ja ütelge, kust ma siit põsthobuseid wõikfin saada? küsis maamõõtja raudteejaama shandarnnlt. Mida? Posthobuseid? Siin saja wersta ümber ei leia sg ainustgi koera, siis meel posthobuseid.  . . Kuhu teie siis õige sõita tahate? Dewkinisse, kindral Hshotowi mõisa- Mis siis teha? rääkis shandarm aegutades.  Minge jaama taha, jää! õue päül on mõnikord talupojad, weamad ka reisijaid. Maamõõtja ohkas ja sammus jaama taha. Sääl, pääle pika otsimise, läbirääkimise ja kahel» duSte, leidis ta suure, tubli ja tedretahelise näoga mehemüraka, kes wiletsat, räbalast kuube ja wiiskust kandis. Tont seda teab, missugune wanker ka sul on! üttes maamõõtja nina kärsutades, kui ta mankrisse ronis- Ei saa aru, kus tal siin tagapool, wõi eespool on . . > Mis siis siin nii õige arusaava on? Kus hobusel saba, sääl on wankril eeSots, oga kus teie kõrgus iStuwad, sääl on tagaots. Hobune oli kchwa, laiali aetud jalgadega ja kalli hammustatud kõrwadega. Kui küüdimees  istme püält ülcSss kerkis ja nöörist piitsaga  teda wöhe sihwkas, raputas ta ainult Md, kui see oga sugu mandunud ja meel kord löönud  oli, siis niksatas wanker ja sattus liitumasse  tegesujesje, nagu lülmatöbeSse. Püüle kolmandama piitsa löögi wanker liikus juba, püüle  neljandama nihkub ta juba paigast. Kas meie nõnda wiist stis terme tee peame  ära sõitma? küsis maamõõtja kanget raputamist  Umdes ja Wene küüdimeeste tasase, tigu- roomamise taolise sõidu, hinge wälja põrutama raputamise üle imestades. Küll ükskord pärale jõuame! rahustas küüdimees. Märale on noorepoolne, tragi- . . Anna tale aga mahti jooksma hakata, pärast ei saa teda enam seisma jättagi . . . Nõõ, noh, nööö - - - Kui wanker raudteejaama õuest wälja weeres, oli widewik juba käes- Paremal pool teed wenis tume, ääreta suur külmanud lagendik.  Sõidad sa seda mööda, siis wõid sa kas wõi wanasarwiku enese juurde sattuda. Silmapiirel,  kuhu ta wiimaks üra kaduS, taewaga ennast ühendades, Heikis weel looja läinud sügisese päikese eluta kuma. . . Pahemal pool teed widewiku sarnasest pimedusest paistfiwad nagu künkad, kühmakud, pea nagu minema aastased  heinakuhjad, ehk jälle nagu talu. Mis aga ees oli, seda maamõõtja ei näinud, sest et sellest küljest terwet waateilma kühmakas, lai küüdimehe selg ära marjas. Kõik oli waikue, kuid mähe jahedapoolne. Missugune teietest kõrwalolew maanurk see küll on! mõtles maamõõtja, oma tõrwasi ülesse tõstetud krae wahele ära marjata tahtes. Ei mitte elawat hinge ega majakestgi- Pagan wõtku, kes wõib meel teada, langemad kaela ja riisuwad paljaksgi, keegi muidugi sellest kuulda ei saa, minu pärast kas põruta suurtükkifid.. . Za ka küüdimehe pääls suurt lootust ei maksa panna. Waata, missugune selg tal enesel on! Seesugune looduselapS topsab korraks sõrmega, sul ongi hing ihust süijas! Ta nägu näitab tal ka liiga wihane, kahtlane oleiyat. Hei, kuule wennas, küsis maamõõtja, kuidas su nimi õige on? Minu nimi? Klimml Kuule, Kli«m, kuihaS teie pool ka lood on? KaS ehk kardetas ei ole? KaS midagi siin nurgas ära ei tehta ? Ei ole midagi sellesarnast. Jumal oa siiamaani armuline olnud. . . Kes siis nüüd jeda tegema saakSgi? (Järgneb^ Saarlane, 1909. M 33