Õnnetusest kuulda saades, kutsus ta naene oma neli wäikest last, kes õue pääl mängifiwad, tuppa ja käskis neid wait olla, üteldes, et isa magab. Kanged tuule hood tahtstwad lagunud ust hingede päält peaaegu  maha tõugata. Kord keewa supi järel waadateS, kord jälle sitsi riidest eeskattega warjatud woodile lähenedes, liikus naene toas edasi ja tagasi; katte tagant ilmus kõhn, sinise ankruga märgitud kasi ja nõrk hääl sõnus: missugune hirmus ilm! Jah, wastas naene, ilm on kole, sellepärast  kutsusin ma lapsed ka tuppa. Nagu kartes, et ta sõnad haiget küllalt ei rahusta, pani ta käed mehe pää pääle ja seisis nõnda mõne minuti; siis istus ta jälle kolde kiwile, wõttis kõige wäiksema lapse sülle ja hakkas mureliku näoga teda sulgutama. Ta uskus kindlasti, et mees warSti peab surema, läks ju haigus paew päewalt ikka raskemaks. Tal ei olnud enam niigi palju jõudu, wälksesse maja ees olewaSse aeda minna, et säält laewa ärasõitu waadata, mille pääl nüüd ta pojad ja ka ta ise kaua oli teeninud. KaS ta ka sellest rõõmust peab ilma jääma, mis tal, wõib alla, wiimane siin ilmas oleks l mõtles naene. Ta ei nurisenud; ta ei kahetsenud minewikku,  ega muretsenud tulewiku eest. Ta teadis, et kõik kahetsus ja kaebamine asjata on ning kindlasti uskudes, et inimese elukäik  juba ammu kõrgemalt poolt ette määratud  on, wastas ta kõigi nõuandjatele ikka: saatuse käest pole pääsmist. Kuna ema peaaegu masinlikult magawat last kiigutas, kus juures wäljas huluw torm ta mõtteid meel enam tumestas, kargas  uks praginal lahti ja sisse tormas ühes tuule hooga jooksust hingeldaja noormees  ning hüüdis: Üks laew on hädas! Siis sirutas haige oma kõhna pää eeskatte  tagant wälja; waewaga kuiwanud käite pääle toetades, tõusis ta istuma ja sõnas: ma tahan seda näha! Ehmatanud naene wiiwitas riiete andmisega,  kuid uueste kordas mees tooniga, mis wasturääkimist et sallinud : ma tahan seda näha. Hirmu pärast pool surnud, waewaga jalgu liigutades, wõttis waene naesterahwas teda käe kõrwa ja pikalisel sammul liikusiwad  nad aeda, kuhu meri selgesti näha oli. Aja ääre jõudes toetas ennast haige wastu karedaid teibaid. MikspSrast ei tulnud surm eile, mil ta weel rahulikult ja ilma hirmuta teda wasiu oleks wõtnud? Mis tarwis weel nüüd see hirmus hinge piin, mille törwal kõik kehalik waew, mis ia mi rahulikult siia maale oli kannatanud, tühine on? Ta tundis seda hukka minewat laewa. Selle laewa pääl on ta kaks poega, õitSwad noored mehed seitsmeteistkümne ja kahekümne aasta wanaduseS. Laew tõusis wahest kõrgele üleSse ja wajus jälle laente sügawuseSse; selgesti wõis näha, kuidas inimesed ta pääl surmahirmus küsi ringutasiwad, oli kuulda nende haledaid appi hüüdeid, kuid õnnetu isa teadis, et aitamine wõimatu on ... . Missuguses kole-saladuSlikus  raamatus pidi see küll kirjutatud olema, et see sureja meeS oma okalise elutee  lõpul weel päält waatama peab, kuida la noored tugewad pojad halastamata surma  ohwriks langemad? (Järgneb.) Naljaks. Tähi töö. Naene: „Aga Andres, eks sa pese ometi oma silmad ära, km külasse mõtled minna." Andres : „Pole waja ma näen nendega  ka muidu küllalt." Wõõrastemajas. Maalt tulnud  onkel linnasõbrale: „Küll teil siin linnas imelikult elatakse! Ma ei mäleta  ühelgi õhtul magama läinud olema, aga ometi tõusen igal hommikul üleS. Naljakas  on see linnaelu küll!" Wiisak ü S wiisakuse waStu.  „Ega see ometi loomawogun pole, et elcwandid siia roniwad," urises keegi tusane isand, nähes et üks õige kehakas eit waguni otsast sisse tuli. „Eksite," arwas tulija, „raudtee-wagun on meie aegne Noa laew, kus kõigil oma koht on, nii elewantidsl kui eeSlitelgi." Mõtteterad. Kes meie puudusi awalikuks teemad, nende wastu peame tänulikud olema. Taewasse ci tõmata mitte kedagi juukseid pidi. Alatum kõikidest orjadest on oma himude ori. Ei ole sugugi küllalt, et me midagi wäürt oleme ; tarwis on mõista oma wäärtust  alles hoida. Sõda proowib kangelast, wiha tarka, waesus sõpra. Kunagi ei ole mõistust nõnda hädaste  tarwis, kui siis, kui sul rumalaga midagi tegemist on. j e wsky är", et oma uuele kohale Poltaivasse minna, kuhu teda seminari kooliõpetajaks tähendati. Hr. Bogajewsiy oli oma lahkuse ja truu ametikohuste täitmise  tõttu igal pool lugupeetud. Kui ametnik tõmbas ta iseäranis sellepoolest oma pääle tähelepanemist, et ta ametikohuste  täitmisel mitte surnut wormitäiimist  taga ei püüdnud, waid asja ennast. Olgu tema tegewus teistele eeskujuks. Saaremaa on juba wanast ajast saadik iseäraliseks maakonnaks loetud. Temal on oma 1819 a> seadus, oma maanõukogu  (landrathi kollegium), oma iseäraline maa- wõi agrarseadlus ja kõik majanduslisa  elu nõuded on siin täiesti teised, kui ülemaal. Sellepärast on mitmed Saaremaa  wallad ülemale poole selle üle palwekirjad  saatnud, et Saaremaal ise oma saadik riigi wolikogus oleks. Räügitaw palme olla kohalisesse asutusesse läbiwaatamiseks  antud. Oleks Saaremaale suureks kasuks, kui see asjakohane palwe täitmist leiaks. Tähelepanemiseks Kures  aare lugemiseringi liik m ete le! Läinud aaöla lõpul asus meie linna lugemise  ring. El liikmeteks palju neid astus, kes kewadel ja jumel ajutiseks wõi päriseks  siit lahkuma pidimad, sellepärast on loomulik, et suwe jooksul korralikku raamatute  wahetmt loota ei wõinud. Ja nii moodi ta ka lüks ja meel paheminigi. Sest kewadest saadik kuni siiaajani pole wist sugugi raamatuid wahetatud ja ometi loodeti,  et iga liige käesolewa aasta lõpuks kõik ostetud raamatud jõuab läbi lugeda. Mis seesuguse korratuse põhjuseks on, kas ringi korraldus wõi liikmete hooletus, ei tea õieti ütelda. Kuid kindel on see, et wea parandus ringi liikmete eneste käes seisab. Selle asemel, et liikuda, seisawad meie raamatud praegu. Waja on siis nad jälle käima panna. Iga liige andku raamatud, mis ta käes, järgmise lugeja kätte, saab aga keegi korraga enam, kui ta nädala jooksul jõuab läbi lugeda (näit. 2—3 ehk ka enam raamatut), siis andku ta ülearused eksemplarid edasi j. n. e. j. n. e. Tõsi ju on, et sel kombel paljude! mitmed raamatud lugemata jääwad, kuid selle wastu ei wõi praegu ometi midagi tehja. AaSta lõpul aga, kui raamatud kokku kogutud, wõiwad liikmed, kellel mõni raamat lugemata  jäänud, neid järel lugeda. Nu siis on tingimata tarwilik, et raamatud  jälle liikuma saaksiwad. Lugemise ringil on selleks, et teda juba nii wara lasta surmale suikuda, liig hää otstarbe. Raamatute wahctamiss päewaks wõiks endist wiisi reede jääda. Mitmed lugemise-ringi liikmed. Pühapäewal 25. septembril wõeti Kuresaare Lw.-Lutheruse kirikus kaks juudi tütarlast Saksa koguduse liikmeks wastu, üks 15. ja teine 17. aastane. Ristimine  sündis pärast jutlust altari ees. Selle järele wõeti nad ühes teistega armulauale. See on wist esimene sarnane juhtumine Kuresaare Ew. Lutheruse kirikus. Tähendatud  tütarlapsed on juba lapsest saadik kristlikkudes perekondades kaswatud, sest et nende wanemad waesed oliwad. > — Need isikud, kellel mõisaehk kwootemaad 30 desjatini on, wõiwad oma saadikute läbi ka riigiwolikogu walimistest  üheS maaomanikkudega osa wõtta. Saaremaal saab wist ka neid isikuid küllalt leiduma, kellel tähendatud suuruses mõisa wüi kwootemaad omanduseks on. Kuid kreisiülemäle on endid nendest wäga wähe üles andnud. Ehk küll kreisiülema poolt määratud termin möödas, siisgi wõib weel pärast seda ennast üles anda, ja nimelt selle tarwis asutatawale komisjonile kahe nädala jooksul pärast maaomanikkude walijate  nimekirja awaldamist. Tarwitagu siis igaüks oma õigust, sest kes oma õigust mitte ei tarwita, on hooletu majapidaja sarnane. Saaremaa mefinikud on Saaremaa Eesti Põllumeeste Seltsi läbi pääle 700 puuda sukrut tellinud. Endise Peterburi wõõrastemaja praegune  omanik tahab KuresaareS ramm umulla  wabrikut asutada. Linnawulitsus tahab tulewal aastal parkis uut kõlakoda muusika tarwis ehitada. Praegune on wäga wüike. Abaja täitmise küsimus oli neil päiwil linna wolikogus harutuse all. Endise Peterburi hotelli ruumidesse ehitatakse uuemate nõuete järele sisse seatud  sau n Linna wanad kirjad on omal ajal siit Riiga wiidud. Kuresaare wanaaja  uurimise Selts on linnawalitsust palunud  sammusid teha, et need säält tagasi saadetaks ja nimetatud Seltsi kätte antuks. Tähendatud kirjades on palju huwitawat Kuresaare wanaaja kohta sees ja sellepärast oleks wäga tarwilik, et linna manad kirjad Kuresaarde tagasi saadetaks. Hiljuti kirjutafiwad Riia Saksa lehed, et Sõrwe säärele Kuramaalt paar a n a rchisti  olla tulnud ja soowiti selle tõttu Saaremaale sõjaseaduse maksma panemist. Kuda aga kuuleme, ei olla sellel sõnumil mingisugust tõsidust- Sõrmele tulnud paar töömeest, kellel punased rätikud kaelas olnud ja neid peetud siis wist anarchiStideks. Anarchistide ilmumine kui ka sõjaseaduse maksma panemine ei ole mitte naeruasjad S aa r l a n e 1905 41