nad tale järele, teda kiividega pildudes, lelle paale waatamata, et ta õieti kõrgesse ronis, kuni järsk sein >a> lee kinni pani Korea rahwas ja loodus. Wene kee lest T. Roi 3 Rahwa iseloomufes on lahke südamlik olek, auusus ja usaldus tväljamaalaste wastu tunda. Teisest küljest on korealased kangekaelsed, tulise loomusega  ja lasewad sagedaste taltsutamata wiha tujusid  nähtawale tulla. Kanges wiha tujus Poowad korealased endid uskumata kergusega üles ja uputawad  ära. Korealasele on wäikesest teotusest küllalt Põhjust, et oma elule otsa pääle teha. Ühes sellega on korealasel ütlemata pikk kannatus. Oma lubamise  täidesaatmise tõenduseks kirjutawad nad oma sõrmest jooksnud werega wande kirju. Ka pillamise tujud wötawad nende keskel maad, aga siiski seatud Piirides. Hiinlaste ja jaapanlastega wörreldes wõib neid liigsööjateks ja liigjoojateks nimetada. Liig wiina joomine on Peaaegu suure auu sees; tubaka suitsetamine on wäga moodis ja seda teewad kõik meesterahwad, naesterahwad ja ka lapsed. üks iseäreline omadus on korealaste iseloomufes  -- see on aruldane wastastikku üksteisele abiandmine  ja ühes sellega ka wööraste wastuwötmine. Mitte üksi sugulased ehk wanad tuttawad, aga ka üksteisele tundmatad inimesed andwad uuesti asujale igasugust abi: mitmesugused põllutöö riistad, wiljade  seemned ja wiimaks ehitawad ka maja üles. Jõudu mööda antakse abi hädalistele pulmade, matuste,  haiguste, tulekahju aegadel jne. Iseenesest mõista, et sel Põhjusel Koreas palju „päewawargaid" leidub, kes seda aruldast rahwa iseloomu omakasuks pruugiwad. Wööraste wastuwötmine  on korealaste püha kohus ja seda lastakse kõigile, ilma wahettegemata osaks saada. Ümberkäimises on korealased wäga lihtsad ja ei tunne seda komblust, mis Hiinas ja Jaapanis walitseb. Nad armastawad juttu puhuda ja iga wastutulejaga juttu alustada, ta unustab lubatud piiri, nii et ta sagedaste häbemataks lähab. Kuni Praeguse keisri sugukonna walitsuse ajani langesiwad korealased kolme jaosse: adeli seisus, söjawägi ja kodanikud, alamrahwas za orjad. Seaduse järele sai ..janbani" (adeli) seisus riigi ametisse astumise läbi, adeli järeltulewa suo ja keisri käsukirja  läbi. Pää eesõigusteks adeli seisusel oli sõjawäes  teenistusest ja mitmesugustest kohuste täitmisest  wabastamine, kuni 1875 a. olid nad ka Päärahast  wabad. Alamaks rahwaks lueti kõiki käsitöölisi  ja- kauplejaid. Neil ei olnud mingisugust eesõigusi ja nad kannatasid walusaste janbanide kareda walitsuse all. Oma kaitsmiseks asutasid alamrahwas seltsid. Kõige mõjuwamad neist olid kaupmeeste ja kõrtsipidajate seltsid. Ka küla elanikud  asutasid seltsid ja seadsid määratud suuruses maksud seltsi kasuks. Lihunikud, näitlejad ja kiirkäskjalad  olid täiesti ilma õigusteta, weel rohkem kui alam rahwas ja orjad. Orjad tekkisid Koreasse alaliste sõdade järeldusel  ja nende sugu seisis isekeskiste abielude läbi alal. Pääle selle tehti orjadeks ka weel kohtu otsuse  järele kurjategijaid, ja need, keda seks müüdi. Wiimaste kahe seltsi orjade järeltulew sugu sai juba warsi wabaks luetud. Piab tähendama, et Koreas orjadega ümberkäimine alati pehme ja inimlik on olnud ja kunagi ei müüdud neid awalikult. Kohtu otsuse järele ja raha eest orjadeks sattusiwad kõige rohkem naesterahwad ja lapsed. Pääle eespool tähendatud jagamise, jaotakse Korea rahwast weel suguwösade järel juba ammust ajast saadik. Wastastikku abiandmine ja wõlgnikude eest wasiutamine on igas suguwösas sugulaste kohus.  Sugulust arwatakse ainult mehe sugu-liini kaudu, naese kaudu arwatakse ainult kuni teise Põlweni.  Igas suguwösas on ka oma „kodu-kohus" lubatud. Huwitaw on, kuidas Koreas täieialiseks saamisest  aru saadakse, mis mitte aastate järele ei käi, waid abielusse astumisega arwatakse. Kõige imelikum  oli see, et sääl kaheksa ja kümne aastased poisikesed naesed wötsid ja sest ajast pidid nad täiskaswanud  meesterahwaste seltsis wiibima ja neil olid kõik täieialiste õigused. 1894 aastal keelati nii warased  noorte laste abielud ära ja abielusse astumise ojaks määrati noortemeestele 20 a. ja naesterahwas-16  a. wanadus. Kodumaalt. Raudtee teenijate streikimise põhjuste  üle on järgmist teada: Streikijate nõudmised on lausa majanduslised, milledele politikalised nõudmised seltsisiwad. Juba tänawu weebruari kuu! nõudsiwad Wenemaa raudteede ametnikud ja teenijad (neid on umbes 3 miljoni), et I) ülemuse omawoli raudtee teenijate  üle ära kaotataks; 2) paikasi tõstetaks; 3) töö tingimisi parandataks. Neid nõudmisi lubati täita, aga iseenesestki mõista, et midagi ei täidetud. Esiotsa wabantadi  sellega, et 1905 aasta kulude orwet enam muuta ei tohi; nüüd on aga paljudel raudteedel ka 1906 aasta kulude arwe kokku seatud, aga sääl ei ole mingisugust muudatusi olemas, nii et täie õigusega arwata  wöib, et kõik see osi 1907 aasta pääle edasi on lükatud. Kui raudteede teenijad seda kuulsiwad, tegiwad  nad otsuseks, oma nõudmistele üleüldise streigi läbi tarwilist mõju anda. Selles streigis tuleb paljude sadatuhndete  protest ja pahameel walitsuse waStu awalikuks, kes ühelt poolt kõiki lubab, teiselt poolt aga oma lubadusi  igasugu ettekäänete all täitmata jätab. Juurde lisada tuleb siin juures, et selleS asjas mitte üksi teede ministerium süüdi ei ole, waid et riigi kontroll ja rahaministerium seda täitsa wöimetuks teewad.  Näituseks paneb teedeminister ette, et sellele ehk teisele ametnikule rubla päewas palka tuleb maksta, otsustavad riigi kontroll ja rahaministerium: 60 kopikast  on küllalt. Ja niiviisi jääbki. Seiswa wilja la a gri d Wenemaa raudteede  waksalides kaSwafiwad esimestel kolmel fireigi päeval 27,000 vagunit suuremaks ; seismas oli wilja siis juba 154.000 vaguni täit. Kuulsad kukkuvad, wägewad langevad, ja Wenemaa hõiskab! 17. oktobri manifest on juba oma mõju avaldanud. Juba üksi PobedonoStsewi, kui Keisri koja juures olewa tagurlaste partei päämehe langemine  paneb Wenemaad hõiskama. ainult salguke hambaid kiristajaid, oga juba oma möimu täiesti kaotanud  bürokratifi maha arvatud. Kukerpalli lähawad tema järele ka kõik teised wägiwalla ülistajad, „suure rusika" mehed ja hariduse kütkestajad, nagu viimane hariduse minister Glasow. Wiimase kohta tekkiski juba kõnekäänd: „Halb soldat on see , kes ei looda, kord hariduse ministriks saada." Kuulub, et uueks hariduse  ministriks nüüd kuulus õpetlane ja vabameelne prohwessor Kooni saada. Ülepää jääda endistest ministritest ainult välimiste asjade minister krahv Lambsdorf ja mereminister admiral Btrilew oma ametitesse.  Riigi nöuukogu liikmete palk on õlge suur ühtlasi ka mitmekesine, üks saab xohkem, teine wähem. Alla 12,000 rubla aastas ei saa ometi ükski. Kadunud Dragomirow sai 43,120 rbl. aastas; kindral Kahanow saab 21,000 rubla kindral adjutant Schuwalow  20,000 rubla, kindral parun Taube 20,500 jne. Senatorid saamad 7000 rubla aastas. Wiljandist. 22. oktobril s. a. pidaS „Koit" seltskondline ühisuS Wikjandis oma 36.-aaStapidu  Wilj. E. P. S. saalis. Seltsi esimees hra Baars awaS pidu lühikese kõnega, milles ta tähendas, et „Koit" kõik möödaläinud aastad nõrgalt lööd olla teinud ja aja ..magadeS" ning magusas ..unenäos" mööda saatnud. Temal, esimehel, olewat lootust, et tulewikuS ehk paremusele  jõutakse. Oma kõnet lõpetas esimees Keisri lauluga. Laulu koor wöttis wiletsaste Keisri laulust osa; et päältkuulajaid ka pisut oli. siis mängis pisike Holftre pasunakoor Keisri laulu peaaegu ilma inimeste kaasaaitamata. Selle järel kandis „Koidu" laulukoor lipu-laulu Koit. M. Lüdig'i muusika, ette, mis otsekohe selget tunnistust andis, et »Koit" unine on, sest ainult aasta tagasi kõlas seesama laul wägewalt. Järgnes F Abt'i „Ohtu rahu" parem paluke kõige selle õhtu ettekannetest ja, nagu näha, olid lauljad ka ise selles mõttes, sest nad kordasid seda ilma päältkuu. lajate nõudmata. Kolmandaks ettekandeks oli ..Pulma laul" rahwalau!; ettekanne oli eluta, kokkukõla wilets. Tuli pikk waheaeg. Pääle igawat ootamist lauldi: „Kälew ja Linda" laululugu Eesti minewikust.  Luuletanud A Kaljuwald Miina Hermann'i muusika. Näha oli, et laulukoor kõik oma jõuudu selleks  kogunud ja päälegi juhatajaks hra Kapo'i palunud, kuid, paraku, ettekanne oli uii wilets, et häbi on, sellest  rääkida, waikimine oleks aga wale, sunniks südant lõhkema! Ja nii siis astume pisut ligemale: I. jagu kuldne aeg. Meestekoor: .Höisakem ilul" ~ algas kartlikult ja kölrta, milles teda ka klawer segas, sest et ta mitte oma osa ei mänginud, waid seda, mida koor laulis, ja nii mattis ta koori hääled ära, mis isegi liiga wäetimad olid. Mõned lauljad laulsid koguni omal wiisil. Naeste koor: „Weerle wäle"... oli natukene parem, ka siin oli teine sopran alto nõrgad ja kartlikud. Segakoor: „Sest pangem wiisid"... ei hakkanud korraga pääle lM 2 ?ewpo äi polonaise mängis klawer wale taktis. M k.: .Eesti meeste wägew viis".. kõlas walesti ja taktipidamine puudus hoopis. M. k.: .Kalewite kange käsi"... oli liiga nõrk. Naestekoor.- .Hoolitsemast ka ei väsi"... hakatus segane ja kindluseta. Kalewi soolo!.. Noh. sellest jätame rääkimata sest see kõditas päältkuulajate  naeru narmisidl... Kalewi kujutust siit kuidagi  wiisi ei saa. sest baritoni asemel väike tenorile..  Laulja ei ole siin mitte süüdi, sest nagu näha. laulis ta ilma ettewalmistamata, kartlikult ja läbi hammaste, mis tema pahameelt kujutas, et niisugune osa tema pääle langes!! Linda soolo oli, kooriga wörreldes,  kohati koguni rahuloldaw. WastumeelsekS ja wäha meeldimaks tegi Linda oma hääle alati siis, kui ta kunstlisi wäristusi omalt poolt juurde püüdis lisada, mis tal aga kunagi ei õnnestanud... Kalewi ja Linda Duett esimeses jaos oli nõrk ja wäha meeldiw. li. jagu. Rüütlite Eestimaale tulek: Soprano algaS warem, kui teised, ja sellega sünnitas  segasuse,  nii et öigeSti mitte ei kuulnud, kunas kõik hääled  õige laulma hakkasid ja sellepärast jäi kokkukõla koguni waese omaks Meeste koor: .Wiimase were tilgani" lauldi nii wiletsaste, et seda waewalt tunda wöis, et see Miina Hermanni Kalewi ja Linda wägew meestekoor on. Kordamise  juures oli ta weel hullem !... Neiude koor: .häda, häda..." lauldi ilma tundmuseta  ! Teise järgu lõpu koor lauldi liiga kiiresti sellega kaotas oma tähtsuse. Kokkukõla wilets. KolmaS järk algas naeruwäärilse kiirusega, nii et siin midagi rääki ei maksa, näha oli. et asjast arusaamine puuduS. Juhataja tegi kül, mis wõimalik, kuid kord oli wöõriti  kätte õpetatud siin ju ühe harjutusega enam midagi parandada suurt ei jõua! Meeste kooris: „Lõppend kõik" oli ainult klaweri häält kuulda, mis koori osa mängis!. . . N. k.: „Si!ma pisar," lauldi liiga ruttu, kuna „Kuri rüütel, waStuta" asemel lauldi! Linda soolo: „Tedre tütre kiwi süda" liiga ruttu ja rõõmuliselt, niisama ka kolmanda järgu lõppu. Segakoor... kahetsuse asemel awaldadi rõõmu ! Järgnes waheaeg. Pääle vaheaja hakati laulma, ilma et sellest inimestele märku oleks antud, kes saalist körwaliste  ruumidesse läksid, ja nende tagasi tulek tegi müdinat, nii ct see muist wigasi kinni kattis. IV. jagu asemel hakkas „I"-ga ja muidugi mitte kohaseS taktis. M k.: „Tummal walul" ei tulnud  kuuldawalegi! „Meie toidus haganad.." oli tõesti halb ja kõlata. N. k. : „kussu, kuSsu. " alto nõrk 11. alto ei tulnud kuuldawalegi. M. k.: „Kange isa Kalew," nii wilets, et walus oli häält kuulata. M. k.: „Looda ue, loodame..." oleks parem laulmata wõinud jääda, sest see oli ju mõnitamine!... Neljanda järgu lõpp tehti asemel V. jao hakatus segane, paisutamistest ja kahandamistest  waikime, sest need puudusid hakatusest lõpuni! Segakoor: „Priius, priius" lauldi asemel ja tenori ei olnud kuuldagi. Lõpu koor aluStadi  kindluseta, asimel lõpp jõuetu. Sellega oli kontserti osa läbi; kuid kontsertikS ei või seda, mis ette kanti, kül keegi nimetada, selleks oli ta liiga nõrk... Näha on, et „Koit" ennast hämarikuks"  muudab ja sellega soowime taie magusat unenägu! —». Suur rõõmu sõnum, esimene kindel 17. okt« manifesti wöidu sõnum jõudis 29. oktobri hommikul traadi teel Wiljandisse; seekeelub 31 oktobri paale määratud  riigi wolikogusse walijate walimise esialgselt ära, kuni selleks uus tähtaeg saab määratud. Walimise edasi lükkamine tuli sel põhjusel, et paljud, iseäranis maa omanikud, kes esimese walimise korra järele oma hääle õiguse olid kaotanud, sellest aga mitte ilma ei piakS jääma; walimise tähtaeg sai edasi lükatud, et igaüks oma hääle õigust wõiks nõuda ja walimisest osa wõtta. Uus walijate nimekirja kokku seadmise ja walimise tähtaeg saab arwatawaste õige pea wälja kuulutatud, sellepärast olgu siis igaüks hästi agar, ja katsugu oma õigus, walijate nimekirja üles wöetud saada, usinaste wälja nõuda, nii et talupojad mõisa omanikudega julgeste  wõiStelda wõiwad, sest wõistlus on elu. Endise nimekirja järele oli Wiljandi kreisis 41. mõisa omaniku wastu ainult 9 talupoja ja 3 Greeka Õigeusu waimuliku  häält; kokku 12 häält 41 hääle wastu. Tänawune nekrutide wötmise aeg on läbi, nekrutide kohta wöib rahulolelikum olla kui endistel aegadel, siiski leidus aga hulga seas rahutumaid küllalt,  keS suurema wabaduse kuulutuse tõttu arwama näitasiwad, nagu ei oleks politseid enam sugugi tarwis olewat, kuna see ometi nõnda ei ole. Tõsi on. et meie eneste kätte suurem wabadus, seega ka politseilik wõim lubatud on ja kus meie ise nagu oma politsei piame olema ja iseendid walitseda mõistma, ja kes seda mõistab, lellele ei ole politsei mitte enam kui karistaja  politsei, waid kui igapäine maja sõber; aga kes seda mitte tunda ei taha ja ennast looma kombel tahab  ülespidada, sellele jäeb politsei ikka kui karistaja ja walitsew politsei, sellepärast katsugu igaüks nõnda 1805 S a k a ! a U 81. 645