Perno Postimees ehk Näddalileht w S 7. Mikjaaäis, 6. Detsembrik. 1904. Ilmub kaks korda nadalis, ga esmaspaew ja ueljapaew 27- es aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind: aaStaS postiga S rbl. A 0 kop. poStita ll rbl. 8« kop kuu pSSIe . „ S« . Wäljamaale aaStaS „ S „ pooles aaStaS Z » 00 , Äkfik nummer maksab 4 kop. Kes 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata ehk 7 protsenti. Kuulutuste korpuSria ruum maksub S kop. lehe eesotsas IS kop. Toimetuse adres»: „Sa?ala" toimetusele, Wiljandis. WenekeeleS: L?. pvAa«qiio rassri-l »5. Mis takistab meie edenemist? Kui meie näituse nimekirja läbi lueme, siis leiame ka naesterahwa käsitööde jaoskonnas tihti märkuse: „Müüdaw." See lühike sõna ütleb palju. See teeb meile ümberlükkamatalt selgeks, et paljud mitte ainult oma tarwiduseks neid töösi pole teinnd, waid et suur osa neist häämeelega oma töösi rahaks soowiks muuta. Meil on niiwiifi tähtjas ja tubli tööstuse haru olemas, mis tungiwalt müügiturgu otsib, ja selts ei tunne oma ülesannet mitte, km ta selle rahvawajaduse  täitmiseks mingisuguseid sammusid ei astu. Linu ja willu on meie kodumaal kül ja meie nobedad naesterahwad wõiksiwad ilusa sissetuleku  hallika saada, kui nende töö eest selle Väärtuse järele, üleüldiste hindadega Võrreldes, õige hind Väljamaksetud saab. SellekohaliSte müügiturude otsimises wõiks selts tõesti, kui tal ainult hääd tahtmist on, rohkem teha, kui ainult paljaid sõnu rääkida; kui see mitte muidu korda ei läha, siis wõiks seda teiste suuremate seltsidega  ühiselt ette wötta, kelledest mõned, näituseks Lätimaal, selles asjas, nagu kuulda, juba esimesi sammust on astunud. Ülepää katsugu selts nii häSti oma näituSte läbi kui ka muu oma tegevusega  ümbertöötamise juhtmõtet rahwa seas edendada, nii et meie mitte enam ainult toore materjali, waid rohkem ümbertöötatud saaduste müüad Võiksime olla, mille läbi rohkem raha meie kodumaale jääks, kui seda praegu aimatagi oskaksime. ÜkS ainuke pilk rahwa-majanduSlife politika pääle õpetab meile, et just tooreste saaduste  ümbertöötaja rahwaõ lõwi osa sissetulekust omale saad. Kui palju ei läha. näituseks, Wenemaalt  tooreid aineid wäljamaale. mis siis, sääl ümbertehtult, ülepiiri tagasi tulewad ja kuS siis nende eest määratumat raha maksetakse. Just niisama, kui ülemal tähendatud jaoskondades,  wõiks ja piaks selts ka muudes jaoskondades  oma näitustel tegelikku õpetuse andmist ja saamist Võimalikuks tegema. Näituseks ei Või seda keSki ütelda, et Wiljandi ümbrus niisugustest  wetest ilma oleks, kuS kalad sigineda «õiwad, aga kalakasvatuse jaoskonda pole meie näitustel wiimaSte S aaSta jooksul, mis mina näinud olen, mitte olnud, vahest ka mitte varemaltki.  Et ftda kõike korda saata, selleks on minu arwateS kolme paä-asja waja: 1) Selts piab rahaliste auuhindade ja ülepää  näituse toimepanemise paale rohkemal mõõdul  raha wäljaandma, kui senini; kui aga näitust  ainult seltsi lüpsilehmaks tahetakse pidada, siis jääb ta iga aasta ikka ahtramaks. Ühtlasi usun ma aga, et kui näilus enesele külgetõmbamise  jöuudu omandaks, siis niisuguse pereka ja elawa ümbruse keskel, nagu Wiljandi seda on, wähagi sündsate ilmade korral mitte ainult 4000, waid wiStiSte 8000 inimest näitust waatamas  saaksid käima, näituse rahalik järeldus  kahtlematult kindlustatud saaks. 2) Näituse ruumid piawad tingimatalt suurendatud saama. Mil wiisil ja missuguses suuruses, see on seltsi asi. Weel kauemine kulust karta ja praegusel wiisil edasi waewleda oleks umbes seesama, mis pikaline iseenese kägistamine. 3) Seltsil piab tingimatalt oma äriline asjatalitaja olema, kes selle eest hoolt piab, et seltsi kaubanduse asi kord ometi kindlamat kuju omandaks. Asjatalitaja piab inimene olema, kes oma senise eluwiisiga oma auusust ja ustawust  üles on näita nud, kes kohalist keelesi tunneb ja kellest loota on, et ta tõsiselt seltsi asja edendada  tahab; kõik muu on kõrvaline asi. Seesama  isik oleks ka ülemal tähendatud ja selletaolistes  ettevõtetes seltsi nimel wahemeheks erainimeste  ja ärikohtade wahel. Paale nende on weel paljugi aSju, milledest  kindlaSte otsast kinni tuleks haarata, nende hulgas on ka neid, milledest enneaegu awalikult raakida ei sünni. Ma usun aga. et meie seltsil, kui ta ainult kindlaSte tahab, küllalt jöuudu on, isegi Europasse akent sisse raiuda. Tööd on eestseisusel palju, wäga palju. Mina wördlen meie seltsi aSja wankriga, millel raske koorem pääl on ja mida mäest üleSse lükatakse.  Niipea, kui need, kes wankri juures on. kaed lodevale ehk koguni küljest lahti lasewad,  hakkab wanker allapidi tagasi veerema, —iga sammuga, iga sekundiga rntemalt weerema hakates.  Kui terve eestseisus kindlaks määratud päevadel ja tundidel igal nädalal koosolekuid pidada ei või, siis valitagu eestseisuse liigete seast näit. kolmeliikmeline ärikommisjon, keS üheS kaubanduse  asjaajajaga vähemalt iga nädal ühe istumise piab. Hää on, kui iseennast Srasolgavatt  tööd tehakse, aga palju julgem ja ka õigem on, kui iStumiSte päält kui ka väikene tasu määratud saaks. Wäga võimalik, et seltS seesugusel luol paljude tuhandete rublade eest aastas läbi kaupleb, ja seesugusel luol oleks, kui asi päälegi õieti aetud, tasuta töönöudmine täiesti wööraStaw ja ekslik. Aga mitte üksi Väsimata tööd pole selleks waja, et edasi jõuda, maid ka täielist ühismeelt. Omas eraelus, kombetes ja ilmawaadetcS Võidakse  ju üksteise wastased olla, kuid ilmaski ärgu ulatagu see Väljaspoolne lahkuminek seltsi ühist tööd takistama. Sellel põllul olgu tervitatud  sõber ja Vaenlane, kes üleüldsuse kasu püha eessihi pärast tööd teha tahab ja jõuab! Wöitlus elu ja edenemise pärast on muidugi raõke, ja kui siis weel isiklik jonn kiwa teele ette Veeretab, siis on võimata, midagi korda saata, ja siis anname oma seltskondlisest küpsusest ilma ees kõige Viletsama tunnistuse. Õnn sellele, kes oigel ajal ära tunneb, mis tema edenemisele tarvis lähab, ja häda sellele, keS seda mitte ei tunne! cLSxp.) Liiwimaa talurahwa asjade kommissaride  kogu tõõd. 6 Selle järele räägitakse pikalt mitmesugustest raskustest, milledega Õigeusu koolidel Võitlemist on, juurde lisades, et Lutheri usu koolid valjult äramääratud korra järele ülespeetakse. Lõpuks on kommissaride kogu. praegust asjaolu põhjalikult  läbi arutades ja seda silmas pidades, et meie maa kooliasjanduse ümbermuutmine praegu sellekohalistes  ringkondades päewakorral on. otsuseks teinud, kõikide käepärast olewate abinõuudega Õigeusu kihelkonna eestseisjate palweid Võimalikult  tuetada, et Õigeusu koolide ülespidamiseks tarwis minevad summad kulude arweSse sisse saaks Võetud. Juurde lisame siin omalt poolt ainult nii palju, et see üteluS meie arwates natuke imelik on. et Lutheri usu koolide asi siin valjult korraldatud olla. Wene ajakirjandus, kui ka kõik need, keS tegelikult asjasse puuduvad, tetkstwad paremine,  kui nad seesuguste kunstliSte käänakute asemel, mis praeguse aja uuteS vooludes ka enam sugugi ajakohased ei ole, otsekohe äramöiSta ja üleStunnistada tahaksivad, et ainult rahva majanduslik kitsikus see on, mis volikogul,  kui valla häälekandjal, ei luba, igale poole niipalju anda. kui