Saarlane maksab: kr»»M»PoStiga! aastas 2 r. kop V. . 1.. LS .. .. -„7S „ ««OpoStiga: „ t . Sv „ V, . l„ - ~ V. .. -.sv .. üksik number 5 kop. Ilmub «.«lord» ntt.laS, izal kesknädalal ja l«»pS«wal. ToimetNs KuresaareS Pitk»« »»1,, Treffeni majas .'S 13. Kuulutuste wastuwötmine «uni Kuulutuste pctit-rida ö !ap., lehe eesotsas 20 kop. — H 78. Laupäewal, 29. detsembril 1907. xxiii, aastakiiik Kalju pääle rajatud! Mõistlik mees ei ehita oma maja mitte liiwa püüle. Sest km põhja tormid puhuwad  ja woolllw wefi tuleb, fiis langeb ta maha, ja ta langemine on suur. Kuid mõistlik mees ehitab oma maja kalju püüle. Süül on ta kmdel ja wõib kõigile tormidele  wastu panna. Niisugused mõtted tikuwad meie mõttesse,  kui pilku mööda läinud aasta pääle heidame.  RaSke on see aasta meil olnud, seda peame ja wõime tunnistada. Et meie nooruse tormidega ning kewadiste voolawate  «etega, mi» igal pool üle jooksta t«htfiwad, ühes ei tormanud, ühes ei jooksnud,  siis tnulntati meile surma ette. Hauakirigi oli juba wälja arwatud ning selles jultunuseS mindi ka nii kaugele,  et isegi maha maeti. St ta ühes ei tormanud, fii» öelti, „ Saarlane"  olla oma elu ära elanud ning pidada  noorematele ruumi andma." Aga see kõik ei kohutanud meid mitte I Tõfi, nooruses on elu, aga tõsi on ka, et noornS ennast enamiSti tuhinas avaldab,  ja kui sellele tuhinale tõket ette ei tehta, fiis ei sünnita noorus mitte elu, vaid surma. Kui kwadel wefi lahti läheb ja uuele liikumisele maad annab, kui palju häda, kui palju hukatust ei sünnitaks fiis mitte kevadised jää alt wabaks saanud weed, tui neil tõket ees ei oleks. Niisamasugune lugu oli ka meie noore vabaduse ärkamisega. Siin tahtis noorus kõike ära häwitada, tormil kõik ära rusuda, veevoolud kõike waua ära Veeretada. Eraomandust, usku, kirikut, Valitsust ei pidanud enam olema. Ja oleks see kõik nii sündinud, fiis oleks see rahwale tõesti hukatust  toonud. Kui palju häda ongi selle läbi rahwale kaela toodud, et meie Vabaduse  tuuled üle tarkuse piiride läkstwad ning meie politilise elu kevadised Veevoolud  üle ettevaatuse kallaste woolasiwad. Nendele tormidele, nendele vooludele tuli wastu töötada, tõket ette teha, seda nõudis  rahva kasu, seda nõudis elu. Ja seda oleme ka teinud. Ja et meie elu nõudmiste järele käisime, et meie sellele seisukohale jäime, et edu kord korralt edasi peab minema ning kristliseS kõlbluses  ja korduses ennast peab üles näitama, fiis olime meie seega kalju pääle rajatud ja ei olnud meil «itte langemist karta. Ning selle tõttu wõime rõõmsa meelega minevikku ja kindla meelega tulewiku vaadata.  Küll on praegu tormid waikinud ja paisuma mee jooks Saaremaal suikunud. Meie ei taha aga mitte siin suurustaba, et need meie poolt aetud magudesse endid ära olekfiwad peitnud. Siin oliwad kõwemad  wõimud tööl. Kuid fiisgi ei wõi mitte ära salata, et paljud siin meie läbi ka ülesse kutsutud saiwad nende tormide ja woolude waStu tõkete tegemisele ning meie läbi sellele tundmisele tuliwad, et mitte elu otstarbeline ei ole nooruse tormide  järele ühes lenda ja nooruse tuhinate  wooludeS ühes ujuda. Lõpuks täname kõiki, kes oma kaastööga  ja poolehoidmisega meid on toetanud.  Sarnast kaastööd ja poolehoidmist palume nendelt ka tulema! aastal ning soowime, et nende ring ikka suuremaks kaSwakS, kes meie rahwa elu kaswamist järkjärgulises  kõlbliseS edenemises näewad, nii et neid ikka rohkem saaks, kes kalju pääle rajatnd on, et seega meie terme rahwsS kalju pääle rajatud saaks olema. Siis ei ole ka temal mitte langemist karta l Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Doylc kuminal- Sl jutustus kahes jaos. Esimese ja tagumise «ise juures on salakuulajad;  meie peame ettevaatlikult aknast wälja ja põllust läbi minema. Häält kuni kalju lõheni on kaks penikoormat. Kuni hommiku «algeni on meil pool teed mügeõtikust läbi sõidetud. Aga kui meid kinni peetakse ? küsis Ferrie. Hops koputas oma rewolwri pihta, mis tal vööl oli. Kui neid «väga palju meie jaoks ehk on, fiis «võtame kumbgi kaks ehk kolm endaga ühes, ütles ta naeratades- Kõik tuled majas saiwad ära kustutatud, Ferrie waati» läbi pimeda akna «viimast korda weel põldude pääle, mis tema omad oliwad ja mida ta nüüd igaweSti pidi maha jätma. Istandik oli neid meelega ohwer< dauud, selle mõtte juures, et ta tütre au ja õnn päästetud saab, ei «võinud tal warandusest  lahju olla. Kõik oli «vaikne; puud seisisad waikselt ja «vaikselt seifis ka «vili põllu pääl; raske oti uskuda, et siin iga! poo! surma õhk heljub, agamoore küti kah. Wütsnud nägu rääkis selgesti, et ta iStanbusse  tulles kõigesugu koledusi küllalt oli näinud. F. rrie kandis raha kotti, Jefferson Hope wstt ja kehmapoolist toidu kraami, Luciel oli wäikene komps mitmesuguste asjadega Siis ootafiwad nad, kuni õues pimedaks läks ja pilw taewa kinni kattis. Tasakest! awas Ferrie akna ja kõik kolm lafiwad end ettewaatlikult aknast läbi aeda. Hinge kinni pidades roomafiwad nad ajast läbi ja jõudfiwad augu juurde, mis aia alt läbi põllule wiis. Korraga tõmbas noormees oma seltsilised kõrwale ja kõik kolm heitfiwad hirmu pärast mürisedes maa pääle maha. Präriides elades oli Hope omale wäga terase kuulmise omandanud, nagu ilwesel. Waewalt oli ta jõudnud end maa pääle maha sirutada, kui mõni süld neist eemal tasane öökulli huikamine kuuldus, millele marsi wastuseks niisamasugune huikamine oli- Selsamal silmapilgul tõusis aia all olemast august üks tume kogu üles, uuesti kuuldus kaeblik huikamine ja pimeduses oli meel teine inimene näha. Homme keskööl, ütles esimene. Kui öökull  kolm korda huikab. HSS kül, waStaS teine. KaS wenna Drebberile ütelda? Ülle talle ja ka teistele. Üheksa ja seitse! Seitse ja wiis! waStaS teine. Kogud kadustwad pimedusse- Wiimased sõnad oliwad küll «ist kokku räägitud märgu sõnad. Niipea, kui nende sammude hääl waikis, kargas lesferson Hope üles, aitas omad seltsilised kraamist läbi põllule ja säält ikka edasi mägede poole, kuZ juures ta tütarlast toetas, kui see ära pidi wäfima. Ruttu, ruttu I sosistas ta- ümberringi on igalpool ööwahid. Ainult rutt päästab meid, sellepärast ruttu! Kui nad suure tee pääle jõudnud oliwad,  «Sisimad nad rutemine edasi saada. Ükskord ainult juhtus neile keegi waStu tulema, kelle eest nad kõrwale põörafiwad ja selwiifil nägemata!» jäimad- Linna läheda! pööris kütt järsku kitsa jalgraja pääle, mis mägede poole wiiS. Pimedusest paistsiwad kaks kõrget muita kalju wälja; sääl nende wahel olema» lõhes oliwad hobused.  lesferson Hope taluta» Ferrie ja Lucie jalgrada mööda edasi, mis Ühe ära kumanud  oja kallast mööda, määratuma suurte kaljude wahelt läbi käis- Wiimati jõudfiwad  nad kaljudest peidetud marju paika, kus truud loomad kinni oliwad seotud. Neiu pandi hobueesli selga, Ferrie rahakotiga  teise hobuse pääle, kuna Hope teist hobust edasi talutas. See tee oli igaühele kardetaw, ke» mitte harjunud ei uinud, ühelt poolt tõust» määratu suur kalju tuhande  jala kõrgusele üle», tume, ähwardam, kole, mille pind pikkade busakti sammastega  kaetud oli, mis uõuda wälja paistis, Üleskutse Saaremaa EeSti Põllumeeste Seltsi poolt. Selle aasta algul otsustas S. E- P. Selts, kui ial wmmalik, tulewal aaStal põllutöö kursust toime panna, et sellega meie põllutöö teadust tõsta ning edendada. Soowitaw kursuse toimepanek näitas aga üle meie noore Seltsi jõuu käiwat. Paluti sellepärast Saaremaa mõisnikkudekogu  poolt tähtjaks otstarbeks abi. MLiSnikkudekogu  lubas kasulikku ettewõtet 200 rublaga toetada- Raha antakse sellest kapitalist, mis maapäeuia poolt põllutöökooli  asutuse hääks juba lubatud ning paigale  pandud oli-21.  now. s. a. otsustati S. E- Põllumeeste  Seltsi koosolekul 1908 a. webruari  kuus nimetatud kursust ära pidada. Seltsi eestseisusel on korda läinud tähtjat  ja tuntawat põllutöö teadlast eauä. azr. hra Eisenschmidti Tartust meie kursuse  toimepanemise juures abiks ja kaastegelaseks  saada- Pääle seda annawad weel mitmed teised teaduse mehed ja tublid  asjatundjad kursusel õpetust ja juhatust. Nimed awaldame edaspidi.