tähelepanelikult Warwara juttu ja kahetses, et ta ise mitte niiviisi ei patustanud, kui ta veel noor ja iluS oli .. Wana kiriku tornis lõi kell 12. »Aeg on magama minna, ütleS Sofja ja tõusis üleS; aga et see vanataat meid ei märkaks."  Mõlemad aStusiwad hoovi. „Ma läksin enne ära ja ei kuulnud lõppu, mis sellest Maschast viimaks sai," rääkis Warwara.  akna alla aset tehes. „Tee pääl Siberisse wiieS oli ära surnud. Mehe kihwtitaS ära." Warwara heitis Sofja kõrva aseme pääle, mõtles wäha aega ja ütleS siis tasa: „Oma Aleschkast ma ka ei hooliks, selle kihwtitaks kül kohe ära." „Ära lobise, jäta järele." Kui Sofja juba magama hakkas jääma, hoidis Warwara ennast hästi tema ligt ja sosistas  körwa sisse: wana Düdja ja Aleksei ära kihvtitada!" Sofja kehast käis wärin läbi ja ta ei lausunud  midagi, ajas silmad lahti ja wahtis tükk aega taewa poole. „See tuleb üles," ütleS ta wiimaks. Mitte ilmaski. Düdja on wana, aeg olekski tal juba äraminna, aga Aleksei kohta öeldakse, et ta joomise kätte on ära surnud." „See on hirmus, Jumal nuhtleb," ütles Sofja „MiS sellest..." Mõlemad jäiwad mõtlema. Mul on külm, ütleS Sofja wärisedeS. Hommik on wist warSti käes ... KaS sa magad?" „Ei... ära sellepärast minu mõtteid õigeks pea, mu armaS," sosistas Warwara, „mönikord saan ma wäga wihaseks nende pääle, siis ei tea ma isegi, mis ma räägin. Jää magama, warSti hakkab koit." Mõlemad jäiwad wait ja uinusiwad magama. Kõige estte oli AfanaSjewna jalul; siis äratas ta Sofja üles ja mõlemad läksiwad kuuri alla lehmi lüpsma, Küürak Aleschka tuli kodu, oli purjus tais, ilma löötsapillita; riided seljaS oliwad tolmu ja heina puruga, wist oli ta tee pääle maha kukkunud. TuikudeS läks ta kuuri alla, langes saani ja jäi norisedeS magama. Kui päike juba üles oli tõuSnud ja kiriku tornides kullatud risti särama löiwad, ärkaS Matwei Sawitsch üleS ja hakkas mineku waStu walmistama. „KuSka, tõuse üleS!" karjus ta. „Aeg on teele minna, ruttu!" HakkaS hommikune liikumine pääle. Noor juudi tüdruk, pitsidega ehitatud punases riietes, tõi hobust hoowi kaewu juurde jooma. Läbilõikavalt  kadiseS kaewu winn, kolisedes langes pang wette... Uniselt iStuS Kuska vankri pääl, ajas omale pikkamisi kuube selgi ja vaatas päalt, kuidas kaevust vett välja vinnati. „Kuule, küla tädi," ütles Matwei Sawitsch, seda noortmeest, et ta hobusid tuleks ettepanema!"  Sellesama korraga karjus Düdja aknast: „Sofja, võta juudi käest hobuse jootmise eest kopik!" Uulitsa pääl jooksivad lambad ja karjusiwad,  karjane puhus vilet, plaksutas piitsa ja waStaS naeste hüüdmise pääle jämeda tõniseja häälega. Mõned lambad jooksivad hoowi pääle, ei leidnud väljaminneS väravat kätte ja töukafiwad  waStu aida. Warwara ärkaS selle mürina  Pääle üleõ, kahmas aseme sülle ja läks tuppa. „Sa oleksid ometi võinud lambad välja ajada, prouake," ütles tale AfanaSjewna järele! „Waat, kuS mul veel, kelle eest ma pian tööd tegema," nurises Warwara tuppa minnes. Kui Matvei Sawitschil vanker sõidu tarvis  valmis oli seatud ja hobused ette pandud, tuli Düdja tuast välja, iSWS trepi pääle ja haktcS kokku arwama, kui palju ta öõmajalise käest maksu piab wötma. „Pa!ju wötad kaerte eest, isakene," ütles Matwei Sawitsch. „Kui kallis on, ära wöta, ega ma mägise ei paku," tähendas Düdja. Kui wöerad wankri juurde läksiwad, et ära sõita, pidas üks wäikene juhtumine neid natuke aega kinni. «KuSkal oli müts ära kadunud. „Kuhu sa põrsas ta oled pannud." kisendas Matwei Sawitsch wihaselt. Ma kisun sul körwad  pääst ära. Otsi ruttu kätte! Niisugune pagan!" KuSkal läks nagu hirmu parast walgeks, kobas wankri ümber, aga ei leidnud siit ja jooksis wärawa juurde, säält kuuri alla. AfanaSjewna ja Sofja aitasiwad otsida. WiimakS leiti kübar wankrist heinte seest kätte. KuSka lõi käega heina purud kullest ära. pandis ta kärmeSte päha ja wankrisse ronides waataS ta ruttu tagasi, nagu kartes, et teda keegi tagafiselja oleks löönud. Matwei  Sawitsch lõi riSti ette. noormees tõmbas ohjadest  ja wanker weereS hoowi wärawast wälja. (Lõpp.) Mõndasugust. Algupäraline kirik. Jaapani pühaS linnas KiotoS on kirik, mis 33,333 jumalale pühendatud. See afi pole iseenesest mi vaga imelik, aga imestuse väärt on see, et sääl kirikus kõik nende jumalate raiutud kujud on. Nii on fiiS see kirik seest poolt kui kujude mets. Weel rohkem imestamise väärt on see. et iga jumala kuju kumbagiS käeS wähemat kuju hoiab, see omadeS jälle kahte weel wähemat ja nõnda edasi. Nende jumalate seas on palju kodu» ja metselajaid.  Sääl on saja ümber huntifi ja 200—300 ussi. Mitu altari on mägrade selgade paäle üleS seatud.  Selle elaja armuwäariliseks püüdwad kõik saada, sest ta kuri film wöida kõiksugu õnnetust kaela saata. Kõige kardetavam afi on jaapanlastel see, kui öösel mägra paale trehvad minema, keS kuuwalge! kahe käpaga oma kõhu pihta peksab. Kõige imelikum on see, et wist ükski „töuSwa päikese- keisririigi laps ei ole trehwanud, seda elajat selle imelise ameti kallal nägema. Kodumaalt. Posti- ja telegrahwi ametile on karma paälsekS ja tingimatakS täitmiseks kask antud, et ärakeelatakse,  rahwalt nõudmast, et see posti-telegrahwi asutuSteS mütsid pääst ära piab wõtma. Wiljandi EeSti põllumeeste seltsi koosolekust 19. detsembril olid umbeS 69 liiget ja salgake wõöraid osawõtmaS. Koosoleku awas ja juhatas P. Heinrichson. A. Johanson kõneles ,Osta-ühisustest* ja nende tulust, selle põhjuskirjaga lähemalt tutvustades ja soowitades, et see seda kasulikum oleks, mida suuremal mõõdul Viljandisse asuma ostu-ühisuse liigeteks hakataks, õ liiget wöeti ühel häälel waStu, 6 pandi järgmiseks korraks ette. Elawat arutamist sünnitas põhjnskirja uuendamise küsimus. OtsuStadi: hra adwokat Baarsi walida, et ta Riiga ja Peterburgi sõidaks ja sääl muudetud pohjuskirja läbi wiia katsuks. Teekäigu kulu kannab selts, mille suurust eite määrata ei tea Näituse hoonete uuendamise aSjuS otsuStadi, aSjo mitte enne ette wõtto, kui põhjuskirja täiendus käeS, sest liig kahjulik oleks, ainult näituse tarwiS ruumifi ehitada, mis pärast, kauplemise korral, ei kõlbaks. Põltsamaa põllumeeste seltsile otsuStadi, sellekohase palme pääle, mjnewa aattase! määral wäljanäituse tarwiS auuhindu annetada. Mesilaste pidamise seltsi üürist jäeti, sellekohalise  palme paale, 5 rbl. maha. Esimeheks waliti senine abiesimees K. BaarS, keS pika waStuwaidlemise järele wiimakS ehk kül nähtawaSte raSke südamega ametit waStu wõttiS. (Olgu siin kohal tähendatud, et teine abiesimees R. Hansson ennast juba 22. augustil s. a. ametist lahti wõttiS.) Abi esimeesteks waliti parun Krüdener, Puiatust,  ja J. SooSsaar, Wiljandi wallast. Kassapidajaks sai T. Kurik, Wiljandist, abideks J. Kullama ja K. Anderson; kirjatoimetajad ja raamatukogu hoidja jäid endised. Waliti wolinikud uue õkonomi valimise juurde. Holstre laulu ja mängu seltsi palme, Jaanipäeva ümber põllumeeste seltsi hoovi paäl ja ruumides suuremat  pidu pidada, lükatakse tagasi, sest. et seltsi! enesel  vaja oleks, sel ajal pidu toime pann. Seltsi liige R. Hansson paneb kaks küsimust ette, efitekS : mis on linakaSwatamise kommisjou teinud, keda minewal koosolekul waliti? Tuli wälja, et ta mitte midagi ei olnud teinud. Teiseks küsib ta, kaS ei wöikS meie senine president hra Heinrichson, kes ühtlasi Aleksandri kooli kuratoriumi president on, .natukenegi  seda saladuse katet kergitada, mis praegu EeSti põllutöö kooli aSja warjab. RahwaS küsib ajakirjanikudelt  selle oma tähtsama ettewõtte üle aru, aga need ei tea suuremat midagi jwaStata. Kui asi wiltu teele piaks läinud olema, siis kaS ei oleks meie põllumeeste seltside, kui EeSti põllutöõlise rahwa otsekoheste häälekandjate  kohus, seda õigele teele juhtida. Peetakse ju, nagu kuulub, tewade poole EeSti põllumeeste seltside saadikute kooSolek ZurjewiS ära, kuS asi ühisel nõuul läbi tuleks arutada. Hra P. Heinrichson annab lahidelt  seletust, soowib aga, et selts kuratoriumilt otsekohe  kirjalikult järele küsiks, kuidaS luod on. Kuratoriumi  kooSolekS on 39. skp., kuS ta aSja ise ette paneb.  Selts on selle ettepanekuga ühel häälel nöuuS. Hra Ritsel soowitab raamatukogu korraldamist, seniSte raamatute awaramat müümist ja põllutöö teaduSliSte lehtede tellimist. Mõned soowiwad ka mõlemaid päevalehti  ja tellida, hra Dr. Soossaar soowitab, paale põllutöö ja majapidamise lehtede, ainult „PoStim." ja „Ee6ti Postimeest", teised aga ainult põllutöö teaduSlikka  lehti. WiimaStele jäi hääle enamus. Järgmine kooSolek otsuStadi 16. jaanuaril ära pidada. Pärast koosoleku lõpetamist palub Dr. SooSsaar weel sõna, ja seletab, et kuna selts sellekohalist ettepanekut  mitte waStu ei wõtnud, siis tellib tema omal kulul „Täname wäga!" kuuldub mitmelt  poolt. Sellega oli koosolek lõpulikult lõpetatud. Wõrust. 12. detsem. õhtul oli Wõru Kandle Seltsis kohalise EeSti käsitööliste seltsi perekondlik aaStapidu.  Kirjatoimetaja hra Saaretok awaS pidu lühikese kõnega ja andis aaSta tegevusest aru, kus ta seltsi tegevuse  ja rahalise fiSsewöttega hääd rahulolemist awaldaS.  Pidu lõbuStaS Nawi sega- ja hra A. Anderioni wiiuli koor. Mõlemate kooride ettekantud helipalad said vahel tormilise kiiduga vastu võetud. Etendati ka „Dr. Baldrian", mis rahuloldavalt ette kanti. Lõpuks  lasti kingaliugu. Pidu oli korra poolest eeskujulik.  Osawõtmine oleks elavam olla võinud, aga 13. dets. jõulu laat ei lubanud mõnelgi oma ööd ära viita. Laat oli rahvarikas. Imestust tegi mulle regede  turg, mis pool turgu täitis. KeS neid nii palju müügile toob? Et ma lastele ühte kelgukest otsisin, siis oli mul regede seaS asja aeleda, ja et ma kelku otsideS liikva lõhna seeS viibisin, siis arvasin, et need reed vististe suuremalt osalt Munamäe metsadest tulevad.  Laada platsil oli ka paar sõja, ja jöuumehe balagani, mis mõistlikule silmale midagi ei paku. WõruS teeb kuri kurgu haiguS või sharlah tööd ja on mõne ju surmawalda viinud, aga koolisid ei ole see taud vee! kinni panna suutnud. Jõulud on ukse ees. Otsitakse jõulukirjandust. Wõrumaalt 16. skp. oli Wõru wallaS kohtu, vallavalitsuse ja ühe osa nõuumeeste valimine. Walitud  saiwad kohatised ameti isikud. Meil on liikude abil valimised peaaegu tundmatad. Et meil paljud peremehed kinnitamatalt talufi piowad, siis saiwad need ülemuse poolt hääleandmise õigustest lahti üteldud ja nad wõisiwad oma keskelt ainult kümnikud valida; seda õigust jätsid nad tarvitamata. Niisugune ülemuse nõue tegi kinnitamata talude peremehed tusaseks ja mõaed lubavad kaebtust tõsta. Wanale vallavalitsusele  jääb see auu osaks, et ta uue. toreda vallamaja katuse alla aitaS, mis palju pahandust ja sekeldusi ametnikude ja rahva seaS sünnitas. See oli kui uue Jerusalemma templi ehitamine, ühes kaeS mõõk, teiseS labidaS. ühe Wõru vabriku tööline laskis ringsaega oma käe küünarnukist saadik maha. Mõned Navi segakoori liikmed olid 12. skp. Wõru vaksalis Pärnu-Wiljandi kreisi tagavara wäeliSte rongi vaatamas, kuS mõnedki viie ja kuue lapse isad kibedates pisarates oma mahajääjaid kurtnud. Neiud olid kohkunud ja ei soovinud enam niisugust silmapilku  näha. Lätimaalt. kreifiS, FeSteniS, nuumab üks taluomanik  oma sigu hobuse lihaga, tõendades, et fiad, liha süüeS, rutemine rammusamaks lahawad, kui mingisuguse  muu toiduga. Praegu nuumab ta umbeS 30 siga hobuse lihaga. Selleks ostab ta manu hobuseid kokku. 3—6 rubla tükist makstes; naha ja kontide eest saab ta selle hinna umbes terwelt tagasi, nii et liha midagi maksma ei tule. Hobuse liha söödetakse sigadele  keedetult. 1904 S a k a l a N 92. 753