aetakse aga äri nõnda, et sagedasti lapsed wanematest ja wanewamad lastest terwcl suwel midagi ei tea. G. M. Ja meie laew, kus on Mispel? Eliasest öösest saadik mere põhjas. Seega ära -vaibunud!? Siis ei olnud laewa põhjaminemine, kõik hirm ja ahastus ja paadiga pääsemine mitte paljas une nägemine!? Kahjuks mitte. Üks Inglise aurulaew sõitis meie pääle ja purustas meie laewa. Oh Jumal, kui hirmus! Aga, inimesed on ometi kõik ärapääsnud? Ainult paadi täis, teised kõik lükfiwad niisama kui Mispet'gi hukka. Ann: wäriscS kõigest ihust. Ja nende päüSnud kolmckümme inimese seas on ka see mees, kes mind ja mu last omast elust hoolimata, päästis ja mind terwe öö läbi omas süles hoidis ja soendas? Jah, tema oli nende kolmekümne huikas. Aga, kas 'tema siis praegu on, et tema mind nüüd enam -vaatama ci tule? Mina tahaksin teda näha, teie tunnete teda ju ka, seda siniste prillidega herrat, kes teile kord nõnda haiget tegi ja teid wihaStas. Mina tean, et teie teda wihkate, aga mina palun teid seegi pärast teda minu juurde tuua. Mina olen temale oma päästmise eest palju tanu mõlgu Teie mõistate ometi, et mina teda selle eest tänama pean ja mina tahan teda näha Lõkendama! palgel waatiS tema Braddoni otsa, tema käfiwart kui tangidega pigistades. Braddon ei wastanud kohe. Tema waatiS  otsegu kaaludes Anne otsa, tema ei teadnud, kas temast jumaldatud naene, seda lööki, et Holston surnud, wälja kannatada suudab. Teie eksite, wastas tema wiimaks. Sinise prilliline herra Holston ei olnud mitte teie päästja- Segasel pilgul jäi Anne tema otsa wahtima. Kes muud mind siis päästis? küsis tema uskmatalt- Mina, waStas Braddon peaaegu hõiskadeS- Teie! Ning herra Holston? Siniste prillidega herra ei ole mitte nende kolmekümne hulkaS, wastaS Braddon rahulise häälega, mille kõla tema erutatud pilkudega sugugi kokku ei sündinud ja millede mõju all Unne tahtmatult punastas. Tema on siis surnud ärauppunud? Robert on surnud, tõendas Braddon kirdlisclt. Igat häbi ja tagasihoidmist unustades  kargas Anne, ehk tema küll ainult kalamehe lühikese jämeda särgiga kaetud oli, woodist walja ja langes põlwili. Braddon kartis nüüd liig palju ütelnud olewat ja häbenes oma külma tagasihoidmatust  üle sel silmapilgul, kus tema kõige hingega, ilust nacst armastas. Kust test seda teate Test ise nimetasite ja hüüdfite teda nõnda. Mina ise? Jah, surmahädas hüüdsin mina küll oma meest, kelle nimi Robert on, aga kuidas teie selle pääle tulete, et sinise prilliga mees kes mind päästis, et see kuidas teie selle pääle tulete? Mina ütlesin teile juba korra, et teid keegi teine mees päästnud ei ole, kui mina üksi. (Järg tuleb.) Mesilaste pidamise kasust Saaremaal. Miks ma nn palju lasin peret heita ? mõtleb ehk mõni asjatundja. Selleks oli ka oma põhjus, sest nii sain wäiksete perede tõttu palju noori emasid. Nende wastu wahetafin kõik manad emad ümber ja ühe osa panin wähese peredega lahutuswõrede taha, tugema pere juurde mee ruumi, et siis sääl teisel kewadel ära mõttes neid kunstperete kasuks tarwitada. Sel kombel on alati hää noori emasid üle talwe pidada, sest üksikult läheb see wäga kalliks, jaatajad töölised raiskawad palju toitu ja neid peab hää osa olema. Nagu ma proowinud olen, ci jõua olla 2 naela mesilasi nõuatawalt ema sootada; wiimane jäeb alati nende käes kiduraks. Astume asja juure tagasi. 40 noore pere jõo ühenoasin 16 kokku. Nõnda olin 1902 a. sügisel 26 tugewat mesipuud rikas ; neist mõtlesin siiS teisel kewadel 10 kunstperet maha teha ja siis S 6 jõo puuga mee saagile waSW astuda. Aga õnnetus tuli ennem mõõraks, kui eesmärgile  oleksin jõudnud. Mesipuud toimetasin lahtisse puu majasse, mis neid ainult lume tuisu ja külma tuule eest hoidis. Sääl oliwad wäikesed hiired lennu aukudest sisse pugenud ja nii moodi 16 puud tühjaks nappinud. Mesilased, kes ema ümber oliwad elusse jäänud, katsiwad kokku liisudes ainult 2—S kärge, kuna nad sügisel kõik 16 karge katsiwad. Nüüd pidin oma plaani mahendama. Mõned puud müüsin meel asujatele ära ja paari nõrkasid ühendasin nii, et 20 paale arm kokku sulas. Neid hakkasin siis kõigest mäest jõotama. Kõige paalt matsin tugewate puude juurest püüde kastiga mesilasi kinni ja andsin nõrkadele abiks, selle pääle hakkasin kõiki tuntud wiisii kosutama. Paar nädalat enne mee saaki panin ms nõrgad puud kärsa täis ja wahetasin leigematega  ümber. Nõnda kosutades läksiwad nad kõik jälle ühesuguseks tugemaks, katsiwad mee- saagi algul iga üks 20 raami jõopuu omadu- Saagiks andsiwad 60 puuda wurritatud mett, ühe pere ja mõned puudad kaanetatud mee karga, millede abil ma sügisel paisu uusi peresid seega asutasin, et täied kärjed tühjade mesipuude sisse panin ja külast surmale mõistetud mesilased sinna pääle tõin. Selle läbi saan iga aasta kaks kasu korraga, s. o. peresid rohkem ja uuendan mesilaste sugu. Et sarnast õnnetust hiirte läbi enam ci tuleks, ehitasin mesilastele taime korteriks Mööda läinud sügisel keldri, mis 8 jalga maa sctS on ja 14 jalga iga pidi läbi moeta, seinad, lagi ja põrand linkrist. Sääl sees tuliwad mesilased wäga terwelt ja wähese toiduga üle talwe. Kõigest sellest wvib näha. et wäike mesilane oma jagu inimese, kui looduse kuninga, käsu all seistes iseäralikult tõotab, aga see sünnib muidugi ainult sel korral, kui wiimane seda käsku osawasti  ja õigel ajal toimetades anda mõistab. Selle pärast arwan mina ja nii samma ka need, kes mu juhil töötawad, et siis sääl mesiniku juures täiesti wiga on, kui Saaremaal meesika meesaagi ajal 2—3 puuda mett mesipuu päält Ise asi kindlal maal. sääl ei tunta meesikaid ega ka temast tulemat suurt meesaaki. (Järg tuleb.) Sõda. Wiimaste päewade sees on põhjapoolsel  sõjawäljal jälle wäikesi ägedaid wõitlufi peetud, ÜheS niisuguses wõitluses on Wene wägi walusa hoobi saanud ta on kindral Kellcri kaotanud, kellele Jaapani pomm surma tõi. Kindral Knropatkin teatas nendest wõitluslest  ja Kelleri surmast Itt. julil Keisri Majesteedile: Lõuna rinnal taganes meie eelwägi pahemal  tiiwal pärast ägedat wöitlust, mida Santschcntsõi küla juures peeti, kaht seisukohta  wahetades, weidi Haitschöngi poole. Parema tiiwa püäle raudtee ääres waenlane  ei tunginud. Ta laskis sääl ainult suurtükkidega. Simutschenist 18. juli õhtu kell 6, 45 min. tulnud teadete järele jäi süül wõitlus seisma ja kõik meie seisukohad meie kätte. Pahema tiiwa tcgewusest ei ole weel teateid tulnud. Idapoolne wäejagu hoiab oma seisu» kohtasi oma käes. Janselini kitsasteel läks idapoolse wäejao  ülem, kindral graf Keller, et wõitluse käiku tähele panna, niisugusesse batareisfe, mille pääle kõige rohkem tuld anti. Kell 3 p. l. oli kindral surmawalt haawatud ja 20 minuti pärast heitis ta hinge. Saimadsõ-Ljaojani pool on jaapanlased nähtawasti suure mäe kokku kogunud. Kui suurt kahju sääl 18. julil peetud wõitlus tegi, see on alles teadmata. Meie wägi oma seisukohta käest ära ei annud. See Kuropatkini sõnum näitab, ehk ta küll lühike on, et jaapanlased põhjapoolsel sõjawäljal igal pool edasi tungiwad. Arwata wõib, et wõitlus nüüd alatasa edasi kestab. Meie kahju kahe päewa jooksul, 17. ja 18. julil wõitluses, on siiamaani, haawatud  ja surnud ühtekokku arwatud, järgmiste armude pääle loetud: 29 ohwitseri ja wähe üle 1000 alamwäelise. 10. (29.) julil. Oku teatab ametlikult  : Waenlast taga ajades tungis Jaapani  maamägi 12. julil Dashitsjaost põhjapoole.  Waenlane läks sellest jaamast põhjapoole.  Linn on tuleleekides. 15. (28.) julil. (Reuter.) Enne kui rvenelased Dashitsjaost lahkusiwad, paniwad nad Dashitsjao jaama ja lähemad linnad põlema. Ljaohe jõgi on erapooletute kaubalaewade  liikumiseks awatud. Dashiishao lahingus lastud pommide  arm oli määratu suur. 6 Jaapani patareid  oliwad keskkohal. Jaapanlaste kaotus on enam kui 10,000 meest. 16. (29.) julil. (Wolff.) Ametlik. Mandshuria wäe ülemjuhataja teatab, et et 12. julil Ntutshwang Jaapani sõjamäe poolt ära on wõetud. Esiti saadeti osa ratsawäge linna, selle järel jalawäge. Siis kutsuti aga mõlemad salgad Niutshwangist ära. Linna jäeti niipalju mehi, kui politseiteenistuseks  ära kulub. 16. (29.) julil. (Reuter.) Teatatakse, et 13. sulil üleüldine tormijooksmine Port- Arturi päüle algaS. Saksa ajalehele „Lokal Anzigerstle" teatatakse: Kuropatkini arwamine, mille järele otsustama wõitluse eest eemale tuleks hoida ja ära põhjapoole taganeda, maetakse nüüd nähtawaSti juhtunööriks. Abiwägesid ei taheta Mukdeni ja Ljaojani poole enam saatagi, maid Wladiwostoki. Tahetakse wist kindlust kaitsta, wõi jälle pärast Wladiwostoki  poolt jaapanlaste parema tiiwa kallale tungida (Reuteri teatus.) Hiina lootsiku pääl siia jõudnud inimesed, kes Port-- Arturist teisipäewal lahlusiwad, ütlewad, et Port-Arturi ees ju 3 püewa nii maa kui mere poolt kole lahing on. Üks wenelane, kellel korda läks 11. julil Tuwilahest rväljapääseda, jutustab, et jaapanlased 13. julil kell 4 hom. tule awasiwad ja alles 16. julil öösi järele jätsiwad. Wenelaste kahju arwatakse 5060 kuni 6000 surnu ja haawatu püüle. Wahetpidamata tungimiste ajal idapoolsete  kindlustuste pääle üle traataedade ja maamiinide nüitasiwad jaapanlased hullumeelesel  julgust üles. Kuid kuulirahe all ja miinide lõhkemise läbi kaotafiwad nad umbes 20.000 inimest. 3o^ Saarlane, 1904