lele ja tarwita kodus tegelikult kasuga. Tuhar tänu hra Kasele lahkuse ja waewa eest weel takka järele. Xi-. Rõugest- Minewal aastal tegi kange põud ja suur palaivus põlluwiljale liiga ja kurwastas põllumehe  südant, tänawu äga alatised mihmasajud ja jahedad ilmad. Wiljaorased on küll maast wälja tõusnud,  aga on kollatanud ja ci jõua kõrgemale kaswada ja pikemaks u enida. Rukkid on paiguti hääd, paiguti aga kõhnad. Et wihmased ilmad öitsmist takistasiwad, siis pole säältgi leiba loota. Haanja, see kuulus mägine  ja kõhna põllupinnaga maa nurk. tunneb juba initu aastat järgi mööda ikalduse-aega, nii et põllunrees  omas asjas enam kolmegi ei mõista lugeda. Umbes 3—lo aastat tagasi kaswasiwad wiljad palju paremad ja põllumees mõis omaga läbi tulla, aga mis peab nüüd neil ikalduseaastatel pääle hakkama, sest igalt poolt kipub puudus kätte tulema, ja paljudel ongi ta ju käes. Põld ei anna nii. palju wälja, et aasta läbi perega süüa saaks, aga kust tulewad siis teenijate palgad, talu maksud jne? Kewadel laenatakse  raha ja wilja, selle lootusega, et kui Jumal põldu õnnistab, küll siis sügise tagasi makstakse, aga sügis on kidsi, ja siis ei tahaks ka miljawõtja oma mõlga hää meelega ära tasuda. Praegu on heinaaeg käes, aga sest pole juttugi, et tarmis oleks homme niitma minna: mis aitaks ka niitmine, kui heinasaaki kuiwatada  ei kasta. Häda ja puudus kipuwad mägist pääle. Teised ajalehed. Läti ajakirjanduses on lähemal ajal muudatust  odata. Wannutatud adwokat Fr. Weinberg, kes hiljuti ..Baltijas Weftnesis'e" toimetamisest lahkuma pidi. sest et tema arwamised nimetatud lehe kaaswäljaandja  „Balss'i toimetaja A. Weberi mõtetest linnawolinikkude  walimise asjus lahku läksiwad, on l. juulist  kolmanda Läti päewalehe „Wahrds'i" toimetajaks  astunud, mille esimene toimetaja, nagu lugejad mäletawad, toona siit ilmast lahkus. Juhtumine „Balt. Westn.'is"on aga hra Weinberg'ile asja andnud, kindlasti  ette wõtta, mitte muidu ajakirjaniku tööpõllule astuda, kui ta seisukoht ajalehe juhtimises ja selle sihi määramises kindel pole. Muidu wõiks eite tulla, et mast mõnel kritikalisel silmapilgul sulg käest ära kistakse.  Sellepärast on hra Weinberg uue päewalehe luba saamiseks palwe ülemale poole saatnud. Uue lehe nimi saab „Rigas Awises" olema. „Wahrds'i" wäljaandjatega olla, nagu hra Weinberg nimetatud lehes teatab, asi nõnda korraldatud, et kui uue lehe luba käes, siis „Wahrds" seisma jääb ja tema asemele „Rigas Awises" tuleb. „Wahrds'i" tellijatele toimetumad endised tellimiste wastnwõtjad  ja lehtede wäljaandmise-kohad uut lehte kätte. Ka eeskawa saada endiseks jääma. Ainult wormi ja waidlusewiisi  poolest ehk saada muudatust olema. Hra Weinberg lubab tuttawast, kõigile soowitawast nöuust kinni oidada: in moäo, tortitsr m rs!" (Wormis pehmelt, asjas kindlalt). Weinberg tähendab edasi, et wiimasel ajal lätlaste juures ikka enam tarwitus nähtawale tulla, kindlaid elu- ja ilmawaateid rajada. Mõnesugustes küsimustes  olla nagu selguseta, kartlikku olekut, nagu käärimist märgata. Sun enam selgust tuua, et kindlale alusele saada, olewat uue lehe üks pää-ülesannetest. Seda ja teist. Jäle tegu. 1. mail sõitis mõisnikusoost ametniku  tütar Jekaterinodari linnast wälja oma tutwate juurde, kes Pestshano-okopi raudteejaamas  elasiwad. Neiuga ühes wagunis sõitis noor kohtu-uurija. Uurijale näis neiu meeldiwat. Et wagunis wähe inimesi oli ja kedagi nägemas ei olnud, unustas ta wiisakuse ära ja wõttis neiu ümbert kinni. Neiu rabeles ta käest lahti ja andis  talle tubli wastuse. Kohtu-uurija jäi tõsiseks ja hakkas mõtlema, kudas ta oma plaani neiu juures korda wõiks saata. Tihoretskoje jaama lähedal pani uurija salaja mõned oma aDjad neiu kandekotti ja kui rong jaama jõudis, tõstis ta kära, öeldes, et neiu ta asjad olla ära warastanud, ja käskis neiu kinni wõtta. Ilma neiu pisarate ja ennast süütaks tunnistamiste pääle waatamata wiidi neiu jaama lähedal olewa küla wahimajasse. Ilma et sääl keegi õnnetumat tütarlast oleks kaitsnud,  tarwitas uurija ta kallal wägiwalda. Pääle selle jättis ta teotatud tütarlapse külawalitsuse ametnikkude hooleks, kes neiuga kauplema hakkasiwad  ja küla kasakaid ta juurde lasksiwad. Nii wältas  lugu kuni 6. maini. Sel päewal wõttis neiu omale karbolhaput sisse ja suri õhtul ära. Et neid palju oli, kes õnnetuma neiu juures metsikut toorust üles näitasiwad, sellepärast saiwad küla elanikud kurwast loost warsti teada. Kuda haritlased selle kuriteo pääle waatasiwad, ei ole teada. 9. mail Wõeti õnnetuma ohwri matus ette ja siis muutus lugu teiseks. Kõik raudtee-töölised, arwata kaks tuhat inimest, tuliwad surnuaiale ja palusiwad külawalitsust, et see kurjategijad nende kätte annaks. Nad tahta neid lõhki tõmmata ja nende tükid õnnetuma ohwri hauda wisata. Werine kättetasumine ei wõinud sellepärast sündida,  et kohtu-uurija Päew Pääle neiu surma külast ära oli põgenenud. Niisama oliwad ka urädnik ja küla-atamani abiline plehku pannud. Nüüd on prokurör ja ülem kohtu-uurija sinna jõudnud ja järeluurimine on käsil. Ka neiu wanemad  on külasse tulnud, sest neil polnud aimugi, mis nende lapsega sündinud. „Teai." Uuemad sõnumid. Dkteüldised tecrtsd. Tallinnast. Keiserlik kõrgus printsess Tatjana Kon stantinowna, suurwürst Konstantin Konstantinowitshi tütar, jõudis 8. skp. krahwinna Olssujewi seltsis siia, nagu kohalik Wene leht teatab. Kõrge külaline käis Toompääd, Aleksander-Newski pääkirikut ja muid meie linna tähtsamaid kohtasid waatamas ja sõitis siis jälle edasi würst Wolkonski poole Joa mõisasse. Wäljamaa anu täht. Nagu „Wal. Teat." loeme, on Tallinna linna-kirjakogu hoidjale, c> õlisele auukodanikule Otto Greiffenhagen'ile 357 Lesti postimees. Aossoasso Npbtzsi,, 9. iio.HK 1992