Saarlane UM Nleöldine politika ajaleht Naa- ja linnarahVale. UN K° S« Teisipäeval, 7. septembril 1904. XX. aastakäik. maksab: - Ilmub igal töistpäe»Vcrt. Kuresaares Kauba-uulitsas Kirjad kälwad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste petit rida maksab 8 k. Sõda. Ljaojanist, 27. aug. (Reuter). Jaa. pani mägedes walitseb täieline korratu olek. Eila õhtul sai soldatite poolt toimepandud  rööwimise ajal üleüldises wõitlufes Schoti missionär haawatud. Londonist. (Reuter.) Ojama teadustab:  Pärast wõitluft 22. ja 23. aug. wõttiS jaapanlaste parem tiiw Jantai sõekaewandused ja Jumcndsõi mäe oma olla. WenclaSte pääjõuud tagancfiwad põhja poole Huni jõe poole. Kohalikud inimesed räügiwad, et wenelased raudteel 10,000 haawatut ära wedanud; meie matsime 3000 tapetut. Enne äraminemist  põletasiwad wenelased kraamiladud raudtee  waksali läheduses ära. Kindral Kuropatkini telegramm Keisri Majesteedi nime pääle 28. aug. l 904. 28. aug. ei ole, pääle tähtjuseta kokkupõrkamist,  mis Jaapani salakuulajate salkade  wahel, ilma meie poolsete kahjudeta, sõjalikka tcgewusi olnud. 28. aug. Wiimaste wõitluste ajal Port-Arturi all saiwad jaapanlased neli killustust oma kätte, aga oliwad sunnitud, neid uuesti käest ära andma. Wenelased paniwad uuesti omad suurtükid nende kindlustuste  pääle ja walmiStawad endid mehiselt  ette, uut tormijooksmist tagasi lööma- Tokiost, 29. aug. (Reuter.) Jaapani kolme sõjamäe päütohin tcatede järele on jaapanlaste kahjud lahingis Ljaojani all 13. augustist pääle hakates 17,539 tapetut  ja haawatut, sellest armust kaotas Kuroki 4,866, Nodsu 4,992 ja Oku 7,681. Ohwitserisi on tapetud ja haawatud 464. Tshifus, 27. aug. (9. sept.) (Reuter.) 700 meheline Jaapani salk, keS Port- Arturi juures liikus, sattus maa-aluse elektri-miini pääle ja pilluti õhku. Ainult mõned üksikud inimesed pääsesiwad ära. Hiinlased, kes Port-Arturist põgenenud, teatawad, et niisamasugune lugu jaapanlastega  kindlustuse nr. 2 juures sündis. Lähemat ei ole selle kohta teada. 27. aug. (9. sept.) (Reuter). Täiesti usaldatawast hallikast saadud teadete järel on jaapanlased kolm korda fortid ära wõtnud, mis üks penikoorem Port-Arturist eemal on, löödi oga iga kord wenelaste poolt tagasi. Mitu Jaapani kindrali, nende seas ka diwisjoni komandör, saiwad haawata. Suur arw haawatuid tuleb iga päew sõjawäljalt DalniSse tagasi. Linnas on 15,000 haiget ja haawatut. Kõik suuremad hooned tarwitatakse haigemajadeks. Wenelased kaitsewad Pori-Arturit niisuguse  wahwusega ja wisadusega, et mõned jaapanlased arwawad, et kindlus weel kuu aega waStu panna suudab, wõib olla kaksgi. (Berlini kaudu.) Öösel wastu 18. aug. pandi helgiwiskajate abil Port-Arturi juures Jaapani miinipaata tähele, kes ühte miinisid wäljapanewat laewa saatstwad.  Rannabatareide läbi lasti see laew põhja. Kuni 25. aug. on jaapanlased 29.600 meest kaotanud. Dsindaost (Reuter.) Üks Jaapani ohwitser,  kes Tokio poole läheb ja siia jõudis, teatab, et jaapanlaste kahjud wiimastel päewadel Port-Arturi juures õige suured olla, nad tõusta 15 000 meheni. Ljaojangi juures saadud jaapanlaste kahjud tõusta üle 20.000 mehe. Wenelased on juba ka Mukdenist ära taganenud. Nii teatab üks Londoni kaudu tulnud telegramm. Sellessamas telegrammis öeldakse, et üks osa Wene wäest alles põhjapool Ljaojani jaapanlaStega  wõitlewat. Selle sõnumi wiimane pool on tume. Missugune Wene wäejagu Ml weel wõitleb ja mikspärast ta sääl wõitleb, kui suurem jagu Wene wäest zubu Mukdenist põhjapool on, selle pääle ei leia wastust. Üleüldse on wiimaste päewade Tennekstoni õnn. 11 A. v. Perfalli järele E. W. E. Braddon hingas nende sõnade rääkimise juures raskesti. Aga, direktori herra, kes niisugust asja teiest mõtelda wõib! Sarnase nägelemise pärast, mis see teie wahel oli, ei jäta ometi üks mees teist surmahädas abita, hüüdsiwad mitmed. Anne üksi ei lausunud sõnagi, waid waatiS wesi uuriwamalt Braddom otsa kui enne. See peab aga hirmus olema nõnda abita surra, kui pääsmise mõimalus silma ees on, ütles tema, kuna äge raputus tema kehast läbi käis. Rahustage ennast, proua Braddon, waigistas  üks herra. Ehk on Dearbornil ometi oma arwamisegä õigus, et sinise prilligaj  herra, nõnda kui meie õpetaja ütleks, mitte ainult ihulikust, waid ka waimulikust surmast pääsnud on. Ja astub ühe! päewal kui wana tuttaw jälle teie ette, lisas ratsaniku riides noormees  juurde. Hirmunud pilgul wahtis Anne temale otsa. Teie rumal, toores nali oleks wõinud heitmata jääda, ütles Braddon tuliwihaselt rääkija otsa waadates. Mina teadsin juba, et sest midagi hääd wälja ei tule, kui mina sellest juhtumisest räägin, ütles Dearborn nukralt; nüüd on meie ilus õhtu kõik selle läbi rikutud. Braddon kastis oma taskurätiku külma wee sisse ja niisutas sellega minestanud Anne kahivatanud otsaesist. Mängija noor rahwas oli aedas märkanud, et weeranda päül kõik korras ei ole. Kõik tuliwad nüüd jookstes sinna poole. Kõige ees jooksis noor tütarlaps, kelle pilkad, lahtised juuksed keskpaigast, laia, punase siidi paelaga kokku seotud oliwad. Niipea kui tema nägi, et proua Braddon see oli, kelle ümber kõik talitasiwad tungis tema, kõiki eest kõrwale lükates, ette ja wiskaS ennast waljusti karjatades üle eluta keha. Mis sarnane tembutamine praegu tähendab  I hüüdis herra Braddon temale karmilt wasta. Trotsliku pilguga waatis neiu temale otsa. Mamma, mammal hüüdis tema paluma häälega, ema huuiesid ja nägu suuandmistega kattes. Järsu liigutamisega kiskus Braddon teda ema juurest ära ja lükkas ta eemale. Miks teie ei luba, et Julie oma haige ema juures on? küsis pitka kaswuga noormees,  mängu õhinast, wõi wihast punetama näoga. See on minu asi, herra Richard, ütles Braddon wägisi tagasi surutud wihaga. Proua Anne ärkas jälle meelemõistusele; tema esimene pilk langes Julia pääle, kes kui abiotsideS Richard Dearborni rinna naal seisis. Mõlema käega hoidis see tüttarlapse ümbert kinni, mõlemate palged puutustwad peaaegu kokku. Proua Anne naeratas ja hakkas pärast seda. kui ta oma tütturt ägedalt suutlenud, ometi kibedasti nutma. Tule koju, Anne, sina tarwitad praeguse erutuse järele tingimata täielist rahu, palus Bcaddon täis armastawat meelitamist. Anne katsus ülesse tõusta. Dearborn wabandas oma tegu ikka jälle uuesti, oma ilmsüütust selle juhtumise juures kinnitades, kuna juurde ruttanud proua Dearborn sellest hoolimata temaga edasi tülitses. Sina unustad ikka ära, et kõigil inimestel  mitte sinu raudsed närwid ei ole, kellele niisugune hirmus sündmus ainult hääks söömaisu äratajaks on. Minusse ei mõjuks ju see lugu ka koguni mitte, oga niisugune nõrk naeSterahwas, kui meie Anne on, ei suuda ju midagi koledust wälja kannatada minu naene, õrn Annekel Proua Anne toibus ootmatalt ruttu, tema põsed lõid jälle punetama. Bcaddoni käe alt kinni mõttes rahustas tema noori inimesi ja soowis, et need jälle ilma segamatult  edasi mängiksiwad. Kus Ellen on? päris Bcaddon külma kõlaga Julialt. Mina ei tea mitte, waStas Julia lühidalt. Siis mine ning otsi teda, mana oleksid sina ju selleks nüüd küll olewat, et Elleni hoidja olla, täiendas Julia, aga selleks ei ole mul himinu ei olla ega ka saada. Kui papa soowib, et sina Ellenit otsima pead, siis on sinu kohus seda wasturääkimatalt  ja silmapilk teha, noomis proua Anne oma tütart. Jää aga, sina mammakene, üsna rahule, Ellen ei wõi kaugel olla; mina lähen jalapäält  Richardiga ühes teda otsima, rahustas Julia. Miks siis Richard ka sääl juures peab olema? Mina leian, et see koguni passilik ei ole, et Julia, kes ometi ammu enam