Saarlane maksab: krovMlpoStiqa: aastas s r. iop Vs » 1„35 .. V, 73 V- I I - I V. .. -.. 50 Üksik number S kop. Jlmnb t-«s!ordi nildilal, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus »urssaar<Z Pitk»» uul., Tr-ff-ni majaS 13. Kuulutuste wllstuwötmille kuni Kuulutuste pctit-rida 3 kop., lehe eesotsas Av kop. M 74. Kesknädalal, 12. detsembril 1907. XX!». aastakäik Kodumaalt. Kuresaarest. SunduslisedmäSrused teenijate normal-puhkeaja kindlustuseks Kuresaare iinna kauplustes, kaubaiadudes ja kontorites. « . n , . ... (Lõpp.) Z 4. Kauplemine >a too, mis kaubanduse- ja tööstuse legewusega ühendatud, on ka järgmistel päewadcl ära keelatud: kõigil pühapäewadei, Keisri M ajeste-di nimepäewai, 1. januorii,  S- januaril, teisel ülestõusmise-, neiipühija  jõulupühade päewai, Jaanipäewat ja IS. oktobrii,  järgmiste wäijawõtetega: a) osutustes, kus ainult leiwaga, lihaga, piimaga  ja piimasaadustega kaubeldakse, wõib kauplemine  kellu 7—S homm. kesta; b) asutustes, mis nende sunduSliSte määruste A 2 nimetatud, lubatakse kellu 1 päewai kuni kellu 12 öösel kaubelda. e) näitustel, rahwapidudel, häätegewatel basaaridel  ja teistel sarnastel kohtadel lubatakse kellu 1. päeival kuni kellu 4. homm. kaubelda; ä) kauplemine kuurhausis ja külmades ning soojades supeiuSmajades on selsamal ajal lubatud, kui äripäewadelgi; s) aurulaewaseltsids kontorid wõiwad kellu 2. kuni kellu 4. pär. l. lahti olla. § S. Kauplemine ja töö 2. webruaril, 25. märtsil. 6. ja 15. augustil, 8. septembril, 14. septembril ja 21. nowembril on ainult kellu 12-nest päewol tabatud ja peab neilsamadel tundidel  lõpetatud olema, kui äripäewadelgi, järgmiste  wäijawõtelega: kauplemine lihaga, piimaga, leiwaga, kauplemine neis asutustes, mis nende määruste H 2. tähendatud ning kaupiem!nr'ml  ja soojad es supelusmajades, lubatakse selsamal  ajal, kui äripäewaoelgi. H ö. Sundusliste määruste alla ei käi mitte: ») apteegid; b) lööd, mis kaubaasutustes ette wöetakse, kui õnnetud juhtumised kaupa ehk ruumisid rikkuda Shwardawad, niisama ka iööd, mis kaubarikkumiss eemaielörjumiseks ette wõeiakse. Z 7. Teenijatele kaubaasutustes, kaubalodudes kontorites ja trahteri asutustes lubatakse waheaeg  toidu matmiseks, mille üleüldine wältuS mitte mähcm kui L tundi päewaS ei wõi olla; teistes asutustes peab waheaez mitte wähem kui s/z sünnib peremeeste ja teenijate kokkuleppimise järele. H 8. Mõlemast sugust teenijad kaubaasutusteS, kaubaladudeS ja kontorites, niisama ka trahteri osutustes, keS alla 17. a. wanad, wabaStatakse pääl- toiduwõtmisckS seatud waheaja, äripäcwadel kellu 5 kuni 8 kooliskäimiseks, kus juures peremeestel,  kellede juures nad tecniwad, õigus on järele woadata, et nad tõesti sel ajal koolis käikfiwad.  Selle kohustuse alla, tähendatud alaealisi  kolmeks tunniks kooliskäimiseks wabastada, ei ealised sääljuureS neil tundidel wabad on, millal alaealisi, keS teistes samasugustes ehk sellessamas kohad olewateS kaubaasutusteS, kanbaladudes ja kontorites tecniwad, kooliskäimiseks wabaStatakse. § 9. Süüdlast nende sundusliste määruste rikkumise pärast heidetakse seadusliku wastutnse alla. H 10. Need sunduslised määrused astuwad seaduse jõusse pärast kotmandama korra äratrükkimist  Liiwimoa kubermangu ajalehes. Toim. t ä h.: Sunduslised määrused on juba kolmandat korda kubermangu ajalehes trükitud  ja seega seaduse jõusse astunud. Nagu eespool äratrükitud sunduslistest  määrustest näha, on nende kokkuseadmise  juures wäga tähtsa asja pääle rõhku pandud, nimelt, et alaealised, kes weel 17 aastad wanad ei ole ja kauplustes, kanbaladudes  ja kontorites teeniwad, kolm tundi päewas koolis wSMwad käia. Kuid praegustel  oludel on selle käsulise nõudmise täitmine wöimata. Kooliskäimise aeg on õhtul kellu s—B määratud. Meil aga niisuguseid koolisid ei ole, kus õhtul kellu 5 8 õpetust antakse. Sundusliste määruste järele on peremeestel õigus ka selle järele walwada, et tähendatud alaealised  nimetatud ajal tõesti koolis käiksiwad.  Et aga sarnaseid koolisid ei ole, kuhu teenijad õhtul kellu s—B minna wviksiwad, siis ei wõi ka peremehed seda oma õigust tarwitada, ning teenijad wöiwad  seega kooliskäimiseks määratud aega pahasti ära pruukida. Mis siin teha tuleks, seda näitawad asjaolud isegi. Siin, Kuresaares, tuleks sarnane kool sisse seada, kus alaealised teenijad õhtul kellu 5 8 koolis käia wõiksiwad. Nii kaua, kui meil sarnast kooli ei ole, jääb tähendatud käsuline nõudmine sunduslistes määrustes hüüdjaks hääleks kõrbes. Sarnase kooli sisseseadmiseks  tuleks linnawalitsusel hoolt kanda. Ka wõiks siin Kuresaare EeSti Seltsi Hariduse  osakond mõndagi teha. Siin leiaks Hariduse osakond enesele just kohase tööpõllu.  Plaan, mis H. osakonnal ees on õhtutel kahetunnilisi hariduslisi kursusid anda ning paari aastaga linnakooli kursuse läbi teha, näib liig julge ettewõte olewat. Teiseks on ka tähele panemata jäetud, kust see rahalik jõud peab tulema, mis alaealiste  kooliskäimine nõuab. Peremeeste pääle  sunduslised määrused selle kulukandmist ei pane ning sagedasti ei ole alaealistel teenijatel enestel selleks mitte jõudu. Siia juurde olgu meel tähendatud, et sundusline  aeg alaealiste kooliskäimiseks ka käsitöö  asutuste kohta seatud on, nende asutuste  tarwis wäljaantud sundusliste määruste  järele. (Need määrused awaldame Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Doyle kriminal- 27 jutustus kahes jaos. Nende sõnadega jättis ta neiuga jumalaga,  hüppas hobuse selga js kadus warst järelwaataja Lucie filmist- Ta ei Kaotanud  mitte kordagi tagasi, nagu kartes, et ta filmi neiu püält ära pöörata ei saa, kui ta teda weel näeb. Kui ratsanik Lucie filmist kadunud oli, läks ta tuppa tagasi ja tundis end terwes Utah orgus kõige õnnelikuma neiu olema. III. John Ferrie jutustab prohwetiga. Kolm nädalat oli juba sest ajast mööda läinud, kui Hope ja tema seltsimehed mormonlaste  linnast ära läkfiwad. John Ferrie mõtles murega nooremehe tagasituleku pääle ja selle püüle, et ta siis oma kasutütrest  peab lahkuma. Aga tütre rõõmus olek trööstis teda rohkem, kui kõik muud mõtted ja ta jäi jälle rahulisemaks. Omas südames oli aga Ferrie kindlasti otsustanud,  oma tütart mitte milgi! tingimisel mormonlasele mehele anda. Tema meelest ei olnud see mitte abielu, maid häbiStus ja roojuS. Ehk ta küll mormonlaSts õpetuste  järele käis, pidas ta fiisgi perekonna- elu küsimustes oma kindlat sihti silmas. Ta pidi waikima, sellepärast, et sel ajal pühade maal kardetaw oli usu waStalisi mõtteid awaldado. Jah, kardetaw! Nii kardetaw, et ka kõige paremate etukombedcga inimesed oma mõtteid usu asjus ei tohtinud wälja ütelda, kartes, et nende jutud wöiksiwad teist wiisi Mõistetud saada, mille eest neid siis wali karistus ootab- Endised karistatud inimesed saiwad jälle teiste tagokiusajateks, kes omaS ametis liiga waljud oliwad- Ei Siwilja inkwisitsionid, Saksamaa Femgericht ega Itaalia salaseltsid ei olnud nii hirmsad, kui mormonlaste sala ühisus, mis terwet Utah riiki oma musla pilwega kattis. Kuid see sala ühisus oli ja jäi kõigile saladuseks ja keegi ei olnud millasgi mormonlaste  elu ja surma wõtmete kandjaid näinud. Nad teadfiwad kõik ja wõisiwad kõik teha, aga neist enestest ei teadnud keegi midagi. Inimesed, kes kiriku ülema wöimu waStu üles astufiwad, kadusiwad jäljetumaks. Naene ja lapsed ootastwad isa, aga asjata ja keegi ei teadnud, missugune  saatus talle saladuslikkude kohtumõistjate  käe läbi oli osaks saanud. Üks ainus teraw ütelus, ehk ettewaatamata tegu tõi hukatust ja keegi ei teadnud, mis hirmus wõim see on, mis mormonlaste kohal heljub. Sellepärast ei ole ime, et kõik kartstwad ja et inimesed isegi kõrbes ei julgenud oma suust kahtlast sõna wälja ütelda. Alguses näitis see nägemata hirmus wõim oma mõju ainult usust ärataganejate wastu üles, s, o. nende wastu, kes mormonlaSte  õpetust oliwad wastu wõtnud ja pärast poole seda ei pidanud, ehk usuõpetuse  poolt ette kirjutatud kombedest üle aSLufiwad- Aga aegamööda lagus see wõimu piir ikka laiemale. TäiSkaswanud naeSterahwaStest  tuli marmonlastel puudus ja sellepärast jäi ka õpetus mitme naese pidamisest  tühjaks sõnade kõlaks. Selle järele hakkasiwad imelikud jutud ringi käima: räägiti hulgast wälja rändajate tapmistest ja nende laagrite paljaks riisumiStest niisugustes  kohtades, kuS isegi indianlased ei asunud- Wõõrad naesterahwad ilmufiwad marmonlaste wanemate haremitesse, kes fääl nutfiwad ja kellede nägudest kirjeldamata  hirmu jäljed ära ei kadunud. Hiliseks  jäänud reisijad mägedes rääkifiwad näokatetega ja sõjariistadega ehitatud salkadest,  kes öösel kalju ISHestikkudeSse sisse hiilinud. Wiimati muutusiwad ka need jutud tõeks ja wõtfiwad endale tõsise wormi. Kuni täna päewani on Amerika üksikutes kohtades nimi „Danite Band" ehk „Aveging  AngelS" (kätte maksjad inglid) hirmus, mis igaühele hirmuwärina pääle toob.