Saarlane maksab.. kroonupostiga: «aSiaS s kop, Vg . 1., ss „ V. .. -„7S .. maapostiga: „ 1„S« „ '/a . I>. - . V» .. -.. S« .. Üksik number S kop. ZIWUb kakskorda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus Kuresaares, Pilkas uul. KuulntuSte wastuwõtmiue kuni Kuulutuste prtii-rido L kop, lehe ceSotfaS AU kop. kk SS. Laupäewal, 26. julil 1908. XXIV. aastakäik Patriotismus. 2 Nii näeme siis, et ilmaelu nii wäga mitmekesine on ja et kusagil pool kohane ei ole pinda teise silmas maadelda, waid et meie paremini teeksime, kui kõigepäält teda oma silmas otsida ning säält wülja tõmmata, sest seda nõuab meilt simpatia  ning religion. Kui ehk wanal toorel ajal inimesed oma patriotislistes küsimustes küll ehk ühekülgsed oliwad, kus nad aga ka ehk sunnitud oliwad  oma ümbrust wägiwaldsete tegude eest kaitsma, kas meie haritud aeg ei peaks selleks ju weidi teisiti olema? Wõi kas meie aeg ei ole selleks ehk niisama ühekülgne  ? Paraku ei wõi meie endid selles kiidelda. Mitte ainult harimata rahaad ei kipu meie päiwil üksteise kallale, waid just Ümberpöörtult, kõrgesti haritud rahwad walmistawad  üksteise wahel meriseid lahinguid. Iseenda ning oma rahwuse auustamine on patriotismuse pääasi za see ongi tema hää ning tema halb külg. See ongi, mis temale jõudu annab oma isamaa eest töötada,  ja seesama on ka, mis üht rahwaft teise rah-mst waStu merisele wöitlusele ülesse kihutab. Patriotismus on küll woorus, aga ta on woorusest alamal astmel. Paistab meile manadest aegadest ning nende wõitluStest mõnedgi «varjuküljed waSlu,  siis ei peaks ju ometi nende paremad eiukombed meile ka mitte just kahe silma wahele jüäma, s. o. nende simpatikalikumad elukombed. Neil oliwad usukombed pühad, nad pidasiwad üksteisest lugu ja auustasiwad neid, kes neid juhtisiwad ning õpetasiwad. Kuidas seisab aga meie ajal üksteisest lugupidamine (simpatia)? Kuidas usupühaduS  ning kuidas korra alalhoidmine ning malitsuse auustamine? KahjatscdeS peame tunnistama, et meie selleks tüll tagurpidi oleme nihkunud. Weidi leidub üksteisest lugupidamist, mis fimpatikalilku elu wõiks edendada, usupühadus kipub kustuma ja malitsuse auustamine awaldab ennast meie päiwil meel selleks, st igaüks teda omal mUsil arwab edendada wõiwat. Sellest siis kaswawad rahutused, kihutused jä asjata ning kahjulikud wõitlused. Küll ei wõi meie elu ilma wõitluseta olla, küll tuleb nähtusi, kus meie oma kasude ning õiguste eest peame wklja astuma  ning neid kaitsma, aga soowida oleks ju ometi, et kõik ühekülgsed püüdmised ning kitsameelsus parematele tundmustele aset annaksiwad. On ju igal ajal omad hääd ning nõrgad küljed, nii siis ka meie ajal. Et kedagi mitte süüdistada, siis peame ometi tunnistama,  et meie kaunisti edenenud ajawool weidi jonnakas on, sest ta ei jaksa ka meie kõigetugewamaid eeswõitlejaidgi oma jonnakast  olemusest mitte wabastada- Teab küll wist iga inimene, et suuremeelsus  wägewam sõjariist on kui kitsameelsus,  et oma waStast ning waenlast wõita, tema warju ning walguse küljed walge ette tuua ning nii ilma üritamiseta ning põnewuseta paremuse poole ligineda, ja ometi sünni'' see sagedasti just ümberpöörtult,  oma waStass üritamine, haawamine  ning ise oma isiku ülendamine. Ja need ongi meie ajawoolu nõrgad küljed, ning fimpatikaliku olemuse häwitajad. Üteldakse, et inimesed ju ometi ise oma ajawoolu juhtijateks on ja et selleks igaüks kaasa wõib aidata. Eks kgtsume siis ka selleks kaasa töötada, nii et meie wennalikumalt üksteisele kätt wöikfime pakkuda ning fimpatikalikumat elu edendada. A. Weizenberg. Peterburist, t julil 1908. Williamsi perekond ja kurguhaigus. (Mart Twani.) S Selle püüle wastafin ma: Mu kallim, ta magab ju ikka raskesti. Ma tean teda, tean wäga hästi, oga tüna magab ta koguni isemoodi. Ta . . . ma arwan - . . ta hingab nii korralikult. Oh. see on hirmus I Aga, mu kallike, ta hingab ikka korralikult. Ja, ma tean seda, aga tüna on selles misgi hirmsat. Ta hoidja on ka weel nii noor ja harjumata. Jäägu Marie ka ta juurde, kui hüda pärast juhtub tarwis olema. See on tore mõte, aga. . keS sind awitab ? Kui tarwis on, eks siis sina awita- Aga niisugusel raskel ajal saan ma ka ilma teise abita korda. Ma ütlesin, et ma siis iseenese waen» lane olen, kui ma sel ajal magan, kui tema ööd läbi meie wäikese haige juures peab walwama ja ennast waewama. Aga tema tõendas mulle, et siin miSgi hirmsat ei ole ja nõndawiifi pidi wana Marie jälle oma endisesse kohta laste tuppa tagasi minema. Penelope kõhataS kaks korda unes- Oh, Issand! Kuidas arst ei tule? Mortimer,  toas on wäga palaw; ja, ja, wäga palaw- Tee aken lahti, ruttu! . . Ma tegin akna lahti ja heitsin pilgu graadiklaafi paale- Seda nähes panin ma enesele tahtmata küsimuse ette: kas tõesti haige lapse tarwis tuba liig palaw on, kui toas 14 graadi sooja on? Sel samal ajal tuli kutsar linnast tagasi ja teatas, et meie arst haige olla ja woodift  wälja ei wõida tulla. Mu naene «matis  kustunud pilgul minu püäle ja lausus tumedalt: See on saatuse näpunäide- See on ettetühendus- Ta ei ole enne ialgi haige  olnud. Mitte ialgi. Meie ei ole mitte nõnda elanud, kui kord ja kohus on, Mortimer.  Ma olen seda sulle ikka ütelnud. Nüüd näed sa, mis tagajärjed sellel on. Meie laps ei saa enam ialgi terweks- Ole rahul, kui sa seda enesele wõid andeks anda  ; mina küll enesele seda ialgi andeks ei anna I Selle pääle wastafin ma koguni ilmasüütalt,  aga hästi läbi mõeldud sõnadega, et ma mitte seda ei leia, et meie oleksime paha elu elanud. Mortimer I Kas sa tõesti tahad ka teist last hukka saata ?! kilkas ta ja hakkaS nutma. Korraga jäi ta wait ja küsis: Kas arst ei ole rohtu ka saatnud? Saatis, wastafin mina, fiin ta on. Ma olen selle aja oodanud, et sa mind ka ühe sõna lubad rääkida. Anna ruttu siia I Kas sa seda tõesti ei tea, et praegu iga minut kallis on? Aga miks ta üleüldse rohtu on saatnud, kuna ta teab, et haigus parandamata on. Ma tähendasin, et niikaua, kui organismuses  wcel elu on, ikka meel wõib loota. Loota! Mortimer, sa ei mõtle sugugi järele, mis sa räägid, just nagu wäike laps ! Waata, arsti tähe pääl on öeldud, et rohtu peab igas tunnis üks teelusika täis sisse antama l Igas tunnis! nagu oleks meil terme aasta lapse päästmiseks aega! Jumala pärast, Mortimer, ruttu! Anna õnnetumale surejale lapsele supi lusika täis rohtu ja katsu ennast ometi üks ainukegi kord rutemalt liigutada l. ... Aga mu kallikene, ma kardan, et terme supilusika.... Oh Jumal! Ära tee mind hulluks l. . Nõnda, nõnda, nõnda, mu kallis «varandus, mu rõõm, see on mõru rohi, aga ta aitab wüikest Nellit; aitab mu «äikest kallikest ja mamma kallike saab jälle terweks. Nõnda,  nõnda, nõnda, pane oma wäikme pää> kene mamma rinnale ja uinu, uinu ruttu magama- Oh, ma tean, et ta hommikuni ei ela I Mortimer, kui talle iga poole tunni tagant supi lusika täis oleks anda siis . . . Weel oleks maja belladannat (ussi marjadest  tehtud rohi) sisse anda... ma tean, et see aitab... ja siis hundi rohu juurikaid. Kodumaalt. Kuresaarest. Teifipäewal, 22. julil, Keisrinna, Keisri Ema, Maria Feodorow  « a nimepäewal, peeti meie linna kirikutes  jumalateenistust, majad oliwad lipuehtes,  õhtul põlefiwad ilutuled. Päewal mängis  muusika mõisnikkude koja palkoni pääl. Kõigekõrgemalt poolt on Saaremaa landrati kollegiumils 27. junil s. au luba antud Oriküla mõisa päralt olewaid talumaid päriseks müüa. Seega on nüüd ka Oriküla meestel wõimalik maaomanikkudeks  saada. Nagu teada, on Oriküla  mõisa landrati kollegiumi «valitsuse all ja on adelisoost manade preilile asutuse hääks maaratud. ".õue aja eest teatasime, et Saaremaal  hu t mõisaomanikkufid oma talumaid taluraywa põllupangale üra müüa on pakkunud.  Et aga panga poolt mõisaomanikkudele  maade eest rahuloldawat hinda ei ole määratud läbistikku 3000 rubla adra eest siis on paljud müümise kaubast tagasi astunud. Mitmete mõisate kohta on see küsimus alles otsustamata. Järgmiste mvi-