Saarlane maksab: -/- „ ss „ '/- . -- rs . V- i I - I V- ~ —„s« ~ Ilmub kakskorda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. M 7S. Laupäewal, 1. nowembril 1908. XXIV. aastakäik Seltskondlik elu. t 11. Saaremaa Eesti Põllumeeste Selts. Teda oleks õigem küll Kuresaare E. P. Seltfikö nimetada, sest et meil Saaremaal niisugust seltsist weel püüle tema L teist olemas on. Aga ega nimi meest riku I Selle seltsi paras koht oleks ka tõepoolest Saaremaale põllutöö seltside keskkohaks saada. Aga küsimine on, kaS ta selleks suudab saada. Tööd on ta omalt kohalt küllalt teinud, wõib olla rohkemgi, kui mõni teine sarnane, aga osawõtmins jääda selle sekst elust aastaastalt ikka leigemaks. Millest see paha nähtus tuleb, ei julge ma harutama hakata. Ainult nii palju luban tähendada, et pää wiga see olla, et „ liikmed kokku ei tahta tulla/ ja nii asjaajamist raskeks tegewat. Mis tuleks Põllumeeste Seltsi elustamiseks ette wötta? Siin oleks palju uuendust karmis. Katsun mõnda soowitada: 1) Kõik Saaremaa Põllumeeste seltsid peakstwad endid ühendama ja Saaremaal ühe põllutöö juhi wõi instruktori ametisse seadma. Meil ei ole minu teades ühtegi meest, kes põlluasjandust pohj a likull, teadu Sliselt kui ka pr ak tiliselt tunneks. Mu naaber, Nõela Jaan, kirjutas juba kord, mis käsu instruktor meile tooks. Kordan fiin weel lühedalt tema mõtteid: Kõige päält tooks instruktor meie põllutöö seltsidele  uut elu sille läbi, et ta seltsides kõnesi pidamas ja juhatusi andmas käiks. Ka wõiks ta minu pärast kas wõi igas seltsis isegi juhatajaks wõi esimeheks olla: see tooks ühtlust ja sidet kõigi põllumeeste seltside asjaajamisesse, sest see on ju wana tuttaw asi, et palju kokkasi supi ära rikuwad:  üks tahab soola, teine raswa, kolmas suhkrut supi sisse panda. Nii saabgi supist sodi, mida keegi süüa ei wõi. Ka oleks instruktoril wöimalik kõike oma tööjõudu seltside hääks ohwerdado, kuna see üksikul tegelikul põllumehel, kellel kõiksugused mured  kaelas, täiesti wõimata on. Siis wõiks instruktor weel igale soowijale majapidamise  ja põllutöö sisseseadmises isiklikult  otse teel juhatusi andmas käia, muidugi kohalise tasu eest. Nüüd on aga küsimine, kaS me jõuame üht niisugust meest Saaremaa  tarwis palgata. Arwan, et küll jõuame,  kui'meie rahwas aastas wiina ja õlle eest aastas wähemalt 400 tuhat rubla wülja anda wõib, siis jõuab ta küll ka instruktori hääks paartuhat rubla kokku panda. Ma arwan asja korraldamist nii ette wõtta: me paneme ülemaalise korjanduse  instruktori hääks toime. Saaremaal on ümberkaudu 60 tuhat hinge- Kui iga hing ühekopika instruktori hääks auneks, oleks meil SOO rbl. läesl Kui iga põllumeeste  selts aastas ühe näitemüügi, kontserti,  wõi ka näitemängu instruktori hääks toime paneks, oleks meil arwata 400 rbl. käes. Kui iga selts weel omalt poolt 25 rbl. aastas kindlat palka maksaks, tuleks 75 rbl. kokku. Kui iga wald instruktori hääks ka, ütleme, lk, rbl. maksta lubaks, oleks meil arwata 150 rbl. käes. See teeks ühtekokku 1225 rbl. wälja. Ja selle rahaga wõib juba tubli instruktori ülespidada.  Katsepõldudeki (sest katseid peab instruktor  tingimata teha wõima) annaks kroonu küll julgesti ühe wäiksema kroonumõisa  maksuta tarwitada. Kui see mitte ei läheks, siis wõiks maakaSsa poolt abiraha paluda, sest mõisnikud tarwitakfiwad  niisama hädasti instruktorit, kui talupidajadgi,  ja ei saaks oma abi wist mitte keelama. Asjakorraldamise instruktori ametisse seadimiseks aga peaks meie Kuresaare  Põllumeeste Selts oma pääle wõtma, ja uimelt sellel wiisil, et nimetatud kohad abiandmisele üles.kutsuda. Siis tuleks üks osaw noormees wälja walida, kes kaS wõi ühe esimese järgu parema põllutöö  kooli hästi lõpetanud on. Soe tuleks wäljamaale Soome, Saksa, Daani ja Rootfimaale rändama saata, et ta paar aastat ennast igasuguse põlluasjandusega tutwustada wõiks. Ja tagasi tulleS oleks meil instruktor käes. Kui keegi nüüd küsima hakkab: kust me niisuguse mehe saaksime, keda instruktoriks wälja koolitada wõiks, siis wöin ka niisuguse  mehe soowitada. Ma tean praegu juba Saaremaal ühe tubli nooremehe, kes ühe parema Wenemaa põllutöökooli Tschernigowi  kubermangus hästi läbi teinud on, püäle selle kooliõpetaja eksami ära on teinud  ja praegu Kaarma seminaris teise kooliõpetajana häü eduga töötab. See noormees tunneb häSti põllutöö olufi nii hästi Wene kui ka Liiwimaal. Ja ta Saaremaa põllutöö olu ja majandusime kord ci ole temale enam wõõras, sest et Nelja märk. 20 Jah, herro, must, nagu päris vhw! Ta on juba mitu korda siin käinud, aga minewal ööst! ajas ta minu mehe koguni une woodilt üles. Nähtawasti teadis mees ette ära, et ta tuleb, stst la laskis õhtul juba paadi masinale auru sisse teha. Sellepärast,  herra, olen ma wäga rahutu. Austatud proua Smith, ütles HolmeS õlasid kehitades, teie ei pruugi lugugi rahutu olla l Kust teie seda teate, et puujalaga mees öösel teile tuli. KuidaS wõite selle pääle nii julged olla? Seda ma ei mõista- Häül! Ma tundsin teda häälest ära. Tal on niisugune kare, põrisew häül! Ta koputas arwata kellu kolme ajal meie akna taga. „Töuse üles, poeg, aeg on teele minnal" Mees äratas ka Jimi, meie wanema poja üles ja kõik kolm läksiwad minema, ilma, et minule sõnagi oiekfiwad lausunud. Ma kuulsin meel, kui puujalg wsStu uulitsa kiwisid kõlises- Oli puujalaga mees üksi? Ei tea, herra I Rohkem ei ole ma midagi kuulnud- Wäga kahju, proua Smith, ma oleksin Teie aurupaadi mähels ajaks omale üüri- nud, scst räägitakse, et see wäga hää laew olla; kuidas la nimi on? » ~Aurora", herra. Sooh, kas ci ole see niisugune wano, kollaste  äärtega ja laia rinnaga, roheline laew? Ei ole! Aurora on iluS laew, parem, kui kõik teised siin jões. Hilja aja eest sai ta uuesti mustaks wärwitud j äärte pääl on kaks punast kriipsu- Tänan wäga. Loodan, et herra Smithist pea teatust saate. Ma lähen fiiSgi jõe püäle sõitma ja kui ma „ Aurora" näen, ütlen ma hra Smilhile, et teie tema pärast wäga mures olete. Sile, must korsten, ütlesite? Ei, herra. Must korsten ja walge joon ümber. Aha I Laewa kere on must. Jällenägemiseni,  proua Smith- Siin on üle tõstmise  koht, Watson. Istume paati ja sõidame  teisele poole jõge. Niisuguste inimestega, ütles HolmeS, kui meie paalis istusime, peab ettewaatlikult  jutustama. Paä asi on, et sa neile misgi moodi märku ei anna, et nende jutt sind huwitab. Märkawad nad seda, siis on jutt korraga otsas- Aga kui sa nende lobinat, nagu waStu tahtmist päält kuulad, siis saad kõik teada, mis tarwis on. Noh, nüüd on meie edespidine toimetuse  plaan selge, ütlesin mina. Mis Teie nüüd teeksite? Ma wötakfin aurulaewa ja kihutaksin jõge mööda alla, „ Aurorale" järele. Kullake, see on liig suur ettewõte! „Aurora" wõis mõnes sadamas stin ehk säül pool jõge. Londoni ja Greenwichi wahel kinni pidada- Säül, teinepool silda on terwe labirintus sadamaid ja peatuskohti  ühe ainsa penikoorma maa pääl. See wiidakS mitu hääd päewa ära, neid kõiki läbi otsida. Siis paluge politseilt abi I Ei. Minul on Atelney JohneS'i abi ainult wiimasel silmapilgul tarwis, sest ma tahan seda asja ise oma pää järele kuni lõpuni wiia. Kas ei peaks meie Mordekai Smithi kadumise üle kuulutused laskma trükkida? Jumal hoidku! Siis saamad nad silmapilk  aru, et meie nende jälgile oleme juhtunud  ja põgencwad kohe. Neil on juba praegugi see nõu, siit ära põgeneda, aga praegu ei ole neil sellega weel rutt taga. Wõib olla, et Johnefi teod juba ajalehtedes  ilmuwad, ja siis arwawad meie põgenejad kindlasti, et terwe politsei wale teele on juhtunud. Mis peame stiS ometi tegema, küsisin ma, kui Millebanc-Penitencheri ligidal paadist  wälja astusime. Wõtame see tõlla, sõidame kodusse, sööm pruukosti ja heidame puhkama. Wõib ollae