4. ja 5. augustil s. a. kodumaa ülikooli linnas lahkesti osa wõtma. Et vsawõtmine kodumaa seppade poolt lootuse järele elaw saab olema, on näituse juhatus Eesti sepatööde jaoskonnale iseäranis  rohkesti auuhindasid muretsenud.  Pääle hõbe- ja prongsauurahade, kiitusekirjade  ja rahaliste auuhindade, mis näituse  üleüldisele jaoskonnale Eesti Põllumeeste  Seltsi poolt määratakse, on weel üksikud näituse sõbrad iseäralikka rahalisi auupa lkasid asutanud,igaüks  wähemalt 25 rubla suuruses. Esimeseks auupalgaks on hõbc-auuraha 26 rublaga. Eesti sepatööde hulka, mida Eesti näituse  üleüldisele sepatööde jaoskonda wastu wõetakse, tulewad arwata: 1. Põllutööriistad: u, käsiriistad:  adrad, äkked, rullid, wikatid, rehad, sirbid, wiglad, hangud, labidad, wankrid, reed, saanid, kuiwatuserched jne: d, masinad : Wwimasinad, sõnnikulaotuse masinad, kartuli  wõtmise masinad, tuulamise masinad, rehepeksumasinad, linapuhastuse masinad jne. 2. Majariistad: kirmed, kiinid, masarad, tangid, pihid, peitlid, noad —> liikc-noad, sulenoad, lauanoad, kahwlid, pussnoad, habemenoad, pangid, keeduriistad, pannid, kohwiweSkid, kartulikoorijad, kohwi põletajad, libapeenestamise masinad, lambid, latrid, lühtrid, lehtrid, walemid, rahakapid. 3. Tööriistad: puusepa, püttsepa, rataSsepa, treiali, puulõike, rättsepa, kingsepa,  sadulsepa, kübarscpa, parksepa, sepa, lukusepa, hobuserauws?, ehituse, aiatöö, metsapidamise, jahi ja kalapüüdmise riistad. 4- Wiilisepa tööd. 5. Lukusepa tööd. 6. Naela ja traadi tööd l Hobusenaclad,  hobuserauad, naelad, traadiwõrgud  jne. 7. Kardsepa tööd: Toobid, pangld, linad, sõelad, mannid jne. 8. Kuu st sepatööd: majaehted, taotud  rauast iluasjad, kirjutuse nõud, pildiraamid,  pingid, lauad, raudaiad jne. 9. Peenemad metall- ja mehanika  - tööd: kellad, elektrikellad, õmblusmasinad,  jalgrattad, elektri masinad arStiriistad,  looma arstiriistad. 10. Kõiksugused muud sepatööd. Näitusele wõib ka tarwitusel olewaid töösid tuua. Kes näitusest osa wõtta tahab, seda palutakse  oma soowi näituse-toimekonnale ehk selle asemikkudele üles anda. Wiimfeks ülesandmise tähtpäcwaks  on 25 juuli s. a. ÜleSandmiste wastuwötmist toimetawad tcrwel kodumaal näituse-toimckonna asemikud,  kelle nimekiri näituse eeskawas  üles on pandud. Näituse eeskawad saadetakse ühes ülesandmise-lehtedega  soowi pääle ilma maksuta koju kätte. Niisama on neid aprilli kuul näitusetoimekonna asemikkudelt saada. Et näitusest osawõtmift kergitada, seatakse  igasse kodumaa linna näituse-toimekonna  asemikud, kes wäiksemaid asju näi- tusele toimetumad, kust tähendatud asjad nende kaudu ka tagasi saadetakse. Jurjetvis (Tartus) 24. märtsil 1901. Eesti Põllu- ja käsitöö näituse toimckond. rid ja tema tegi wiga wea järele, mille üle tädi kannatamataks jäi ja wiimaks hoopis ära kahwatas. Kolmtuhat marka protsentideks ära anda ja kõik sissetulek on ainult nelituhat iviissada  marka, soSfitaS tema ja tuhat marka peab weel Frieder iga aasta saama Ja häkitselt kustutas tema lambi ära ja laskis ennast leentooli päüle pitkali. Ühe Wühe oli tuba täitsa pime, aga aegamööda hakas kuupaiste, mis aknast sisse langes, ennast maksmaks tegema ja läbi lahtise akna kolas ööpiku laul tuppa. Julia! KõlaS tädi hääl, ilust maikast segades. Tädi? See on mul küll raske sinule seda ütelda, aga see ei lähe teisiti, mina ei wõi sind kauem enese juures pidada, sina pead ära minema pead ise omale leiba teenima. Mis minul rvcel on, ulatab waewalt minu SMS jaoks üksi. Ühtegi wsstust ei tulnud. Julia, kaS sina ei kuulnud? Tule siia! Neiu tuli tema juure ja wana naesterahwas  maalis tema tardunud näosfe. Said sina sellest aru, mis mina sulle ütlesin, MR laps? Ei! Mss tasane wastus. Noh, siis pean selgemini rääkima. Fricder  oa hoopis rohkem ära pruukinud kui minul icmale anda wõimalik oli. Praegusel  ajal on kõik elamine ja asi teist wiifi, tui ennemuiste ja mina ei tunne ohwitseri elu ja ei teadnud sellepärast ka mitte, mis see tähendas, kui Friederi poolteist aasta eest Berlini saadeti. Ainult nii palju on sm! nüüd selgeks saanud, et minule waewalt  nõnda palju järele on jäänud, et üksi süüa saan ja et mina sind enesega ühes SÄM«S ei tohi jätta. MajatalituS on fnlle jv «misti tuttaw, ja mida fina meel ei oska, seda õpid aega mööda juure; hakatuses pead muidugi mõista wähema palgaga leppima. Mina tahan koha otsimise kuulutust kohe ajalehte panna, ehk saad siis juba Jaauipäewaks koha. Mina pean siis katsuma, kuidas ise toime saan. Weel ei tulnud maotust. Noh, Julia? Häkitfelt langes neiu pülwili tema ette ja hüüdis lämmastatud häälel: Lase mind sinuga ühes nälgida, tädi! Oh mina palun  sind! Mina palun sind nõnda, kui iganes  oskan, ära saada mind enese juurest ära, praegu mitte! Mina tahan ööd kui päewad  tööd teha, mina wõin ju ka siin raha teenida sina ei usu seda? Mina olen seda juba teinudgi ja tahtsin selle eest oh tädi, tädi, jäta mind siia, mina ei wõi praegu siit lahkuda! (Järg tuleb.) Möndasugust. Usk ja ebausk. San Franzisko cl Grande toredas kirikus, kirjutakse St. P. Hcroldile, on üks risti pääle löödud Kristusekuju, mis, nagu tõendatakse, iga suurel reedel wcrd higistab. Usklikud kumardawad  alandlikult risti ees ja ootawad rmet. Kui siis wiimaks punane wedelik higihiukudest wülja tungib, siis tõuseb täielik märatsemine, sest et igaüks kõige enne tahab oma rätikut merega niisutada ja siis püha wcrd koju wiia. Teadagi, ei ole see „ime" pealinnas ainukene. Teistes linnades ja külades korratakse seda imet weel suurema järeldusega,  sest et Madridis rahwaharidus juba suurem on ja kõige usklikumadki Issanda werehigiStamiss sisse ei taha uskuda ja seletawad, et higistamist kuju sisse pandud schwammi läbi toime pannakse. Iseäraline tohterdaja. Riias, Suurel Mäe uul. elutsewat keegi nurgalohler, kes langetõbe parandamist. Arstimist toimetatakse suwel ja nimelt wiidakse haige surnuajale, wõetakse sääl alasti ja pekstakse witsadega, mis surnuajalt lõigatud. Zuba mitmed haiged olewat tema abi tulemaks suweks palunud. Tänawusest aastast tuleb, kui uskuda wõib, mis üks teadusemees tõendab, palju hääd loota. Wiisika uurija Rudolf Mewes seletab oma raamatus „Söja ja waimutöö ' ajajärgud rahwaste elus", et juba manast ajast saadik niisuguse ajajärgu järele, kui waimutõöd iseäranis suurel wiisil tehti, aeg tuli, mil midagi tähtsat korda ei saadetud. Tuimuse ajajärgu järele tuli aga jälle uus ajajärk, mis selle töö poolest rikas. Mewes püüab näidata, et need ajajärgud päikese plekkidega ühenduses seisawad, ja sellep. 1902 aaSta waimutöö poolest iseäranis rikas saab olema. Tehnika põllul töötajad usuwad, et Mewesil õigus on, sest sellel tööpõllul on iga järgmine aasta eelminewast rikkam olnud. Loodame ka luuletajatelt, maalritelt jne. tänawu tublit tööd. Arwatakse, et Londonis juba 6 miljoni inimesi elab. Nacsterahwaid on palju rohkem kui meeSterahwaid. Iga tuhande mehe kohta tuleb lllk naeSterahwast.  Kuus millioni inimest! Nõnda elab Londonis enam inimesi kui AustraliaS, Kanadas, Portugalias, Helwetfias, Belgias, Hollandimaal ehk RumeniaS. Üleüldse on Londoni arwuStikul ainult suurte numbritega  tegemist. Londoni uulitsad on Kik kokku 14000 werSta pikad. Jgapäem tapetakse  400.000 härga ja umbes 3 millioni oinast ära. Londoni pääpostkontoris on igapäew 2 millioni kirjaga ja 78,000 telegrammiga  tegemist. Läbistiku sureb Londonis  iga päew 240 immest ära ja 115 peigmeest aStuwad ühes oma Mõrsptegs altari ette. Kas tubaka tarwitamine on kasulik wõi kahjulik? Ehk küll igakorrase tubaka pruukimise läbi ainult wäike osa nikotiin kehasse kogub, siisgi ei wõi ennast sellega weet mitte trööstida, nagu jääks ta sel wiisil ilma kahjuliku tagajärjeta. See wäike osa kaswab aastale jooksul kaunis suureks ja sünnitab palju kahju. Ütleme näituseks,  et keegi on 20-damal eluaastal juba suitsetama  hakanud ja teeb seda kuuni 50 aastani, s. o. ta suitsetab 30 aastat järgemööda. Kui see isik igapäew 20 paberossi läbi tõmbab (paljud tõmbawad 30, 40, 50 ja 100 tükki päewas), siis tõmbab ta 30 aasta jooksul nii palju tubakat  läbi, millest ligi naela puhast nikotini oleks mõinud wälja ajada. Selle koguga wõib 10,000 inimest ära surmata, igaühele pole tarwis  rohkem kihwti sisse anda, kui üksainus tilk. Pole sugugi imeks panna, kui inimesed, kelle kehast juba nii palju kauget kihwti on iäbi käinud, arutihti ühte ja teis! haigust põewad. Selle juurcS on tähele pandud, et niisugused isikud alati oma haiguSie põhjusi siit ja säält püüawad otsida, kuna need aga wäga käepärast on; neil ei tule sugugi meelde, et ehk tubak wõiks neile seda teinud olla ja pruugiwad teda mana wiisi edasi. See tuleb sellest, et tubaka pruukijate seast wähe niisuguseid leidub, kes selle hukatusesse saatma  kombe üie tõsiselt hakkaks järele mõtlema. Suurem hulk pruugib seda kommet sellepärast, et nad tubaka kahjuliku mõju sugugi ära ei tunne, kuna teised seda kergemeelselt teemad. 14, Saarlane 1902