Saarlane UW Üleüldine xnlitikn njaleht ninn- jn linnnrnhninlt. IH S 4. Teisipäewal, 24. augustil 1904. XX. aastakäik. maksab: Ilmub igal ksisi.pZis»Vt»r. Kurcsäares Kauba-uulitsas nr.l?. Kirjad täiwad: Taar lase toimctuselc,Kuresaarde. Kuulutuste petit rida inaksab 3 k. Kõigekõrgemas manifestis Suurwürst Troonipärija sündimise puhul kästakse: 1) Jhunuhtlus kuritööde eest talurahwa, teiste rahwaste liikmete, kui ka nende inimeste juures, kes selle nuhtluse alt seisusc-öiguSte «või iseäraliste seaduste läbi ei ole «vabastatud, ära kaotada ja neid edaspidi selle nuhtluse alla mitte heita. Edaspidi ihunuhtlust ja merewäegedes mitte enam tarwitusele wõtta. 2) Kergendusi mitmesugustes maksudes anda, mis manifestis täielikult Üles on loetud. 3) Manifestis täielikult ülesloetud trahwid,  karistuse-maksud ja sissenõudmised, mis maksmata on, wõi mille maksmisega kuni Troonipärija sündimiseni weel ei ole alatud wõi täielikult lõpule jõutud, tulemad maha kinkida. 4) Kaudsete maksude wõlgadest, pääle templimaksu ja kroonu wiinamüügi-maksu, niisama ka mitmesuguse nimetusega poshlinidest  ja fissenõudmiSteft, kui ka wangide  ülespidamise ja ärasaatmise kuludest ja kroonu poolt süüdlaste arwel wäljaantud  söögi-, sõidu- ja päewarahadest, mis kuni Troonipärija sündimiseni tõusnud, need maha kustutada, mis üksikult 50 rublast mitte suuremad ei ole, suurematest wSlasummadest igast üksikust S 0 rubla maha kustutada. 5) Kõik mõlad, mis kuni 1. jaanuarini 1904 tõusnud, nendele isikutele, kes kroonu käest puhkepalka rohkem saanud, ja nendele, kes sarnase eksliss puhkepaiga ja palga wäljaandmise juures süüdlased, maha kinkida kui nimetatud isikute wastu süüdistust ei ole tõstetud meelega kahju sünnitamises omakasu püüdma ehk teise seaduse wastase sihiga. 6) Kahjud tasa arwata, mis kroonule Troonipärija sündimiseni ühekordsete ja eluaegiate abirahade ekslise! määramisel ja wäljaandmisel puhkusele lastud alamwäeliste,  nende naeste ja leskede jaoks tõusnud on. 7) Wõlad maha kustutada, mis mitmesugustel  isikutel seltsidel ja asutustel Troonipärija sündimiseni kõigis kroonu ja Keisrikoja ja Keisri Proua Maria asutuste hospidalites, latsarettidsS, haigemajades ja haigete wastuwõtmise paikades rawitssmise eest meel tasumata on. Niisama summad ära jätta, mis konsulid wäijamaal Troonipärija  sündimiseni Wene la.ewameeSte ülespidamiseks,  rawitsemiseks ja kodumaale sõitmiseks kulutanud on, ja mida laewamehed  wõi laewa omanikud tasuma peawad. 8) Nõudmata jätta ja arwetest maha kustutada rahasummad, mis kroonu kassasse  koolitamise ja kroonu ruumide tarwitamise  eest maksta tulewad, summad, mis kroonu õppasutustes ülespidamise ja õpetamise  kulude katmiseks nende isikute hääks on kulutatud, kes pärast mitte nende kulude katmiseks määratud aega sellest kohusest wabakssaamiseks wälja teeninud ei ole; Keisrinna Maria asutustes õpetamise ja kas.ootamise eest tõusnud ja sissenõudmata jäänud summad; mõlad, mis Altai ja Nertshinski ringkondades teenijatel isikmel maksta nende laSte õpetamise ja kaswatamise  eest kohalistes õpeasutustes; neid isikuid, kes ülikooli kursuse on lõpetanud ja katsumise kommissioni ette kui 31. detsembrini 1905. eksamile ilmuwad, 20- rublalisest maksust wabaStada, kui neil waesusetunnistus ette on näidata. 9) Keisrikoja, riigi, palaSti ja kabineti päralt olewate rendimaade pidajaid, niisamati  ka kroonumõisate pidajaid trahwidest wabastada, mis manifestis täielikult üles loetud; karistused maha jätta, mis kroonu metsade ostjate pääle makjutermini möödalaskmise  pärast pandud ja neile isikutele sissemakstud käsirahade summmad tagasi anda, mis sellest üle jäänud, kui nende korratuste labi sündinud kahjud kaetud on. Tennekstoni õnn. g A. v. Perfalli järele E> W. E. See on minule juba tuttarv asi, et herra Braddon ega tema abikaasa sellest õnnetusest ei räägi ega kuulda ei tahagi, nemad mõlemad  on mind palunud, et ma nendele ialgi seda hirmuööd meelde ei tuletaks. Proua Braddon oli selle juhtumise järele kaua aega haige ja mina olen nende waStu selles asjas sõna pidanud. Eks ole tõsi herra Braddon? Muidugi herra Dearborn, ja mina olen teile selle eest wäga tänulik, aga et mina lapsik olla ei taha, palun teid, nende hercade soowi täita. Minu abikaasa ei pane, kui tema muusikat kuuleb, midagi muud tähele ja mina wõtan nõnda kauaks uuemad ajalehed käsile. Braawo Braddon, see on ilus sinust, kõlaS herrade seast, ja Dearborn, nüüd ei pääse sa enam meie käest, Braddon ise on sulle jutustamise luba annud! Teie olete minu külalised, ning kui herra Braddon ise mind mu tõotusest wabastab, ci ole minul muidugi midagi sellest rääkimise waStu, ütles herra Dearborn. Ja nüüd hakkas herra Dearborn jutustama  : Teie, mu herrad tunnete ju tüli Pensilwaania  ning Wabashiraudteede wahel ja missuguste raskustega meil selle läbiwõidelda oli. Lühidalt, selle segaduse asjus pidin mina just kõige tiitsamal ajal Inglismaale reisima ja minul oli seekord tõesti õnn ürge naerge ühtid minul oli nimelt õnn asja, mis tänini juba aastate kaupa tuurinud, paari nädqliga kõikide rahul-- olemisel lõpule wiia. Minu kaewanduse Frieda ehitus oli mul kodus just käsil ja sellepärast tõttasin esimese laewaga, mis just minema juhtus, tagasi. See oli Mispel, üks wäike, näota laew, just kui must kast. MiSpel oli täitsa tubli laew eeskujuliku uue mafinawärgiga, ütles herra Braddon ootamata ning järsult herra Dearborni jutu sekka. See on ju kõik üsna wõimalik, herra Braddon, aga mina, kes mina asjatundja ei ole, otsustan ainult asja olu järele. Oleks Mispelil tõesti hää masin olnud, oleks tema selle aja sees kui wiimne wile Sultani päält hüüdis, temale eest ära jõudnud  ja mitte temale nõnda ütelda, jalgade alla jooksnud. Siis oleks kõik see hirmus õnnetus tulemata jäänud. Teie ütlete ehk, et see juhtumine oli, aga juhtust ei olegi, waid kõik, mis nõnda wäljanäeb, põhjeneb asjade pääl. Ainult mõni nobedam kruwi keeruline  ja Mispel oleks päästetud olnud. Bcaddoni käeS ajaleht wäriseS kangesti, aga sõnalausumatalt laskis tema herra Dearborni edasi rääkida. See oli kolmandamal januaril, kui mina Mispeli pääle läksin. Minul oli iservärki paha tundmus, mis minul muidu enne merereisu ialgi tunda ei olnud. See ei olnud ka suurem ime, sest enamisti oliwad kõik asjad kui ka ümbrus ning inimesed mul wastameelt ja ka ilm oli päris paha. Surnutest ei peaks küll ialgi pahasti räägitama,  sellepärast, et nemad eneste eest enam kosta ei saa, aga teistele lisaks oli üks siniste prillidega herra, kes, Jumal ülendagu tema hinge, prillide taga midagi pahat warjama näis ja kõige oma oleku läbi mulle weel iseäranis wastumeelt oli. Selleks jäi ta weel enam ühe sündmuse läbi, mille pärast awalik lohe reisijate wahele tekkis ühe nae ütleme, ühe reisija pärast, kes wahetekis reisis, ning kelle poolt laewa arst, meie hää herra Braddon ning mina kõigest südamest olime. Meie soowisime,  et nimetatud reisija oma haiglase oleku pärast esimesesse klassi wõetud pidi saama, kuna sinise prilliga herra oma meelelise parteiga kõigest hingest selle wastu oli ning lõhe reisijate wahel oligi walmis, mille tagajärgeks see weel oli, et oma ainsama lõbusa lauanaabri, herra Braddoni kaotasime, kes sellepärast enam meie hulka söömagi ei tulnud, et oma isu nende prillidekandja nägemise läbi mitte rikkuda ei tahtnud. Mispärast teie seda herrat ülepää nii sügawasti wihkasite? pööris herra Dearborn küsides herra Bcaddoni poole. See on wahel nõnda, et inimene teist üsna tundmata põhjusel sallida ei wõi. wastas Braddon lühidelt. Mina arwan, teie tundmus nimetatud herra kohta oli üsna õige: ka mina ei wõinud teda sallida. Tema ei olnud mitte fee, kelleks ta ennast näita püüdis. Tema taga oli midagi paha ja iseäralist warjul. Leht herra Braddoni käes hakkas jälle hägedasti liikuma. Ilm oli, kuidas juba enne tähendasin, hirmuS paha, torm ja udu, udu ja torm. Waewaliselt möödafaadetud neljateistkümne päewa järel olime Neufundlandi pankade ligidal. 16. januaril pärast lõunal jutustasin  mina weel laewa kapteni, ühe tubli irlasega; tema oli paksu udu üle tuliwihane