Saarlane maksab: kroonuPoStiga! aaSlas S r. kop V, .. I,SS .. Vj ~ 7S .. maapostiga: „ I„ Sv Vs ~ I„ „ v« .. -..50 .. Üksik number S kop. JlMttb kakskorda uSdalaS. igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus PitkaS uul,, ivastuwõtmiue kuni Kuulutuste pctit.rido S kop., lehe eesotsas Ätt kop. m 4«. Laupäewal, 1. septembril 1907. XXIII, aastakäik Metsad kaowad! Metsad kaowad ! see sõna on Saaremaa  kohta niisama kardetaw, kui „kollane hädaoht" Europole. Sest meil hakkawad metsad tõesti kaduma! Kui palju häwitatakse  nüüd metsasid l Isegi noor mets ei leia armu. Kui „priipropside" hulka näed, mis wäljamaale, iseäranis Inglismaale igal aastal siit üra saadetakse, siis peab küll seda tööd meelega wetsahäwitamiftks pidama. Wiimasel ajal on suurmaapidajad rohkesti  metsa raiunud. Kui seda mõnelt poolt suureks kuriteoks peetakse, siis meie seda küll selleks pidada ei wõi. Sest eks igaüks taha oma omandusest sissetulekut saada. Ka wäikcmaa omanik raiub metsa ja müüb seda. Kuid temal metsa, selle sõna tõsises mõttes, ei olegi. Need üksikud puud, mis „metsaS" s. o. heinamaal kaSwawad,  meel metsaks lugeda ei wõi- Kuid olgu kudas on aga metsad kaowad l Ja nad kaowad seda nobedamini, et meie erametsades mingisugust korraldust, mingisugust sisseseadet ei ole. Teaduslise metsaasjanduse pääle ei panda mingisugust rõhku. Ei hoolitseta uue metsa kaSwamise eest. Kroonumetsades on asi nõnda sisse seatud, et niisama palju metsa juurde kaswab, kui palju ära raiutakse. Ka kroonumõisote metsades oli asi enamwähem  korraldatud. Aegamööda lühemad aga kroonumaad rahwa kütte ja siis on ka sellele korraldusele lõpp tehtud. Läheb Saaremaal metsadelaastamise asi nii edasi, siis ootab Saaremaad niisama- sugune saatus, kui Kuresaare linna juures olewa „Roomasaare wäljaga" praegu lugu on, kus enne manast ilus, paks mets oli, nüüd aga „kõrbenud söötmaa" aset wõtab. Ka „efimeSte magude" ajamine ei aitanud sääl midagi- Puud, mis Roomasaare tee äärde istutati, ci kaswa. Pole aga Saaremaal mitte metsa, siis ei lähe mitte üksi puud kalliks, waid metfapuudns  saab suurel mõõdul kõige majanduslisa  elu pääle kahjulikult mõjuma. Ei ole siis õitsewat põllupidamist, ega karjakaSwatust.  See asjalugu, et metsad suurel wõimul kohase kliima pääle mõjumad  ja sellele niiskust annawad, on wist juba kõigil selge. Sellepärast tuleks metsa asjanduse arenduseks tõsiselt tööle hakata. Nimelt tuleks uute metsade külimise pääle juurt rõhku panna- Eraomanikkude metsades  pole siioajani metsade külimiscga niihästi  kui midagi tehtud. Suurpõllupidajad psaksiwad siin hakatust tegema ja metsakülimissega wäike maaomanikule  hääd eeskuju näitama. Waatame Saaremaa suurte, laiade lagedate  kõrbenud karjamaade pääle! Kui hädasti poleks sää! metsakülimift maja. Ärgu arwatagu, et igalpool maapind nii paha on, et mets pääl ei kaswaks. PäriSmõisate karjamaadel on räägitawaS  asjas raskem asja korraldada, sest et siin rendimaaga tegemist on. Aga mis keelab seda kroonutalude karjamaadel teha. See asjalugu, et s. uremalt osalt kroonutalude  karjamaad ühises pruukimises on, asja ei takista. See wõiks siin just asja edendada: Ühisel jõuul astutagu asja kallale j Külamehed tulgu kokku, mõõtku teatawa osa karjamaad metsajooks ära, küligu ühisel jõuul maatüki metsa alla ja siis tehtagu igale mehele omad osad. Mis tore oleks siis, kui siin ja Ml Saaremaal talukarjamaadel toredad noore metsa salgud ülesse tõusekstwad! Mehed astuge tööle! Metsaasjanduse küsimus on nii tähtis, et sellest mitte tähelepanemata mööda minna ei wõi- Siin tuleb tõsiselt asja tähtsuse üle järele mõtelda ja tõsiselt korraldusi ette wõtta! Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Dvyle kriminal ö jutustus kahes jaos. Kui ma sinna kohta olin saanud, wiskafin  ma oma „aruande" tulesse. Mis ta siis teinud on? Missugune amet nõuab kõikide nende teaduste ühendust? Parem on, kui ma selle asja pärast ennast ei waewagi, ütlesin ma enesele. Ma ütlesin juba, et ta wiiulit mängis. Ta mängis wäga ilusasti, aga ka ühtlasi liig imelikult. Et ta ka raskemaid tükkistd mängida wõib, seda ma teadsin, sest Ükskord mängis ta minu palwe püäle mõne MsndelSsohni ja teiste meistrite tüki. Aga kui ta üksi oli, siis ei olnud ial temast seda kuulda, mis ülcpää mängutükiks wõib nimetada. Siis istus ta toolile, pigistas silmad kinni, wõttis wiiuli põlwede püüle ja hakkas masina musil poognaga üle keelte tõmbama.  Mõni kord oliwad toonid kurwad, teine kord jälle rõõmsad, ehk unistawad. Wist awaldafiwad need toonid tema sisemist  meeleolu, aga kas muusika tema mõtete käiku saatis, wõi awaldaS ta ainult tema tujusid, seda ei wõinud ma arusaada.  Ma oleksin talle wahest niisuguse mängu wastu oma rahulolematust avaldanud,  aga enamisti igakord lõpetas ta sellega,  gt ta ruttu mõne mulle wäga meeldi- wa Mi mängis, nagu selle eest tasuks, et ma ta mängu kõik aeg kannatlikult päält kuulanud olin. Esialgul ei käinud meil kedagi wõoraid ja ma arwasin, et minu kaaselanik niisama  üksiklane on, kui minagi. Kuid pärast sain ma aru, et tal palju tuttawaid  on ja õige mitmesugustest rahwa kihtidest.  Nõnda oli üks maike, kollase näoga ja mustade silmadega mehikene, keegi Lestrade- See käis kolm kuni neli korda nädalas tema juures. Ükskord tuli ühel hommikul keegi noor, wäga wiisakas riides neiu ja wiibis arwata pool tundi ta juures.  Selsamal päewal käis meel keegi hallihabemega manamees, juudi wõi sellesarnane,  kes päält näha wäga äritatud oli ja kohe selle järele tuli keegi roigane mana eit. Teine kord tuli jälle keegi mana poolne herra ja selle järele ameti wormis raudtee ametnik. Iga kord, kui kedagi neist imelikkudest wõõrastest tuli, palus Holmes, et ma wõõraste toast wälja läheksin, mis pääle ma siis igakord oma magamise tuppa läksin. Mul on see tuba asjaajamiseks tarwiline, ütles ta, ja need inimesed on minu abi tarvitajad. Siin oleksin ma jälle wõinud tema ameti üle järele küsida, aga wiisakuS ei lubanud mind ennast teiste inimeste saladustesse segada. Muu sm järele oliwad tal oma saladuse hoidmiseks mõjuwad põhjused, kuna ta aga ükskord ometi ise oma ameti kohta juttu tegi. See oli 4 märtsil. Ma mäletan seda päewa hästi, sest et ma siis kaunis warakult üles tõusin ja Scherlok Holmes weel pruukosti ei olnud lõpetanud. Meie perenaene ei olnud seda enne näinud, et ma nii wara üles tõusen, sellepärast ei olnud ka lauale minu jaoks kohwi ega pruukosti malmis pandud. Ei tea, kuidas ma natuke pahaseks  sain; ma kõlistasin ja andsin terawate  sõnatega teada, et üles olen tõusnud. Kohwi pääle oodates wõtstn ma ajalehe ja hakkasin seda lugema, kuna HolmeS waikselt  edasi sõi. üks tükk ajalehes oli pliiatsiga  ära märgitud ja mu tähelepanemine pööris kohe sellepääle. Tüki MlUrjaks oli „Elu saladused." Kirjanik püüdis tõeks teha, et tähelepaneja inimene wõib wäga palju igapäewaSte sündmuste ja ilmuwuste põhjaliku läbiuurimiste läbi teada saada. Tükk oli minu meelest kogu terawa mõttelisi ja ka tühipaljaid wäga liialdatud otsustusi. Nõnda näituseks öelti, et näo jumest, pilgust ehk musklite liikumistest  wõib inimese kõige salajamad mõtted ära tunda- Et niisugune inimene, kes tähelepannu ja järeldada oskab, niisuguses asjas eksida wõib, oli kirjaniku arwamise järsk wõimata. IgapäewaSte inimeste Kodumaalt. Kuresaareft. Et Saaremaa 11. jaoskonna  rahukohtunik hr. Melnikow haige on, siis täidab tema ametikohuseid auurahukohtunik  hr. K. baron Buxhöewden, Kõljala mõisa omanik- Hr. Melnikow on praegu RugaS termist parandamas. Eile, 31. augustil lõpetasiwad silma arstid oma iegewust. Üleüldse on haigeid püüle 1200. arstimisel käinud. Seega palju wähem, kui endistel aastatel. Põhjuseks  selleks olirvad wist üleüldised pahad ilmad juli ja augusti kuudel, mis talurahwale  palju muret pölluiõös tegi, nii et paljud aja puudusel tulemata pidiwad jääma. Üleüldse teenis aga hr. Or. Ottas rahwa poolt lugupidamist ja palju tänu tema lahke ja rohke waewanägemise eest. Pidula koda, mille Eesti seltsid enesele üürida tahtsiwad, on Kuresaare gümnasiumi kantselei ruumideks ära üüritud. Täna oodetakse õp. Nud ist siia, kes homme Kihelkonnal proowijutlust peab.