Saarlane maksab: V, . 1. 25 . -/. .. -.,75 .. maapostiga: » I„LV „ '/, - ». - . V. » --50 .. Üksik number 3 kop. kesknädalal ja laupäewal. AvlMetuA Kuresaares, Pilkas uv.l> Kuulutuste wastnwõtmiue kun Kuulutuste pctit-rida õ kop., l-hc eesotsas All kop. K 77. Laupäewal, 25. oktobril 1908. XXIV. aastakäik Seltskondlik elu. L I. Mis puudub meil seltskondlikus  elus? Meil puudub lõige päält korraldatud seltskond. Meil ei olegi püäke linnalaste Eesti seltskonda olemas. Ja ta linnas on see seltskond õieti tidew ja kasin. Meil on ainult rvüikene  hulgake, keda eestlasteks pidada wöime,  nagu teenijad, mõned ametnikud ja ametmehed. Suure» osa ainetundi, nagu rätsepad,  kingsepad, puusepad, kaupmehed jnd. on .saksad", kcS Saksa keelt parajal ja mitte parajal juhtumisel tarwitawad ja meele poolest sakslaste ja eestlaste wahe! lonkawad- Need on need halrva kuulsusega  .kadakad", kes ei kuiwa ega kaSwa, waid aga muidu winduwad. Nende meelest on meik üleüldse 2 seisust olemas: saksad ja .matsid", eestlasi nemad ei tunnel Kadakad on niisugused .äbarikud", kellest rääkidagi ei maksa, ja kellest ma ka matkides mööda lähen. Nii on siis Saaremaa päälinnaö ainult kümmekond mehi, keda sõrmede pääl ülssarwata wõib, keS tõesti Eesti seltskonna sünnitawad, kes eestlase nime ei häbene ja kes ka «lähematele  Eesti sugu kaaskodanikkudele siin ja sääl nõuga ja teoga abiks on. Maal puudub meil aga EeSti seltskond täiesti, pääle mõne üksiku koha, millel juba alewi nägu on, nagu Kihelkonnal, Poidel ja LeifiS. Ma julgen tõendada, et sääit seltskonda otsida ei wõi, kus ühtegi seltsi ei ole. Kui suur aga igal pool nälg js janu seltskonna järele ka maal on, seda näitawad meile kõiksugu .kiigele kokkutulekud", kus noorrahwas üksteisega lõbutseda ihaldab. Seda naitasiwad ka endisel ajal meie lörtsid, kuhu meeste pojad ilma tarkust õppimas ja juttu westamaS koos käisiwad, ja kus nad siiS ajajooksul ka oma tarkuse natukese ja waranduse-pisku wiinaklaasi ja õllekruusi ära uputafiwad- Inimese loomus on juba kord niisugune, et ta seltsi, kooskäimist ja mõtete wahetamist nõuab. Ei ole tal see mitte wvimaM, siis langeb inimene waimliselt- Nii siis peaks meil küll igaS kihelkonnas wähemalt üksgi selts olema, kuhu noor ja wana kas lõbu ja puhkust raske tööde mahe! otsimas käia Wviks, ehk jälle üksteiselt elu- ja ilmatarkust  saama läheks. KuS seltsi ei ole, ja seltskondlik elu korraldamata on, sääl paisuwad kõiksugu pahad kombed ja himud palju lopsakamalt, kui seltSkondliselt korraldatud kohtades. Selts ja seltskondlik elu aga tarwitab korraldajaid, juhtisi, ja kus neid ei ole, süü! ei saa seltsi üleüldse elule kutsudagi, sest keegi peab igaS asjas ninameheks olema.  Puuduwad niisugused ninamehed, ehk on nad wähess tundmisega, siis ei lähe seltsi elu ka mitte soowitawalt edasi, ja rahwaS jääb seltsi wastu osawõtmatakS. (Järgneb.) Riigiwolikogu. Koosolek 20. oktobril Juhatab würst Wollonski. Õiendatakse mitmeid jookSwaid asju, mis mitte mingisugusid  läbirääkimisi ei sünnita. H vostshinski kannab ette seaduseprojekti, milles nõutakse, et kroonu päralt ole mate mmeralwete korrashoidmiseks Kau'afias, Sergijewis, Lipetfis ja Staraja-Rusjas igal aastal antud abiraha 50, ööS rbl. aastas kuni 1911- a. 1- januarini edasi antaks- Suure enamuse poolt wõetakse seaduseprojekt  ettelugemiseks paragrahwide kaupa waStu- Kohtuministri ettepanekul lükatakse selle seaduseprojekti läbiwaatamine, milles mõnede kohtuasutuste ametnikkude arwu ja palkade  suurendamist nõutakse, edaspidise aja pääle, sest et miniSterium  tarwilikka  muudatust tahab teha. Würst ljruSsow kannab ette seaduseprojekti,  milletz Keiserlikule Wene seltsile loomade  ja taimede wõõramaa kliimaga äraharjutamiseks  abiraha küsitakse nende kahjude katmiseks, mis seltsile 1905. a. detsembrikuu  korratuste läbi MoskwaS osaks saiwad. Suure häälteenamusega wõetakse seaduseprojekt  paragrahwide kaupa ettelugemiseks wastu- Kapustini aruandmisel wõetakse ilma waieluSteta kõigil kolmel ettelugemisel seitse wähemat seaduseprojekti wastu, millede järele tähetornide ja ilma- ning looduseuurimise  jaamadele, teaduSteakademiale teenijate  ülespidamiseks, muuseumidele ja muudele  sellesarnaste!- asutustele abiraha küsitakse. Aleksejew kannab ette seaduseprojekti, milles Keiserlikule Wene ajaloomuuseumile MoskwaS wana aja mälestuste lunastamiseks  10 000 rbl. küsitakse- Nelja märk. 18 Eonan Doyle järne ceslislanud J. Piki ep. Noh, nüüd mõtelge, nagu Teie oleksite Jonathan Smolls asemel. Otsustame nüüd tema saatekohast edasi. Ta ilmub kahesuguse  otstarbega Inglismaale: seda kütte saada, mis tema püralt on ja sellele kätte maksta, kes teda pettis. Ta sai teada, kus Scholto elab ja sai wift ka Scholto teenritest kedagi ära meelitada. Lille Rao't ei ole meie näinud, aga proua Bernston ei kiitnud teda just mitte. Smolle ei wõinud  muidugi mitte teada, kus warandus on, sellepärast, et pääle maiori ja tema truu teenri, kes warem ära suri, seda keegi ei teadnud. Korraga jääb maior haigeks. Kartes, et maior ära sureb ja saladuse, mis waranduse peidupaiga kohta käib, enesega hauda rviib, katsub Smolle wahtidest mööda ja sureja akna taha pää> seda. Siin aga näeb ta, et Scholto mõlemad  pojad ta juures on. Täis wiha surnu wastu ronib ta öösel tuppa, sorib surnu paberid läbi selles lootuses, et midagi teatust waranduse kohta leida ja jätab oma öösise lülaSkäigu tõenduseks paberi lehe lühikese päülkirjaga surnu juurde maha. Tal oli wift nõu maivrit ära tappa ja siis seda paberit sinna jätta, et mitte arwama  ei peaks, nagu oleks maior loomu- Mu surma surnud, chk nagu oleks tema tapmine lihtlabane mõrtsukatöö- Selle asja ühendus osaliste seisukohalt waadates on Scholto tapmine, nagu õige nuhtlus tema ülekohtu eest. Sarnased imelikud, iseäralikud  mõtted (paradoksid) tulewad tihti lriminal ajaloos ette ja nende järele wõib harilikult kurjategija isiku üle otsust anda. Kas saate minust aru? Wäga hästi! Mis pidi Jonathan Smolle nüüd tegema  ? Ainult kõigest mäest püüdma Scholto poegade järele luurata, et waranduse olukohta  teada saada. Wõib ka olla, et ta waheaja! Inglismaalt äragi käis, kuna ta siisgi mõlemaid Scholtosid terawaSti silmas  pidas- Korraga leiab BartolomäuS Scholto waranduse üles ja sellest antakse kohe Smvllele teada. See tõendab jällegi minu arwamist, et ral Scholto majas kaastööline  oli- Jonathanil ei ole aga wöimalik  oma puujala pärast Scholto tuppa tungida. Ta uõtab oma osawa sõbra endaga  ühes, kes kõik takistused ära wõidab, aga teise jalaga kreosoti sisse astub, mille pärast peab Tobi toodud saama ja arst, keS poole palgaga teenib, on sunnitud haige jalaga kuus penikoormat jala ära käima. Siis on Smolle seltsiline mõrtsukatöö ära teinud ja mitte ta ise? Muidugi- Za tvist waStu Jvnathani tahtmist, sest ta on jalaga waStu põrandat põrutanud, kui ta tuppa tuli. Bartolomäus Scholto ei ole temale misgi kurja teinud ja tal oli wist nõu teda lihtsalt kinni siduda ja suu täis toppida. Smolle ei tahtnud pooleSgi lõksu minna. Aga asi läks teisiti: tema seltsimehe metsikud kired lõiwad leekima ja kihwt täitis oma ülesannet.  Smolle kirjutas kaardi pääle päälkirja,  laskis kaSti aknast maha ja iseennast taga järele- Niiwiifi on nimelt minu arwamise  järele asjalugu olnud. MiS aga Smolle wälimusesse puutub, siis peab ta keskealine ja kangesti päewatanud näoga olema, sest ta elas mitu aastat Andamani saartel, kus kõrwetaw palawuS on. Kaswu üle wõib sammu pitkuse järele otsustada ja et tal habe on, seda meie teame. Lopsakas  taimekasw tema palgel ehmatas ju Taddeus Scholto't, kui ta teda aknast nägi. Noh, mis weel? Aga ta seltsimees? See on koguni tühi asi I Ka selle saate marsi teada. Ah! kui imeilus hommik I Wäikene pilwekene ujub nagu mõne määratu  suure flamingo sulg õhus! Uduse Londoni kohal wilgub juba üleStõuSwa päikese punane kiir- Ta paistab kõigile inimestele, aga ma wean kihla, et keegi niisuguse imeliku asjaga tegewuses ei ole, kui meie. Kui wõimetu tunneb inimene