waid seda, et sisemise segaduse mõju all kodumaal  aralt waenlasele järel antakse, keS kunst Ukult rahu otsib." Seesugust seletust oleme „Now. Wremja" poolt enne igat suuremat lahingit kuulnud, ja t ome ka, kuidaS need seletused läkfiwad. H >wilaw on rõepoolest. missuguse mõju all seesugused  „Now. Mremja" telegrammid ja juht> kirjad UmaSse tekkiwad? Sõjariistade rahu tegemine on kahtlane, sest er Wcnemaa ei soowi, wägede saatmist seniks  setsma jätta, kuna Jaapan muid nõudmisi e>Zo paneb, mis wõimatad on täita. ASja takistab  ka see. e' Wene ja Jaapani saadikud Washingtonis, Cassim ja Takahira. haigeks on j niud, ni> et arstid neile nõuu olla annud. endid köiglst tegemustest ajutiselt täitsa eemal hoida. Kuidas jaapanlased Wene laevastiku sala» dusi wälja uurisiwad, selle üle jutustas nali" iönumelaatja Madagaskari kiudralkuberneri  kindral Gallieniga, kes järgmiselt rääkis: Jaapanlased panid toredalt ja luure osawusega oma salakuulamise sisteemi Wene laewastiku üle Madagaskari rannal käima. Juba kolm kuud enne admiral Roihestwenski laewaStiku sinna jõudmist, tulid kaks jaapanlast, tingimatalt  Jaapani paästabi ohwitserid, ja asusiwad MajungiSie. Need ohwitserid asutasiwad sääl awaliku maja kaheteistkümne Jaapani „gei- Wene laewastiku MadagaSkaris wiibtmise  ajal oli see lõbumaja alati Wene meremehi  täis, iseäranis Wene ohwitserifi. On kerge aru saada, et oma jutuajamistest Wene ohwit. fcridega J.iapani neiud ja nende peremehed Jaapani ohwitserid kõige wäiksematestki admiral  Roihestwenski ettevalmistustest ja plaa' nidest teada saiwad. Madagaskari kindralkuberner  imestab, kuidas wenelased nii kergesti eneSte järele luurata laskliwad. Saksamaa. Saksamaa plaanide kohta tõendatakse, et keiser Wilhelm otsustanud on, iga hinna eest Prantsuse politikat oma mõju alla saada, ja kui vabariik tema plaanide labiwiimisega nõuus ei piakS olema, siis tahaks ta katset teha. Prant susemaal kuningriiki jalale seada. Saksamaa plaanid on selle paale põhjendatud, et Prant suse sõjawagi tema sõja- ja teiste ministrite läbi nõrgestatud ja korratutesse aetud saaks ja et wabariiai walitsuke ja vaimuliku seisuse wa hel luod õige põnewulel oleksid. Türgimaa. Konstantinopolist saadud teatede järele on Türgi walitsus Jemenis ettevõetud läbirääki miSte üle natuke rahustatud. Arablased ole. wat nõuuS, Türgi alamateks jääda, kui neile mõned majanduSlised ja administratiwlised uuen. dused anmd saakfiwad. Ometi piab Türk tar vilisekS, uusi wägesi Jemenisse saata. Selleks otSlorbekS on ErserumiS seisvast 4. korpusest 16 pataljoni sõjavalmis pandud. Paale selle on tarwiliseks arvatud, kõiki abi-tagavara wä« gesi Europa Türgimaal püSfi alla kutsuda. Kõik see näitab, et Türgi valitsus <jemeni sündmuste tõsidusest aru saab ja iseäranis palju selle paale ei looda, et uuenduste lubamine ar?blafi suurelt rahuStakS. Pääle selle on ka Türgi lubaduste väärtus küllalt tuttav. »Jn« dep. Belge" arvamise järele on Jemeni mäss ainult esimene ilmuwuS sellest liikumisest, mille otStarbekS on, Arabiat arablaSte omaks saada ja miS, ikka ja ikka laiemaks minneS, vastu. seiSmata jõuuga üleüldise kokkupõrkamise ja Ot tomani riigi lagunemisele viib. Rootsi Norra. LahutuS on seda korda nende kahe riigi vahel juba sündinuo asi, kuid nüüd tekkib suur küsimus: mis sünnib edeSpidi? Kõige eSmalt wõib selles kindel olla, et Rootfimaa wiStist mitte Norrat sõnakuulmisele sundima ei hakka. Sõda Skandinawia poolsaarel  ei uSta mitte tulema. Sellest ei järgne aga mitte, et rootslased norralast, lõbusalt ja wiisakalt neile „tere hommikust!" ja „hääd reist!" soowideS, oma teed minna lasekstwad. Rootst kuningas on seesuguse lahutuse wiisi waStu proteSti awaldanud ja Rootsi riigipäew saab seda kahtlematalt kinnitama, Norra kangekaelsete paale ei mõjuks see praegusel pilgul muidugi ometi mitte. Selle wastu wõib aga kindlaSte arwata, et Europa riigid, kui Rootsi kuninga protest neile ette pannakse, Norrat mitte uuekS riigiks ei tunnista. Norra wõiks niisugusest makswaks tunnistamisest tükk aega ilma olla : kestwalt ei oleks see aga mitte Või malik, nimelt maa majanduSliste olude pärast, miS selle all raskesti kannataksiwad. Mõned ajalehed on sellepärast selles arwamises, et Norramaa, kui praegune palawus pisut jahtu nud, niisuguse ettepaneku üle wäga tänulik! oleks, kui tema tüli Rootsiga näituseks Haagi Vahekohtu teel, mis ju otsekohe seda laadi liste tülide õiendamiseks sisse on seatud, seletatud  saaks. Rootsimaa, kes selles asjas kannatanud  ja ühtlasi tugewam pool on, ei wõiks seda oma auule mitte alandawaks pidada, ennast  selle asjaga Vahekohtu poole põõrda. Norramaa  piaks seda weel ennem tegema, ku' mõru see ka tema rahwuslise edewusele oleks. Aga niisugust iseenese üle wõidusaamist on Norra poolt praegusel pilgul wäha loota, wõib olla kül hiljem, kui Norramaa »oma enese sousti sees keenud on," nagu Bismark oma! aja! kommunismuse kohta ütles. Hiilguse udus. 2 P. N. Polewoi ajaluolik jutustus. Eestist. Jaan Roots 2. Üks nurisejatest. Sewtsewoi Wraschke pääl seiswas wana würst Howanski maja ühes ruumikas nurga tuas, mille seinad waipadega kaetud oliwad, kus sõjariistad Pääl rippusiwad ja mis üleüldse rikkalikult ilustatud oli. istusiwad kaks noort tvürsti poega Andrei ja Jwan Howanskid. Wanem nendest. Andrei, oli 26 aastane ilus noor mees; ta oli alles mõne päewa eest Litawift Moskwasse tulnud, kus isa temale rikast naest wötta tahtis ja pääle selle teda Wenemaale kuhugile sõjaülemaks seadida. Noorem. Jwan, kes aastat wiis temast noorem oli, oli keskmise kaswuga, walge pää ja korratumate näojoontega, kellele aga tema selged ja sinikad silmad iseäraliku pehmuse ja külgetõmbamise andsiwad. Sinul on ikka igaw, armas Andrei! - küsis Jwan wenna käest, kes hooletult seina ääres! seiswa wana moodilisel istel lamas ja Türgi põueoda  käes ümber keerutas. Kahjatseb sa ikka Litawi  järele, kurwastad sa säälse lõbusa elu ja ilusa neiude järele?... Andrei kehitas ettewaatamatalt õlasi, kangutas eitawalt pääd ja ei lausunud mitte sõnagi. Siinne Moskwa elu ei ole finu soowide järele ja sinule ei meeldi meie naljad ja lõbustused wist mitte? küsis Jwan edasi. Kas teil siis lõbustust on? On teil naljast?  küsis Andrei pilkawa naeratusega ja waatas  üle õla wenna pääle. Teie ei oska korralikult  purjutadagiKõikidel teie Moskwa pidudel juuakse täiesti purju ja süüakse kõht liiga täis, teie teete nagu oleksite orjad. Müratakse, sõimatakse ja lähab asi nii kaugele, et isegi rusika sõda lahti lähab. Kas sa sellega tahad Moskwa naljafi suurendada! ? Wöi teie lõbustused teie jahid koerte ja kullidega  fee on ju päris surmaw igatvus l See ei ole paljudele põrmugi parem, kui katukse Pääl tuwide  püüdmine. Sõidetakse terwe kulli karjaga, koerapoistega  ja kõiksugu asjameestega wälja, aetakse põllud läbi ja mis saadakse? Wahest ühe kure ja Paar põldpüüd noh, ja selle üle rõõmustatakse... Ptüi, see on rumalus! Ja see on kõik fee elu just nagu metsik on see kõik. - Sind kuulates, wennakene, wöib mõtelda, et meie nii elame, nagu oleks Jumal meid ära unus- tanud, et meie ei näe walgust ega maitse rõõmust... Noh, kas on siis nii? Sina ütlesid nimelt õigesti: teie elate täiesti rõõmuta, walguseta, soojuseta... Teie olete oma pää selle mõttega täitnud ja olete selles kindlad:  tühi on kõik elu. Üks ta kõik, kus teie olete, kas wähkrete ahju Pääl wõi palatite all.. . Mis elu see on. kui teie kõikide rõõmude pääle, nagu . paha waimu pääle waatate, just nagu oleks see mõni lpatt... Kui teie naesterahwaid kõige nende eluaja kitsade müüride wahel wangistate ja nendega liiga alatult ümber käite, ei anna neile luba, eneste eest suud lahti teha ja isegi mitte istuda!... Litawlased on sind tõesti ära nõidunud! Oled kõigist külgedest nende wõimu a 11... Aga kas sääl Paremine elatakse? küsis würst Jwan peaaegu  pahaselt Andrei käest. Paremine trõi vahemine seda ma ei tea! Aga ka sääl elawad inimesed, need aga ei kiratse kõik oma eluaega ega seisa kümne tunni kaupa järjestikku  lossi õues ja ei oota mitte walitsejate laualt raasukesi ja keldrist küla kosti. Sääl on igaüks ise härra ja ka kuninglik kõrgus ei tohi teist kuidagi haawata. Sääl ei tunta piitsa ega patakaid, ega rusikaga parandamist; sääl kaitseb iga mees oma anu, ja niipea, kui keegi seda julgeb puutuda, tehakse mõõkadega lühike otsus. Naesterahwad on sääl niisama  waoad, kui mehed: keda nad tahakad, seda ka armastawad ja armsamale lähawad nad ka mehele. Neid kinni hoida ei ole mitte kombeks: nad on pidudel  ja muudel löbudustel, ja sääl on nad nagu lilled aasa pääl... lust on neid waadata: nad on nii sirged, uhked ja rõõmsad! Ei, sõber, ma tulin siia nagu hauda!... Pahaselt ja lootuseta lõi ta käega õhku ja waikis, ja keerutas ühtewiisi pöueoda omas käes. Kuidas sa siis siin elama saad, armas Andrei? küsis Jwan osawõtlikult. Isa kutsus sind ju siia, et sa siin oma juured laiali laotaks ja perekondliku elu sisse seaks... Ei, seda ei ole, seda ei ole! ütles Andrei  peaaegu ahastawalt ja tõusis oma asemelt üles. Siin ei wõi ma mitte kellegiga ühes elada! Wastumeelsed on siinsed inimesed minule, kui ka kõik Moskwa kombed... Mina ei ole ju unustanud, et meie Howanskid Hedimini järeltulejad oleme, ja nagu siin teenitakse, selleks ei ole mul mitte jõudu! Ma põgenen parem Poolamaale ehk lähan Saporoshisse,  kui et ma siia jään ja oma pääd tsaari sugukonna  ja tema armsate tahtmise alla painutan, nagu mõne Narõshkini alla, kes ise mitte kaua aja eest põldu kündis... Ei, mitte miski hinna eest? Würst Jwan tahtis midagi wastata, aga juhtumise  kombel waatas ta aknast õuue ja nägi, kuidas orjad üle õue jooksiwad wana würsti eest wärawaid lahti wõtma, kes praegu tsaari lossist kodu tuli, sellepärast rääkis Jwan rutuliselt: Waata, isa tuli ju tagasi... Kas oled aga wäsinud? Sina, Andrei, ära räägi parem mitte millegi  üle. Teda ei maksa mitte kuidagi nukrustada. Mitte ka wihastada... Ta ruttas isale wastu, kuna Andrei tuba mööda edasi tagasi kõndides mõttes eesolewa kõlbluse  ja kombede üle arutas; selle juures tuli tal muidugi mõttesse see õrn ja kõrge soow, oma wana isakest mitte kurwastada mitte wihastada, kuna ta aga mõnes asjas wana würsti wastu oli, ta soowis temale midagi tulewiku kohta ütelda, seletada, soowis selgeks teha, mis ta Moskwa würstliku ja seltsliku elu kohta arwas, mida ta ju mitu korda wennale oli awaldanud. Mõni minut pääle selle tuli wana würst Jwan Andrejewitsh Howanski tuppa ja pani ettewaatlikult ukse enese järel kinni. See oli Pika kaswuga, kord wäga ilus mees olnud, selge näo joontega, paksu juukstega, mis nagu müts tema pääd katsiwad, ta oli kaunis kehakas ja wiimasel tööta aastal tubli toidu mõjul hästi lihawaks läinud. Ehk ta kül ju üle wiiekümne aasta wana oli, ei olnud tema paksu juukste ega wuntside seas hödehallisid juuksid näha, sest wiimaselt poolakatelt wõetud moodu järele oli ta habe äraaetud. Kõik ta kuju, keha ehitus, käik ja seis awaldas, et ta kõigiti terwe oli, kindel ja tegew, isegi liiga tegew, mis aga tema tegewuse wäärtusele kahjuks oli. Tema wäga täielikus näos, iseäranis tema sinistest silmadest, näitas ta otsekohene  inimene olewat, kes aga selle juures natukene kerglane ja mureta oli ja oma lõbuks elada armastas,  kelle tegewus aga mõne iseäralise tähtsa tegewuse  tarwis kõlbmata oli. Niisugune oli ta nimelt oma söjawäelises elukutses, mis Walge - Wenemaa wöitmise aeg, tsaar Aleksei Mihailowitshi walituse ajal, nähtawale tuli, kus ta mitu hästi läbimõeldud asja, mis sõja kohta ette wöeti, oma kölbmata julgusega,  wahwusega jja iseäranis arusaamata kiiru- 1905 s » r - > - A «3. 339