Mitte kahjurõõmul, ega ta wöitluse-wöimu nörgastuse põhjusel ei tähenda ma siin kohal, et edendama majanduslike elu hää käekäigile saab see kümme korda kasulikum olema, kui meie kodanlased,  ehk waranduse omanikud saamad ise wabal tahtmisel ja inimliku kaastunde püüdmiste Põhjal praeguste töörahwa öiguslistele nõudmistele  omal õigel ajal wabalt wastu tulema; see saab siis wastastikku mõlematele pooltele kasulik olema. Saamad aga kodanlased mitte küllalt põhjaliku järelmötlemise järele õigetele, töörahwa püüdmistele wastu puiklema, siis saab etteaimates  kodanlastelt sellest palju vähemad järeldused tulema. Muidugi, raske on ka kodanlaste! meie põimel  nende majanduse seisukord, kuid see ei anna meel mitte põhjust ega ka luba soowida, et tahtmine  töörahwa klassi oleks kitsikuse kammitsas pidada, nimelt omakasu pärast. See on kül kodanlastelt õige meeldiw, aga töörahwa kohta õige ülekohtune soomimine ja püüdmine Mõtelgu kodanlased seda olukorda õige põhjalikult  läbi ja ärgu nad selle juures unustagu, et töörahwa suur tulewik weel ees on. Mida wast üks pool wabal tahtmisel ei taha järel anda, seda püüab siis seda ägedamalt teine pool wöimu wae! omale wöita. Otsustatagu põhjalikumalt põnewat silmapilku. Homo. Poliitika ringwaatus ja wäljamaa sõnumed. Wenemaa. Kui omal ajal Mustamers laewastikus soomuslawa Potjomkini" mäss terwet maailma põnewuses pidas, siis arwati, et sellega  Wene sõjalaewasti? oma kombetuse ja korratuse  tipule on jõudnud. Nüüd on aga We« nemaa weel Kroonlinna hirmu-päewi näinud. Mis telegrammid Kroonlinnast teadusiasiwad,  on nii kole, nii kohutaw, et peaaegu  ütelda wõiks: Mässajad »Würst Potjomkin'i"  pääl olid weel peaaegu täielised auumehed  Kroonlinna joobnute, mere- ja saagi himuliste madruste ja maawagede kõrwal. Asi on nii jälk olnud, et isegi harilikka uulitsarõõwlisi  nende uniwormides werekoerte ja metsaliSte  kõrwale ei wõi seada. HirmuS ja raske wastutamine langeb aga merewäe ülemate pääle, sest jällegi kuulub, et mäss selle läbi on alganud, et madrused ussitanud, see on mädanema  läinud soolaliha õgima on sunnitud, ei wõi seesuguse «sõõgi" juures enam rääkida). Inimeste ja waranduse kahjude suurust ei ole weel mitte teada, aga et need wäga suured on, selles pole mingit kahtlust. Õnnelik, kes weel õigel ajal ärapõgeneda suutis. Aga kui paljud, keS ametnikude kaitse pääle lootsiwad, saiwad armutalt hukka! Kuberner ja kindluse komandant mõlemad kõrgemad kohatised ametnikud  ei suutnud muud teha, kui kaitsesiwad oma endi elumajast kuulipritsidega. Ainult I. järgu kapten Esseni! oli julgust, mässawate madruSte keskele minna ja neid rahule jääma manitseda. Kroonlinna hirmu-päewadega wõime Wenemaa  wana walitsuse wiifi sõjalaewastikuS lõppenukS  pidada: see oli üleüldine ohwitseride ja madruSte kohuSte-unustamise mülgaS! Mõned vähesed kohusetruud ohwitserid ja madrused ei võinud üleüldise korratuse pärast mitte mõjuvalt  wälja aStuda. Kladot, kellel julgust oli, meie sõjalaewastikuS walitfewa korratuse pääle ainult nõrgalt tähendada, kihutadi lihtsalt minema  (pärast.seda, kui ta isegi pogrisse sai pistetud, kust ta ainult awaliku arwamise pääle surumise all päaseS), ja ülem trükiwalitfuS andis ajalehtedele käSku, kuuS kuud aega selle üle midagi laiemalt kirjuiamast, et ta merewäest  wülja oli heidetud. Wene bürokratia tundis enesel selles paa' liSkaudu hiilgamas mülkas õige lõbusa olewat, ja et wõim tema koes oli, siis pruukis ta ai> nult käskida, ja kõik jäi segamata. Kõik, mis wiimastel päiwi! Wsnemaal on sündinud, cn nii jälk ja kole, aga ometi piab ütlema: nüüd tõuseb ainult see õõgatama ajam mädanemise lõhn, mille sees Wene bürokratia enese! nii hää olema tundis, põhjast iiles. Kas see siis ime on, et rahwa terme mõistus, nii palju kni seda meel olemas ou kõige jõuuga praeguse walitsuse musile wastu paneb. Meie usume selleparast, et see selleks kõige wiimone silmapilk on, kus malitsus ennast nende püüle tueiama piaks. keda ta praegu weel ikka mäs> sajateks tiab ja kes oma tasa ometi mitte weel mingisuguse meretõöga reostanud ei ole ja kes ainult wabat Wenemaad tahawad. Meie kõik ootame, et walitsuS wiibimatalt esimese kindla sammu uuel teel astub. Senini waikib weel malitsus. Annaks Jumal, et ta räägiks, enne kui liig hilja on ja uued piirita koledused Wenemaal lahti lähawad. Saksamaa. Saksa walitsus wõtab juba abinõuufi ette, et Preisi poolakatel ara keelda. mingisuguses suurepäralises liikumises endid Wenemaa poolakatega  ühendada. Saksa leht „Post" kirjutab;  Warssawis on wäga selle kohased,  et Saksa walitsus oma tähelepanemist ida piiri paale piab põõrma. Meie ei kahtle selleS et walitsus seda juba teinudki on." Üks teine Saksa leht teadustab otsekohe, et ülemad sõjawäe ametnikud Preisi idapiiril käsu on saanud,  kõiki abinõuusi selleks ette wõta, et Suur- Poola liikumisi Preisi pinnal kohe tõrkumise juures ära häwitada. Leht tõendab, et niisugust  abinõuusi selle tulekahju wastu, mis Warssawi poolt ahwardab, täitsa ajakohased on. Tõsised, hirmus tõsised on praegu ajad, mida Wenewaa läbi elab! Wene ja Prantsusemaa. Keski tähtjas Prantsuse ajakirjanik aru» tab Wene-Prantsuse seisukorda pärast Wene- Jaapani sõda. Ennast palawaks WenePrantsuse  lepingu alalhoidmise sõbraks tunnistades, räägib ta järgmiselt: „Meie piame Wenemaale truudeks sõbradeks jääma ja teda igapidi aidata  püüdma, aga ometi ei pia meie mitte nende sngawate muudatuste eest silmi kinni suruma,  mis Wene-Prantsuse ühisuses pärast Wene-Jaapani sõda on tekkinud. Jaapaniga tehtud rahu teeb Wenemaale muidugi Võimalikuks,  diplomatialikult suurriikide kontsertiSse tagasi astuda, aga sõjalisest küljest seisab asi teisite. Wene sõjaliku orgonisatsionile on kaugel idas raske hoop antud, ja kui Wenemaa ka otsustaks,  oma söjalikku wõimu uueks loomiseks määratumaid  kulusi kanda, siiSki lähab weel 10—15 aastat waja, enne kui Wene sõjawägi Europa sõjawägede kõrgusele tõuseb. Kas wõib niisuguste  olude juures tõendada, et Wene-Prantsuse  ühisus sellekssamaks on jäänud, mis ta ennegi oli. Jääme selle ühisusele truuikS, aga ärgem nõudkem temalt seda, mida ta anda ei u?õi." Türgimaa. Europa kontrolli küsimus Makedönia rahaasjade  üle omandab õige terawat iseloomu. Türk tõrgub suurriikide poolt malmis töötatud kontrolli wormi waStu wõtmast, ja kui suurriikide  saadikud KonStantinopoliS nõudsi' wad, et sultan neid kõiki ühes kooS selle asja läbi arutamiseks oma jutule wötakS, lükkaS sultan seda nõudmist kindlalt tagasi. Olek Türgi ja suurriikide wahel on sellepärast õige põnew ja wäga wõimalik on, et kõikide Europa suurriikide ühendatud laewaStik Türgi randade juures ähwarduse toime paneb. Kü! ei ole suurriikide saadikud Konstantinopolis selle küsimuss  üle weel otsusele jõudnud, aga see olla ainult kõige lühema aja jooksul oodata. Austria lehed kardawad aga, et Saksamaa, kes wiimastel  aastadel alati sultani tuetanud on, ka seekord ennast lahti ütleb, lacwastiknga ahwardusest  osa wõtmast. Norramaa. Wenemaa mässu körwal on Norra sündmused  niisama, kui torm mee klaasis. Praegu on meelgi kahtlane, kas Daam prints Karl Norra kuninga. krooni wastu wõtab. Ka Daani maal jahtub loom, prim? Karli Norra kuningaks saata, ikka enam. sest et Norra rahwa otsustamine trooni asjus Daanimaale senini sugugi meelitaw ei ole. Sest Norra wabariiklased  teemad prints Karli wastu kõige kangemat kihuluse tööd ja praegu ei wõi weel sugugi otsustada, missugust järeldusi see annab. Kindel on kül juba praegugi, et kuninga soowijatel  õige wäikene enamus saab olema, milpõhjuse!  wäga kergesti ette wõib tulla, et prints Karl ennast, kui kanditaati, lahti ütleb ja siis on marsi wisnSte Europas üks wabariik rohkem. Kuninga Salomoni kaewandused. 18 R. Haaaardi järele J. Lossmann. Ma jäin seisatama, kas minna, ehk mitte, sääl ütles aga Hud: See wanamoor ei pia meid mitte araks tegema ja astus nõia järele kõige ees awausse, wärisew Fulata järgnes temale ja tema järele alles meie. Kui meie 10 sammu kitsast käiku mööda edasi läinud olime, mis nähtawaste inimeste kätte töö näis oletvat, jäi Hahuul seisma ja ootas meid. Waadake, ütles tema, need, kes siin neid kiwa kokku kandsiwad, jooksiwad hirmu pärast ära ja ei saanud oma tööd lõpetada. Nemad tahtsiwad  seda käiku siin kinni müürida, et keegi pääle nende eneste, ei pidanud siia teed leidma, ega nende warandust ära rööwida saama, aga nad ei saanud seda enam teha! Nende sõnade juures näitas ta suurte, hoolega siledaks raiutud, neljakandiliste kiwide pääle, mis seina ääres siin ja sääl hulgani lamesiwad.  oli ka kiwiraiujate tööriistu näha, mis peaaegu niisamasugused oliwad, kui meie aegsed kiwiraiumise juures pruugitawad tööriistad. Siin seletas Fulata, et tal süda pahaks minna, et ta enam edÜsi minna ei wöida. Meie panime teda ühe kalju tüki pääle istuma, panime tema körwale korwi toidu kraamiga ja läksime ise edasi. Wiieteistkümne sammu kaugusel jõudsime ühe puust ukse juurde, mis pärani lahti oli. Ukse läwe juures põranda pääl lames nahkne kott diamantidega. Hi, hi, hi! Walged inimesed! Mis ma rääkisin teile? Waadake, siin on see kott! ha, ha, ha! Hud kummardas ja wöttis koti kätte. Ta oli wäga raske. Ma wõin selle pääle Manduda, et ta dia° mantidega täidetud on! - ütles Hud tasa ja pani koti jällemaha, siis astusime edasiwaranduse kambrisse. See oli kalju sisse raiutud ruum, umbes kümme ruut jalga. Kõige esite puutus meie silma wäga palju kõige paremaid seltsi elewandi luid. ühe seina ääres oliwad hunikus, maast kuni laeni kõige kallimad  elewandi kihwad. Kui palju neid sääl oli, ei wöinud meie ära arwata, sest meie ei teadnud, kui kaugel sein nende taga oli. Wastas olewa seina ääres oli mitu suurt, punaseks wärwitud Puu kasti. Siin on wist diamantid! hüüdsin ma, näidake tuld! Sir Henri tuli lambiga. Kõige esimese kasti kaan oli lahti murtud, ma pistsin käe sisse ja wötfin hulk kuld raha wälja, mis meite, praegusel ajal tarwitusel  olewatest rahadest isemoodi oliwad. Sir Henri, kui wanaasjade tundja, seletas, et need wanad Hebrea rahad olla, seda tunnistada nende päälkirjad. Kast oli neid kuni ääreni täis. Niisugust kastisi oli sääl 18. Aga kus on diamantid, sest nende kastide sees wõib arwatawaste üksnes kuld olla, arutas kapten Hud, neid ei näe ma kuskil, wõib olla, et wana Portugallane nad kõik oma kotti toppis! Otsige mu walitsejad läikiwaid kiwa säält pimedast nurgast.' ütles Hahuul, kes meie jutust aru näis saawat. - Sääl on kolm kiwist kasti, 2 nendest on pitsariga kinni, aga üks on lahti. 1905 S a k a ! a 82. 651