Edith laskis oma pää sügawamale nootide  pääle ja ütles siis rutulikult: O, fee on wäga hää Assessor Feldheim mängib waga hästi kaasa. Kuida on tema õieti sinuga sugulane? Tema on minu mehe õe poeg ja sellepärast  ci ole tema sinuga kudagi sugulane; mina armastan teda waga, ehk tema küll pääle oma õe õnnetuse wäga kurwameeleline on? Mis siis sel korral juhtus? Tema sai umbes kuue wöi seitsme aasta eest ühest õmblejast ära kihwtitatud, kes tema juures tööl oli; arwati et tema mehel sellega salaarmastus oli, aga õmblejast ei saanud mingit wälja uurida. Aga teda mõisteti hukka? Seda küll, esiteks surma, siis aga eluks ajaks armu antud, mangi tööle! HirmuwäSrt; kuidas wöib üks naene niisuguse kuritöö ära teha! Aga seal tulewad wõõrad, ka herra Assessor Feldheim.  Nimetatud oli kõrge saleda kaswuga kena näoga kollase habemega noormees, kes ennast pcencSte mõistis ülesse pidada ja ilma wastu tõrkumata kõikide südamed enese poole wõita. Edithi tcrwitadcS oli tema hääles iseäranis rõhk mis Edithile mere palgesse  ajas ja tema südame kärmesti lõõma  pani; kui iseenesest tuli see, et nende neli silma ühe sekundi õnnelikult iseennast unustades üksteise pääle waatafiwad. Wäikene seltskond oli hääs tujus, pääle õhtusöögi hakati mängima ja nimelt pidi Edith öhe lauluga hakatust tegema, mis tema ka ilma iseäralise tellimiseta sellega tegi, et Assessori palus kaasamängida üteldes: kui teie mängite, siis wõin mina hästi laulda. Tema silm läikis iseäralikult, kui klawcri juure läks ja laulukese: Ma ütleks sul mu armu kõik ühe sõnaga Waikseks jäiwad kõik wõõrad neid kena helisid kuuldes, mis tüiS armastuse lootust ja igatsust läbi toa kõlasiwad ja wiimaks wägeivas akordis lõppesiwad. Lõpmata oli kuuljate kiitus, kui mäng lõppes. Palumised  weel ühe laulu laulmiseks ei tahtnud  lõppeda, nõnda et wiimati majaproua õetütrele abiks pidi minema ühte teist mängu soowitades. Edith läks üksikult akna juurde ja warsti oli Feldheim tema juures. Preili von Sslden, kas tohin ka mina teile ütelda, kui ütlemata rõõmu on teite laul mulle teinud?  Teie olete minu südant liigutanud pääle selle, kui see aastate wiisi kurwastuse kütkes on seisnud. Edith waataS omast suurtest kartiikutedft aga siiSgi waimuStawatest silmadest tema pääle. Rääkige mulle, mis teid kurwastab, herra Assessor, mina olen oma tädi käest seda lugu poolikult kuulnud? (Järg tuleb.) sahkade eest esimese auuhinna brongsist auuraha  jaLiisaWarwaS Waljalast esimese aunhinnana  kuldsõrmuse kangakudumiss tööde eest. Marienthali rauawalamise -vabrik on ainus sarnane  wabrik Saaremaal ja tema rehepeksumasinad on kerguse poolest otsitawad. Liisa WarwoS on aga esimene ja ainukene nacstcrahwaS talnseisuselt Saaremaal, kes Ülemaal kaugakudumist õppimas on käinud ja seda tööd praegu Saaremaal teeb, Äratagu see ka teisi Saare neidusid samasele kiiduwäärisele ettewõttels! Saaremaa karskuse seltsis oli hiljuti see küsimine otsustamise alla antud, kas Ülemaal töötan,  karskuse seltside kesktoimekond edasi töötama peab, wõi tuleb tal oma tegcwust lõpetada. Selts tegi otsuseks, et kesktoimekonna! tuleks edasi töötada  Kolga-Jaani karskuse seltsi kaitse all. Pühapäewal, 12. augustil mängiti Saaremaa  karskuse seltsis näitemängu „Wanapoisi kihlus", mille hr. Roots Gogoli järele EeSti näitelawade tarwis kokku on seadnud. Juba selle tüki kokkuseadmine on möga toorelt tehtud, sest ta kubiseb inetutest lausetest ja sõimusõnadest. Kui aga mängijad omalt poolt meel sõimu-sõnu juurde lisawad, nagu see ülemal tähendatud mängimise ajal sündis, siis läheb asi üle piiri. Teine lugu oleks, kui sõimusõnade läbi rahwale sõimamist läilaks tahetakse teha. Aga nõnda lugu ci ole. Siin tahtwad aga mängijad selle läbi enam „mõjuda" ja rahwaS leiab sellest tõepoolest nalja. Kõik mõjub enamisli sel kombel ta Mk, missugusel kujul midagi ette kantakse- Rahmas  on ses asjas praegu alles ainult wastu wõtja, mitte aga arwustaja. Nõnda tnleks siis meie näitlejatel oma etendusi woorusega  ehtida ja meie kirjanikud toimetagu rohkem niisuguseid tiikkisid, mis wlisaka süüta nalja all rahwale näitelikult õpetust annawad. Muidu peame aga tähendatud tüki mängimise kohta tähendama,  et see üsna ladusasti läks. Paari nädala eest tõime „Arcnsburger Wochenbl." järele sõnume, et Soela tee pääl kaks hcrrat naesterahwaid mitte mööda ei tahtnud sõista lasta. Nagu „Arensbnrger Wochenbl." õiendusest näha, ei olla see sõnum mitte õige. Räägitawad herrad olla täielikku wiisakust ja avapakkumist  naesterahwastele tee pääl ülesse näidanud.  Soela tec Ml olla neil päiivil keegi tundmata mees ühe teekäija kallale tikkunud ja noaga ähwardadcs temalt raha nõudnud. Kihelkonna rahwa theemaja kohta on selle üle kaeblusi kuulda, et saal mitte teekäijate hobuste jaoks kuurialustid ei olla. Wõib olla, ehk laseks karskuse kuratorium  nimetatud rumnisid thecmajale juurde ehitada, et sel teel teekäijate elu kergendada.  Riiast. Wäljanäituse seniaegse tegewuse üle (kuni 10. augustini) toob „Nordl. Ztg." järgmised huwitaivad armud: Kuni 10- augustini käisiwad 513,911 isikut wäljanäitust waatainas. Juuni ja juuli kuuS tuli päewapiletitega sisse 101,385 rbl- ehk läbistikku paewas 1662 rubla; 21 nõndanimetatud odawat päewa tõiwad sisse 48,900 rbl-, s. o. 2037 rbl. pikemas; 37 kallimat päewa töiwad sisse 52,185 rbl., s. o. 1418 rbl- päewas- Sellest ei wõi aga weel mitte midagi rahalise järelduse  kohta otsustada. Et üks era wäljanäitus,  kui seda weel korra nõnda wäga rahwa osawõtmine ja hää ilm edendab, ilma toetamata läbi ei tule, on iseenesestgi mõista. Kes seda meele tuletab, et Stockholmi,  wäljanäitus ilma kahju toomata lõppes, see unustab, et linn ja riik seda umbes 800,000 krooniga toetas. Riia Saksa leht „Rigaer Tageblatt"  sai 8. aug. 26 aastat manaks; ühtlasi mälestas tema wastutaw toimetaja Arnold Petersenn oma 2 5-aastast tegewuseaega  Teised Riia saksa lehed, millest sõnumi wõtame, soowiwad ametiwennale soojade sõnadega õnne Peterburist. 17. augustil. Majesteedid  Keiser ja Keiserinna Aleksandra Feodoromna söitsiwad Oma Kõigekõrgemate Lastega täna kell 4 pääle lõunat mereteed mööda Daanimaale. 18. augustil. Keiserlik Kõrgus Leuchtenbergi hertsog, prints Jewgeni Maksimilianowitsh Romanowski suri täna kella 2 ajal p. l. raske haiguse järele ära. Allakirjutanud kojaministcr kindraladjudant  Paron Fredericksz. Keisri Majesteet sõidab Saksa ja Prantsuse maale. Enne Prantsusemaale reisimist wõtab Wene Keisri Majesteet Danzigi linna all peetawatest Saksa sõjalaewastiku  harjutustest osa, kuhu ka wist Austria keiser tuleb. Wene Keiser on Saksa keisri sellekohase kutse wastu matnud.  Möndasugust. Buuride lipukirjad. Kõrk buuride lipud on keegi Wieni nacsterahivas proua Vogler walmistanud ja siuna mõttesalmid sisse õmblenud. Enamjägu lippusid on kõik ühesuguste salmidega, nõnda näituseks Bvtha lipul: ..Wõitle Jumala abiga;" Lukas Meyeril: ..Priiuse, rahwa ja isamaa eestErasmuscl: ..Jumal tõotas lunastamist,"  Delarcyl: ..Jumal on meie juhataja," Van der Mervel: ..Ühendus teeb kindlaks," j. n. e. Saksa komandandil Lorczil, kes praegu India» sõjawangis on, oli lipu sisse musta sameti pääl hõbedast korraga surnu paalüu õmmeldud. Krügerstorpi  iväejaol oli üks kõigcilusamatcst lippudest  päältirjaga: „Mõtle Paardekraali pääle." Saksa wäejagu wõitleb päälkirja all: „Wabaduse ja õiguse eest," suurtükiwäe lipp kannab juhtsõna:  „Julgus, mõistus, truudus." Proua Voglcr töötas wäljaõmbluSte kallal terme aasta. Botha lipp sai kaks püewa enne inglise salkade PretoriaSse jõudmist sinna wiidud. Proua Pogler saat>s kokku St) lippu buuridele, mis naelsterlingi maksawad. Koerad politsei abilised- Brüsseli politsei on enesele 20 elusat koera muretsenud,  keda nüüd selle tarwis õpetatakse, et nad linnawahtisid öösel kaugetes linnajagudes  faadaksiwad ja neile hulguste, waraSte  ja rööwlite otsimisel abiks oleksiwad- See Brüsseli politsei mõte ei ole Belgias mitte uudis. Mõne aasta eest oli sääl juba sarnane koerte salk olemas, kes ajalehtede  teadete järele suurt kasu toonud. Püüdja mees. Tweri kubermangus Jaama külas on asutus, mida sääl paigas wäga haruldaseks tuleb lugeda; see on rahwa raamatukogu. Talumees Shurawl on „Birsh. W." teatel omal eluajal umbes kolme saja rubla eest raamatukesi kokku ostnud ning pärast kogu arvamiseks luba muretsenud. Shurawl ei ole kuskil koolis käinud, waid ise lugema õppinud ning raamatu lugemise waral oma silmaringi kaunisti laiendanud. Raamatute waral õppinud ta rõugepanemisegi ära, nii et temale wiimaks semstwo poolt luba antud inimestele raha eest kaitserõugeid panna. Raamatukogust wõetakse elawalt osa—  Minister talutööd tegemas. Daam põllutöö minister Ole Hansen, kes talu» omanik on, teeb ka nüüd weel, kus ta ministriks saanud, põllutööd- Üks ajakirjanik,  kes teda ta kodus waatamas käinud, jutustab, et Hansenil lihtne talu on, mis suurem ei ole kui 66 toani («vakamaad.) Saarlane, 1901