Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja lanpäewal. Toimetus o« Turesaares, Pika» uulitsa», Trrffeui majaS ur. IS Kuulutuste ZuaStuwõtMiue kuni kella I piiewal Kuulutuste xeiil-rida L k., lehe eesotsas Kv k. AvreSfi muutmise eest Iv kop. Tellimisehind: . . . » „ss I . . . - . ?s . maapostiga: « . . t„ S« » V, . „ . . - . SO . tikfik number maksab S kop. m SS. Kesknädalal, 9. septembril 1909. XXV. aastakäik Laste koolitamine linnas. „Wochsnblati" wana aiaomanik teadis Ütelda, et meie juures aiawilja wargused enne mitte ära ei kao, kui rahwaharidus kõrgemale järjele ei tõuse. Et mana aiaomanik siin mäletanud  oleks, seda ei julge küll keegi salata. Tõuseb meil rahwaharidus nöutawale kõrgusele, siis ei kao meie juures mitte üksnes puuwilja wargused aidadeS ära, waid ka kõik muud pahad nähtused. Kuid rahwaharidus ei tõuse mitte muidu, kui teda ei tõsteta. Õigusega tähendas .Saarlane", et linna tni ka maaomawalitsustel fiin suur eesfiht kätte tarwls on püüda. Olgn maal hariduse andmisega lugu kuidas tahes, kuid fiiSgi on sääl rahwa hariduse küsimus  ühes asjas ees ja nimelt sellepoolest, et Ml sunduslik kooliskäimine maksmas on. Iga lapse päält, kes kooliealine on ja mitte koolis ei käi, tuleb tema wanemal uwi eestseisjal trahwi maksta.  Ka on wallad seaduse järele kohustatud nendele lastele, kes waesuse pärast enesele koolitarwitufi  muretseda ei jõua, neid muretsema. Kuid linnades on selle asja poolest lugu palju pahem. Siin paneb vanem lapse kooli wõi mitte ainult oma hää tahtmise järele. Sundust fiin ei ole. Ja sellepärast ongi asi nii, et linnades paljud lapsed mööda uulitsaid ümber uitawad, kes mingisugust õpetust saanud ei ole ja kusagil koolis ei käi. Ja sellepärast tnlebgi siin ette, et aedadest puuwiljad ära varastatakse ja puud paljaks riisutakse. Linna laste koolitamiseks peaks aga linnawalitjuS  fiin palju ära tegema ning wõiks ta palju ära teha. Ei wõi mitte ütelda, et Kuresaare linnawalitsuS  just mähe koolide hääkS annab. Minema aastase linna fisset»lekute ja wäljamiuekute aruande järele on kootide hääks 4644 rbl. 73 kop. määratud. Ülema tütarlastekooli tütarlaste gümnasmmiks ümbermuutmise tõtt» tuleb linnal umbes 1150 rubla edaspidi weel rohkem maksta. Kuid fiisgi peab ütlema, et fiin tooli asi mitte õigel järjel ei ole ning et siin nooresoo hariduse eest linnawalitsuse poolt mitte õiget hoolt ei kanta. Nooresoo haridus on linnawalitsuse juures nagu körwaline asi. Näituseks ei ole linna poolt ühtegi korda selle üle teateid korjatud, kui palju kooliealist lapsi koolis ei käi ja missugustel põhjustel mitte, ei ole ka ühtegi korda seda ette tulnud, et linna poolt waeStele lastele, kes koolis käia ei jõua, abi oleks antud jne. Kuid ometigi on laStele kohase hariduse andmine linnas nii tarwilik asi, et linnawalit» suS selle asja pääle oma iseäralist tähelepanemist  pöõrma peaks. Nooresoo koolitamise ja kaSwatamise edendamiseks peaks linnawalitsusel niisamasugune osakond wõi komitee töötama, kui seda supeluseaSjuS on. See komitee peaks neid lapsi üleSotfima, krS mitte koolis ei käi ehk waesuse pärast kooli minna ei wõi, ja peaks abinõusid otsima, et niisugused lapsed koolis käima hakakfiwad. Rahwa harid»» ei tõuse mitte muidu, kui teda ei tõsteta. Ha rahwa haridust Kuresaare linnas tõsta on ja jääb meie linna omawalitsuse kohuseks. Loodame, et meie linna praegune wolikogu oma wiimast tegewuse aega seega kaunistab ja ilustab, et ta küsimuse laSte koolitamise üle KuresaareS harutamisele wõtab. Si tee aga praegune wolikogu seda mitte, siis ootame uuelt wolikogult kindlasti selles aijaS südit tegewuft. Leemekulbi liigutaja. KeS kõik sood sulpstb, see kõik sarjad maitseb.  Toitude asjus on minu maitse säga mitmekülgseks  kujunenud. Waewalt leiate söögipoolist,  mis minu teha ei SsMakS. Toitude pärast ei ole ma mitte kordagi perenaeStega waStamifi olnud. Kui ma sellegipärast siin kõike kiita ei wõta, mis meie toiduwalmistojad korda saadawad. siis ei ole ma ometi mitte kättemaksmise  mõttes nende wastu karune. Waid ma tahan hoopis teistel põhjustel nende üle kurjustama  hakata, nagu kõigile warsti ftlgelS saab. Toitude walmistamine on niihästi maal kui linnas üks suurematest perenaese ülesannetest.  Teda loetakse fiisgi peaaegu kõige tühisemaks  ametiks, mida inimene pidada wõib. Põllumees  arwab oma naefel kuldse põlwe olewat, kel ju Jumala-midagi teha pole: muud kui istu kodus, lüpsa lehmi, sööda põrsaid ja keeda süüa. Läbi ja läbi laisklemise elul Sarnast põlwe pidades wõib inimene töö wastu nõnda tuimaks minna, et ta enam lilli liigutada ei taha. Naene muidugi ei kannata, kui mees tema waewa nii «äikeseks peab, sähwab sapiselt wastu: „Noh, sina murrad süäl kesa päül wist küll mõne kümne mehe eest, poole söögiwahet paned piipu..." Aga seda ei usu perenaenegi, et tema kodune töö ja talitus nii aus oleks, kui wäline töö, kuigi tal õhtul sääremarjad wästmuse pärast walutawad ning pihawoolmed õhetawad. „Oled laste küljes kinni, elajaloomad tahawad õiendada, sellepärast ei saa kodust wälja minejat ega tegijat.  Hää, kui wahepääl sõögipajagi üles saad panna, poisikesed pistawad tuld alla," arwab perenaene. Raske waew, ja nü wähe troosti l Tütred kaSwawad suuremaks, ja kel jõudu ja wõimalust on, saadab neid kooli- „MiS meiegi muud oma eluaegsest rühmamisest ja kontide tapmisest saame, kui lapsigi edasi awitada wõils. Saamad keeled suhu, leiawad ka kergemini püätoidust, et maja ei oleks alamat ametit pidada ega pudrupaja juures istuda." Nõnda räägiwad isad ja emad. Talutütred tillukesed «viiakse linna keelekooli. Küsige neilt, mis jaoks nad õpiwad kõike maailma tarkust, mis ometi neid nõnda targaks ei tee, et kodus oma «väsi. nud ja kühmas emakest awitada «võiks. «Õpin, miks kõik õpiwad ... et waja ei oleks alamat tööd teha ega kööki orjama minna," lõõritab talutütar edewalt, sest ta teab, et temast hoopis Kaks Dianat. 65, Prantsuse kirjaniku Aleksander DamaS ajaloolik rvman kolmes jaos. ZMi keelde J. Pikkep. Mitte sammu enam ja mitte üht sõna, herra vieamte. Nüüd tean ma, mis mõttega Teie tulete, et madam de Castroga kokku saada. Urge lootke, et ma Teie mõtteid aitan täide saata, sest nad ei ole suurtsugu ja aumehe kohased.  Ma ei wõi enam Teid kuulda, sa pean isegi oma ameti sõimu selleks tarwitama, et Dianale ära keelda Teiega, olgu mis tingimise! tahrS, kokku saada, olgu ses haigemajas ehk kloostri ruumides. Ta o» waba »a tean seda. La ei ole weel seda sõna ütelnud, mis teda kellegi külge kinni Kidaks, aga nii kaua, kui ta meie pühasse kloostrisse soosib jääda, peab ts seda aru saama, et mi»» kaitset tema au alal hoidmiseks tarsiS o», aga mitte armu» juhtumiste tarwis. Abtinna kumardas külmalt Gabriele poole, keS imestuse pärast sa«bs»a oli seisma jäänud ja läks eemale, ilma et ta Gabriele wastust ära oleks votanud, rhk kordagi weel tema pääle waatannd. Mis see kõik täheadab? küsis noormees sss eda Kest. Nn tean just sUsss wShe, kui Teiegi, herra. waStaS Arusid, leb oma sisemist rõõam z «ao taha peita püüdis. Ema kloostri- Ne« «AtiS siud «gs SI«M waStu ja s,« KAS «Me, et « Teie ««Mch su ars sI»WS, z O ts Mk ssSW MÄ Mt»s ja kumaga d, I sufid kaitsma, et Diana Teid eaas ei armasta, kui ta Teid kunagi armastanud ou. Diana ei armasta miud e»am! hüüdis Gabriele kahwatadeS. SiiSgi taha» »a teda wecl kord näha, tahan iale sSata, st ma teda endist wiifi armastas, ja et ma tema ees mitte  süüdlane ei ole. Wa pea» temaga jutustada saama, et temalt oma ülesande täitmiseks jõudu  ja julgust saada, sa pead mind selles aitama, Martin. Hsrra teab j», sastsS Aruold alandlikult, et ma Teie sooside alandlik tööriist olen ja et ma Teie sõna kuulen, nagu käsi pää sõna kuuleb.  Ma tahan kõike osa jõud» ja osawust selleks pruukida, et Teie proma de Castroga wõikfite kokku saada, mida nii väga soovite. Ja kaval kelm läks tasakeSti «MS Gabriele järel, kes raatusesse sisse pööri». Õhtul, Mast Sudlllse M«Wts«W läks Martin Sodija oma tuppa ja »if. jäädes tvmba«  ts põuest paberi «Ajs, «ida- ta suure hoolega lugema hakkas. Arnold du Tille srwe herra mäeülemale de Wontmorevcile, stft põemcn saadik, kui nad ootamata juhtumisel üksieiscft l-chkustwad. Selle «st, et sai» wangi «Lelud ja Filibert  Emmauueli ette wiidsd, kellele »a nõu aadfin hra säeülemst ii ma luvaStuSrahata wabats lasta, selle Mile täheududes, et herra kahju teeb, kui kuningale oma hääde nõuand» «istega siiökämmend e«sut. Selle eest, et laagrist ära põgenesin, k»« «ind wangis hoiti ja sel wiifil herra wäeülemal  see raha wSlja andmata jäi, mis ta min» eest lunaStuSrahakS oleks maksnud sada eceast. Selle eest, « ma vicomte d'Exmaise wäe» salga tundmata radasid mööda St. Qaentini, admiral Eolignele, herra wäeülema wennapojale abiks wiifia kakskümmend liiret. Arnoldi srs»eS oli weel pääle selle mõni tähendus, mida salakuulaja habet silitades üle luges. Kui ta oma lugemise lõpetanud oli, wõttis ta sule ja lisaS endisele registrile juurde: Selle eest, et ma Martin Sõdija siss all vicomte d'Exmaise teenistusse astusin ja Benedikti kloostri abtinnale teada andsin, et ülemal nimetatud vicomte madam de Castro armuke os ja sel wiifil neid noori inimest kauakS  ajaks ASteisest ära lahntasia, nagu herra wäeülema kasud seda nõnawad kakssada eceast. See ei ole palju, ütled Arnold iseeueses, wiimaue arme oa kõige tähtsa». Kokku wöetult  tuleb tauaike ümmargune summa wälja. Kui weel natuke juurde lisada, ulatab kuni kahe tuhandeni. Oh, oleks see raha mu käe» olewat, ma jätaksin see äraneetud salakuulaja ameti maha, wötakfin uaese, oleksin hää laSte isa ja hakakstn maal kasagll kihelkonnas kirikawanemaks.  Siis saaksin ma oma am«u loo' detud Ä« eesmärgi kätte, mille hääks ma mi» palju kursil pean tegema. Arnold heitis Kikide  Mw plaanide Mk swteldeS magama. ZMI saaS Sabnele teda «l ksrd W«K «tswa, aga lugeja «öid IM