Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal j! sa lanpäewal. Toimetus ou KuresaareS, Pitkas uulitsas, si Trrffcni majaS nr. I.? Kuulutuste wuStuwõtmiue kuni kellu 1 piiewnl !i Adresft muutmise eest Iv kop. Tellimisshind: "'/- « - . » „»s I V. .. maapostiga: „ . . !„SS „ V. .. . . - .so „ ükstk number maksab s kop. s. Kesknädalal, 4. webruaril 1909. XXV. aastaZiiik Tööliste küsimus. Palun mäga auuStatud «Saarlase" tolme» tust järgmistele ridadele oma lehes ruumi anda. Ma tean, et «Saarlane" kõiksuguste mõtteawalduSte  waStu salliwuft üles näitab, kui nad ainult  tõsised on, ehk küll „Hääie" wali tsensur igawest hukatust kõikide pääle maha soowib, kes mirte «Hääle" wärwi ei ole. Mõne aja eest seletas «Hääl" ühes oma juhtkirjas, et tööandjad põllnimhed oma töölistele  nii wäitest palka maksta, mis nende elu ülespidamiseks sugugi ei ulatawat, sellepärast minna põllutöölised mujale, kui kõrgemaid palkasid  makstakse ja põllumajandus jääda selle läbi kängu. Nende ridade kirjutaja tahtis «Hääle" ühekülgseid ja ekslifi arwamifi õiendada ja selleparast  tõin mitmesuguseid nähtust tööliste elust neljaS küsimuses «Häälele" ette, mis temale oleks pidanud näitama, et palga suurus sagedasti  Miisule lõigetähtjam ci ole, et Saare» maa põllutööliste palgad sugugi nii wäikejed ei ole, kui «Hääi" arwab, maid on sagedasti koguni  suuremad, kui mujal paljudes kohtades, kus töölist ja teenijaid ülearwugi on (maata «Saarlane" 87.) MõjuS see aga «Hääle" pääle selgitawalt? Mitte sugugi! Wana aasta lõpul aStus «Hääl" uuesti tööliste küsimusega platsi, kust meile tema rahwa elu tundmatus alasti wastu wahib. Pole see ka sugugi imeks panna, sest mis «Häälel" eluga tegemist on. ~Hääi" tahab uut clu ja olu luua, uusi teesid rahwale näidata,  sellepärast ei ole temal ka tormis praegusi  rahwa elulingimifi tunda, mis nii kui nn tema arwateS häminemisele on pühendatud. Niisugune kergemeelsus ja hoolimatus rahwa elu waStu et ole mitte Ust „Hääle" kõigetähtjamaks tundemärgiks, ward on ta mõne teise Eesti ajalehe  omane, keS endid kangeteks „edulastekS" ja täremeelseteks pekivad- See ja teine noormees on kirjutamise ära õppinud, mõned rohwaönnestamise teoriad ka raamatutest läbi waadanud ja maata, rahwa „waimlised juhid" ongi malmis. Niisugused „awaliku arwamise loojad" kirjutawad siis omast tarkusest rahwale risti ja põigiti. Wõetakse köigesuurema tõsidusega läbirääkimise alla maa» küsimus, usuelu, tööliste palgad ja «vallamaksud ja toodakse sagedasti niisuguseid imearwamisi ette, et mitte ei tea, kumba enam peab imestama,  kaS niisuguseid kirjanikka, ehk rahwast, kes nende töösid loemad, ehk mis meel pahem ka usuwad. Aga mis sellest! Paber on kannatlik ja rahwaS Jumal tänatud weel kannatlikuni. Kust peab sus ka niisugune kirjanik rahwa elu ära õppida sõima? On see otse hiigla löö ja sellele koguni sõimata, kes rohivast eemal ja teistes oludes elab. Aga ometigi on tarwis kirzutada, kui äri teha tahad. Noh, selleks ei ole muud tarwis, kui lugejaid  ustuma panna, et leht hästi küremeelne ja rikaste wastone on (rikaste hulka käiwad muidugi  ka taluperemehed) küll siis asi juba läheb. (Lõpp tuleb.) Riigiwolikogu. Koosolek 28. jan uaril> Koosolek algab kell 11,15 min. Juhatab Homjakow. Õiendatakse jookswaid asju. Päcwakorral  on surmanuhtluse kaotamise seaouse eelnõu». 30 duuma liiget annawad ettepaneku sisse, et see eelnõuu kohtu-uuenduste kommisjoni antaks. Bulat tähendab, et enne 17. okt- manifesti Wenemaal surmanuhtlust õige wähe ette on tulnud. Sellest ajast, 17. okt. kuni ISVB. a., on 283 S minust ära hukatud. Surmanuhtlus ei hirmuta kedagi, maid äratab kuritegewusele kalduwate olluste seas isesuguseid kangelascpüüdetd.  Teadus on surmanuhtluse ammugi hukka mõistnud. Ainult Wene ajakirjanduses ilmust» wad wiimajel ajal ajalehed, mis näitawad, nagu oleks surmanuhtlus ewangeliumi läbi pühitsetud. 30 liikme poolt sisse antud ettepanekut, et see küsimus kommisjoni antaks, wõib duuma liikmete  teotamiseks pidada, sest kas tõesti nende seas kedagi on, kellele surmanuhtluse kaotamise küsimus mitte küllalt selge ei ole. Igaüks, kel wähegi kõlblist tunnet on, peab ütlema, et surmanuhtlus wiibimata ära kaotada tuleb. (Ktiduawaldused pahemalt poolt.) Antonow leiab, et surmanuhtluse kaotamise küsimus sugugi nii lihtne ei ole. Küsimus langeb kahte osasse: 1) surmanuhtluse ära» kaotamine kahe maksma kodanliste seadustekogu kaelakohtu- ja nuhtlusseaduste põhjal. 2) surmanuhtluse ärakaotamine sõja- ja meremäe seadustekogu põhjal. Meie ei leidnud wõima- Uku olewat nil tähtsat küsimust pääUskaudselt ära otsustada, maid panime ette seda kommisjoni  anda, mis pääasjalikult õiguseteadlaStest tooS seisab. (Ktiduawaldused keskel.) Shulgin 11. arwab parempoolsete nimel, et surmanuhtluse kaotamise seaduse eelnõuu ilma kommisjoni andmata tagasi lükata wõikS. Kõneleja  tähendab, kadunu et Aleisander 111. walitsuse ajal ja praeguse köigearmulisema keisri walitsuse esimestel aastatel unustati Wenemaal ära, mis surmanuhtlused on. See pole ime, sest Wene rahwas on loomusunniliselt surmanuhtluse wastu- Kui kõneleja juutide rüüstamisest räägib, hüüab Purishkewitsh wahele: „Siis oleks ka Miljukow möllas kolkunud." (Müra.) President palub küsimust mitte terawaks ajada. Surmanuhtluse ärakaotamisest wõib fiiS ainult tõsisemalt kõneleda, kui wastasrind oma taktikat muudab ja politilistele tapmistele ülesässitamine  lõp-b. (Paremalt poolt: brawo l) Meie oleks soowinud surmanuhtluse ärakaotamise seaduse eelnõuu sellel koosolekul läbi harutada, et teda kirjeldatud põhjustel tagasi lükata, aga selles on uus hädaoht: niipea kui meie waielufi algame, tekkib niisugune waling, mis kõik selle istumistejärgu koosolekud käest ära wõtab. Selle- Kaks Dianat. 9 Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas'- ajaloolik roman kolmes jaos. Eesti keelde J. Pikl.ep. Kuningas nii -väeülema ettepanekuga rahul ja kutsus Diana kloostrist ära, losst. Oh, mu wend, ta on pärli, see Diana de Eastro, ta on ilusam km ükSgi teine ja sa tead, et ma iluduse  tundmise pääl asjatundja olen. Tema õrnus on kõikide südamed ära wmtnud, aga kõige päält isa südame. Kuningas oli juba warem talle Chatelliro hertsogiriigi annud ja andis pärast talle weel Angouteme hertsogiriigi juurde. Ta on siin kõigest kaks nädalit olnud, aga tema mõju kuninga pääle on juba silmapaistew.  Diana iludus ja tasanduS mängiwad selles asjas pää osa. Madam de ValeutinoiS ei ole sellega nähtawasti mitte rahul ja ei lase ennast ametlikult ena» tema e«aks kutsuda. Wana väeülema afi läheks suurepäralifelt, kui tal korda läheks niisugust wõimsat isikut oma sugukouda saada. Meie oma wahel olgu Zeltud, et Diana de Poitiers wana kelmi nõudmistele kuidagi wiifi ei suuda wastu seista. Sellepärast oleks sellel abielul ... Jällegi muutub Teie hääl, Gabriele, takistas  teda hertsog : minge puhkama, mu sõber, ma loen ise sce kirja lõpuni, sest ta on wäga huwitaw. Ei, tõesti mul ei ole midagi wigo, Teie kõrgus, ütle» Gabriele, kcS jälle toibunud oli, ma sõm mimased read wee! «äga hästi läbi Sellepärast oleks sellel abielul wäga suur tähtsus- Üksainus asi wõib meid meel aidata: Franz de Moutmorevci on Jeanne de Vienne'ga salaja laulatatud; sellepärast on enne tarwiS lahutust nõuda ja paawSti luba selleks saada; selle» pärast ongi Franz juba Rooma sõitnud. Nüüd on juba Teie asi, kallis wend, Caraffade abiga paawSti pääle mõjuda, et see lahutuseks oma luba mitte ei annaks; teatan Teile weel, et ka kuningas selleks lahutuseks kirjalikult luba saab nõudma. Sellepärast on eelseiswad sündmused wäga tõsised ja meie peame kõik oma jõu kokku wvtma, et «id leelda. Nõnda siis, kallis wend, hoidku Teid Humal weel kana hää terwise juures. Weel sl ole tõik kadunud, ütles hertsog de Giese, kui Gabriele kardinali kirja lõpeta» nud oli, ja paawft täidab wift minu palwet. Nõnda siis, küsis Gabriele äritatult, arwate  Teie, et paawst lahutuseks luba ei anna ja Franz de Montmorenci abielusse astumisele waStu seisab? Ja, ma loodan. Aga kui üritatud Teie olete, mu sõber! Sui südamlikult Teie meie asjadest osa wölatt l Ka mina tahan Teid wõimakkult aidata, uskuge seda, Gabriele. Kuulge, riägiwe nükd wähe ta Teicst. Selles shjaiüikus olete mipalju wahwust üleS näitanud, et ma HW meelega midagi Teie hääts teha tahaksin- Ütelge otsekohe ära, mis aSjaS ma Teile wöikftn abUs olla? Oh, tõrgu». Teie Ms wäga lahke, waStaS  Gabriek, M « « »se i . . Kõige selle wiie aasta jooksul, mil Teie minu wä«S kaasa wõidclnud olete, ütles hertsog, ei ole Teie ialgi minu käest ühtgi dcnarit wastu wõtnud. Teil on raha tarwiS, tuline wõtku! Raha on kõigil tarwiline. Ma ei paku Teile mitte laenuks, ka mitte kingituseks, waid annan Teile seda, mis ma Teile wõlgnen. Nõnda fiis, jäägu puudus kõrwale, ehk meis küll, nagu isegi teate, küllalt - - . Ma tean, kõrgus, ütles Gabriele, et Teie suurte ettewõteie tarwiS kapitali wähe 00, aga mul ei ole sugugi raha puudus ja mul oli nõu Teile juba mõnda tuhat franki pakkuda, mille eest sõjamäele mõnda wõits muretseda, sest minul ei ole praegu tõesti mitte raha tarwiS. Ma wõtan Teie pakkumise waStu; kuid Teie hääks ei wõi ma fiis midagi teha? Noor inimene ja täiesti ilma saamidetal Ah sool lisas ta juurde: mana päewawaraS Tibo, minu ihukaitsja on üle eila Cachipli paljaksriisumise juures ühe ilusa naeSterahwa pääftuud, aga mul on praegu «uude muredega tegemist, Gabriele, kas tahate seda naesterahwast omale wõtta? Tänan wäga, ei mitte, waStaS Gabriele end ära pöörates. Ohoo! hüüdis hertsog naerdes. Waat' kuS karskus on, mis hugenottistd meelde tuletab, Gabriele. KaS see ususelts Teile meeldib? Hoidke end, sõber l Ma olen kange kataliklane. Ma mõis Teid ilma halastuseta elawalt puuriidal  ära põletada. Ei, ütelge üsna tõsiselt, mikspirast olete nii tvalju iseloomuga?