kahjurõõmsalt rääkinud, etlmaZpole õpetajale õieti laulnud, kuna tema tütar aga mõistnud. Seda juttu rääkis ta pärast igas peres. See juba pani mu hinge täis. Ma ei tahtnudki enam häämeelega laulu õppida, aga pidin weel mitu, mitu kooliaastat seda tegema, ei mitte enam walla-, waid kihelkonna koolis. Mida enam ma õppisin, seda wastikumaks mulle see õppimise asi läks. Keegi ei kuulnud mind enam õhtu kodus laulma, keegi ei näinud mind sündmuseta pühakirja lugema, keegi ei näinud mind enam kirikus:  ma ei olnud enam see endine hää laps. Nii kestis lugu seni, kui ma kooli pengilt leeri läksin. Säält tulin ma koguni uus inimene tagasi. See uuesti-sündimine ei sündinud aga kohe. Enne pidin weel rokkem oma mõtetes paha poole langema kui Pöörda wöisin... lJärgne^ Mõtte- ja tõeterad. Tes teistest lugu ei pia, see ei oli ise ka lugnxiclamise väärt. Tui sa miäagi räägiä, siis olgu su sõusä xaremaä, kui vaikimine. Tksimistest eemale boiäa ou targem tegu, kui tõtt valge ette tuua. Tuläve oli siis põli, kui kulä veel ei valitsenuä. Täää kombeä kinnita vaä maja alust. Lma armastus ou iuimesesuo süüa. Uoistusv ja otsuse tegemise avadel ou taeva kõrgune vabe. Töuus olemiue ou tugevam, kui kivi müür. Armastus ja õigus ou asjaä, miüa ärasõit» ei saa. Termita oma elu lootusega ja kiuuita  kannatusega. Kabulolemine oo kõige parem õnn. öösine mekisus elab ettevaatamises. Rabvajutt ou nagu mere laene, millest  miäagi järele ei jää. Inimestega on lugu niisama sugune, kui maapäälse õnnega : miäa läbemalt ueiä tuutakse, seäa väbem binnatakse. Ära tee mitte seäa, mis vaenlane teaäma ei pia. Tes übe asja juuräe kinälaks tabab jäääa, see piab enne pöbjalikult kabtlema. -- Taaräiwängu sõber on oma rabu vaenlane. vaikimise puu otsas kasvab rabu vili. - Beo ou täielik, kellel väbem vigaäusi  ou, kui teistel. Naljad. Tema laps. Wäljanäituse vaataja: „Ma arvan, lapsel on sisseminek hinnata?" Kass ah oid ja: Jah kül, aga ainult niisugusel,  keda teie käe pääl kannate. „Wäljanäituse waataja: „Noh, kandke enne kord niisugust seitsmeteistkümne aastast jõmfikat  käe pääl!" Troost. „Miks teie nii halwas tujus olete, tohtri härra?" „Üks minu haigetest, keda ma eila oma arstimise alla wõtsin, suri ära!" „AH, kes nüüd selle üle vihastama hakkab.. see oleks vahest ilma teietagi surnud!" Rahustus. Kirjanik (direktorile, kui tema kirjutatud näitemängu ette kantakse): „Siia maani lähab veel.. aga tüki lõpp teeb mul muret, et ta läbi kukub!" Direktor: „AH, olge rahul, kuni lõpuni ei ole enam ühte inimese hingegi fiin!" 3se on mees. „Mis sa fääl nüüd kirjutad, Mathilde?" „AH. kas tead, Edmund, ma olen terwe laenu raamatukogu läbi lugenud ja kirjutan enesele nüüd ühe suure romani, et midagi uut jälle lugeda saaks." Wäike egoist, Ema: „Karl, anna ometi oma õekesele ka worsti! Jagatud rõõm on kahekordne rõõm l" - Karl: Seda kill! Aga jagatud worst on ainult pool worsti!" Kinni Püütud. Proua: „Miks läksite oma endise koha Päält ära?" Tüdruk: härra poja Pärast, see puhus  mulle alati läbi wõtme augu liiwa silma!" Kodumaalt. Kohtuministeriumis on ihunuhtlust küsimus  päewakorrale wöetud. Nagu teada, on 1904 aaSta 11. augusti manifesti Põhjusel kõik inimesed, kes Wenemaa pinnal elawad, ihunuhtlusest, kohtu otsüste  järele wabad. Aga see ei kaota weel mitte Võimalust, ihunuhtlust ametlisel (administratiwlise!) teel paale panua, mil põhjusel isikliku Vabaduse ära Võtmise kohtades nuhtluse all ja kinni olewaid isikuid wangi kohtade walitsuSte hääks arwamise järele peksta wöidi. Niisama on ka sõjamäe Valitsuses ihunuhtlus kuni tänase päewani tarwitustl, nimelt ja õige laialisel  Viisil sõjawäe ükfik-wangi kodadeS ja diStfiplinar-pataljonides.  Nagu „Birsh. Wed." kuuleb, arutab praegu kohtu ministerium selle küsimuse kallal, et ihunuhtlust  niihästi Europas olewateS aresti jaoskondades, kui ka Siberis ja sunni tööl täielikult kaotada. Ministeriumi arwamise järele on ihunuhtlust edasi kestmine  meie ajal, olgu ka kitsendatud piirides, soowimota nähtus ja piab wiibimotalt ärakaotatud saama. Liiwimaa kuberneri teadaanne. Korratused, mida viimasel ajal kubermangus mõnes kohas tehtud, nagu Alatskiwil, Toolamaal ja iseäranis MooSte mõisas, kuS nende kõrwale saatmiseks söjawäe jöuudu tarwitama pidi, sunniwad mind uuesti kohalise talurahva poole põörma ja teda hoiatama, nende kuritahtliste  kihutajate eest, kes, maarahva usaldust ja seadusetundmataust  kurjaste pruukides, rahvast kuritööde tegemisele tõukavad. Sellepärast, maarahvast kutsudes,  rahulist ja auusat tööd edasi tegema, pian mina oma kohuseks, nende raskete järelduste paale näidata, millega seadus ähvardab, kui tööd seisma jäetakse (streigitakse), tüli tehakse, kuritahtlifi kokkutulekuid peetakse  ja selle juures vägivalda ifiku ehk varanduse waStu tarvitatakse, ja iseäranis, kui kaitseks ja korra jalaleseadmiseks kutsutud politsei ja sõjaväe kallale kiputakse. Z Rahukohtunikude nuhtl. sead.: Maa- ehk pöllutõoline, kes tööle ei ilmu ehk omavoliliselt töölt ära lähab ja palkaja juurde tagasi ei tule. eh? kül politsei  seda nõudnud, mõistetakse aresti kuni 1 kuuni. § 38 Rahukoht. nuhtl. sead.: Tülitegemises ja avaliku väiksuse ja rahurikkumises süüdlased langevad aresti kuni 3 kuuni. § 121 Trahwi seadusest: Süüdlased, kes awalikku  politikalist laadi kokkutulekut pidanud, nagu rongi» käigud punase lipuga, mässuliste üleskutsete laialilaotamisega,  mässu laulude laulmisega ja sarnaste hüüete hõikamisega, mõistetakse kindlusesse kinni kuni 3 aastani. § 261 N Trahwi sead.: Süüdlased, kes owalikku kokkutulekut pidanud, mis mõisnikude ja ülepciö mõisa omanikude wastu sihitud, nõudmistega maa asjades, kui selle juures kokkutulejad mingisugust vägivalda isiku waSW tarvitanud, wõõrast warandust riisunud ehk rikkunud, ehk wõõrasse elamise ruumi tükkinud, faawad nuheldud kõigi iseäraliste õiguste ja eesõiguste kaotamisega ja wangi roodu kinni mõistetud kuni 4 aaStani. § 265 Trahwi sead.: Süüdlased, keS avalikult seadluste ja käskude waStu hakkanud, kui nemad selle juures sõjariistus ei olnud ja avalikult võimumeeste pääle ei tükkinud, aga ülemus ometi pidi nende vaigistamiseks  iseäralisi abinõuusi pruukima, mõistetakse kõikidest seisuse õigustest lahti ja sunnitööle saatmiseks kuni 6 aastani. § 264 Tr. sead.: Süüdlased, kes avalikult valitsuse  seadluste ja käskude vastu hakkanud, kui nemad ka sõjariistus ei olnud, ometigi avalikult võimumeeste kallale tükkifiwad, mõistetakse kõikide seisuse õiguste kaotamisega sunnitööle saatmiseks kuni 15 aastani. § 263 Tr. sead. Süüdlased, kes avalikult valitsuse  seadluste ja käskude waStu hakkanud, kui nemad selle juureS sõjariistus olnud ja avalikult vägivalda tarvitades korratusi teinud, mõistetakse kõikide seisuse õiguste kaotamisega sunnitööle saatmiseks kuni 26 a. § 268 Trahvi sead.: Awalikude ja kuritahtliste võimumeestele vastuhakkamiste algajad ja nendest osavõtjad,  kes isiklikult ehk teiste läbi tülitegemist ehk põlema pistmist korda saatnud, mõistetakse kõikide seisuse  õiguste kaotamisega sunnitööle saatmiseks ilma tähtajata. Paäle selle arvan tarviliseks tähendada, et valjuma  hoiuseaduse põhjusel, mis 14. märtsil s. a. igal pool Liiwimaal makSma on pandud, süütegusid, tarnulisel  korral, wõib sõjakohtu mõistmise alla anda, keS kõige waljemaid nuhtlust iseäraliste trahwi seaduste järele mõistab, kui kobtu alla langemad, keS sõjariistus  wöimumeeStele waStu on hakkanud, ehk politsei wöi sõjamäe ehk ülepää ametiasjade talituse ajal ametnikud?  kallale on tükkinud, kui nende kuritegude tagajärjel  surmamine ehk surmamise katse, haawamine, keha wigaStamine, raSke peksmine ehk põlema pistmine on sündinud. RiiaS, 31. märtsil ISI>S. Liiwimaa kuberner, kindral-leitenant Paschkow. Rahwa lugemise teatedest 1897 aastal on praegu awaldatud, et sel ajal terwel Wenemaal 125,680,682 inimest elaS; nendest olid 1,381,548 lätlast  ja 975,134 eestlast. Eestlasi oli Liiwimaal 618.594, Eestimaal 345,959, Peterdurgi kubermangus  64,116, Pihtwa kubermangus 25,458, MuStamere maakonnas 781 ja mere pääl 216. Lätlasi elas Liiwimaal 563,829, Kuuramaal 505,994, WiitebSki kubermangus 264,062, Kowno kubermangus 35,188, Pihkwa kuberm. 11,127, Lomsha kub. 1,188 ja mere pääl 155. Balti kubermangudes elasid niiwiisi 1,069,823 lätlast ja 884,553 eestlast, kelledest linnades elasiwad 209,538 lätlast ja 108,269 eestlast. Rahwast elas Balti kubermangudes üleüldse: Liiwimaal 1,299,465 Kuuramaal 574,034 EeS timaal 412.716 Kokku 2,386,215 inimest. Nende hulgast olid: Liiwimaal 1,031,016 Oigeusulisi 187,740 katoliklasi 30.639 juutifi 29,683 wanausulifi 16,777 Kuuramaal: lutherlasi 507,580 katoliklasi 74,837 juutifi 51,070 Oigeusulisi 25.085 wanausulifi 8,556 baptistis! 5,627 Eestimaal: lutherlasi 370,105 oigeusulisi 37,817 Riigi sissetulekute ja väljaminekute  üle on esialgsed reated avaldatud. Selle järele on ölnud harilikka sissetulekuid 2017 miljoni rubla, sellega umbeS 37 miljoni rubla rohkem, kui eelarves  ette oli nähtud, ja umbes 14 miljoni vähem, kui 1903 aaStal; ühtlasi aga umbes 111 miljoni rbl. rohkem, kui 1902 ja lõpuks umbes 107 miljoni rohkem,  kui 1904 aastal välja anti, kuna üleüldine väljaminek  1910 miljoni rbl. suur oli. Erakorraliste kulude hulgas olid väljaanded sõja tarvis 641 miljoni rubla, raudteede ehitamiseks tarvitatud  ja raudtee seltsidele laenu antud 162 miljoni rubla, kokku 803 miljoni rubla. Nende kulude katmiseks  võeti järgmised abihallikad: ülemal täh. fissewõtete  ülejäänus 107 miljoni rubla, 1904 aastal tehtud laenude sissetulek, sissetulekud ö protsendilistest obligatsionidest  ja riigi rentpaberitest, kokku 431 milj. rbl., muud erakorralised sissetulekud 3 miljoni rbl. ja lõpuks minevate aastate puhaS ülejääk 381 miljoni rubla, kokku 922 miljoni rubla. Puhas ülejääk 1905 aasta algul oli 119 miljoni rbl., pääle 4 ljz protsendilist? paberite sissetulekute, mis 1905 a. sissetulekute hulka saavad arvatud. UuS kaupade weohind reisijate- ja segarongideS on rahaminiSteriumis välja töötatud ja aStub esimesel mail maksujõuusse. Selle weohinna ehk tarifi järele saavad kaupade hulkafi bagaafi kviitungid? järele ära saata. Kergesti rikkiminewate kaupade, nagu puuviljade, värske kalade, värske liha, elavate lillede, keeduwiljade, või, piimasaaduste ja pärmi weohind on, endiste bagaafi hindadega wõrreldult, märksa alandatud. Wiljandist 3. aprillil kandsid .Wabuduse* näitlejad Maksim Gorki näitemängu „PöhjaS" rahvateatrina  ette. Näitlejatena astusiwad seekord pea kõik endised tuttavad jõuud ette, aga ka uutest täitsid mõned  (näit. Kwaschnja osa etendaja neiu S.) oma ülesannet  hästi. Ettekanne oleks kül suurema osavõtmise väärt olnnd, aga mis teha, on ju näitemängude kohta maitsed mõnesugused. Ometi piab tunnistama, et see päältwaatajate hulk, kes sel õhtul kokku oli kogunud, sellest tööst vististe paremine aru sai, kui seda fiiu vahest varemalt on juhtunud. Tähendada tuleb siia juurde veel, et seda näidendi päaasjalikult sellepärast seekord ette kanti, et lähemal ajal mõned tublid jõuad oma elukutse pärast Wiljandist lahkuvad ja sellepärast enne veel kord senise näiteseltskonnaga üheS koos etteoStuda  tahtfiwad. Wõrumaalt Õiendus. „Saka!a* 21. nr. N. kooli punase lipu luos nimetatud isik ei olnud 222 S a k a l a H 28 1905.