Saarlane M 1. Teisipäewal, 3. januaril 1806. XXll aastakäik maksab: kroonnUoStiga: oastaS s r. kop V, .. >. ss .. '/« .. -» » -/s » I„ - ~ V- ~ -„SV .. Üksik «»mb«r S kop. Kuulutuste wastuwõtmiue kuni lche rrSotslis ÄO kop. Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. Uueks aastaks! Kurwalt algasime möödaläinud aastat. Weri weeres sõjawäljal. Palju wendi langesiwad. Rahu, rahu järele igatsesime. Ja rohu tuli. Hirmus sõda lõppes. Kuid rahu ei tunne meie siiSgi weel mitte! Sisemised segadused on suured. Ja nende mõju on Saaremaa kohta wcel suurem, tui möödaläinud hirmsa sõja mõju- Nende rahutuste tõttu on ka Saaremaal kare sõjaseadus walitsemaS. Aga ka teiselt poolt on suured sündmused  möödaläinud aastal Weneriikis aset wõtnud. Meie oleme wabadeks riigikodanikkudeks  tunnistatud! Meie oleme nendest kitsendustest päästetud, mis meie waimu rõhus. Ja nii astume siis uuesse aastasse kui waba rahwas esimest kord ajaloos; aga esimest  kord ajaloos astume uuesse aastasse ühes sellega kä sõjaseadusega seotul!. Tõesti see on uus aast a oma olemise poolest. Et segadused suured ja sõjaseadus maal Maksmaks, siis on maade uuesse aastasse küll tume, küll kare. Aga niisuguse iseteadwufega,  kui praegu, ei ole meie mitte enne uuesse aastasse astuda mõinud. Sest meie teame, et nende segaduste ja kareduste  kaotamine meie enese käes seisab. Astume lühenduses ässitama t-.gemuse waStu wälja, katsume kõik, et rahu jälle maal walitseks ' — ja siis ongi segadused suikunud, karskused kadunud! Jasiis kutsub  meid edaspidine aeg iseteadwuSlisele tegewuscl: kosutamas wabaduses. Pärast tormi paistab päike ja kosutaw rahu wõtab jälle maad. Ja meie uue aaSta saam on, et sarnane rahu ka Saaremaal peagi maad wötaks ja ct meie siis iseteadwuSlisele mabale tööle astuda wõiksime, tööle mis elule wiib ja kõik Nueks loob. Lugejatele! Kõigekõrgema Manifesti läbi oleme wabadeks  riigikodanikkudeks tunnistatud. WabaduseZ  wõime nüüd tööd teha. Ja see wabaduS awab meile kõigile suure tööpõllu. Meid kõiki kutsutakse osawõtmisele ja kaattegewuscle,  niihästi üleüldistes riigi, kui ka oma kodustes asjades. KeS kaasa ei tööta, keS ainult püäit waatab, ei kõlba edaspidisele  edulisele elule. Endine surnud aeg on möödas. Elule kutsub meid praegune  ajajärk.. . Meie Mk oleme oma ajalapsed ja sellepärast  ei wõi meie mitte eemale jääda nendest küstmuStest, mis aeg meile ette paneb. Meie peame tundma, et meie mitte tühi number üleüldises edenemas seltSkondliseS eluS ei ole, maid töötajad, edasipüüdjad, wõistlejad ja wõitlejad. Ja ajaga ühes tahab ka „ Saarlane" töötada, wöidelda ja wõiStclda rahwa kasskSja  rahwa õiauSts kättesaamiseks niihästi  politilisteS, km ka majanduslistes küsi- muStes. Politiliselt nõuame meie EeSti rahwulises  küsimuses: Eesti keelele õigust koolides  ja kohtudes, omawalirsuse wõimupiiri laiendamist jnd. MajanduSlised küsimused nöuawad maa- ja rendivluds korraldamist, maamaksude ja kohuste uut jagamist ning uut maade hindamist, nii et kohused ja maamaksud mitte üksi talurahwa kanda ci ole, majapidamise olude parandamist, mõisamaa  omanikkude eesõiguste kaotamist, mis rahwa majanduSlist elu kitsendawad jnd. Üleüldse tahame kõigis ncndeS küsimustes Eesti edumeelse erakonna programmi järele käia. Kuid selle eesmärgi küitesaamisekS töötades ei taha meie mitte mässulist teed astuda Polttilisi öigufid saame staduslisel teel nõudma ja saame töötame kõigi nende wasm, kes rahwast mässulisele tegeMuscle ja wägiwallale üles ässttawad. Sest mässuline tee wiib rahwa hukatusele. Ja mojanduSlistes  küsimustes ei taha meie mitte ässitawate  ega teotawate sisuliste kirjadega wälja tulla. Sarnased kirjad alandawad ajakirjanduse kõrget wüärtust- ja on meie paremate tundmuste waStu- Meie kõne peab asjalik ja puhas ja meis töö peab auususega ühendatud olema. Ka oma wastaseid peame auustama Ja kui meie armsusega wõidcldes ja wõisteldes  wõidame, siis on meis wöit suur ja on palju wäärt. Ja niisugusele auusale tööle, wõistlemisele ja wõitlemisele kutsume kõiki Saare elanikkusid- Mitmed soowiwad tcistsugu -vaimu, räägiwad,  et sarnasel kombel töötamine mirte ~rahwa maimus" töötamine ci ole- Aga tõsine aza leht ei wõi mitte sel kombel asja pääle «vaadata- Kõik see mis kõdistab, ei ole rahwale kasulik- Ajaleht, ke-S rahwa häüleka>, dja tahab olla, peab pahade nähtuste mahasurumiseks ikka õiget teed käima. Ei tee ta s-da mitte, siis ci ole rahwa õige kasu tema eesmärk ja sihi, waid oma cnes-kasu, oma enese tasku täitmine- Sarnase seisukorra mürame omale edaspidiseks  tcgewuselS. Teisele teele meie ei kaldu- Ülemal tähendatud küsimustes töötades ei taha meie ka mitte isiku ja rahwa maim ustu tähele panemata Ma. Waba mees nõuab ka wcbamehe kohast ümberkäimist ja isiku auuõtamist teiste poolt, ja sellepärast saame nõudma, et rahwaga igal pool wiisakas ümberkäimine  maad wõtsks. Aga waba mees peab ise ka w aineliselt waba olema. Ta peab olema wooruslik, is cteadwusega  ehitud- Rahwast kristlikule wovrusele, ijcteadwuscle wiia, see saab ka üks meis suurematest püüetest olema. Sest wooruses ja iseteadvuses seisab meie rahwa hää tulewik ning käekäik ja meie rahwa edasist stwuse kõlblik wöim. Üleüldse peab meie töö ülcseh i t a w, mitte mahakiSkuiv olema. Nii palju on meil oma edaspidise tegewuse  kohta öelda- Kõiki neid, kes mei.ga ühes meeles on, palume meiega endid ühineda, ühineda rahwaelu tõsiseks ede« nemiseks. AuuStadeS C. Palk. Iseteadwus. Meie oleme nii mitugi korda selle üle rääkinud, et meie rahwal rohkem iseteadwust  peaks olema. Mis on aga õieti isetcadwus,  selle üle pole kõigil mitte õiget arusaamist. Ja kuida wõib siis keegi iseteadjakS  saada, kui tal sellest õiget arusaamist  ei ole? Mõned arwawad, et iseteadwus  olla see, kui kõik ise teatakse, kui kellegi! rohkesti tcadusewara on ja ta teiste käest ühtegi küsida ega järelepärida ei pruugi. Ei, isetcadwuS ei täi mitte misuguse surnud teaduscwara kohta, waid iscteadwuS käib meie isiku, meie inimeseliku oleku kohta. Inimesel, keS iseteadwusega on ehitud, peab see tundmine olema, et ta inimene selle sõna tõsises mõttes on. Iseteadwusega ehitud inimene peab teadma ja tundma, et ta waba inimene on, et ta kellegi ees mitte roomata ei pruugi ega palja pääga teise inimese ees seista ei tarwitse. Igal pool peab ta wabalt wälja astuma, oma õiguste eest seista püüdma ja neid ise kätte nõudma. Ta peab tundma ja mõistma, et ta ka midagi wää r t on. Ta ei pea ühtegi asja teiste päälc wserstama, teistelt midagi ootma, waid ise oma tarwituste kättesaamiseks  abinõuufid otsima, igas asjas ettewõtlik  olema, uuendust kätte saada püüdma, oma majanduse tõstmiseks uusi teesid rajama,  kõik ise järele mõtlema ja mitte ainult teiSie arwamiste järele ühte asja pahaks ehk teist halwoks pidama. Üleüldse peab ta kõigis asjus i s s tegew olema ja ennast waba inimesena tundma. Aga seda wabadust ei pea meie mitte sel kombel mõistma, et meil kõik luba teha on, mis tahame. Ka siin on oma piir. Waba inimene wõib seda teha, mis lubatud  on ja mille läbi ta teisele mitte ülekohut  ei tee. Teeme seda, siis ei ole meie mitte wabad selle sõna õiges mõttes, waid oleme pahatujude orjad. Meil on juhtumisi ette tulnud, et isikud, kes wabadusest midagi lugenud ehk sellest midagi kuulnud oliwad, seda ka wabaduscks  pidasiwad, kui mõllatakse, häwitatakse,  teiste warandust riisutakse, ainult  omale õiguseid nõutakse, aga teistele neid õigustd mitte ei lubata, liiderliku elu elatakse, oma waStase wastu jämeduses wälja astutakse jnd. Kõik niisugused nähtused ci ole mitte wabadus, waid toorus  ja ei ole mitte isikule kohased, keS iseteadwusega kaunistatud peab olema. Waba, julge, wiisakas wäljaastumine igal pool, iseseiSwalt töötamine ja mõtlemine,  ise oma eesmärkide ja idealide loomine  ja nende kätiepüüdmine see on iseteadwuS. Katsugem siis ennast sarnase iseteadwusi-ga ehtida.