Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädala! Z ja lanpüewal. f Toimerus on Knrcsaarcs, Pikas uulitsas, - Kuul»tl»ste pctit-lido 3 k., lche ecsotsas 2V k. ! Adressi muutmise eest IV ksp. Tellimisehind: kroonupvStiga: . . S rbl. - i°p> Vz » . . 1 ss .. „ 7S .. maapostiga: „ . . 1„S« „ V- . . . 1 V. „ . . - „sv .. ck 81. Kesknädalal, 4. nowembril 1909. xxv. aastakäik Meie noorsugu ja kõlblus. 2 Muidugi, see mis ütlesin, ei käi kõige nooresoo,  waid ühe osa kohta. Et suurem osa meie nvorestsovst kõik ideatid kaotanud on, on raske uskuda. Minu arwates ei ole see haigus mitte meie kitsal kodumaal oma algusi saanud, kus tal selleks igasugune pind puudus, waid on wäljast sisse toodud. Nagu meil rewolutfioni ei olnud, wajd ainult selle järelkaja, mis mujal  sündis, nõnda ka siin. Meie noorsugu laenuS  suuremalt jaolt kõik uued mõtted Wene õppima nooresoo ja uue kirjanduse käest. Wene uuem kirjandus on õige ühekülgne. Suurem jagu uutest Wene kirjanikkude löödest on ilma mingisuguse kirjanduslisa wäärtuseta sotsial-küfimuSle  harutamine, kus kirjanikud mitmesuguseid «ittenormal inimesi knjutawad ja ise omast üleö seatud paradoxide käes fiplewad. Nad on waljud kõiki wana maha lõhkuma, aga kui kõik wana on maha kistud, siis neil puudub jõud niisugust uut luua, mille eest wanal õigus oleks taganeda olnud. Kui kõik maha on lõhutud, siis nad iStuwad warcmete pääle maha ja hakkawad nutma. Wene õppiw noorsugu neelab õhinal nende kirjanikkude waimusünnitust alla ja muutub nende mõjul niisamasuguSteks udus ümberhulkujateks ja kahtlejateks, kui isikud, keda kirjanikud kujutawad. Sellepärast ei ole sugugi ime, et peSfimismuS õppima nooresoo seas alatasa  suureneb. Suurtes linnades on see juba hariliseks nähtuseks saanud, et üks wõi teine koolipoiss wõi koolitüdruk jõkke hüppab wõi ennast raudtee alla wiskab, kui eksami ajal juhlub kahe saama. Päälinna Wene lehed lugewad seda nähtust päris haiguseks. Niisuguste kirjatööde  mõju all on wooruS tugewad hoobid saanud.  Kes Wene lehtesid loeb, fee leiab säält mõnikord niisuguseid teateid, mida uskudagi ei tahaks. Ka meie nooresoo scaS loetakse mõnes kohaS suure isuga uut Wene kirjandust. See õõnestab mitmel meie noorel niisama lõlblise põhja alt ära ja rikub igasugust ilu- ja maitse- tundmust ning sünnitab Ühekülgse ilmaparandaja.  Asja wõiks palju parandada, kui õppiw noorsugu enam oma ilukirjandust loeks, mis nii ühekülgne ei ole ja kõigewähemalt puhtasisuline  on. Aga paljudel juhtumistel tunneb meie noorsugu õige puudulikult oma keelt ja kirjandust. See ei tule wist mitte s lkst, et meie noorsugu meelega oma kirjanduse wastu külm on, maid sellest, et Eestikeele kirjandust raskem on käite saada. (Järgneb). Emakeelse kooli küsimus riigiwolikogu  haridusekommisjonis. HaridusekommiSjoniS on praegu üleüldise alghariduse sissesead Wenemaal harutamisel. Waidlused on õige ägedad. Kui kommisjon selle paragrofi juurde jõudis, kus keele küsimus algkoolides päewakorrale tuli, siis iäksiwad waielused õige elamaks. Asjast ei saadud muidu  jagu, kui pidi iseäraline nõupidamijekogu kommisjonjst ära lahutatama, kes seda asja põhjalikult läbi pidi kaaluma, kuidas wõõrarahwaste  algkoolide õpekeele asi korraldada tuleb. See nõukogu on juba kaks koosolekut ära pidanud. Esimene koosolek kulus üleüldiste waieluSte jaoks seisukoha Võtmiseks selles asjas ära. Ei jõutud mingisugust kindlat otsust ära teha. Äärmised ja parajusmeslsed parempoolsed,  nii kui rahwuslased, püüdsiwad tulistes kõnedes näidata, et ialgi wõimalik ei ole Wene riigi algkoolides muud keelt ka wõõraSte rahwaste  jaoks õpekeeleks wõtta, kui ainult riigi, s. o. Wene keelt, sest kool, mis riigi poolt ülemal saab peetud, pidada riigi kool riigi keelega  olema. Ta peab riigi kodanikkudele riigi keele selgeks õpetama ja seda saada ainult siis, kui tõlki õpeasju riigikeeles õpetatakse. Kui Wene keelt ainult õpeasjana pakutakse, siis ei wõi mingit tagajärge sellel olla: lapsed ei õppida keelt ära. Ka kooliõpetajad pidada weuelajed  olema. Ümbsrrahwuötamise-püüdu selles ei olla, jääda ju igale rahwale wõimaluS oma emakeelt ja kirjandust ZpeaSjana sellel mõõdul õpetada, kuidas nad tahawad jne. Vabameelsete  ja wõõrarahwaste asemikkude poolt sai niisama tuliSteS kõnedes näidatud, et sarnase eeskawa järel kool oma otstarbel ei täida. Kooli otstarb ei ole mitte ainult lugemist, kirjutamist ja kõnelemist õpetada, maid kool peab õpilasele ka ümargust tcadmistekogu pakkuma, kui ka kõige kitsamates piirides. Ja kui wõõrarahwaste lapsed, kes sõnagi Venekeelt ei oska, esimesest päewast pääle wõõra keele sisse sattuwad, ja ainult seda koolitundide piirides > — kuna nad wäljaSpool tundifid omawahel ja kodus ainult oma emakeelt tarwitawad, siis ei wõi teadmiste omandamisest juttugi olla. Sarnase õpesÜStemi all peab kool langema ja ongi langenud, nii kui sääl öeldud sai, ka meie Baltimaal, kus sarnane süsteem maksma pandi. Niisuguse õpewiifi juures ei tehta muud, kui mehanilist tööd. (Järgneb.) Riigiwolikogu. Koosolek 26. oktobril Koosolek algab kell 12- Juhatab rvllrft WolkonSki. Päewakorras läheb edasi tingimist karistamise määramise eelnõu harutamine. Suurem osa kõnelejaid on eelnõu wastuwõtmise  poolt, ta wastu könelewad üksi äärmised  parempoolsed. ühed nendest (Purischkewitjh, Dworjaninow  j. t.) könelewad maksmapanemise raskustest  ja püüowad seletada, nagu ei oleks ta sugugi  otstarbekohane. Selleks toowad nad näitust  eite, enamasti sPuriichkewitsh), kus tingimisi karistuse määramise seadus juba maksma pandud, aga suuremalt jaolt on kõik need näitused otsitud ja põhjendamata, ja isegi otse waled, nagu, näit., Purischkewitshi juhatus Prantsusemaa pääle, kuS kuritegewus tema sisseseadmisest  saadik kaSwanud olla. Teised ei ole rahul tema sisuga, ja püüawad  teda iseäranis sellest küljest laita, et kom- Kaks Dianat. 81 Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas ajaloolik roman kolme» jaos. Eesti keelde J. Piklep. Kuidas! hüüdis Diana, Teie olete fiis lord Grayle sarnast nõu annad za tunnistate seda minu ees ÜKS? Oh, mylord, mikspärast Mtastte niipalju minu wabaduse wastu? Mis olen ma Teile kurja teinud? Teie olete mind ainult paar silmapilku näinud; mikspärast Teie mind «vihkate? Ma olen Teid ainult paar silmapilku näinud  ja Teid armastama hakkanud, hertsoginna, Vastas lord Wentworth. Diana kahwatas ära ja astus paar sammu  tagasi. Jane l Mary! hüüdis ta tüdrukuid kutsudes,  kes eemal akna all seisiwad. Kuid lord Wentworth tegi neile käskima tkchenduse ja nad ei julgenud paigaftgi liikuda. Siis hakkas ta tursalt naeratades rääkima. Ärge kartke midagi, hertsoginna, ma olen ass mees, ja mitte Teil ei pruugi karta, ega wäriseda, waid minul Ma armastan Teid ja ei wõi seda marjul hoida; Teie olete siin minu wõimuses ja kõik kuulawad minu sõna... Aga ärge kartke midagi, sest ma olen rohkem Teie wõimuseS ja kahest wangist olen mina päris wang. aga mitte Teie. Teis olete kuninganna,  hertsoginna, aga mina Teie ori. Käskige mind ja ma kuulev Teis sõna. Siis saatke mind Parist, mylord, Ütles Diana mürisedes, kust ma oma eest Teile niipalju  lunatztnseraha saadaksin, kui Teic nõuate. Koike muud wõin ma täita, aimelt seda mitte, hertsoginna, sest ma tunnen, ei see ohwee  üle minu jõu käib! Üks ainus pilk Teie filmist on minu elu igawesti Teiega ühendanud! Siin, selles üksinduses, k«S ma juba ammugi waewlen, ei ole minu süda weel mitte tõsist armastust tunnud. Teid nähes aga on kõik minu hinge jõud omale eesmärgi leidnud. Ma armastan Teid juba kaks tundi ja kui Teie minu südamesse wõilsite waadata, siis saaksite aru, st see tundmus niisama tugew on, kui kümne aasta pikkune armastus. Aga, mu Jumal! Mis Teie tahate, mylord  ? Asis Diana. Mille pääle Teie loodate? Mida Teie ootate? Mis nõu Teil on? Ma tahan Teie juuresolekul ennast lõbustada  ja Teie ilusa näo üle ennast rõõmustada, muud midagi. Ärge arwage mitte, et mul Teie wastu misgi paha nõu on, mis ausa mehele  ei kõlba. Mul on õigus Teid enese juures kinni hoida ja seda õigust tahan mu iarwitada. Ja Teie arrvate, wylord, ütles Diana, et see wägimals mind sunnib Teie armastust mustama? S-da ei arwa ma mitte, wastas lord, aga kui Teie mind igapäev? nii aupakliku leiate olewat za nii alandliku, et ma Teie juurde tulen Teis terwise järele kuulama ja Teid üheks ainsaks silmapilguks nägema, mõib olla, et Teie siis selle inimese üle liigutatud saate, kes MW palub, kuna ta Teid käskida «õtts. Ja siis saab wõidetud kuninga tütar lord Wentworthi armukeseks? waStas Diana põlgama  naeratusega. Ja siis pakub lord Wentworth, waSiaS kuberner, keS kõige rikkama ja kõige tähtsama sugukonna wiimans wõsu Inglismaal on, põimik  olles Diana dc Castrole oma nime ja oma elu. Nagu näete, on minu armastus niisama aus, kui palaw. Wõib olla, et ta auahne on? mõtles Diana. Kuulge mind, mylord, ütles ta waljusti ja püüdis naeratada, andke mulle mu wabadus tagasi, andke mind lunastnsehinna eest mu isale, Prantsusemaa kuningale tagasi. Warem ehk hiljem tehakse ikka meie kahe riigi wahel rahu ja kui ma ise Teie päralt ei wõi olla, siis tahan ma seda korda saata, et Teile niisama  suur au ja hiilgus osaks saab, kui Teil siis oleks, kui Teie minu mees oleksite. Olge suuremecleline, mylord ja ma saan Teie waStu tänulik olema. Ma mõistan Teie mõtteid, hertsoginna, ütles lord Wcntworth kibedalt, aga praegusel silmapilgul olen ma auahnem, kui Teie arsata wöits. Kõikidest maailma warandustest foowin ma ainult Teid. Siis ütlen ma Teile wiimase sõna, mylord, ja wõib olla, et Teie minust siis aru saate, ütles Diana uhkelt. Mylord, mind armastab keegi teine. Ja Teie arwate, et ma Teid wabastan, et oma armuwastassle abiks olla. Teid wahaks  laSta! hüüdis lord Wentworth. Ei, mitte!