kulud ja rotid söõwad rohkem ära. Km wili kauem aega aita seiSma jääb, on peremehed kohustatud seda uue waStu vahetama, missugune wahetus peremehele ainult kahjuks on. Nälja aja! ei ole magasi aidast nüüdsel ajal enam kasu, sest raud-teed toomad meile kergesti mujalt wilja, ,'a mana magasi aida wili woitS niisugusel korral mast kül ainult haigusi sünnitada. Hra OrosS teadis rääkida, et Lelles mõne aja eest magasi wili tarwitamata oleku pärast nii ära mädanenud, et ta pole enam mujale kõlbanud kui põllurammuks. Sellele  pidi muidugi uus wili asemele muretsetama. Pääle selle on weel paar korda peremehed pidanud wana kölbmata  wilia uue waStu ümber wahetama. EnamuS keldus  magasi aitade waStu. Waliti kommisjon, kes seda asja põhjalikult weel läbi kaalub. WiiS uut liiget wöeti wastu. T. Tetsmann jätkas omaj kõnet rukki kaswatamisest,  mis tal minewal koosolekul pooleli jäi. Wana-Wä ndras Pärnjõel oli 25. erauäite seltskonna poolt pidu õhtu. Mängiti „O»me« röõwel." Et näitlejatest ainult mõni üksik enne mänginud  ja neil ühtki asjatundjat juhti polnud, oli karta, et mäng mitte hästi ek läha, aga kõige suuremaks imestuseks  tuli ilmsiks, et ta tubliste ette kanti, mõni osa üSna kiiduwääriliselt. Muidugi oli mängu juures mõni Väiksem puudus, 'aga see ei tähendanud paljut. Mis selle hää ettekande juures kahjatseda, on see, et osavõtmine  koguni väike oli. Ei saadud pisukest kulugi tagasi,  kasust, mis Waki kooli raamatukogu hääks pidi minema, koguni rääkimata. Halb ilm ja tee oli wist selleS süüdlane. Jaanuari kuu hakul oli sellesama kooli oreli paranduse hääks kooliwanema juures ja koolirvanema  J. Eiera poolt pidu, näitemängu, laulu, muusika ja tantsugu. Selle pidu juures oli sissetulekuga ilusam asi, tuli neli korda rohkem sisse kui nüüd 22 rbl. 69 kop., aga siiski oli seda weel wäha, sest kasu tahtjaid  oli palju ja mõnedele taheti palju anda, näit. muusika koorile. Roja koor oli lubanud muidu mängima  tulla, wöeti aga Wõiera koor ja makset! 8 rbl. K.-S. näitlejatele. kes. Museumi hoidja" ette kandsiwad, lubati wähemalt kord süüa, ja kui pidu haSti lähab ka rahalist tasu, aga ei midagi, ei aitähki saanud nad, söögist ja palgast weel rääkimata. Et päew otsa söömata olemise järgi kodu ei jõutud minna mõnel oli pääle 10 wersta käia läksid näitlejad naabri peresse süüa otsima, muidugi omal kulul. Sellele,  keS oma aSja pärast Pärnu sõitis ja pidu luba ligi lõi, makseti oga häa meelega kaks rubla kuludeks... Wäudra karskuse seltsi koosolekul  18. jaan, andis rewisjoni kommisjon kassa üle aru, mis õige oli leitud olema. Eelarwe 1904 a pääle kinnitadi hulga suuremas summaS, kui senini, ära. Otsustad: kirjandust suuremal mõõdul osta kui senini ja laiali laotada. Et A. Zärgenstein esimehe ametit waStu ei wõtnud, tuli ametite wahetuS. Esimeheks  waliti tooliõp. H. Awikson, kassahoidjaks kooliõp,  A. Jürgenstein ja kirjatoim. kooliõp. T. Kalbus. 1904. a. üüriti senine korter edasi, kuhu ka theemaja  tahetakse awada. Mõisa poolt läks nüüd seltsil korda theemaja avamiseks (mõisa maa paäl) luba saada. Loota on, et ka ülemus luba keelma ei saa. Wana-Wändra Tammaru külasse asutädi  uuS lugemise ringkond. See on Wändras juba viies, Tõstamaa pool sündis neil päiwil midagi, mis päris kohkuma paneb. Keegi noormees sõbrustas nud kellegi auusa neiuga ja pidanud tema ka ära wõtma. Äga määratud päewal, kui noormees pidanud kosja sõitma ja neiu ka kõik.kosilaste" «astu mõtmisekS walmis  seadnud ja õhtu eel juba wõöraste tulemist oodatud,  ütelnud korraga neiu wend: „KaS tead ka, õde, Aadu lähab täna K. talusse kosja !" (Aadu olnud peigmehe  nime). Neiu kuulnud seda, kukkunud karjatadeS maha ja minestanud ära. Kui ta aga jälle ärganud, olnud ta juba natuke haiglane, hakkanud suure isuga raamatuid lugema, pärast poole aga lasknud teisa ette lugeda. Korra, kui temale jälle ette luetud ja noorem õde ka sääl juureS iStunud, kargannd selle tallale, karvust  kinni ja sasinud oige tubliste. See jooksnud aga kohe tuast walja ja läinud naabri talusse ja kohe hakkanud  rumalat juttu ajama! Wend aga, keS oma õdede pärast suures kurwaStuseS olnud, hakkanud ka ainult raamatuid lugema, õõd kui päewa, aga kohalik kooliõpetaja  meelitanud ta neude kallalt ära ja wiinud wälja H lahutama, muidu oleks ta ka haigeks jäänud. Neiud mõlemad on PärnuS vr. C. kliinikus parandusel. Jurjewi kreisist. Nina jaama juurest. Peipsi raunalt, kirjutatakse, et sSäl sala wiinakaupluS koledaSte AtSmisel on: wahemalt wiieSkümneS majaS aetawat seda inetumat Sri. Ei aita sagedad maljud trahwid ega noomimised. 1902—1903 aastadel mõistetud saa! sala miina müümise parast kolm inimest kuueks kuuks, üks wiiekS kuuks, üks neljaks kuuks, kaks üheks kuuks waugi, mitmed hulgaks ajaks areSti, aga kõik pole midagi aitan.'d. Lahti saadeS hakkewad uueSti kauplema.  juba see Sri neile nii suurt tulu toob. Joo- mine on Ninas suur ja sellepärast fiis ka nõudmine viina järele Saksa ajakirjandus püüab näidata, nagu oleks omanduse õiguse unustamist ainult meie kohaliste rahwaste  seas leida. Teisendiks ja „wahepalukesekS" olgu siin järgmine juhtumine, mis 12. jaan. s. o. Jurjewi 2. jaosk. rahukohtuniku juures arutusel oli. Süüpingise  ilmus Saksa aadelisugust mees Ludwig v. Zeppelin, kuulsa õhusöitja krahv Zeppelini vennapoeg. Ta oli Zurjewi ümbrusesse elama asunud ja auusast perekonnast  pärit oleva noore naeSterahwa abikaasaks kosinud, kus juures ta Elva jaama juurest väikese maatüki kaasavaraks sai. Kohakesele anti nimeks „Lousianna." Läinud aasta 11. mail ilmus „Lousianna"  omanik L. v. Zeppelin Elmar Grohs i väljaveo  ärisse ja pakkuS viissada puuda kaeru müüa. kus juures ta ka proovi ette näitas. Kaup tehti kindlaks, kaerad pidid 13. mail „Lousiannast" JurjewiSse toodama ja „möisaomanikule" anti 260 rubla käeraha, mille kohta „tänulikult" wiitnng waSW anti. Tähtpäev läks mööda, oga- ei ilmu ei „möiSnikku" ega tema kaeru. Kuulatakse järele ja saadakse teada, et „Lousiannas" kaeru ei olegi ja et „mõisnik" ise Riiga on sõitnud ja sääl samasugust musta äri ajama hakkanud, kuS ta aga kinni võetud ja 8 kuuks vangi mõistetud; enne istuma minemist saadeti ta lurjewisse, kus siis tema asi 12. jaan. ette tuli. „Mõi«nik" oli nähtawaste kartlik noor mees ja tunnistas kõik omad kelmused üles. Kohus mõistis teda kolmeks kuuks vangi, missugune trahv aga endisega ühendatud saab, nii et kelm ikka ainult 8 kuud istuma piab. Jurjewimaalt. Torma kihelkonna konvent tegi otsuseks, isikutele, keS õigeusulistega sega abielus on, ära keelda, oma õigest usust sugulasi Lutheri surnuaiale  matta. Wiruwaalt. Jakobi kihelkonna rahwa hariduse . järg on, nagu kirjutab, õige madal. Suurem osa koolisi on halvas seisukorras. Koolmeistrite palk .j on wäike, 120—150 rbl. aastas. On arusaadav, et i niisuguse palgaga keski kaua seda ametit pidada ei wöi. i Sellepärast ei nihku ka hariduse asi jõudsalt edasi. - Ajalehti luetakse mähe. Pole siis ime, et rah>  was siin, näituseks, sedagi ei usu, et mõned haigused külgehakkavad on ja haiguste vastu mitte arstide kaest abi ei otsi, vaid soolapuhujate juurest. ät. Wiru Jakobist. 22. skp. kann mõrtsuka käe läbi tapetud praosti härra H. Hoffmanni põrm tema viimasele puhkusele. Säärast rahwa kogu. kui sel päewal, ei ole Jakobi kirik naljalt oma ümber wist näinud. Ehk matukse toimetus kül lõuna kell 1 paäle oli määratud, hakkasid siiski rahwad hommiku  vara pimedikuS kiriku juurde koguma. Ühel osal laks õnneks aga kiriku sisse saada. Mitte üksi talurahwaid,  vaid suurema seisuse liikmed olid ligidalt ja kaugelt  ilmunud. Kadunu ametivendi oli 21 oma venda saatma tulnud. Pühalikku talitust alustas kadunu proua vend õp. Assmuth Tallinnast saksakeelse altariteeniStusega mis pääle Simuna õp. Paucker Eestikeelse kantsliteenistuse  pidaS, mida Rakvere õp. Pallon eestikeelse palvega altari eeS lõpetas. Kui lõpul kõik õpetajad omad püha kirja salmid jumalaga jätmiseks ära olid lugenud, kanti ta põrm kirikust välja hauale, kus Rakvere õp. Pallon matmise ja kõne EeStikeeli toimetas ja pldaS. Haual kõnelesid veel Haljala õp. Willingen ja EeStimaa KoufiStoriumi  kohtu (mille liige ka kadunu oli) saadik EeStikeeli  ja ta waimeeS Wäike Maarja õp. Eberhard Saksa ja EeStikeeli. Pääle waimulikude meeste kõneles kohaline köster hra Müllerbeck. kadunu tegevust meele tuletades. Kui armaS ta kõigile oli olnud, seda tunnistas ka rohke pärgade hulk üleS, mida hauale pandi. EeStimaa  KonfiStoriumi! kohtu saadik pani määratu suure palmi oksa üheS pärjaga. Suur, kallihinnaline oli pärg. mida Kütti ühendud vald ja kohaline Põllumeeste Selts annetas. Roela ühendud vald ja kõik see kaugem Jakobi kihelkonna kogukond Tudu kandsid pärjad. Siis veel ülema seisuse liikmed ja kadunu omaksed. Kõikse tähtsam,  ehk see kül väiklane, oli pärg. mida kooliõpetaja  hra J. Meier kooliõpetajate nimel oma unustamata ametivenna hauale pani. Sest kadunu, kirjas ehk kõneS. rääkis kooliõpetajatega ikka armaS ametivend! Oli pühalik talitus ka haual mõõda ei raatsinud rahwaS siiski lahkuda, enne kui iga üks oma palve oli haua juures ära lugenud, mis aga õhtu pimedani tuuris. Kui ligidal kadunu igal ühel oli seisnud, andis see tunnistust  et oli vaevalt lauluga kirikus pääle hakatud siis pühkisid paljud juba pisaraid, aga kõnede ja palve ajal heliseS kirik nutu kajast. Mitte Lkst vanemad naeS- ! terahvad, waid noored mehed, tütarlapsed, iseäranis kooli > lapsed nutsid, kui puusärk kirikust välja kanti. Paljud i naeSterahwad läksid ja langesid selle koha pääle, kuS puu- i särk kirikuS oli seisnud, silmili maha ja nutsid valjuSte. j Paljud, keS haua ligidale ei pääsenud, olid puude otsa - ja aia müüri pääle omale vaate kohad võtnud, et veel i viimast pilku oma kalli vaimuliku isa põrmu pääle j heita. Jah, ta oli isa, oma perele, kihelkonnale, koolile, suurele, wäiksele, rikkale ja waesele. Waheseina ta ei pidanud, ei kõrge ega madala wahele ja niisugune kallis meeS langes mõrtsuka käe läbi. HirmuS! > Rahu tema põrmule! Saaremaalt. Uus usk. Paari aasta eest oli kuulda, et Kuresaare linna rändanud Hiiu saarelt mõned isikud „usu - vennad" ja hakkanud linna ja selle ümberkaudset rahvast oma ülesvõetud usku põõrma. Usu nimi olevat usk." Hi»u saarelt rändajad nimetanud  ennast ..vanemateks vendadeks," aga ülepää köit usuliikmed kanda nime „wennad." Inimesed, keS uut usku tahtvad vastu võtta, piawad seatud ajani usuõppijad olema, s. o. kuni neile nende oma seletuste järele ülewelt püha vaimu antaks, mille tundemärgiks see on, kui inimene palve ajal ära sureb (kuskil talu tuas kuuma ja lämmastawa õhu sees ära minestab), ja näeb ennast Jumalaga palest palesse kõnelevat. Pääle ära suremist, mille järele, muidugi ülestõusmine, on inimene kõlblik ristimist vastu võtma, mis kuskil mereS, tiigis või jões vendadest" saab toimetatud. „Prii usk" lähab kõige enam sellega teistest uskudest lahku, et usu liikmed juba siinse ilma eluS kõik täiesti pühad on. Mõni usu pruuk neil on paptiftlaSte  käest saadud. Muidugi, vaha haritud inimest niisugused seletused,  mis omast usust seletavad, huvitavad  väga ja kus „usuwennad" ilmuvad, sääl on neil järelkäijaid ütlemata palju. Nagu eespool nimetasin, rändastwad siia ajani ainult Kuresaare linnas ja selle ümberkaudsetes kihelkondades ümber, runa eemal olevad kihelkonnad neist rahul jäeti; nüüd läkitavad „wanemad vennad" ka teiste kihelkondadesse oma uuest ristitud „saare vendi" usku laiali laotama ja oma isamaalast „põrgu suust" välja kiskuma. Suuremalt  osalt on usu wäljalaotajad rahvale tuntud isikud, kes enne seda „hulguste" nime all kuulsad oliwad ja nüüd selle ametiga omale ülespidamist muretsevad. Kui rahvas niisugste isikute vastu umbusaldust avaldab, fiis ilmub varsti Hiiu „wanem vend," noomib vastu tõrkujat rahvast kurjasle, ähvardab neid mitmesuguste nuhtlustega ja lubab koguni oma wäljawalitsetud apostlit nende, patuste, seast ära kutsuda. Kas on vana küla naesel veel rohkem tarvis ? Käed koos langeb ta põlvili maha ja lubab Hiiu .vanema vennale" varsti nende usku vastu võtta ia südamlikult palub teda mitte nende, õigete, hulgast waljä lükata. EnamiSte aga on naesed kohe valmis nende usku heitma, ja suured hulgad kooS, rändavad nad „usu vendadega" ühest kihelkonnast teise, kus neid mõni lesk perenaene vastu võtab ja oma katusse all lubab palvetada. Siia ajani oli Pöide kihelkond neist waba, aga ka fiia on nad oma järjega jõudnud ja töötavad kaS kõhuli maha. Kahjotsemise wäärt on näha, kuidaS noored talu perenaesed omad wäikesed imewad lapsed ja töö maha jätawad ja „usuwendadega" ümber hulguvad.  Rahwale on seletatud, et niisugused usumäratsejad  riigi walitsuse poolt keelatud on ja nende eest piab kaugele hoidma, aga selle paale waatamata leidub niisugust küllalt, kes nende poole hoiavad. Mitu korda on nad kohtu all olnud, aga kõik asjata. L. mõisa omanik parun S. protseSstb oma piiri paal oleva valla koolimaja pärast, ja nimelt, tahab, et koolimaja saaks koha päält ära viidad, sest niisugused koolid tuua rahwale kasu asemele ainult kahju. Laimjala EeSti karskuse jelts praegusel ajal puhkab mõõda läinud aasta südist tõõst tulnud väsimust ja ei ole temast ei kopsu ega kõbinat kuulda. 6. kühnla kp. s, a. on KuresaareS üleüldine Saaremaa kooliõpetajate kooSolek. Arutamisel on, missugune  mälestuse sammas tuleb mõõda läinud sügisel ära surnud rahva koolide inspektori D. F. Dubrowini haua pääle panna. Raha selle otstarbeks annetavad kooliõpetajad ise. Nagu kuulda, tähendatud Saaremaa rahva koolide inspektoriks hra SawarinSky, keS enne WõnnuS linna kooli inspektoriks oli. Saaremaa muusika ja laulu selts „Liira" on nöuuks võtnud, tuleval suvel Jaani päeva ümber, Kuresaare linnas maakonna laulupidu, millest kõik Saaremaa laulu- ja muusika koorid tegelikult osa wõtoksivad.  to»me panna. X. Wenemaalt. Harkvwist teatab südamesse tuugiwat  juhtumist, mis mõne päeva eest selle vaksali laheda! üheS waikseS kohaS sündinud. Saal leiti õõsel üks endine teemeister üleS, kes juba kaua aega karkudega  kais, sest et temal, oma ameti kohuSte täitmise juures, mõlemad jalad rongi all puruks olid sõidetud. Õnnetu meeS oli omal nuaga kaela läbi lõikanud, et mitte enam pikemalt seda viletsust näha, millesse tema perekond tema vigaseks jäämisest saadik oli langenud. Harkowi raudtee valitsus oli tema palve abiraha saa- S a k a l a U 5. 57 1904