Noored Amdcrshcimi preilid oliwad kõik ülilõbusad tujus ja tcgiwad nii kiiresti oma jõulukingituste kallal tööd, kui olek' suvad nemad oma igapäewast leiba seega teenima pidanud. Ainult Tereese pidas oma hccg-ttdarmse nõela silmakirjaks näpu -vahel, kuna tema tähelepanelikult teiste uudiseid püält kuulas. Mamsel Ilmaaegse palumaid pikkusi ei näitnud tema märkawatgi.  Aga igakord, kui Julia omas lihtsas  mustas kleitis, mis temale leeriajaft saadik tema kõigcparem riie oli, üle toa sammus, waatiS tema tolle järelemõttelikutt  ainiti järge. Ilus on Julia aga ometi, ütleS üks kena näo ja elawate tumedate silmadega preili, kes just Tereese kõrwal sohwa päal istus. Mina olen kusagil, kas see Berlinis  möi Frankfurti? oli, ei mäleta mina enam, ühe pildi päät just seda moodi nägu näinud. Pilt kujutas naeötcrahwast, kellel samasugune uhke, aga siisgi pehme nägu oli ja kes üht -veekruusi pää pääl kandis. Julial on üic pää imeilusad silmad.  Mina ci tea, üilcS Tereese, minu meelt mööda pole tema iludus mitte, tui ta Lepää iluS ongi; minule ei meeldi tema nägu mitte. Noor neiu tema kõrwal naeratas hää südamlisclt ja mles: Ma tahaksin HSameelega  teada, kas tohter Roettgeril ka niisugune ««amme kui sinul tema üle on, Tereese. Kui mina Roettger oleksin, armastaksin mina teda ammu juba. See oleks wäga -võimalik! ütles Tereese õlosid kehitades. Preili, kes ainus pruut siin neiude hullas oli, tegi kelmliku näo. Tema oli oma peiu läbi, kes tohter Roettgeriga tõttas oli, wiimasest palju hääd kuulnud, ja WöiS nüüd. et tema seisus temale mõnda lubas, mttr :-:isid ei tohtinud, täiest suust noore arsti kiirust laulda. Ülepää olete teie kõik, lõpetas tema pilkawalt, siimasel pallipidul temale järele jooksnud, ja sellel, keda tema teie kõikide seast omale wõtab, ei ole ka just kerge põli, armukadeduse pärast. Tereese waatas põlglikult rääkija otsa. Mina ei tea mitte, et Oh, ära püüa ennast wabandada, see on täitsa asjata tegu, ka sina olid nende karjast, kes talle oma lindi kätte wedas! See pole põhjuseta, et juba kõik warblased katusest laulwad: Sest, meie tohter Roettger'ut,  küll armastawad tüdrukud. Julia keS sel ajal just teises toas oli olnud, ei kuulnud seda juttu ja imestles nüüd, et tema sisse astumisel kõik noored tüdrukud päädpidi koos oliivad ja tasakesti  naerdes sosistafiwad. Ainult Tereese istus kui kiwikuju sirgest. Õue ukse kell hüüdis, tohter ost ootamata st wara koju tulnud, tema hääl kõlas selgesti kuni siia kohta: Mina palun lampi ja lasen preili Juliat silmapilguks enese tuppa paluda. (Järg tuleb.) Isamaalt. L?uresaare linnakoolis tegiwad järgmised  isikud lõpu eksami: Adolf Aulik, Johan Aulik, Aleksander Varmas, Aleksei Väin, Wladimir Gitz, Oskar Kaiklem, Karl Kider, Karl Luik, Wladimir Riit, OSkar Parem, Sergei Rattur, Johann Toom ja Aleksander Trull. Wiimascd kolin kaswandikku ja Adolf Aulik saiwad hää eksami eest kingitused. Ansekiilast teatab „Uus Aeg": Iseäraline  õnnetus sai siin kahele peremehele osaks, kelle hobused kadunud oliwad. Hoolsa otsimise järele leiti wiimati hobused mädasoost  küll meel clawalt, aga ilma silmadeta. Warescd oliwad juhtumist oma kasuks tarwitanud  ja hobuste silmad pääst wälja nokkinud. Omanikkudel ei aitanud muu nõuu, kui hobused maha lüüa. Hiiu-Püha lepast. Meie aja kohta kaunis  algupäraline kirikline talitus toimetati tünawu kewadel Pühalepa kirikus ära, nimelt, ristiti üht 18-aaStast noort meest, keS seniajani ristimata oli olnud. Sellesarnaseid  ristimisi saab ehk edaspidi rveel küllalt ette tulema, sest meil on palju prii- ja baptisti-usulisi, kes, nagu teada, oma lapsi ei risti. Tallinnast. Viimastel päiwil on Teliskspli elanikud, nagu „Rev. Zeit." teatab, halbu päiwi läbi elanud, mis enam sõja-, kui rahuaega meelde tuletab: minewal esmaspäewal wuhisenud kahe puudane suurtüki kuul TeliSkopli maanina  metsast läbi, purustas mõned puud, ilma muud kurja tegemata, ja teisipäewal lendas koguni üks kolmeteistkümne puudane kuul süälisamast metsast läbi, purustas hulga puid, wiskas öhusurumise läbi mitmed heinaniitjad, kelledest ta umbeS 25 sammu kaugelt mööda wuhises, pikali ja lõhkus lõpuks ühe wägewa kaljutombu puruks. Teistest kuulidest, mis päris sagedaste poolsaarest üle lendawad, ilma mahalangemata, ei maksa rääkidagi. Poleks sellepärast mitte halb, kui reidi pääl olewad laewad oma laskmise harjutusi nii sisse seaksiwad, et ilmsüütade maaelanikkude elu mitte otselohesesse hädaohusfe ci saaks pandud. Eesti kiriku-lauluraamatu kohta on juttu kuulda, nagu oleks õpetajate koosolekul  nõuuks wõetud wana lauluraamatut uuesti trükki anda, kuna sellest wäikse kirjaga wäljaanne nüüd otsa saamas on. See tähendaks siis, et Tallinnamaal mõned õpetajad uue lauluraamatu tarwitusele  wõtmist nii pea ei sovwi. Teised teadwad kõneleda, et mõned maaõpetajad  uue lauluraamatu ostmist laitnud  ja keelanud. Jurjewist (Tartust). Uus Eesti keeli piibli wäljaanne algab TartuS Mattieseni trükikojas ilmuma. Trükiparandamine on Paistu õpetaja J. Bergmanni kätte ustud. Eestulewal augusti kuu 20 päewal aivatakse Walga linnakooli juures kas- watuS teadusline kursus algkooliõpetajate ettewalmistamiseks. Kursus kestab üks aasta ja tema lõpetamine annab needsamad  õigused, mis seminarigi kursuse lõpetamine. Kursusest osa wõtta wõuvad aga üksnes need, kes kas linnakooli' läbi teinud, wõi kes mujal selle wäürilise hariduse on saanud. Kursusel läbi wõetawale õpeasjade hulgas saab ka Eesti keel olema. Ülesandmist kirjalikult kui ka suusõnaga wõtab kohaliku linnakooli inspektor wastu. Riiast. „Düna Zeit." teatab järgmist iseäralist juhtumist: lv. skp. hommikul ilmunud lukusepa N. Wasfiljewi juurde 15 aastane tütarlaps Lukja J. ja palunud, et ta teda pahema jala ümber pandud ja esilukuga lukustatud raudrõngaft wabastaks, mille küljes poolteise sülla pikkune raud ahel rippus. Tüdruku üteluse järele pannud seda ahelat tema oma ema ja selle armukene celkäiwa päewa õhtupoolikul nende omas korteris külge; siis sidunud nad teda ahelaga ukse posti külge ja läinud ise minema. Kauaaegse waewa nägemise järele läinud tal lõpuks ometi korda, ahelat katki teha, mille järele ta lukuseppa juurde tuli. Wassiljew saatis rõnga ühes ahelaga politsei  walitsusesse. Uurimine on käima pandud. Nagu Riia lehed teatawad, oliwad  K. Schneevoigt'i Soome orkestri kontserdid Dubbelnis ära keelatud. Pärast wõetud see keeld jälle tagasi. . Möndasugust. Mine weel kaebama! Hokini linnakodanik  nacStcrahwaS S. andis Hotini linnakohtunikule D-le kaebtuse, et keegi M. S. teda nõiaks nimetanud, mida oma kohta haawawaks peab. Kohtunik luges palwekirja läbi ja tegi sinna järgmise tähenduse juurde: ~Palwekiri tagasi anda, sest et ütelus „nöid" mitte haawaw ei ole, waid tõendab ainult, et see, kes seda ütles, 101 l on ja kaebaja rvcel suurem loll.".. Kohtunik langes aga sarnase märkuse eest ivastutamisele. . Kerjajauurimised. Üks kuttaw Daam ajakirjanik kirjutas terme rea ägedaid kirkasid  kerjamise wastu. Ta arwaS, et kingitud  raha suuremalt oialt kõlwatuts inimeste  tasku woolaia ja soowitas, et raha häätegewlists seltside kätte tarwitamisekS antaks. Et oms arwamisi tõendada, wöttis  ta nõuuks, ise kerjajana „ tegevustesse" astuda. Mõeldud tehtud. Nüüd on ta oma nähtuste üle huwitawaid kirjeldust awaldanud. Kui „lihtne" kerjaja teeninud ta uulitsatel, Võõrastemajades ja uste ees kerjates Kopenhagenis ühel päälelõunal kell I—61 —6 umbes neli rubla raha, rohkesti Võileiba,  kaks korda suppi ja ühe korra „fcikadelisid."  Kopenhageni Pühawaimu kiriku wärawa juures naesterohwa riideid kandes ja woolawa wihma käes seistes teeninud La kahe kuni kolme tunni jooksul umbes kaks rubla, ilma et ühtgi lillekimpu ära müünud oleks; tähelepanemise wäärt selle juures on weel see asjalugu, et nimetatud kohas wähe inimesi käib. Siis läinud ta kerjajana maale, et maa rahwa elu tundma  õppida ja oma silmaga näha, kas talupojad  ainult kartuleid ja jahutoim söömad. Igal pool saanud ta hääd toitu, raha aga peaaegu ei midagi! Kõige wiimaks olnud ta leierkasti mehena „ametis" ja „wäntanud" enesele kaheksa tunni jooksul umbes wiis rubla taSku. Iseäranis Vaesemates  korterites nähtud teda hüämeelega; kõik arwanud teda „päris mängijaks" isegi politsei pole temasse puutunud. Oma tõenduse, et raha anded suuremalt osalt kõlwatuts  tasku woolawad, on ta seega hülgamast  tõeks teinud. Osaw waras. „Daily News" jutustab  järgmise kena lookese ühe marga osawusest  ja julgusest. Singapores, Indias, oliwad ühel päewal kohtumõistjad kohtusaali  kokku tulnud. Just kohtulaua waStu, rippus seina peal üks wäga kallis kell. Korraga astus keegi räbalas riides hiinlane, redel kaenla all, saali. Ta kumardaS ennast kohtumõistjate ses sügawaste, pani sus sõualausumata redeli seina najale, mattis  kella seina pealt ära ja sammus jälle sõnalausumata, redel ühe, kell teise kaenla all, saalist wälja. Kellegi! ei tulnud pähe hiinlast kinni pidada, sest et kõik teda tööliseks  pidasiwad, kes kella puhastada pidi wiima. Kuid püsivad lükfiwad päewade järele mõõda, ilma et kella eht hiinlast .M. 26. Saarlane 1902.