Saarlane I». s. Teisipäeval, 1. märtsil I9OS. XXI. aastakiiik. maksab: V»»lei> aaStaS » „ »S „ Ilmub igal „Saarlasr" toimetus sa «väljaandmine KuresaareS Kauba-uulitsas ur.l? Kirjad kiimad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste petit rida maksab tk k. UU Kleiildiie pulitika aialrhi «aa- j» lini>ir»hi»«lt. UW Karjakaswatusest. Niisugused leidused ei wõinud karjakoSwatuse kohta mitte mõjuta jääda, sest karjakaswotajad pidawad enesele ütlema, et kui loomad oma oma» dust järeltulewale sugule paranduseks kaasa suudawad  anda, nii et näituseks hääd piima lehmad ka hääd piimalehmade tõuge ilmale toomad, pceniajat  wäga juurel mõõdul ja on praegune karjakaswotuse  hää seisukord suurelt osalt selle põhjusmõtte  pääle põhjendatud. ka mitmesugused halwah omadused, kehalikud wcad ja Puudused päranduseks, mispärast suguloomade wäljawalimise juures mitte üksi soomitawa omaduste  pääle rõhku ci wõinud panna, maid ka selle pääle pidi maadalama, et walitawod suguloomad täie elujõulised ja kõigiti termed olimad ja nendel Aga kui täielikult meil ka see suguloomade wSljowatimise kunst käes o'?ks, siisgi ei jõuaks meie sellega üksi oma sihile. Kõikide loomade kohta awaldawad ka mitmesugused  wälimised elutingimised suurt mõju ja wõiwad, nii kui tähendatud wälimiste wõimude mõjul nende manemateft pärstud omadused ajajooksul  wäga palju muutudi: mõned nendest omadustest wõiwad aja jooksul wälimiste tingimiste mõjul kaduma minna, kuna teised palju täielikumaks  wõiwad saada. on loomade ülsSkaSwatamise wiis ja nimelt nende toitmine noores põlweS. Weel suurema tähtsuse saab see mõju sellega, et ta täielikult karjataswataja  isikliku woit all on ja et karjakoSwataja seda mõju oina soowi ja sihi järele wöib korraldada.  suure keha kaswamisega ka sisemised organid kõige rohkem kasivamad ja ennast eeltulewale tõõle ette watmistawad. Sisemiste organide töõjõuu pääle on aga loomade üleüldine terwislik seisukord ja sellega ka nendest oodaiaw tulu põhjendatud. Sellepärast  nõuab loomade toitmine esimeste kuude jooksul asjakohalisi teadust, suurt hoolt ja tähelepanemist.  Selle aja jooksul tehtud wigasid on pärast raske ehk koguni wõlmatu parandada. Ehk toitmise wiis küll karjakoSwataja sihiga peab muutuma, nii et näituseks wasikad, kellest hääd piimalehmad pcawad saama, ka teisiti toidetud  pcawad saama, kui wasikad, kes hääd tapi nõuawad hääd ja rohket toltu, sest et see nende selleaegseks rutuliseks kaSwamisekS tingimata tar- wilik on. On loomad noores põlwes tublid ja sellega ka nende fisemesed organid, nlmelt ka seedimisse  organid, täie elujõulised, siis suudawad nad pärast ka halwema toidu seest tarwilikud osad wälja otsida ja oma, nii kui ka peremehe, kasuks pruukida. On nad aga halwaSti toidetud, siis ei suuda nad seedimise organide nõdcuse pärast järeltule» wal elul ka hää toidu seest neid torwilikkä osasid wälja otsida; toit jääb seedimata ja loomad jääwad  eluajaks kiduraks ja ei ole nendest selleparast ka suurt tulu loota. Inglismaa karjakaSwatajad tillemad, et loomale ta parem osa suust sisse läheb. Selles asjas wõime inglasi küll uskuda, sest et just nende karjakaSwatuS kõige selgemalt näitab, seda ütelust alati meeles pidama ja nimelt ka meie «väikepõllumehed, sest et minu arwamise järele just puudulik noorte loomade toitmine meiekarjakaSwatuse  wiletsa seisukorra kõige tähtsam põhjus on. Praegu kirjeldatud üleüldised põhjusmõtted ja nõudmised on kõikide majaloomade kaSwatuse kohta ühetasa makswad. Aga et mtnu eesmärk on abirääkida,  siis katsume järele waadata, kuda wüsi meie pcaktikalikuS sarwloomade kaSwatuseS neid põhjuKmõttcid peame pruukima ja neid nõudmisi täitma. Kõige esiteks peame enesele aga selgeks tegema, missuguste loomade kaSwatamine meile kohaliste «välimiste tingimste «varal kõige tululikum oleks, kas veame loomade tapi «väärtuse tõstmise, ehk piima anni päästhiks pidama ehk peame tõõloomi kaswatama. (Järg tuleb.) Würsti käsu pääle. Saksakeelest eestistanud G. Markus. Möödaläinud aastasaja keskel sündinud lugu. Ühel päewal istus herzog jälle oma armsa sõbra haige moodi ees. Õige terawaSti Diana otsa waadoteS ning teda hästi tähele pannes, ÜtleS ta järsult: KaS teate, mis ma uudist kuulnud olen? Baron Mehring ei mõteldagi enam kodust ära reisimise pääle, ta olla ühe magnetiga kokku juhtunud, mille wõim teda siin kinni pidada. Niisuguse halastamata jutu juures kahwataS  Diana nägu üleni ära. Ta kartis, et ta kõige suurem ja sügawam saladus ilmsiks oli tulnud. Ta surus oma pää tagafipidi kõwaSti tooli leeni wasta, sest kõik ta ümbrus näitas, nagu hataks see kõikuma ja liikuma. Waewalt wöis ta kuulda, kudaS herzog edasi sõnaS: Räägitakse, et Mehring oma naabri preiliga kihlatud olla. Diana waatiS üksisilmi herzogi otsa, nagu ei oleks ta meel õieti arugi saanud, millest see kõneles. Suure waewaga jõudis ta ise ennast nii kaugelt hoida ja talitseda, et herzog temast midagi arwata ei «võinud. WiimakS ÜtleS ta kaunis kõma häälega: See oleks ju meile ja kõigile teistele tema sõbradele suureks rõõmuks, kui baron Mehring pruudi on leidnud, kes teda õnnestuks  «võib teha. Tema mõisade pääl oodetakse ja loodetakse juba ammugi, et «md ükskord omale ühe hää ja armulise proua saamad. Ja muidugi, vastas herzog, see pole ju hää, et inimene ükfi on! Noor abikaasale oleks wististi põhjuseks, et niisugune tubli jõud omal maal elaks ning töötaks, aga mitte wõõraste piiride sees oma raha ei raiskaks. Räägiti weel tltkk aega Mchringi naesewõtmise  üle, kuna herzog wiimaks üles tõusis, jumalaga jättis ning ära läks. Tõlda aStudeS sönaS ta ise enesele: See naene ei ole mitte ükfi ingel, tema on ka kangelane. Neid herzogist nimetatud häid omadusi wöiS Diana peagi tõ kS teha. Kevade tulekul jäi jahtmeiSter teistkorda raSkcSti haigeks s. o. wana haigus hakkas uuesti möllama. Sellega kadufiwad oga aegamööda ka jahtmeistri terveks saamise lootused, ta elu mõõt hakkas täis saama. ZlmwSfimata mõis Diana haiget ravitseda  ning tema rahutut südant waigiStada. Kõik ta mõtted ja tegevus oliwad ainult haige juures. Ning lui ta wiimaks pitkalise  põdenemise ja raske võitluse järele vaikselt igavesti magama uinuS, oma väsinud  pääd Diana rinna waStu toetades, oliwad ta viimsed sõnad: Jumal õnnistagu  sind, mu kallis, kõigi sinu armastuse ja vaeva eest, mis sa minu waStu üles oled näidanud l Kõige sügawama kurwaStusega leinaS Diana oma kadunud meest. Mitmedgi tuttawad ja sõbrad paniwad wäga imeks, et see noor kena naeSterahwaS seda kidurat meest nii südamest armastanud oli ning teda ka südame põhjast taga leinas. Ainult herzog nägi selgemalt kui teised. Ta aimas wäga hästi, et kõik kurwaStuS ja walu, mis Diana südant hirmsasti koormasiwad, mitte kadunud mehe päralt üksi ei olnud, maid et mitmeid silma pisaraid teised tuuled ülespuhufiwad. Selle pärast torkis herzog leinajat sagedasti oma terawate sõnadega ning mitmesuguste tähendustega, mis Diana südant mõnikord sügawalt haawaS. Ta mõistis pea iga jutu sisse Bodo nime milgi wiifil kujutada ning sagedasti sellest teadustada, et Mehring warSti naist tahta wõtta j. n. e. Kõige selle juures mõistis aga Diana ennast nii kainelt hoida, et herzog temast ometigi õiget aru ei saanud, sest päält näha leinas ta kõige sügawama kurbtusega oma kadunud meest, mis teda sõbradest ja tuttawatest ning kõigist seltskondlikust elust täiesti eemal hoidis. Jahtmeistri surmast oli juba kaks kuud mööda läinud. Diana ei olnud meel omast majast kusagile wälja läinud, ei ka pääle herzogi kedagit wõörast waStu wõtnud, sest herzog oli üksik tuttaw, kes tähele ei pannud, kas tema tulemist soowiti wõi mitte. Wahe ajal oliwad ilmad juba soojaks läinud ning suwi kätte tulnud. Metsad, põllud ja heinamaad oliwad juba roheliseks läinud, kui Diana ühel õhtul oma kambri akna lahti tegi ning akna najale toetades omale wärSket õhku sisse hingas. Kloostri moodi must kleit kattis tema kenasid keha liikmid ja lese tanu oma pitka musta . leieriga andis tema ilusale näole iseäralise armsa jume. Käsa süles koos hoides waatis ta aknast wälja üle kõikuma puu latwade taewa pilwcde sisse. Üsna ilma ette teadmata astus herzog uksest sisse. Ta nähti iseäranis hääs tujus