Saarlane UW Kltiililiilk politika ajaleht maa- ja lianarahtaalt UM Ik 30. Teisipüewal, I. Augustil 1300, XVII aastakäik. maksab Saaremaal aastas . . 1 rbl, 30 kp. Pooles aastas I „ 23 „ Ilmub ignl teifipÄötVctl'. -4 Объявление. Ri. rpenomnuxi. ooöuriü LI. lill- Oüineeimo kkpueliuro Kpsera upttsu- IZ-tLII. KCÜXI- MSpUX'!> .MOAOÜ >ll. Uoolt.'ll.- uouzr lioNSpröonanilo ua uoxioiiib lZokiiiuu 1., npM«öÄkoliil»ii. UPO3I. kt öolliwuikisii. llxit uvuoliuöuiu enosro /to.ii'g. sloMLPllioltltltili AOIII>I'U.U!t !t ÜSIMUkt, (iiooli.il-uos, iioc're.'il.i!oL II Lrolioooe ü'bm>ö, ua.ieiuut, lllllliitki, xskiaiu, sltuo: ÄaxeuAU n t:ol>i,i>i:i.. nali ui- iiunuuxi., euxup'i> ii ruöaui.) iip»- ukmuszreu oi. Iloaktuelleuoui. XiiMmeui» emo/luoouo, 33, iteie.ilvisuiö.ui> iMsnuii-iiillxo- >j noeupkeuuxi. Alieg, ori. II Ao 2 '130031. 110 lio.'i^At!kt; raui. uomuo uoApoöiillS eniteoui. getlXi. »SOÜXOA!I.VIUX'3 LOM,SÜ ei. )'itM!3llio!.l'l. NXi. xaszaüpogi-. 11. A. Ha'ict,ii.!im:a Lavit^l-köl,. Teadaandmine. Hiina riigis ette tulnud mässuliste liikumiste  pärast kutsub ~Punase Risti Selts" kõiki häid inimesi üles jõudu mööda annete kinkimisele sõjameeste hääks, kes kohuste täitmise juures oma werd walawad ja haiged  on. Andeid raha ja asjade näol (kantaw woodi- ja lauapesu, kampsolid, kingad wiltsaapad, kasukad, mütsid, ülikuued, wiinad: marsal ja konjak, thee pakkides, sukur ja tubakas) wõetakse kreis politsei walitsuss ruumides iga päem, püha- ja tähtpäewad maha armetud, wastu kellu lk künni kellu 2 pääle lõunat; sääl samas wõib ka tarwitawate asjade täielist nimekirja saada, kus sees asjade suurus näidatud on. Saaremaa Kreisi Ülem Wassilzetv. Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 62. Kirjutanud —su. Nüüd sisse astuma ja julgesti edasi tungima ja siis nägema warsi Braama suur «varandus, mis inglaste eest meel on marjul jõutud hoida. Aga mitte rohkem wötma, kui kanda jõudma ja siis kohe jälle wälja tulema. Zairo Shaljantega seni siin kalju rägastiku wahel marjul ja waritsema,  et midagi kahju ei tulema. Sõna lausumata puges Willemann kitsast  august sisse. Üks trepp wiis teda tükk maad alla poole ja siis jõudis ta, ühte kitsast kangialust mööda edasi minnes mis päris pime oli, ühte laiemasse ruumi, kuhu mõne prau läbi maigust sisse paistis.  Jälle pidi ta ühest wiletsast trepist alla minema ja siis meel mitmest kitsast kambrist läbi astuma, mis kalju sisse raiutud  näisiwad olema. WiimakS jõudis ta ühte suurde saali, kus sees tume ämar walgus oli ja kui ta sääl rohkem silmitsema hakkas nägi ta ühte asja, mis teda tõesti imestama pani: See oli braamiinide suur «varandus, mis nüüd lausa tema silmade ees seisis. Kuueteistkümnes päätükk. Kurjategijad. See oli mõni nädal hiljemini, kui meie Lord Hildeberti ja Mr. Duulmanni juurest ära lahkusime, kui ühel püewal üks tund- mata mees lordi juurde astus ja teda kõigesuurema  auupakkumisega teretas. Palun südamest wabandada, et teid tulu tama pean, aga mul on ka selleks asja, alust-s wõõraS juttu- Aia tulen otse teed Kalgutaft ja tui ma ei eksi, siis olete teie see lord Hildebert? Ja- Aga siis ? küsis lord imestades. WõõraS hakkas selle paale suure häälega naerma. Siis olen ma ikka enesega julge, ütles ta. Teie ei tunne mind siis tõesti mitte? Ei, ütles lord, ma ei julge mitte ütelda millal WõõraS pani omale kae pähe, rõhus ühe wedru pääle ja tõmbas ühe korraga paruka ja habeme ära ja lord waatas imestades Air. Duulmanni naeratama näuSsesse- Imelik! hüüdis lord, ma poleks teid niisuguses olekus mitte iialgi tunnud. Aga ütelge armas sõber, mis see wiguri tegemine tähendab? Tasa, ütles Mr. Duulmann ja pani paruka jälle mana koha pääle tagasi. Teie ei ole meel mitte unustanud, mis kohused ma oma pääle olen täita wõtnud ja selle asja seisukord nõuab, et ma siin tükil ajal mitte nagu Air- Duulmann, maid nagu sir Laverne ette pean astuma. Ah soo, wäga kena! hüüdis lord rõõmsalt.  Ma ütlen teile: tere tulemast sir Laverne! Aga kuda on siis nüüd lugu? ktas saite Willemannist midagi sõnumit?  Sain küll, ütles Air. Duulmann, aga teie saate imestama mülord, kui kuulete, inda minu endised arwamised kõik õigeks kaaluwad. Willemann ei ole mitte Hantwerslooni  lossist põgenenud, maid ta on kahe kelmi wahel säält kawalusega wälja meelitatud ja arwake ometi mülord, teie ise olete see olnud, kes ühe käsi kirjaga Willemannile tema elu korda waga kardetumalt  ette maalinud ja temale nüuu annud ruttu ära põgeneda. Seda kirja on Willemann  wift kogemata ära kaotanud ja sain ma selle hoowi wahi käest oma kätte, siin ta on. Mr. Duulmann andis ühe kurtsunud kirja lordi kätte ja see pidi imestusega tunnistama, et see tõesti Willemannile kirjutatud oli ja ka tema enese käekirja sarnane oli- lllirjaS sai Willemanni tungiwalt  palutud, niipea kui wöimalik, kaugele  ära põgeneda, sest et kohtu otsuse järele Dooleri mõrtsuka süü tema pääle saada langema- See asi läheb ikka hullemaks! hüüdis lord- Alul ei ole ju teile mitte tarwis nimetada, et ma niisugust kirja Willemannile  kirjutanud ci ole. Seda ei arwa ka keegi teie pääle, aga sel kombel on kelmidel ometi korda läinud Willemanni wälja meelitada, mis muidu wist kudagi korda poleks läinud. !>vas wõiksite seda aSja mulle seletada? See on lühidelt seletud: Willemann läinud küll wahtidega lossi tagasi, aga nende paad olnud nii rasked, et kohe maga- Ühendusest. Täna, mu armsad Eesti wennad ja õed, teretan ma teid unustamata puhkama läinud  laulu linnu Koidula sõnadega: Küll kalliks pidada, Mu õitsew Eesti rada. Mu lehkaw kodumaa! Mu Eesti wainud, jõed Ja minu emakeel, Teid kõrgeks kiita tahan Ma surma tunnil meel! Kuis on su pojad magad Nii waprad tugewad! Su tülred nagu lilled. Nad õilswad nägusad Ja sinu tuul ja päike Sind õilset hoiawad Ja kõrge kotka tiimad Kuis h llast katawad ! Need laulu sõnad tungiwad iga meie Eesti wenna ja õe südamesse ja sündsamaid sõnu ei olegi enam leida. Jah, meie pojad on waprad ja tugewad, meie tütred öitsewad nagu nägusad lilled! Aga üks asi puudub alles Eesti wendade ja õdede juures, see on: ühendus. Kas sel wiisil rahwa elu wöib ilusasti  edeneda ? Teeb üks tööd ihust ja hingest,  aga teine lõhub seda kõigest wäest ja wõimust maha siis ei saa midagi tööd tarwilikult ära toimetatud, ega ühtegi asja ilusasti äraaetud. „Jga kuningriik, mis iseenesega  riidus, ei wõi seista", on tuttaw piibli sõna ja waimuliku asjade seletuseks üteldud, aga meile ka omas elamises ja olemises täiesti tähele panemise wäärt, mõnusaks  manitsuseks ja sügamaks seletuseks. Armastusest ja ühendusest, meie ammu külmas  mullarüppes hingamas esiwanemate kõige kallimast pärandusest on meil liig suur puudus. Seepärast on igamehe kohus oma rahwa wahel waenu wäheneda ja armastust ja ühtmeelt äratada püüda, aga mitte ümberpöördud wiisil, nagu muuS asjas nägema peame. Isegi laulik Ado Reinwald luuletab selle kohta nii: „Kui ilus oleks praegu lugu. Kui ivennad armu! aunaks' suud. Siin wõitieks, wõidaks ära muud! Nad hariks rahwa laste waimu. Siis armastuse rahu sees Ja pekiaks siit wõõrast laimu. Mis lausa lehkab ilma sees.