Sakala w 29. Wikjanäis, 10. Maik. 1904. Ilmub kaks?orda nadalis, ga esmaspaew ja ueljapäew 27-es aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind: aaStaS poSttga 5 rbl. kop. postita 2 rbl. Sv kop. kuu pääle . . 50 . ss Väljamaale aaStaS S „ pooleS-aaStaS 2 , Ol) , Ükfik nummer maksab 4 kop. Kes 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata eht 7 protsenti. Kuulutuste korpusria ruum maksab S kop. lehe eesotsas lS kop. Toimetuse adress„Sakala"  toimetusele, Wiljandis. Mikspärast meie sõdime? Seda küsimust paneb keski hra Lugovoi Mowoje Wremja'S" ette ja waStab selle paale selles mõttes, et meie pääaSjalikult oma „ kullase põhja" Siberi pärast sõdime. Praegune sõda Jaapaniga on pääaSjalikult sõda Siberimaa edespidise kosumise, õitsemise, tema hariduslise kaSwamise ja järelduSlikult ka tema olemas olemise pärast. Siber on Wene Amerika. Meie pole seda weel aru saanud, aga ameriklased said seda juba enne meid aru. Neil oli üle okeani Siberi tähtsus rohkem filmapaiStav, kui meil üle Uralide harja. Seda said aga ka jaapanlased aru. Selleparast pole praegune sõda mitte ainult sõda meie riigi suurriiklise  auu eest, mitte selleparast, et Europat kollase hädaohu lähenemisest ära hoida, waid see on võitlus Wene riigi elukasude, tema piiride puutumatuse parast. Siberi raudtee ehituse ajal juhtusin ma JngliskeeleS ühte raamatut lugema, mida keski A. G. Ford New-Jorkis wälja oli annud, päälkirja  all mõjust Siberi ja Wenemaa päale," ja ma olin koguni imestanud selle Vaimustuse  üle, millega see ameriklane Siberimaa üle kirjutas. Tõsi on, et selle kirjatöö põhjusmõtteks  järgmised, selgesti Väljaöeldud sõnad olid: ,Selle imelise Siberi raudtee ehitamise ajalugu on, oma tähenduse poolest, Afiamaa kaudanduSline  äravõitmine Amerika läbi." Amerika kirjanik räägib, et Siberi! ettevõtjate  inimeste kohta iseäranis külgetõmbav jõud on ja et ta Siberis ameriklafi leidis, kes kord juba säält kodumaale olid tulnud, aga uueSti kodumaal hääd, kasulikud kohad maha jätnud, et kauge Siberi maale tagasi pöörda, mis neile rohkem õnne tõotas.. Siber tõmbab paljuid sellega  oma poole, et sääl kõik feisuSlised vaheseinad  maha on lõhutud ja et sääl iga inimene, kes keha ja vaimu poolest tugevam on. ka kõigesuüremat  lugupidamist võita jõuab. Lõpuks tõutab kirjanik Siberimaale määratumat tulevikku, üeldes, et kuna ta 20. aastasaja algul poole suurema rahva arvuga „wõidu jooksu teele" aStuS, kui Amerika ÜhiSriikidel iseseisvuse väljakuulutamise ajal oli, saab Siberimaa, pärast ühekordset ringi ümberpõõrmist, see on sada aaSta pärast, võib olla, Amerikat tagaajadeS selle kannule jõudma, Europa Wenemaad aga kaugele taha jättes... Arvame nii, et seesugune Siberi iseloomu kirjeldus kül ameriklaSte Viisil liialdatud on. Aga kõikide suurriikide praeguse politikalise sihi juures ja Asta rahwaSte ärkamist tähele pannes piame meie selgesti ära tundma, et meie seisukorra  kindlustamine Waikse mere kallastel praegu tähtsam on, kui muinasjutulik Mustamere Wene järweks muutmine. Kui meie kaugel idamaal löödud saaksime, siis poleks meil ka lähedal idamaal  midagi teha. Unustame ajutiseks tõi? meie sisemised tülid, ja ühendame endid kõik üleüldises mõttes Wenemaa suuruse eest seista. Kui maade mõõtmine  algab, piob kõige päält välimised piirid ära märgitama, siis tuleb pärast poole sees pool piirist soode kuivatamine ja liiwakute kastmine päevakorrale. Kui teised suurriigid, mõõk käes, wööraS majas „lahtiSte uste" politika eest sõdivad,  siis piame seda enam selle eest võitlema, et ühes meie maja kõige tähtsamas jaos valguse ja soojuse poole aken lahti oleks. Politika ringwaatus ja wäljamaa sönumed. Sõda. Sõjaplatst seisukord on, wiimaSte teateds põhjusel, praegu umbeS järgmine: Jgapäew on suurt, otsuStawat lahingit oodata. Kuna jaapanlased Port-Arturi wastu 2 diwisioni on saatnud, nihkub AZene pää-sõjawäe  waSLu Ljaojanist ida-lõuna pool praegu 7 diwisioni ja wiStiSte niisama palju tagawara väe brigadesi. Seitsmes diwifionis on 84 bataljoni,  21 eskadroni, 42 patareid 252 suurtükiga ja 7 sappõöridega pataljoni. Sinna juurde tulewad  weel 9 kindluse-suurtüki patareid. Jaapani  sõjavägi on nii praegu umbeS 100,000 meest suur, 270 suurtükiga. SeitSweS tagawara brigadeS arvatakse olevat 28 pataljoni, 7 eSs kadroni, 7 patareid ja kolm roodu sappõõrifi, niiviisi umbeS 20,000 meest 42 suurtükiga. Kindral Kuropatkinil näeb nõuu olevat, suurema võitluse algamist jaapanlaste hooleks jätta. WenelaSte plaan nõuab palju vaimu jõuudu ja vastupidamist; tema kasu seisab selles, kui sõ« japlatS abivägede ja moonawuretsemise kohtade lähemale nihkub. PeterburgiSse jõudnud teatede järele loodab Kuropatkin raskeid suurtükka, mis õigel ajal Ljaojangi jõudsiwad, õige kasulikult tarwitada, kuna jaapanlased oma raskeid suurtükka,  milledega nad Wene mäele Jalu ääres suurt kahju tegid, ligi tuua ei saanud. JulguS ja mehisus Kuropatkini pääkorteris on kõige parem. Loodetakse waenlasele enne mõjuwat hoopi anda, kui Kuroki za Oku wäed (keS ülemal tähendatud armudes kokku on wõetud) endid ühendada saamad. Sõjalikka saladusi on aga praegu raske marjata, sest et hiinlased, kui mid mähagi silmast lastakse, Wene tähtsamatest liitumistest jaapanlastele teateid annawad. Port-Arturis walmistatakse ümberpiiramise ajaks suureparaliselt ette. Wene sõjamäed lõhuwad  miinidega takistusi, mis laskmise ajal wene suurtükidel ees wõikfiwad olla, ehk jälle jaapanlastele peiduurkaid pakkuda. Kuropatkin olla kindralite Stõsseli ja Smironowile käsku annud, maalemineku kohte Dalnis ja Talienwanis  purustada ja mõlemist kohtadest ärakutsutswaid  wägesi wastu wõtta, Põhja Koreas on kasakad Jalu jõe keskmisel  ja ülemal jooksul juba mitmed Jaapani moonaladud hävitanud. Arwata on, et sinna marshall Nodsu mäest üks diwifion taheti saata; et aga jaapanlased õigel ajal kohale ei jõudnud, tulid kasakad waremalt ja takistavad sellega, et nad moonaladud ära häwitafiwad, jaapanlaste edasi tungimist. Jaapanlased kuulutawad ette, et nad 7 10 mai wahel Port.Arturile maa ja mere poolt kallale kippuma hakkawad, nimelt siis, kui Talienwani  laht enne Wene miinidest puhtaks on tehtud. See tõõ näib aga kaunis täbar olema, sest wäikeses Kerri lahes, mis Talienwani lähedal  on, läksid miinide ülesotsimise juures lühikese  ajaga kaks Jaapani sõjalaeva puruks, nimelt miinipaat U 46 ja siis miiniristleja „Miako," mis alleS 1897 a. ehitatud ja 1860 tonni kandejõuuline oli. Kerri lahes on miinist wiStiste kümnete kaupa, Talienwani lahes meel rääkimata. Õige huwitawa teate Port.Arturi Me tõi Rens," kelle sõnumesaatjal tvrda täkS, TshifuSse pääseda ja sLSIt järgmist telegrammi saata: tagavarad on Port.ArturiS nii suured, et seda 9 kuuks 15.000 sõjamehele ja 30,000 Hiina töömehele jätkub. Meeleolu Port.ArturiS on wahwa. Wäljasõit sadamast on Port-Arturi laevastikule vaba. Linna laskmise  läbi said mõned tihedamad linnajaod pi-