oma kantseleiteenijad. Teie aga, w allakirjutajate abilised, peate ja nende tegude üle walwama, sest et teie ise tulewased olete." „D.-Ztg." Kirik ja kool. * Tallinnast. Rahwa hariduse ministeriumist  minna warsti ettepanek riiginõuukogule läbi waadata, et wallawalitsustel mitte õigust ei olla selle kohta otsust teha, missugusesse liiki nende kulul awatawad alakoolid tulla arwata. ~R. B." majanduslise hariduse  saoks plaanitawat maale iseäralikku tüpust alamaid  majapidamise koolisid asutada, milledes majapidamist,  aia- ja junrewilja harimist, mesilastepidamist  ja majanduse-raamatupidamist tegelikult õpetatakse  ja kus õpilastele ka juhatust antakse, kuda nad inimestele ja elajatele esimest arstlist abi wõiwad anda. Niisuguseid koolisid wõiwad niihästi  maakogud, seltsid ja erainimesed, kui ka hästi korraldatud mõisad awada. „R B." * Wolmarist. „Rishki Westnikn" teate järele on kooliõpetajate seminari maja neil Päiwil Wolmaris walmis saanud. Päähoone all seista 412 ruutsülda  maad ja temas olewad ruumid olla õige lahedad. Suur saal olla 10 sülda ja turnimisesaal  ligi 11 sülda pikk, kuna klassitoad umbes 12 ruutsülda suured olla. Ühes kõrwaliste hoonetega, õuega, aiaga ja puiestikuga olla seminari all umbes 5 dessatini maad. Ümbrus olla ilus ja asukoht tcrwisele kasulik. Ehitus tulnud 110,000 rubla maksma. Wäljamaalt. Berlinist. Piirita ja kirjeldamata suur on waimustus olnud, millega Buri kindralid Berlinis Wastu on wõetud. Meie ruum ei luba sellest pikka kirjeldust, awaldame ainult ühe kõne, mis Botha „Philharmonie" seltsis pidas: „Mul kahju, et ma Teie keelt ei oska; meie, afrikased, oleme ju „rumalate" liigist, kes palju keeli ei õpi. (Naer.) Meil on kergem waenlase seisukoha kallale kippuda, kui nii suure rahwahulga ees kõneleda! (Mürisew kiiduawaldus.) Ma tänan teid selle, ma wõin tõesti ütelda, suurepäralise wastuwõtmise eest, mis teie meile Berlinis olete Valmistanud. Meie täname teid kõige eest, mis te meile olete teinud, sõpruse läbi, annete läbi. Nüüd tohime meie nende naesterahwaste kätt Pigistada, kes meie eest on töötanud. See oli meile iseäranis ülendaw silmapilk. Tänu kõigile, kõigile? Ma mõtlen täna ka sakslaste pääle, kes meie ridades meie eest on Võidelnud ja meie eest ennast haan? ata, surnuks jj kasta lasknud. Saksamaa wõib nende paale uhke jj olla. Nad on ennast kiiduwääriliselt üles pidanud j ja meil oli kahju, et me neile rahutegemise ajal j mitte reisirahagi ei saanud anda. Täna on nii j sõbralikult president Krügeri paale mõeldud. Tema ! on sõja läbi raskesti kannatanud. Ta ei wõinud j meiega tulla, ta pidi Europasse tulema. Ja mis Z seisis ajalehtedes? Tema olla miljonitega plehku ! pannud! (Hüütakse elawalt wuih!) Mina kui walltj  suse liige wõin tõendada, et need jutud täiesti waled on. (Elaw kiiduawaldus.) Krüger on meile weel 40,000 naela laenanud, mis ta oma talu eest sai! Paraku ei ole seda wõlga riigiwõlaks tunnistatud  ja tagasi makstud! (Wuih!) Ja siis öeldakse weel, Krüger olla miljonitega plehku pannud? j (Wuih!) Mina ei taha wägewamat sõna tarwij  tada; aga see on ebatõde! (Elaw kiiduawaldus.) ! Kui ma Krügeri juurest Portugalia rajalt tagasi j läksin, leidsin ma ju teotusekirjad eest: Pange j sõjariistad käest; sest Krüger on riigiwarandusega j plehku pannud ja Botha on ühes Inglise haigez  majas raskesti haige! (Naer.) Noh, mina ei ole weel ial meie wastasts haigemajas olnud. (Mü>  risew kiiduawaldus.) Teie olete ka president Steijni nimetanud. Tema on sõjamees, sõja riigimees olnud, kes lõpuni kindel oli ja kindlasti seisma jäi. Ja kui Teie rahwast kiidate, kes wahwuse imetegusid tegi, siis ütlen mina teile: mees, kes j seda kuulsust Põhjendada aitas, on president Steijn! j (Mürisew kiiduawaldus.) Steijn on sõja ohwriks saanud. Kui ma tema Päale mõtlen, wäriseb mu ! süda walu pärast. Sõda on asju päewawalgele ! toonud, mida üksgi haritud riik pole oodanud. ! Aga meie rahwas on kõik ohwerdanud selles ! wõitluses suure ülewõimuse wastu. Ilma et kiidaksin, wõin ma küll ütelda: meie tegime kõik, j mis wõisime, et rahwast Päästa. (Mürisew kii!  duaw.) Aga meie oleme selle juures ka kõik kao!  tanud, mis meil oli. Wahest oleks asi weel Pikemale  läinud; aga sääl tuli naeste ärawiimise politik. (Wuih!) Ja 20,000 naist ja last Pidime meie maha matma! Meie oleme hinge põrutawaid kirsasid näinud. (Hüüd: tapjad, põletajad!) Sääl pidime enestelt ometi küsima: on see meist õige, kui oma terwe rahwa ära surra laseme? Nõnda tuli wiimane raske samm, mille juures isegi Wõõrad rahwad küsisiwad: Kuda oli see wõimalik?  Meie pidime ta astuma. (Mitu minutit kestew kiiduawaldus. Botha peab ühtelugu tänama.)  Nüüd oleme Europasse tulnud kõige selle wiletsuse wastu abi otsima. Meie kui soldatid ei wõinud teisiti, kui oma kohuseks arwata, wendade eest, kes hauas puhkawad, edasi wõidelda, mitte sõjariistadega, waid sõnaga. Ainult nende eest astume meie wälja, kui me siin seisame kui kerjajad  oma rahwa hääks! Wõi peawad meie mehed weel kaua ühe teise rahwa weekandjad ja puulõhkujad  olema? (Mürisew: ei!) Nii tuleme meie 5902. Sesti Postimees. 511