waesusega, wõitlemine omakasu nõudmise ja nõrgemate allasurumise wastu: wõitlus hariduse pärast, püüdmine päikese poolel Ja nüüd jääb wõit sellele rahwale, kes teistest tugewam on mõtte sügawuse ja sõna selguse poolest, kes teised  üle lööb ärksama arusaamisega ja suurema osawuscga, kes teistest wäledam on usinuse ja ustawuse läbi. Meie aja sõda sõditakse waimumõõgaga  Meie aja kaitsja kilp on haridus. Siis wana wahwa Saare rahwa lapsed, kaewake wälja muistsetest haudadest oma waprad efiwanemate kõlisewad sõjariistad, aga tehke nad ümber, kui koguma hakkate hariduse sojalipu  alla! Ehitage ümber endised sõjariistade sepapajad  koolitubadeks! Taguge odastsad ümber terassulgedeks. Walmiötage mahedast mõõgast saharaudu ja ajage sügawad maod Saare «aa-c«akese kuiwanud rinnale! Pange ÜSsitulesse fõjataprid ja sulatage neist tirweteri, raiuge maha kadakad ja külwake elust seemet kõrwenud wainude rüppe! Meie Suurelmaal paneme imeks saarlaste käewarre rammu ja wäsimata tööd, kellega teie meie soosid kuiwatate, roota juurite ja rabasid kõige wiljakamaks põlluks muudate. Kui teie üht osakest sellest tööjõust oma kodukolde harimiseks ära kulutakfite uskuge teie saarest saaks meel Eedeni rohuaed. KadakapuhmaSte asemelt ja timide alt, kui teie neid kangutama läheksite, leiakfite teie kulda, luna seni teie noorus Suurelmaal  waskkopikaid taga ajab ja wäfib! Warandufi  on Saare kadakate ja paede alla maha maetud, kuldwarandusi, aga nad ootawad ollcS õnnelast, kes Kalewite kulda, hõbehaljast õnnesaaki  peiduurkast päriks. Meie estwanemad käifiwad neid warandufi tõstmas, kui nad mustakuke wcrd warandusehoidjatele  ohwerdasiwad. Aga kullakate! ei kerkinud.  Kuke meri oli liig odaw lcpituseanne. Salawarandused nõuawad hinnawäärilisemat mets oma merd. meie merist htgr, meie werewaewa. Saare rahwa jõud kroonika ütles ju saarlaste jõud on nende laewades. Kehwa kuiwa  Saaremaa ümber kohab rikas wefi. Randlaste  eesõigus on meri. Meri, kallis meri, kaunis meri, sügaw, suur ja sinine, nagu sõrulaste  laulik kiidab. Saarlaste mereasjandus wõtku uut hoogu, Saare kaubalaewawägi walitsegu  jälle Läänemerd! Saare kuulsad meremehed,  kes laias maailmas wõõrast leiba söömad, leidku teed koju ja juhtigu oma laewu I MiStarwis need tõsised sõnad? Täna kõlab rõõmulaul. Rõõmuhüüded tulewad  kuuldawale kcwade iluehteS. Mie teame sõnad ei tee seda mitte, et Saaremaa nägu uueks luua. Aga pidulaul walagu kaStet Wanaisa  karika seest Saare rahwa kuiwanud hingesse  ! Pidukõned wisaku julgust Saare rahwa arasse hingesse: Mis meist ikka saab. Lühikese  pidupäewa järel peab pikk töönädal tulema. Ainult töö, ustaw töö, wäsimata töö teeb imet, kannab Saare rahwa paremale tulewikule wastu,  tõstab teda «abaStawasse õhusse. Pidult lahkudes ja tööle minnes peab iga saarlane, noor ja wana, tõotama: Saares ja Muhus, Abrukas ja KeinaStcs ei tohi mitte Mk wanawiifi  jääda. Meie otsime uut, paremat. Meie ei luba kauem Suurmaad meie pääle ülewelt alla waadata. Meie ei salli mitte enam, et meie hariduses ja kõiges hääs mannermaale järele lonkame. Meie läheme tööle! Kui kord jälle suur laulupidu meid Kuresoare linnapääle ühendab, siis peab Suurmaa nägema ja märkama,  et Saaresgi elab rahwas, kes ihkab maigust,  raiub ja kaewab ja künnab wahwaft, et päike õnnistab Saare rahwast. Siis „ärgake, ärgake taaralaSte taimed", nagu teie lahke laulusüu meid kohe teretama saab. Weel tuksub nii usaldame meie Saare rahwa rinnus esiisade julge meri. Juba kutsub uus, wabam aeg „kangrmeeSte kasusid" bariduselahinauid lööma. Juba tõstab Tiirimetsa matisest hauast paao za inueu^ub... ~TõlluS, WlluS tõuse üles, Sõda Sõrwe Sääre juures!" . M. k. („Post/') hen rahulikult ja kindlalt oma kardetawat teed. Andke mulle kindlat lootust, et ma tagasi tulles  Teid waba ja malmis leiaksin mu esimese kutse järele mu juurde tulla. Hää küll, wend, ma annan seda, ütles Diana. Oh. ma tänan Teid, ma tänan Teid kõigest  südamest! ütles Gabriele. Nüüd on tulemil  minu päralt. Andke mulle oma käsi selle tõotuse pandiks, õde. Siin ta on, wend. Rüüd olen ma selle pääle julge, et ma mõitjana tagasi tulen, ütles noormees kirgiiselt. Ma tunnen, et nüüd misgi asi minu soowidele ja cttewõtetele ei wõi takistuseks olla. Sel silmapilgu! kuuldus hääl, mis õde Benyt hüüdis ja Gabriele kuulis oma selja taga kerge! müdinat. Mind otsitakse! Mind kutsutakse I Mu Jumal! Kui meid Üheskoos nähtakse! Jumalaga, mu wend, jumalaga, Gabriele! Jällenägemiseni õde, jällenägemiseni Diana! Minge! Ma jään siia. Warstise jällenägemiseni  ja ma tänan Teid weel kord. Diana ruttas treppi mõõda alla; sääl seifis õde Monika ja meel teist inimest, kes tulelontidega Dianat otfistwad. Kes tegi abtinna kahtlaseks? Kes sundis teda Dianat otsima? Kes muud, kui Arnold. Kellegi! ei olnud nii süütat nägu, kui sellel kelmil! Ta oli praegu enam, kui kunagi enne, Martin Sõdija sarnane. Gabriele, kes selle pääle julge oli, ei Diana  õnnelikult kloostrisse jõuab, tahtis juba malli päält alla tulla, kui ta oma selja taga korraga tumeda marju nägi. Keegi waenlase soldat, täies sõjariistus, ronis müüri pääle. Waenlase juurde jooksta, teda mõõga hoobiga maha sirutada ja kõlama häälega appi hüüda, oli Gabriele! ühe silmapilgu  tõõ. See oli täielik pääletungimine ja Gabriele ei olnud eksinud, kui ta armas, et «vaenlane päewaSte tormijooksude järele Sõsise Mktnngimise tõsiselt ette sstab. (Järgneb.) Kodumaalt Kuresaarest. Praegune aeg on niisugune, et see, keS elada tahab, tingimata peab õppima. Elutingimised ja ajad muutuwad wäga ruttu. Ainult see, kes ennast haridusega on ehtinud, suudab neile järele sammuda. Weel saja aasta eest ci tundnud inimesed masinaid, auru- ja elektrijõudu.  Töö tegiwad siis suuremalt jaolt inimesed. Ei tuntud siis ka haridusest suuremat wajadust. Töö juures leidis ainult kehalik jõud tähelepanemist.  Wiimasel ajal on asi suuresti muutunud.  Wabrikutes ei leia kehalik jõud enam suuremat tähtsust. Ainult need, keS haridust on saanud ja masinatega hästi oskawad ümber käia, saamad hääd teenistust. Haridusewajadus annab ennast igapäewases elus rohkem ja rohkem  tunda. Ka põlluharimine nõuab tarkust. Hariduse ja tarkusega muudetakse wäljamaal sood ja mäed wiljawäljadekS, kuna Wenemaal, kus haridus wäike on, otse musta mulla pääl inimesed nälga surewad. Hariduse tähtsusest arusaades  püüawad seda kõik mõistlikud inimesed omandada. Paljudes suuremates linnades on töörühma jaoks, kellel päewal aega pole õppida, õhtukursused sisseseatud. Sääl antakse neile algharidust tähtsamates õpeasjades, et sellega netle iseõppimiseteed awada. Ka meil Kuresaares  omatakse pea õhtu-kursused. Sellega on siis õppimine kohalisele töörahwale võimalikuks tehtud. Maks on õppimise eest Võimalikult odaw määratud, 1 rbl. S 0 kop. pooles aastas, seega aineliselt töörahwale wäga kohane. Jääb ainult soowida, et osawõtjaid rohkesti oleks. Kohaline Eesti Selts on küll sellega, et ta hariduse aSjas töörahwale nii soojalt waStu on paljude tänu ära teeninud. —rg. Ringkonnakohtu kaelakohtu-osakonna koosistumine Kuresaares. (Lõpp.) . Loona wallast Liisa Laefi, 3K a., Kasu pärast. 9 Ta tahtnud oma meest lasta puhata, sest see olnud wäga wäfinud. Tähendab, et nende waStu muud kahtlust ei ole, kui et naene ainult halwas kuulsuses on. Küsttaw on fiisgi, mikSpärast naene tähendatud  õhtul nõnda ruttu ministeriumist ära läks, et see ametmkulegi kahtlane näitas olewat? Ta tahtis ruttu koju minna, sest et hiljaks  oli jäänud. Teie sõitsite ju rohkem kui Veerand tunni pärast sinna, kuna «aist ikkagi meel kodus ei olnud. Mis moodi seda peab mõistma? Woorimees sõidab harilikult palju rutemini, kui hoburaudtee. Mikspärast naene suure kiirusega kööki jooksis? Tal oli sääl wõlaraha hoitud. KaS te olete temal! küsinud, kas taie kedagi  Kaarli uulitsal wastu ei juhtunud, kui ta ministeriumist koju läks? Pääle shandarmi ei ole tale kedagi waStu tulnud. Seda on näha, et te teda põhjalikult üle olete kuulanud. Aga mis arwate teis kellahelistamisest? Mis kellahelistamisesse puutub, siis ütlen ma kohe, et see mulle hoopis arusaamata on. Minu arwamise järele peab kurjategija wäga häbemata inimene olema, et ta niisuguse kardetawa  toimetuse juures weel kära tohtis teha. Suur tänu, herra ForbeS, teie teadete eest. Ehk leian ma kurjategija üles, siis saate ka kuulda. Lähme, Watsos Z Knhu nüüd? küsisin ma, kui me politseist wälja olime tulnud- Lord HoldurSti juurde. Hää õnne tõttu saime meis lordi ministeriumist  kätte. Meid lasti waMi pääle selle ette, kui Holmes oma nimekaardi sülesse oli saatnud. Oma harjunud kombel Võttis lord meid lahkesti wastu ja palus toredate toolide pääle istuda, kuna ta ise meie wastu põranda teki pääle püsti seisma jäi. Tore sees! mõtlesin ma tema pikka, sirget  keha, lahket tarka nägu ja enneaegu halliks läinud juukseid silmitsedes. Ma olen teitest palju kuulnud, herra Holmes,  nii et teie nimi mulle kaunis tuttaw on, rääkis ta naeratades. Ka wõi» ma teie siiatuleku  põhjust aimata. Pääle ühe juhtumise ei ole siin midagi ette tulnud, kus teie praktikat tarwis oleks läinud. Kes asja teie kätte usaldas,  kui ma küsida tohin. Herra P-rci Fslps, wastas HolmeS. Wõi minu õnnetu wennapoeg! Teis wõits isegi aru saada, et ma sugulase poolest teda kaitsta ci wõi. Tema elutee on selle juhtumise läbi wäga raskendatud. Kas asi wõib teiseks minna, kui paberid üles saamad leitud?. Jseenesestgi mõista on siis asjalugu hoopis  teine. Kas ma wõiksin teile mõne küsimise ette panna? Ma olen õnnelik, kui teile mõnes asjas abiks wõin olla. KaS te herra Felpfiga sellessamas toaS paberite ärakirja pärast rääkisite. Jah. Ma arwan, et teid siis keegi kuulda ei wõinud? Sellest ei maksa rääkidagi. Kas ts olete tellegile kõnelenud, et lepingust  ärakirja tahate laSta teha? Mitte kellelegi. Kas teate seda tõesti? Siin kahtlust olla ei wõi. Kui kumbgi teist selle üle kellelegi ei rääkinud,  fiis on kindel, et waraS kogemata tuppa on jubtunud. Ta nägi, et see lihtsalt wõtta sünnib ja tegi seda. Riigimees naeratas. Teil wõib tõsi olla. Ma ei wõi midagi selle üle ütelda. Holmes mõtles pisut aega. (Järgneb.) Saarlane 1909 70^