pannud nähtawaZti mingit rõhku nende tuleku pääle. Herra Kammaso pakkus oma wõõraStele suure wiisakuscga toolifid ja palus tungiwalt  istet mätta ja hakkas kohe, niipea kui nemad tema soowi täitnud oliwad, nendelt järele pärima, millega tema neid teenida wviks. Prokurör tahtis oma nime ning seisuse nimetamisega teda hakatusest saadik kohkuma panna ja ütles: Wabandage, herra Kammaso, teie teate ometi juba kes meie oleme? Muidugi, teie nimed nimetati minule teie tulekut teatades. Wiilakalt prokuröri poole kummardades, ütlev tema n-.id sõnu, ilma et üksgi joon tema näos liikunudgi oleks. Ning, teie ei aimagi, mispärast meie praegu siin oleme? päris herra Barrot. Mina wõin seda juba aimata, wastaS herra Kammaso rahuga. See tähendab, mina arivan et üie täna hommiku üht kurba teatust saanud olete ja er teie nüüd minu käest minu õnnetu abikaasa Üle mõnda teatust tahtsite. Lugu on just nii, tähendab Barrot. Mina olen haa meelega malmis teile ütlema, mis minu teada on. Aga teie teate mist ka, et mina juba mõni aaSta temast lahus orcn elanud ja just nüüd seda sidet, mis merd ainult ilma ees weel ühendas, lõpulikult ja täiesti lahti päästa tahtsin. Selle järele wõite nünd isegi arwata,  et tema häkiline ots mind küll wäga kohutanud ja minusse puutunud on, aga ct mu tundmused tema kohta ometi mitte nii walusad ei ole, kui nemad teisel aSjaseiiukocral  kõhklemata olnud olcksiwad. On teil ligemaid teateid teie abikaasa õnnetu surma üle, päris prokurör. Mina ei ole muud kuulnud, kui et minu naene ühe mõrtiuka ohwriks olla langenud. Teie nimi oli wiimaue sõna, mis enne suremist weel üle tema huulte tuli, seletas herra Barrot tähtsalt. Minu nimi? Oh, fiiS on tema enne surma ometi weel kahetsusega minu pääle mõtelnud?! Seda ci oleks mina temast ometi mitte enam lootnud, sosistas herra Kammaso nähtawaSti liigutult. Teil oli nõuks wõetud enda abielu lahutada  lasta. Olete juba selleks tarwilisi sammusid astunud ning kui kaugele on teie asi selles tükis juba edenenud? Ei kuigi kaugele, herra prokurör. Miks mitte? Kas proua Kammaso teiega selle asja poolest ühes nõus ci olnud? Tema? Oh ei temal ei olnud selle waStu midagi, meie orwasime ainult, et meile siin kui wõöra riigi alamatele asjata raskusid ja takistusi tehtakse ja wõtsime sellepärast nõukS üheskoos Ameerikasse sõita ja NjujorkiS, kus meid laulatati, endid ka jälle lahutada laSta- Ja teie abllaasa oli selle plaaniga nõus? TüicSti, mõne päewa pärast tahtsime siit ära reisida. Millal teie temaga wiimakS koos olite? Siis kui wiimast korda tema juures wõörfil käisin umbes nelja päewa eest. Teil oli nõu jälle uueSti abielusse aStuda? KohmetadeS waatis herra Kammaso kõnelejale  otsa. Minul? Kes teile seda ütlcs? Teie tahtsite preili Tartineou omale wõtta? (Järg tuleb.) nõudmise pääle lõppema ja osawõtjad lahku minema. 3. Need, keS süüdlased on, et nad ülemalseiSwatest määrustest on üle astunud,  koosoleku toime pannud ja temast osa wõtnud, niisama ka isikud, kes oma ruumid koosoleku pidamiseks on annud, sattuwad administratiwilisel teel kuni 500- rublalise trahwi alla wöi kuni 3 kuuks arresti. A 4. Niisamasuguse nuhtluse alla heidetakse  ka need inimesed, kes süüdlased leitakse  olewat, et nad politseiametnikkude tegewuse ja käskude wastu on pannud, wõi kes ennast nende tegewuse wõi käskude fiöse segawad. H 6- Niisamasuguse nuhtluse alla langemad  ka need inimesed, keS süüdlased leitakse  olewat, et nad kellelegi mingisuguseid nõudmisi on ette pannud ja selle juures isiku wõi waranduse woStu wägiwalda tarwitada lubanud. § 6- Igasuguste sõjariistade kandmine ja hoidmine, ilma et kohalise polrtseiwalitsuse  käest iseäralist lubakirja oleks wõetud, on keelatud. Süüdlased, kes seda määrust ei täida, sattuwad administratiwteel kuni 500-rublalise trahwi alla wõi kuni 3 kuuni arresti- Märkus: See määrus ei käi nende juhtumiste kohta, kui sõjariistade kandmine seaduse poolt on lubatud ehk kästud. § 7. Need kohustawad määrused hakkawad  31. märtsil 1905. maksma. Z 8. Riia liuna jaoks 16. julil 1904. a. ja Jurjewi linna jaoks 9. wcbr. 1905. a. antud kohustawad määrused jääwad edaspidise aja pääle jõuSse. RnoS, LB. märtsil 1905. Liimi kuberner kindrul-leilnant Paschkow. H. Sõjariistade müümisest. H l. Need, kes tuleriistadega ja nende laskemoonaga kauplewad, peawad iseäralisi  raamatuid pidama, kuhu kõik tagawaral olewad laSkeriiStad tulewad üleS kirjutada ja juurde tähendada, missugune laSkeriist ja laskemoon, millal ja kellele on müüdud. Need raamatud näidatakse politsei esimese nõudmise pääle ette. H 2. Tuleriistade ja nende laskemoona hulgast wõib rewolwrisi ja nende patronisi ainult niisugustele isikutele müüa. kcS tunnistuse ette näitawad, mis kohalise politseimeistri poolt nende nime pääle on wälja antud, et neil ostmiseks luba on. Müüa wõib Mult nii palju kui lubakirjas  on öeldud. Sõjariistade müüjad hoiawad  need lubakirjad kui vigekStunniStamise dokumendid alal. H 3. Need, kes süüdlased on, et nad ülewalseiswatcst määrustest on üle astunud,  langemad administratiw-teel kuni 500 rublalise trahwi alla wõi kuni 3 kuuks arreSti. § 4. Need kohustawad määrused halkamad  29. märtsil 1905 a. maksma. Riias, 28. märtsil 1905 a. Liimi kuberner kindrai-leitnant P a sch k o iv. Kuda wöiks meie wallakoolisid parandada? Et meie koolid parandust nõuawad, sellest on wäga palju ajalehtedes harutatud, oga kuda neid paremale järjele tõsta, selle kohta ei leita õiget teed. Tahtsin siis siin sellekohta mõnda soowi amatdada. KeS minu arwamist õigeks ei pea neid palun ka oma arwamisi siin kohal awaldada. ArwaStuS seletab asja. Esimeseks wevks orwan ma seda, et meie lapsed öösiti koolist kodus käiwad. Kodus ei saa kooliöp. lapsi õppimises juhatada ega mingil moel nende õppimise üle wa'wata. Koolis annab kooliöp. õpeaSja koduselS äraõppimiseks üleS, aga mis wõib ta sinna parata, kui laps õpeasja kodus pole kätte õppinud ? Muud kui anna järgmiseks päewakS  ja nii edasi, kuni kaS wõi kogu talwe läbi, kui laps kangekaelne on ja kätte ei õpi. Sagedasti ei anta lapsele koduS selleks aega, mis wäga tihti ette tuleb, sest et laps kodus tööle sunnitakse. Aga on lapsed öösel kooli juures, siis leiab kooliöp. mitmed abinõud lapse hooletuse  wasta. Ka wõib ta õhtutel püüle koolitundide laStele mõndagi seletada, mida koolitunnis ajanappusel ei jõudnud. LaStel on koolis õhtutel kindlad õpetunnid, kuna, nagu juba öeldud, kõik lapsed seda koduS ei saa ehk ei taha saada. Niisama on alati ühel ajal söömine, õigel ajal ülestõusmine  ja parajal ajal magama heitmine, ikka ühe pikune une aeg, korralik kooliasjade  järelewaatamine ja oma ülespidamise  eest hoolitsemine kõik kooliöp. silma all. Sellega harjuwad lapsed kõik korralikult  talitama, kõik ise tegema õpiwad korralikkudeks inimesteks. Rahwas aga arwab, et wäikfed lapsed kooli jaureS ööd olles enesega läbi ei saa. Üksi küll mitte, aga kooliõp. juhatusel, keS neile talitused korralikult ära jaotab, saamad nad küll läbi, ilma et neile kooliteenrit  maja oleks. Eks õigeusukiriku koolid, kuhu ka lapsed samuti kümne aastaselt  sisse astuwad, seda küllalt hästi ci näita. Need koolid on ka paremad, mille juures eespoolsed põhjused tõeSti abiks on, ehk küll ka neis paremad kooliõp. töötawad.  Aga miks wallakoolidesse paremaid kooliõpetajaid ei saa ? Sest et wäikesed palgad on. See ongi teine puudus meie Saaremaa wallakoolide juures. Aga kudas palka rohkem saada, ilma et rahwale sellest suuri kulusid kanda tuleks? Eelpoolse kirjelduse järele on parem, et lapsed öõsetel kooli juures on. Seega on wõimaluS käes wälksemaid külakoolist ühendada. Sellega tuleks mitme wäiksema kooli palgad ühe kooliõp. palgaks, mille eest juba parema tööjõu ametisse saaks. Kui lapsed ka ööd kooli juures on, fiiS pole sellest wäga wiga, et kool mähe kaugemale saab. üks kord nädalas ikkagi lapsed selle tee jaksawad  üra käia, et nädala moona tuua, ehk seda wõiwad ju laSte wanemad ka pühapäewa õhtul teha, ilma et sest teab mis raskust oleks. Rahwa enamus ometigi haridust ei põlga, seda näeme sellest, et mõnedes külades wäikesc külakonna kuluga uued koolimajad ülcSse ehitatakse. Sellega pole aga minu arwates koolide paranduseks meel sammugi astutud. Aga enamisti on rahwal see armumine, et igaS külas oma kool olgu. Kiidetakse: „Küll meie omale kooliõp. saame ja kooli üleSpidada jõuame". Ning see'p see kolmas wiga on, et koolid enamiSli weel kooliringkondade hoolel feisawad,  aga mitte walla hoolel. Nii pole fiiS koolivp. ühtegi õiget kohta, kuhu ta oma puudusi ette kannaks. Koolimajad seisawad harimata. Wallawanemal pole mingi õigust ei kooli puid ega maja üüri fiSfe sundida, (kui kool üürimajas on), ega parandust koolimaja juures laSta teha. Walla nõunikud  wõiwad küll otsustada, et nad need õigused talle annawad, oga raskust sünnitab see walla ametimeestele ikka küll-küll: jaga igas kooliringkonnaS isesuguseid maksust jne. RahwaS ometigi sest paremat ei saa, sest kooli peawad uad ikkagi üles pidama. RaS> 15 Saarlane 1906