katud „kopsu kõrts," wõi „turu trahter", kust wiina ka seesjoomiseks müüakse Olgu selle seesjoomisega lugu kudas ta on, aga nendel päewadel, millal walla kohus, walla wolikogu ehk jälle walla täiskogu koos on, siis pole see sees joomise kellegi päralt. Sest siis ilmuwad mehed kohtusse wõi koosolekusse hästi lõbusas olekus ja sünnitawad  mitmesugust korratust. Sagedasti tulewad nad ka hästi hilja sinna, kus nende kohus neid kutsub, sest et nad „munupolli" kutsumist tähtsamaks peawad, kui kohuse täitmise kutsumist. Sellega takistatakse aga toimetuste talitust wäga. Asja õigele korrale  wiimiseks oleks ainus õige abinõuu, et walla kohtu ja wallakogude koosolekute päewadel räägitaw kõrts walitsuse käsu järele  koosistumise ajal kinni peetaks Peterburist. Gümnasiumi õpilaste uniwormi  tahetakse, nagu „Rossija" teatab, muuta.  Hariduse-ministerium mõtleb walge joone asemele mütsi ääres ja uniwormi küljes, mis ruttu mustaks saab, punast panna. Pääle selle peawad gümnasiumi õpilased sinisest riidest punase äärega põik õlapaletid ja hõbemärgid saama, mis linna ja gümnasiumi  nime kujutawad. Kostromast. Nerehta maakonna misjonär  kirjutab „Rossija" teatel allseiswast koledast juhtumisest: Talumees Aleksei Korolew, kes enne jumalakartlik mees oli, hakkas pääle kroonuteenistusest lahtisaamist jedinowertside kirikus käima. Januarist saadik ei söönud ta enam oma perekonna liikmetega ühes. 13. mai ööse, kui kõik magasiwad, tõusis ta üles, ronis läbi akna wälja, pani lähedal seisma hoone katuse põlema, ronis ise üles harja pääle ja heitis sääl ristipandud kätega, nägu alla poole, pikali. Tuld nähti warsti ja saadi ka ära kustutada. Siis leiti ka söeks põlenud mehe surnukeha kokku-pigistatud hammastega ja ristis kätega. Borowitshist (Nowgorodi kuberm.) telegrahweeritakse  „Now. Wremjale": Kroonlinna preester  Joan Scrgiew pühitses 31. aug. Kontshanskoje  külas ühe uue kiriku sisse. Pruukosti ajal, mis koolimajas oli walmistatud, tõiwad kaks külameest  ja naist ühe seitsmet aastat halwatud olema naese sisse, kes oma kasa ega jalgu ei saanud liigutada ja kinniste silmadega nagu surnu maas lames. Paluti, et preester Joan naese terweks teeks. Kui waimulik mees naese nime järele küsinud,  astus ta tema juurde, käskis teda silmi lahti teha ja waatas talle terawasti otsa. Mitmekordse  käskimise pääle lõi Awdotja (nii haige nimi) silmad lahti. „Waata mulle silma!" ütles preester.  „Nüüd löö risti ette!" Pikkamisi, lõpmata  waewaga lõi naene risti ette. „Löö meel risti ette, meel kord ja weei kord!" käskis preester.  Ja ju ba läks ristilöömine haigel kergemini. „Tõuse üles," ütles preester Joan ja halwatud  naene tõusis tõesti üles. Nüüd astus preester  tagasi, käskis naist oma juurde tulla ja ennast kaclustada. Haige, kes siiamaani sammugi kõndida  ei saanud, astus preestri juurde ja suudles tema õla. „Mine ja paiweta, Awdoija," ütles preester ja õnnistas teda. Haige läks ilma wõõra abita toast wälja. See sündis umbes 70 juuresoleja  nähes, kes oma pisaraid tagasi ei suutnud hoida. Nii Wene lehe teatus. Et selle sündmuse juures  mingit üleloomulikku imetegu ei ole, teab preester loon ja iga muu haritud inimene wäga hästi, ütleb „Eesti Postimees". Säherdused terwekssaamised pole sugugi haruldased. Katoliku usu pühades usurändamise paikades, nii Lourdes'is sa ArgenteuilliS Prantsusemaal, Trieris Saksamaal  (kui sääl nõndanim. Kristuse kuub wälja pandakse) saab hoopis tihti haigeid terweks. Aga ka arstid ja lihtsad erainimesed ivõiwad säherdusi terwckstegemist korda saata, nagu seda sarnast mõne aasta eest Peterburi iihes haigemajas ühe tohtri läbi sündis. Lugu on see, et haige kõik oma mõtlewõimu ja hiugeihkamisc terwckssaamie wõimaluse ning ühe isiku paale ühendab, kelle läbi see wõimaius teoks peab saama. Säherdusel  haigel peab kaljukindel, ilma wähema kahtluseta  usaldus ja lootus teatama inimese wõimu kohta olema, kes teda tcrwcks tahab teha. Et mõnel inimesel teise kohta iseäraline magneediiine wõi hynotiline wõim on, mida ta juba oma sümawaatega, oma häüie kõlaga maksmaks wõib teha, on kunstunesse panemise etendustest igaühele tutlaw. See wõim mängib küll ka sähcrduSte «imelikkude" terweksiegemiste juures oma osa. Kaukasiast. Missugust suurt paha see sünnitab, et kohtuametnikud kohalikka keeli ei mõista, näitab järgmine lugu, mille „Now. Obosreuije" toob. Shoravi maakonas Kwirili alewis oli 10. juulil kohalikku rahukohtuniku juures M. Tshatshshwili  kaebtus M. K-shwili wastu peksmise pärast harutamisel. Et kaebaja pääle mõjuda, pani tõlk kohtunikku sõnad walesti ümber ja tõi nad iseäralise rõhuga ette. Nii tõlkis ta: «Mikspärast ei peksnud ta sind mitte rohkem?" «Tea, et tema sind weel mitmel korral peksma saab." Niisugune on ülemal nimetatud leht edasi - kohtuskäijate seisukord, kes mitte ei tea, mis kohtunik kõneleb. Mitte wähem piinlik ei ole kohtuniku seisukord, kelle sõnu tõlk meelega rikub, millest tema midagi aimata ei wõi. Niisugustel tingimistel  on õigusemõistmine täiesti tõlgi käes. Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksa keiser pidada, nagu üks Inglise leht kuuleb, nowembri kuul Inglismaale  kuninga Edwardile wõõrsile reisima. Jnglisemaalt. Inglise uus sõjalaew „Kobra" läks 5. (18.) septembril Põhja meres selle läbi hukka, et katlad lõhkesiwad. Laeiv wõttis põhja minnes 70 meest kaasa, kellest ainult 12 päästetud saiwad. Tiirgimaalt. Makedonias oli neil päimil päris lahing Türgi sõjamäe ja mässawate bulgarlaste  wahel. Mehi langes mõlemalt poilt, kuid wiimaks saiwad türklased lüüa ja kaotasiwad 10 mangi. Armemas on Türgi hallikast tulnud sõnumite  järele jälle mäss lahti, see on, türklased tapawat armenlasi, nagu nad wiie aasta eest tegiwad,  ega lase mingit tõelist sõnumit säältpoolt läbi. Lõuna-Ahwrika sõjast. Kitcheneri hirmukuulutuse püüle, mille järele  kõik buurid, kes kuni 2. (15.) septembrini alla pole andnud, oma wara peawad kaotama ja nende nüüd kõige sündsama wastuse sellega andnud, et nad minema nädala jooksul Inglasi neljas kohas walusasti lõiwad. Pääle eespool nimetatud nelja koha on nad meel mujal mitmes kohas lüüa saanud, sest sõjaministri teadaande järele kaotafiwad nad 4. (17.) sept. Moderfonteini juures 63, Bloodriowi juures 32 ja Zutti juures 17 meest surma ja haamade läbi. Üks buuride salk on Natalisse tungides Tugela jõeni jõudnud ja säält loomi tabanud; inglased, keda neid „taga ajama" saadeti, saiwad kahjuga tagasi löödud. Kindral Louis Botha seisab hulga meestega 50 werSta Ladysmithist põhja pool. Londonis olla need sõnumid kui pikselöögid mõjunud. Sääl loodeti ja räägiti kõwasti, et Kitcheneri kuulutus sõda pidada lõpetama ja oma wara pärast wärisewaid buurisid armupalumissle sundima. Sõjatuli leegib suurema hooga üles, sest Lõuna-Ahwrikas on nüüd kewade käes, buuridel  ja nende hobustel on jälle toitu küllalt. Kapimaal laguneb mäss päewa päewalt laiemale ja sõjawäli on nii määratu suureks kaswanud, et inglaste suured salgad sinna kui osad merde kaowad.  Kitcheneri hirmsa waljusc pääle hakkawad nüüd ka buurid «valjusega wastama. Londonist teatatakse: Johannesburis walitsewaft meeleolust annab see lugu selge näituse, et üks süälne kaubamaja ühele inglise kontorile, kes inglise kindralite päewapiltisid wälja saadab, järgmise kirja on läkitanud: „ Palun, ärge saatke mulle enam inglise kindralite piltisid, sest et neid siin ei osteta. Demeti, Botha ja teiste buuride ülemate pildid leiawad siin kergesti ostjaid." Ja sarnane lugu sünnib inglise Johannesburis, tähendab ajalehe kaastööline,  kes seda kirja oma silmadega näinud. grahweerib oma «valitsusele, et buuridel nõuu olla Portugali asumaade sisse tungida, mispärast tema hulga mäge TranZwaali piirile walwaina saatnud. Portugali rahwas nuriseb «valjusti oma «valitsuse  üleliigse Jngiise-sõpruss üle. Põhja Amcrikast. Mac Kinley surnukeha ivas teda keelamata näha wõiks, esmalt Ühisriikide pääliuna, Washingtonisse. Waiitsusehooues (Eapitoliumis)  oli rahwa trügin puusärgi ümber nii kauge, et 50 inimest «vigastatud saiwad. 6 (19.) septembril pandi õndsa presidendi surnukeha Cautouis,  Mac Kinley endises kodupaigas, hauda. Matuse tunnil, kell 3 p. 1., seisis kõik töö ja läbikäimine Ühisriikide piirides. Newyorkis jäiwad  laeivad, raudteerongid, kõik sõiduriistad ja teekäijad uulitsal korraga seisma, 5 minutit «valitses  terives miljonilinnas hauawaikus. Buffalost, 24. (11.) sept. Czolgosz mõisteti esimest liiki mõrtsukatöö pärast süüdlaseks, mille päät Amerika seaduste järele surmanuhtlus seisab. Otsus antakse neljapäeivat teada. Lõuna Amerika sõjast tuleb sõnum, mis näitab, cl Kolumbia «valitsus oma rohkete ivaenmassajad  kahe tule «vahele sattudes raskesti lüüa saanud ja oinad suurtükid ning sõjamoona kaotanud.  Hiina sõjast. Hiinamaalt. „Times'i" teate järele olla rahulepingu protokoll nüüd wiimakS mõlemalt poolt alla kirjutatud. Ühendatud mäed lahkuda Pekingist 17. (4.) sept., Tshili maakonnast 22. (9.) sept. Seda sõnumit kinnitab ka üks „Wene tel. s." traadi sõnum. siwad 4. septembril wiimsed wõõrad wäeosad, nimelt ameriklascd ja japanlased, Pekingist wälja. Lahkumisel walmistasuvad hiinlased japanlaZtele weel toreda pidusöögi ja läkitastwad ka ameriklastele  kutsekirjad, mida need aga oma presidendi surma parast mitte waStu ei wõtnud. Teised lehed. Rahwakooliõpetaja seisukorrast, „Olewiku"  35, nummer toob M. O. päälkirja all «Pildikene kooliõpetaja elust" kurwa nähtuse kirjelduse, kui wähe wanaduse pärast teenistusele kõlbmataks jäänud koolmeistrite  eest hoolt kantakse. Lühidalt kokku mõttes on asja seis järgmine. Endine Kasepää malla kooliõpetaja Liim oli säälsamas  wallas kooliõpetaja kohuseid aastat 50 täitnud. Wanaduse, wõib ka olla kooliolude muutmise pärast, pidi Liim 8 wõi 9 aasta eest ameti maha panema ja et ta kehw mees oli ja abi kusagilt loota ei olnud, siis ei jäänud tal muud nõuu üle kui hakkas malla kassakaks. Aga wiimaks rauges wanakese jõud, kuna ta ka 37 Saarlane 1901