Sakala w gz. Aikjaaili». 30. Net^embrik. 1904. Ilmub kaks korda nädalis, I ga esmaspaew ja ueljapaew.^ 27-es aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind: aaStaS poStiga S rbl. S 0 kop. postita Srbl. 8V kop tuu Pääle Wäljamaale aaStaS „ S pooles aastas Z «0 » Üksik nummer maksab T kop. Kes 14 eksemplari tellib, si ab ühe ilma hinnata ehk 7 prollmti. Kuulutuste korpuSria ruum maksab S kop. lehe eesotiaö lS kop. Toimetuse adress: „Sa?alk" toimetusele. Wenekeeles: rsseiu v?> Aasta lõpuks. Tormilisel eluteel on üks aasta jälle üte elatud. raske, sügama.tähtsusiine aasta. See aasta ei luba seda, et teda unustataks, nagu löpmatat hulka teisa; selle aasta nummer oa ajaluo klwitahwlite pääle sügawale sisseraiutud,  teda saab terme maailm mäletama, iseäranis  suurel moodul aga Weuernk. Waewalt on see aasta alganud. kui juba merine wõitlus lahti läks. Terme aasta otsa x:daS ta maailma pöaemuse?, j» just ta lõppemas, tõi ta söjawäljat suuri, põrutawaid sündmusi ette. Aga ta ei lõpeta mitte seda, mida ta algas,  maid annab seda, kui hirmust pärandust, algama  uue aasta kätte edasi. See piab siis selles  koletumas wöitluses otsuse tegema, ja teeb ka inimliku ettearwamise järele wiStiste, aga missugune on see otsus? Missugused selle tagajärjed? Mööda läinud aasta seisis täielikult sõja tähe all. Sellest kirjutadi, räägiti, Vaieldi, selle tarvis koguti andeid, ehitadi teesi ja weo abinöuusi,  kulutadi sajad miljonid raha ja  kutsuti  sajad tuhanded mehed oma rahuliku töö juurest  tapmise töö juurde, kelledest juba kümned tuhanded oma elu on jätnud, teised kümned tuhanded  aga töövõimetuks tehtud. Warandus, millega nii lõpmata palju ära tehtud oleks võinud  saada, on sõjast ära neelatud; Port-Artur ja Dalni, mis määratumaid summast Wene riigi varandusest oma sisse imesiwad, on vaenlase käeS, ja meie Waiksemere laevastik, kes praegu lõppeva aasta ulgul vägevalt ja uhkelt Kollase ja Waikse merede laeneid lõhkus, on nii hästi kui kadunud. Meie toredad hiiglased „Petropawlowsk,"  .Sewastopol," Metwisan," „Pallada," .Poltava," meie kangelased „Vsarjäg." „Nowik," ,Bajan," „Rürik" ja palju teisa puhkavad mere põhjas; ülejäänud osa on võõra varju all laiali ja piab, võitluse võimetult, päält vaatama, kuidas vaenlane peremeest mängib;  ainult mõned üksikud näitavad veel WladiwostokiS  Andrease lippu, muidu on Wenemaa võim kauge idamaa vete pinnalt välja pühitud. KeS suutis seda ja kõike sellega kaasaS käivat selle aasta algul ette näha? Kui palju tunti tõtt kauge idamaa olude üle?.. Sõja tähe all seisis ka meie kodumaa, on ju ka EeSti poegi tuhandetena kaugele sõja- wäljlle saadetud, kellede -ii paljudki enam tagasi  ei tule. N'i tõi «õpruio aasta palju rohkem  kurbtust, leina ja rnirnd cncsega ligi, kui paljud, paljud aastao e- ' eda ühte kolnn KeS wöib aga seda üleüldist ja kannatuste summat kokku arwata, mie kauge ida jöjawäljal  maal. kui merel, selle nsta jooksul on tuutud  ja üleelatud? . . Ainult lootus 'm :b .eid selles- koledast  kuristikust, inimest inimestele wa--- merisest kütmist inimesesugu õnnestama rahu seeme tärkab. See lootus pole praegu mitte tühi tuul, see on juba täideminemaski. Iseäralise elamusega on Eesti rahwas sõja sündmusi tähele pannud, wiimasel ajal aga ka wähemalt niisamasuguse põnewusega neid tundemärkisi,  mis uue, parema aja tulekut tunnistawad.  Ajalehed on niisugustegi perekondadessegi tungima hakkauud, kus neist waremalt mingit lugu ei peetud. Et rahwa nõudmisi kõige selle järele täita, oleme omalt poolt kõik teinud, mis wöimalik. Sellepärast astume täieliku julgusega uue aastale wastu, wiimase aja äranägemise järele otsustades, et rahwas meie tööd ja püüdeid Väärtustada oskab, ilma et selleks mingit iseäralist hooplemist ega kiidu kõminat maja olekõ. Ülitähtjas pööreaeg on hiljuti, aeg kus iga wähagi haritud inimene terawalt tähele piaks panema, missugused tuuled puhumas ja missugused  otsustused teoksil on, et tarvilikul korral waba ajalehe kaudu oma arvamist ühe eh? teise asja kohta awaldada, aeg, kus rahwas iseenese üle rohkem ütelda wõib. Ja et see wõimalik oleks, selleks piab kõiki praeguse aja ilmuwusi ja moolusi tähele pandama. Selles teadmises, et oma kohuseid nii, kuidas  iganes wõimalik, täitnud oleme, aStume selle numbriga tänawu wiimast korda kõikide oma sõbrade ette. Ühine püüe walguse ja vabaduse poole on, mis meid tänawu ühendas, toogu meid uue aaSta lävel uueSti kokku ja kasvagu ikka tugevamaks, missuguses kindlas lootuses kõigile hüüame t „Hääd jällenägemist uue! aastal!" i Port Artur on langenud! Missugune rusttw, põrutan: tundmus täidab nende sõnade juures Wenemaa miljonist ! Seda, kes selle, juba 11 kuulise sõja ajal Wenemaa aun ja uhkus, tema moraliline möit oli, ei ole enam. Lühikeele, aga hinge põhjani tungimate sõnadega kujutab Stössel onn: Keisnle Port-Arturi  kaitlemäe seisukorda. Ka kõige wapram Vägi pidi alla andma, kõige kuulsam kindlus langema, kui toidu moona ! küttematerjali puudumisel pääle toidu Valmistamise  raskuste külm wöimust wöttis, kui kuulid otsas ja suurtükid kindlustel matkima pidiwad  - - ei wöi ju 24 puudaliste pommide waslu pajunettidega wöidelda ja kui arstliSte abinõuude puudumisel enam kui kats kolmandikku osa mäest maas pidimad lamema, waenlase kuulide  saju all. Terwe ilm mõistab seda. „Kui Stössel Londoni .uulitsatele ilmuks, paneks Inglismaa tale mitu korda suurepäralisemat auuawaldust toime, kui ta seda Nogile osaks saada laseks," ütles neil paiwil üks kuulus Inglise kinoral. Mitte Jaapani sõjawägi ei saanud Wene kangelaste üle Port-Arturis wöitu, waid wiimaste tä'elik abita ja Wenemaa üleüldine ettewalmistamata  olek. Kui Kuropatkini katsed Jantai  juures ja Schahe kallastel, Port-Arturi poole teed lahti murda, korda ei läinud, wöideldi Port- ArturiS ainult weel Wenemaa auu pärast, wöideldi  ilma lootuseta, nii kaua, kuni wiimase inimliku Võimaluseni. Siis langes ta, niisama auusalt, kui ta võidelnud oli. Ta langes, aga ometi  mikspärast?  Wene päälinna lehed püüawad selle küsimuse  paale Võimalikult õigeid wastusi anda. Wäljamaal räägitakse avalikult, et see sääl ammugi teada oli, et Port>Artur warsi langema piab, nimelt niipea, kui wiimased kuulid wälja on lastud. Kui aga meil keski seda tõendama oleks hakkanud, et Port-ArturiS kuulid otsas on, siis oleks ta kas hullumajasse pandud ehk tema üle kindel otsuS tehtud: „See inimene kisub alused  maha!" tähendab „Birsh. WedomoSti." Kui meel Wene-Äaapani sõda ei olnud, waid ainult Wene-Jaapani tüli, siis kuuldus rahwa seas hääli (ajakirjanduses oli see muidugi wöimata): „Meie ei wöi sõdida ... Jaapan on