Saarlane UW Ultiildille politika ajaleht Naa- ja linnarahlvale. UW w t Kesknädalal, 8. januäril t9OA-^ XIX. aastakäik. „S«b»vr«»»1kS" maksab! Saaremaal aastas , . t rbl. 33 kp. Pooles aastas 1 „ 23 „ Ilmub igaltsisiz?AosVt»k« ~Saarlase" toimetus ja wSljaandmine Kuresaares Kauba-,,ulitsas nr.l 7. Kirjad käiwad: Saarlasetoimctusel-.Kiirefaardc. Kuulutuste pctit rida maksab 3 k. Uueks aastaks! Sa Issand igawene, - Sul imelikud teed, Sa rahwa elukäiki Ja saatust ise sääd! Su püha pale ette Me tänus tõttame Ja palawamas palwes Su poole waatame: Jää ikka meie juurde Meid ära unusta, Ja tegusid ning püüdeid Mis auusad, õnnista! Jää ikka meie juurde Siis käime walguses Siis wabadus ja elu Meil kosub südames. Anna Haawa. Kuresaare priitahtliku tulekaitse seltsi 35aastaseks alguspäewaks. Mis nüüd uniwormide kohta käib, sellest on nii palju öelda, et, 1867. kõige esiti ainult iseäralised mütsid muretseti; siis tuliwad linused bluused. uus kuni siiamaale  on ulatanud. Ülematele tehti juba 1868. aastal aewarresidemed; mis ajast saadik oga pam es punast shärpe kannab, seda ei wm nutte enam selgeks teha. Aegamööda läksiwad uniwormid enam kirjumaks, 1878 tehti paletid pruugitawaks,  mis iseäranis ohwitsecride juures iga ühe maitset mööda toredamad ehk lihtsamad oliwad. 1898- otsustati uniwormi  küsimus niirviisi, et normal-uniworm wastu wõeti, ehk küll siit saadik ainult ülemate juures see otsus täidetud on. Tulekaitse teiste siseseadmiste juures peab aga siin ka pitkse wahipidamine, mis endisel ajal kangesti peetud ja täidetud, nimetatud jaama- See kestas kaua aastaid. Ka nüüdsed põhjuskirjad nõuawad, et üles tõusma kõueilma ajal kõik mehed peawad malmis olema. Ka endisest ajast pruugitawaks näitemängu juures wahipidamine on ikka kindlasti peetud ja see ei ole mitte ainult õnnetusi ära hoidnud, waid ka rohivast rahustanud. Endine ööwahtide üle walwamine on paraku tulekaitse käest ära wõetud; seda ei wõi ka enam kindlaks kuidas ja millal see sündinud on; katsed seda jälle üles wõtta, ei ole siit saadik korda läinud. Kuidas korsnapühkijate ülewaatmme läheb, seda näitab tulewik. Tulekaitse toimetuste sekka peame ka seltsipidud arwama. Neid on kaks, alguspäew  20- noyembril iga aasta ja «väljasõit  Loode juuni ehk juuli kuuS iga aasta. Need pidud on seltsi hakatusest saadik iga aasta peetud ja on wiimasel ajal kordkorralt ikka suuremaks läinud; iseäranis Väljasõit  Loode on omale rahwapidu näo wõtnud. Aga mitte ainult pidudeks ei kogu ennast selts, paraku on surm wiimasel  ajal rohket lõikust tulekaitse seltsiliikmete seas pidanud ja et selts oma pühaks kohuseks peab igale ära surnud seltsi mehele wiimast auu anda, siis on selts omas terwes suuruses ehk üksikutes jäoskondades pidanud sagedasti ühes wälja marsima. Et tulekaitse seltsist ka teisi üleüldiseid kasulikta asju wälja wõsunud on, seda wõib seega tõeks teha, et 20 now. 1869 on selle seltsi koosoleku pääl käsitöö selts, millel kahjuks wäga lühikene iga oli, asutatud.  Pääle selle leidub protokollidest see tähendus: 13 mail 1871. kutsub korrasnik hra Freytag seltsi liikmeid kokku b 2 Mamsel Ilmaaegne. Raamat oli peaaegu hoopis tühi, mida pidi tema sellesse kirjutama? Kõik tema elu kuuni tänase päewani oli kole ja tühi kui kõrb olnud, armastuse kosutawat mõju ei olnud tema ialgi tunda saanud; aga korra oli tema ometi tungi tunnud kirjutamiseks ja siis oli tema oma tundmusi  järgmiselt awaldanud: Kuis minu päewad läinud Teil tahan teatada: Ei tcind mind iiksgi rikkaks, Ei üksgi waeseks ka. Ja teate miks nukker Ja sagcst karmgi ma: Sest armu nõudsin mina Mul osaks ei saand ta. Ka mina nägin läikwat Kuid wiina peekri sees. Kuid aga teised sõimad Ta ära kõik mu eest! Kord oli minu meelest Kui saaksin peekri ma Oh, puruks kukkus tema Mu ette korraga! Sest tuleb, et nii nukker Ja sagesi karmgi ma. Et mind on ärapõlgtud Teeb walu lõpmata. Naeratades luges Julia oma luuletust; see oli tema meelest üsna imelik, et tema mõnda riimi kokku oli saanud- Siis aga tõusis häbitundmuS temas, et keegi seda leida ja lugedo wõiks- Peaaegu tahtis tema lehte raamatust wälja rebida, jättis seda wiimakS aga ometi tegemata. Endised mõtted wõitfiwad jälle kõik ära. Miks pidi tema siis just see ohwritall olema, kes Tereese süü pärast kannatama pidi? Mis sest siis oleks olnud, km Fritz aru oleks saanud, et Tereese kõlwatu oli? Siis oleks tema prii olnud ja oleks aega mööda seda lööki ära unustanud. Ja, kui tema seda ka praegu aru ei saa, et Tereese truudust murdnud, õnnelikuks ei wõinud see abielu ialgi enam saada! Kas ei olnud see asjata temp, et tema ise seda rätiku lugu oma kanda wõttis? Oh, kui troostita oli tema tulewik, kui asi endist wiisi jääks! Aga, kui Fritz priiks saaks, siis wõis Julia loota, et tema aegamööda  teda enesele wõitma saab ja, km see nõnda tulema peaks, oh, kuidas tahtis tema meest siis kõigest pahast eemale hoida ja teda otsegu käte pääl kanda, et tema kõiki endiseid kurwastusi täiesti ära pidi unustama;  kõike tahtis tema talle andeksanda ja tema last Oh, see laps! Kas pidi see wäetike tõesti oma ema kaotama? Ja, mis ema tema õiguse poolest oligi! Aga, tema oli ometi sellegipärast ikka ema ja nõnda tundmuseta ei wõinud tema ju kuidagiwiisi olla, et tema selle lapse tõttu mitte oma armastuse unenäost arkanud poleks ja abikaasa juurde jääks. Ja Julia tõusis oma palawaid silmi pühkides ülesse. Mis aga saab nüüd sinust? päris sisemine  hääl. Selle pääle ei teadnud tema enesele ühtegi wastust anda. Tema oli ju kannatustega  harjunud, miks ei wõinud tema siis wiimaks sellegagi harjuda, et teised teda autuks naesterahwaks pidafiwad? Aga, ei, seda ei jõudnud tema ometi ära kannata, et tema teda sellepärast põlgas. Kõige parem oleks igatahes surm olewat! Ja, praegusel juhtumisel poleks see ka mitte ara meele tegu armas ta. Oh ilus elu! oh kuldne noorus! Kui palju nooruse aastaid oliwad ometi meel temal ees! - Kui tema nüüd läheks, kus tema kõigest waba oleks, kus päikest ja seda ilust maailma wabalt waadata ja temas ainult oma soowi mööda elada wõis. Sääl, mis see oli? Ülewel tema pää kohal löödi uks waljusti kinni ja Üsna selgesti kuulis Julia Tereeset nutwat. Praegu  tuliwad hästi tuntud sammud trepist alla ja Firtz läks oma töötuppa- Mida see tähendas? Pidi Tereese Julial oli korraga otsegu tina liigetes; tema seisis liikumatalt kuulatades paigal- Nuuksumine ülemal toas läks korda ägedamaks ja nüüd kuulis tema wana Dorisse häält- Julia pööris lühidalt ümber ja läks toast wälja. Terwss majas walitses öine rahu. Esikoda oli walgustatud, sest tohter ei armastanud, et siis alles, kui keegi tema järele tuli, tuld põlema süüdati. Julia läks treppi mööda ülesse; kõige ülema astme pääl istus suur must kass ja waatis uniselt tulija otsa- Suur seinakell lõi just kolm, kui Julia tema kohal oli. Tereese nutuhääl kajaS siin üsna selgesti tema kõrwu, see oli nutmine, nagu hellitad, tige laps nutab, kes oma jõnni ei saa. Julia läks lapsetoast läbi, öölambi paistusel nägi tema lapse kullast pääkest walgete patjade päält paistwad ja et Dorisse ase tühi oli- Uks Tereese ja lastetoa wahel oli ainult kokulükatud ja mitte lingi pääl ja Julia kuulis wanat naesterahwast parajasti  ütlewat: Aga, proua tohter, rahustage ennast ometi ja jooge külma wett! Mis kasu teil sarnasest nutmisest ometi on? Teie teete nõnda, et pääle kauba wiimaks haigeks Me.