Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja lanpäewal. Toimc-ns on Kuresaares, PitkaS uulitsa», Trcffcui majas nr. zz Kuulutuste waStuwõtMine kuni lellu l päewal Kuulutuste prlit.ridll s 1,, I-h- ttsotios sv I. AdrcSsi muutmise eest lv kop. Tellimishind: » . . l „ss I V. .. . . - „ ?s . V- I I " V. .. . - - »sv >. üksik number maksab 3 kop. M 19. Laupäewal, 14. märtsil 1909. XXV. aastakäik. Nõdrameelsete maja ehitamisest Saaremaal. 2 Nõdrameelsete maja saaks teiste waldade abil tuS Kaarma-Suurewalla ehk Lümmada walla poolt üles ehitatud, selle järele, kus poolt stlleks tarwis minewa koha saab. Niihästi Kaarma-Suürewalla kui ka Lümmada walla woltkogud on juba komissari Sanderi ettepanekul  sellekohased otsused teinud. Kaarma-Suurcwalla  «volikogu otsuS selles aSjas on järgmine: Saaremaa tolurahwa vbjvdc komissari seletust Saaremaa waldade kulul nõdrameelsete maja ehitada ültkuuldes ja seda tähele pannes, et eelnõu järele seda maja Kaarma-Suureswallas ehitada tahetakse, tegi wolikogu ühel häälel otsuseks: 1) enese püüle kohuseks wõtta waldade poolt amawata summade eest 40 woodiga nõdrameelsete maja ehitada ja pärast seda nimetatud  maja ülewel ptdada, kus juures see maja kui Kaarma-Suurewalla asutus, Kaarma-Suurewalla  omanduseks jääb, kuid selle kitsendusega, et seda maja kõik teised wallad oma haigete tarwis Kaarma-Suurcwollaga ühel põhjusel tarwitada wõiwad. Kui aga see maja peaks kinni pandama, siis peab Kaarmv-Suurwald selle maja ja kõige waranduse takseerimise järele omale wõtma ehk ära müüma, ja maja «väärtuse  ühes kõigiga, mis oga selle päralt on, Saaremaa waldadele tagasi maksma selle suuruse  järele arwates, kui palju igaüks wald nõdrameelsete maja ehitamiseks on andnud ja 2) enese pääle kohuseks wötta, siis kui maaajutused  ümbermuudetud saaksiwad, nõdrameelsete  maja scmstwole andma wõimalikult talupoegadele  käsuliste tingimiStega. Kui oga nõdrameelsete maja Pilguse mõisa ehitataks, fi«s astuks Kaarma-Suurewalla asemele Lümmada  wald ja selleks juhtumiseks on Lümmada walla wolikogu ka niisamasuguse otsnse teinud, kui Kaarma-Suurewalla wolikogugi. Pärast seda pani Saaremaa talurohwa asjade komissar Saaremaale nõdrameelsete maja asutamise küsimuse ühes Kaarma-Suurewalla  ja Lümmada wallawolikogu otsustega kõigi teiste Saaremaa waldade wolikogudele harutamiseks ette. 17. Saaremaa wallawolikvgudest  on Abroka, Torgu, Kärla, Mustjala, Maasi, Uuewõtsa, Helkama ja Leisi walla wolikogud  umbes järgmised otsused teinud: Saaremaa  talurohwa asjade komissari ettepanekut Saaremaale waldade kulul 40, woodiga nõdrameelsete  maja ehitada ülekuuides, niisama ka Kaarma, Suurewalla ja Lümmada walla wolikogu  ostusid läbi waadates ja nimetatud maja asutamist talurahwale tarwilisels ning kasulikuks  pidades tegi wolikogu otsuseks: 1) Saaremaa  waldade toidu kapitalist nõdrameelsete maja ehitamiseks Kaarwa-Suurewalla ehk Lümmada walla piirides ning selle maja sisseseadmiseks  12,000 rubla anda ja seda raha Kaarma-Suurewalla ehk Lümmada walla kätte toimetamiseks wälja maksta, kus juures see osa, kui palju igal wallal maksta tuleb, jagamise  järele ära määratakse, mida komissari herra waldade hingede arwu järele toimetab; 2) nimetatud l 2,000 rubla toidu kapitalile 20 aaSta jooksul tagasi maksta, igal aaStal wallamaksude jagamisesse selle raha maksmiseks Vs° jagu, wölast armuta; S) welskeri ülemal pidamiseks ja nõdrameelsete maja ehitamiseks, walguStujeks ja harimiseks waldade kassata st iga aasta mitte rohkem kui 1300 rubla anda, mis ka kõigi Saaremaa waldade pääle tuleb komissari poolt, waldade hingede arwu järele, ära jagada, 4) nõdrameelsete maja kassasse toidukapitali kasudest ehk muudest hallikatest iga ühe walla nõdrameelse eest, kes majasse on pandud, igal aasta! 75 ruala maksta ja 5) Kaarma-Suurtwalda ehk Lümmada walda kohustada sel juhtumisel, kui maaasutustd ümbermuudctakje, nõdrameelsete maja semstwo kätte anda. (Järgneb ) Kaks Dianat. 19 Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas'e ajaloolik roman kolmes jaos. Eesli keelde J. Piklep. Majesteet, wasras Gabriele, mul on esimest  korda au Teie ette ilmuda. Selle ajam oim ma sõja wäljal ja tulin praegu Jtaliast. Mu nimi on vicamte d'Sx naise. Vicamte d'Ex naise, kordas kuningas. Wõga ilus! Nüüd ei unusta sa enam oma köitja «ime. Kõrgus, kus Teie olete. Ml ei ole teist wõiijat, ütles Gabriele; selle tõenduseks lubage endale wõidetud lipud eite panna. Ta tegi Martin Sõdijale tähenduse ja kaks sõjameest tõiwad Jtalia lipud waatelawale, ning panirvad nad kuninga jalge ette maha. Majesteet, üttes Gabriele, siin on Jtalia lipud, mis Teie mägi on wvitnud; hcrisog Giese saadab nad Teie kõrgusele. Pühadus, Loth ringeni kardinal tõendas mulle, et Kõrgus mulle seda andeks annab, kui ma lipud kojakondsete  ja Prantsuse rahwa juures olekul Teie kätte toon. Mul on ka au Teile, majesteet, hertsog Giese poolt kiri tuua; siin ta on. Tänan tväga, vicomte d'Ex«aise, ütles kuningas. Nõnda oleme siis herra kardinali kirja wahetuse saladusest aru saanud. Hertsogi kirja sees on Teie kohta soowitused, aga Teie olete juba oma wahwust siin pidul üles näidanud.  Mis see on? Neist lippudest olla neli tükki Teie enda ära «setud, vii seisab kirjas? Hertsog Siese tänab Teid, kui kõige wahmm mot kaptenit. Vicomte d'Sxnaise, paluge minult mida soowiti ja ma wannun, et Tis palwe pcab täidetud saama. Kõrgus, Teie külwate mind heldusega üle ja ma loodan täiesti Teie hääduse pääl-. Teie olete hertsog Gi se jalawäe kapten, ütles kuningas. KaS ei soowi Teie minu juurde garde mäesse astuda? Ma ei teadnud, keda dÄvallone asemele nimetada, kes täna nii õnnetumat  surma leidis, et tal tubli järele tuleja oleks. Majesteet . . . Teie wõtate mu pakkumise «aStu? Tõesti? Homme wõtate oma uue ameti waStu. Nüüd aga läheme Louvre tagasi, kus Teie mulle kõik Jtalia sõja sündmused ära jutustate. Gabriele kumardas. Heinrich andis ärasõiduks  märku. Rahwahnlk hüüdis; „Elagu kuningas I" Korraga oli Diana, nagu nõiduse wäel, Gabriele kõrwal. Homme kuningana juures, ütles ta sosistades.  Ta läks oma tawaleri saadetusel eemale ja jättis o»a wana sõbra südamesse rõõmsa lootuse järele. XI. Oma saatusest wmb mööda mkma ilma et teda touueks. Kuninganna juures peeti koosolekuid harilikult  õhtul, pääle õhtu söögi. Vabrielele tõendati,  et tema uus amet teda just Ml olema kohustab. Ta oli õnnelik selle kohuse täitmise Mast, aga see kurvastas teda sHZ, st La tervelt  24 tundi ootama pidi. Oss sahwuse poolest ei jäänud ta oma eelkäijast d'Avallvnest sugugi järele. Aga need 24 tundi, mis teda oodetawast silmapilgust ära lahutasiwad, pidi ta kuidagi wiifi katsuma surnuks lüüa. Noormees  oli Parifi ainult läbi minnes näinud ja tahtis selle pärast Martin Sõdijaga seltsis linna waadata ja omale kohalist korterit otsida. Tänane päew oli õnnelik, sest ta leidis see korteri, kus kord tema isa, krahw Mongommeri oli elanud ja see oli tühi. Ehk küll see korter liht gardewäe  kapteni kohta natuke liig tore oli, fiisgi üüris ta see ära ja kirjutas oma wanale truule Eliosie, et see talle summa raha saadaks ja et tema taswataja Aloiss tema juurde tuleks. Gabriele  esimene eesmärk oli käeS. Nüüd ei olnud ta enam laps, waid mees, kes palju oli näinud ja tunda saanud; efiwanematelt päritud kuulsusele  tuli wee! tema oma teenitud kuulsus juurde. Üksikult ilma kellegi toetuseta, ilma kellegi soowitusteta, oli ta 24 eluaastas oma wahwuse ja mõõga abiga kõrgele jõudnud. Wiimati ometi wõiS ta uhkusega selle ette astuda, keda ta armastas  ja nende ette, keda ta wihkaS. See, keda ta armastas, tundis teda ise ära, aga neid, keda ta wihkaS, pidi Aloise temale näitama. Gabriele heitis rõõmsa südamega woodisse ja magas rahulikult. Teisel päewal pidi ta Prantsusemaa ülem tallmeistri de Boissy juurde minema, et sellele oma mõisniku seisuse tõenduseks tarwilised dokumendid  ette panna. Herra de Boissy oli aus mees ja eMne krahw Mongommeri südame sõber; ta sai aru, mispärast Gabriele omq Mesilaste kasu ja Kaarma kursus. Juhtusin hiljuti mehega kokku, kes ütles ennast 30 aastat mesilasi pidanud liiguwärgi puudes. Kui palju saad sa wedstlaStest läbistikn aastas kasu? küsisin mina. „Mis kasu neist ka saab?" «vastas ta mulle. „Kui mõne toobi mett suwe kohta saad, see kulub omale arsti rohuks majas ära. Et mesilastest mõni määratumat  kasu peaks saama, on tühi kiitus. Wõta ühel perel sügise natuke mee tagawara ära, siis ta kärwab talwel nälga. Sissetulekut neist loomadest küll õieti midagi ei ole." Nii mees, kes 30 aastat ja mõnel aastal ka 30 peret on pidanud. Niisuguseid on meie Saaremaal ka palju teisi, kes mesilasi peawad ja neist ühtegi kasu ei sao, ise aga endid nii „targaks" peawad,  et midagi juurde õppida ei taha. Niisuguseid  mesilasi nähes tuleb ka rahwaS arwamisele, nagu oleks mesilaste pidamine ainult lõbu asi. Peaksiwad niisugused wanad targad mehed kord ka mesilaste kaswatuse õpetuse kursusele minema, sääl läheksiwad neil silmad lahti ja nad wõikfiwad  edespidi mesilastest ka kasu saada. Pole ka imeks panna, et mesilaste kaswatust üleüldse  nii wähe tuntakse. Kõik rahwa «valgustuse  kohad on mesilastest peaaegu alati tähelepanemata  mööda läinud. Mitte kusagil ei õpetata rahwale mõistlikku mesilaste kaSwatust. Meie Saaremaa Eesti Põllumeeste Selts on mesilaste kaSwatamise kasu, kui tähtsamat põllutöö aru, tunnud ja paneb juba teise mesilaste  koswatuse õpetuse kursuse tänawu kewadel toime, ja niinelt Kaarmal seminari kooli ruumides.  Sellest kursusest peaksiwad kõige päält meie külakooliõpetajad osa wõtma. Nemad ei saa mitte oma raske töö eest kohalist palka. Mõistlik mesilaste kaswatus wõiks neile aga niisugust palga lisa anda, et nad tõesti oma elamist lahedamaks rvõilsiwad teha. Hale on ühe kooliõpetaja pääle waadata. Sagedasti on ta üsna hästi õpetatud mees, ja peab, otse ütelda, nälgima. Kust wõiks siin