käigu Loodesse toime, kus kooSolles lõbusasti aega wiideti. Nagu see niisuguste pidude juures Harilik, waimustati sääl koosolijaid ka kõnede läbi. Muude kõnede seas olgu hr. Liiwa kõne pääle tähendatud.  Omas kõnes soowitas hr. Liim, et Saksakeelse komando asemele Eesti keeles komando sisse seataks. Et tuletõrjujate seltsis palju mehi on, kes Saksakeeli ei mõista, siis on see soow täitmise wäärt. Kärlalt- Kuresaare Karskuse Seltsi pidu Kärlal oli päris tore. Meie oleme ka ise sagedasti laulnud ja mänginud, aga sarnast laulu ja mängu ei ole enne Kärlal olnud, nagu me sedakord siin kuulda ja näha saime. Olgu küll, et wõõras leib paremini mekkima pidada kui oma leib, aga et kuresaarlaste laul ja mäng meile nii hästi meeldis, siis ei tulnud see mitte sellest, et meil siin wõõraleiwaga tegemist oli, waid et Kuresaarlaste laul hr. Linnamägi juhatusel ja näitemäng tõesti meie omast palju kõrgem on. Ka hääd muusikat saime kuulda. Peab ütlema, et Karskuse Seltsi muusikakoor hr. Krulli juhatusel tublisti mängib. Iseäralist tänu on aga nimetatud koor selle läbi teeninud, et ta meie surnuaia jumalateenistust oma mänguga kaunistas. Üks asi mis pidu pääl paha oli, on see, et piduplatsil mitte buhwetti sisse ei olnud seatud, mille tõttu rahwaS palama päewaga joogi janu kannatama pidi. Muidu oli pidukord hää ja rahwast koos rohkesti, mis meile kärlalastele auu teeb. —s. Kaarmalt. Nagu teada, saatis Kaarma kihelkond usupriiuse manifesti tõttu Keisri Majesteedile sisemiste asjade ministri läbi truualamlise tänutelegrammi.  Nagu nüüd Kaarma õpetajale hr. Passile teatatakse on, Keisri Majesteet selle pääle ise oma käega hääks arwanud armulikult tähendada: „Lugesin häämeelega". Riiast. Liiwimaa maapäew, mis 2. julil RiiaS kokku aStus, tegi Riia lehtede teatel omal esimesel asjaharutamise koosolekul 3. julil otsuseks, 7. liikmelist kommisjoni asutada, kes järgmiseks korralikuks maapäewa-kooSolekuks  eelnõuu walmistaks, mille järele Liiwimaa maagümnasium tuleks asutada (Saksa keeleline). Kommisjonil on iseäranis Wiljandit ja Birkenruhet silmas pidada, kus enne sarnased gümnasiumid juba käimas oliwad. Riia ja Wolmari elanikkude poolt sisfeantud  palwed kooli asjus wõtab maapäew armsate usalduseawaldustena tänuga wastu. Maanõuunikkude-kogu poolt ette pandud teede-kapitali tarwitamise eelnõuu 1906. — 1903. aasta jaoks, antakse rüütelkonna konwendi kogu-kooSoleku kätte lõpulikuks otsustamiseks. Riia linna saatkonna ettepanek, et maapäew  mõju katsuks awaldada, et kohalikus ülikoolis ja Riia polütehnikumis Saksa keelseid ettelugemist lubataks pidada, leidis koosoleku poolt ühemeelelist nõuusalemist. Tahetakse sammusid teha, et maaelanikkudele  õpeasutustes ja ülikoolis emakeelt õpetataks. Teated tulemase lõikuse koha, mida „Balti Nädalaleht" 18. junil saadud teadete põhjal toob, on wäga kurwad.  „Meie läheme tõsistele aegadele wastu!" hüüab leht. Rukkid jääwad lühi- keseks. Kaerad ja odrad on tükati kollaseks löönud. Mitmes kohas ei ole suw-wili üles tõusnudgi. Mõned põllumehed on oma põllud osalt koguni lülivamata jätnud, ära nähes, et midagi hääd loota ei ole. Kesakünd oli raske, sest maa oli kõma kui kalju ja pragusid täis. Sõnnikut ei saadud kuidagi mulla sisse. Osalt jääti kesakünd seisma wihma ootama. Ristikhein jäi lühikeseks, niisama jäi ka heinamaadel rohukafw kinni. Põhjuseks on põud, külmad kuiwad tuuled, mis mai-kuu teisel poolel puhufiwad ning öökülmad mai-kuu lõpul. Juni algul tuli aga päris otse löunamaa-palawus. Wihmahood on kitsaste wiirude kaupa käinud.  Wiimased wihmad ei jõua enam palju parandada. „Düna-Zeitungis" ilmus hiljuti patronaadi õiguse kaitsmiseks kiri. Sellesamale  lehele saadetakse nüüd Kuuramaalt kiri, mis patronadi õiguse wastu käib. Tallinnast teatab Wolfi telegr.-talitus  29- junil: Kohalise pool-ekipashi madrused, keda umbes 700 meest on, tõrkufiwad täna lõunasööki wastu wõtmast, sest see et tarwitamiseks ei kõlba. Nad andsiwud asjalugu kammandörile teada, kes madrustele õiguse andis. Roodukomandor  lasti toidumuretseja ametist lahti ja pandi 8 päewaks walju aresti alla. Madrused kaeba siwad, et rooduülem osa mvonarahast endale jätnud. Sinodi otsus. Eestimaa õpetajad  on oma wiimasel sinodil tähtsa wabameelse  otsuse teinud, nimelt: riigiwalitsust paluda, et kõik need seaduse paragrahwid saaksrwad muudetud ja kaotatud, mis kirik- jätad I ähwardas ema. Ta wõttis uimase poisikese õladest kinni ja raputas teda, kuni ta wähe toibuma hakkas. Räägi ometigi, Karl, lausu üks sõnagi! hädaldas ja nõudis ta. Aga kui poisi suust ikka sõnagi ei tulnud, tõttas ta kööki ja tuli säült peagi ühe märja käterätikuga tagasi. Sellega õõrus ta poja meele kohti ja terwe pää tublisti läbi ja see aitas. Tume puna kadus ta näost, loomulik jume tuli jälle näkku tagasi, ainult kahwatumamalt  kui muidu enne, silmade keerlemine kadus ja poiss hakkas kõnelema. Oli poisi elu päästetud, järgnes ema kohtumõistmine ja nuhtlus nad saiwad Mõlemad oma jäo üks, et ta peagi teist surmanud oleks, teine, et ta tüli norinud  oti. Ja nuheldawate, kõrwi lukutawa röökimise eest pugefiwad kaks wäikest oma söögilaua taha kõwerasse kokku, nagu olekstwad  nad kartnud, et ka nende kätte peksukord  tuleb. See oli aga asjata kartus, ema ei mõtelnudgi selle pääle, ka wäiksid ilmasüütaid  kannatada laSta. Ta ei jaksanud ülepää lapsi peksa, aga kui nende üleannetus üle ta kannatuse jõuu käis, jägas ta ka tublisid hoopisid. Wanemad poisikesed tikkufiwad  talle juba ülepää kaswamo. Isa ei hoolinud ju laste kaSwatamisest, ülepää lastest wähematgi, kõik mured weeretab ta nende ema selga. Wästnult langes ema, nagu ikka sarnase nuhtlemise järele, toolile; ta murede ja waewadega üleliia koormatud närwid tikkusiwad katkestama. Lõdwalt langefiwad ta käed talle sülle, tumeda pilguga wahtis ta õhku. Tema mees, jah tema mees, see elab lahedat elu. Tema ei hoolitsenud muu eest, km ainult oma enese keha ja lõbu xest. Ta laskis ennast temast, oma naesest kõige paremate suutäidega toita; tõusis hommikuti hilja ülesse ja saatis iga pärast lõunat, kui ka õhtut kohwimajades mööda. Ja niisuguse elu tõttu oli ta siis ka kahekümne aasta wõrt omast naesest noorema näoliseks jäänud, et ta temast kül kümme aastat wanem oli. Ta õitses kui üks kolmekümne aastane noormees, kuna tema, ta naene Ta tume pilk wajus ta wastu seinal rippuwasse peeglisse. Säält paistis talle ühe närtsinud, küüru wajunud naess kuju waStu. Uskumata näitas talle see mõte, et tema ka korda noor ja ilus olnud oli. Tema päül lamas ju ka kõik: majatalitus, kaubaäri, mure laste eest, rehkendamine, kokkuhoidmine. Juba ammugi oli ta sellega ära harjunud,  juba ammugi oma elu koorma all tuimaks läinud; aga fiisgi liigutas ennast temas ajuti see mõte, et ka tema õnnele olla loodud; et ta selle rõõmsa lootusega mehele olla läinud, et ta temas enesele kaitsja sõbra ja truu eluseltsilise leiab. Siis paisus ta süda kibeduses, siis küünis meele äraheitmine ta hinge nagu praegusel silmapilgulgi.  Paksud pisarad Lungisiwad tal põlewatrst silmadest, ta rõhus näo pihkudesse  ja nuuksus walusasti. Wennaksed Karl ja Hans oliwad ära kööki pugenud, et sääl endid aegamööda rahustada. Tiini ja Maksel istusiwad kui ära hirmutatud hiirekesed  oma lastelaudas. (Järgneb.) Möndasugust. Kunstline inimene. Londonis  äratada praegu üks automaat-inimene  suurt tähelepanemist. Ta olla ühe ameriklase Jrelandi leidus ja see ise on ka tema näitaja. Jreland nimetab oma inimest Enigmarelleks ja see on kõiges, mis ta teeb, tõepoolest nii imestamise wäärt, et üleüldiselt ustakse, et kuju riiete all elaw inimene peidus on. Kõige huwitawam  olnud hiljuti, kui kunstlik inimene herra Jrelandi seltsis teatrist wälja tulnud,  uulitsat mööda edasi läinud ja lõpeks automvbili Mis astunud ning seda juhtima  hakanud. Sõit läinud nii osawaste läbi elawate, rahworikaste uulitsate, et wähcmatgi segadust ette pole tulnud. Herra Jreland juhib oma kunsttükki kahe traadi läbi mõne nööbi pääle majutamise abil, mida ta ühe karbikese küljes pihus kannab. Napoleon ja Ojama. Järgmine  teatus käib wäljamaa lehtedes ringi (kui õige see on, ei tea küll ütelda). Keegi isand Lõuna-Europast saatnud neil päiwil Jaapani wäe ülemjuhatajale ühe «vanamoelise jahipüssi, seletusega, et fee omal ajal suure Napoleoni tarwitada olnud- Sellest ajast jäänud see andja perekonna  kätte ja pärandatud kalli warandusena edasi. Praegune omanik arwanud nüüd oma kohuseks, seda riista Ojamale pühendada,  kuna tema teda suure Napoleoni kohaseks järeltulijaks peab. Napoleon katsunud  ligi saja aasta eest Wenemaa rvõimu murda, kuid see läinud temal nurja. Ojama käes minemat asi nüüd palju paremini. „Kui Napoleon I. nüüd surnutest üles tõuseks ja Teie töö tagajärgesid näeks, rõõmustaks ta tõesti südamest oma ettewötte täidesaatmise pärast. Minul on kahju, et see mana püss nii kaua kõrwalises  kohas mahamaetud on olnud; nüüd ma annan selle Teile Napoleoni mälestuseks,  kui ta õiguslisele pärijale." 23. Saarlane, 1905