finu enese ülessepidamise wiis ja kombed. Sina wöid mind uskuda, et minul esiteks tõsine nõuu oli, jalamaid saalist ära minna, kui ma nägin, kui kaugele  sina ennast ära wöid unustada." Nüüd alles töStis Doora pää tõsiselt püsti. „Ole oma sõnadega pisut ettewaatlikum!" hüüdis  ta ägedalt. „Sest see ei oleks wahest meile kumbagile  hää, kui mina selle Praeguse narruse etenduse pääle enam naljakast küljest ei waatakfin. Minu teod ei käi põrmugi finu arwustuse alla. ja mina pole mitte laps ega pärisori, kelle kohus on oma käskija Piitsa ees wäriseda. Sellest on küllalt, kui ma iseenese. ees oma tegude ja kõlbluse eest wõin wastutada. Ähwardamine wõi koguni käsk ehk keeld oleks minu kohta asjata sõnade kõlin, sest et see minu kohta wähematki mõju ei awaldaks." „Kas see piab tähendama, et sa seda kergemeelelist  mängu weel edasi tahad mängida liiategi nüüd, kus sa selgesti tead, et sa mind sellega otse furmawalt haawakfid?" „Ago mina ei saa sinust ikka weel aru. Mis see siis õieti on, mis sa minult nõuad?" „Mina nõuan, et sina selle kölbmata shampanjeri  müümise maha jätad, ja et meie kahekesi koos sedamaid siit pidult ära lähame." Doora naeris suure häälega ja hüüdis põlastusega:  „Wõi siis midagi rohkemat sa ei nõuagi?" „Kül ikka! Mina nõuan weel midagi  nimelt,  et sina edespidi mitte ainustki sõna selle Sandoriga  ei tohi rääkida mitte ühte sõna ega pilku temaga ei waheta! Kui tema sellest hoolimata sind weel julgeb tülitada, siis on see minu asi, teda selle eest wastutusele wõtta." „Wõi sina oled siis armukade?" „Ei, minul on enese isikust liig suur lugupidamine,  kui et ma ennast sinna maale wõikfin ära unustada. Aga minul ei ole wähematki lusti, et sind ja mind rahwale naeruks ja pilkamise märgilauaks  tahetakse teha." Doora ei wastanud temale mitte kohe, aga et saalist wali käteplagin siia kostis, tõusis ta ülesse ja korraldas oma Greeka riiete woltifid. „Noh?" küsis Lengfeld tviimaks ägedalt. „Kas sina mitte sedagi tarwiliseks ei arwa, mulle ära ütelda, mis sa teha mõtled?" „Jumalake kül, mis sääl enam palju sõnu tarwis  on?" hüüdis Doora põlglikult õlasid kehitades. „Et ma niisugust, otse teotawat nõudmist saaksin täitma, seda tvist ei wöinud sina tõepoolest isegi silmapilgukski  uskuda." Doora põlastawad sõnad ajasiwad kohtunikule were päha. „Sina siis otse tõrgud, minu soowisid täitmast? Sina tahad asja wiimse tipuni ajada?" „Mina tahan oma tahtmise tvabadust kaitsta," kostis Doora külmalt. ~Sina oled mind tänini wäga wäha tundnud, kui see sind imestama suudab Panna." „ Tõesti - see on wist kül nõnda! Aga, mulle näitab, et ka sina minu kohta wale arwamises oled olnud. Sell mina pole mitte see mees, Doora, kes ennast oma mehe auu kulul ühe edewa ja tujuka tüdruku kätte mängu kanniks annaks. Kui ma täna sinu käest muud wastust ei saa, siis —" „Noh?" küsis Doora, kui teine wiiwitades waikis.  „Ütle aga see hirmus sõna julgesti wälja! Sina panid täna selle naeruwäärt etenduse ju sellepärast  toime, et meie oma asja ära seletaksime. Noh, seletame ta siis ka põhjalikult ära! Sest teist korda mina sarnasest etendusest wist kül waewalt osa ei wõta." „Sina tvist ootad juba igatsusega selle sõna pääle, mis sulle sinu wabaduse piab tagasi andma? Kui lugu nõnda on, siis piab sinul selleks ka julgust olema, et sa tõele auu annad! Kõik, mis sina täna tegid, selles ülikonnas ilmumine, sinu teguwiis sääl shampanjeri telgis, sinu edwistamine selle Sandoriga, kõik oli ainult selleks sihitud, et meie wahel lahkuminekut  kiirustada, mida sa ju nõuad. Tunnista, et see nõnda on, ja ole julge, et minul enesest lugupidamist  weel küllalt on, ja ma teen. mis minu meheauu nõuab." „Minul pole midagi ülesse tunnistada ega ka midagi salata," ütles Doora karmilt. ~Kui see aga sinu otsustamist kergitab, et uskuda wöiksid, et minu teguwiis selle sihiline oli, siis usu seda, kui tahad.  Minul Pole mingit Põhjust, sellele wasta waielda." Wäikese tua uks tehti wäljastpoolt lahti, ja Franz Norrenbergi kollane, hirmunud nägu wahtis säält sisse. IZärgneb.l Mul on nii hää! L. Rothi jutuituS. Etltikttkde lp. Pra«<s. Sest ajast saadi?, kui Peeter lugemise ja kirjutuse kätte õppis, ei tulnud tale enam surnu aial sikule-rohtu lõigates hirmu pääle. Huvitusega  lugeS ta ristikivide päält silpide kaupa veerides: leiad rahu!" ehk „Pärast rasket eluvõitlust tuleb igavene õnn." Pärast raputas ta pääd. Mispärast kõikide haudade pääle oli peaaegu ühte moodi kirjutatud. Just kui oleks kõikidel siin magajatel halb elada olnud  ! Mõteldes aStnS ta edasi. Alberti risti pääl ei olnud see kiri sugugi kohane. Tema elas lähedaste, rõõmsaSte, tema sõi pea iga pühapäev  sia liha, jõi sagedaste viina, kandis punase weStl paal jämedat kuld ketti. Tema! oli vist elu alati hää. Kas sa saad oma rohuga siit wälja!" takistas kellegi hääl ta mõtlemist. Peeter ehmatas. Lähedal ei olnud ühtegi hinge näha. Korraga heideti mulla tükid alt ülesse, hauakaewaja Paul kaemas uut hauda. Peeter jooksis ta juurde. „See lähab Hani-Minni jaoks?" hüüdis ta alla. „Jah, homsest päewast pääle tulewad sul hanid hoida. Su kasumanemad ei jõua sind muidu toita, piad ka teenima hakkama. „See on õige hää, muidugi nälgin kõige aja." Peeter tegi käega rahustama liigutuse ja wajutas siiS oma urisema kõhu pääle. Tema ees awaS ennast meeldiw nähtus. „Ütle ometi, Pauli onu, kaS kõikidel inimestel  ilmas halb elada on?" „Rumal pois! Jgalühel on mõnikord hää. Aga ta ei pane seda enne tähele, kui kõik juba mööda ja ta ise puuris sipleb, siis ehk paneb tähele, et millalgi hää oli." — ka Hani-Minnil, tema kaebamiStest  hoolimata, oli mõnikord hää!" „Mida weel! Kui ta tuatüdrukuna teie juures teenis!" Peeter ei waStanud kohe. ta ei saanud onu Pauli mõtetest häSti uru. „MiSpärast siis ristide paale nõnda palju halba elu üle on kirjutatud?" püüdis pois teada saada. et inimene on ü?S halatsemise wäärt tänamata loom. Wöib olla, et elu, mida kalliks pidada ei taheta, enesele koguni halwaks ette kujutatakse ja igawese elu tarwis, mida keegi ei tea, waprust kogutakse." Peeter ei saanud jälle rääkijast täieSti aru. Mulla tükid lendastwad tema ümber. Haua kaewaja kaewaS hoolega edasi. Päew läks looja ja õhtuks oli haud tarwis walnnS kaewada. Peetri kõht andis waljusti omast tühjusest teada. „Pauli onu!" kisendas ta meeleäraheitlikult hauda. Minul ei wöi millaSki hää olla." „Sev on su Vanemate süü Mispärast sinu noor, ilus ema su sündimise ajal ära suri ja sind waesekS lapseks jättis? Mispärast sinu isa, keS korralik noormees oli, ennast pääle oma raha kaotamise ära uputas ja sind kogukonna toita jättis? Ei, wennaS, et su wööraS ema sulle mõnikord nahapääle annab, ehk mõni sinu jao worsti ära sööb, sellest ei ole wiga, ei ole suurt wiga." Ma ei mõtlegi worSti pääle, antaks muSta leibagi. Oh, Pauli onu, üksi minule ei wöi elu midagi hääd pakkuma," kaebas Peeter haledaste nuttes. „Kül tuleb sinule ka hää põli," kuuldus alt, WanameeS püüdis niipalju kui wähagi Võimalik, karmilt rääkida, et tema üle Võimust wötwat kaastundmust Varjata; ta hääl sai iseäraliku köla. „Köik on tühi lori. Jäta oma hulumiue järele. Weel kordan korra: kõikidel, keda siia wiimasele puhkusele paigutasin, oli mõnikord haa, olgugi wäha aega, mõnikord kõigest üks päew, aga kõik paniwad seda liig hilja tähele.* „Mina ometi panen õigel ajal tähele," kinnitas  Peeter ja waataS hauda. „Säh. wöta kinni!" Sellega ühes wiskaS labidas waikese pakikese  mullatüki asemel haua serwale. Peetri imestus oli suur, kui tüki leiba ja wöid leidis. „Nüüd käi minema," ütles hauakaewaja, et igat poisi poolt tulewat tänu sõna ara hoida. Peeter wöttis korwi õlale ja läks. (Järgneb.) Mõndasugust. Kuningate köögid Keiser Franz Joosepi igaaastane sõõgisedel nõuab umbes 20,600 marka Väljaandmist, kuna ühe keisrikoja juures peetud pidusöögi  aja! umbeS 300,000 marka wälja saab antud. Pääle selle maksab keiser oma erawarandusest oma kõõgiülemale,  ühe belgialasele, 40,000 marka aastas palka. Keiser sööb enamiste töötuas, kuhu tale iga päewa kohta söögi sedel päew waremalt ette pannakse, mida keiser kiirelt läbi waatab ja seda, mida ta ei soowi, sinise pliiatsiga läbi tõmbab. See elatanud keiser olla ütelnud, et suured pidusöögid kuningate kõige suurem mure olewat, kuna Tsaar Aleksander üles tunnistas, et walitsejal oma kokkade juures rohkem diplomatia kunsti maja lähab, kui ministrite juures. Saksa keisril on neli köögiülemat, sakslane, prantslane, inglane ja itallane, ja neil on igal ühel wiis alamkolka käsutada. Muidu hoitakse Berlinis keisrikoja köögis hoolega kokku ja isegi hinnad määratakse, milledest rohkem maksta ei tohita. Portugolia kuninga köögi ülem on üks inglane, kes aastas 16,000 marka palka saab. Kuningas armastab  Inglise toitufi, mitte nii aga kuninganna Amalie ja teised kuningakoja liikmed; nende tarwiS on kaks Prantsuse köögiülemat. kes kumbki 22,000 marka aaStaS  palka saamad. Tsaari köögiülem saab aastas 40,000 marka, aga tema amet olewat kaunis raske, sest et Tsaar tihti mõnda sööki, mis olleS üsna hilja tellitud, weel wiimasel silmapilgul kõrwale jätab ja mõnda uut määrab. Iseäralik on sultani köögi asjandus. Köök on järjest sõjameeste ülewalwuse all, sest et sultan alati kihwtitamist kardab. Kui söögid köögist wälja wiiatse, saamad sööginöuud mustade rätikutega kaetud, mida koka juuresolekul kinni pitseeritakse. Kahtlane ja rohke figinemine Jtalia ajaleht „Medicina" jutustab, et itallane Maddalena, kes Neapoli läheduses elab, 19 aastase abielu järele oma mehele 62 last on kinkinud, kellede hulgast 59 poiSlast on. Üksteistkümmend korda sünnitas ta kolmikud,  neli korda neli last korraga ja ükS kord 5 poislast ja ühe tütarlapse. Ülemale poole saadetama palwekirjale abiraha palumiseks olla 2000 immest selle asja tõendamiseks allakirjutanud. Sada aastat ja üks päew sunnitööl. Aastal 1776 sai Prantsusmaal kuueteistkümne aastane noormees sajaks aastaks ja üheks päewakS tähendab ilma aja määruseta, kuni surmani) sunnitööle mõistetud.  1876 aastal sai San-BaptiS't Myron wabaks ja läks mana raugana jala kodu tagasi. Ta oli köhwetuks  jäänud, kandis lõua otsas paksu halli habet, kuna ta pääd lühikeseks püetud juuksed katfiwad. Ta pidaS sunnitööl ennast maga hästi üleS. mis eest tale mitu korda wabadust pakuti, aga Myron ei wötnud seda wastu. Ta oli hoolsuse läbi enesele palju raha teeninud ja koju tulles oli antud tale mitte maha kingitust.  Pääle wabaks saamist elas ta weel umbeS kats aastat ja enne surma annetoS kõik oma waranduse süütalt wangilangenute hääks. Kodumaalt. ,Puuas e - risii" kassasse on sõja algusest 1. märtsini sissetulnud 13,354.836 rubla 55 kop., väljaantud sellesama aja sees 15,846,934 rbl. 76 kop. Rohkem wäljaantud summa, 2,492,699 rbl. 21 kop., pidi tagavara kapitalist võetud saama. Matsude körgendamise üle teatab .Russ/ et raha.ministerium terve ria sellekohulifi pro. jektifi riigi nönukogule ette saada panema. Nii pidada näit. joogi aksiiS, päcandusemats, tollid, ametlikud maksud  jne. kõrgendatud saama. Enam, kui körgeudamine  ise, on selle juures see asjaolu iseäranis filma torkav, et kõik need plaanid ülirvttu ja salamahti valmis  on tehtud. Sääl juures saada mõned maksud kuni 56 protsenti kõrgendatud. 1905. Sakalas 21. 165