peenemaks, lühemaks, nende kogu jääb kord korralt wähcmakö, mis ka sisemise silmamuna- wöi wõrgunaha  pääle mõjub. . . . - Sellest tuleb lühikene nägemine, kus juures sagedasti närwide (punase, sinise, walge, rohelise j. n. e.) tundmine koguni tmnsikZ jääb. On selle haiguse põhjuseks tubaka pruukimine, siis tuleb see kohe maha jätta, muidu wõib wiimaks koguni pimedaks jääda. (Järg tuleb.) ja ise nõelunud, et selle läbi Juulial wöimalikukS  teha tema poja ja Tcreesega, lähema laidu päüle sõuda. Ja, kui imeilus  oli see paadi sõit! Tohter pidi Terecse soowi pääle seda ja teist peaaegu -vahetpidamata  laulma ja seda tegi tema siis ka ja laulis kõik segamini, pea lustiliselt ja pea kurwalt, nõnda kuidas juhtus ja kõige wiimakS laulis tema: Kus mul õitSmas lill, Kus üks kardin liigub, Laentel lootsik kiigub, Kus kaks pruuni silma Waaiwad aknast Nälja Sinna tahaksin ma lennata! Ja tema, Juulia aknal õitsesiwad lilled ja -valge kardin lehwis nende -vahelt -välja  ja ei olnud temal pruunid silmad? Tema  mõtted lendasiwad edasi tagasi ja laened  jooksid tema, paadist -vette ripu-va sõrmede  wahelt labi ja tema ei näinud Tcreese sätevdawaid filmi mirte, mis kaua ja naeratades  laulja nooremehe pääl wnbisiwad. Tereese Krautner oli noor neiu, kes riiete uhkust armastas. Et temal rikas isa oli, -võis kohe tema riietest ära tunda. Tema oli -vähese aga iluta kaswuga ja kandis kõ.fi alari kinnaste sees, milledel -vähemast pool tosinat nööpisi ees oli. Tema kleidid oliwad  ikka Frankfurti esimesest rätsepast tehtud ja tema elutoa seinad siidiriidega ära löödud. Ka ol- temal üks papogoi ja suur ko.r ja iga inimene, k-s tema isa majas oli, pidi tingimatalt tema tahtmist täitma. Lühidalt, Tereese ainus mure ja kurwastuS oli see, ct tema isa, k.S omas voores põimes müürisepp oli. omale nüüd, wanuhigi m-lte peenikesi kombeid omandauud  ei olnud. Arwata ncljakümmne aasta eest oli Krauimr palja jalu ja tolmuste riietega ühte wäikstsic Thüürii.gem linna tulnud, iääl töötama hakanud, mõne hää aasta järele meistriks ja weel hiljem ehituste  juhatajaks saanud ja nüüd oli temale kurda smhest öeltakse, kulda rüppe sadanud. Sääl langes kulda uulitsal maas, ütles tema; kes seda siis arwata wõis, kui mina sinna asusin, et sellest linnakesest aastade jooksul, suure tähtsusega supellinu saama pidi ja iga maja, mis sääl on, on minu ehitus pidi olema. Nüüd, kus tema rikkaks oli saanud, asus tema jälle oma kodulinna elama, ehitas omale toreda maja ja iStuS iga õhtu Kobara  trahteris, just selle koha pääl, kus tema õpipoisina, kui fee joomotuba juurde ehitati, oma meistri kääst kõige wulusama  körwalopsu omas cluS saanud oli. Ja kus tema nutu kisa sel ajal kõike tuba läitis,  kölaS nüüd tema hääl, kui kõige mõjukama  linnanõuniku ja auukodaniku oma. Hcrra Krautner oli wäga rahu! iseenesega ja jäi paew päewalt ümorgusemaks, tegi hääd igaühele ja hellitas pärast oma abikaasa  surma oma tütrekest, kuiva ta iganes mõistis ja mõis. Kui juhtus, siis ütles tema ka, et tema Reesi igatah.s missugusele mehele minna wõib, kui see ka kes teab kui wacne on, ainult ohwitser ses ci tohi olla: Enne kui seda luban, poon mina tema üleszc, lõpetas tema oma kõnet. Tereesel ci olnud aga ka sugu -võimalik kahe wärwilist kalcwit armastama hakata, sest Andersheimis ei olnud ühtegi ohwitsen, wana maksunõunik mahaarwalud, kes oma nimekaardl pääle „leutcnont" trükkida lasi za iga aasta -valitseja sündimise päewal üye mundriga, mis enne wecuputust harilik wõis olla, ümber patseeris. Sellepärast oliwad Tcreese auustajad ja kosijad ainult  kohtunikud, kaupmehed ja kooliherrad. 2,ema ise aga armas enesel tanu alla saamise.s  a;a meel liig -varase olewat ja ürlcs er tema wcel oma noorust maitseda tahta. seda teed sina õieti, kinnitas isa l>-da igal sarnasel luhtumisel, kus juures r.ma -valjusti naeris. Nelipühi laupäewa õhtu oli jõudnud ja oli zöõgj-laua pähkla puu alla malmis karuuÄ. Za t-.ma oli oma õnne tujus nii llusasu paluda osanud, et tema wiimaksgi Mõlemad õed kokku lcp-ranud oli. Noored mehed istusiwad wõimalikult eemal üksteisest lõbusaks see koosistumine küll mitte saada ei tahtnud. Tore noor obwitser oma ilusasti kammitud  juuköte ja ilmuSkumata pitkade sõrmeküünte  ja lumiwalgete kätega, torkas igale ühele silma, kuna laia õladega ja lihtsa koduse kuuega tohter, kes wanat õlgkübarat kondis, temaga ühesgi asjas wõistelda ei saanud. Frilz ei olnud muud kui lustiline  Reinimaalane, kelle lõbusa wäljast pidisuse  all ometi tõsine tuum peitus on. Et nemad üksteisele wastikud oliwad, wõis iga- üks märgata. Jutt pööris poliitika wäljale; proua Rõetger  armastas seda harutada ja kuulutas igal aastal suurt sõda ette. Tänawu tuleb  tema aga tõesti, ning seekord iseäranis hirmsalt! Frieder naeratas oma habet keerutades põlglikult ja kui tohter omalt poolt ka midagi  wastas, oli kahe nooremehe wahel äge sönadewahetus jalul. Wiimaks jäi tohter wait ja palus omale weel tüki kala, mille roogudega temal siis nii palju tegemist oli, et enam rääkida ei wõinud. Tema asemele  astus aga nüüd tema ema wälja ja nüüd sõdisiwad nemad zMegi edasi. Äritatult  soSkiS Frieder oma taldriku pääl ümber; tema oli selle üle pahane, et tema lapjcpölwe seltsiline tema terawateft sõnadest  kõige mähematgi enam ei hoolinud, maid täies südamerahus edasi sõi. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest Anurahukohtunikkudeks järgnema kolme aasta pääle on S a a remaa  rahukohtukonda nimetatud: mõisn. päämees tös. r.-n. Oskar von Eckesparre, Saaremaa rüütelkonna maanõuunik öuenöuun.  parun Aleksander Burhöwden, konwendi  saadik Woldemar von Adcrkas, tõs. r.-n. Or. niscl. Wladislaw Mershejcwski ja wäljateemmld leitnant Napolcoit von Ditmar. Riiast. Kõrist õiguste eest tasumääramise  kommisjon pidaS läinud tcisipäewal Liiwimaa kuberneri, kindralmajor Pashkowi juhatusel koosolekut, kus rüütelkonna asemikud  „Düna Zlg." teate! ette pannud, ct rahamimsterium Liiwimaa kõrtsi omanikkudele  umbes 6,000,V00 rbl. kahjutasu peab maksma. See rahasumma tulla maanõuukogu kätte maksta, kes siis seda kõrtsiomanikkude wahel ära jagab. Kommisjon  leidis aga, et see kahjutasumäär üle tema wöimustpiiri minna. Tasuküsimine wõetawat aga peatselt lõpuliku harutamise alla. Riia Lpekonna kuratori ringkiri tea-- tab, et hariduse ministeriumi poolt see määrus kinnitatud on, mille järel Ew.- Luteruse usu wallakooli õpetajateks ka naeStcrahwad wõiwad olla. Riia Pimedatekool Strasdenhoki mõisas läkitas neil päiwil 9-dat korda oma lendlehe wälja. Kogudustest on nii rohkesti andeid kokku tulnud, et kool omaga läbi sai. Sellepärast on kooli walitsuscl wõimalik lünamu kaks pimedat last täiesti matsuta Pimedaiekooli wastu wõtta. Mõlemad lapsed peawad waesed olema, ihu poolest tcrmcd, waimu poolest erksad  ega lobi nooremad kui 8 ja manemad kui 12 aastat olla. Ühtlasi palub kooliwalitsuS  kõiki wanemaid, kellel pime laps on, seda oma õpetajale üles anda. Iga laps, kcS weel 14 a. mana ci ole, tähew datogu ülcS, ka siis, kui ta kooli minmiseks alles liig noor on. Koolis kestab õpetus 6 —B aastat. Õpetust jagatakse kõigis kooliaSjus, ka käsitöös. KaSwandikud saamad kooli poolt ücSpidamise ja ihukatte, Umbes 60 pimedat oli puncdatemajas. Reist käis üks osa PimedatekooliS, teine osa õppis Meeslekodus ja Nacstekodus ametit, kolmas osa. kellel juba amet selge, tegi õppijate scll.sis tööd. Kormitegijate! oli alati tööd küllalt, aga harjatcgijad ci leidnud nii palju ostjaid, kui neil harju malmis oli. Töö on leib, aga kui tehtud töö müümata jääb, siis jääb tegija leiwata. Pimedad kacbawad nüüd: „Meie käed on õppinud tööd tegema, aga mis sest kasu, kui mul lööd ei ole ehk kui meie tehtud asju ei osteta." Kaebtus ja kurbtus kaoks aga korraga, kui pimedate palwet täidetaks: „Kõik kaupmehed linnas ja maal, tellige oma harjade tagawara Riia Pimedatekoolist!"  Sünnib seda, siis on meie «väljaõppinud pimedatel tööd ja leiba. Sus söömad nemadgi oma käte waewast ja on selle juures rõõmsad ja õnnelikud. Siis ei ole kogukondadel ega pimedate omastel muret, et pimedad nende kaela ja toita jääwad. Baltija Riia-Pihkwaraudteede walitsused olla, nagu „Postimees" teatab, Liiwimaa Ew. Luth. usu konsistoriumi ettepanekul palwepäewa, Jaani-päewa ning usupuhastamise mälestuse-päewa niisugusteks  pühadeks tunnistanud, kuS nimetatud teede töökodades töö seisma jäätakse. Senini pidiwad töölised, kui nad nimetatud päiwi pühitseda tahtsiwad, töölt ärajäämiseks igakord  luba paluma. Tallinna ja Narwa raudtee-töökodades on neil päiwil ju ennegi töö seisnud. Peterburis, 10. aprillil. Sisemiste asjade minister on tarwiliseks arwanud Kõigekõrgemalt kinnitatud riigikorra ja üleüldise rahu alalhoidmise seadluse Z 17, p. 1. põhjal 2. aprillil s. a. kordasaadetud sisemiste asjade ministri Sipjagini tapmise asja söjakohtu kätte harutada anda, kus Möndasugust. Kui palju sööb Wene talupoeg? W, J. PoirowSkij teatas arwuStiku teadete põhjal alkoholi wastu woulemise kommisjonis,  et Wene talupoeg toida pääle aasias läbistikku 20 r. 40 k. tarwitab. Saksa talupoeg selle wastu aga 3'/» korda, Prantsuse ja Amerika talupoeg 6 korda rohkem. Kõigi elutarwituste paale läheb Wene talupojal 64 rubla, Amerika talupojal 150 rbl. aastas. Inglise ja Amerika M 16 Saarlane, 1902