olek wältaS kuni 1887. 1888. a., millal Hellal esimese haiguse uurimise ette wõttis ja Saaremaal 22 pidalitõbist leidis. 1894. aastal  uuris Dr. Lohk pidalitõbi ja leidis juba 48 haiget. 1902 a., komissar Sanderi uurimiste  järele, oli juba Saaremaal 70 pidalitõbist.  Wiimati student Talwiku uurimiste järele, mis Kure saare hospidali nimekirjade läbi täiendatud, oli siin 1. septembril 1904 a. 102 pidalitõbist. 1. januaril 1907 oli neid 92 inimest. Nagu näeme, on haigus ajajooksul ikka suuremaks läinud- Praegusel ajal on pooled haiged pidalitõbiste  koloniiS ja pooled elawad oma perekondades. Geograhwialik haigete ärajagamine ei ole Saaremaal ka mitte ühesugune. Kõige rohkem pidalitõbiseid on Abroka, Torgu, Lümmada, Kaarma-Suurewalla ja Kihelkonna waldades. Ruhnu saarel ja Hcllama wallaS ei ole pidalitõbiseid ialgi mitte olnud, ja Muhu- Suurwald on ammu juba sellest haigusest lahti saanud, sest pidalitõbine, kes Ml kord juhtumise  kombel oli, on ammu juba ära surnud. Nõnda on ka Muhu saar, kuS Helloma ja Muhu-Suurwald olemas, pidalitõbistest wabastatud.  Oli ilus juuli kuu päew, kui meie komissar  Sanderi üleskutsel Kuresaarcft wälja sõitsime,  pidalitõbiste koloniid waatama. Tuli 28 rvcrsla ära sõita ja sellepärast hoidfiwad hobused jõudu ja sõitstwad tasakest:. Meie hingasime täis rinnaga puhast tuuleöhku sisse, mis mere poolt puhus ja kuulsime hra Sanderi juttu- Pidalitõbe ja tema laialilagunemist tundma  õppideS on hra Sander sellele otsuseis tulnud, et mida madalam ja merele lahedam maakoht on, seda paremad on jääl tingimised haiguse tarwis. Tawrahwa seas on ka cba usklik armumine olemas, et pidalnõbi meremeest tulla ja et med sellesse löbesse haigeks jäewsd, reS meremuda korjawad. Kui maakoht sv jalga merepinnast kõrgemal seisab, siis ci tule Ml peaaegu haigust ettegi- Ka tähendatakse niisuguse iseäralise nähtuse päüie, et tui pidalitõbine,  keS haiguse algusel enam kõrgemale maakohale elama läks, mitte üksnes teised temast haigeks ei jäcnud, waid, mis iseäranis tähtis, ka haigus ise tema juures seisma jäi. See juhtumine oli nimelt Maria Mägiga, kes 1871. a. Kusinu (?) külasse, mis S 0 jalga merepinnast kõrgemal seisab, mehele läks. 1877. aastal tuliwad tema juures haiguse wäljaSpidised  märgid (lopra tudsrosa) ilmsiks, tähendab, haiguse tõi ta ühes, sest et pidalitõbi ainult 2—3 aastat pärast haigetsjäemist nähtawale mleb. Pärast seda jäi aga haigus seisma ja ta on niisuguses seisukorras ka praegusel ajal. Ja mees, niisama ka tema kodakondsed on täiesti terwed. See nähtus andis hra Sanderile põhjust niisugust maakohta otsida, mis merest enam kaugel ja wõimalikult kõrge koha pääl oleks. Audaku koht täidab neid tingimist, sest et ta 140 jalga merepinnast kõrgemal ja 8 werSta mereäärest eemal on. Esimesed werstad sõitsime meie madalat maad kaudu, kus ainult kadakas kaSwvb ja Nomgorodi soosid meelde tuletab. Kuid siis hakkas maa kõrgemaks minema, ja eemalt paiStaw  metsatukk tuli ikka enam lähedamale. Wastutulijaid ja waStuWjaid juhtusime arwa nägema- Suurem jagu täiSkaSwanutest rändab ju suwel tööle, püäaSjalikult Ülemaale. Wastumlijad on hästi tõsist nägu- (Järgneb.) Oma tütre waStu, jah, ütleS vicomte, aga oma wseslaste wastu . . . Wõib olla oma saenlaste wastu hirmus, waSiüs Diana, nagu Teie Pranlsuscmaa ja kuninga wser laste wastu olete. Aga mis on meil Moiigvmmeridcga tegemist, Gabriele. Kui mina aga korraga Mongommcri olen, Diana. Oh, ärge rääkige seda, kallis sõber. Aga kui see ncnda oleks? Km see ncnda oleks, wastas Diana, kui mind saaks Teie ja isa wahele pandud, siis heidaksin s.ma kannatanud inimese jalge ette maha, kes ts ka oleks ja nuiaksin, kuni isa Teile ja Teie Minule minu pärast andeks annaksite. Ja Teil oleks nii suur wõimus, Diana, et kannatanud inimene Teis palset kuuleb, kui aga merd walatud ei ole, sest ainult merega wõib serd ära petta. Oh, Teie hirmutate mind, Gabriele! Sarnane kiusatus on liig raske ; kaS ei ole tõsi, ses ei ole muud, tui kiusatus? Jah, Diana, lihtsalt klusams ; Jumal ei l»ba, et fee kiusatus ei ole, pomises ta. Ei, Teie ja minu isa wahc! ei wõi misgi uihamaenu olla! Ma loodun seda, Diana, ma loodan- Mul vlctö see wäga raske, kui Teie kannatama peaifiie. Noh, tänu Jumalale, Gabriele. Wäga häS on, kui Teie loodate, mu sõber, lisab ta armsa naeratusega juurde. Ka mina toodan, et isa eeiseiSwot .abielu ära saab kee Ima, mis mind hauda wiib. BäWs kuningas, -vagu tema, wõib RontWvreucils Me azesM misgi tas» pakkuda. Ei, Diana, lõik tema rvarandused ja tõik lema wöim ei suuda seda mile tasuda, tui nemad Teid taotama peawod. Teie wsatats H>K selle asja paale niiwiisi? Ärge ehmatage mind, Gabriele ja ärge kartke ka ise midagi, sõber. Anu Jumalate, et Franz de Mammon rei nõuta ei orwa, waid puust keppi Teie nxustst Disasst enamaks peod, mis teda msrsfsUs teeb. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. Lautu-pidu osi saab ikka enam hoogu. Nii kui teada, on ennast siiamaani terwelr 26 koori ligi 60V laulja ja mängijaga ülesannud. Pidu kõnet peab meie tulisem rahwamees, õpetaja W. Neiman. Teiseks könepldajaks on palutud ja lubanud tulla meile saarlastele üleüldiselt tuttaw õpetaja J. K e rg, tüje ja teraw tões za naljas. Mis pidust osawõtmifssse puutub, siis on meil rohkel armul suguwendi ja õdesid Ülemaalt piduwõörastena oodata. Pärnu Eesti Kooliselts on põhjusmõttelikult nõuus asja nii korraldama, et Pärnust era-aurulaew piimwõõraSiega Kuresaarde  tuleb- Oodata on EeSti awalikka tegelasi,  kirjanikkee, õpetlasi, kunstnikku ja iseäranis meie rahwa lootust, meie akademilist õppiwat noortsugu, hulgana. Kuna täieline pidu eeSkawa alles lõpulikku wäljatöötamist laulupidu kesktoimekonna poolt ootab, siisgi mõib juba praegu käesolewa materjali  põhjal ette ütelda, et laulupidu tõsine rahwa - pidu olema ja rohkesti äratust tooma saab helide ja maimu wallas, Pidu käik esialgsete teadete põhjal oleks järgmine: Laupäewal,  13. junil, päälelõunat Ew.-Lutheruse kirikus walmuitk kontsert, lautu ja mängukooride poolt, millest ka kunstnikud Paula Brehm solo-laulus ja J. Süda orelil kaasaaitama  saamad- Laupäema õhtul rannasalongis  kontsert preili Paula Br e h m>i paolt, kuna bürgerklubiS kohalikkude näitejõude poolt tubli näitemäng ette kantakse. Pühapäewal on mõlemates kirikutes pidu-jumalateenistus,  millest osawõlma meie tähtsamaid waimuiikka könemehi kutsutakse. Pärast jumalateenistust  pandakse üleüldine karskuse meeting toime, kus meie tähtsamad karskuse tegelased kõnelejatena üles astuwad, eesotsas meie karskusliikumise hing, õpetaja W. Neiman,  siis ajalehetoimetaja ja teise riigiwolikogu rahwasaadii A. Jürgenstein ja õpetaja C. Sitzka Poidelt. Püäle lõunat on siis ühendatud kooride poolt suur ilmalik kontsert.  Laulukoor-.fid juhatab hr. Linnamägi, muusila-koorisid hr. Krull. Piduköned peetakse, nn tul eespool tähendatud, õpetajate W. Reimani  ja J. Kergi poolt- Pühapäewa-õhtul on sits nii hästi rannasalongis kui bürgerklubiS näitemängu- ja kontserdi-õhtud. Tagatipuks ou pidusöök, kus tões ja naljas, kõnes ja laulus pidu mälestusi elustada wõib, isiklikku tutwuse-, sõpruse- ja wennastuse-fidemeid sõlmi- Nali. Conan Doyle järele eestistanud a 8 Ma rääkisin kaua aega sille naesterahwaga, Watson, aga ei saanud midagi teada ja lätsin Norwoodi. Oldakrese maja on tema oma maa pääle ehitatud ja näeb wülja, nagu mõni suwckorter. Maja ees on wäikene rehulagendik,  kus loorberi põõsad ridastlku pääl kaswawad  Paremal poosi uulitsast mitte wäga kaugel, on puuladu, kus tulekahju oli. Magamise  toal on uulitsa pool kulges üksainus aken; see on ainukene asi, mis minu theoriat wõib toetada- Norwoodi jõudes ci leidnud ma Lestradi mitte jäält. Tubafid näitas mulle üks wanapoolne linnawaht. Täna hommikul oliwad nad hulga süüdistusi korjanud. Mahapõlenud  puuriida tuha seest leitud hulk mustaks kõrbenud kantisid ja mitu metalli tülikest, mis terasemalt waadateS püksinööbid oliwad. Ühe päält lugesin ma imel sõna „Hiams". See on rätsepa nimi, kelle juures Oldakres oma riided laskis teha. Ma waatastn sellejärele lagendiku läbi, aga ei leidnud mingisuguseid jälgesid. Pole ta sugugi ime, sest et nutu päewa järgemööda käredad külmad oliwad, ja maa on kõma, nagu kiwi. Mis jäljed siin seel wõiwad olla? Näha on ainult, et üks keha, wõi mõni muu raske asi üle plankaia on tssfitud, mis puuladu  majast lahutab. Kõik need asjaolekud on ainult Lestradi theoria tõenduseks. Lagendiku pääl kodisin ma kuni kella üheni, oga sellegi parast ei saanud asi mulle põrmugi selgemaks. Ma wmfin siis Oldakrese magamise toa uurimise  alla. Were margid, ehk küll waewalt arusaadavad, on fiiSgi uähtawasti hiljuti alles tehtud. Kepi pääl on niisamasugused nõrgad margid näha. Zlma kahtlemata on kepp meis kaitsealuse omandus, tõtt ütelda, ei salga ta isegi seda. Põranda teki pääl wõid Oldakrese ja Makhelani jälgedest aru saada, aga kellegi mu» Mgefi uäho « ole. See on jällegi Lest- radi kasuks. Ühe sõnaga, politsei leiab wahetpidamata  uusi süüdistust, aga meil pole seni» ajani weel midagi tehtud. Mul oli ainult üks wäikene lootus, aga ka sellegagi ei wõi ma midagi pääle hakata. Siis silmitsesin ma dokumenttsid, mis kappis ja laua pääl oliwad, aga neil ei olnud mingisugust wäärtust. Ma sorisin kord ka arwe raamatuid ja nägin, et Oldatrcse äriasjad mitte wäga hästi ei läinud. Minu arwamise järele pidiwad süült ka mitu dokumenti puuduma. Mitmest paberist on näha, et Oldakresel suurehinualrsed Vekslid peakfiwad olema, aga neid just ei olegi käepärast. Kui mul korda läheks seda selgitada, oleks Lestcad oma thcoriaga sisse kukkunud. Makhelanil, kui Oidakrese järeltulijal, ci oleks mingisugust põhzust olnud neid paberist waraStada. See oleks tähendanud iseenese järelt Varastada. Kui paberid mulle mingisugust asjalikku tõendust ei wõinud pakkuda, pöörasin ma küsi» mustega majapidajanna poole. Teda nime» taiakje miss LesstngtonikS- See on wäikene kõhn naesterahwas, must nagu hakk ja kaunis sõnatehw. Silmad on tal terawad ja kahtlust äratawad, ja ma arwan kindlasti, Watson, et ta sellest asjust wäga palju teab. Kahjuks sain ma selle naeSterahwa käest liiga mähe kuulda. Temal olla wäga kahju, et ta ukse Makhelanile ülepää lahti on teinud; parem oleks wõinud ta käsi sel silmapilgul otsast ära kuiwoda. Õöjel, mil kuritegu tehtud, olla ta warsti pääle kella kümne magama läinud. Tema magamise tuba olla maja teises otsa», sellepärast ei wõinud ta kuulda, mis peremehe toaS tehtud. Niipalju, kui tema mäletab, olla mr. Makhelan oma kübara ja kepi ettekojaSse jätnud. Üles oli ta alleS siis ürkanud, kui hädakella löödi- Minu küsimise pääle, taS ta peremehel  ka Vaenlast pidi olema, wastas miss LeSfinglon,  et igaühel waeulasi on. Ms tema peremehesse  puutub, siis elas ta üksikut elu, ei sõbrustanud  kellegagi ja Võttis ainult neid immes! waStu, kellel temaga tegemist oli. 2S. Saarlane ISO9