mees mitte läbi saadki, maa ou halb ja ei anna mitte haüd saaki. Päätegi ei harita teda mitte nõnda, et ta suuremat saaki anda wõikS. Selleaastase kuiwa tõttu ei ole siis hääsi saagist juttugi. Ja nõnda on põllumehel sel aastal kitsik käes. Lugemata kaeblusi on igal pool kuulda: ei tea kadas sel aastal läbi saab, ei tea kust renti -võtta, ci tea millega maksusid maksta. Seesuguse kaebtuse üle kirjutakse meile ka Mustjalast. Loomade müümisega teenisiwad põllumehed endistel aastatel kaunist hääd raha. On ju talumehel enamisti moeks, et ta „puumaa  rendiks" ikka ühe weise-looma laadale toob. Aga nüüd ei ole iaatasidgi. Mis nüüd teha? Et heinasaak sel aastal napp oli, siis oleksiwad sarwloomad igatahes odawad olnud. Et aga laatastd ei ole, siis on nad seda odawamad. „Wõileiwa eest anna loom käest ära" ütleb põllumees. Aga see wõileib on niisugune toit, mis põllumehete mitte mõidleiba lauale ci too, maid ka „kala lciwa" ta laua!! ära tahab kiskuda. Ja sellepärast on põllumehe häda suur. Kust wõib siin abi iooia? Sõratõbi on juba Saaremaal kustumas. Nagu kreispolitsei ringkirjast näha, on seda tõbe ainult mõnel pool weel leida. Warsti saab aga ta Saaremaal tükkis ära kadunud olema. Kas ci wõiks kubermangu waiitsus mitte nii armuline olla, et ta oina määruse sõrgloomade taatade pärast hoolitsegu kõik ametnikud, ja mis kõige tähtsam,  loomade peremehed ise südidusega, et kuri tõbi nii pea kui wõimalik Saaremaalt kaoks. selle üle vü sajandeid soowiiio kuulda. Need ci ole aga mitte paljad sooivid, waid nccd on pala- selle tema õladelt. Tulekarwa punase läikega  paistsiwad temale tähendusrikkad tähed: 'I. ?. -vasta. Saal tungis Geldeni rinnast, luust ja lihast läbilöikaw kisa z ta tuikas kõrwale, nägu kätega kinni kattis: Ta oli üks mõrtsukas!  Suur, jgawene Jumal! ja mina armastasin teda nii kuda aga ühte naest wõib armastada! Mustad marjud langcsiivad tema pääls, ta kukkus, raskelt kui surnu, maha ja Fcldhcim  kargaS tema ligi, et teda hoida. Wiige herra tema tuppa, ütles ta, ja rutake  arsti järele. Siin on nerwide haigus tulemas. Raske, kardetam aeg tuli selle tumeda juhtumise järel. Edith ja selle tädi ei liikunud herra von Seldeni haigewoodi juurest.  Seldeni haigus kestis mitmed nädalad,  ja ka ivõitleS surmaga. Metslikud palamikud ja jampsimised raputasiwad tugema  m-hs keha, nõnda et tihti kaks meest teda pidada ei jõudnud. Ta nägi sel aja! enamisti Klaarat enese poole tulewat, kihwti peeker käes, mida fee talle pakkus. Siis jälle nägi ta teda tapmise Nasina pääl timuka käes olewat ja tahtis mägise sinna ruttata, et teda päästa. Alles mitmekordsete  tagasi löökide järel oli haiguse woim murtud- Arst seletas mõlemale kahwatule naestcrahwale, et kartus mööda on. Nuttes ja rõõmustades, langes Edith tädi rinnale, kes teda õrnalt suudles. (J t.) wad palwed, mis rahwa poolt kõrgele ametlikkude asutuste ja isikute ette tungiwad, et sõrglvomade laatade pidamise tuba wõimalikuks tehtaks. 0. ?. Koolisundus linnades. Üiemineivases numbris rääkisime, et laste kaSwataminc  linnas pahemas korras on, kui maal. Nimelt on seda lihtsama rahwa juures leida. Omalt kohalt wõiks ehk ka see asi selleks põhjust anda, ct linnas koolisundust ci ole. Maal on seaduse järele kohuseks tehtud, ct kooliealised lapsed  koolis peawad käima. Kes koolis ci käi, sellel tuleb trahwi maksta. On lapsewanemad waesed, siis peawad kohased wallad koolitamiseks abiandma. Linnade kohta aga sarnast seadust ei ole. Ei ole siin koolisundust, ega ka linna poolt abiandmise kohustust. Linnade hää käekäigu eest hoolitsemine on linnade omaivalitsuse kätte antud. Torwitagu siis linnad nende kütte antud omawaiitsuse  õigusid ja katsugu seaduslikul teel ka linnade tarwis sarnase seaduse elule kutsuda, mille järele ka linnades kooliealised lapsed koolis käima peaw a d. Sest nooresoo harimine on ka linna häÜkäekälgn põhi ja algus. Teiseks tuleks ka linnasid kohustada waeste iaStc koolitamiseks lahti teha! Ei meil praegu sarnast seadust maksmas ei ole, mille järele kooliealised lapsed kohustatud on seda tegema, mida nad juba praegu teha wõiwad. WaeSteie koolilastele abmnda wõimad nad küll ja sellepärast ärgu wiiwitagn linnad sellega mitte. Prütahtlikult abiandmine on ja palju kõrgem ja tähtsam, kui sunduslik abiandmine. Kui linna walitsused seda teckstwad, siis taidakstmad nad kes laste koolitamist meel mitte nii tähtsaks ei pea, et wacste koolitamiseks abi anda tuleb, siis oleks küll kõige sündsam, ehk linnadele seaduse järele kohuseks pääle pandaks roaestele abi anda, nõnda kuda see maal muldades on. Sest tõepoolest on meie linnades palju niisuguseid, kes oma lastele alguskooiiharidust anda tohakstwad,  aga seda wacsuse pärast mitte ei jaksa. Need kaks kohustust: sunduslik laste koolitamine ja sunduslik «vaestele koolilastele abiandmine tooksiwad  meie linnadele uued hääkäigu alused alla. o, i>. Isamaalt. Kuresaqrest. Endis? Saaremaa Salurahwa asjade konnnissari J. K. Kassatzki kohtu asi tuleb lg. oktobril s. n. Rügas Peterburi kohiu palatis harutamisele. Kohiu kutsestdelid on juba wülja saadetud. Linnast kutsutakse pääls 10. tunnistuSmehe  kohtusse. Maalt kutsutakse aga kõik Kassatzky  aegsed ,valla talitajad ja kirjutajad. Nõnda saab siis kohtusse kutsutawate arw umbes 50 isiku ümber olema. Esialgust! kohtu uurimisel olnus küll umbes 150 tuuniswsmcest ü'e kuulatud, aga neid kõiki ei sau kohtusse kutsutud. Kassatzkit süüdistatakse nuhtluse seaduse W Sõi ja lil 2 põhjusel. Esimeses paragrahwis räägitakse wvõra waranduse raiskamise pärast. Teine maärab aga nuhtlust selle eest, kui keegi wõltside dokumentide ehk õigete dokumentide ümbertegemise läbi enesele seisuse ehk muud õigust omandab, mida tal mitte ei ole, ehk kui keegi selle läbi enesele wõõra nime omandab. „Postimees" jutustab järgmise 100 elust „Peterb. Listoki" järele: Suwel IBBV tuli kubermangu sekretär "stencr J. K. K. Druskenikisse, sai ühe Plotski tadettt-kooli õpetaja tütre Eleonora D.-ga tuttawaks ja laulatati sellega kohalikus  kirikus. Waxsti selle järele seadis K- ennast kandidaadiks rahukohtuniku koha pääle Bogorodski maakonnas ja pani ühtlasi  maakonna mõisnikkude päämehele tunnistused  oma mõisniku-soost pärit olemise kohta j. n. e. ette. Ühes nendest tunnistustest  oli üteldud, et K. 31 aastat wana ja Greeka-õiget usku on, et ta teede inseneride  istituudi lõpetanud, et La teede ministeriumis  teenib ja tema ametikohal midagi  selle wastu ei ole, kui ta ennast rahukohtunikuks  walida laseb. K. laSti walimisele,  ivaliti rahukohtunikuks ja kinnitati senati poolt. Kahe aasta pärast wõttis ta ennast ametist  lahti ja astus PinSki raudtee walitsusesse  äriajajana teenistusesse, et mitmeaastase  teenistuse järele Kuramaal aktsiisiametnikuks  hakata. Siin näitas ta tunnistuse ette, et ta klassika-gümnasiumi ja maamõõtjate-klassid  lõpetanud ja põline mõisnik on. Kolm aastat pärast seda nimetati K. Kura kubermangu aktsiisi-walitsuse asetäitjaks sekretäriks  ja warsti selle järele talurahwaasjade  kommissarikZ, mis ametit ta umbes kaheksa aastat pidas. 1896. aastal nimetati õuenõuunik K. kõrge koha pääle K. maakonnas. Kaks aastat hiljem tuli wälja, et K.st õieti natuke teistsugune nimi ja ta lihtseisusest on. Gümnasiumi  õpilasena oli ta esimesest klassist wälja heidetud, oli siis Grodno maamõõtja Jwanowitshi kutsar, astus siis maamõõtjate korpusesse õpilaseks, heideti siit sellepärast wälja, et La edasi ei saanud. 1882 walmiStaS  ta omale gümnasiumi lõputunnistuse,  teede instituudi lõpetamise ja taksatorite  ehk hindajate klasside tunnistuse ja algas oma teenistuse teed. Edasi sai tuttawaks, et K. enne abielusse astumist armastuse-ühmduses wäikekodaniku W. O-ga olnud. Ta jättis naeSterahwa Smolenski ja andis temale rahukohtunikuna selle kohta tunnistuse wälja, et W. O. tema  laulatatud abikaasa on- Selle tunnistuse  põhjal elaS W. O. oma lastega, kelle isa K. oli, Smolenskis ja pärast DwinkiS ning Riias. K. andis W.-le selle kohta neli wöltsitud tunnistust, et W. O. tema wenna lesk ja lapsed selle pojad on. See on imelik lugu, mis jälle kord näitab,  mis koolitunnistused, isegi kui nad wöltsitud on, selles wormalismuse ilmas teha suudawad. Ja, mis sa must walge pääle oled kirjutanud,  seda wõid sa rõõmuga koju kanda ... Nagu teada, tuleb kohtuasi K. wastu lähemat ajal Rügas harutamisele. Põletatud wiina müümise üle monopoli esimesel aastal Saaremaal toob „Arensburger Wochenblatt" ligema arwustiku. Wiimasel aastal  on Saaremaal, ühes Kuresaare linnaga, üleüldse  13,000 wedru piiritust ja põletatud wiina ära müüdud, kuna enne monopoli sisseseadmist põletatud wiina 20,000 wedru aastas tarwitati. Tähendatud 13,000 wedrust tarwitati linnas V» osa ära, kuna V» osa maa kohta arwata tuleb. Et põletatud wiina wähein tarwitatakse, tuleb sellest, ei nüüd wiinamüügl kohtasid wähem on. Enne oli maal 67 põletatud wlina ja piirituse müügi kohta, mis erainimeste omandus oli; pärast  monopoli sisseseadet on aga Saaremaal 6 kroonu wiina poodi, ja erainimeste käes ühtegi. Kuresaares oli enne 14 erawiinamüügi kohta, nüüd on aga linnas 2 erawiinamüügi kohta sa 2 kroonu wiinapoodi. Endised 67 wiinamüügl kohta maal oliwad kõik koha pääl joomiseks sisse seatud, kuna nüüdsetes wiinapoodides ainult wäljawiimiseks  müüakse. Kuresaares on praegu ainult  2 kohta seeSsoomiseks, enne oli aga lv. Siin ei ole klubid, milledel iseäralised õigused on, mitis juurde arwatud. Põletatud «ima tar- Saarlane 1901 M 37