Saarlane 24. Teisipäewal, 18. juunil 1903. XVIII, aastakäik. maksab: Pooles aastas 4 „ 2K ~ G -»- Ilmub igaltoisipAe»V«»r. „Saarlasc" toimetus ja wSijaandmme Kuresaares Kaiiba-uulitsas nr.l?. Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste xetit rida maksab s k. UU Kleiildilie xsÜlika ajaleht «aa- ja liaiiarahaiale UU Sõna kaks karjakaswatamisest. See ongi wist juha suuremalt jaolt põllumeestele tuttaw, et karjakaSwatamine põllutööga käsi-käeS käib; ilma karjakaswatamiscta  ei ole tubli pöllutöö pääle wõimalit mõteldagi. Auus „Saarlase" lugeja põllumees ehk imestab, et ma põllumeestele  i." jakaswatamiseft meelde tuletan, nagu oleks see mõni uus asi ja wastab: „Missugune peremees ei pea küll lehmi, lambaid, sigu jne." Ja, see on „jõhwi pääl" õige ütelus, et igal peremehel enam ehk wähem lehmi ja teisi koduelajaid olemas on, aga siisgi peab ütlema, et pääle suure-põllumeeste, wäga wähe peremehi  on, kes sõna tõsises mõttes karjakaswatamise  eest hoolt kannawad. Meie põllumehed on oma maa andeid, nagu wilja, mis oma tarwitusest üle Mb, müüma hakkanud. Et palju põllumehi õige kasinasti heinu saamad, nõnda et need waewalt hobustele jätkuwad ja ristikheina ka ei kiilita, siis jääb loomade toiduks mäge wähe heinu järele ; nende toit on õied ja haganad. Sellepärast söödetakse siis lehmi talwel nõnda, et ~hing sees seisaks." Muidugi mõista, et sellel wiisil karjust midagi kasu ei wöi saada, lehmad ei anna enam piima, mindagu kas wõi nõia juurde abi otsima ehk ostetagu piima rohtu kõik ei aita midagi. Sellel wiisil karja söötes ei wõi piimast ja wõist midagi kasu saada, sest seda ei saa niigi palju, kui oma tarwituseks ära kulub. Teiseks saab sügise lehmadest, mis müümiseks  on määratud, madalat hinda, 15 kuni 20 rbl. ehk kui palju, siis kuni 25 rbl. tüki eest. Praeguseid madalaid wiljahindasid tähele pannes, on põllumeestel soowitawam wilja wõiks ja lihaks muuta ja siis müüa, sest wõi ja nõndasama ka liha hinnad ei ole endiste aegadega wõrreldes mitte langenud, enam tõusnud. Waatame järele kui palju ühest wäheldasest talust, mis umbes 120 wakamaad suur on, tubli karjapidamisega sisse wõiks teha. Niisuguses majapidamises wõib mõistliku arendamise abil 35 koormat heinu 30 koormat ristikheinu ja 100 wakka rukkid ja nõndasama palju otre ja kaeru saada. Kui oma pruukimisest üle jäädaw wili mitte ära ei müüda, waid loomadele söödetakse, siis wõib 10 lüpsi lehma ja paar wasikat üle pidada. Iga hästi söödetud  lüpsi lehm annab, pääle oma tarwituse,  mis röösa piimana ära pruugitakse j. n. e., umbes 5 leisikat wõid mis üle 10 lehma kokku 50 leisikat teeb. Niisugune wõi, muidugi mõista hästi ja puhasti Valmistatud, on kallim kui see, mis lahjadest,  pool nälginud lehmadest saadakse. Isegi odawate hindade ajal maksetakse niisuguse wõi eest umbes 6 rbl. leisikast,  mis kokku 300 rbl. wälja teeks. Mamsel Ilmaaegne 2» Ja proua Minna ei pannud herra Krautneri  wähe meelitawad wõrdlust laste ja eneste üle, mitte pahaks, sellepärast, et wiimane  ju tema poega kiitnud oli, waid pani oma käe wana „Jämeduse" käsiwarre pääle ja sammus tema kõrwal tantsusaalist wälja. Ja kõrwal olemas jooma toas oliwad kõik noored herrad koos ja sugesiwad kõiki tantsijaid naesterahwaid läbi, ja nõndapea kui Rõettger ukse wahele ilmus, tõstis üks noor adwokaat oma wiina klaasi ülesse tema poole ja laulis: Scst, meie tohter Roettger'ut, küll armastawad tüdrukud! Ja teised kõik kordasiwad neid sõnu kooris. Naerdes pani Roettger minema ja koju jõudes wiskas tema kõik saadud lindid paberi korwi, ainult seda, mis temale kõige wiimaks anti, pani tema kirjutuslaua pääle kirjutuspaberi juurde. Ja selle pääl wiibisiwad mamsel Jlmaegse  silmad kui tema püsti hoitud pakikesega  teisel hommikul tohtri kirjutuslaua kõrwal seisis ja tähelepanelikult tema õpetusi  päält kuulas. Ja, nüüd aga edasi! lõpetas tohter oma juttu ja hoidis Julia kätt silmapilk omas peos, nüüd hakame töösse, wäike abiline! Tõepoolest, Zlmaegne, sa oled selle ameti pääle just kui loodud, ütles noor tohter paar nädalat hiljem Julia wastu, kui wiimane  ühte «äikest pahurat ja isemeelist poissi nõnda kaugele saanud oli, et päris surmapõlgawa näoga oma sõrme tohtrite ulatas, et seda lõikada lasta. Igaüks, olgu see noor wõi wana, laulab sinu üle ainult kiituse laulusid ja ainult feega pole mina rahul, et sina, kes sa igat teist rõõmustada  oskad, ise ialgi rõõmus ei ole. Kas ma siis iseenesega rääkima pean, wastas tema ?"rge naeratusega. Ei, see oleks üks paha wiga olnud, ja sarnast wiifi on ainult nendel inimestel kes üksikud on ja kelle südames ainult kibedus  -valitseb. Noh, aga minu juures tuleb seda sagedasti  ette, et enesega räägin, ütleS Julia nagu iseenesele ja jälle wälkuS tasane naeratus  tema huulte ümb^r. Sääl ta on! Aga see tuleb sellest Jlmaegne, et sa ikka üksi oled! sina peaksid enam noorte inimeste huikas -viibima I Julia waatas temale ilma sõnalausumata  aga otsatu kurwa pilguga otsa. Jlmaegne, ütleS tema tungimamalt, mis pärast sa Tereestga ei seltsi? Teie olite ju mõne aja eest ühtepuhku koos. Mida mina temaga rääkima pean? Meil ei ole millesgi ühendust ja see, mis meil enne oli tema ci rääkinud edasi. Aga, tule ometi õhtuti wahete wahel meie juurde alla, meie oleme sagedasti emaga ainuüksi. Mina ei tea mitte, kas ma seda tohin. Ma palun sind, et sa mitte nõnda rumalasti ei räägiks! wastas tema pahaselt. See on wõimalik, et see rumalus on, Fritz; aga sellest ajast saadik, kus mina tean, et sina mulle minu abi eest palka maksad, on mu meelest, kui oleks meie wahel üks kõrge müür tekkinud; sääl juures tõusis  tema kikiwarbule ja tähendas käega üle oma pää näidates, müüri, kõrgust. Laia silmadega waatis tohter Julia otsa, kes wärisewate huulte ja kahwatanud näoga tema eeS seisis. Julia, ütles tema liigutult  ja hakkas tema kätest kinni, kuidas pean ma seda sulle seletama? Tule, waata korra mulle otsa soh, usud sina tõesti, et mina sulle seega haiget olen teha taht- nud? Kas sa mind siis tõesti paremine ei tunne? Raha maksan ainult sellepärast, et tädit aidata. Sina tead ju ometi, kuida tema on. Tema paindumata uhkus ei luba teda ju, ehk temal küll suur puudus  on, rahalist abi minu käest waStu wõtta; mina auustan omalt poolt seda uhkust ja ma arwan, et mina ise sarnasel seisukorral nõndasamuti teeksin. Aga sinusse ei tohi see mitte puutuda Julia, ja et mina sinu aitamist ei tasu, ega ülepea ka tasuda ei jõua, seda peaksid sina ise wäga selgesti teadma. Kes teine wõiks mind nii osawasti  aidata kui sina, kas minu ema, wõi tädi Rieke? Tõepoolest wäike Jlmaegne, sina otsid enesele Üsna ilmapõhjuseta raskeid  mõtteid! Aga, kui see su rahule tarwis  läheb, siis tröösti ennast sellega, et sina mind aitad, mäest wanat, piinatut naesterahwast, tema oma kasuks sel wiisil petta. Kui sina mind selles aga ei taha aidata, siis pean üht teist teed selleks wälja arwama. Ons see kõik aga ka tõsi, tõesti tõsi? küsis Julia pikkamisi. Mis asi? See, mida sa praegu rääkisid ja et keegi teine sulle nõnda hästi abiks olla ei oska? Jah Jlmaegne, ning millal ma ialgi sulle midagi ette waletanud olen? Noh, siis on kõik hää, siis Mida tema weel rääkis, ei saanud Fritz aru. Sina oled üks imelik laps, ütles tema. Aga, kas see ei olnud ema hääl? Soh, nüüd oled jälle mõistlik, eks? Ela hästi Jlmaegne ja ära kurwaSta kauem! Ei, wastaS tema, mina ei taha enam kurwastada waid ainult uskuda. Tema läks kuni ukseni, säält pööris tema oma ilust pääd weel tohtri poole ja tema suured  tumedad silmad wälkusiwad. Nüüd . Saarlane" IF ilmub Pärast Jaanipäetva, kesknädalal S 6 juunil. Pühapäewal, ZS. juulil manas kindluses (linnapääl) Wcrz<»r Saaremaa kurttummade koolt hääks. Ligemad teated edespidi.