Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ia lanpäewal. Toimetus ou Kuresaares, PikaS uulitsas, Treffent majaS nr. 11. Kuulutuste WastiiUiõtuiinr kuni kellu I xäewal KuulutuStc p-til.ridu S k., lehe ecSutsus Sv k. Adressi muutmise eest IV kop. ! Tellimisehind: j kroonupoStiga: aastas . . s rbl. kop. ! „ ss „ V. „ 75 „ maapostiga: „ . . I„Sv ~ Va » V. .. - . - „S« „ ck 73. Kesknädalal, 7. oktobril 1909. XXV. aastakäik Põllumehe haridusest. Need oliwad õiged mõtted, mis hr. swä. p. hiljuti «Saarlases" põllumehe hariduse kohta awaldas, kus juures ta tähendas, et põllumees ta haritud mees peab olema- See aeg on ju möödas, kuS öelda mõis: «Mis põllumees ka haridusega teeb!" Nüüdne aeg nõuab ka põllumehelt  haridust. Elunõudmised lühemad kõigil keerulisemaks ja raskemaks, ja nii ka põllumehel.  Ka põllumees ei saa muidu enam edasi ega teistega sammu pidada, kui ta haritud ei ole. Kuid kahjuks ei ole meie koolid mitte niisugustele alustele seatud, et nad põllumehele kohased olekfiwad. Ma ei mõtle siin mitte seda, et meil põllutöökooli ei ole. Ma tahtsin üleüldse  ütelda, et need koolid, mis mähe suuremat haridust lapsele andma peawad sellele, kelle edeSpidine  tööpõld põllutöö olema peab, mitte ei kõlba, olgu see linnakool wõi mõni teine. Sest need wõõraStawad koolilapse kehalisest tööst ära ja wiiwad ta nii kaugele, et ta põllutööd mitte üksnes raSüks, waid isegi häbiks peab. Ja sellepärast püüawadgi «linnakoolidest" wälja tulnud noored mehed kantseleidesse kirjutajateks ehk mõnedesse muudesse wäiksetesfe ametitesse astuda, kus nad wähese palga otsas kiratsema peawad. Põllutööd maal tegema hakata oleks neil häbi asi. Meie rahwakoolid peakfiwad niisugused olema, kuS laps nõnda nimetatud „kooli tarkust" õppides ka kehalikku tööd, nimelt põllutööd wõiks teha. Selleks ei oleks just mitte põllutöökooli tarwis, waid harilise kooli juurde peaks kehaliku  töö tegemine fisseseatama. Kaarma koolmeistrite-seminar,  kus paljud Saare pojad haridust  saanud, pannakse tulewa! aastal kinni. Kuda kuuleme, tahetawat siis pärast seda Kaarmale  suuremat kihelkonna kooli asutada. Kui see tõeks peaks minema, siis wõiks sääl hõlpsasti  ka põllutöö kool sisse seada. Seminari tarwis on ju «puumaa" ja srwatawasti läheb see siis räägitama kooli tarwituseks. Sünniks see teoks, siis oleks meil juba Lks niisugune kool olemas, kus koolilaps pääle harilise õpetuse ka kehalikku tööd tegema õpib. Wõib olla, ehk leiab meie maaomawalitsuS wõimaliku olewat, ära kaotatama seminari asemele Kaarmale niisugust kooli asutada.  See oleks just ajanõudmise kohane ja saaks Saare rahwale niisama suurt kasu tulewikuS tooma, kui seda Kaarma seminar oma kauaaegsel  töötamise ajajärgul toonud on. Ruhnu saar ja tema rahwas. 2. Piirid, kaldad ja saars ümbrus. Nõnda seisab Ruhnu saar kestet Riia lahte, mille wcsi tema kaldaid igast küljest uhub. Kõige  põhjapoolsem maanina, waStu Saaremaad, nimetatakse „KunS - Uddm" (Kungs - Udden), lõuna poolne „Rings-Mden", õhtu pool on „SjuStaka" (Schüstaka) ja „Holma" nukid ja hommiku pool „Oewerkyrke" rand. Nimed „KungS-Udden" ja „RINgS-Uvden" näitawad nagu Läti keelest wõetud olewat. Wanad mehed  teadwad rääkida, et saare põhjapoolse nukki on lord üks merekuningas maale tulnud ja ka sinna mõneks ajaks elama jäänud. Sellest on siis see põhjapoolne maanina oma nime „KungS- Udden" saanud, mis mci- keeli kuninga (maa) nina tähendab. Kui sinna ülepüä sarnane kuningas peaks maale tulnud olema, siis wõis see ehk mõni mereröövlite päämees olnud olla. Lõuna nukk „Rings-Udden" tähendab „Räimenina" ja on wist sellest oma nime saanud, et sääl saarerahwa kõige suurem räwwrand on. Õhtupool  küljes, SjuStaka ninal on wanal ajal, kus pea kõik saar Ruhnu mõisa käes oli, mõisa heina kuhjad olnud, ning sellest on ta oma nime „Sjustaka" (scitSme kuhja maa) saanud. Teine õhtupoolne maanukk „Holma" (kiwirahu)  ulatab kaunis kaugele meresse. Ta on ajajooksul paljudest jääpankadest kantud raudkiwi põrakaid kinni püüdnud, mis nüüd tema kallaste pääl laagris igawesti reisi wäfi- must puhkawad. Hommiku poolset „Oewerkyrke" nimetab rahwaS EeSti keelse jutu sees „Wana kirgu rand". Sääl olla ennewanast kirik olnud, mille üks merehädast pääsenud laewa kapten pääsemise tõotuse järele on ehitanud. Seega oleks Oewerkyrke õige Eestikeelne sõna „pääsemise  kirik" olewat. Et aga kirikut ennast ammugi  enam ci ole, maid ta rahma teadmise järele manast on olnud, siis nimetakse seda kohta „wana kirgu rand". (Järgneb.) Tengel ehk stengal. („Põllutöökhest".) 2 Tengli rohitsemise juures peab kõige enne põhjuse pääle, mis teda sünnitab, tähelepanemist pöörama ja püüdma teda kõrwale toimetada. Kuiwale tenglile, kui loom ei lonka, ei ole rohitsemist  muidu tarwis. On aga lonkamist märgata, siis wõib seda niisama toimetada, kui mäda tengli juures. Esimene tingimine on ka mäda tengli rohitsemise juures see, et haiguse sünnitajad põhjused kõrwale toimetada tulswad. Siis peab raud ettewaatlikult alt ära «võetama ja külmi nisukliikottistd ümber kabja hoitama- Kliikottide tarwis wõetagu häid nisukliifid ja segatagu külma weega parajaks pudruks, siis wõetagu üks arSfina laiune ja niisama pikk linane riidetükk, sellele mahalaotatult  pandagu walmistehtud klii puder pääle  ja siis haige jalg sinna sisse, putru peab aga niipalju olema, et ta kabja igalt poolt V-—1 tolli paksuselt kinni katab; on see tehtud, siis wõetagu riide serwad ilusasti üles ja seatagu ühe riidelindi ehk paelaga ümber jala kinni; siduda aga ei tohi nii kowasti, et see were ringijooksu takistaks- Niiviisi tehtud kliikotile peab iga V-—tunni tagant külma wett pääle walatama. Ei taheta aga seda korralikult teha, siis on kliikoti tegemine asjata. Seesugust kliikotti, mis ümber jala pandi, wõib õhtul ära wõtta; teisel hommikul peab selle tarwis uued kliid wõetma. Õhtul kliikotti püült ära Kaks Dianat. 73 Prantsuse kirjaniku Aleksander DumaS ajaloolik roman kolmes jaoS. Eesti keelde J. Ptklep. Ja wõitja, kes niisama suure meeleline oli kui wõidetudgi, lubas admiralile tema oma hääkSarwamise järele allaheitmise tingimist teha. Teadagi, et St. Quentin nüüd Hispania linnaks sai, aga need linna elanikud, kes ei soowinud wõõra Valitsuse alla heita, wõifiwad wabalt linnast wälja minna, kus juures nad ainult liikumata Varandusest ilma pidiwad jää» ma. Pääle selle sai kõigile soldatitele Vabadus antud Filibert pidas aga ainult Viiskümmend inimest nende wanaduse, sugu ja seisuse pääle Vaatamata sojawangidena kinni, keda tema ise, ehk tema Väejuhatajad pidiwad wälja walima, st nende eest lunaStusehinda saada, millega ta oma soldatitele tahtis nende palka wälja maksta, sinna kodanikud ja nende waranduS pidiwad aga puutumata jääma ja Filibert lubas iga korratust kohe maha suruda. Mis aga Colignesse  puutus, fiis oti ta kõik oma raha linna ümberpiiramise ajal ära kulutanud ja Filibert ei nõudnud ka tema käest misgi lunastuseraha, waid ütles tale, et ta waba on ja juba järgmisel  päewal oma onn juurde Parist wõib minna.  Wäeülemal de Montmorencil ei olnud pääle õnnetuma Lauritsa päewa lahing! Võitjaga  mitte nii hüüd tingimised ta pidi oma Vabastamise eest kaunikese summa maksma. Niiwiifi oliwad linna allaandmise tingimised  paremad, kui seda oodata «õis ja samad Coligne poolt alandlikult, aga rahwa poolt rõõmuga  waStu wõetud. Siisgi segaS end selle rõõmu hulka wüike hirm, nimelt sellepärast, et muist pidiwad sõjawangideks jääma ja kes mõis seda teada, keda Filibert Emmanuel, ehk tema usaldusmehed, nimelt wälja saamad walima? Seda pidi homne päew näitama. Ettewotja Arnold du Tille, keS ka niisama hää kaupmees oli, mõtles terme öö oma asju järele ja leidis wiimati abinõu üles, mis tale kaunis kasulik mõis olla. Hommikul pani ta end võimalikult toredasti riidesse ja läks uulitsale jalutama, mis nüüd kõigesuguste rahwustega täidetud oliwad: sakslastega, inglastega, hiSpasiaStega jne. Missugune Paabeli keelte segadus! ütles Arnold, kui ta oma ümber wõöraid keeli kuulis  räägitama. Ehk ma küll Jngliskcelega tuttaw olen, fiiigi ei saa ma ühtgi sõna nende lobisemisest aru. Üks räägib: Earko! Goddam! Tausend saperment I pagan neist aru saab. Kas sa kord seisma ei jää, kelm! hüüdis sel silmapilgul Arnoldi selja taga wali hääl. Seisa! Du Tille pööriS end ümber ja nägi oma selja taga nooremehe, kahwatanud näo ja punaste  juukStega. Ehk ta küll Jngliskeele murdes  rääkis, nähti Prantsuse keel tal siisgi ÜSna selge okma. Arnold tungis esimesel silmapilgul  tohe ära, et see keegi kamal inglane oli. Millega mõin Teid teenida? küsis Arnoldi temalt. Ma wõtan find sõja wangiks, amat, mil wiifil sa mind teenida wõid, «aStas soldat. Arnold püüdis ka wõimalikult Inglis rõhuga  rääkida, et ta seltsiline temast rohkem aru pidi saama. Miks Teie mind wangi wõtate ja mitte kedagi teist? küsis ta. Miks «itte näituseks seda kangurt, kes praegu mööda läheb ? Sellepärast, et sina paremini riides oled, kui see kangur, waStaS inglane. Aga, mis põhjusel Teie mind wangi wõtate,  nagu ma näen, olete liht soldat. Mina ei talita mitte oma pää järele, ütles  inglane, waid oma herra, lord Grap nimel, kes Inglis kütipolgu ülem pääjuhataja on; hertsog Filibert Emmanuel on temale ühe jao saagist lubanud, nimelt kolm wangi, kaks rüütlit  ja ühe linna elaniku, kellede lunaStuseraha ta omale wõib saada. Mu isand teab, et ma rumal ei ole ja asja tunnen, sellepärast saatis ta mind wälja, et ma tema jaoks kolm kallihinnalist  wangi wälja walikstn. Teie olete üks neist ja sellepärast ma wõtstngi Teid kinni, hra St. quentinlane. See on wasse sõjariistadekavdja kohta suur au, wastas Arnold. Aga kas Teie herra ka mind hästi söödab? Rööwel! KaS sa arwad, et ta sind kaua söötma peab? küsis soldat. Ma arwan, wähemast nii kaua, kuni ta mind wabakS laseb, wastaS Arnold. Ega ta ometi mind ära ei lase nälgida? Hm, waStas soldat, ega ma ometi waest ümberhulkujat hunti kallinahalise rebase asemel  kinni ei ole püüdnud?