Huwktaw on praegu, Zoadaui raycha Mike-lü  tchcke pänäa. jched ei achotds Älu jõe SäreS saadud wöidu üle mingit rõõmu. Otse selle aNnatdad nad Valitsusele tungiwalt nöuu, Võimalikult ruttu... rahu teha. Ka on Jaapani rahwa seas kangesti jutt liikumas, et kindral Skobelew eluS olla ja warsi Wene wälide  juhatuse oma kätte saada wõtma. Hiinamaa. „Ktsnänr6'i" fönumesaatja Tientfinist teadNStab,  et Wenemaa asevalitseja kindral-adjutant Nleksejew Mongoli kindralile Mukdenis ja kõigile Hiina ametnikudel ette on kirjutanud Viibimatult linnast üra minna. Pole mingit kahtlust, et Jaapani sõjaväe senised järeldused ikka tugevamalt  Hiina rahwa pääle mõjuVad. Sellepärast tegid Väljamaa riikide saadikud Pekingis ühel«eelel  otsuseks, Hiina Valitsuse poole põõrda, selle nõudmisega, et ta kõige valjemalt oma erapooletust  alal piab hoidma. See on wäga tähtjaõ politikalik samm. Nüüd wõib julge olla, et suur mees" rahule jääb, ja kui mitte. fiiS on tal suurriikidega tegemist, kellede käsust ta üle astunud. Niisugune juhtumine ei wöiks siis enam ükfi Wenemaale mingisugust iseäralist raskust tuua, waid päästaks tal, sõjalikus! küljest, mitmet pidi päälegi käed lahti. Muidugi salgab Hiina kõik kahtlused tema kohta maha. Hiina saadik Berlinis ütelnud ühele Amerika lehe sõnumesaatjale, et Türentsheni  sündmus kahtlemata!! hiinlaste pääle ärituwalt  mõjub, aga et valitsus kindlaSte on otsustanud,  rahvast tagast hoida, sest ta olla selles  täitsa kindal, et praeguse Wene-Jaapani sõja sekka astumine Hiinale wäga hädaohtlikka järeldust  tooks. Shanhaikwanis liiguvad jutud, et Hiina uust ratsa- ja suurtüki wägest Ljaohe jõe pahemale kaldale oma erapooletuse kaitsmiseks  saata tahta. Pääle selle sünnitab see jutt suurt ärevust, et venelased ShanhaikvaniSse väge tahta saata, et säält jaapanlastele selja tagast kallale tungida. Marokko. HiSpania saadikul ParistS oli L 2. skp. pikk uöuupidamiue valimiste asjade ministri DelkaSseega  Marokko küsimuse Sle. Inglise ja Prantsuse valitsused teadustas?- wad suurriikidele, et Marokko üle tehtud leping ei Suetsi kanali vabadusesse ega sultani ülivõimusse  Egiptuse kohta ei puutu. Doktor Nimeta. Poll de Ivo isi romau. EeSti keelde B. Nt. .Pidage meews, et teie valvuse kaeS meie kindlus on!* rääkis Nimeta. Neiud andsiwad vaikides pääga lubava märgu ja hostStasiwad fiiS: .Nad on vait ja rahul, ehk nad surevad." India naisterahval ei ole surm kole, ta ei hirmuta teda, nagu meie naeSterahvast, ja sellepärast  surevad aü ise vagusi, ilma kaedeta, ilma võitluseta ja tapavad ka vagust ning lihtsalt, ilma «ärina ja kahetsuseta, km asjaolud seda nõuavad. Kuberneri tuppa minueS pani Nimeta kõige päÄt ukse lukku, et ketti ootamatult sisse tulla ei saakd. MiS afupwad kõik sSõgi kallale, mida nii ropttti oli, et ta vangidele osake jätkus. Hga keSki koputas ukse Pihta. Kõik küdinefiwad  otse oma paikadele, kuid see kestis kõigest  sekundi aja. Neiud kadustwad koridoriSse, sala-ukS täks kinni ja RohufirtS kiskus akna eest peenikesed muschlim gardiuad ära, milledega tema ja Nimeta oma pääd kinni mähkistvad. Ges oli minuti töö. ,ÄiS tarvis?" küsts arVataw kuberner. Kapten HobertS soowib oma kaigult tagafi tulles Teie kõrguse kiudral-kuberneri juwle saada !" M! Lase ta tulla!" söttaS Nimeta ja läks ust lukust lahti tegema, mille pääle tema ja RohufirtS Võõrast oodates kiiktoolidesse istufiwad.  Minut hiljem kõksivad rasked sammud; uks läks lahti ja kabineti läwele ilmus kapten Hobertst täiekaSwuga. kuid otsekui puine kogu. Sirgeks ajades tõstis ta käe oma pSSVarju juurde ja fönaS harilikul ametlikul toonil: „Teie KörguS, mul on auu..." Ning äkki piataS ta, nähes, et ta eeS mähitud mumiad istnwad. Ta tundis kuberneri ja tema poja ülikonnad ära, milles ta neid täna hommikul «oli näinud, aga nüüd seisivad neil paäde asemel õlade wahtl päris nartsu fisse mässitud Hollandi juuStud. Käpten oli walmis naerma puhkema, aga see oleks kuulmata kuritöö korra (diSciplina) ja viisakuse ning kombluse ühiste seaduste waStu olnud, sellepärast hoidis ta huuli hammustades naeru tagafi. „Teie imestate, kapten, et meid säärasena näete? Eks ole? Terwe parw moSkitofid langes meie pääle ja hammustas meid nii, et mina ja mu poeg nende läbi paris imestatud oleme. Palavik  kestab päewa kolm, wiS ajal meie kedagi ette ei lase, ainult teid wötfime asja iseäralise tähtsuse pärast erandi wiifil waStu!" Kapten tummardaS alandlikult. kõrgus ütlefiwad koguni õieti: aSja iseäralise tähtsuse pärast..." Mis teie sellega ütelda tahate, kapten?" „Seda. et Teie Kõrguse poolt mulle antud käisk mitte täidetud ei wöinud saada!" Miks nii? KaS tahate sellega ütelha, et rahurikkujad, keS NaindraporeS asufiwad, llrapõgeneda  jõudfiwad?" „Ei wöi teada, Teie körguS," kostis ohvitser,  „ma ei näinud sääl kedagit. Kõik teenijad ollwad ärevuses, kui mina oma meestega brahmin  Arkabadi saatel finna jõudsin. Meie otfifime  terwe maja keldritest katuseni läbi ja aia ümbrusega, aga ei leidnud kedagi!" »Hm... See on nagu imelik!" ümiseS Nimeta. Sirge nagu putk, käed külgedel, ootas vaene kapten, et kuberner, nagu harilikult, tale korratu kohusetäitmise eest manitsuse epistlit lugema hakkaib,  eh? ta kül toepoolest süüdlane ei olnudki, aga niisugune on kord igaveseks ülesseatud kord, et ülemus alamaid pitsitama piab. Korraga ütles kuberner tale selle asemel järgmiselt: „Hää kül, kapten! Teie olete nähtavaSte kõik teinud, mis teil võimalik oli ! võite oma meestega Bualiori tagasi minna. Käskige minu nimel säälset kaSsahoidjat, et tst teile S 0 sterlingi vaevatasu väljamaksud!" Kapteni nägu hiilgas ootamata rõõmust; ta ei uskunud oma kõrvu. Mõ'te minna!" Mul on anu Teie Kõrgusega jumalaga jätta „Jumal kattsitk Äelge minu teenritele, et ma kedagi vaStu Võtta et taha: minul ja mu pojal on tarvis wiHa paraneda." Sõjamehe viisil kummardades läks ohvitser välja, RohufirtS pani tema järele ukse lukku. Kuberner, keS seda kõike oma vangikojas oli kuulnud, kiristas hambaida „Mna ei lase seda raha mitte kapteachobeoHle saadnt" ümiseS ta. »Ara lase, mis see minusse-puutub ! Egai mina kapten HobertS ole!" meeris RohufiM. .Palun teid, minuga Mitte kandu, rääkida, vaid mind viibimata vabaks laSta!" .Ei, paikene, see on Mtst võimata!" Mis kutsun ma inimest ja teid Võetakse Vangi! Teie piate kohtu eeS aru andma!" Kuule, mu kullake, kui sa pisutki piuksatada julged, fiiS tasen ma finu maha, nagu roti! Said aru?" ja RohufirtS tõstis oma piStoli otsa kuberneri poole. „Kui sa sõna kuuled ja nõnda teed, kuidas meie käsime, siis saad kolme päewa jooksul wabakS! Nüüd andke mõlemad mulle Inglise ohwitseri auusõna, et kumbki teist milgi wiifil waStu ei pane ja kurt kui kala on; kolme päewa pärast on teil jälle wabadus kõik teha, mis hääkS arwate!" Lord Fatcen ja tema poeg pidiwad eSmalt Veidi viibima, aga poist kindel nägu, tähendusrikkalt  möö wahel rippuw rewolwer ja riide Voltidesse peidetud Naindra pikk nuga möjustwad nii mõlema inglase pääle, et nad Rohufirtsule oma ohwitseri sõna andsiwad, kolme päewa jooksul wait ja rahul olla. Ülejäänud päewa osa läks ilma iseäraliste juhtumisteta mõõda. Ainult teener oli nende söökide üle imestanud, mida arwataw kuberner nüüd nõudis. Aga tal oli ju kahe asemel kuus suud täita. Kuues päätükk: Leping Inglise kuherneriga. Kui teendrid laua ära koriStasiwad ja meie sõbrad ukse uuesti lukku keerastwad, hingafiwad nad kergemalt, sest õueS läks pea täiesti pimedaks,  kuna nad öösi endid palumata wööraSte eest kaitsetuks tohtisiwad lugeda. Korraga kuulsiwad nad läbi awatud akna hobuste kabja müdinat; keSki söitiS, wiStiSte kihutades, kuberneri lossi poole. Weel minut, ja kabja müdin kõlaS heledalt õue kiwipliitade pääl otse akna all. Kõne siis waikuS. Wäha aega hiljem koputas teender ukse pihta. Neiud peitfiwad endid saiakäigus, mehed mahkifiwad oma päid rätikusse ja tegiwad ukse lahti. Teener astus fisse ja andis kirja ära, mis lord Fateeui nime pääle adreSseritud oli, mille kirjakandja Lhaorest toonud. Kui teener lahkus, kutsus Nimeta mõlemad neiud jälle wälja ja hakkas saadud kirja ettelugema.  Airi oli Jerobeam Sanderfi käest, milles see auuStatud mees oma wana sõbra lord Fatcenile  teatas, et ta oma perekonnaga tema juurde wöõrfile tulla tahta, kes enam wiiest ilusast tütrest  kooS polnud, waid 12 kenast noorest preilist ja seitsme tütre emast, oberst van Stooni lesest, nüüd proua Sanderstst. Edast kõneldi, et kirja kirjutaja oma kohuseks pidaS, oma auuStatud sõpra selle eest hoiatada, et tema abikaas pr. Wilhelmine õnnetuseks, kõige oma kõrgete omaduste  juures, hollandlane ja põlen» isamaalane oü ning oma mehe palama soovi waStu enesele kuidagi Inglise lady kõrgeid tundeid omandada ei wöi. Sellest silmapilgust saadik, kui suur generalissimus RobertS Bloemfonteini, Oranje vabariigi mässajate päälinna ja koldesse läks, on see teiste omaduste poolt kõige tublim naeSterahwaS  tihti pahameelne ja ajutiste vihahoo» gudega kimbus. Weel hiljuti, kui ajalehed meie haigete ja tapetute nimekirja awaldastwad," nii seifis kirjas, Mudis mu vaene abikaas: „Boerifi luetatse praegu ligi 30,000 sõjameest ja nad on teilt säärase määraw hulga inimest ärawigaStada suutnud. See tähendab, et sõda vast algab ja TranSvaal kõrgi Inglismaa vägevusele hauaks saab!" Säärast haigust põeb mu vaene abikaas ja sellepärast luen ma oma kohuseks kõrgesti auuStatud lord, enne kui teda teie ette sean. teid tema hingeliku seisukorra eest hoiatada." Allpool järgnes teate, et SanderS van Stooni auuStatud perekond kahe wnui tee kaugel oma saadikule järgneb ja selleparast weel samal õhtul Amritziri jõuab. » ISO4 230 S a k a l a H 27.