Saarlane maksab: »/s . 1 85 .. V. V, " T." - I V. .. -.. s« „ üksik number s kop. IllltUÄ kakskorda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus Kuresaares, Pilkas uul. Kuulutuste wastuw tininc kuni KuulutitHte p-tit-rida 3 kop. Laupttewal, 16. augustil 1908. XXIV. aastakäik Saaremaa metsateadusline õpeasutus. 18S4. a- andis Saaremaa metsaherra selle üle palwekirja sisse/ et Saaremaale kroon» poolt sellekohase walitsuse juurde nõnda nimetatud metsatöö praktitalik õpeasutuS  sisse saaks seatud, kuhu noored mehed, mitte alla lk a. manad, kihelkonna, Kaarma seminari ja linnakooli haridusega wastü saakfiwad wõetud- Walitsus pant seda palwet tähele ja kool asus Karjalasma metsaherra juurde. Õpetus koolis on järgmine:  kõik metsaaSjanduS, nagu metsatööd,  maamõõtmine, kraami loodimised, raiesmaa tegemised, platside lugemised, puude takseerimised, laaStamised, külimised, kõiksuguste tahjutcgewate putukate ja roh tude tundmine, ja neid. wöetatse tegelikult  ja teorilitult raamatute järele läbi. Õpetust annab metsaherra ja tema abiline. Kooliaeg kestab 2 aastat- Kes siis kahe aasta jooksul jõudnud on metsaasjandust  ara õppida ja kõik, mis tarwis on jõudnud malmis teha, mis eksami jaoks tarwis on ette panna, nagu : metsaplaanid, metfawahi maja ehitusa plaan, kahjutegevate  putukate ja rohtude nimekiri, puude seemnete seltsid snd., siis saab tema metsaherra  käest tunnistuse, et ta praktikalise aja lõpetanud ja lõik need plaanid ja nimekirjad  lse walmiStanud on. On tal see tunnistus käes, siis sõidab tema Peterburi kubermangu nõnda nimetatud .Eeskujulise Lissina metsakooli" eksami tegema. Kes eksami ära on pidanud, saab kõik metsalouduktori  eesõigused, ehk ta küll S aastat ülemaks «etsahoidjakS, metsakülimise ülewaatajaks  jnd- peab olema. Siisgi on tal koht käes ja kindel lootus tulewikuS kõrgema ameti päüle saada. Tõepoolest on see kool meil Saaremaal wüga tähtis, sest et mäele mate inimeste lapsed selles koolis maga hõlpsasti koolis käia wõiwad- Kooliraha ei ole sääl mitte maksta ja öperaamatud on ka priid. Selles kasulikus koolis on paljud juba täinud ja paljud on hääde ametite paal. Mõned on weel kõrgemate ametite püäl kui metsaherra abilise amet on. Isegi erametsades on mõned juba metsahcrradeks ja üks on juba manem maademõõtja ja kirjeldaja. Saaremaa praktikalik metsaasjanduse  kool on nii tähtis, et isegi Ülemaalt  wüga palju neid on, kes nimetatud kooli astuda tahaksiwad. Kuid metsaherra ei ole mid ialgi waStu wõtnud ja on Saaremaa poegadele ikka eesõiguse andnud, kelle tarwis tähendatud kool ju elule kutsutud  on- Kooli keftwuse ajal on ainult üks ainus isik ülemaalt nimetatud koolis olnud, sest et Saaremaa omadest seekord puudus oli. Saaremaa poegadele on see kool wäga palju kasu toonud. Igaüks ja selle mammad, kes tähendatud koolis on käinud ja praegu ameti pääl on, awaldawad sügawat tänu Saaremaa metsaherrale hr. v. W a r d e nburgile,  kes oma algatuse järele selle kooli elule on kutsunud. Niisama awaldawad nad ka tänu metsaherra abilisele hr. Erutusele,  keö kooliskäijaid agarasti on juhtinud  ja õpetanud, neid seega paremale elu- zc l upitanud ja kehwast urtfikuft lahlclcsse eluruumidesse iviiuud. Sille kasuliku tooli tormal puudub meil aga põll u t ö ö koo I. Seda kooli on tahetud mitu korda elusse kutsuda, aga ikka asub selle kooli asutamise mõte alles surma rllppes. Kord pidi see koo! Tiirimeisa  mõisa, kord Reo mõisa osutatama, aga nüüd pn see ettewõis täiesti soikunud. Meil on aga põllutöö kooli hädasti tarwis. Jumal lõi taewa ja maa, ja meid, inimesi,  mõistlikkudeks olemusteks, kes seda maad harima peawad. Loomu poolest on meil igal ühel oma jagu mõistust, aga meie mõistus peab ka igas asjas haritud saama. Ja ka põllutöö asjus puudub meil peenem tundmine ja mõistlikum asja korraldamine,  ilma milleta meie ei oska maad eeskujulikult  harida. Meie wiletsad ja halwad maad nõudwad harija käest õiget teadmist ja osawust. Mõni ütleb küll: Mis haridust ja teadust meil põllutöös tarwis on. Anna aga tublisti sõnnikut, küll siis milt kaswab.  Ehk jälle: Mis põllutundmist meil tarwis. Siga on kõige suurem põllutundja. Kus tema kõige rohkem tõnguda armastab, jääl on hää maa. Ei, armas Saare taat, see on alles kõik meel mähe! Põllutöö kool annab juhatust sinu majapidamisele, ta kaotaks ära need kaksipidi mõtted sinu seest selle küsimuse üle, kuda sa rikkaks ja jõukaks  saaksid ja juhiks sind selles asjas õigele teele- Ainult siis wõib nüüdsel ajal põllumees põline rikas olla, kui ta põllutööd  hästi tunneb. Seda tundmist ja teadmist  saaks tema aga põllutöö koolist. Sellepärast,  armsad Saarewcnnad, asutagem Koolis. Eestistanud P. L. Ka õpetamine. Paljud ametiwennad oliwad Kalmuküla kooliõpetaja pääle kadedad„Sinu  juures ei kai üksgi koolikatsuja," rsäkifiwad nemad. .Tõsi küll, selle wiie aasta sees, mis mina siin olen olnud, pole weel keegi täinud." Kaimu küla oli metsade ja soode wahel, teistest koolidest ja kõikidest tähtsamatest kohtadest kaugel- Kewadel ja sügisel oli sinna sõitmine halbade teede tõttu päris sõimata. Ometi tahtis üks mana inspektor,  kes terme oma „raioni" risti ja rästi läbi oli sõitnud, ts Kalmu kooli katsuma minna- Selle wiimase sõidu jaoks andis kohaline mõisnik inspektorile wastupidawa  wankri, paari tugewaid hobuseid ja teed tundja kutsari. Talu- ehk postwankrid  poleks niisugusel teel waStu pidanud.  Nad oleksiwad ka liiga armutumalt põrutanud. Wiimati jõudis inspektor Kaimu  külasse. Enam poo! küla oli juba selja taga, aga kooli polnud fiiSgi meel näha. ,Peab wist küll küsima, kus koolimaja on,' arwas kutsar. „Näe, sääl küla otsas, weski juures, metsa tuka lähedal seisab üksik, weidi parem maja," waStas inspektor- „Ma löön kas wõi käed, et see koolimaja ongi." Selles lüktiS oti rcwidendi silm teraw ja harjunud : oli maja ilma kõrwaliste ehitusteta,  siis pidi ta tingimata koolimaja olema. Sõideti ligemale ja alati tuli ilmsiks, et inspektor selles sugugi ei eksinud. „Noh, waata nüüd. Kas ma õieti ei arwanud! Siin seisame kauemini; söödame hobuseid, nad on ju täiesti wäfinud  ja nälgas; wõib aga ka olla, et ööseks siia jääme." Inspektor ronis sõiduriista päält maha. Ta jalad oliwad kauasest istumisest päris surnud. „Siin ongi mist ilma äär. . . Kalmu kooli Jah, pole wiga, maja on ÜSna mõnus," mõtles inspektor aeglaselt ja suureliselt trepi astmeid mööda ülesse sammudes.  Uhkesti sirutas ta käe ukse käepideme  külge, oga märkas nüüd omaks imestuseks, et uks «väljastpoolt kõma tabaga  lukku pandud oli .. „On täna siis püha? Wõi on muidu prii paew?" harutas inspektor. „Ei. KaS ta fiiS tõesti weel kooli õpetusega algustgi pole teinud ? See ei wõi ometi ka wmmatik olla- Juba hiline sügis . . . maaraiud õpiaeg küla koolides-" Inspektor astus akna juurde ja hakkas klasst seest poolt silmitsema ; imelik pilt kõik koolipingid ja lauad üksteise otsa hunikusse  Visatud, kaks kolm tükki koguni katki murtud; klassi tahivel keskelt lõhki löödud, mõlemad pooled põrandal maas . . . Ühesõnaga  : klass oli küüni sarnane, kuhu kõiksugu kila kola sisse wedclema oli wisatud.  Klassis walitses surma Vaikus; ainult tasane koera urisemine oli kuuldu. Inspektor läks teise akna juurde: seesama korratu klass. „Lähen õige tagant uksest sisse, kooliõpetaja  wõlb oma toaS olla." Kuid see uks oli ka suure raud tabaga kinnipandud. Jällegi aStud inspektor akna juurde- Looja minew päikene paistis just aknast sisse ja walgustaS kooliõpetaja korterit. Toast paiftsiwad: lihtne, wististi hommikust saadik üleStegemata woodi ja tema kohal seina pääl rippuw püss. Lauda ega tooli polnud näha. Kesk põrandat seisis nagu toonekurg suur, kõrgete jalgade päül olew theemasin- Tema kõrwal põrandal  oli söe hunik ja seebist weega täidetud pesuwann. Kesk põrandat mängisiwad kolm koera poega. Nad oliwad aknast sisse tungiwate  päikest kiirte üks wüga rõõmsad. Üks neist waatas lollilt akna poole ja katsus haukuda; jäi aga siis jälle wait ja hakkas lwber keerledes oma saba püüdma.