«väljamaal ja igapäewane rääkimise keel oli mõõras. Aga ialgi pole ta midagi «võõraskeeles luuletanud, see ei läinud temal ta sugugi korda. Turgenjew, kes nõndasama suurema osa eluajast Väljaspool  Wenemaad mööda saatis ja Prantsuse keele pääl ühtelugu rääkis, ütles: „Ma pole ialgi mõõras keeles midagi kirjutanud ega lasknud trükkida. Teeksin ma seda, siis oleks ma päris arusaamata 1011. Juba oma keele pääl saad waewalt raskustega toime, mis siis weel «võõraid keeli rääkida ?" Dr. Hellat kõneleb ühest mehest, kes oma; emakeelt häämeelega waka all hoidnud. „Kord juhtus talle haigus, mispärast «väikest  lõikust ette tuli «võtta. Köit seletus lõikamise ja rohitsemise üle tehti mõõras keeles. Nii pea aga, tui tohtrinuga ihusse wajuS, karjatas mees igaühele tuttawas Eesti emakeeles: „Oi kurat I" Linna papad ja mammad pvhjendawad oma kodust Saksa ja Wene keele purssimist ka sellega, et lastel siis koolis kergem on, kui nad kodus juba wöörastcs keeltes „järje kätte" on saanud. Aga millest siis see tuleb, et maalt tulnud lapsed, kellel enamisti  ühtegi „järge käes" ei ole, linna „sakste" lastest sugugi taha ei jäe, maid sagedasti koguni ette kipuwad minema? Kuid ütleme, et neil sellega ka kes teab kui suur õigusgi oleks millega peab aga siis seda seletama, et mitmed papad-mammad  oma lastega ta siis weel, kui «viimased  juba gümnasiumi wanemateS klassides, jah, koguni ülikoolis on, Saksa ja Wenekeelt  kõnelewad ning nendes keeltes kirjast wahetawad? Lastel peaks ju nüüd küllalt „järje" käes olema nad kõnelewad neid keeli juba sagedasti" paremini, kui nende «vanemad. Ei tahaks ometi uskuda, et nüüd osad wahetatud oleksiwad noo? Red manu õpetanuid egas papal-mammal  ju „järge" maja pole? (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. 15. detsembril peeti Kuresaare linna elanikkude koosolekut. Tehti otsuseks nõuda: sunduslikku algkooli harivust linnades, emakeelt algkoolides öpekeeleks, siinses meremeeste koolis öpetuieandmift Eesti keeles, korterimalsu linna kütte andmist, sunduSliSte määruste ärakaotamist puu- ja fegaehituste keelu kohta, linnas maksuta rahwa-supeluvmaja ja igapäevase posti fisseseadmlst, Kaarma-Suurcmõisa põllul, TranSwaali ja Landrathi uulitsatel olewa asunduse linna külge «võtmist ja alkoholi müügikohtade korraldamist. Päüle selle otsuSlati meel «vaestele lastele haridust ilma maksuta anda, wacSte awitamise korralduseks naeSterahwa komitee asutada ja ülemas tütarlaste koolis Saksakeeli öpekeeleks sisse seada. Rahwusltselt ja otStarbekohaliselt seisukohalt ei ole meie «viimase otsusega mitte üheS nõuS. —Balti m a a kindrAkuberNeriks on kindral-leitenant Ssoll ogu b nimetatud. Et Kuramaal ja lõuna Liiwimaal segadused waga suureks on läinud, siis tahab walitsus neid sõjawäe abil maha suruda. Ajalehed kirjutawad, et selleks juba sõjawägi wülja olla saadetud. Kui see tõsi on, siis saab paljugi werd walatud. Kuramaal olla btl.vvv talumeest sõjariistus.  Kui meil Saaremaal ässitajate tcgewu»  niisama saab maad wõtma, kui Kuramaal,  siis on karta, et walusus ka siin wägiwõimu tarwitama saab. Meie wõime aga ennast selle õnnetuse eest eemale hoida, kui meie kõik ässitajate tegevuse wastu wälja astume ja nende nõudmisi mitte ei täida. Muidu miime iseennast õn»"tuse sisse. Kuid siin ärgu arwatagu, et meie kõigi rahwa nõudmiste waStu oleme. Rahwal on palju nõuda, kuid meie ei pea mitte oma nõudmistes üle piiri minema, ega oma nõudmiste ISbiwiimisets abinõusid  tarwitama, mille lõpp rahwa õnnetus  on. Suurem osa Saaremaa elanikkudest et ole põidlaSte partei tcgewusega sugugi nutte rahul. Meile on mitmelt poolt selle üle soowisid awaldatud, et üuS rahwakoosolek  kokku kutsutaks, kus mõistlikumalt asju wõiis harutada. Tahetakse ka üksikutes  waldadeS rahwakoosolekuid selleks pidada, et rahwale õiget seisukohta selgitada.  Õiget seisukorra selgitamist on hädasti tarwis ning seepärast tuleks meil küll kõigesuguste  abinõudega selle hüäks töötada. Homo. Kaarmalt. Imelise nõudmise  pantivad mõned Kaarma mehed kohatisele õpetajale laupä-wal 10. dets. ette. Nad soowisuvad,  et laul „Auu kiitus olgu igawcst," edaspidi  jumalateenistuses! walja jääks. Põhjuse selleks leidnud nad rahwa seas liikuma arwamisest,  nagu oieksiwad rüütlid meie esiwanematega wõiöcldcS ja wöileS seda laulu laulnud. Kui ekslik see arwamine on, näitab see kõige paremini, ct nimetatud laul rohkem kui kolmsada aastat pääle rüütlite meie maale tulekut Nikotaus Deciuse poolt luuletatud on. Lautu, mida aga olemas polnud, ci wõinud ka rüütlid sugugi süa tulles laulda. Pühapäewal 11. dets. tegi õpetaja selle üle asjaliku seletuse, mis wististi koguduse, ehk õigemini, mõne üksiku isiku asjata põtgtusl selle laulu waStu kaotada suutis. Pühast. Harilikult on inimesed, kes mere ääres clawad, paisu edumõimulisemad, kui need, kes kesk külmamaad asuioad. Mereäärsetele elanikkudele pakub ju meri mitmctpidi hüäd teenistust ja mudel on ka wõimalik merd mööda kaugemale reisida. Et mereäärsed elanikud nii hästi marandusliselt kui ka waimliselt rohkem edenenud on, seda näeme ka oma wäikjel Saaremaal. Kuid mitte igalpool. Pühas näituseks ei ole seda mitte märgala. Kihelkonna, Mustjala, Anseküla  ja weel teiste kihelkondade mereäärsetel elanikkudel  on hästi rohkesti purjulacivi, kuid Püha elanikkudel ei ole neid olemasgi. Torgu meeste! on pääle 20 laewa, millega nad Saaremaalt kartulid, puid, kalu sa muud kaupa Riiga ehk teistesse linnadesse wiiwad ja säält kodumaale ühte ja teist tarwitust jahu, soola jnd. toomad. Torgu on aga Kihelkonnast, Mustjalast ning ka weel mõnest teisest kihelkonnast selles asjas taga. KaS ei wõiks Püha kihelkonna mereäärsed elanikud  sedasama leha. Pükalased on mere zsjanduseS  nii taga, et neil kalapüüdgi kõige pahemal särjel on. Wõrgud on armetud ja kõik kalastamise asi on kidur. Kuid ei wõi mitte ütelda, et sitn kalu saada ei ole. Siia tuleivad Sõrme mehed talu püüdma ja wiiwad siit igal -aastal hää hulga kalu ära. KaS need ei wõiks meie oma meeste kasuks jääda? Nõnda on meel mitmes muus asjas, kus pühälased teistest taga on. Ei ole piihalosel palju isamaa tundmist ega isctcadwust, ta elab nagu kotis jalased ennast igapäemase eluga ühes medada, ilma et ise kaasa töötaks.  Kirjandust loetakse mähe ning koolide eest peetakse  mähe muret. Laulu- ja teatrikunsti, edenemisest  pole juttugi ning seltskondlik elu on täiesti kängus. Kas peab see nõnda jääma? Ei I Meie pühalased katsume ka teistega ühes edasi astuda walguse poole. Mõistlikumad ja ärksamad mehed, astugem kokku, osutagem laulukoorisid, katsume ka Pühas laulu kunsti edendada, tehkem proowi näitemänguga, astugem kokku seltskondliseks  eluks. See aeg on juba ammu möödas, kui ajalehe- ehk juturaamatu lugemist, ilmaliku laulu laulmist mvi leatrimängu patuks peeti. Need loetakse nüüd häädcks asjadeks, mis maimu walguStawad. Pühalosed örkagem üles tööle! Karjast. Parasmetsa mõisa Meiuste metsast  on paar sada puud nii ära waraStatud, et üks ütemja kaks alamat metsahoidjat sellest midagi ei teadnud. Keegi talumees andnud  mõisa omanikule asjaloo üle teatust. Metsahoidjad lasti lahti ja üks osa palka wöetud «aha. Pärast teinud kändude ülesandja  ise weel hulga uusi kändusid juurde. Sellele saadud aga kohe abi, sest et raiutud  puud alleS metsas olnud. Poidel 11. detsembril peetud rah iv akoosolekul  on muu seas otsustatud: urjädnikkusid ja kõiki walitsuse ametnikkusid boikoteerida, nekrutist mitte anda, sisse kutsumise  kirsasid tulewal aaStal mitte malmistada,  selle aastased nekrutid, kes alles teenistusesse minemata, mitte ära saata, 1. januarist 1906 mõisaomanikkudel? mitte renti maksta, 1. aprillist mõisatesse mitte tööle minna, randwahtidele mitte midagi müüa, 3. now. 1905 a. manifest maksMataks  tunnistada, wilja wäljawedu Saaremaalt ära keelda, nõuda, et jahipiletid kõigile antaks, juustu wabrikuid boikoteerida, kroonu, Maakonna ja kirikumaksustd mitte maksta, kaupluse tarwiS patentisid mitte wõtta, kroonu wiinapoed ja õllepoed kinni panna, kroonu mõisate rentnikkudele ettepanna,  et nad kroonule renti mitte ci maksaks, kuid selle rendi pooles suuruses walla omawalitsusele maksakfiwad, kõik paberiraha rahwa käest ärakorjata ja saadikute läbi Peterburisse kulla waStu wahetamiseks saata, kohtuuurijalt nõuda, et ta v. Sengbuschi  mitte käeraha wastu lahti ei laseks, sõjakohtu ja surma nuhtluse ära kaotamist nõuda, niisama ka nõuda, et ülemtalurahwa  kohtu eesistuja baron Stackelberg oma ameti maha paneks. Siis on weel otsustatud, et igaüks peab oma sugulastele ja tutwatele, kes tegemas teenistuses on, kirjutama, et nad mitte mässajate ega rahwa  pääls ei laseks, kui neid seda teha kästakse, waid et nad sarnasel juhtumisel püssiotsad käskijate eneste poole pöörakfiwad.  Nimetatud koosolek on üleüldiseks Saaremaa rahwakoosolekukS tunnistatud. Nagu näha, on ülemal tähendatud msused enamisti kõik täis mässawat laadi ja nende täidewiimine wõib rahwäle suurt õnnetust majanduSliStes ja politilisteS  küsimustes tuua. Koosolek on ülemaakondliseks  koosolekuks tunnistatud. Seega, on öeltud, et terme Saaremaa nende otsuste alla peab käima ja neid õigeks pidama. Nimetatud koosolekul oliwad aga ainult Pöide külje elanikud koos. Ainult mõned oliwad aistest kihelkondadest. Suurem osa Saaremaa elanikkudest ei ole mitte nende otsuste poolt ja ei wõigi olla, ja sellepärast peaksiwad need kõik nende otsustewaStu awalikkuprotestitõst m a, selleks rahwakoosolekuid kokku kutsudes. Amult sel teel on meil weel wõimaltk õnnetust, mis nende otsuste täidesaatmine rahwale tooks, eemale tõrjuda. Tallinnast. Rüütelkonna koosolekul  8. skp. otsustati, patronati õigust käest äraanda. Ajalehed „Teataja" ja „UuS Aeg" on Peteerburi kohtupalati poolt kinni pandud. Peterburist. „Sewernõi Golos" tea» tab, et Peterburi kindlusewäe ülemale sõjaministri  poolt järgmine käsk olla antud: „Palun teie kõrgust kindluse suurtüki-wäge wiibimata wõitlusewalmis panna ja niisugusel  korral, lui toetust tarwis oleks, sellest Mstaabile wiibimata teada anda." -- HA Sl.- -S aa r l a- n e 190 S