Saarlane maksab: kroonupostiga! aastas L r. - kop Vs „ 1.,55 .. V- -.. VS .. maapostiga: „ l„ S 0 .. Vs . l V-l ~ —,,3 V „ tlkfik number » kop. -H JIMUb kakskorda nSdalaS, igal kestuädalal ja laupäewal. Toimetus Kuresaar-Z PitkaS uul., Treffeni majas 18. Kuulutuste wastulvõtmine luni kellu 1 põewal enne lehe ilmumist. Kuulutuste petit-rida F kop., lehe eesotsas AU kop. M 43. Kesknädalal, 29. augustil 1907. xxiii, aastakiiik. Rahwakoolmeister ja tema omadused. Miitingute päiwil saiwad paljude „südamemõtlemised"  awalikuks. Nii ka paljude «varemate rahwakoolmeiftrite omad. Nende poolt ette pandawad nõuded oliwad mitmesugused.  Muu seas räägiti ka usuõpetuse andmisest. Siin nõudstwad ühed, et usuõpetus  rahwakoolis täiesti wälja jääks, teised jälle, et koolmeister Vabastatud oleks usuõpetust andma. Nii hästi üks kui teine nõudmine tekkis sellest, et meie koolmeistrite  seas palju niisuguseid on, kes ennast „«vabamõtlejateks" peawad, ning sellepärast usuõpetusega enam tegemist teha ei taha. Meie oleme juba kord selle pääle näidanud,  et rahwakoolis usuõpetus olema peab. Rahwakool ja usuõpetus peawad niisama  ühendatud olema, kui soojus ja walgus.  Rääkigu siin „uue woolu" mehed mis tahawad ja tehku mis nad suudawad, aga seda nad ometi ümber muuta ei saa, et usuõpetus rahwakoolidest kaoks. Kui nad ka küll ikka lõendowad, et nad rahwa soowide awaldajad on, siis pote nad seda räägitawas asjas mitte. Meie rahwaS tahab ikka weel oma lapsi kristlasteks kaswatada. Ja seda peab hakatuses, pääle kodu, rahwakool tegema. Nii on siis nõudmine,  et rahwakoolist usuõpetus ära jääks, päris kõlwatu nõudmine. Kui aga nõuti, et rahwakoolmeister usuõpetuse andmisest wabastataks, siis mõtlefiwad koolmeistrid siin iseenese pääle. Nad ei tahtnud mitte seda õpetada, mida nad ise ei usu. Siin peab koolmeistrite kasuks seda ütlema, et see nõudmine nende mceleauususest wälja on tulnud. Nad ei tahtnud mitte silmakirja teenrid olla. Kuid õige see nõudmine siisgi ei olnud. Kui rahwakoolmeivtcr nõuab, et tema usuõpetusest wabastataks, siis ei pea see aga mitte rahwakooli kulu pääl sündima, waid koolmeistri enese kulu pääl. Ei lähe koolmeistri ilmamaade usuõpetusega kokku, siis lahkugu ta ametist. Selle mõtte wastased  wõiksiwad ehk öelda, et see usuõpetusele  mingisugust takistust ei too, kui koolmeister  ise „uskmata" on, ning usuõpetus ühe teise isiku poolt antakse. See wõiks meel asja enam edendada, kui usuõpetuse andjaks ise isik on. Kuid niisuguseid asju ei maksaks rahwakooli kohta rääkidagi! Siis oleksiwad kaks maimu koolis liikumas. Mis ütS ehitab, seda kisub teine maha. Rahwa kooli õpetaja peab juba oma kutse poolest „usklik" mees olema. Uskliku meelsusega ühes käes käib aga ka kõlblus. Ja sellepärast räägime ka kõlblusest mähe. Mees, kes noort sugu kasmatab, peab kõigi oma elu muside poolest eeskujulik olema. Kuidas wõib ta kõlblust lapse südamesse istutada, kui ta ise kõlbluses  ei ela, kui ta ise hää eeskujuga lapse ees ei sammu. Iga amet nõuab iseäralisi omandust tema täitjalt. Pime ei wõi mitte teisele teed juhatada, ega kurt keeletut rääkima õpetada.  Rahwa koolmeistri omadus peab see olema, et ta usklik mees, et ta kõlblusega ehitud mees on. Ilma selle omaduseta ei ole ta mitte rahwakool- meister, naid on eksile elukutsele sattunud isik. Ta wöib muidu tubli mees olla, aga rahwakoolmeiftriks ta ei kõlba. Sellepärast peawad need, kes rahwakoolmeiftrisi ametisse  seadwad, ka sellepääle waatama, et tähendataw isik usklik ja kõlbluse poolest eeskujulik oleks. Ja fiin ei tuleks seda mitte üksi nende isikute käest nõuda, kes rahivakoolmeistrist ametisse scadwad, waid ka rahwa enese poolt. Rahwas waatagu ise selle järele, kelle kätte ta oma lasi kaswatada annab. Siin näidagu ka kirikurottmeistrid oma tegewust üles. Sest kirikuseaduse Z 886 paneb neile kohuseks pääle wallakoolids koolmeistrite eluwiiside järele walwada. Ja rahwakoolids katsumisel peakfiwad katsujad just selle pääle suurt rõhku panema,  et kõlblus koolilaste seas edeneks. Mitte seda ei ole rahwakooli kaSwandikul küllalt, kui ta piiblilugu ja kümme käsku „sormal" pääst teab, waid pää asi on siin, kuidas need lapse südamesse on jõutud ja mõistetud istutada. Mitte seda ei ole rahwakooli kaSwandikul küllalt, kui tal pähe ühte ehk teist teadust on tuubitud, waid kõik see teadus peab tal kõlblusega ühendatud  olema. Sel teel peab rahwa koolis lastele õpetust antama, sest rahwakooli ülesandeks on ja jääb usk li kk uid, kõlblisi isikuid kaswadata, ja sellepärast psawad ka kaswatajatel enestel need omadused  olema, et nad neid lastele anda wöiksiwad. Kellel neid omadust ei ole, need pangu oma ameti maha! Kättemaksmine. Inglis kirjaniku Conan Doyle kriminal 4 jutustus kahes jaos. Ta oli käsmu poolest üle kuue jala piik, seda rohkem weel, et ta liig kuiwctanud  oli, mis teda weel pilkemaks tegi. Ta silmad oliwad terased ja täbitungiwad, wSljaarwatud need juhtumised, kui ta laiskuse  tujus oli, millest ma juba rääkisin; peenike kotka nina laskis ta kindlat iseloomu  aimata. Lõug oli peaaegu neljakandiline  ja paindus järsku ette poole, mis jällegi kindla ijeloomn tundemärk on. Käed oliwad, sellepääle waatamata, et ta igat asja liig ettewaatlikult puudutas, alati tindi ja mitmesuguste kangete rohtude plekkifid täis. Ka seda panin ma tähele, et ta mitmesuguste tööriistadega wäga osawalt oskas ümber käia. Wõib olla, et lugeja mind liig uudishimulikuks peab, aga ma pean awalikult tunnistama, et see inimene mind oma oleku läbi täiesti mõtte wassinguSse ajas ja tihti püüdsin ma seda saladuSlist hämarust seletada, mis teda ümbritses. Aga lugeja ei pea seda mitte unustama, et ma felajal täiesti ilma ametita olin ja sugugi ei teadnud, mis ette wõtta. Termis lubas mind ainult ilusa ilmaga wülja minna ja sõpru, kes mu aega olekfiwad  M-md wiita, mul ei olnud. Selle- pärast püüdsin ma oma aega sellega mööda saata, et oma saladustest kaasüürniku niipalju  kui wõimalik tähele panin. HolmeS ei teinud arstiteadusega tegemist. Ta ise ütles seda mulle, mis Stamfordi ütelust tema kohta tõendas. Ka ühtegi muud teadust ei õppinud ta iseäranis hoolega,  et ehk waheft mõnda hariduse astet teaduse «allas kätte saada. Siisgi õppis ta mõne asja imestamise wäärt usinusega ära ja mõnes asjas oliwad ta teadused nii laialised ja põhjalikud, et nad mind otse imestama paniwad. Aga keegi ei hakka ennast õppimise ja tööga waewama, kui tal miSgit eesmärki ei ole; ei too läbisegamini aetud ametid inimesele kasu. Siisgi oli tema hariduse puudus niisama silmapaistev?, kui ta teadusedgi. Praeguse ajakirjanduse, mõttetarkuse ja politika teadustes  oli ta täiesti rumal. Ma juhtusin kord oma jutu sees Thomas Karllyli nime nimetama, mis pääle Holmes imestusega küsis, kes see olla ja mis ta teinud olla? Aga minu imestus kaswis weel suuremaks, kui ma juhtumise kombel tähendasin, et Lal Kopernikuse theoriast ja päikese sistemist  aimugi ei ole. Et XIX. aastasaja haritud inimene mitte ei tea, et maakera ümber päikese käib, seda ei oleks ma mitte uskunud! Wõib olla, et Teie imeks panete I ütles ta naeratades. Nüüd, millal ma seda theoriat tean, püüan ma seda ka wõimalikult ruttu jülle unustada. Unustada? Näete, minu arwamise järele on ini« mese pääaju esialgul wäikese tühja toakese sarnane, millesse Teie oma soowi järele woite mööblid ja ilustused sisse panna. Loll topib sinna kõiksugu rumalusi, mis ette juhtub, nõnda, et wiimati kasulikkudel ja tarwilikkudel asjadel enam ruumi ei leidu, ehk nad lähemad teiste teadustega nii läbisegi, et pärast poole neid ena« tegelikult hästi tarwitada ei saa- Selle wastu aga malib otsustaja inimene hoolega oma ülemise toa tarwis mööblid wälja. Ta wõtab ainult seda, mis tal tema töö tarwis waja on ja mahutab kõik teadused, mida ka kaunis hulk on, korra pärast sinna sisse See on eksi arwamine, kui mõteldakse, et meie wäikese pää seinad endid liig rohkesti wälja wenitada lasewad; uskuge, et see aeg ka tuleb, et ühe uue teaduse omandamise juures peab mõne wana eest ära unustama. Sellepärast on wäga tormiline,  et ilma kasuta teadused kasulikkudele ruumi annaksiwad. Ja aga päikese fistem! waidlefin ma wastu.