Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus on KuresaareS, Pitkas uulitsaS, Treffeni majas nr. 13. Kuulutuste wastuwõtmiue kuni kellu l päewal Kuulutuste P-lit.rido s k., lehe e-SolsaS Stt k. Adressi muutmise eest 10 kop. TeMmisshwd: kr o««v t ' -/. ~ . . - „ 7S . V- V. .. . . - .s» . si° ZB. Kesknädalal, 23. aprillil 1909. XXV. aastakäik Äratuseks põllumeestele. Et külmata, künda, wilja koristada ja loomi kaswatada, selleks ei ole käte osawusest ja harjumisest küllalt, maja on ka weel teadmist,.  asjatundmist. Tarwis teada, missugune wili, missugune seemnesort, missugune iöõgiaiataim teatawal maakohal kaswatamisekS kõige kohasem ja kasulikum  on. Tarwis teada, missugust wüeiust maa nõuab ning kuhu ja kuidas teda anda tuleb. Iseäranis rohket teadmist nõuab nimelt kunstsõnnikute  tarwitamine, ilma milledeta meie Väikemaapidajad paljudel juhtumistel kuidagi enam läbi ei saa. Tarwis teada, kuidas köögiaiawiljasid kasvatada,  wiljapuid harida, mesilaste eest hoolitseda  jne., sest kõik see on talupidamisele wasiuwaidlemata  tähtsaks toeks. Tarwis kariloomade tõugusid wäljawalida mõista; waja teada, kuidas nendega ümber käia, et võimalikult rohkesti piima, liha ja teisi produktifid saada. Tarwis teada, kuidas õigel wiistl põlluheina  kaSwatamist korraldada, sest just selle abil wõib suuremal osal juhtumistel juba lohakile  jäänud kohapidamist uuesti jalule ajada. Ühe sõnaga, põllumehele on rohkesti teadmist  tarwis. Talupidajale, kes oma seisukorda parandada soowib ning uuewiistliselt sisse seada mõtleb, on kõige päält teadmist ja asjatundmist, jah palju teadmist tarwis. Aga kust peab talumees need teadmised, mis kõik waja, wälja wõtma? Tal ei ole ju võimalik olnud seda koolipingil õppidal Tal jääb selleks ainult üks tee üle. Ta peab enese kallal suure hoole ja usinusega eneseharimise tööd tegema, ennast põllumajanduslik keerdteadusega niipalju tutwustama,  kui iganes wõimalik. Awitajaks enesehorijale ilmuwad põlluteaduslijed raamatud, põlluteaduslised ajakirjad, põllutöökursused, põl- lumeestesestsid jne. Need wahendid erutawad põllumehi paremuse poole püüdma ja annawad mi mitmeSgi keerdküsimuses hääd juhatust. On, näituseks, tarwiS kellegi! põllutööciistu muretseda, siis saab ta põllumeesteseltsist, kus rohkesti põllumehi koos, pea igatahes häid näpunäiteid selle kohta, missuguseid pöllutööriiStu ta just muretsema peab. Samuti on seltsid seemnete tellimises, maasaaduSte müümises jne. oma liikmetele  alati nõuks ja abiks. Ühendusesse astudes  lähemad sarnased asjad alati märksa ladusamalt, kui üksikust töötades. Edasi, kõigile on teada, kui palju talupidajate  tcgewus sagedasti rahapuuduse all kannatab. Raha laenukssaamist kergendaks aga laenuühisuste asutamine. Jäüwad kellegi! mõned  rublad oma elamisest ja talu korraldamisest üle, siis on neil kreditühisuseS kõige parem hoiupait, sest siit lähemad nad jälle otse teiste talupidajate olukorda parandama. Ja neist abinõudest meie üSna ilma ei ole. Meil on juba põllutöö kirjandust kuigi mähe, põllulöö ajakirju, põllumeesteseltsisid jne. On ka kursuste toimepanemisega algust tehtud ning laenuühisuse omamiseks sammusid astutud. See on aga seni, kahjuks, ainult ärksamate asi. Suurem hulk hoiab neist ettevõtetest  meel arusaamise puudusel tormale, arwates, et need abi saata ei suuda. Wähe ostetakse põlluiöökirjandust, wähescl armul tellitakse  „Pöllutöölehte", wähe on põllumeesteseltsidel  liikmeid ja leigelt wõetakse põllumeesteseltside  koosolekutest oja, kuigi neil koosolekutel sagedasti tuumakaid kõnesid peetakse ning käsulist  läbirääkimisi toimepailnaise. Nii ei suuda oga meie, põllumehed, ajaga sammu pidada. PõllutööstuseS peame uuendusi tarwitusele mõtma, halbadest isaisade wiistdest lahkuma, sest siin ei ole uuenduste nõudmine mitte ajawooluline tuhin, maid tingimata tormiline  wajadus, millega põllumeestel kahtlemata oma olemasolemise küsimuses rehkendada tuleb. Ma ei jõua siin seda kõike pikalt laialt seletada, mispärast eelpool tähendatud asjad nii kasulikud on. Tähendan ainult lühidalt, et nad põllumeeste teadmisi tähtsalt laisndawad, ja ilma tarwiliste teadmisteta ei wõi meieaja põllumees enam palju ära teha. Katsume sellepärast  endid edasi harida. Muretseme omale hääd põllutöökirjandust, tellime „Pöllutöölchte" igasse peresse ehk paari pere pääle koiku, astume põllumeesteseltside liikmeteks ja mölame seltside koosolekutest elawalt osa, käime kursustel, kui neid toimepannakse jne. Ma olen kindel, et need wäikescd kulud, mis selle läbi tekiwad, meie laienenud teadmiste tõttu juba lähemas tulewikus mitmewõrra tasutud saamad. Seda tuleks meil pöllutööolude parandamiseks  kõige päält teha. Aga ka seda on meel mähe. Meie ei leia kirjandusest igakord mitte kindlaid juhatust, kuidas just meie käes olema maatüki kallal töötada ning parandusi ette wõtta, ei wõigi leiba, sest kirjutaja ei tunnud meie maatüki olusid ega koosseisu; meie ei saa ka põllumeesteseltsidest  igakord tormilisi näpunäiteid, samadel põhjustel. Meil oleks Lärmis, et meil üks asjatundja isik oleks, kes rahwa seas ümberkäies  iga üksiku talumehe krundi läbiwaataks ning siis maapidajate suusõnalist juhatusi põllutöö  ning karjakaSwatamise kohta annaks, s. o. meile oleks instruktori tormis. Ilma instruktorita  maapidamine enam soowitawalt edeneda ei wõi. Instruktori tähtsusest ma fiin pikemalt kõnelema ei hakka, sest et selles lehes selle küsimuse  kohta loodetawasti pea pikem kirjatöö ilmub- Need read oliwad ainult äratuseks üles tähendatud. P. L. Audaku. 12 Kuid pääle teadussist huwitust on pidali» tvbel tema praeguses seisukorras, kui nõnda ütelda wõib, la oma administratiwlins huwi. Tõepoolest peaks walitsuS niikaua, kui teadus Kaks Dianat. 28 Prantsuse kirjaniku Aleksander DumaS'c ajaloolik roman kolmes jaos. Eesti keelde J. Plkl ep. Aga ma joon ju ainult wctt, kõrgus, ainult  wett! Seine jõe wefi ei hakka ju ometi pähe. Ometi, Martin, on stnd eile öösel uulitsalt  surmani joobnult leitud? Noh, näete, kõrgus. Eila öösel heitsin ma woodisse, andsin oma hinge Issanda hooleks  ja uinusin «agamo; tõusin niisama maitselt  üles ja kuulen korraga Teie käest, mis ma kõik teinud olla. Ole rahul, Martin, finn kired waikiwad ja sa saad jällegi korralikuks ja mõistlikuks inimeseks, nagu enne olid. Nüüd oga kuule oma peremehe küSku ja täida oma ülesanne ära! Kuida wõin ma sulle kedagi kaasa anda? Sa tead ju, et see kõik peab saladusesse jääma ja et sina üksi seda saladust tead. Olge selle pääle julged, et ma kõik teen, mis Teie küsite. Aga ma ei wõi enam oma eest wastata, mis pärast ma Teid hoiatan. Miks pärast ei taha sa Üksi minna, Martin? Sellepärast, et ma iseenesest aru ei saa: ma arwan, et ma süä! olen, aga tuleb wälja, et ma siin olen olnud; arwan, et ma seda teen, aga olen teisiti teinud. Nende püewade sees pandi minu päüle kiriklik karistus, ma pidin kolmkümmend korda „pater noster" (Isa meie) ja kolmkümmend korda „madonna" (Jumala üra lugem, Ma tegin ka seda, et oma hinge päästa. Jäin, ehk õigem ütelda, arwafin, et Saint-Gerve kirikusse jään ja noppisin roosikrantsi  helmeid paar tundi, ehk weel rohkemgi. Ja mis Teie arwatel Tulin siia ja mulle öeldakse, et Teie mind olla kirjaga wälja saatnud,  mille tõenduseks mulle seda wastustgi näidati, mis ma toonud olla. Teisel päewal saan Hiozinte käest tapelda, et ma tema wastu eila liig jäme ja wiisakuseta olen olnud. Nõnda  on juba kolm korda juhtunud ja teie tahate mind püäle niisuguste kunsttükkide weel Üksi wälja saata? Ei mitte, ma ei ole enam iseenese  üle peremees, ja ehk küll pühitsetud wesi mul weel sõrme ei põleta, fiisgi istub minu naha sees ajuti keegi teine... kuid mitte Martin. Siisgi ei wõi ma su palwet täita, ütles Gabriele. Olgu kuidas on, aga tänini oled sa minu käsud osawasti ja karwapäält täitnud. Kui sul aga misgi meelehääd tarwiS on, siis tea, et sa mulle tänase kirjaga õnne, ehk õnnetust  tood. Oh, kõrgus, ma ei taha miSgi meelehääd, ma tõ ndau seda, aga need pagana wiirastused... Olgu nüüd, sa hakkad jällegi, ütles Gabriele.  Ma pean minema ja sina mine tunni aja pärast ka. aga ära unusta ühtgi sõna, mis ma sulle rääkinud olen. Weel midagi; sa tead, et ma juba mõnda päewa Aloiset, oma kaswa- Lajat Normandiest siia ootan, ja kui ta minu äraoleku ajal siia peaks tulema, fiis asenda teda siia körwal olewasse tuppa ja wõta teda waStu, nagu kord ja kohus on. Seda sa ju ometi ära ei unusta? Ei unusta, kõrgus. Wäga häü; kärmus, ettewaatuZ ja mõistlik olek on pääasjad, Martin- Sõjariistadekandja ei wastanud midagi, waid õhkas ainult. Gabriele sõitis wälja. Ta tuli paari tunni pärast tagasi, nagu ta lubanud oli. Ta pilk oli segane ja otsaesine  kortsus. Tuppa astudes leidis ta säält ainult Martini eest. Ta ruttas tema juurde ja wõttis tema käest kirja ära, mida ta nii igatsusega oli ootanud. Siis saatis ta teenri wälja ja hakkas lugema- „KiituS olgu Jumalale,  Gabriele, seifis kirjas, kuningas on oma sõna tagasi wõtnud ja meie saame õnnelikuks. Teie teate, et Inglise saadik meile kuninganna Maria läbi sõda kuulutas ja et Flandrias rahwa liikumine lahti on. Need sündmused, mis Prantsuse maale hädaohtu ähwardawad, on wist meie armastusele õnnistuseks, Gabriele, sest nad kaswatawad noore hertsog Giese waStu usaldust ja wähendqwad mana Montmorenci wõimust. Kuningas oli kahcwahel, aga mina palusin teda, Gabriele, ütlesin, et ma Teid leidnud olen. et Teie aadeli sugust olete, tuletasin  Teis wahwust temale meelde ja nimetasin Teie liignime. Kuningas ei lubanud muidugi, wftid ütles, et ta järele mõtleb, sest riigi kasud ei nõua nüüd enam Montmorenci abielu minuga ja et see tema poolt ülekohus oleks, minu õnnele  waStu seista, et ta Franz Montmorencile teisel wiifil tasuda wõib, nii, et see rahule jääb. Ta ei lubanud midagi, aga ta täidah