sell» haiguse waStu jõuetu on, kuni rahwaS hirmuga pidalitõbiStele waStu tuleb ja neid, kui hulkujaid koeri oma majast üra ajab. kõike abinõusid selleks tarwitama, et tcrweid elanikkufid haiguse eest hoida ja sel kombel rahuStawalt rahva meeleolu pääle mõjuda. Elu kõigis maade» on näidanud, et praeguse teaduse juures  pidalitõbe waStu wõitlemiseks kvigeparem abinõu haigete eraldamine tervetest on. Walitsus  peaks kõige suuremal mõõdul seda obinõuu tarwitufele wõtma. Kui Ühe inimese jõul kolonn  on asutatud, kus 50°/° haigeid ulualust leidfiwad,  kas ei ole ses siis mitte kõigeparemaks tõenduseks selleks, et walitsuS teise poole haigete  eest hoolt peaks kandma ja kõik majade ehitamise ja haigete ülevalpidamise kulud kõigi seisuste, see on riigirentei kanda panema, mitte aga selleks ainult talurahwa maksusid tarwitama. Pääle seda on kolonn praegusel ajal kindluseta  seisukorras. Niipea kui selle aSja alustaja  saarelt lohkuks, niipea kui «allad kolonii ülevalpidamiseks abi mitte enam ei anna ehk seda abi wühendaksiwad, oleks kolonii raikeS seisukorras. WalitsuS peaks seda hääd asjaolekut, et maad kolonn all küllalt on, tarwitama. Tuleks ainult lisamajafid juurde muretseda, nii et sinna 100 inimest mahuksiwad, tuleks arsti tarwis maja teha ja muud majapidamise ruumid ehitada. Iseäranis oleks aga tarwis laatsaret ehitada ja siSseseada. Pidalitõbe iseäraldus ja raskete haigete lahutamise tarwidus kergematest haigetest nõuab häü laatsareti sisseseadmist mannidega ja muude tarwituStega. Hra Sanderi eelarwe järele tulekfiwad  kõik uued ehitused koloniis, kuhu kõik Saaremaa  pidalitõbised mahuksiwad, mitte rohkem kui 7000 rubla maksma. Ja kui ka selleks 10000 rubla tarwis läheks, ega see siis ometi nii suur summa ei ole, mis riigil raske kanda oleks niisuguse  suure tähtsusega riikliku obinõuu püüle maakoha terwise hoidmiseks kus enam kui 60000 elanikku on! (Lõpp.) minu palwet. Oh, armastage minu hääd isa, Gabriele, nagu mina teda armatztan, ta wiib meie kuueaastased ootused ja lootused täide. Mul oleks palju Teile ütelda, aga kirja sõnad on külmad. Kuulge, mu kollis, tulge täna õhtu kellu kuus, kui nõukogu koos on Louvre'sse. Hiezmte juhatab Teid minu juurde ja meil on terme tund aega j.lleks, et oma hiilgamast tutewikust  rääkida, mis meie ees awaiub. Ra näen ka seda ette ära, et Flandria sõjakäik Teie hooleks saab ustud, seda peab tegema mu Jumat! et kuninga käsku töita ja mind omale wõita, mind, kes Teid nii wäga armastab.  Sellepärast, et ma Teid armastan, armaStan!  MikSpürast seda nüüd meel Teie eest warjaiv? Tulge fiis, ma tahan teada, kas Teie ka nii õnnelik olete, nagu Teie Diana/' Oh, jah, õnnelik! hüüdis Gabriele waljuSli, kui ta kirja sai läbi lugenud. Mis meel minu õnneks puudub? Muidugi, Teie wana kaSwataja ei tule Teile nüüd enam meeldegi, ütles korraga Alojse, keS sells aja poolpimedas toos maitselt oli istunud. Aloiscl hüüdis Gabriele tema juurde rutates  ja ta kaela ümbert kinni haktates. Aloise, armas kasuema, fina puudud mul ainult meel. KuidsS su termis on? Sa oled ikka niisugune, kui ennegi olid. Hakka meel kord mu kaela ümber. Ka mina olen ikka muutmataks jäänud, wühemalt oma südame poolest, mis stnd armastab  Ma ostn juha sinu pärast mures, et sa nii kauaks tulemata jäid. Küsi Martini käest... Miks pära st lastd sa mind nii kaua oodata? Wiimaste vihmasadude tõttu oliwad teed -väga porised, kõrgus, ja Teis wiimane kiri tuli liig hilja minu kätte. SiiSgi on HSS, -t sa kohe tulid, Aloise, wäga hää, kuidas wöib õnnelik inimene Lkst Mv? Näete seda kirja, mis ma Praegu sain? See on Diana, sinu teise lapse käest ja kas sa wõid arvata, mis ta sellega mulle teadusiab?  (Järgneb). Riigiwolikogu. KnoSolek 14. aprillil Koosolek algab kell 11, 12 min. Juhatab würst Wolkonski. JookSwad asjad antakse teada. (Ministrite loshes on sinodi ülemprokm rör ja hariduse minister). Päewakorral on sinodi «väljaminekute eelarwe. Aruandjad Kow-leivski eelarwe kommisjoni poolt ja Lwow 11. hariduse kommisjoni poolt. Kowalewski tähendab, et duuma poolt minema!  aastal Väljatöötatud soowiawaldustest need täitmata on jäetud, mis seaduse muutmist nõuawad. Selleks, et selgemaid aruandeid nõutada,  ei ole see ametikoht mingit sammu teinud. Sinodi walitsus on «väljaminekud 316,819,011 rubla päälc arwanud, eelarwe komnusjon on seda 18,467 rubla wõrra lühendanud. Aruandja  annab iga paragrahwi kohta seletust. Lwow 11. annab õigeusu kiriku asjade kommisjoni nimel ülemineku formeli sisse- Sinodi  ülcmprokuröri wolituStest rääkides kaebab kõneleja, et sellel liig suured õigused käes on, mille läbi ta kirikut oma tahtmise alla wõib paenutada. Kõneleja nõuab, et wõimalikult pea ülewenemaaline kirikukogu kokku kutsutaks. Teadku ülemprokurör, et siit kõnetoolist mitte ülemprokuröri politikat ei kaitseta, waid õigeusu kiriku wäärtuft. Piiskop Jewlogi tähendab, et sinodi eelarwes  kiriku ja riigi wõi kodanlise walitsuse  piir mitte selgesti ära ei ole tähendatud.  Sagedasti tehtakze etteheiteid, et riikliied  ülesanded kiriku walitsuse asjadega ära segatakse. Kui see etteheide osalt õige on, kui bürokratismus kiriku walitsuse vSjuS kahjulik on, mistarwis siis selles asjas- weel kaugemale minna? Riigi kohus on kirikute tema kõrgete sihtide kätlepüüdm.seks appi tulla. Kiriku walitsuse  ümbermuutmine muutunud riigi ja selts konna elu kohaselt peab kiriku enese keskelt wälja minema, aga mitte eelarwe kommisjonift. Eelarwe kommisjon soowib tänawu seda, tulewal  aastal teist. Lõpuks pöörab piiskop järg- miSte sõnadega õigeusu liste duuma liikmete poole: Teie ees on sinodi eelarwc. Nende numbrite taga peitub elaw elu, seisab teie püha ema, püha õigeusu kirik, kes suurt Wene rahwost  waimutikult kaswatab. Ma ei pööra mitte nende poole, kellest öeldud on, et neile kirik mitte ema, Jumal mitte isa ei ole. Ma pööran nende poole, kel meie waimuliku ema kiriku waSiu poja tundmused on. Ärgu isiklikud tunded teie sügowat truudusetunnet kiriku waStu tumestagu. Ma olen kindel, et need truudusetundcd teile ette ütlewad, missugune  see õige tee, millele teie asuma peate ja missugust seisukohta kiriku tarwidusre asjus wvtla. (Üleüldised kiiduawaldused.) Kell I, 9 min. kuulutatakse waheaeg. Koosolek algab kell 2, 4 m. Juhatab Homjakow. Ülemprokurör peab ligi kahetunnipikuse kõne. Ta teatab, et tema kõne pikkus kõige paremini näitab, kui tähelepanelik ta kommisjonide  otsuste wastu on. Kui ministeriu» käesolewaks aastaks selgemaid aruandeid pole wäljatöötada suutnud, siis teeb ta seda 191 V a. Arwustiku teadete puudumist tuleb sellega seletada,  et ministeriumis iseäralist statiStika-osakonda  ei ole. Ülemprokuröri ettepanekuga, kloostrite sissetulekute ja wätjaminekute kohta teateid koguda, on finod juba kokku leppinud. Kirikute warondus sünnib kahest hallikast, esiteks sellest, mis riigirentei kirikule kinkinud ja teiseks, erainimeste ja asutuste kingitustest. Teise oja waranduse üle walitseb kirik tirikuseaduSte abil ja talt ei wõi õigust wõtta, oma warandusega teha, mis ta tahab. Kiriku waranduS ei ole oma loomu poolest mitte riigiomaduS. Riik wõiks ainult sel korral nõuda, et selle waranduse  torwitamiiest riigikontrolli ees aru antaks, kui oleks selgeks tehtud, et kirik seda waranduft seltskonna ja riigi kahjuks tarwitab. (Hääled paremalt poolt: õig->, brawo!) Kuid niisuguseid etteheiteid ci ole, tänu Jumalale, mitte kuulda. Tuhandeaastane Wene ajalugu tunnistab, et meie kirik kunagi meelega Wene riigile wastu töötanud pole. (Wahelhüüded paremalt poolt: Nali. Eonan Dvyle järele eestistanud a. 13 Siis vii mul ic oda, kvs ra wiibib. Ma arwafin, et tulekahju hüüded teda peidupaigast wätja sunniwad hüppama ja sellega ennast äraandma.  Muidugi, oleksime wõiuud teda ka ilma selletagi iinni wvtta, aga ma tahtsin teile, Lestrad, hommikuse itsitamise et st wäill st ninanipsu teha. Nüüd oleme teineteisega tasa. KuidaS mõis teil ometi mõte tekkida, et ta üleüldse lodus on? . . ' Sõrme märk, Lestrad, mis teil kõige suuremaks süütõenduseks oli. Ma teadsin wäga hästi, et teda tila ci olnud, kui ma kõik maja terawoSti läbi waatafin. Sein oli puhaS, nii siis wõis märk alles minewal öösel tehtud saada. Kuidas? Wäga lihtsalt. Kui paberid ümbrikutesse pandi, palus Otdakres Mathelani ühte pitsatit kinnitada, mis wiimane ka selleläbi tegi, et oma pöidla pehme kirjalaki paale muljus. Noormees unustas wistiSti selle asja ära, ja wäga wõimalik on, et OldakreS isegi weel ei teadnud, kuidas ta seda oma kasuks wõib tarwitada.  Omas putkas pikutades wli tale korraga  meelde, kui halastamata süütõenduseks wõib Makhelanile see sõrmejälg olla. Kui see märk woha sisse majutada, merega pisut ära määrida, mida nõela piSts läbi saada mõis, ja sellega öösel jälje seina pääle teha. Waata dokumendid läbi, mis La enesega kaasa on wõtnud  ja ma wõin kihla medada, et teie pöidla jäljega pitsati leiate. Zmelikl hüüdis Lcstrad. Kui teie asja ära seletate, on Mk päewaselge. Aga Ütelge ometi, mis selle kõige põhjus pidi olema? Oi, see seletus on säga lihtne. Herra, kes meid all ootab, ou tun, kättemaksja inimene.  Nagu teie juba teate, lükkas Makhelani ema ükskord tema käe lagast. Kas mäletate, kui ma ütlesin, et enne tarvis on Blaktzmi sõita ja põrast seda Norwoodi. Teotus, mis proua Maihelan oma äraütlemisega temale tegi, näris ta kurja, kawalat südant. Ta ootas  parajat aega, mil kütte maksta wõiks, aga see ei tulnud. Wiimastel aastatel oliwad tema ettewõtted tagurpidi hakkanud minema. Ta otjustas siis oma wõlauskujaid petta ja laenas selle sihiga kellegi Korneliujele juured summad. Wiimaje nimi, nagu ma arwan, on wõllsttud. Ma usun, et need summad kusagil maakonna Unna pangamajas on, kus ta selle nime all mitu aaSiat elas. Tema mõtles nime wahetada,  raha wälja wõtta, äkitselt ära kaduda ja teises kohas uut elu algada. See kõik on wäga tõenäoline. Temale tuli meelde, et ta kadudes enese jäljed täitsa ära wõib häwitada ja ühes ka oma armaStatawale kurjasti kätte tasuda, niisuguse  muljendi südamesse jättes, nagu oleks ta poeg teda ära tapnud. See oli alatus ja ta saatis selle meisterlikult korda. Aime testamendist,  kui kuritöö täidesaatmise põhjusest, salajane koosolek nooremehega, ilma tema wanemategi  teadmata, kepi kinnipidamine, weri, sööks põlenud elajalikud jätised ja nööbid, see tõlk on ilma sarnaduseta- Sellest sai wõrk, kust seest, nagu mulle hommikul näitas, Võimata  oli wälja pääseda. Aga tal ei olnud kõrgemad kunstniku andi õigel ajal peatama jääda; ta tahtis seda weel rohkem täiendada, mis küllalt juba täiendatud oli, silmust weel tugewamini oma ohwri kaela ümber tõmmata ja saatis kõik enese ettcwõtts nurja. Lähme alla, ma tahan tale paar küsimist ette panna. Lurjus istus wastuwõtmise toas kahe linnawahi wahel! See oli nali, minu armas herra, nuutsu» ta wahetpidamato. Kinnitan teile, et ma ärapeites  ainult näha tahtsin, missugust mõju minu kadumine peaks sünnitama, ja ma arwan kindlasti, et teie poolesgi nõnda ülekohtune ei wõiks olla ja mõtelda, vagu oleksin ma õnnetumat nöörimeest hukka tahtnud saata- (Järgneb.) Saarlane 1909 M SS.