Saarlane UM Klkiilii«k piiütil!» sjaleht Küli- ja li»»,r»s,«le UW sls 4. Teisipäewal, 1. Webruaril 1900. XVll aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . - 1 rbl. Ft> kp. Postiga saadetud aastas. Ä „ „ Pooles aaStas ..... 1 „ Ä3 „ Ilmub igal tsi,f»pä,ö»V«»r. > KuresaareS Kanbauulitsas ur. 17 —»>- "Ela ise ja lase teist ka elada" on üks kaunis tuttaw Eesti wanasöna, mida meie sagedasti rahma suust kuuleme. Aga kui selle pääle waatame, kuidas selle sõna täitmisega lugu ou, siis peame küll õige suure õhtamijemärgi lelle sõna järele kirjutama, lest meie päuvil tahab küll iga üks elada, aga teist enda kõrwal sallida, ei taha keegi hääldustel, nähtust lemme aga iganes omad silmad räägime nai-. tusekSsellest, mis nõndanimetatud „wabanikkude"  kohta käib, kes taluperemeeste maa paäl elawad ehk külakarjamaast enesele wäikeled kohad on saanud. Neid on Saaremaal üsna rohkesti. Taluperemeeste piiris elades on nad päris nende käpa o lla sattunud, kes neile nende maalapikeste oma tahtmist mööda renti pääle panemad. Wabatnikul ei ole ju kohta, kuhu ta oma maja onnikese, mis ta taluperemehe maa pääle on ehitanud,  wõikS kanda ja ilma majata ju elada ei wöi, seda teab nii hästi pops, kui talunik.--Taluperemehed  on ise kurjad nurisema, et neile palju renti pääle on pandud, kuid neile ei tule see sõna sugugi meelde ~MiS sa tahad, mis teised sulle peawad tegema,  seda tee ka neile." Kui sa tunned, et sulle liiga on tehtud, sult liiga kõrget renti ItteS, mida saa ometi ise oma kontrahti läbi kinnitanud oled, et seda lubad maksa, miks sa siis sellelt, kes sinu woli alla on sattunud, seda sama ka teed. ~Wabanik"  on oma pesakese sinu ehk mõne teise lahkel lubal mse sinu krundi keskele ehitanud,  ühe „kiwilalju" ehk „saueauku" seks matides, mis kellegile kõlblik ei olnud, nüüd aga, tus sa seda näed, et tal enam pääsemist et ole, paned sa talle renti pääte, mis üksgi suure maa omanik sulle tõesti pääle ei oteks pannud Näituseks wõtab mõisa omanik siesuguse mana wabaniku käest, kellel paale maja ja paari jaakese lõike ehk kapsta maad muud midagi ei ole, ühe ehk poolteist rubla, kroonu nõuab nüsuure lapikese eest ainult paarkümmend kopikat päris osturenti, oga sina, armas suguwenv, wah.st ka onupoeg, wõtad aga seesuguse maatükiikese eest 3—4 rubla, ehk nõuad selle eest suisel tööajal 10—15 päewa. On sulle selleks priius autud, et sa seda oma wcnualt jälle püüad ära riisuda. Kui sa tunned, et sinu isand sulle liiga on teinud, siis ära püüa sa seda oma wennale mitte tasuda, sest see tuletab kurja sulase lugu pühas kirjas liigutawalt meelde. Mõtle ja mööda oma krundi suurust ja häädust oma maimu silma abil ära ma loodan, et saa siis tõesti halaksid teisiti mõtlema. Et siin popside rendiwõtmisega liiga sünnib, sellest tuleb ka, et sagedasti nende suust ütelust ou kuulda, et palju parem on saksa, kui talupoja ori olla. Kui mitmed on juba pidanud selle läbi oma wäikesed onnikesed ära müüma ehk muidu maha jätma, sest et tal wõimatu oli neid tingimisi täita. Paljud puumaperemehed  on ka oma wabantikkudel tema tee rajakese käest ära wõtnud ja tema ukse aluse nii ära kündnud, et teisel koguni wõimalik ei ole, sisse ehk wälja saada, ja seda moodi oli ta sunnitud oma pesakesest lahkuma. Weel paljugi seesugusid asju on meie suguwcndlises elus ette tulnud, mis näitawad, et see wanasõna „Ela ja lase teist ka elada", küll mitmel suus on, aga et seda sugugi meelde ei tule, selle järele ka elada. Aga mitte üksnes sõna ütlemine, waid sõna täitmine on mehele auukS. —A — Isamaalt. Kuresaarest. 6. Jan. suri endine Kuresaare  õigeusu kiriku protoierci ja kauaaegne Saaremaa õigeusu piiskop Boikow hästi kõrges wanaduses ära- Lahkunud oli Kuresaares  üleüldises auuStuscs, sest et ta igal pool ja igaühe wastu kristliku armastust ja lahkust tarwitas. Palelik ja usulik waidlus  ja wahcpidamine oli temast kaugel, mille läbi ta ennast kui tõsist Issanda wiinamääl  töötajat üles näitaS, seda nõudmist täites, mis käsib waimulikkudes asjus armastuses  apostlite õpetuse järele käia.  Üleüldine  auustamine on rahwa seas tema tegewuse wili ja tünupalk. Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 37. Kirjutanud en. „Wuit!" käratas Faringa, rewolwrit peosse tõmbades, „Grahw on kõikide teades  surnud sa ka teiegi ei todi temast teisel teel kõneleda; grahw on ilmale surnud  ja peab ka selleks jääma!" „Ma ei tahagi sellest tersel teel kõneleda," ütles Gioveiue," aga see ei jõua siisgi arwamisi ära saata, sest et ju asja tõsine "ülg möga tuimalt ecS seisab ja mind asju a'Mma sunnib, millest ma ka, kõige parema tahtmisega maid oleksin- Mis mlals jääl grahwi surnuks arwamine, ja nimelt sellel korral, kus ju kõige suurem asja tährsuS tema elu kulges rippus? Arwake ije, jee oli üks käsikiri, mis teile, auutine herra -võimalikuks tegi, suure warunduse üle peremeheks saada ja ka waranduse õige pärija eest julge ja marjul olla." „Köige saadanate nimel, kes teid sunnib mind wagtsi arüama!" tisendas Faringa, rewolwrtt kätte tõmmates- ~Ma leen teid lummaks, kui ennast ilma n kiimata ühe aSja hulka nii tungiwalr segate, kuS juures teid sugugi ei tarwitata!" „Teie mõtte mind küll surmata, sest ma olen praegu teie wvimuse all, aga waewalt pääseksite teie ka ise lõksust, sest et teie wist ise ei aimagi, kuhu poole teid paelad ootawad." „MiS teie sellega ütelda tahate? Seletage  seda asja minule paremini ära!" „Minul ei ole siin pitka seletust tarwisgi. Nii patju ma wõin aga ütelda, et teil ilma minuta waga raske oleks, lingu eest kõrwale põigata ja et teie minuga mõned tähtsad põhjused kautaksiie, millest teil aimugi ei ole ja mis ometi teil wäga tähele panna tuleks. Paale selle aga ütlen: pole mul ju tarwisgi teie asjust osa wõtta, ainult see olgu teile teada, et langemine teil wäga lähedal seisaks, kui minu nöuu ja abi põlgaksite." „Teie tahate siis ennast minule kui mõni nöuuandja ja abimees ette seada?" „Mitte just seda, sest selleks oleks roh< kem ligimise armastust tarwis, kui minul seda olemas on." „ Haba, seda ma usun!" hüüdis Faringa  naeradateS. „Zlga tüli teie selle asjaga paarsada tuhat marki teeniksite, süS oleks teil wist ligimise armastust? „Hm! sellega oleks asi teine; siisgi pole mul seda tormis >a saan ka ilma selle rahata läbi, mis muidugi mitte teie oma ei ole ja ilma minuta tõesti õige omaniku kütte tagasi langeb." „Kui teie mitte silmapilk asja paremini ci seleta, kisendas Faringa wihaselt, siis " „ÄhwarduS ei ole mind ialgi midagi tegema sundinud." „Herra Faringa, ma tahtsin teile midagi ütelda: Teie wist teate, et inimeste huikas  üks maga hüä asi liigub, mida seltskonna  maimuks kutsutakse? Seesama oligi, mis mind sundis teile oma nõuu uwaldama, xt teid mõne asja eest hoiatada. Kui teie aga nii uhke ja turtsatas minu wastu olete, siis jään wait, nagu haud." „ Mitte nii!" hüüdis Fariuga püsti korgades. See on ühe sclts'ouna kohus, kõik teisele awaldada ja iaa osja juures abiks alla!" „Teie ei lase ju mind õieli rääkida, kuda wõin ma süäl teile midnsi awaldada," ütles Giovcnte ka püsti korgades. „Teie tunnete mõned põhjused, mis minu wastu käiwad?" küsis FariW. „Muidugi tunnen." „KaS lubate neid mulle awaldada?" „Kui teie mõistlikumaks jääte, siis tahan seda teha." „Ma palun teid seda teha." Fariuga wiskas rewolwre nurka ja mõlemad iStusiwad jälle tooli pääle. „Ma ei taha teile küll mitte ütelda, et teie juba otsekohe lõksus olete" alustas Giovente, „siisgi wõin ma teile mõnda osja nimetada, mis mitte ilma tähtsuseta ei ole. Et. üks inetu wõrukael, nimega Flarcllo, teie tellimise pääle, grahw Willemanni  ja tema pruuti, õpetaja Ouswaldi juurest ära rööwis ja oma lacwa pääle wiis, et üks teine weel suurem kelm, nimega Flokke, Willemanni pruudi Flarello lüüsist  jälle ära kiskus ja teie wõimuse alla andis, see kõik on minu ees nii selge, et salgamine teil tühine waew oleks. See asi ei ole aga ometi weel kõigile teada, waid ainult mõnedele aga, ja nimelt niisugustele,  keda meie ~seltskond" hõlbsalt magusaks wõib teha. Aga, t.ie mõistate