ju teenijal päris wõimata kirikusse tulla. Kui aga EcSti jumalateenistust ennemini peetaks, siis wöiksiwad ju teenijad peaaegu igal pühapäcwal kirikusse minna ja olekfiwad  lõuna söögi walmistamise ajal kodu. Saksa kogudusele ei tooks aga jumalateenistusc aja ümbermuutmine mingisugust halbtust. Neil ei pruugi mitte kiriku ees oodata, sest et nad kodust õigeks ajaks kirikusse tulla wöiwad  EeSti ja Saksa jumalateenistuse wahel peaks aga siis tingimata pool tundi ehk rohkem wahe aega pidama. Pahem lugu ost aga õpetajaga, sest et ta sel kombel hulga ciega kirikus ootama peab. Aga et see terme kogudusele paremuseks on, siis leiab Mist õpetaja kristlik armastus küllalt mahti, seda raskust kergesti ära wõita. Kui EeBti jumalateenistust ennem peetaks, siis jaüksiwad ka need segadused ette tulemata, mis nüüd sagedasti Saksa koguduse kirikust  mälja tulemise ja EeSti koguduse kirikusse minemise ajal ette tulewad, ning õpetajal poleks mitte enam tarivis EeSti kogudust selles asjas manitseda- Neljandaks tuleks tingimata talwcl pühapäewa õhtuti jumalateenistus sisse ftada. Meie juures on tung Jumala sõna järele kaunis suur, ja meie julgeksime peaaegu töendadogi, et kirik seda mitte sel Mõõdul ei paku, kui kogudus seda Nõuab. Seda töendawad hüppajate salgad, kes Em. Lutheruse koguduse osalt ka sellepärast maha jütawad, et kirik mitte Nende waimulikkufld hingeelu nõudmisi täita ei jõua. Seda näitab ka see asjalitgu,  et palju inimesi pühapäewa õhtutel köhaseSse kihelkonna tooli majasse „lootundi" kokku tulewad, seda näitab ka pühapäewa õhtune jumalateenistus kohases Õigeusu kiri- kus, kuhu rohkesti inimesi kokku kogub, isegi Ew. Lutheruse usu kogudusest. KeS Kuresaare Ew. Lutheruse EeSti koguduse waimulikust hinge elust osa wõtab, see tunneb ja teab, kui suure igatsusega kogudus pühapäewa õhtust jumalateenistust nõuab ja kui pühalikult see koguduse liikmete püüle mõjus, kui kord paari aaSta eest pühapäewa õhtul Ew. Luthcruse kirikus jumalateenistust peeti. MlkS ei tuleks silS mitte seda koguduse wagat soowi tüita. päälcgi kui selle soowi täitmine koguduse «vaimulikule elule uut jõudu wõiks anda ja palju kaasa wõiks awitada, et koguduse liikmed  pühapüewa õhtutel pahale teele ei satuks. WiiendakS tuleks ja sce soow on kõige tähtsam Saksa ja EeSti kogudus üksteisest ära lahutada ja kaks iscsciSwat kogudust Saksa ja EeSti kogudus asutada. Mõlematele kogudustele tuleks oma õpetaja tähendada, ja oma koguduse eestseisus  sisse seada. Koguduse hingeelu edendamiseks  oleks seda hädasti tarwis. Sest üks õpetaja ei suuda mitte mõlemate koguduste  waimu elu nõudmisi täita ja sagedasti ta ei wõigi seda tchja. Saksa koguduse waimuliku elu nõudmised on tükkis teised kui Eesti kogudusel. Õpetaja peab aga koguduse waimuliku elu hing ja keskpunkt olema, tema peab koguduse liikmete hingeelu  tundma, peab koguduse mõtetest ja püüdmistest täiesti aru saama, peab ennast koguduse hingeeluga ühendama. Sellega ei saa aga üks inimene kahe isesuguse kogudusega mitte toime, ja sellepärast wõib wäga kergesti ette tulla, et õpetaja ühe koguduse larwiS enam „elab", kui teise tarwis, selle järele, mil mõõdul ühe ehk teise koguduse hingeelu tema hinge eluS wastukaja leiab. Sellepärast olekS see mõlemate koguduste waimulikule elule suureks  kasuks, kui siin koks iseseiSwat kogudust asutataks. Iseäranis wõikS EeSti koguduse waimulik elu selle läbi uut «värsket hoogu saada. Jseseisaw EeSti koguduse asutamine tooks koguduste liikmetesse enam isetegewust, enam osawötmift kiriku kohta ja teeks nendele kiriku palju armsamaks. Praeguse asjaolude järele on EeSti koguduse elu sarnases olekus,  et ta oma seisukorraga mitte rahul olla ei wõi, nii et EeSti koguduse liikmetelt  sagedasti nurinat kuulda ou ja ka paljude südames selle tõttu soow lõkkele on tõuSUud iseseiSwa EeSti koguduse asutamise  järele. Selle soowi täitmine polekögi praegu mitte raSke. Meie aUiMakud ülemõpetaja hra on kõrge koha MÄe kutsutud ja peab meie kogudustest lahkuma. Uue õpetaja kutsumisega tUlekS siis ka koguduste üksteistest lahukamiite ette «võtta. KudaS oga koguduste lahutust ektö wõtta sellest räägime teine kord. Need oliwad meie soowid Lutheruse kiriku kohta. Ärgu aga siin keegi arwagu, et need soowid pahatahtlisclt on awaldatud. EeSti koguduse maimul!! elu nõuab nende soowide awaldamist ja täitmist, ja koguduse waimulik elu on nii tähtis, et meie mitte mõtteid awaldamast ei pelga, kui nad ka mõnel pool waStikuld tundmusi sünnitada woiksiwad. Üleüldse arwame, et koguduste waimuliku elu paranduse  soow fiin kõik waStikud tundmused ära lepitama peab. 0. ?. Seega on tema siis unustatud, ütles herra Earter kibedusega. Ka Julia meelest on tema kadunud, ja jah, nõnda on lugu sagedasti elus! Richard lõi jälle kahewahele. Ei, hüüdis tema, Julia ei ole teda mitte unustanud! Mitte? siis on tema iseäralik naeStcrahwas.  Ei, tema ei olnud ometi mitte Julia isa, see oleks ometi wiimase üteluse üle mäüratult rõõmustama pidanud. Nüüd oliwad mõlemad mehed kohale jõudnud. Richard päris ühelt tööliselt herra Braddonit  järele. Tööline waStaS, et direktori herra paari minuti eest oma töötuppa läinud olla. Teel scletaS Richard herra Cartcrile mitme maja ja masina tähendust, ei leidnud tema poolt oga mingisugust ofawötmist ega tähelepanemist  oma jutustuse kohta. Siin on siis meie tööstuse juhataja kontor, ütles Richard ühe määratu suure punasest liiwatiwist ehitatud maja ette seisma jäädes. Carter ärkas otsegu unest LleSse. Tänan teid lahke saatmise eest, herra, küll ma nüüd juba direktori herrat siit üksi üleS leian, ütlcS Carter. Richard mõistis, et tema kaasminemist enam ei soowitud, ja jäi Carterist maha. Jällenägemiseni mu herra! ütles Carter Richardi kätt südamlikult raputades. Jääge aga oma ilusa pruudile igatahes trnuwiks, truudus on wäga kallis aga ka nusama haruldane asi maa pääl. Carter astuS majasse. KaS tema see öS wõi mitte, mõtles Richard ühtelugu. Braddon käis omas töötoas suurte sammudega  edasi, tagasi, üksgi asi ei tahtnud täna 'tema käes edeneda. Dearborn oli cila õhtu temaga uue ettewõtte üle pikke- malt nõutanud ja tema töötahtmine ja auuahnus oliwad tema mere nõnda kihama ajanud, ct see otsekohe kees. Dearborn oli teda koguni märkada lasknud, et kui kõik hästi läheb, tema mitte enam ainult tõöjuharaja ei ole, maid koguni osanik. Seda ei olnud tema ial uncsgi aimata wõinud, et tema suure, rikka Dearborni kompanjoniks saama pidi. Kui tema osa küll hakatuses ka wüikene oli, ei olnud sellest wiga, see mõis ju nüüd jõudsasti kaSwada. Ning ka Elleni tulewik oli siis kindel. Rikka Dearborni osaniku tütrel ei wõinud ei rahast ega kosilastest puudus olla. Tema kahjatses nüüd peaaegu, et Julia wastu waremalt kore oli olnud, aga tema tahtis nüüd edaspidi kõik jälle hääkS teha, tahtis kõiki oma olekut tema wastu muuta ja siis oli tema ja Anne waheline seisukord, mis Julia lahkumisest saadik enam endine ei olnud, jälle igapidi hää ja wana järje pääl. Üksgi wari ei pidanud enam tema selget ja rõõmsat tulewikkn pimeStama. Tennekstoni kuulsus pidi tema ja Dearborni ühenduse tõttu hiilgawalt kaswama. Wacwoga  ning mägise läks töö täna tema käes edasi. Kuidagi wiifi ei saanud tema oma mõtteid koguda. Tema meelest oli, kui ei oleks tema juba praegu mitte enam teener, maid osanik. Ekseeteri, Frida ja St. Heelen'i kuu kokkuarwed oliwad tema ees ja pidiwad meel täna läbiwõetud saama. Oh kudaS kaSwafiwad nüüd. kus tema enese kasu sääl juures oli, tööhimuni ja jõud tema sees I (Järg tuleb.) Mõtteterad. Ära tee oma armastust mitte kauba asjaks, ta tasub sulle ehk selle sama mõõduga tagasi. Kui sul enda kohta ka kõik wöimalused lõppenud on, kui sulle ka muud enam üle et sile, kui päästja surm ära siis meel oma käsa laisalt puhkama jäta, sa wõid ehk Meel omal wiimsil silmapilgul teistele hSäd tihti. Paplipuu on tõsise suuruse eht algkuju; ta ei laota ennast kunagi maa pSSIe laiali, maid tõuseb ikka ja ikka üles taewa poole. Selged silmad ja töötajad käed on saatusest  õnnistatud armuannid. Sõda. Muldeni ja Ljaojani wahel on seisukord peaaegu endine. Paistab, kui ei julgeks praegu Naljaks. Emma tädi lõi pisikesele Hansule ja Hansu mennalc. kes aga parajasti koolis oli, korwiläie pumviljasid. Hans hakkas sedamaid ametisse. Aga, Hans, kas sa siis oma wenna pääle ci mõtlegi? Muidugi mõtlen, tädi! Kui ta wiimaks liig wara koda ei tule! Õpipoisi s ilmanägemine. Meistri emand annab sellidele ja õpipoistele lõuna ooteks wõileiba. Üks õpipoiss wõtab wõileiwa wastu ja hakkab haledasti nutma. „Mis sul wiga on?" küsib emand. „Ma olen oma silmanägemisest lahti!" wastab poiss luksudes. „Kuidas siis nii äkisti?" „Teie ütlesite, et teie «võileiba olete annud, aga ma näen ainult leiba." Meister ütleb seda kuuldes emandale, et ta wõid leiwa pääle paneks. WaStn tahtmist täidab emand käsku. Kui poiss leiwa uuesti kättd sa ah, hakkab ta tantsima. Teised küsiwad, miks ta seda teeb. Poist wastab: „Äa olen selleparast tõõmuS, et mu silmad nüüd nii hääd on, et ma wöist läbi leiwa nii selgesti ära näen, nagu ei õlist wõid olemasgi." 45 Saarlane. ISyÄ