Saarlane 5K 48. sipäewal, Z. detsembril 1903. XVIII, aastakiiik. maksab: Saaremaal aastas . . l rbl. 30 kp. Pooles aastas I „ ÄS „ -4 Ilmub ~Snarlase" toimetus ja «väljaandmine KnrcsaarrS Kaulxi-nnsitsaS nr. 17. Kirj ad käi wad: Saarlase toimetusele.Kur, saarde. Kuulutuste xetit rida maksab S k. Uleiildine politika ajaleht maa- ja linaarahVale. WN Juustu wabrikute asutamise wastu kirjutas keegi „Saarlases", kus juures ta sellele otsusele tuli, et Saaremaa talupoegadel mitte wõimalik ei olla juus wabrikuid asutada, sest 1) olla Saa--» talupoeg korratu, 2) segada ta piima weega ja 3) olla ta suur „unimüts." Esimese üteluse tõenduseks tuuakse see põhjus ette, et Saare talupoja majad „sodis" olla- Tõsi on, et Saare talupoja majad wäga sagedasti „sodis" on. Kuid see on enam ehk wühem perenaeste süü. Kuid majakord ci ole meel mitte selles asjas küllalt tõenduseks, missugune majaperemees  ise oma ameti tallitustes on- Waatame talumehe igapäewast tegewust päält, siis näeme, et sääl niisugust suurt korratust ei olegi. Eks mõni logard juhtu küll ka teiste seas olema, aga eks neid ole ka kõigi teiste rahwaste juures. Üleüldse ei olegi eestlase, kui enam põhjapoolse  maa elaniku iseloom nii wäga logardiline- Meile tuuakse juustu tegemise juures Schweitsimaalt tulnud isikuid eeskujuks  ette. Need on ju muidugi eestlastest ees- Nad on ju lapsest saadik selles ametis,  peaaegu iga schweitsaarlase igapäewane töö on juustu walnnstamme, mis ime see siis on, kui tema selles asjas eeskujuline juustutegija on- Meil on palju juustu tegijaid eestlaste seast, isegi Saaremaal, ja nende käes näikse see töö üsna hästi minewat- Muidugi mõista, pole ju meil ka mitte tarwis, et igaüks talumees juustumeister Sa ainult soowida,  et talumehed kokku heidaksiwad juustu wabrikute asutamiseks, kuid juustu- meistriks wöib neil minugi poolest schmeitfaarlane  olla- Lapselik oleks ka mõtelda, et saarlaste seas mitte niisuguseid isikuid ei leiduks, kes juustutegemise kunsti ära õpiksiwad ja juustutegemise juhatuse oma pääle wõtta möiksiwad, On keegi selles asjas õpetust saanud, küll ta juba siis ka mõistab kraadide ja minutite järele töötada- Piima segamine meega ei tähenda juustu' wabrikute asutamise asjus midagi- Talurahwa  juures ei tulegi sarnast segamist ette- Niisugust korratust leiame enamisti „ piimameeste"  juures, mitte aga üksnes Eesti sugust piimameeste juures, maid ka piimameeste  juures teistes maades- On aga talumehed ise asjaajajad ja asutajad, on juustuwabrik nende oma omandus, siis ei wöi piima meega segamisest juttugi olla- Mis aga sellesse puutub, et Saare talupoeg  „unimüts" on, siis on see asjalugu kõige pahem ja kardetawam- Sest ettewõtmiste  juures on meie talupoeg tõesti „unimüts". Kuid see ei peaks mõistlikkumate  juures mitte põhjuseks olema, ette,  mõtete mõtteid maha suruda ja nende elule kutsumist wõimatuks lugeda. Mõistlikumad ja asjast arusaajad mehed peaksiwad siin katsuma asja edendada, aga mitte seda Mamsel Ilmaaegne. Tereese kehitas sõnalausumatalt õ lasid. Nõnda istusiwad nemad hulk aega. Wiimaks  ütles Tereese pool waljusti: Aga see oleks ometi ilus olewat! Mis asi? Kui sina midagi teeksid et Et sina ka kuulsaks saaksid, lisas Roettger juure. Oled sina mull üks waike kiusupunn'  Kas Friederi loorberid sulle siis tõesti enam rahu ei anna? Jällegi kehitas Tereese õlasid ja ütles waewalt arusaadawalt: Mis Frieder minusse puutub! Leitenant Adaami oli tõesti moodi tulnud. Ajalehed oliwad pitkalt ja laialt temast rääkinud, et teda Berlini kutsutud, kudas keiser temaga rääkinud ja teda austanud oli j. n. e. Ja siis oli Andersheimi  linnapää teada andnud, et herra Adaami Elisabeti kiriku parandamise kulude katteks kõnesid pidada tahab. Tähtsaks saanud meeS ei teinud ise kõigest  sellest midagi wälja, tema jäi igatahes külmawereliseks ja lahkeks just kui enne Berlini reisigi. TäieS hingerahus suitsetas tema paberossisid, jooksis proua Roettgeriga liugu ja tantsis temaga pidude pääl, aga mitte enam ega wähem kui iga teise ligidal olema naesterahwaga. Tereese jäi oga päew päewalt kahwatu» maks ja oli alatasa äritud olekus nõnda, et Roettger üsna muresse jäi ja ema käest nõu ja troosti päris. Noh, sina oled küll õige tohter,kui sina sarnaste nähtuste üle muresse jääd, wastas proua Mmm külmavereliselt: seda tuleb noorte naeste juures iseäralikudel kordadel ometi sagedasti ette, et nemad siis tujukad on! Kui mina noorik olin, wiskasin mina sinu isale ükskord kingaga wastu pääd. Poeg naeris rahustatult, aga jäi mõne pääwa järele ometi jälle hoopis rahutumaks. Ühekorraga oli aga Tereese paha tuju kui ära pühitud ja see muutus juhtus just sel päewal, kui Frieder oma kõnet klubis pidi pidama. Õhtu eel tuli tema weel üsna pahaselt tädi Rieke tuppa, et Juliaga ühes klubisse minna. Proua Minna oli kange psäwalu pärast koju pidanud jääma ja tädi Rieke oli juba waremalt seltsimajasse wiidud. Julial ei jäänud muud teed üle, kui kaasa minna. Wastu tahtmist puges tema oma kõige parema kleidi sisse, mis temale igast küljest kitsaks oli jäänud. Tema oli õnnetu selle riide sees, aga Tereese lubas temale ühe kerge siidist salli kuldse wälja õmblusega laenata ja pistis seda ise oma käega Juliale ümber kaela ja Slade. Tore proua poleks misgi hinna eest halwasti riides neiu kõrwal teiste hulka läinud. Kui nemad pidusaali astusiwad, oliwad kõige linna tähtsamad peenemad ja rikkamad elanikud juba fääl. Tereesele oli kõige esimises reas plats tühjaks hoitud ja Julia istus kusagile seina äärde tühja tooli pääle, kuhu kõrwa preili Rieke enne asetatud oli. Siit oli temal wõimalik kõiki saalis olijaid näha ja tähele panna. Juba sisseastumisel oli Tereese tema tähele panemist oma mehe pääle pöörnud hüüdega: Waata ometi kuidas minu mees wälja näeb! tema pole kodus ülikonda wahetamas käinudgi! Hulga aja pärast julges Julia jälle korra sinna poole waadata ja märkas nüüd, et Fritz ainiti ja otsekui imestannlt tema pääle waatas. Tema armas, et Fcitz teda sellepärast nõnda silmab, et ta täna nii silmapaistwalt ehitud oli; sellepärast lõi Julia punastades kohe jälle silmad maha. Roettger mõtles aga wahetpidamata ühe salmi pääle, mida tema juhtumise korral ei tea kus lugenud oli: Siis sammus tema Kapitoolist maha Kui Rooma päike purpurliselt wecres. Ei ial pole saanud mu silmad näha Nii ilust pääd, nii kunninglikku keha. Kuid ta ei hoolin'd teistest kellegist Ta silmad waatsid maha rahulist! Ja mana tohter Kortunni poole pöördes ütles tema auusa imestlemisega: Waadake ometi missugune kuninglik tore liblik sellest näotumast tupest wälja on sirgunud  ja kuidas see kullaga õmmeldud rätik tema ilu meel tõstab. Ja siis waatis tema oma naest ja sügaw liigutuse joon lendis üle tema näo. Kõigeilusam,  armsam ja magusam naesterahwas kogu saalis oli tema oma, keegi teine ei olnud tema sarnane. Roettger armastas teda, armastas teda praegu, kus tema ühte puhku kahwatu ja äritud oli weel suurema õrnusega kui enne. Roettger püüdis kogu õhtu ühtegi pilku Tereese pooltsaada.agatema waew oli asjata, Tereese ei pöörnud kordagi pääkest sinna poole, kus tema seifis. Nüüd tuli kõnepidaja tagumisest toast nähtawale. Kõigepeenema kombe järele kumardas tema päältkuuljaid, tema riided passisiwad kui walatud,ja kerge kahwatuS tegi tema ilust nägu weel meeldiwamaks. Kui keegi, hakas tema kõnet, millestgi jutustada tahab, siis peab tema seda ka täielikult tegema! Nüüd ei ole mu käest ühtegi asja nõnda sagedasti teada tahetud, kui seda, kudas mina selle mõtte Mle tulnud „Saarlase" tellimise wastuwötnline 1903 kellad" ehk jutlttse lendlehed ilmuwad 1903. aastal neljandat aastat igal nädalal. Wastutaja toimetaja Kihelkonna õpetaja  L- Masing, tegeline toimetaja Pöide õpetaja  C. Tihka, asjaajaja Jamaja õpetaja. Saaremaa praost J. Walter, kodu- ja Venemaa  Ew. Lutheruse õpetajate kaastegewusel. Hind aastas: postita ÕS kop . postiga t rubl., ükstk lehe hmd R kop. Tellimisi wõtawad wastu kirikuõpetajad, koolmeistrid, raamatukauplused ja ..Saarlase" trükikoda Kuresaarcs. 1900, 1901 ja 1902 „Kiriku kellade" aastakäigud, kõmast! köidetult, hind 80 kop., on saada raamatukauplustest ja hulga wiisi ..Saarlase" trükikojast Kuresaares. Passttaw jõulukingituseks! ~Kiriku kellade" toimetus.