hingesse asub, seda rohkem hakkame ka oma asju toimetama, oma elu paremusele seadma,  ja seda paremaks saab siis ka meie elu ja hää käekäik minema. See ei ole siis mitte üksnes seaduse wastaline tegu, kui talupoja  ise-tegewust kitsendatakse, see pole mitte üksnes kõlbamata asi, kui talumees omaisetegewust  ei awalda, mmd see on ütlemata suur kahju üleüldisele hää käekäigule. Kes ühes ehk teises kohaS talumeeste asju juhib,  see katsugu just talumehele iseenese tundmist, oma asjade ise-ajamist sisse istutada,  sest selle tagajärg on üleüldine kasu. Kus enam haritud mehed asja juhatawad, säöl juhatagu nad talumeest ka ise juhatama  ja ärgu mingu mitte sest põhjuSmõttest  wälja, et lollide aedas hää on naerid kaswatada. Oma plaanisid on ju juhatatajal  küll kergem läbi wiia, kui talumees ilmamõtlemata iga aSja päale „jah!" ütleb,  oga üleüldist kasu on sest mähe. Nõnda siis enam iseseiswust ja isetegewust  talumehele! Seda nõuab wabaduse õige mõte, seda nõuab rahwa ja iga üksiku hää käekäigu  eest hoolitsemise küsimus. C, P. kaela ümber, ära pahanda minuga mitte sellepärast, waid anna minule seda ülekohut  andeks! Ma tegin seekord tõesti hirmsat ülekohut, oga ma tegin seda omas pimestatud olekus. Mind sai hirmsasti petetud ja päris häbemata kawala ässnustega  sinu wastu üles kihutud! Ma pidasin  küll ise Mariat ouusaks neiuks ja märkasin  tema häid omadussi, aga neil madudel  oliwad ka tuhanded kawaluse kriuked, mis sinna wasta käisiwad ja oma hirmsate maledega kihutas see häbemata libe nõid, keda ma siis, kui oma abikaasat armastasin, mind ikka enam sinu waStu tormile. Ma olin õppinud oma seisust kõigist ülemaks  pidama ja sinu kindel sõna oli minu meelest sce kord häbemata kangekaelus, mida ma sugugi sallida ei wõinud. Omas seisuse uhkuses mängisin ma siis selle tüki, mis nii sama hästi sind, kui ka mind ennast kõikse õnnetumaks inimesiks maailmas  tegU Ma hakkasin küll marsi oma rumalat tegu kahetsema ja püüdsin seda asja jälle parandada, aga sääl pandi minule  ling kaela ja heideti kõigist awalikust toimetustest körrvale! Hirmsalt, wäga hirmsalt  olen ma oma süü eest kannatanud! Ma olin maailmale surnud, aga ometi elasin weel! Ma elasin, aga keegi ei tohtinud  sellest teada, et ma elan! Teraw moega ots südame kohal, pidin ma koleda wandega iseennast maailmale surnuks tunnistama!  Mull jäeti küll siis elu, aga see elu oli hirmsam kui surm! Raske oli sce wanne, aga weel raskem oli elu, mida ma selle all elasin! Mitu korda olin ma langemas ja langenud oleksin see kord tõesti, kus mu armas poeg mind päästis! See oli silmapilk, kus ma esimest korda jälle märkasin, et ma tõesti weel elan ja inimene  olen. Jah, see oli üks taewalik saatus, mis mind jälle uuesti inimeste sekka tõi! Nüüd saamad kõik marjud kaduma,  mis meis elu enne pimeStasiwad z ma tahan nüüd kõik teha, mis möimalik, et oma armast Willemann'i õnnelikuks teha. Oma isalikku õnnistust saan teile kõige suurema  rõõmuga pakkuma, kui see weel midagi  wäärt on! Aga Willemann, kas sa wõid mulle, mu eksitust ja ülekohut ialgi andeks anda? ArmaS isa, ütles Willemann niisama nuttes, minul ei ole sulle midagi andeks anda, sest et sa see kord isegi paljalt tööriist  teiste käes olid! Aga sa oled ka selle eest rängasti kannatanud, rohkem, kui üks inimene oma süü eest ialgi kannatada jõuab. Et ma sind weel elusalt ja terwelt leida wõisin, sellega olgu siis kõik minewiku  mustad marjud unustatud ja meie tahame tulewikus ennast uute õnnesidemetega seda kindlamalt köita! Jätame siis nüüd kõik mööda läinud halwad mälestused korwale ja rõõmustame ennast sellest, mis rõõmus ja lahke tulewik meile tõutab. Kui sa mind õnnistad isa, siis olen ma õnnelik ja Jumal saab mind õnnistama ja meile kõigile õnne ja rahu saatma. Siin armsa söbrade ees, kelle toimetuste läbi meie nüüd weel õnne saame maitseda, wõta oma walju needmist minu pää päält ära ja anna mulle oma isalikku õnnistust! Õnnistades tõstis grahw Riehnberg omad wärisewad käed poja pää pääle ja hüüdis: Kõikide kuuldes, kes siin ümber seisawad, tunnistan ma, et ma ükskord ülekohtust needmist oma poja pääle panin ja teda enesest ära lükkasin! Nüüd aga wõtan seda tagasi ja annan temale kõik poja õigused  jälle uuesti kätte. Jumal andku mulle mu eksitust andeks ja saagu teda kõige rohkemal mõedul õnnistama! Kõik päält waatajad oliwad seda nähes wäga liigutatud ja mitmed töttafiwad neile uueks eluks õnne soowima. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest, 19. webruaril oli Kuresaares  Saaremaa põllumeeste seltsi asutajate  koosolek. Tulewases numbris räägime sellest pikemalt. Eesti keele andmise õpetus Kuresaare gümnasiumis algab Augusti kuul. Kuresaare tütarlaste algkoolis hakatakse  edespidi Eestikeelt õpetama. Asi on tähtsam, kui et seda kiita jõuame- Kuresaare palwelised on juba mitu korda kohtu ees olnud- Hiljuti oli politsei jälle nende pääle kaeblusi tõstnud, sest et nad ilmalubata palwetundisid pidanud. Kohus mõistnud nad kaunis kõrge trahwi alla. Linnapää taha mere äärde hakatakse linna walitsuse poolt tiiki tegema. Eesti Postimehe „Missioni leht" kirjutab: Hää oleks, kui „karskuse kuratoriumi"  nõuu täide läheb ja ta edespidi igasse kihelkonda niisuguseid theemajasid saab asutada, sest nimelt kirikute ligidale on kirikulistele talwel sooja tuba tarwis. Juba halkamad ka erainimesed theemajasid asutama. Nõnda on uuest aastast saadik Kaarma! ka juba tbeemaja endises kiriku kõrtsis. Selle asutaja on kaupmees. Ka kuuldub, et Naswa kalameeste külas, Kaarma  ja Anseküla piiril, Kuresaare ligidal, mõlemad endised kõrtsid tahetakse theemajadekS  ümber muuta. Kui asi nõnda ilusasti edasi läheb, siis wõime küll rõõmuga tunnistada,  et monopoli tulekust saadik maal, nimelt sääl, kus monopoli poodisid ei ole, karskuse asi suure sammu on edasi astunud. Et karskus ka linnas oleks edenenud, seda ci tea ega julge meie tõendada. Waljala õpetajaks on kogudus ühel häälel õp. Pun dt 'i walinud, kes sääl 11. webruaril proowijutluft pidas. Muhust. Meil muhulaste! on praegu päris waikne elu, ja nimelt waikne elu sellepärast, et joobnud inimesi siin ja sääl enam näha ei ole, nagn see manast wiisiks oli, kui kõrtsid alal oliwad. Enne JSulu tuli meel mõni „porujommi" saanud isik külatänawas nähtawale, kes kolletanud Meemeli  märga natuke rohkel mõõdul oli maitsnud. Nüüd on ka see otsa lõppenud. Mõnel mehel ehk teda küll meel on, aga see on kas meres paksu jää all, ehk jälle kusagil metsas külmetanud maa sisse hoolsasti  peidetud ja ootab künni lahke kewade tuleb, kes jäe katte merelt wiib ja maa ära sulatab. Waikse elu tõttu on rahwa meel ütlemata tänulik auuliku Riigi walitsuse wastu, kes kõrtsid ära on kaotanud, mille läbi mitte üksnes wiina joomine maid ka kodused tülid märksalt wähenenud on. Selle wastu tõuseb aga koolielu ja perekondade rahu nähtawalt. Õigusega wõib ütelda, et muhulaste! nüüd uus elu ärkama hakkab. Mitmelt poolt on kuulda, nagu peaks Muhusse  kroonuwiina poodi tahetama asutada. Rahwas aga ei soowiks seda mitte. Iseäranis  selle wastu on meil wirgad naesed. Nemad põhjendawad ennast sellepääle, et siis wanat wiisi jälle joomine päris awalikuks  asjaks saab, kuna ta praegu rohkem Möndasugust. Raudtee pilet maa paalt päikeseni. Keegi ameriklane armas wälja, et raudtee pilet maa päält päikeseni 930,000 dollarit maksma tuleks. Saksamaa raudteede maksusuuruse  järele tuleks, kui meie tee 140 miljoni kilomeetrit pitkaks loeksime, teise klassi pilet selle kauguse pääle 634 miljoni marka maksma Saksamaa määrus, et piletit  edasi anda ei tohi, oleks siin raske läbi wiia, wähemasti peaks pilet pärandataw olema; sest kui meie sõidukiiruse 60 kilomeetrit  tunnis arwame, saaks teekond 23 miljoni tundi, üle 260 aastat, kestma. Peterb. Gas. jutustab imeliku 100. Onnis Eesti sugust kirjanik A. K. Schsller jutustas mõni päew enne surma ühe oma lapsepõlwe tuttawaga ja ütles: „Kui hing pärast surma elab, siis ma näitan ennast sel tunnil nii mitme päewa pärast sulle." Nüüd on see Schrlleri sõber, keegi kohtuuurija,  oma onule kirjutanud: „Ta näitas  ennast tõeste mulle, nagu elusalt. Mul seisab praegu ta nõrk, aga selge heal kõrwuS:  „Mul on siin hea olla. Ma pidasin  oma lubamist ja näitan ennast sulle." Wana ballade. Uueste luuletanud ja onule Krügerile pühendanud Felix Dahn. Wabalt eestistanud P, F. Kõiw. »John Bull, miks mõõk nii punane?" Tõi surma naiste, lastele. „Carl Roberis, miks su kilp nii must? On wanand süüta wannetest! „Lord Kitchener, miks nii nüri piik?" Ta torkas õigust läbi kõik. „Nüüd waga püha Britimaa, Mis teeb buride Jumal ka?" Ta magas: nüüd on ärkawal Ja saadab katku Kapimaal! „Õl." Naljaks. Kah muusika tundja. Külaline: KaS on teie tütar, kes sääl nõnda ilusasti klawcrit  mängib? - Majaisa: Oh ei, ses on toatüdruk, kes klahwide püült tolmu üra pühib. .V. 10, Saarlane 1901