Saarlane UM Nleöldine politikl! lijlUeht NN- ja linnarahwale UM Teisipäewnl, 5. junil 1901. XV» aastakäik. maksab: -H.- Ilmub igal toistpHs»Vt»k. Kas ei sünniks ette wõtta? Rahwaluule aineid on meil jn mõnda aega õige agarasti korjatud. Uurijad lemmad  rohkesti tööd nende harutamisega. Mida enam aga niisuguseid aineid kokku tuleb, seda kasulikum teadusele. Siisgi niisugusest korjamisest ei taha ma täna kõneleda, waid hoopis teistsugu korjamisest, mis Helsingi muistsete mälestuste selts neil päiwil ette wõtnud. Riigi arheologprohwessor  J. R- Aspelin on mõne teisega seltsis hiljuti üleskutse awaldanud, mis rahwapoegi uuele tööle kutsub. Üleskutse  awaldajad tähendawad, et rahwa seas alati tähtsaid mehi on leidunud, kellest aga üksgi raamat ei räägi. Ja ometi on nad ümberkaudse rahwa kohta rohkesti mõjunud. Sellepärast arwawad üleskutse awaldajad tarwilikuls, et niisuguste meeste elulood, tööd ja tegemised kirja pandakse hariduse ajaloo tarwis, nimelt nii täielikult kui iganes wõimalik. Kus ci peaks meilgi niisugust tööd ette wõetama? Tarwilik oleks see tõesti. Kui meil sarnaseid aineid juba olck° korjatud, oleks õpetaja M. Lipp'ul „Kodumaa kiriku ja hariduse ajaloo" kirjutamine hoopis kergem olnud. Meil aga pole tänini niisuguste ainete korjamise paäle niihästi kui sugugi mõeldud. Korjajatest  tean ainult J. P. Sõgelli Uuest Karistest, kes natuke sellesarnast tööd teinud. Selgemaks arusaamiseks panen üles, missugused inimesed need olgu, kelle kohta teateid üles kirjutatagu: 1) usu-elu edendajad, 2) tublid koolmeistrid ja lastcõpetajad, 3) rahwa laulumehed, luuletajad, kirjamehed,  raamatukogude asutajad ja muud tähelepanemise «väärilised sulemehed,  4) tublid laulu- ja mängumehed (köstrid, wiiuli- ja kandle-mängijad), laulu ja mängukooride asutajad. 5) agarad inimeste ja elajate arstijad, näituseks luude ja liikmete parandajad (targad, nõiad, soolapuhujad), K) rahwasaadikud walitsuse juures käimas, 7) kogukonna ametmehed, koolide ja «vaestemajade asutajad; häätegijad üleüldiste  asutuste tarivis, 8) uute kohtade asutajad, 9) põllutöö edendajad, karjakaswatajad, osawad ja agarad teenrid, 10) tublid ametmehed, näituseks kirikute ja laewade ehitajad, mänguriistade meistrid, targad sepad, osawad puunikerdajad  jne,, 11) kangrud, ehteömblejad, 12) püüdjad, näituseks huntide ja karude ja muude metsloomade püüdjad, 13) tublid kaupmehed, 14) kanged meremehed, 15) Uute asjade ülesleidjad, iii) ümberkaudu tuntud õiguse-armastajad, 17) kanged sõjamehed, 18) karskuse agarad edendajad, 19) ühe ehk teise spordi armastajad, näituseks  jõuumehed, 20) inimesed, kes mõnda oma elus näha ja tunda saanud ehk ülepää iseäralikud inimesed. Kas ei sünniks sulemeestel meilgi neid näpunäiteid tähele panna ja püüda nende punktide pääle wastuseid anda? M. A. Krssn. Isamaalt. Kuresaarest. 27. mail awaii Saaremaa õpetajate sinut. Saksakeele jutlust pidas Püha õpetaja Grohmann Jah. 15, I—B põhjusel,  Eestikeele jutlust Karja õpetaja Wöh rinann  2 Kor. 13, 11 —l3 põhjusel. Meie abiõpetaja Blohfeldt on wähe aega siin töötanud, aga ta on juba jõudnud Eesti koguduse armastust enese poole põlema süüdata. Neil päiwil on koguduse poolt talle armastuse täheks kingitus  tehtud- Kes armu külib, see lõikab ka armu! 20. mail awati Kuresaare supeluSmajad  lahti —Supelwõõraid on juba kaunis hulk meie linnas naha. Siisgi on kaeb» tust kuulda, et neid sel aastal jällegi wähem olla, kui endistel aegadel. Selles asjas Isamaa eest. Jutustus Traaswaali lähemast mmewikust. 8. Eestistanud pr. E. E. Kellu oli peaaegu wiis kui Dommers president Krügeri ühekordse elatismaja ette jõudis. Aja wärawa ees seisis üks ainus soldat wahi Ml. Prüsident istus maja ees weranda pääl, kus tema Dommers'i tulekut ootas. Nii pea kui see senna jõudnud  oli, wiis president teda kohe majasse ja ühte wäiksesse tupa, mille ukse tema enese järge lukku keeras. Wõta istet Hendrik, ütles tema, mina käskisin sind siia tulla, et sinuga üht wäga tähtist asja läbirääkida- Sina olid ju ka täna enne lõunat rahwa nõukogus ja kuulsid,  mida wolimehed minult tahlsiwad. Nemad  nõudsiwad rehnungite ettenäitmist. Seda kuulsin mina küll, onu Paul. Inglise lehtede ässitamised on kahjuks nõnda halwasti meie rahwa pääle mõjunud, et ennast niisuguste walede läbi rahutumaks teha laskwad. Onu Paul suitsetas kaua aega enese ette maha waadates oma piipu, wiimaks ütles tema: See ei ole aga wale, see on päris tõsi, Hendrik. Riigi raha on üra kulutatud, aga rehnungi selle üle anda, on praegu wõimatu. Hendrik ivaatis kohkunult presidendi otsa. Kas oli siis inglise lehtedel tõesti õigus? Anna minule oma käsi Hendrik ja wannu minule, et sina seda, mis praegu sinule ütlen, igale inimesele saladuseks jääb. Mina teatan sulle üht asja, mis pääle mind ainult  kaks meest meie walitsuse ringkonnast teadwad. Mina wannun Teile, et kõigest, mis praegu mulle awaldate, üksgi hing teada ei pea saama, onu Paul, ütles Hendrik oma kätt presidendi peosse pannes ja kindlasti temale silmi waadates. Siis tea, Hendrik, meie oleme juba üle ühe aasta sõjariistu ja moona Euroopast ostnud. Mina olen kõik dünamiidi monopoli rahad selleks otstarbeks nmlja annud, aga ka see, ei ulatanud- Inglise lehed süüdistawad mind, et mina riigiraha läbi löön ja mina waikin selle pääle. Et see asi saladuseks jääb on meil eluküsimus, sest Inglismaa, ootab ainult selle pääle, et meie wabadusele  otsa teha. Tuleb inglane meile cnnemine  kaela, kui meie ennast ette oleme jõudnud  walmistada, siis on meil ots käes. Sellepärast ei tohi keegi aimatagi, et meie sõja mastu ette walmiStame. Tänini on asi õnnspidi weel päris saladus. Meie oleme suurtükid ja teised tarmilikud asjad põllutöö ja teiste masinate sisse pakitult, Lorenzo Markcsist läbi õnnelikult kätte saanud. Meil on korda läinud, meie sõjamaterijali  nõnda ära peita, et tuhanded waritsejad silmad, kes kõik meie sammud tähele panemad, seda tänini märkanud ei ole- Nüüd aga läheb asi kardetawaks, sest nüüd tahab meie oma rahwas teada, kus see raha, mis meie nende asjade eest wälja andsime, jäänud on. Sinna juure läheb mull nüüd sinu abi tarwis Hendrik, nüüd pead sina aitama. Hendrikul lendas mõte pääst läbi, mida moodi tema just sääl pidi aidata mõima, aga enne kui tema mingile otsusele meel jõudnud oli, rääkis Krüger edasi. Meie peame nüüd awalikult nõnda tegema,  kui oleks riigi raha ühe meie ametniku  pooli warastaiud ja üks tubli mees peab seda mõneks ajaks enese pääle wõtma, et teda petiseta ja margaks peetakse. Mina tean, see on wali igale ausale mehele, oga see peab sündima „isamaa eest" ja meie, kes meie selle saladuse osalised oleme, ei leia ega tea teist päässemise abinõu. Sina, Hendrik, oled rahsjauSkonna ametnik,  sina pead seda asja oma pääle wõtma.  Oleks minul üks teine pääste tee teada, tõesti, mina ei nõuaks mitte sarnast  rasket asja sinult. Sina pead sellega rahul olema, et meie sind margaks teeme, kuni aeg tuleb, et oma saladust ilmutada ja kõikidele teada anda wõime, et sina mitte üks kelm, maid kangelane olnud oled. Dommers astus tahtmatult sammu tagasi ja wahtis pärani silmadega kui enesest ära, presidendi otsa. Mina, onu, mina pean kogeldas tema. Jah, Hendrik, see asi tuleb sul võtmata  lt, ütles Krüger tõsiselt, ja mina ei pane seda ka pahaks, et sa kohe nõusse ei haka. Mina tean, et sinult seega palju nõuan, aga sina pead. Mõtle ise korra järele. Inglise maa