keiSr'?oja, keisri kabinet ja kloostrimaode (Saaremaal tuleks weel juurde: Kiriku» ja landrathi mõisa maade) tarwitamisele andmise teel; nõndasamuti ostetakse selleks otstarbeks  riigi kulul tarwilisel määral ka eramaid ära, mille eest maa praegustele omanikkudele selle õiglase hinna (mitte turuhinna) järele tasu antakse. 37. Äraostetud maad arwatakse riigimaade  hulka- Põhjusmõtted, mille järele neid maid isikutele antakse, kellele maad tarwiS on (isiklikuks ehk kogukondlikeks pidamiseks ehk tarwitamiseks jne.) määratakse  Wenemaa mitmesugustes maa-osades olewate maa pidamise ja maa-tarwitamise iseäralduSte kohaselt ära. 39- Rendi-olude korraldamine seaduse poolt, mis sel teel sünnib, et rendilepingu uuendamise õigus kindlaks tehtakse, rentnikule  õigus antakse rendikoha edafi-andmise korral maa parandamiseks tehtud kulude eest tasu saada, kui need kulud tähtajaks tasu saanud ei ole; Vahekohtu sisseseadmine  rendiraha korraldamiseks ja rentnikkude  ning maa-omanikkude wahel tõusnud  tülide ja sekelduste harutamiseks. Seadusliku tee awamine kohtu läbi üleliia  kõrgete rendihindade alandamiseks ja häwitawat laadi kõndivate lepingute kaotamine,  mis põllu-pidamise olude piirkonnas tebtud. 40 Põllutööliste palkamise kohta käiwate makswate määruste ärakaotamine ja tööliSteseaduste  maksmapanemine põllutööliste kohta, põllutöö tehnilisi iseüraldusi silmas pidades. Põllutöö-inSpektorite ametissc-panemine,  kes töökaitse seaduste õige täitmise järele walwakfiwad ja kaelakohtuliku waStutuse  sisseseadmine põllupidajate jaoks töö kaitseseaduste-määrusteft üleastumise pärast. Kui need nõuded osalt täidetud saamad ja meie wõime kindlad olla, et need Riigi Wolikogu läbi tingimata täitmist leiawad siis on küsimused ülemal tähendatud asjades  oma hästi korraldatud ja rahwal oleks maad küll- Aga see ei lähe mitte ühe hoobiga. Meie peame nõudma, ootma ja jälle nõudma, külap wiimaks nii kaugele saame, et ülemal tähendatud nõudmised  täitmist leiawad. Kuid meie ei wõi kohaliste olude parandamist mitte nii kauaks seisma jätma, kui ükskord Riigi Wolikogu seda seaduseks teeb, mida meie nõuame. Meie peame juba praegu nende olude parandamiseks tööd tegema. Küll ei ole meil mitte wõimalik enne Riigi Wolikogu kokku tulemist seaduseandwal  teel uut maad saada. Sest see jutt, et mõisnikkude käest juba nüüd wöiks maad ära wõtta ja talurahwale anda, on ainult rahwa pettus, millega rahwast ülesäSsitada  tahetakse- Omawoliliselt, mitteseaduse  teel, teise omandust ialgi käest ära ei wõeta. Seda ei luba riigi kord. Aga teistes küsimustes wõime meie mõndagi teha. Meie wõime nõuda, et rendid alandatud saaksiwad, et tööliste palgad kergendataks jnd. Selleks paneme oma nõudmised üles, saadame mõisaomanikkude kätte ja nõuame nende täitmist. Tulewad läbirääkimised ja läbirääkimiste lõpp peab asja hää tagajärg  olema- Et praegus talurahwa meeled suurmaapidajate  wastu nii ürewuses on, tuleb pääasjalikult sellest, et wiimased mitte pole katsunud rahwaga asja üle läbirääkida  Kuda kuuleme, olla mõned edumeelsed mõisnikud maapäewadel mitmetes asjades juba mõne aasta eest ettepanekuid teinud, aga need ettepanekud olla läbikukkunud,  sest et suurem osa selle wastu olnud. Landrati mõisate talumaade rahwale ära- müümise loa üle olla juba aasta 20 eest maopäewa  poolt ettepanek tehtud. RiigiwalitsuS on asja siia ajani wiiwitanud, ainult nüüd alles olla selles asjas jäätaw otsus tulnud. Kuid rahwale pole sellest ialgi mitte teada antud. Oleks seda omal ajal tehtud, siis poleks ehk praegu rahwa meeled mitte niisuguses  ärewufes. Siis oleks rahwaS näinud,  et tema seisukorra parandamiseks köigewähemalt katseid on tehtud. Pääle rendi olude ja tööpaiga suuruse kohta käiwate küsimuste on weel üks tähtis küsimus harutada, see on isiklik ümberkäimine- Meie arwame, et wiimane nähtus rahwast niisama palju on jõudnud ärcwusele wiia, kui esimesed. Sest ühe osa mõisnikkude ümberkäimine rahwaga  on halb. RahwaS tunneb ja teab, et ta prii, maba on, ta teab, et temal niisamasugused inimselikud õigused on, mis kõigil teistel riigikodanikkudel, tal on juba iseenesetundmust leida, ja sellepärast nõuab ta ka paremat ümberkäimist. Aeg muudab, ja meie muudame ennast ka. Ja aeg nõuab, et ka rohwal õigus on paremat  ümberkäimist nõuda. Kõrk ja uhke olek rahwa Vastu peab kaduma, lahke ja wiisakas olek selle asemele astuma. Rahwale  „s i na" ütlemine peab täiesti maha jääma. Ka töölisele peab „teie" ütlema. Seda nõuab inimsus. Kohtutes öeldakse igale kelmilegi „teie", miks siis seda mitte auusale töölisele. Rahwa wastu peab auustust näidetama. Selle läbi Võidetakse ka auustust rahwa poolt. KudaS wõib säält auustamist lõigata, kus seda külwatud  ei ole. Hääkorra jalale seadmiseks on siis majanduliste olude parandamist ja hääd ümberkäimist tarwiS. Missugused just rahwa nõuded nendes küsimustes saamad olema, seda teeb 7. detsembril peetaw rahwa koosolek  selgeks. Kuid kõikide nende nõudmiste kätte saamiseks peame seaduSlist teed käima, wägi Vallaga ei saa meie midagi kätte ja sellepärast peame meie iga wägiwalla,  nagu põletamiste ja m- wastu igaüks  jõudumööda tööd tegema, sest põletamine  ja muu wägiwald ei too mitte üksnes  mõisnikkudele kahju, waid katalurahwale. Waljala rahwa-koosolek. / Öeldakse, et rahwa iscteadwus praegusel ajal mitte kuude ja päewade, maid tundide wiisi kaSwab. Aeg tormab edasi. Niisugule. tudmuse jättis ka rahwa- nowxmbril s. mõisa küünis Waljalas, S tunni wältusel üra peeti ja millest koosoleku enese otsuse järele ligi 1000 talumeest osa wõttis. 40 ruutsüllaline küüni-ruum oli puupüsti rühmast  täiS, ka ülemal paaride püäle oli inimesi. Osamõtjad oliwad, mõni üksik wälja arwatud, kõik kohalisest wallast. Koosoleku awas hr- Tamm kõnega, imis siis lõppes, kui nende ridade kirjutaja sinna jõudis- Kõne olnud tore, mida ka hr- Tamme ülesastumine pärastistes läbirääkimistes  kõigiti kinnitas- Selle pääle waliti koosoleku juhatajaks kooliõpetaja hr. Nurm. Juhatamist wastu mõttes seletas ta lühikeste sõnadega koosoleku tähendusest ja ülesandest ning kutsus rahwast üles korrapidamisele  ja waitsusele. Siis astus kõnetooli  preili Neggo ja pidas pikema kõne „Jscwalitsuscst ja rahwaasemikkude kogust riigi «valitsemises." Kõne wõeti suure rahulolemisega wastu. Iseäranis kõne esimeses  pooles, kuS könelejanna elawateS würwides endise isewalitsuse ametnikkude rõhumist ja omawoll kujutas, kõlafiwad sagedad kiiduhüüded rahwa poolt sekka. Kui siis juhataja „streigi" ja tähenduse rahwale selgeks sai teinud ja weel politiliste parteide üle seletust andnud,  kus juures ta lõpeks weel rahwale konStitutsion-demokratilise partei programmi põhjale asumist soowitaS, tuli kooliõp. hr. Rootsi kõne „rahwahariduscst." Seda kõnet, milles nooruse woimustus mõtete küpsusega ühendatud, maksis kuulata. Kõnest selgu», et meie rahwa kool kaugeltgi oma ülesannet ei täida. Rahwahariduse asemel on praeguse  kooli pääülesandeks Wenekeele õppimine,  weneStamine. Et õpetecl wenekeel, siis saamad kõik õpetunnid päriselt Wenekeele  õppimise tundideks, ja rahwa koolides  langeb „õigus!" „Sellega tahtsiwad ametnikud meid lolliks tcha, et neil enestel  elu hää oleks!" Kõlafiwad hüüded rahwa seast. Lõpuks awaldaS kõneleja soowi, et koolides rahwa hariduse pärast wiibimata  õpetus EeSti keeles sisse seada tuleks. Algas ligidate eluküsimuste harutamine. Iseloomuliseks nähtuseks oli nende küsimuste  harutamise juures, et juhatusel mitte kindlat programmi ei olnud, wõi tema wähemalr oma programmiga wälja ei tulnud. Küsimused, mis harutamisele tulnud,  ei sunnitud mitte ülemalt, juhatuse poolt rahwale pääle, waid lasti alt, rahwa enese poolt tõusta. Niisuguse korra juureS wöib julge olla, et soowid ja nõudmised mis ilmsiks tuliwad, tõesti rahwa soowid  ja nõudmised on. Sellest siis tuli ka, et ette toodud küsimustes mitte järgekindlusi  ei olnud, harutamise alla ei tulnud mitte kõige enne majanduSlised küsimused  ja niisugused,mis rahwale kõige ligemal ja mis rahwa elu kõige «valusamalt puudutawad.  Nõnda wõeti kõige enne läbirääkimiste  alla ja waieluSie teel tehti ühel häälel alamal feisawad otsused. Asja selguse ja järjekindluse pärust lubatagu, et ma rahwaotsusi  üles pannes sellest korrast kõcwale astun, milles küsimused ette toodi. Tehtud otsused ise on järgmised: 1) nõuda, et 17. oktobri manifestis kuulutatud wabadused wiibimata täielikult maksma pandaks. 2) Kogukonna ja maa omawalitsuS otstarbe  kohaselt ümber muuta nõnda, et tema alla politsei, kohus ja kool käiks ja «valitsemaks  keeleks EeStikeel oleks. 3) Teedetegemise kohus tuleb wiibi«ata talu- ja mõisamaade pääle ühetaoliselt ära jaotada ja ka kaubanduse ja töõstuseärid selle orjuse alla panna. Kui seda ei täideta,  siis teedetegemine 1906 a. kewadest seisma panna. 4) Teede lumest lahtikaewamine on ka kõikide kohus, kes teesid prügima peamai». Mis ajast aga hangedekaewamise töö seisma  panna, tuleb Saaremaa rahwa koosoleku  otsustamise alla anda, mis 7. detsembril  Kuresaares ära peetakse. 5) Igasuguse wügiwalla eest hoida ja hoiatada. Wõidelda tuleb ainult streigi ja boikoti abil. 6) Rahwa! on maa puudus. Selle puuduse  kaotamiseks tuleb nõuda,et loik kroonu-, landrathi- ja kirikumõisa maad ja kroonu metsad ära jagataks ja maata inimestele osturendi pääle ära müüdaks. Igal müüdawal  maatükil olgu «vähemalt 6 tesjätiui põllumaad tarwilise osa heinamaa ja karjamaaga.  Maatükid olgu kruntis. 7) Pärismõisate, landrathi ja kirikumõisate  talu- ja kwootemaad tulewad talurahmale  riigi abil sunduslikult oötvrendi.pääle ära müüa. Nii lauaks aga, kunyi see sündinud  ei ole, tulewad rendi olud, «vahekohtu abil tarwiliselt ära korraldada, tuS juures renti tingimata alandada tuleb. Wahe- Saarlane 19VK. 49