muutmist sündis, maksis matmise kassa ainult 367 rbl. 50 kop. hr- van R. wälja, s. o. pool sellest rahast, mis hr. L. matmise korral wälja makseti. Et pr. L. pärast mehe surma liikmemaksu  edasi ci maksnud, seega enam liige ei olnud ning õigus tema surmakorral täit summa saada juba enne põhjuskirjade muutmist  algas ning seega põhjuskirja muutmine mitte tema kohta käia ei wõi, siis nõudis hr. von R. matmise kaSfa käcst ka teist poolt raha wälja. Rahukohtukogu mõistis aga, niisama kui rahukohtumkgi, selle nõudmise tühjaks.  Küesolewal  avjal on enam-wühcm üleüldine tähendus, sest tunnistaks kohus von R. nõudmise õigeks, siis hakkaksiwad weel paljudgi samasuguseid nõudmisi matmise kaSsa wastu alustama. Pühap. 2b. skp., oli Kuresaare Eesti Seltsi perekonna õhtu. Lühikesi, aga tuumukaid loodeid wõls nimct. õhtu pakkuda. Laul, tuntud  laulutcgelaSttst, ka klawcri kaasmängul, oli kõlaw ja waimustaw. Lühikeses kõnes „Lõbust ja tööst," kaitses seltsi esimees Kuresaare  Eesti S-ltsi ja selle Hariduse Osakonna tegewust. Kõne keskel tõi kõneleja ka üleüldiselt  töö ja lõbu kohta mõjuwaid näiteed ja ajalooliselt tuumakaid teateid. Suurem ja kunstirikkam toode oli Schilleri kallade „Mere niglav". Mõjurikka klaweri kaasmängu kõrwal läks ilulugemine hästi korda. Wäga soowida jääb, ct Selts seesuguste toodetega oma õhtuid puhtama ilu-kunSti ja hariduse edendamise pärast  edaspidigi ehiks. Naljakaks lõbuks oli weel wäikene näitemäng ja lõpuks tants ning ringmängud. K. Muhust. Siberikatk on siin LhcS mõisas  koduloomade seas lahti läinud. Nädala jooksul on 17 sarwlooma sellesse haigusesse ära surnud. Karta on, et katk siin laiemale laguneb,  ehk lüll selle wastu kõik, mis wõimalik, on tehtud. Rõugehaigus on siin laste seas liikumas.  Tänini ei ole küll ärasuremist ette tulnud,  kuid armatawasti wõib ta ka kardetawakS saada, liialegi maal, kus arstiabist suur puudus  on. „Wir." Tartust. „ Postimehe" päätoimetaja jõudis reede öösel Riia kaudu Kihelkonnalt, kus ta puhkusel oli, lagast. „PoSt." Waldadel on õigus neid inimest, keda ta ise on otsustanud halbade elukommete pärast wollast wälja saata, uuesti wallaliikmeks waStu wõtta. Nüüd on sisemiste asjade ministerium seletanud, et ka sarnased otsused selles ' asjas seadusewastased ei ole, mille juures kõiki seaduse nõudmist tähele ei ole pandud, näituseks kui ta wäljasaadetute kohta käib, kes weel 5 aaStat wallast wäljas ei ole olnud. Niisuguste otsuste pääle tulewat kui wolla palwete pääle, et ärajaadetutele  tagasi tulemiseks luba antaks, waadata.  Põllutööpääwalitsuse liige N. A. Krjukow,  ieS 15. julil aurulaewaga Pihkwast TartuS>e  jõudis, käis 16. skp. Õkonomia-Sotfieteeti ja Balti SeemnekaSwatajateühisust waatamas. Reedel enne lõunat sõitis salanõunik Krjukow Wedu mõisasse ja säält tagasi tulleS waatas tema EeSti Põllumeesteseltsi abiefimehe A. Eisenfchmidti  saatel „Wanemuise" «aja ja aeda, käis „Põllutöölehe" toimetuses, Majanduseühisuse  kaupluses ja ladudes, EeSti Põllumeesteseltsi  näituseplatsil ja majapidamise kursusel. Möödasõidul huwitas salanõunikku Krjukowi weel doome kants ja käis ta ülikooli taimeaeda waatamas. „W»ncmuise" raamatukogu jaoks annetas sn. Krjukow mõned oma kirjutatud raamatud. „Post." Hiljuti on selle kohta walitsuse teadaandmine  awaldatud, et alaliste hoiusummade päült mitte endist wiifl neli ja pool protsenti ei makseta. Praegusel ajal wõetakse riigipanga osakondades sarnaseid summasid ainult nelja protsendiga hoidmiseks waSiu. „Rah. Pwl." Tallinnast Tallinna maalritööliste streik on lõppenud. Kesknädala õhtul oiiwad tööliste ja tööandjate poolt wolitatud komisjonid Kanuti gildes koos. Ilma et kokku oleks lepitud, tegiwad  töölised otsuseks streiki lõpetada. Merewäemanöõwrid Balti merel tulewad  „Rew. JSw." teatel 26 —2B. julil. Teisipäewal tehti sõjakohtus 9päewase asjaharutamise järel otsused Pärnu rewolutsioni asjas. Süüdistuseakti põhjal ähwardas umbes 15. kohtualust surm. Mõistus oli: Georg Hendrikson  (31 a.), Heinrich KlaaS (28 o.), Aleksander Krisch (34 a.), Tõnis Nõmmits (28 a.) ja Jaa» Seiber (23 a ) Siberisse asumisele; Aleksander Aru (24 a). Aleksander PiliSner (23 a.), Johann  Tamm (24 a-), Aleksander Tõnisson (23 a.) ja Heinrich Johanson (26 a>) 1 aastaks wangiroodu;  Kristjan Miil (26 a.) 1 4 kuuks, Nikolai Wanatoa (19 a.) ja Jwan Pabel  (17 a.) 3 kuuks, Peeter Otto (22 a.) ja Willem Peltsam (23 a.) 6 kuuks, Martin Jakobson  (28 a) ja Anna Popp (24 a.) 3 kuuks wangi. Teised kaebealused mõisteti wabakS. Tallinna saunadepidojad annawad teada,  et nemad saunapiletid 1. augustist pääle enam ilma wihtadeta ei müit. Põhjuseks nimetumad  nad, et paljud saunaskäijad nuhtlemiseks  tarwitusel olnud wihtastd wõtawad, ilma küsimata, kas eelmine wihtleja ka terme oli, ja niirviifi nahahaigused saamad. Saunaskäijate hulgas, nagu teada walitseb jälle kartus, et saunapidajad  ise manu wihtosid uuesti müüwad. »Wir.« oli Prantsusemaa hirmsa seisukorra üle sügamast!  turwastatud. Ta unustas ära, et de Montmorcnci, tema kõige tigedam waenlane, wõidetud, haawatud ja wangi wõetud oli. Ta mõtleb praegu ainult Prantsuse kindrali õnnetuse  paale. Ausameeleline noormees armastas kõiki õnnetumaid ja tundis nende pärast haledust.  Kui kardinal oli ära läinud, istus kuningas  meeleäraheitel toolile, toetas pää käte paale ja hüüdis: Oh, St. Qnentin! Sääl on praegu t-.rwe Pcantiusemaa saatus. St. Qnentin, mu ilus linn l Km sa weel nädala jõuaksid wastu panna,  kuni hertsog de Giese sinna jõuab ja sind oma uue jõuga kaitsma hakkab. Kui sa aga langed, tuleb waenlane warfi Partsi ja kõik on kadunud. St. Qnentin I Oh, ma annan sulle iga su wastupanemise tunni eest ühe eesõiguse ja iga su langenud kiwi eest pärli, kui sa weel nädala wastu paneksid! Kõrgus, ta peab nädala waStu ja weel rohkemgi  ! ütles Gabriele lähemale astudes. Ta oli oma plaani hästi läbi mõtelnud. V.comte d'Exmaise! hüüdsiwad Heinrich ja Diana nagu ühest suust, kuningas imestades, oga Diana põlgdusega. Kuda Teie siin olete? küsis kuningas waljult. Ma tulin herra kardinaliga ühes siia, kõrgus. See on teine asi, tähendas Heinrich, aga mis Teie ütlesite, vicomte d'Exmaise! Kas ei ütelnud  Teie, et St Quentin wõib meel waStu seista? Jah, kõrgus, ja Teie ütlesite, et kui ta weel wõib waStu panna, et Teie siis temake wabadust ja rikkust annate. Ma kordan seda weel kord, ütles kuningas Kas Teie seda, mis Teie linnale lubasite, kuningas, sillele inimesele keelaksite, kes teda kaitseb, kelle woim kõik linna sunnib tema sõna kuulma ja kes teda ainult siis waenlase kätte annab, kui wiimane kiwi waenlase kuuli läbi langeb ? KaS Teie kahtlete oma armu selle waStu üles näidates, kes Teile Teie riigi tagasi annab. (Järgneb.) Lätimaalt. Riiast. Suplemise Dünas on sõjamäe ülemus Riias olewatele soldatitele kolera pärast üra keelanud. Niisama on ka pesupesemine jões ära keelatud. D. M. Lewschin ei astunud, kui ta Riia õpekonna kuratori ametist lahkus, enam riigiteenistufesse, waid walis omale awaliku seltskondlise tegewuse- Wiimasel ajal tuleb tema nimi Wene ajakirjanduses ikka enam ja enam ette. „Slaawi rahwaste ligendamise" seltsis on ta sekretäriks. Neil päiwil sõidab ta riigiwolikogu presidendi Homjakowi juurde, et temaga mõju üle, mis Jnglisemaa külaskäik Liina. Jüri Andrejewiich oli wäga rahutu. Liias, minu armas! Mispärast ei wöi Teie siis praegu mulle waStata? Wiis päewa pärast lõpeb minu puhkeaeg visa ja ma pean polku tagafi «inema. Aga ma ei wöi ju ilma seda teadmata tagafi sõita I Ütelge ometi, Liina! Ta pani oma tugema käe nootide pääle, nii et teine mängimise seisma pidi jätma. Kuda  ta tahtis praegu tema mäikcst walget käekest  oma huuleds waStu suruda I Liina waatas talle kord kindluseta pilgul otsa ja pööras oma näo tasakedli üteldes kõrwale: Ma ei wöi, ei mvi praegu I Ärge küsige, Jüri Andrcjswitsch I Jälle seesama wastuZ ! Eila luusis ta päewa otsa tubafid mööda, nagu poolunes tema tagasitulekut oodates. Aga oodataw sõitis alleS hilja õhtul tagasi. Kas tal tõesti nii suur rõõm pidu pääl oli? Üks segane aimdus ütles Jüri Andrejewitschile,  nagu oleks Liina ainult sellepärast nii hilja pidult tagasi jõudnud, et mitte tema armastuse  awaldust kuulda, mis nende kolme nädala jooksul malmis oliwad tema suust wälja woolama. Hommikul näitas Liina temale oma joonistust,  ilusat käherpääga neiut, Kas tema selles süüdlane oli, et ta Viinakese leidis ilusama olewat? Ta ütles seda wiimasele otsekoheselt. Liina punaStoS, ei ütelnud aga midagi ja sõitis  marsi pääle selle terweks päewakS oma sõbranna juurde. Muidugi teada, tahtis ta temast  selleläbi eemal olla. Aga mikSpärast? Liina ei olnud sugugi mõni cdwistaja. Ta kaSwas ju ta oma silma all Üles. Mõlemate  eestkostja onu muretses nende eest. Liina pandi wara kaSwatusemajasse, aga fiisgi saatfiwad nad kõik waba suweaja seltsis mööda, wäljaarwatud ainult kaks wiimast aastat.  Selle aja sess oli Liina ilusaks meeldimaks  neiuks sirgunud. Wiimast korda nägiwad  nad teineteist Jüri Andrejewitschi tädi jun- res, kuhu Luna mõneks tunniks oli lubatud. Tema oli sel ajal ohwitseriks saanud ja näitas ennast Liinale oma täielises paraadi mundris, mis nõnda ilusasti tema kahwatu näoga kokku passis. Kui rõõmus oli siis Liina! Kui südamest oli ta tema mundrit nähes rõõmustanud. - . Jüri, nüüd oled sa tõesti üks tore mees! hüüdis ta lapselikult käsa plaksutades ja mööda tuba ringi jookstes. Siis ei mõtelnudgi ta teda Jüri Andrcje-oitschiks kutsuda, temale Teie ütelda. Kui palju wõiwad kaks ainukest aastat  tütarlast muuta ! TemaS leidub nüüdgi wecl palju lapselikku, aga tema wastu on ta iseäranis tagasihoidlik ja külm. Kolm nädalat läkfiwad mööda, nagu üks päew. Kuigi ta parajat silmapilku ootas, et temaga rääkida, itka jälle segas üks ehk teine asi seda temale awaldamast. Eila ootas ta teda ukse taga ja kui wiimane  küünlaga temast mööda tõttas ja talle „hääd ööd" soowis, siis ei kannatanud ta seda enam wälja- Liina, mikspärast Teie minust eemale haiste?  Te ju näete, et ma Teid armastan. . . Saage ometi aru, et Te mind piinale..- Liina, kallim, ma armastan Teid I . . . Tema näo pääle ilmus piinlik puna, ta hakkas juba lootma, midagi ootama, kui Liina korraga oma käe tema pihust ära tõmbas ja kartlikult sosistas: Ma ei wõi, Jüri Andrejewitsch! Jah ei wõi! Hääd ööd! Ja enne, kui tema omast uimaStufest ärkas,  oli ta juba ukse taha ära kadunud ja teda üksi pimedusesse jätnud. „Hääd ööd!" Nagu wõiks pärast niisugust juttu meel rahulikult magada. > - Ja täna otsis ta päewa läbi parajat silmapilku,  aga ikka ei läinud tal korda temaga kahestlma all kokku saada. Kord hommikusöök, kord jälle külalised, siis lõunasöök. Wiimaks sõitis onu waksalisse oma wana sõbra RanowSki järele. Ja ikkagi ei ole nad üksi. (Järgneb.^ M 53 Saarlane 1909