Port-Arturi waremed pakkuda palju kurwemat ja rõhuwamat pilti, kui surnukehadega  täidetud sõjawüli. Ja selles tapamajas, ku« jaapanlaste granadid ühtepuhku  lõhkefiwad, tõötafiwad arstid ja halastajad õed ööd kui päewa, nii et sagedasti wäfimuse pärast maha, langefiwad wõi jälle jaapanlaste granatide läbi surma saiwad. 65 protsenti olla jalawäe ohwitserideft  surma ja haawatud saanud. Meremäe  ohwitseridest on ainult 20 meest surma ja wigaStust saanud. Iseäranis suureste olnud wiimasel ajal arstirohtudest puudus. Tihti sidunud soldatid oma haawad kinni ja tõtanud uuesti jooksukraawidesse. Port-Arturi sadam olla põhjalaStud laewadega  täidetud. Wene-Hiina pank asunud ühes keldris ja ta töötanud kuni kindluse alla-andmiseni. Ülepea on jaapanlased wiiSkümmend  luus korda Port-Arturi pääle tormanud. „RusS'ile" telegrahweeritakse Berlinist,  et jaapanlased 10.000 meest sõjawäge Port-ArturiSse jätnud, kuna ülejäänud sõjawägi  juba põhja poole olla läinud. Arwatakse,  et see mägi 2 nädala pärast Ojama mäe juurde jõuab. Kõik piiramise-suurtükid saadetawat sõjamäega ühes MandshuriaSse. Sõja-ringtondadeS arwatawat, et jaapanlased  warSti wenelaste pääle halkamad tungima. „Echo de Paris" teatab, et Balti mere laewaStiku tagasi pööramine pärast seda kindlaks olla tehtud, kui kahe soomuslaewa masinad töötamiseks kõlbmatad leiti olewat. „Sib. Wcstn." teatab kindlate hallikate järele, et NishneudinSki ja Taischeti jaamade juures 70 rn-du-it olla külmetanud", nii e» sõjamäe wedamine kolm päewa seisnud. WenelaSte poolt wangiwõetud jaapanlased  olla õige hästi riides. Lühikese kõrge kraega kasuka päül olla kamelikarwast mantel,  kasuka all munder ja wooderdatud kampsun. JalaS kanda nad paksude taldadega  pooli-saapaid ja kahekordseid «villaseid  sukkasid, millede üle purjuriideft säärikud  on tõmmatud. Pesu olla puhaS. Kõhu ümber olla walge linane riie mähitud. Paljud Port-Arturi kaitsejad olla täiesti halliks läinud ja kange suurtükkide mürina mõjul oma kuulmise tä-eSti ära kaotanud. Tokios, 23. dets. (Reuter.) Kui palju wenelased ja jaapanlased Port-Arturi all kaotanud, see pole weel kindlasti teada. Suurem hulk haawatuid suudawad teise kohta miimist välja kannatada. Jaapanlased  toomad arstirohtusid ja söögimoona. Arwatakse, et tervishoiu tingimise paranemise  läbi tuhandeid surma suust päästetakse. Nii suure hulga sõjawangide ülevalpidamine on wüga raske ülesanne ja läheb palju maksma. On wõimalik, et Jaapan nõuukS wõtab söjawangifid Wencmaale tagasi saata. Küsimus oli juba TokioS harutamise all. Mõeldakse, et Nõgi mikado soowil TokioSse tuleb, tuS teda toredasti waStu wõetakse. Jaapani meremäe ohvitserid pole weel sõjalaevu, mis enne allaandmist põhja lastud, läbi tatsunud. Wenelased on kavalasti kuiva laewatoki fisseküigukoha kinni pannud: nad ajafiwad veolaeva „Amuri" ristipidi dokki sisse ja lasksiwad ta puruks. Wenelased andfiwad mereväe arsenali ja 10 väikest laeva ära, mida kohe tarvitada  võib. Teised laevad on enne allaandmist  juba põhja lastud. Kui kohalised kaardid kätte saadakse, hakkavad jaapanlased miinisid välja korjama. Wangide hulgas on 3 kindrali, 4 admirali,  K 7 polkovnikut ja alampolkovnikut, 100 mereväe kapteni, ö3l maaväe ülem» ohwitseri, 200 leitnanti ja teist merewäe ohwitseri, 109 arSti, 97 wäe-ametnikku, 20 waimulikku, 22,434 alamohwitseri ja maamäe alamwäelist, 4500 madrust, 3645 maamäe ja 500 merewäe tööroodumeest, kokku 32,207. Wabatahtlised on tõöroodu meeste sekka arwatud. Haigeid ja haawatuid  arwatakse 15 kuni 16 tuhanda pääle. Ka 100 ratsa ja 1878 tööhobust on ära antud. Port-Arturis, 24. dets. (Reuter) Suurte fortide käest äraandmine läks ilma wahejuhtumisteta mööda. Leiti, et kõik ära on hävitatud, mida ära häwitada võimalik  on. Hooneid ei ole olemas. Mõned suurtükid on ära rikutud. StöSsel jääb ühes oma staabiga Port-Arturisse. Reuteri sõnumisaatja Jaapani sõjamäe juures teatab, et ainult 80 Wene ohwitseri sõna on andnud waenulikust tegewusest jaapanlaste waStu mitte osa wõtta. Kõik Wene sõjamäed läksiwad kindlusest wälja ja lähemad täna Dalnisse. Jaapani wäesalk  läks eila linna, et korda alal hoida. Kodanlikud isikud wõiwad walida, kaS Port-Arturisse jääda wõi mitte. Jaapani madrused puhaStawad edasi sadamat miinidest  kui ka põhja läinud Jaapani laewade keredest. Kõik fordid on jaapanlased eneste kätte wötnud. Kui Nõgi kindral StöSseliga kokku sai, ütles ta sellele, ta olla mikado käest telegrammi saanud, milles Stösscli ja tema ohwitseride wastu köigcsuuremat auustamist kästakse awaldada, sest nad olla imekspanemise  wäärt truudust oma Tsaari ja isamaa waStu üles näidanud. Seda mikado soowi tähele pannes jäeti Wene ohwitseridele mõõk alles. Brüssel Nõgi palus Stösselit Port-ArturiSse jääda, kuni kõik ettewalmistused «venelaste kodumaale saatmiseks  lõpetatud on. Ta lisas ka juurde, et jaapanlased olla alati Wene surnud maha matnud. WenelaSte surnukehad puhkawad  iseäralisel matusekohal. Sünnis mälestusesammas rajatakse nende auuks, mis endiste waenlaSte waprusest lugupidamise  tunnistust peab andma. Wene saadiku seletus. Wene Parist saadik on seletanud, et Kuropatkinile 10. «veebruariks kaks uut jalawäekorpuft juurde saadetakse, nii et tema wägi siis ta soowi järele 400.000 mehe pääle tõuseb. Kuropatkini  ainukene ülesanne olla Ojamat ära wõita. Kuropatkin on arwanud, et ta 18 kuuga sõja ära lõpetab, nüüd olla juba 10 kuud mööda läinud, kuna otsuötaw löömine 3 kuu jooksul peab sündima. Stackelbergi wäe eksiliikumifi ei tulla enam ette, sest et sõjaplaan täieSte selge olla. Port-Arturi langemist olla juba «venelased ära näinud, aga see ei muutwat  asja mitte sugugi- Wenemaa kasud ja sõjariistade auu nõudwat, et Kuropatkinile  täieline wabaduS sõjategewuseS on. Jaapanlased mõtlewad Port-Arturisse merejaama asutada. Togo saab Port-Arturit mere ja Ojama põhja poolt kaitsema. Laewastik  korjab miinist merest wälja. Nende rohke arwu pärast saab laewakäik sääl kaua aega häädaohtlik olema; ainult walitsuse sõiduriistadele on lubatud Port-ArturiSse sõita. Port-Arturi sõjawangide äraandmine on lõpetatud. Üleüldse on neid 878 ohwitseri ja ametnikku ning 23,491 soldatit. Jaapani raudtec-walitsus on juhatuskirja saanud, et ta 2000 wenelase Simonosekt wedamiseks malmis peab olema. Rasked haiged ja haawatud jääwad esialgselt Port- Arturi wäljähoSpidaliSse. Terwe liikuw waranduS weetakse Sra Jaapanisse. Kind- ralib Fock, Smirnow, GorbatowSki ja kontradmiral Wirõn lähemad söjawangidena Jaapanisse. Kindral StöSsel reisib 28. dets, Dalnist wälja. Oku sõjamäest, 24. dets. (Reuter.)  Wiimase kolme päewa jooksul annawad  wenelased Jaapani seisukohtadele kõvendatud  tuld. Wiimase kahe päewa jooksul pärast Port Arturi allaandmist ei antud peaaegu mitte ühtainust paukugi. Wenelased  seadsiwad seisukohtadele suure kalibriga  suurtükkid üles. Nüüd kestab suurtükitule  andmine peaaegu ilma wahetpidamata  edasi. Üleüldine seisukord ei ole muutunud; midagi ei näita, et wenelaStel nõuu oleks edasi tungida. Jaapanlased tarwitawad elektri-kiirteheitjaid- Isamaalt. Kuresaarcst. Karskuse Seltsi poolt on sammusid  tehtud, et Karskuse ja „Lyra" seltsisid üheks EeSti seltsiks ühendada. Kuda kuulda, olla ka „Lyra" seltsi eestseisus ühendamise poolt. Et Kuresaar kahte Eesti seltsi ülemal pidada et jaksa, siis oleks nimetatud Seltside ühendamine soowitaw. See tooks Kuresaarde enam ühist tegelikku jõudu ja annaks EeSti seltölisele elule suuremat wõimu. -- Kuresaare lugejate ringkond on nüüd juba elusse kutsutud. Raamatud on üra tulnud ja lugejatele kätte muretsetud. Ringkonnal on 50 liiget. Maks pooles aastas S 0 kop. Lugemiseks  wäljakirjutatud raamatud on paremad EeSti kirjandusest. Ärksamad mehed maal, asutage  ka küladesse lugemise ringisid! KudaS neid sisse seada, selleks saame lähemas tulewikuS rääkima.  Karskuse Selts palus linnawalitsuselt raamatukogu tarwls abiraha, aga see palwe on linna walitsuse poolt tähelepanemata jäätud. Kaarmalt. Kaarma laulu-ja näitemängu Läti kirjaniku Dubur't «Lepiku Linda" ivõetud, mida M. Pukits wabalt Eesti keelde on ümber teinud. See näitemäng on Saaremaal alles tundmata. Ta on üks parem näidend. AlguSkiri  on auuhinnaga kroonitud. Otstarbe saab wist sõja hädaliste hääks olema. Oktobrt kuu wiimaste päewade sees käis inspektor siinseid koolisid reivtdeerimas. Igal pool näitas ta lahkust õppijate, kui ka kooliõpetajate wastu, mis kõiki usinale tööle äratab, sest «arm mõjub enam, kui hirm." Küla koolides nõudis ta kolmanda talme õppijate käest Wene keele õpitükkide  ühekordse läbilugemise järele wabat jutustamist  ja ka rehkendust Wene keeles. Siin ei saada igal pool sellega meel mitte malmis. Paaris koolis on inspektor kooliõpetajatele tähenduse teinud,  et nad liig mähe Wenekeelt mõista ja märku annud, et ta edaspidi sellega ei saa leppima. Enne jõulu oli Kaarma! «influenza" liikumas, mis lastel jällegi palju kooli päiwi ära wiitis. Sumel oli meil kiriku uue oreli hääks näitemüük. Sisse tuli pääle 300. rubla puhast kasu, nii et näitemüügiga rahul mõis olla. Et selle raha eest aga kirikule uut orelit pole wõimalik  saada, sellepärast on koguduse wanemad nõuks wõtnud, 1906 a. sumel meel teist näitemüüki selle hääks teha. Andist wõtab meie õpetaja juba praegu igal ajal waStu, kas rahas ehk asjades. rahwa näputööd, kuna puu ja raud töösid wäga mähe oli. Et nüüd taimel pikkadel õhtutel rohkesti aega on, siis oleks hää, kui meie koguduse pojad ka nüüd juba tulemase näitemüügi pääle mõtlekfiwad,  nii et see suurem ja täielikum mõik» saada, kui see möödaläinud aastal oli. Ärgu keegi arwagu, et see ehk liig wara on. «Mida warem, seda parem." Puu ja raud asjad ei lähe nii kergesti manaks. Iga asi saab wastu wõetud, mis aga teegi oikab teha, olgu mänguasi wõi mõni muu. On asi malmis, wõib teda igal ajal õpetaja kätte wiia. Orelit on meil hädasti tormis,  sest praegusest orelist käib koguduse hääl üle. Ta on täiesti otsas, nii et suure waewaga hääled kätte saab. Koguduse laul on aga meil nii wilets, et all kirikus ukse ligidal sugugi laulda et saa. Sääl on igal ühel oma wlis ja ikka paar sõna orelist taga. 1907 a. saab meie kirik 500 a. manaks ja sellel juubeli aastal tahetakse ka uus orel ülesse panna. See tuleb aga kõige mähem paar tuhat rubla maksma. Koguduse käest on siis seega rohket andi tarwis. Ühekorraga oleks 1. Saarlane, 1906