nuttis kibedasti. Wägise püüdis ta ennast kõigist peigmehe põlive piltidest wabastada. Ma ei taha Tio püüle enam mõtelda, ütles ta iseenesele, hambaid kokku pitsitades, minu õnn on otsas, mida Wassili ära on warsStanud, aga katte maksta tahan ma koerale I Ta tõusis üles, ruttas edasi, aga kättemaksmise  mõtetest ei saanud ta enam lahti, neist pidas ta weel kõwasti kinni. Wasili oli ta silmade ees kõige suurem kurjategija. Ta oli juba metsast wälja karjamaale jõudnud. Kuhu ma nüüd lähen? küsis ta iseenese käest. Wahest on ehk Wasfili weel Tio juures ning ma juhtun taga sääl kokku ning kui ma ta kraest sääl kinni kargan ning teda sääl sammas Tio silma ees kägistan ning ta kas pool surnuks pitsitan, oh seda Tio kohkumist, seda häda kisa, mis sääl siis on, mõtles ta iseeneses ning tundis, nagu oleks ta sellest rõõmu ja rahu leidnud,  ta süda läks natuke kergemaks. Ega ta siis elusalt küll enam minu käest ei pääse, tõotas ta enesele. Tio majakene ei olnudgi enam kaugel, kui Peeter nõnda mõtles. Tal tuliwad weel kord meelde need õnnelikud päewad ja tunnid, mis ta Tio juures ära oli elanud, aga siisgi täitis  tuline wiha ja kätte maksmise himu ta südant. Ta astus akna alla ning waatas säält sisse. Men oli aga seestpoolt riidega kinni kaetud, ometigi wõis ta niipalju sellest läbi naha, et kahe inimese marjud kambert mõõda edasi ja tagasi Musiwad. Nh, haa Wassili on meel siin, kiristas ts hambaid, aga nüüd ta ei päese enam minu käest, kuna temal selle juures nagu röõmulik tundmus kehast läbi käis. Ta astus ukse juurde, hakkas käega lingist  kinni, pidi praegu ukse lahti lükkama, aga ta ei teadnud meel selgesti, mis pidi tegema, ta laskis käe ukse lingist jälle lahti, ning astus tagasi, mõteldes: lasita wälja tslla, küllap ma ta siin ka kätte saan. Ta astus tagasi, läks ja istus ühe kännu otsa, mis tee ühe wäikese põõsa ääres seifis ning ootas nüüd siin, nagu jahimees oma saaki. Iga kops, iga liikumine,  astumine ning kahin kohutas teda, nagu oleks Wasfili juba tulnud, aga see oli eksitus. Siiszi ei lõppenud ta võtmise kannatus otsa kui see ka kas homikuni oleks kestnud. Kukk oli juba korra laulnud, kui Peeter ust liikuma kuulis. Ta kuulas, kuulas wecl, ja, säält tuli keegi tasakest astudes, ka tasast jutu häält oli kuulda, kuna sammud  talle ikka lähenesiwad. Nüüd ta tuleb, mõtles Peeter. Ta tõusis üles, tundis aga selle juures, kuidas ta põlwed ja kõik ta keha wärisesiwad. Ta nägi kuidas Wasfili wäratift wälja tuli ning temast mööda läks, ta tundis teda selgesti. Peeter läks järele. Pidi ta nüüd ta kallale kargama ning ta ilma armuta ära kägistama wöi mitte? Ta kargas Wasfili käewarrest kinni; see pööras ennast kohkudes ümber. Kes see on? tahtis ta küsida, aga ta sõnad suriwad suhu ära, kui ta nägi et see Peeter oli. Nad wahtifiwad pilk aega üksteise otsa. Peetri wiha kaswis nõnda, et ta pää kihama hakkas. Ta tabas ühe käega Wasfili kurgust  kinni, nagu hunt hammastega looma kõrist, pitsitas seda kõigist jõust, mis hirmust  rabelemist sünnitas, kuna nad mõlemad maha kukkusimad, Wasfili alla Peeter pääle. sa häbemata loom, sa teiste õnne rikkuja, sa õnnetu oled nüüd mu käes, sõnas Peeter kähisema! häälel -vihaselt. Wasfili püüdis ennast lahti raputada, katsus appi hüüda, aga kõik oli asjata, tal ei olnud enam wõimalik hüüda ega ennast lahti raputada. Sure, elajas hüüdis Peeter hambaid kiristades. Metsa looma wiha oli ta pääle tulnud. (Järg tuleb.) St. Peterburi Eesti Häätegewa Seltsi palwe. Käesolewa aasta lõpul tahab St. P. EeSti Häätegsw Selts jällegi endiste aastate  eeskujul uue aasta õnnesoowide maksuna  kõrgemate õpeasutuste waesemate kaswandikkude  hääks rahalist korjandust ette matta. Nagu teada, on kaugelt suurem osa üliõpilasi  waeSte wanemate lapsed, keda mammad  on jõudnud meel keskkoolist läbi aidata, kuna aga kõrgemates koolides edasi-õpetamiseks  nende jõud enam ei ulata Nii on siis noored edasipüüdjad inimesed sagedasti sunnitud tühjade laskudega, ainult hääd lootused põues, päälinna tulema, kus nad paha rahaliku seisukorra pärast wäga suurt puudust peawad kannatama. Päälinna seltsid näewad sellepärast sagedamini,  kui keegi muu kuidas õpilased oma kallist õppimise-aega eratundide andmisega ära peawad wiitma, et natukenegi ülespidamist  teenida, ja sellegipärast sagedasti oma terwise halwa korteri ja puuduliku ülespidamise mõjul täiesti ära kaotawad. Halb termis on aga kõige pahem edasijõudmise  ja töö waenlane niihästi õppimise ajal kui ka pärast elus. Et abitarwitajate raskusid wähegi kergendada,  wõttis St. Peterburi Eesti Hsätegew Selts aastat kuus tagasi nöuuks, nende hääks niisugust annete-korjandust toime panna, mis annetajal mitte raske ei oleks, rohke osawötmise juures aga kauni summa hääks otstarbeks sisse mõib tuua. ! See on nimelt ülemal-nimetatud uue aasta õnnesoowides wabastamise maks, mida St. P. E. häätegew Selts ka sel aastal jälle ette võtab ja sellega ühes kõiki hariduse sõpru palub seda ettewõtet lahke osawötmisega aetada. Nagu juba endidst ajast teada, saab iga annetaja nimi cjalehtedes, mana aasta wiimastcS wõi uue aasta esimestes numbrites  kuulutatud, janimelt mõlemis päewalehtedes  wõi annäaja sellekohase soowi pääle ka teistes lehjedes. Et seda korjandut paremini korraldada, on selts oma wiimosel peakoosolekul selleks kaks asjaajajat wsiinud mimelt hr Dr. O. KallaS'e Tartus (Tiigi uul. 31) kodumaal,  s. o. Lnwi- ja Eestimaa jaoks ja wannutatud adwoka: hr. A. Erjapea Peterburis  (Daarexuminen. aun 69 ao. 24) ! Peterburi linna ja Wenemaa jaoks, kellede j kätte kaik kokkutulnud summad palutakse saata. Andeid palutakse, nagu endistelgi aastatel,  seltsi usaldusmeeste kätte maksta, ühes sellekohaste koriänduselehtede päüle üles märkides, kus juureS weel lahkeid andjaid palutakse juurde lisada, missuguste õpeasutuste  kaswandikkuhe hääks nad oma anded mäürawad. ! Maksusid matavad wastu kõik endised St. P. E. Häätehewa Seltsi usaldusmehed, ja nimelt: Peterburis: adwokat A. Erjapea  (Laarspuuuueic unu. 69, nn. 24), T Riomar (Ochnuspenan va, S 4), Palm- grem raamatukauplus (K. Rouwmonng.» M. 8). Riias: adwokat J. Arro (Ueooinun M. 5). Tallinnas: Dr. F. Ackel, adwokat J. Temani, J, Ploompuu raamatukauplus, J- Mölder (Ulapokian M 26 no 4). Tartus: Dr. O. Kallas (Tiigi uul. 31). Dr. meä H. Koppel (Suurel turul), K. Sööti' raamatukauplus, Dr. Schulzen berg (Riia uul. 24), adwokat Rütli (Raatuse  uul. 16), adwokat L. Olesk (Aia uul.) Wiljandis: Or. T Soosaar, J. Tollasega  raamatukauplus. Wiljandimaal: J. Raudsepp, Holstres Pärnus: Dr. H. Leesment, adwokat Sittenberg. Kuresaares: NuZ. Allik. Wõrus: adwokat J. Lõo, F. Karlsoni raamatukauplus, kooliõpetaja S. Songi. Pihkwas: Dr. Reimann, ohwitser A. Pitka. Walgas: J. Äniline- Narmas: Dr. Jänes. Pilistweres: Dr. Loorberg. Toris: M. Ollino. Pääle selle wõtawad ajalehtede toimetused  ja meel mitmed teised isikud annete waStuwõtmist ja edasitoimetamist lahkeste oma pääle- Aruanne sissetulnud summa üle ja selle ärajaotamine antakse januarikuus ajalehtedes  iseäranis teada. Siin kohal awaldab selts kõigile lahketele  andjatele oma südamlikku tänu ja loodab, et ka sel aastal seda korjandust igapidi edendada püütakse. Auupaklikult St. P E. Häätegewa Seltsi Eestseisus. Peterburis 7. detsembril 1903. Isamaalt. Kuresaarest. Pühapäewal 14. detsembril  sai Dr. Friedrich Reinholb Kreutzwaldi sündimisest 100 aastat täis, mispärast Eesti seltsides lauluisa mälestuseks piduõhtud toime pandi. Tartus, kus lahkunud lauluisa pääle paarikümne aasta oma töö wäsimusest Jaani kiriku surnuaial puhkab, ehtifiwad Eesti seltside saadikud pühapäeva hommikul  tema hauda lillepärgadega, mil puhul ka salgake teist Kreutzwaldi auustajaid sinna kokku oli tulnud. Lauluisa mälestuseks  laulsiwad haual viibijad: „Ärgake, nii vahid hüüdwad I" Pärast lõunat oli ..BürgermuSse" saalis Eesti Põllumeeste Seltsi pidulik koosolek. Majaomanikkude tähelepanemist juhime  siin kohal selle pääle, et nad 15. alates kõige hiljemalt 7. januärini  1904 ametikohtadele teada peawad andma, kuda nende korteritega lugu on. Seda on korterimaksu suuruse äramääramise pärast tarwis. Kes õigel ajal oma teatust ära ei anna, langeb trahwi alla kuni 300 rublani. Plankettisid on linnaametist saada ja need täidetagu kärwa päält täis. Nagu juba kuulutustest näha, mängitakse  28. detsembril Bürgerklubi saalis Saaremaa kurttummade kooli hääks suuremat  näitemängu „Murdwargus." Nimetatud  näidend on kuulsa Soome naiskirjaniku  Minna Kanthi osawa sule sünnitus.  Ülihuvitavalt näidetakse siin nõidade  pettust. Tükk on Ülemaal, Tallinnas, Tartus jnd. suurt osavõtmist ja rahulolemist leidnud, ja ka mitte ilma asjata sest ta on seda väärt ! Loodame et .Murdvargust" etendamine ka Kuresaares 51 Saarl a n e. 1903