Saarlane UW Kleöldive psliiika ajaleht Naa- ja linnarahwate. UM jss 18. Teisipäewal, 3. mail 1905. XXI. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . .I. rbl. 30 kp. Vsoles aastas 1 „ 2A „ Ilmub igal Eesti rahwawiiside korjamine. Esimene aruanne tehtud tööst (23. märtsist 1904 kuni 14. märtsini 1905) ilmus neil päimil trükist. Aruanne saadeti kõigile kätte, kes tänini asjast kuidagi wiisi osa on wõtnud; pääle selle muusika-, karskuseja  löbuseltfidcle ning üksikutele, kellelt toetust  loodeti. Selts on häämeelega walmis igamehele, keda asi huwitab, aruannet soowi pääle kätte toimetama. Aruandest näeme, et korjamise töö kaunisti  korda on läinud: 45 inimese poolt sai Selts laulikute adressisid, seltside ja ütsikute poolt kingiti 385 rbl. 47 kop. Rahast tarwitati 301 rbl. 56 kop. ära (wiiside korjamise, ostmise jne pääle). Töösaadus  on kingitud, korjatud, oStetud pääle 1600 wiifi, kaugelt suuremal jaol sõnad juureS. Korjamise töö toimetasiwad  Peterburi konserwatoriumi kaswandikud  J. Aawi, P. Penna, M- Saar, S. Lindpere; pääle selle neiu M. Hermann, pr. Fr. Talwik ja organist A. Topmann. Wiistsid kinkifiwad hrad M. Dreimann, M. Kampmann, Jak. Oraw ja neiu El. Kolk; wiisisid osteti hradelt J. Jürwetson, A. Sibul ja K. PilleSso.. 750 wiisi). Töö läheb tulema! suwel edasi. Töö eesmärgiks on aastate jooksul terme Eesti keele piirkm d rahwawiisidest puhtaks korjata, nn palju kui neid meel alal on hoitud. E. Ü. Selts julgeb sellepärast uuesti muusikasõprade abi paluda: 1) Korjajatele reisikuludeks läheks tulema!  suwel rublat 400 ära, seda ei jõua Selts üksinda maksta. 2) Korjajate jalawaewa kergitaks märksa, kui mõnegi lauliku (laulude-, tantsu-, torupilli-,  kandle- jne. lugude mõistja) nimi ja adress teada oleks. 3) Häämeelega wõetakse ka muusikatundjate  poolt ülestähendatud wiisisid wasta. Kõik kirjalikud teated (adreSsid) ja küsimised  (aruande nõudmised) kui ka rahaanded  palutakse saata Oskar Kallas'e kätte, Tartu (Jurjerv) Tiigi uul. 31. Tänise osawõtmise eest tänades ja edaspidist  abi lootes Eesti Üliõplaste Selts. Mõistatusline juhtumine. Käis teie kellu õieti? Karma pätilt. Kui kellu tüki aja pärast kümme lõi, waatsin mina wee! kord oma uuri. Ja, teie käisite siin toas? Üsna wasta tahtmist ja kogemata. Jaen tegi mulle ukse eest lahti ja laskis mind sisse astuda. Kui mina juba pooles toaS olin, märkasin ma alles, et herra Kammaso magaS. Kikiwarwul läksin mina toast wälja. Teener seletas mulle nüüd asjalugu. Mina ei tahtnud aga haiglast magajat jegada ja läksin ära. KaS teie tema nägo ka nägite, wõi keha üksi? Tema pale oli toa poote pöördud. Ega see olnud kimp, maikaga kinnikaetud  riided, mida teie nägite. Herra Tartineau eitas naeratades. Herra Kammaso magas, mina tean seda üsna selgesti. Tema näo pääl oli sügaw rahu ja suu oli natuke lahti. Mina wõiksin teda teile ülessemaalida, kui ma seda ülepää  mõistaksin, nii selgesti on tema nägu mul meeles. Kas sellest tunnistusest teil kül on? Sellest on küll, seletas herra Barrot tusaselt. Sarnase tunnistaja ütelused oliwad  ilmkõikumata kindlad. Enriko Kammaso oli kindlate tunnistuste najal selgeks teinud, et tema just teatud ajal kodu olnud ja pSSlekauba weel rahulisti maganud. Oli täiesti kindel, et tema mõrtsukatöö ajal sellest kohast, kus hirmus tegu sündis, mitu wersta eemal oli olnud. Õiguse poolest ei tunnistanud ju ka ei misgi muu asi tema waStu, km ainult see, et õnnetu naene tema nime hüüdes suri ja et tema abielulahutamist sellepärast nõudnud oli, et üht teist naesterahwaft enesele abikaasaks kosida tahtis. Oli aga ka wäga wõimalik, et surija! -viimasel simapilgul kõik kuri, mis tema oma mehele teinud, meelde tuli ja tema sellepärast kahetsusega weel teda wiimsel silmapilgul meelde tuletas. Ja Kammaso ei olnud mitte silmapilkugi aega süüdlane ega segane wälja näinud. Tema oli otse eeskujulik rahuline ja kindel kõigis oma olemises ja kõnedes, ei olnud tema juures tuimust ega ka erutust märkada. Nüüd ei jäänud muud nõu üle kui ilusa naese mõrtsukat ühest teisest kohast otsima hakata. Herra Tartincau ja teener oliwad mõlemad oma ütelust -vandega kinnitanud. Aga, päew päewa ja nädal nädala järele lüksiwad mööda, ehk küll politsei kõigest jõust tüdimatalt töötanud oli ilma et sammugi selles asjas edasi jõudnud oleks. Kolm kuud oliwad juba selle saladuslisest mõrtsukatööst mööda läinud ning niihästi rahwa uudishimu kui ka politsei südidus aSja uurimises oliwad märksa kahanenud, saladuslik juhtumine ei huwitanud lihtsalt ei kedagi enam. Prokurör Barrot kõndis ühel ilusal pärast lõunal Magenta bulwaaril edasi tagasi, kui üks tõld, mille sees herrad Tartineau ja Kammaso, kui ka üks -vanem ja teine noorem naesterahwas istusiwad, sinna sõitis. Awaliku, auustawa imestusega silmitses herra Barrot nooremat, arwata kahekümne aastast naesterahwaft. See oli wist preili Gilberte, herra Kammaso ärawalitud tule- wane, keZ aga oma aru järele Shül Emmeri kihlatud pruut oli. Niisugune suur, silmipimestaw iludus, kui endine proua Kammaso, ci olnud see neiu kül just mitte, aga tema üle oli nõnda ütelda ise« äralik armsus wälja laotatud, mis surnud esimese proua juures kõige wõitwa ilu tõttu, täiesti puudunud oli. Et see naesterahwas siin oma tulemast abikaasat igatepidi täiesti õnnelikuks teeb, oli kõhklemata selge. Waatke, herra prokurör, see oli tema, kõlas korraga hüüe just herra Barrot'i kõrwal. Ülesse waadates nägi prokurör, et kõneleja herra Emmeri oli. Ah, ka teie olete siin? herra Emmeri, wastas tema. Seda mina juba arwasin, et see preili Gilberte olema pidi, sellepärast, et herra Kammaso temaga wastamifi istus. Teie armastuse lugu näib ju üsna pahasti minewat? Nõnda see on, herra Barrot. Waene Gilberte nutab ennast juba pool pimedaks, aga tema muidu nii hääd wanemad ei hooli sellest kõigewähematgi, waid nõudwad iga päew uuesti, et waene tüdruk herra Kammaso kosjad waStu peab wõtma. Aga tema on teile sellegipärast truuwiks jäänud? Tema jääks selleks ka edespidigi weel, kui see tema tegu üksi oleks, aga tema on juba maast madalast harjutatud wanemate käsku pimedast pääst täitma. Tema ei teagi, et afi ka teisiti ülepää olla wõib. Kas teie ei pannud tähele, kui äralõpnud ja kahwatu ta waeneke wälja nägi? Nägin kül waene laps! Sõda. Neil päewil teatati, et Roshestwenski Nebogatowi laewastikud juba on ühinenud. Nüüd tuli aga sõnum, et Nobegatowi laewastik alles 21. Singapuri juurest mööda sõitis. Nii ei ole Wene laewastikud weel mitte üheskoos. Kus Roshestwenski praegu õieti on, see on teadmata. Wäljamaalased imestawad,  kui osawasti Roshestwenski oma laewastikku oskab marjata. Niisama teadmata  on Jaapani laewastiku praegune wiibimisekoht. Hiina meres mässas terme wiimase nädali jooksul suur maru, mis Wene lacwastikust mõned wäiksemad laewad on ära lahutanud. Kindral Meckeli õpilased. Saksa kindral Meckel käis omal ajal Jaapani sõjamäele Europa sõjakunsti õpetamas. Nüüd on ÄkS Prantsuse ajakirjanik Meckeli jutul käinud, et tema arwamist sõja aSjus kuulda. Meckel ütles ajakirjanikule muu seas: Jaapanlaste wõidud ei oja mind imestama.  Ma uskusin juba enne, et jaapanlased  wõidawad. Jaapani sõjamehed teawad, mis waja teha on, ja pääle selle ei karda nad surma. Kui wenelased ikka tahawad edasi sõdida, siis on jaapanlastel uusi wõitusi loota. Mõned ütlewad, et jaapanlased ära wäsiwad. Mina arwan, et nad ei wäsi. Wenelased ei suuda tugewamat  sõjawäge Hardini taha saata kui neil enne Muldeni lahingut oli. Mis Jaapani waranduslisesse jõusse puutub, siis ei maksa rääkidagi, et jaa-