siis jõuab ta ehk neis wäheStcs tundides, mis emakeeli on määratud, ka lapsi nii kaugele juhatada, ei lapsed koolis wähemalt ladusasti ja arusaamisega locwad, pääasjalikult  õieti kirjutawad, oma rahwa kirjandust  ja kirjamehi natukenegi tundma saamad  Nüüd aga kuuleme mitmelt poolt sügama kahetsusega, et wiimscl aastakümnel wähemalt kirjutamine meie rahwakoolidcs suure sammu kehmemakS läinud- Iga samm aga, mis sellepoolest koolis tagurpidi  käidakse, tähendab rahmahariduses sada sammu tagurpidi! Nagu „PoStim." kuuleb, olnud minewal kewadel emakeele asi Wiljandi maakonna õp. sinodil harutamisel ja wõetud otsuseks, seaduslikul teel ülemat kooliwalitsust paluda,  et rahwakooliöpctajate katsckawasse ka emakeele tundmine ülcZ wöetaks, sest emakeele  tundmine olewat rahmakooliS usuõpetusel  tähtsaks abinõuuks. Lähemad nüüd ka nende ja meie pöhjendamised  pisut lahku, sii-Z ci käi nad ometi kudogi teineteise waStu, maid toetawad teineteist wastaStikku. Seda julgemini tohime loota, et koolide ülemad asja tõsiselt läbi katfuwad ja meie kooliõpetajate katsekawa emakeele nõudmise poolest täiendawad. Kõrgel riigiwalitsuscl ei wõi see ju mitte waStamectt olla, kui mcie rahwa usuelu tugema aluse alla saab ja parem emakeeleõpetus mcie rohiva haridusele tugewat hoogu annab. Sest ainult see rahwas, kes omas usus hästi kinnitatud on ja hariduses edasi sammub, wõib ja oskab ka kõrge riigiwalitsuse wastu oma kohuseid ustawalt täita. Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 34. Kirjutanud on. See on Zambert Heinberti maja ja wõö' ras mees on lord Hildeberti saadik, kes praegu lõuna Afrika reisult siia zõudnud ja Willemamn, grahw Richnbergi ja Farings Wcikicli asja järele luurima tuli. See mees, nimega Leon Tuulmaun, pani oma mõtteid ja soowimisi Lomberlllc lühidelt  ja puhtttt ette, jutustas Willemamn käekäiku, niisama ta seda, kus ta praegu oli, mida see kõik suure iinckSpaucmiscga päält kuul S. „See on tõesti taewalik saatus ja Jumalik  juhtumine, mis Willcmrnni hoidnud ja teda wiimakslord Hildeberti murde juhatas!" püüdis stsmbcrt rõöms. lt. „Nüiid ma dakan jälle lootma, et kõik wiimaks õnnelikult lõppema saab!" „Seda wõib nüüd muidugi loota, ega Ml laab wift uts tnrk redket tööd olema, enne kui grakw la -gi lms sellest umbrodmt  puhastalud ü. l, ürles Tuulmsnn naeratades. ..Lrets »'ei! mana grabw Riednbcrg alles elus ja wöilsime tema pcidu urgast ülessc otsida, siis otels kõigil wastastel wiimaue löök käes olemar Aga kus on grabw Aieünbcrgk Teie usure, et ta omctl olles elus on, herra Sambertk" „Pvhjusic järele, mida ma siiaajani wälja uurinud olen, wsiks :a küll alles elada," kostis Lainbcrr, „siisti wiiks ta ehk mõnel teisel teel surma laanud olla, uus aga Faringa ja Miureta püüetega mitte kokku ei käo" „Kuidas reie siis selle pätile nii kindel olete, et grahw sel karral mme surma ci saanud, kus kõik tema surma ustuma bakkastwod  ja purustatud surnukeha metsast leiti?" „Sclle paale olen ma julge ja on mul ka kindlad tunnistused käes, et see mitte grahwi surnukeha ci olnud, waid ainult üls jõle pettus, mida ainult soadan wälja wõid annata!" ,/Äääl toodi üks hauast wälja kaewatud surnu keha ette, mida selle põrgu, tüki tarwiö korrale seaiud," ütles Mr- Duulmann.  „EkS olnud nii?" „Kuda teie seda teate?" hüüdis Lambert  ehmatades. ~See on aga tõesti nõnda, kui teie praegu ütlesite." Ja ja, tean rohkem, kui teie seda arwara -wöite," ütlls Mc. Tuulmann. „Ma tean ka, mis teie Willemanni häüks kõik t inud olete, aga siisgi pean ma imestama,  et teie praegu nii rahulikult laed süles peate, kui teil ju niisugused põhjused ja tunnistused käes on ja mitte seaduslikult  nende kürjetegijate wastu wälja ei ostu, woi kas Hamburgis enam kohtuid ja seadusi ei olegi?" „Mr. Tuulmann," ütles Lambert, „ma tahan teile midagi ütelda, mis selle asja juures wäga tähtis on ja teilgi tuleb tähele panna, kui teie Will manni häüks midagi teha soowite. Minul on tüll juba ammugi niisugused põhjused käes, et tõeks wõin teha, et grahw Riehnbergi kabelis ja puusärgis  mitte grahwi, waid ühe Rooli nimelise  mehe surnu keha puhkab, aga selleks puuduwad weel tõelikud tunnistused, et Faringa just see oli, kes seda hirmust ja zäledai pettuse tööd toimcms. Kui meie nüüd ka küll tõesti usuksime, et Faringa ja Mureta selle asja toimetajad oleksiwad, mida ju muidugi selgesti arwata wõib, siiegi saaks kohus selgemaid tunnistusi nõudma ja paljad arwamised ei maksa midagi. Meie jõuaksime Faringa pääle ainult kahtlust, aga mitte süüdi lükata; Ml saaks aga kohus meie kaebdust tühjaks mõistma ja pääle kauba oleks meil weel see kahju, et kurjategijad wäga ettewaatiikuks  läheküwad, kui nad seda aru saamad, ct nende tegude jälgi uurima hakatakse ja siis oleks wäga raske, sellest selgemat otsust  saada. Teie näete nüüd, et sellest midagi kasu ei wõi tulla, kui meie sellest asjast enneaegu «isalikku kära teeme." „Teil on küll õigus," ütles Mr. Duulmann.  „Aga kas teil stiS mitte kõige wähemat märki käes ci ole, mis seda süüdi Faringa pääle tõendada aitaks?" „On küll, aga see on liig ivähe," kostis  Lambert, „ Faringa oma metsaivaht tunnistab, et tema sel hommikul Faringa näinud, kui teatud kole lugu juhtus. Ta tulnud suure lõõtsutamisega metsast ja käed ja riided olnud mitmest kohast merised; ta läinud aga metsawahist niipalju eemalt mööda, et metsawaht teda just selgesti ci ole näha'saanud ja meeS kardab isegi, et tema tunnistus selle juures kasuta oleks. Pääle kauba oli igaühel selgesti teada, ct Faringa mõned päewad ennemini ära reisis,  kui see lugu juhtus." See asi näitab wäga kahtlane; kas teie tõesti teate, et Faringa sel ajal ärareisinud oli?" „Ei olnud, see oli pettus, nagu ma seda mitme tunnistuse waral selgeks olen saanud. Mitu inimest ütlewad ennast Faringat pääle seda näinud olewat, kuna ta ju kuulu järele ära reisinud oli. Üksgi ei wõi aga seda selgesti tõendada, sest ct Faringa ennast wist awalikult kellelgi näidata  ei tahtnud, ja mõni aga kogemata salamahti nägema juhtus; sellest päewast saati, kui grahw kadus, oli ka Faringa kadunud ja ta tuli oma reisult alles mitme nädala järele tagasi." „Kas teie teate, kus kohta Faringa sel ajal reisis?" „ Selle järele uurimine maksis minul palju waewa, wastas Lambert," ometi läks see mul wiimaks korda ja ma tean nüüd selgesti, et Faringa sel ajal Londonis käinud ja nimelt ühe lord Harritowi juures. „Kas olete lord Harritowi juurest seda asja järele küsinud? „Ei ole." „On teil tema adress teada?" arwan, et wist on." „Siis tahan ma seda kohe telegrafi teel järele küsida, ütles Mr. Duulmann, kui adressi järele oli kuulanud. „See koht ei ole telegrafi kontorist kaugel ja paari tunniga on meil wastus käes." Selle pääle kirjutas ta ühe pisukese kirja, mida Lamberti teener telegrafi kontori  wiis. (Järg tuleb ) Isamaalt. Kuresaarest- 18, Dets. m. a., pühitses Kuresaare linnaameti liige hr. N. M ehmel oma abikaasaga hõbepulmi- Et hr. Mehmelil siin peaaegu üleüldine tähendus on, siis oli õnncsoomijate huik kaunis suur. Hr. Mehmel  wötab üleüldiselt rahwa elust erapooletult  osa; kus tarmis, sääl tuksub tema lahke süda eestlase waStu niisamasuguse tundmusega  kui sakslase wõi wenelase waStu. Soowime  temale meel pitka iga ja meel suuremat  töötamise walja Kuresaare linna elu hääks. Nagu öeldud, on hr. Mehmel Kuresaare linnaameti liige. Päüis seda on ta meel maksumalitsuse esimees, waestekoja  juhataja, linna wolimees ja muudes auuametiteS tegew. S. Detsembril m. a., peeti Kuresaare waestemaja hääks basaari, mis 191 rbl. 29 kop. puhast kasu sisse toonud. Laupäcwa õhtul 11. Detsembril m. a. oli Kuresaare Bürgerklubi saalis lõbuõhtu näitemängu, laulu ja muusikaga Kuresaare linnakooli waestemate kaswandikkude  hääks. Mängiti näitemängu Hr. Herkules- Mäng läks üleüldse wäga hästi. Tublit osawust näitas teenri-osa etendaja August ülesse Kontsertis kanti 6 Eestikeelset ja 1 Wenekeclne laul ette. Muusikaga lõbustas pidulisi Kuresaare muusikasõprade koor, millel liikmeteks osawad  mängijad on. Wiimaks oli kuulus „löppekS tants", mis kuni kellu 3 4 wältas. —Järgmisel pühapäewaõhtulmängiti säälsamasgi ühte Saksakeeltset näitemängu, mis aga Eesti omast mähe lahjam oli, mi hästi sisu kui ka ettekandmise poolest. 20. Detsembril m. a., õhtul kellu V 29, kohutasiwad meid jälle tulekellad. Laste ettewaatmatuse läbi oli hr. Schwaliba  ch i maja kolmandama korra pääl tuli lahti pääsenud. Tulekaitse seltsi tegewusel kustutati tuli kohe ära. Kärla maants ääres wäikeseS lagunud  majakeses elab üks waene mees pime naesega ja mitme wäikese lapsega- Nende rasket ja waewalist elu kirjeldas keegi N. von R. ühes „Arensburger Wochenblattis" awaidatud laulus, milles ta rahwaü üles kutsus, nimetatud waese perekonna Jõulu rõõmu mõnesuguste annetega ülendada.  „ArenSb. Woch." wõttis andide waStu M i Saarlane, 1900,