korraks oli ühendatama seltsi põhjuskirja läbivaatamine, mille selleks waliiud komisjon malmis oli töötanud- PõdjuSkiri  wõeti wastu kahe muudatusega, uimeli: et Seltsi esimees üleüldise koosoleku poolt tuleb walida (mitte aga eestseisuse liikmete  eneste poolt) ning et seltsi sissetulekust  hariduse osakonna tarwis mitte 25°/ o juba põhjuskirja järele ei lähe, maid et üleüldine koosolek hariduse osakonna tarwis  ise summad määrab, tarwituse järele. See küsimus sünnitas kauaaegselt vaidlemist.  Hääletamise juures oliwad 25°/° määramise wastu 23, poolt 19 häält. Need, kes 2S°/„ wastu oliwad, ei olnud küll mitte hariduse ega hariduse osakonna wastu, vaid nad põhjendasiwad oma waStuolemist  seega, et mitte üleüldise koosoleku wabadust kitsendada ning seltsi tegevuses ja tegelaste wahel lõhesid sünnitada, mida ehk 25°/° maksmine teeks. Pärast 3. seltsi üleüldist koosolekut pidafiwad  seltsid igaüks eraldi oma üleüldist koosolekut, kuS sellesama põhjuskirja lübiwaatamine  ja kinnitamine päevakorral oli. Karskuse ja Lyra seltsid wõtsiwad põhjuskirja  sel kujul wastu, kuda see seltside üleüldisel koosolekul n astu wõeti. Hariduse selts otsustas aga seltside üleüldise koosoleku  wastu protesti awaldada. Minema! aastal otsustas Eesti Põllumeeste Selts matmise kassat asutada, millel eesmärgiks on oma liikmete surma korral nende perekondadele ühekordset abi anda. Nüüd on selle kassa põhjuskiri walitsuse  poolt kinnitatud ja kassa wõib oma tegewust alata nii pea, kui tarvilik arw liikmeid kooS on. Liikmeid wõib kassal olla mitte rohkem kui 121- Kes liikmeks soowib astuda, peab 1 rubla ülesandmise juures sisse maksma- Kassa liikmeks on saada Põllumeeste Seltsi liikmetel eesõigus  ; kui nendest kassa liikmete arwu täis ei saa, siis wõctakse ka muid waStu. On aga muudest isikutest kassa liikmete arw täis soetud, siis peawad Põllumeeste Seltsi liikmed wälja jääma, kui nad end aegsasti üles andnud ei ole. Kassa põhjuskirja pääpunktid on järgmised  : esimesed 121 liiget loetakse asutajateks  liikmeteks ja need wöiwad kui ta-- hes vanad olla. Edaspidi wõetakse ainult 50 a. «vanaduseni waStu- Liikme surma korral  makfawad kõik teised liikmed kassasse 1 rubla. Kassast maksetakse aga iga ärasurnud  liikme eest kohe pääle tema surma: kes l—s rubla maksnud 40 rubla. » 6—lo „ „ 45 . 11—15 „ „ 50 „ja muda edasi 80 „ „ 120 „ Kes 80 kord kassasse maksnud on, see Vabastatakse maksust ja tema asemele wõetakse  uus liige sisse. Kassasse maksmise juures loetakse mees ja naene üheks, aga kassast abiraha saamise juures kaheks liikmeks. Nõnda wöiwad ühe abielu paaris omaksed kassast saada I—s rbl. sissemaksu eest 80 rbl- ja kõige suurema sissemaksu s- o. 80 rbl. eest 240 rubla—  Minewal laupäewal tõiwad Tiiksaare mehed Poidelt 4 koormat hülgerasva linna. Siin saanud nad 9 kopikat naelast. Kodu müünud nad 5 kop. nael, ja seegi jäänud ostjalt kätte saamata. Tänavu olla Tiiksaare all hää hülgepüük olnud, pääle 1000 hülge on maha lastud. Hülgede  rohkus tulla sellest, et meri Tiiksaare all ikka veel jäed täis olnud. Nüüd on põhja tuul jae Kihnu ja Ruhnu vahele ajanud. HM W MMM 4—5 Ms paksud. Meremehed ci mäleta niisugust paksu jäed meres näinud olewat. Ruhnm ja Kihnu wahel käib nüüd püssipauk paugu püäle. Öeldakse, ruhnlased olla nüüd hülgedcga „kokku saanud-" Hülge püüdmises on ruhnlased tõesti tublid. Oma «väikeste laewadega lahcwad nad ilma kartuseta liikuma jäe sisse, mis neid edasi tagasi lvüb. Praegu Riia lahes olemast suurest hulgast liikumast jäest tulebgi, et meil ilmad wilud on. Kaarmalt. (JSrg ) Punktteine: Kaarma kihelkonna kool oli koolmeister A. T. ajal küll pahas korras, aga enne seda oli ta hüä kool, ja pärast äraminekut on kool kohe tõusnud- Sellest juba wõib näha, et siin selleaegne koolmeister süüdi oli, mitte aga köstri «kanad" ega «kadakad", nagu «Hääles" üteldätakse. Tõendused on siin käega katsuda. Kui 1900 a. Kaarma köster kihelkonna koolm. ameti oma käest ära andis, oli koolis 21 poissi, kord oli koolis hää, koolituba seisis alati puhaS, käfikambris oli alati kord näha. Ja kooliõpilastest  pandi mitmed koolmeistriteks, kellega kooliwalitsus wäga rahul olla. Aga niipea, kui T. ametisse sai, langes kool ühekorraga: koolipoiste arw langes 10, 7 ja wiimaks koguni 4 päüle. Ühel aastal  istus ta koguni 3. poisiga klassis. Ja mustus oli T- ajal koolis nii suur, et see üsna paha päält waadata oli. T. ajas siin küll süü Kaarma rahwa pääle, kes haridust ei nõuda, oga eks süü ikka oma juures ei olnud. Wiimaks püüab T. selles kihelkonna kooli langemise põhjusid otsida, et siin 2 ministeriumi tooli on- Aga ka see põhjus on otsitud ja mitte õige: WaljalaS on 2-klasfiline ministeriumi kool täis, ja kihelkonna koolis  oli hiljuti niipalju õpilast kooli tahtmas,  et suur hulk tagasi saadetama pidi. Kaarma köster on A. T. pinnaks silmas, sest ta himustas ise köstriks saada, ja himustab seda ehk täna päewani. Sellepärast on T. ja tema sõber Kaarma köstri ja seminari wastu enne «OlewikuS" ja nüüd „Hääles" wälja astunud, on püüdnud neid halwaks teha, aga nende püüdmised on kõik tühjaks jäänud,  ja saamad ka edaspidi tühjaks laimuks  jääma- T. on isegi erakirjadega hr. Kirotari wastu musta tööd teinud, kõik muidugi rahwa kasu pärast. (Järgneb.) Kihelkonnalt. Kuidas ustawalt poolt kuuleme, on 9 kirja, mõned mitmete allkirjadega,  Liiwimaa konfistoriumile saadetud, kus õp, Hörschelmanni «valimise wastu protesteeritakse  Selsamal päewal, kui Liiwimaa konfistorium õpetaja Hörschelmanni walimise  asjus koos oli, tulnud wiimase poolt telegrammi teel konfistoriumile teatus, et tema Kihelkonna õpetaja ametit mitte waStu ei wõta. Seega tuleb Kihelkonna kiriku konwent õpetaja walimise asjus uuesti kokku. Niikauaks oga, kuni Kihelkonna  kogudus omale uue õpetaja saab, tahetakse sinna asetäitja õpetaja seada. Praegusel teel on siis õp. Hörschelmanni walimise küsimus kõige paremini lõpetatud ja õp. Hörschelmann tegi hästi, et tema Kihelkonna õpetaja ametit «itte wastu ei wõtnud. Ehk küll rohkesti suurem hulk, jah peaaegu terwe kogudus Hörschelmanni poolt oli, siisgi poleks tema Kihelkonna tulemise puhul koguduses mitte õiget rahu jalule saadud seada. Reed aga, kes õp. Hörschelmanni poolt oliwad, waigistagn endid ning ühendagu nüüd ühes teistega õpetaja «valimises, et seega ühemeelse walimise  Mi Kihelkonna kogudus enesele kohase õpetaja saaks. Kuda kuuleme, soowiwad  ühed Pöide õpetaja Sitzkat, teised Kaarma õp- Passi Kihelkonna õpetajaks. Pär»»ust. Wüljarändajad. Pärnust ja ta ümbrusest on neil päewadel mitmed perekonnad Siberisse wälja rännanud, et säält maad saada ja asumisele hakata- Häädemeeste  kihelkonnast rännatakse Amerikasse,  et sääl põllutööd tegema hakata. Tartust. Eesti karskuseseltside kesk-toimekond  pidas 24- ja 25- aprillil oma koosolekut.  Kesktoimekond mõtled karskuse mõtte selgituseks lähemal ajal ringkirja wälja saata, milles ära saab näidatud, et karskuseseltfid  hariduseseltside kõrwal mitte ülearused  ei ole. Otsustati neiu H. Einbergi suweks Soome ja Rootsi maadele saata, et Soome karskusetööd, iseäranis laste juures, tundma õppida ja rahwawahelisest karskuse kongressist, mis 15.—25. juulini Stokholmis ära peetakse, osa wõtaks. Reisikuludeks  määrati 150 rubla- Ligem Eesti karskuse kongress määrati 5. ja L. augusti püüle- Kongressi juures mõeldakse ka karökuse-näitust toime panna, kus karskuse kirjandust, õpetlikka, abinõusid,  alkoholita jookisid j- m- f- wälja pannakse—  — Herra Tõnisson soowitab mehes" Dr. Hermanni hääks laulukontsertisid  anda, et Hermanni maja ära ostmiseks raha koguda. Kui tarwilik osa raha koos, siis wõiks Dr. Hermani maja ära osta ja selle temale ning tema abikaasale  eluaegseks maksuta tarwitamiseks anda. Pärast Dr. Hermanni ja tema abikaasa  surma jääks maja «vaesemate muusika meeste tarwitada, ning sünnitaks sel kombel  Eesti muusikameeste kodu. Et Dr. Hermann Eesti muusikat palju on edendanud,  tunnistakse terwe Eesti ajakirjanduse poolt tõeks ning sellepärast on ka kõik hr. Tõnissoni ettepaneku poolt. Dr- Hermann ise aga tõendab „Sõnumetes," et temal maja ei olegi ning et tema lehed «Hüüdja" ja „Walgus" mitte rahapuuduse, waid sellepärast  seisma on jäänud, et kohast trükikoda  Tartus leida ei olnud- Tallinnast. Esimese mai pühitsemine oli Tallinnas peaaegu üleüldine. Ajalehte» dest ei ilmunud üksgi; trükikojad ci töötanud.  Niisamati siisiwad ka pea kõik ümbrikud  Linna üle walitses nagu iseäraline  vaikus. Riigivolikogu liige Pärn, Tallinna tööliste saadik, tahtis RaplaS rahvakoosolekut  ära pidada, et süäl volikogu tööst aru anda, aga kuberner ei arwanud wõimaliwks  selleks luba anda. Koosoleku pidamiseks Tallinnas anti hr. Laipmanni nime pääl luba ja peeti s?e koosolek pritsimaja  saalis pühapäeva õhtu kell b ära. Hra Pärn rääkis volikogu tegevusest, iseäranis  sotfialdemokratia erakonda ülistades, ilma et midagi ette oleks toonud, mida ajalehelugeja juba isegi ei teadnud—  Hommikul 30. aprillil kell 5 lasti Ado Pelt maho. Ta mõisteti sõjakohtu  poolt poomisesurma, kuna kindralkuberner  selle püssisurmaks ümber muutis. Hommikul kell S viidi ta kinnises sõjahaigewankris tugeva wahisalga kaitsel Rahumäe juurde surmaplatsile. Sääl tahtis  ta kohe oma tuttavaga enne otsuse täidesaatmist kokku saada, kuid tuttavad polnud ilmunud; nii jäi Pelti soov täitmata.  Otsuse täidesaatmise juure oliwad ta silmad kinni sidumata. M 19 Saarl a n e. ZSO7.