Saarlane /ls 4N.s Teisipäewal, 6. detsembril 1905. XXI aastakäik maksab: Ilmub igal KuresaareS PitkaS-uulitsas «r.IS Kltüldiiie pililik» ajaleht maa- ja lianarahmale. Seletuseks Et „Saarlase" wäljaandmise juures mitte takistusi eite ei tuleks, olen ma lubanud niikaua, kuni uus toimetaja kinnitatud  saab, weel selle lehe, kui wastutaja toimetaja, alla kirjutada. Et selle läbi eksimõtted ette wõiwad tulla, nagu oleksin ma praegusel toimetusel iga numbri sisuga ühes nõus, olen ma sunnitud järgmist awaldama: 1. Ma ei wõta praegu mingisugust osa lehe kirjutamise juures ning sellepärast, mis praegu ..Saarlases" awaldakse, ei ole mitte minu, waid uue tegema toimetaja mõtted; 2. Iseäranis nende mõtetega, mis wii« mases ..Saarlase" numbris awaldati, pole ma mitte ühes nõus. Nimelt ei wõi ma mitte „Edu" parteist osa wötta, sellepärast, et ta oma programmi järele tahab ilma hinnata wälja jägäda; seda on Wenemaal  mitu korda tehtud, aga talu» mehed on selle läbi ikka waesemaks jäänud; teiseks, et „Edu" partei tahab järkjärgulist  8-tunnilist töö aega põllutöö juures sisse seada. See on ilmwöimata ning ajaks meie peremehed hukka; kolmandaks, ct „Edu" partei rahab põllutöö-inspektorid sisse seada. Meie saame praegu juba amet-- nikkude läbi küllalt kurnatud, nii et meile niisugust mehi, kellel talumees oma wõid ja kalu tänu-ohwriks toob, mitte rohkem tarwis ei ole. 3. Sõna demokraatia tähendab mana Greeka keeles küll rahwawalitsust, aga praegu tarwitatakse seda sõna, kudas iga haritud mees teab, ainult nende parteide juures, kes wabatriiki ilma keisrita ehk kuningata püüawad, sisse seada. Mina aga tahan oma keisri herrale truuwiks jääda. Hartmig Baron Sasi. Meie ukse kelluke. Jõuluõhtu sündmus. Kirjutanud W. Heinberg. Eestistanud G. Markus. Ilse ei tahtnud õhtusööiNast mitte osa wõtta, lvõttis mantli ning läks minema. Kui meie aga pärast einelauda weini klaaside  juures istusime, pistis ta oma pää ukse wahclt sisse küsides: Kas tohin teie rahu rikkuda? Mammal walutab pää, läks woodisse, mul läks aeg igawaks. Meie palusime Ernstiga teda meie wahele istuda, millega ta ka kohe sündis ning Nüüd kuulas ta wagusi päält, kui Ernst oma perekonnast, haiglasest emast, stuudeerimise  ajast ja elust, oma ametist ja wusest kõneles. Kellu kümne ojal tõusis Ilse üles, jättis jumalaga ning hakkas kodu poole minema. Muidugi läksin ma teda saatma, nagu seda ikka olin teinud. Ernst tuli aga nüüd ka kolmandaks kaasa. Oli kuuwalge õhtu, kena ning armas uulitsat mööda kõndida. ProbStci ukse juurde jõudes pööris Ilse ümber ning ma nägin selgesti, kuidas ta silmad weel kord Ernsti otsifiwad  ja tähele pamwad. Mulle tegi see imestust, aga siisgi unustasin ma seda peagi jälle ära- Kui ma oga mõnikord pärast poole selle pääle mõtlesin, siis alles läksiwad mu silmad lahti, siis alles sain sellest ümberpöörmisest ja silmadega Ernsti otsimisest aru- Sel korral- aga mitte. Ilse oli sel korral minu silmis kõrge ja Uhke grasi proua tütar, keda minu teadust Mööda mõne walilsewa würsti prouaks kaöwatati, Ernst ei olnud ju tema kohta milgi wiisel kardetaw ega wõinud see kellegile mõttessegi tulla. Ernsti toimetused sundisiwad teda kaheks nädaliks meie juures wiibima. Nõnda ta kõige wähem meile asja harutas. Selle aja sceS tuli aga Ilse õige sagedasti meile, ja sagedamini kui enne ial. Muidugi juhtusinad nad siis ka Ernstiga kokku. Nad jutustasiwad elawalt ja lõbusalt üksteisega  mitmesuguste kirjanikkude üle. Mõnikord luges Ernst Ilsele ette, ja kes neid just tähile pani, mis nad kõik ära rääkifiwad ja mis arutused neil üksteise wahel oliwad. Ainult seda nägin ma küll, et Ilse omast seisukohast Ernsti wastu wäga sõbralik ja lahke oli. Seda oli ta ka minugi waStu- Sellepärast ei mõtelnud ma nende kohta midagi iseäralist. Wiimaks sõitis Ernst ära- Jumalaga jättes pitsitas ta minu kätt kõwasti mitu korda liigutult üteldes: Jälle nägemiseni, jälle nägemiseni! Sellest ajast nägi Ilse wälja nagu oleks ta täieealisemaks kaswanud: ta silmad oliwad ergud, waim elawam, jutud lõbusad,  lühidelt öeltud -- ta meeldis mulle nüüd palju enam kui enne- Oma kõrgest seisusest ei rääkinud ta sõnagi ning weel enam, ta ütles mulle kord jutu pääl: aadeli ehk mõisnikuseisust ärgu peetagu ialgi inimese «välimiseks omanduseks, aadel elada ainult inimese südames- Wansma- Lest päritud kõrgete seisuste wapid ja aunkroonid  ei wastuta ialgi südame auususe eest. Kulla kallis kõrge preilile, sõnasin mina, ärge niisugufid ütelufi oma emale awaldage- Aga siin waatis ta tõsiselt minu otsa ning küsis: Miks pärast siis mitte? Ma tahan taie weel enam ütelda. Ah, preiliks, tähendas mu abikaasa fiia wahsle, kuue nädali pärast räägiti hoopis teistwiifi, kui teie omast wõõraSpeost tagasi tulete, kus teie noorte printsidega juba küllalt tantsinud olete. Ei usu mitte, waStas ta tasaselt. Rõõmsad jõulupühad tuiiwad juba jälle üsna lähedale. Päew enne pühade lau» päewa nägin ma uulitsal Marushat, kes ähkides kahte suuremat kastikest kandis. No, noh, Marusha, teile tulcwad jõulud õige rohke andidega. Ma miin need kõrgesti auustatud preilile, wastaS wanake ähkides. Postikoja nurga pääl tuli aga preili ise mulle wastu. Mind nähes püüdis ta peaaegu ühte põikuulitsaSse pöörata, ei teinud seda aga mitte, ometi nägin ma, et ta oma parema käe ühe kirjakesega käemuhwi sisse pistis. Muidugi ei tahtnud ta seda kirjakest mulle näidata. Üsna lähedale jõudes andis ta mulle terwitaseks oma wassaku käe, mitte aga just minu otsa waadates, waid enam meie kõrwal seisma kaupluse aknasse. Tema kät wastu mõttes tundsin ma, et see natuke wärises. Et ta kaunis üritatud oli, tundsin ma wäga selgesti, aga mikspärast, ei wõinud ma mitte teada. Ma tulen täna õhtul kellu 6 ajal teile, sest kellu 8 ajal sn meil omal jõulupuu. Eks pole nõnda, armas tohtri herra, ütles ta mulle natuke takistatud häälega. (Järgneb). Päewaküsimusi on nüüd niipalju, et nädalilehega enam kuidagi läbi saada ei taha. Läheks juba ka Saaremaalgi peaaegu päewaleht ära. Aga katsume siisgi weel nädalilehega leppida ja räägime ruumi puuduse tõttu päewaküsimustest lühidelt- Päewatüfimused on praegu politilised ja majanduslised, üleüldised ja kohased. Rahwale  on praegu kõige tähtsamad kohalised majanduslised küsimused. Need on rahwa meeled hästi pingule tõmbanud. Üleüldiste politika küsimused on rahwa meelest praegu wähema tähtsusega. Ja sellepärast räägime ka praegu kohalistest majanduslistest küsimustest.  Üleüldisel Saaremaa rahwakooSolekul tulewad ka majanduslised küsimused harutamise  alla. Nagu kuuleme, tahetakse nime» tatud koosolekul pääaSjalikult Eesti Tartu rahwameelse eduerakonna programmi järele käia. See erakond on kõigi teiste riigi eduerakondadega ühisuses ja kui ta Saaremaale  EeSti eduerakond asutatakse, siis saab ka see erakond kõige teiste üleriikliSte eduerakondadega ühinema. Nõnda leiame ka meie siis Üleriigi teiste eduliste poolt toetust. Ka tahetakse Saaremaa rahwakooSolekul  neid otsusid silmas pidada, mis Tartu rahwaasemikude Ülemaalisel koosolekul  tehtud. Kohalisteks majanduslisteks küsimusteks on Saarerahwal praegu maaküsimus,  s. o, et rahwale rohkem maad saaks, ja rendi olude korraldus,  tööliste küsimus ja isiklik ümberkäimine.  Ülemal tähendatud programmis, mis Tartu Eesti edumeelne erakond oma juhtnööriks  wõtnud, on nende küsimuSte kohta määratud: Z 36- Nende inimeste küeS olewa maapinna  suurendamine, kes maad oma isikliku tööga hariwad ; siia arwatakse: ilma maata ja wähese maaga talupojad, nõndasamuti ka teised wäikepöllupidajad, peremehed; maatükkide suurendamine sünnib riigi,