Saarlane maksab: Vs .. 1.. ss V» ~ -» . ' V- .',' II - »' V. » --s» .. Üksik nnmber T kop. Ilmub iMlor» M-I-, lg°l tttfkpKrwal.  ToimctllS PitkaS uul. l maj.s .>« IS. Kuulutuste wastuwõtmine !un Kuulutuste p-til.rida 3 kop. kyi üsotjaS AU kop. t7. Neljapäewal, 26. aprillil 1907. XXIII, aastatiiik Põllumajanduse ja tütarlaste kool. Tohter Talwik seletas minewal aastal et Saaremaal koolisi üleüldse  liiga palju on- Sellepärast on üksikud  koolid kiduraks jäänud- Ei jõuta neid korralikult sisse seadida ega üles pidada. Seda peab meie põllutöö-majanduse ja tütarlaste kihelkonna kooli asutamise juures  silmas pidama. Neid mõlemaid on meil aga häda pärast tarwis. Neid mõlemaid  peaks katsuma wõimalikult ühte asutada.  Tiirimetsa kallal närime me juba teist aastat, aga asi ei nihku edasi. Kroonu  on wisa. Hää oleks, kui me korra Tiirimetsa põllutöökooli tarwis kätte saaksime  Aga Tiirimetsa kool üksi ei päästaks meid meel hädast ära. Tiirimetsa kool jääks Saaremaa lõuna poolsete kihelkondade jaoks: Anseküla, Jammaja, Kihelkonna, za Kärla saakfiwad omad mehepojad sinna saata. Teiselt oleks see juba liiga kaugel. Põllutöökooli kaudne tähtsus oleks hää eesmärk, katsepöllud, kursused, juguloomad j. n. d. Need ei oleks põidiaStele, karjalastele,  Waljala ja Mustjala meestele mitte nii hõlpsasti küttesaadawal. Tähendab: meil oleks pääle Tnrimetja weel teist põlluasjanduse  keskkohta tarwis. Ma mõtlen siin Waljala Põllumeeste Seltsi pääle. Sinna, Waljala, sünniks teine põllutöökool. Sinna peaks ka tütarlaste kooli ajutama, mi et tütarlapsed ühtlasi ka põllutöökooli koolmeistrite poolt õpetust saada wõiisiwad. KarjakaSwatamine ja majapidamine on ilma  põllutöö koolitu tütarlastele kätte saamat»  Ma tunnen Waljala kihelkonda kahjuks  wähe. Niipalju tean, et jääl kihelkonna  kool tubli on. Hää oleks, kui sinna ühendatud pölluja  majapidamise kooli asutada saaks, m:Le ülespidamisest nn hästi maalasja, kui ka põhjapoolsed Saaremaa ja ka Muhu wallad  osa wõtakfiwad. Ühendatud peatsiwad põllu ja majapidamise kool nimelt sellepoolest  olema, et Ml poiss- ja tütarlapsed üheskoos õppida wõikfiwad. Meil on see afi alles uus ja mõni kardab suurt kurja, kui 16 —1? aastased noored inimesed üksteise  lähedal elamud- Aga tegelikud katsed on elus niisugused kartused ümber löönud. Kes ei usu, need mingu munkade ja nunnade  kloostritesse ja waadaku Ml järele, kuidas wüljaSpool patust maailma „röõmulan  elatakse." Ja siis mingu matjamaale,  kas wõi Soomcmaalegi, ja waadaku, kuidas poisid ja tüdrukud koos õppides waStaStikku üksteise pääle woorustisest küljest mõjuda wõiwad. Kusagilgi ei ole kombeline elu sugu wahedes nii lõdew, kui lõuna- ja hommiku maades, kus neitsid Nelja taba taga hoitakse- Peaks meil sellest  korra juba aru saama hakatama, et naesterahwaS ka inimene on, mitte ainult naene. Teiseks oleks niisugune koolide ühendamine waranduslisest küljest wäga tähtis. Wähemalt wõib ühise koolimaja ehitada, kuna elamise ruumid lahus olla Mõisad. St üks kool kergem sisse seadida on, kui 2, on iseenesest arusaadaw. mandaks oleks suur wõit ühedatud koolis õpejõuudude wõi koolmeistrite poolest. Kus 3 kooliõp. lahus töö ära teemad, sääl wõiwad nad ühes koos s—k õpejõuu aset täita. Ses on kooli praktikas ümber lükkamata  tõde, ja see maksaks ka ühendatud põllu- ja tütarlaste kooli kohta. Hää oleks, km Waljala Põllumeeste Selts asjast warakult kinni hakkaks. Osawõtmine ja toetamine ei saoks mitte puuduma. —r — Ruhnusaar. Riialahes, umbes 70 wersta Saaremaalt  ja 90 wersta Riia linnast eemal on Ruhnusaar. Ta on rohkesti kuus wersta pitk ja kõige laiemast kohast ligi kolm wersta lai. Ainult mõni peenikoorm laewa sõiduteest eemal, on ta siisgi täiesti kõigest teisest maailmast lahutatud. Ainult ükskord  kuus käib suwel postilaew Kuresaares ja toob sinna muust maailmast sõnumid. Julgetest põhjamaa rahwaste mere rööwlitest,  kes oma mustade laewadega Wäinajöes käisiwad, oli see saareke juba mittu sada aastat enne sakslaste siia tulemist tuntud, "üll jutustasiwad nad omas koduS sest kenast metsaga kaetud saarekesest. Millal rahwas sinna elama on asunud, seda ei ole teada. Seda wõib küll wanade kirjade järele selgeks teha, et see praegune Ml elam Rootsi sugu rahwas juba 1341 aastal sääl on elanud. See saar sai pärast Kura hertsogi riigi külge ja oli sellega ühendatud kuni 1660 aastani. Nimetatud aastal langes Ruhnu Liiwimaa külge ja tuli sellega ühes Rootsi kätte. Alles 1713 wandusiwad Ruhnu elanikud Wene tsaarile truuduse wannet. Ruhnusaare ümbruses on enamisti igal pool madal wesi ja täis kardetawaid Veealuseid  rahusid. Hää sadam suurematele laewadele puudub siin täiesti. Sellest see siis ka tuli, et Ruhnu kõigis sõdades, mis siin ümberkaudsetes maades ette tuliwad, täiesti puutumata jäi. Lääne, wesikaare ja loode tuulde eest on idarannas kena marjuline ankru koht. Põhja ja lääne rand on kiwine. Lääne pool saare otsas on wäike loomulik sadam, millel mölemil poolel suured raudkiwi pangad seisawad, sellepärast on ka sinna sissesõit wäga waewaline,  ainult maa tuulega on see wõimalik. Ses sadamas seisawad kõik ruhnlaste omad laewad. Lõuna pool saart on üks suur kuiw koht, nimega «Kreeta rahu." Ruhnu sõidetakse wahete wahel Riiast ja Kuresaarest suwel pühapäewadel löbusõidule. Põhja ja hommiku pool urgitseb meri aegamööda ikka enam maa sisse, selle wastu kaswab jälle maa lõuna ja lääne pool merest juurde. Need üksikud suured raudkiwid, mis wees ranna ääri kaudu on, peetakse ruhnlaste poolt kõrge auu sees, sest need kaitswad  mereranda käima jäe rühmamise hädaohu  eest ja nende marju kogub muda, millest ruhnlased oma põldudele mõjusat mäetusainet saamad. Õhtupoolse saare pääl on Ruhnu põllud, enamisti kerge liiwase põhjaga ja ka heina- ja karjamaad lehtpuumetsadega, kuna hommiku poolne saar kõrge mägine maa on ja ilusa kõrge männa- ja kuusemetsaga  kaetud. Arwata saare keskpaigas on 27. taluline küla, umbes 250 elanikuga. Kesket küla on kirik, nimega „Magdalena," Ta on 1644 ansM puust ja manadest laewade jätistest "kUtatud, See kirik marjad oma sees mõndagi  huwitamat manast hallist ajast. Ruhnu rahwas räägib Rootsikeelt, pääle selle mõistab  ta meel Eesti-, Wene-, Saksa- ja Toomekeelt  porssida. Neil on mitmed iseäraldused  eluwiisides, kombedes ja riidemoodides.  Nende päätöö on hülgepüüd, põllutöö, mis täiesti naesterahwaste toimetada on, loomakaswatamine ja kalapüüd. Põllutööriistad  on neil enamiste puust ilma raudjagudeta  Neil on kaks osa põldu, millest teine teise aasta kesaks on ja wiljadest kaswatawad nad ainult rukki ja kartulid, odre peaaegu sugugi mitte; seda wahetamad  nad omale hülge raswa eest. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaares Teisel Lihawõtte pühal, 23- aprillil, Keiserliku Majesteedi Kõrge Keisri Proua Aleksandra Feodorowona  nimepäewal, peeti meie linna kirikutes tänupalwet. Majad oliwad  lipuehtes, mõisnikkude koja palkoni pää! mängis muusika ja õhtul põlesiwad ilutuled. Saaremaa Eesti Põllumeeste  Seltsi koosolek 24- aprillil s. a- 1) Kalade kaitsmise üle rääkides näitas hra J. Lõhmus, kui wiletsal järjel see Saaremaal alles on. Kala kudenemise aegadel pannakse kalapüüdjate poolt kõik teed jõgedesse ja lahtedesse kinni, nii et suur osa kalu selle läbi maa ligidale kudenema  tulla ei saa, ehk et kalad kõige kudega kinni püütakse. Püüle selle püütakse alati pöörnooiadega ka kõige pisemad kalad wälja.  Seadus keelata kudenemise ajal küll kala müümise linna turu! ära, aga turu nurga taga wõida kaladega igal ajal kaubelda, nagu näit. Toris. Kõik see mõjub siginemise ja kalakaswamise pääle häwitawalt, nii ei isegi Saaremaal, ka mereäärsetes  kohtades, kala puudus suureks on läinud. Kalakaswamise kaitseks otsustatakse järele pärida, kas seaduses tänini nii» sugust eeskirjast olemas on, mis kala häwitamisele  piirist paneks, ja kui on, siis selle üle kaebtust tõsta, et kalatorid jõgedes, näit. Naswal, kinni on pandud. (Minu arwates tuleks meel ka üleSostjatele piin panna, et nad kalad juba rannas wastutulewa  rahwa eest ära ei oStakS ja wälja ei saadaks). 2) Hra K. Kaasik seletas lühidalt uue „Pöllutöö lehe" sisu üle ühte ja teist, ja arwas, et lehte tingimata iga põllumees