Saarlane . maksab kroomipostigai aastas 3 r. kop Va ~ »„ SS ..' .. -.. ?S .. maapostiga! „ t„3O ~ Va .. Va .. -» SV .. Ükstk number 3 kop. Ilmub k-ls korda nädälos.igal kesknädalal  ja laupätwal. Toimetus «ur°l-°r>S, Pitk-S uuk. Treffeni mojoS lg. wastnwStmiue kuni Kuulutuste p-ti!>rida S kop., lehe eesotsas Lk kop. kk 30. Laupäewal, 7. julil 1907. XXI», aastaks» Saaremaa ning Suurmaa- Kui Saaremaa Suuremas haridusest ning edust peaks järele jäänud olema, siis on see küll kahjatscmise wäärt. Kui ta aga meie uueaja pahakülgedest ning äsfitustest ennast tagasi jaksab hoida, siis on see kiiduwäürt. Meie suured edasipüüdjad ei tohi endid weel sugugi kõigiti eeSkujulisteks tunnistada,  ja kui nad seda tahawad olla, siis õppigu nad ka saarlastest mõnda inimlikku kohusetäitmift tundma, sellest hoolimata, et nad küll ehk mõnes tükis teistest on tagasi jäänud. Walgusel on «varjuküljed ja haridusel on ka omad halwad küljed, sest üksnes teadus ei ole weel mitte hüädus ja õnn. Seda tõendab ka meie aeg, kus inimesed hariduses küll edasi jõuawod, kuna nad aga hääduses ning oma wöitluse wiifis tagurpidi  kipuwad minema. Wõitlus, kas politika põllul wõi muidu inimlikus elus, peab ju ikka olema, aga selle pääle peaks rõhku pandama, kas wõitlus häädust wõi paha, kas ta rahu wõi tüli edendab wõi lahutab, kas tema üles ehitab wõi maha lõhub. Kas wiimane aeg ei peaks küll ju kartust  awaldama, et meie tulised edasipüüdjad  mõnesgi tükis tagurpidi ei sammu, kus nad üksteisest enam ei jaksa aru saada ning lugupidada, ja kus igamees ennast kohaseks ja kõlbuliseks peab riigiwalitsust juhtida? Meie Weneriigi alamatel on ju nüüd ka õigus oma saadikute läbi riigiwalitjusest osa wõlta, aga kas nad on jaksanud sääl asjakohasest ning kasulikult töötada? Kahjatsedes  peame tunnistama, et nad selleks kaugestgi oma kohust ei jaksanud täita, waid nad edendasiwad rahutust riigi alamate  keskel, mille tagajärg häwitamist, riisumist ning tapmist sünnitas. Selleks oli aga Saaremaa weel wagune ning tagasihoidlik, kuna suurelmaal ju mässamise tuli leekis, kuni see paha Ässitamise  seeme suurcltmaalt ka Saaremaale ilmus. Nüüd on ncxd rahutud olud kui merelaened,  mis ikka weel ci taha waikida, aga siiSgi on inimlik elu siin Saaremaal rahulikum  kui suurclmaal ja sellest küljest maadeldes  suuremaalaStele eeskujulik. Meie minewik wõiks meid küll ju õpetada, kui kahjulikud kõik liialduse tujud on ning kuhu nad meid wiimaks wõiwad wiia, kui mitte mõõdukam mõte ning ettewaatlikum  maim neid edeSpidi ei peaks juhtima. Nüüd tuleb jälle uuesti, ju kolmandat korda, riigiwolinikkude walimine, kus walijad  ning walitawad oma paremat tahtmist, paremas ühisuses ühe parema tulewiku kasuks wõilsiwad tarwitada, nii et tulemas riigiwolikogus üleliigsed tujud wõikfiwad taltsutatud saada. Köigepäält oleks küll soowitaw, et siis wolikogus üks kindel zentrum wõi keskkoht koguks ning kasuks, kus parem tahtmine ning wõim walitseks, ning kust siis pahemat ning paremat tiiwa wõimalik oleks juhtida ning nõnda kõiki ühisele tegewusele koos hoida. Siis ehk saamad t.-ed ilma parandajad pahemal pool, kes mana korda, walitsust ning oman- duse õigustgi püüawad hoopis ümberlükata,  arusaama, et nende ilma parandused unistused ning liialdused on ning ilmale  kui ka inimestele õnne asemele ainult  õnnetust wõiwad sünnitada. Siis ehk saab ka paremalt poolt see püüdmine kaduma, et Keisri Majesteet riigiwolikogu hoopis ära kaotaks ning ainuwalitsust tarwitaks. Üksnes seesugusel volikogul võiks tulewik  ning wöim olla, mis weueriigis nii mitmekesiseid rahwufid jaksab walitseda ning koos hoida. Selleks on aga tarvis, et kõik Weneriigi alamad ning nende saadikud  riigivalitsusega ennast paremini ühendawad ning nõnda riigi volikogus ühiselt riigialamate kasuks töötavad. Seesugust  Ühist tegevust sooviksin ma südamest  saarlastele, suuremaalastele ning kõige Weneriigi alamatele. A. Weizenberg. Streigimurdja. J. Tschesleri jutustus. Eestiianud J. Fremontmoorem jäi seisatama, et oma sigarit põlema süütada, see juures üht rutulist pilku pimedasse ümbrusesse saates  : ettewaatus ei olnud siin sugugi üleliigne.  Uulits näis aga tühi olewat. Kuid waewalt oli Fremont oma sigari põlema süütanud, kui kellegi tume kogu telefoni wahimaja tagant nühtawale tuli. Silmapilk  peites ta käed palito Laskudesse ja nii pea, kui kogu lähenema hakkas, oliwad kaks wälja sirutud rewolwrit ta poole sihitud. Herra Fremont! Oma nime kuuldes astus ta lähemale, malmis kõige waljumaid abinõust tarwitufele wõtma, kui asja seisukord seda nõuab. Aeg oli niisugune. Fremont ei wõinud ühesgi juhtumises oma elu püüle julge olla. Tume kogu lühenes majade warju hoides  otsekohe Fremonti poole. Ah, see olete Teie, Lengan, ütles Fremont rahulisemaks jüedcs. Aga enne, kui kõnelema hakate, kuulge mis minul teile ütelda on. Esiteks ei aja ma ialgi uulitsal oma äri asjade üle juttu, teiseks, pole minul ülepea midagi streigi komiteega rääkida, ükspuhas, kus jes ühest wõi küm- nest inimesest koos seisab. Kuulda ei taha ma ka mitte midagi. s Fremont tahtis edasi sammuda, kui Lengan uuesti ta poole pööris: Ma ei ole siin mitte streigi pärast ms otsin kohta, herra Fremont. Teie? Minul ei ole täna mingisugust himu naljatada, wöi mõtlete, Lengan, seda minu eest marjata, et tcie üks kõige ägedamatest  komitee liikmetest olete, et teie kõnede mõjul wiimans streik toime pandi, ja et teie just täna selle komitee liikmeks tähendatud  olete, kelle saadikuid mina oma juttulegi  ei wõtnud? Mina astusin komiteest wälja ja edaspidi  ei taha ma ka enam sellega midagi tegemast teha. See on minu tõsine nõu, ütles ta Fremonti näol umbusaldust märgates  käredalt. Otsustage ise herra Fremont, minu naene on nii ära kurnatud, et ta waewalt jalgade püül seisab ja püüle selle on poeg haige- Kaks aastat tagasi läksin siit streigi pärast ära, San-Franziskosse; aga waewalt sain kuu aega töötada, kui ka sääl streik lahti pääsis, mis neli kuud kestis. Olin sunnitud teisale rändama. Jõudsin Los-AngeleSse, aga ka sääl oli üks päew enne minu sinna jõudmist streik wälja kuulutatud. Oueachis oli seesama lugu ja Cchicagos ycel pahem. Wiimase  kahe aasta jooksul on minul ainult neliteistkümmend nädalat paigutine töökoht olnud, kõik muu aja olen, kohta, otfideS mööda saatnud ja elasin abirahast, mida streigi komiteede poolt anti. Maja, mida ma raske tööga olin muretsenud pidin kaotama; kõik maja riistad on müüdud ja seda wähest, mis weel on, Shwardawad wõlauskujad ära neelda. Ühisuselt rohkem  nõuda, kui ta seda teiste Hääks teeb, ei taha ma ka mitte. Ootasin siis teie wäljatulekut restoranist terwe tund aega. Niiwiist edasi wenitada ma enam ei wõi. Kui selle streigi weel wälja peaksin, oleks see mu naese surm. Parem juba jäägu ühisus kuhu tahes, kui et mu naene surema peaks. Fcemont nikutas hääkskiitwalt pääd. Tahate siis uuesti wana koha pääle astuda? Jah ! Na kuulsin, et teie olla masinisti palka kõrgendanud? Õige. Tublit masinisti oli Fremontil waja, et streigi jõudu murda. Ja pääle selle annate elu-kinnituse polise 5000 dollari pääle, mille eest esimene  kinnituse maks juba tasutud on? Ka see on õige. Niisugusel puhul olen malmis teie juures  masinist» kohta waSty wõtma. (Järgneb.^ Kodumaalt. Kuresaarest. Eesti kunstnik, kujuraiuja  hr. Weizenberg viibib praegu Saaremaal ja nimelt Kaarmal, k«S tä kuni selle kuu keskmiste päevadeni jääb. Preili Sohu awab 1. augustil omas majas raamatukaupluse ning laenuraamatukogu.  Täna sajab juba kolmandat päewa Kuresaares vihma. 30-mal junil leidis S. P. oma taskust 440 rbl. rahas ja väärtpaberitel tee pääl ära «varastatud olevat sel ajal,