Saarlane lk 28. Teisipäewal, 16. juulil 1903. XVIII, aastakäik. maksab! Saaremaal aaötas . . 1 rbl. 8V kp> Saaremaal pooles aastas I „ Ilmub igaltoifttz? Ao»V«»t. ..Saarlase" toimetus ja wäljaandmine Kuresaares Kauba-uulitsas «r.17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste Pctit rida maksab k k. UU Ultllliiink politika ajilltht maa- ja linnarahmale UM Koduse käsitöö sõpradele Saaremaal.  Sestsaadik kui inimene on õppinud looduse  jõudusid tööle panema, on palju töösid,  mida enne kätega toimetati, masinate hoolde saanud. Kuna endistel aegadel lihtne laua-lõikaminegi käte abil sündis, saadetakse  nüüd ka koguni keerulisi saagimise töösid masinate läbi korda. Masinatega õiendatakse ka pun ja raua hööweldamist, treimist, wiilimist j. m. Sest masin töötab  rohkem, rutemini ja odawamini kui inimene oma kätega. Sellepärast ei saa need inimesed, kes tööd käsitsi teemad, mitte enam töö rohkuse ja odawuse poolest «vabrikute  wastu, kus masinad töös on. Pääle selle edeneb aga wabrikutöö ka selle poolest  hästi, et wabrikus tööd üksikute tegijate  pääle ära on jaotatud, nõnda et igaüks  oma asjaga seda rohkem ära on «vilunud  ja seda «väledamalt edasi saab. Seda mööda ei ole siis mitte ime, et käsitöö wabriku-töö taganeb ja ikka rohkem ja rohkem kängu jääb. Et wabrikutöö asju rutemini ja paremini  walmistab, siis ei maksa jääl, kus masinatega ja wabriku-wiisi töötegemine wmmalik on, mitte enam käsitsi töötegemisest  kinni hoida. Sest Mdu püütakse ju ikka seda wiisi kulutada, kuidas sellest kõige rohkem tulu tõuseb. Ekslik oleks aga, kui nõudma hakataks, et nüüd iga käsitsi töötegemine ära peaks jääma. Sest ehk küll wabrikutöö rohkem tulu tõotab, siis ei saa teda ometi mitte igal pool käima panna. Kus aga tulus wabriku-töö wöimata on, sääl on käsitöö ikka weel tuhatkord tulusam, kui üsna ilma tööta seismine. Sest uni ei anna tõesti mitte uute kuube, magamine maani särki. Töö on just rahwaste rikkuse hallikas.  Seisew tööjõud läheb rahwa majapidamises  ilma tulu toomata kaotsi. Selle pääle waadates katsuwad rahwaelu  edenemise sõbrad seks kaasa aidata, et käsitöö tegemine rahwa keskel edasi kestaks. Sest muidu ei saaks inimesed seda aega ja jõudu, mis neil muust tööst üle jääb, mitte tarwitada, waid rahwas peaks oma waba töö-jõudu seista laskma, mis temale mingit tulu ei tooks. Seda tööd, mis inimesed waba ajaga muu töö kõrwal teemad, kutsutakse koduseks käsitööks. Kodune käsitöö on kõige suurema tähtsuse  sääl Võitnud, kus rahwal, kes põllutööd  teeb, maa puudusel ehk muudel põhjustel  wõimata on oma terwet jõudu põllutöö  pääle kulutada. Nõnda on Wenemaal, kus hingemaa nii wähene on, et perekonnal temast mitte küllalt harida ei saa, kodune käsitöö rahwale tähtsaks tööharuks, mille pääle inimesed oma talwist waba aega tarwitawad,  nõnda et nemad endid ära elatawad.  ehk küll kitsas hingemaa neile kuigi palju ei anna. Lähemalt tähele pannes wõime just näha, et mida wähem kuskil maa rahwaft toita suudab, seda rohkem katsuwad inimesed kõrwalisi tööharusid ja iseäranis kodust käsitööd abiks Võtta. Saaremaal on Ülemaaga wörreldes maapind  kehwa poolne, nõnda et põllutöö fiin mitte hästi ei taha edasi minna. Sellepärast on Saaremaa elanikud sunnitud  põllutöö körwal teisi toimetusi otsima, millega oma pääd toita- Ranna pool walitseb  kalapüük, paljud käiwad laewameeStena  merel sõitmas, mitmed katsuwad laewade  ehitamisel tööd leida, maa sisepoolt jälle käib suur hulk mehi ülemaal ehk suuremates linnades suwe töös- Talwisel Mamsel Ilmaaegne. 28 Tema tõmbas omate tooli kamina ette. Ajame nõnda kaua juttu, ütles tema hirmuäratawa rahuga. Oh, mina palun teid, minge ära! palus  neiu. Tulge homme jälle, mina ei ole täna jutu tujus. Tema näitas oma haige käe pääle. Mõne minuti eest ei olnud sellest ühtegi märgata, wastas tema, ilma et tähelepannud  oleks, et neiu talle „fina" asemel „teie" ütles. Mina kuulsin natukese aja eest sinu naeru häält üle terwe aia kõ lamad  ; ja jutuajamiseks ei näitnud ukse esine sul ka mitte halw olewat. Siin sees on ometi asi õiguse poolest palju huwitawam  seega mida ühele wõerale osaks lasksid saada, ei taha sa oma peiule ometi mitte keelma hakata? Tereese astuS temale lähemale. Mina olen ainuüksi kodus ja pean teid sellepärast tungiwalt paluma, et teie siit toast ära läheksite, ütles tema erutuse läbi wärisewa häälega. Miks ma siis täna ära minema pean? Kui meie endid kihlasime, siis olime ju ka ainult kahekesi aiamajas! Teie tahate mind ainult araks teha ja pahandada hüüdis Teress ägedalt, ja senini tagasihoitud pisarad purSkafiwad temal filmist. Frieder astus tema juurde ja hakkas t?ma käest kinni. Mida sa praegu ütlesid, ei usu sina ju isegi mitte, armas lapS, ütles tema. Mina olen sulle ka täna niisama armas kui paari kuu eest, millal sa mulle Vandega tõotasid, igatahes truwiks jääda, ja kui sinu isa enese meelt mitte muutma ei pidanud, olid sina ju koguni walmiS minuga  ühes ära pög.nema. Ei, ei! hüüdis Tereese oma kätt lahti rabeledes, seda ei ole mina ilmasgi ütelnud,  seda ütelust olete ise wälja arwanud! Õnneks on see lubamine teie poolt kirjalikult  minu käes! Kohe esimeses kirjas seisiwad need sõnad ja see koht on mulle kahe wiimase kuu sees ainsaks troostiks olnud, kui ma kahtlema hakkasin. Kuidas lugu sinu isaga nüüd on Tereese, on tema weel ikka meie ühenduse wastu? Just nõndasama kui algusesgi. Ja mina Ja sina? Mina olen nüüd ka ära tunnud, et temal  õigus oli! Tema istus nende sõnade juures sohwa pääle ja waatis kui enesest ära, Friederist mööda; kannatamatalt ootas tema jutu lõppu. See ei ole wöimalik, Tereese! See ei ole wöimalik, Tereese! See ei wõi ega tohi wöimalik olla ega tõsi olla! Sinu armastus peab weel minu päralt olema, sinu kirjad ei wöinud ometi mitte waletada! Sina ei ole ju mitte igapäine naesterahwas,  sinna seisad kõrgema! seisukohal ja oled niisugustes asjades teistest hoopis üle. Sinul on wöimalik terwele ilmale näidata, et sa tema seadustest ühtegi ei hooli ja koguni oma isast ei mitte nõnda palju lugu pidama,  et tema keeldu tähele paneksid. Katsu weel korra hääga tema juures asja joonde ajada, ja ei lahe see korda, siis jätame kõik maha ja otsime endale mulalt ühe ilusa waikse kohakese kus meie --- --»» Teie nõuate, küsis Tereese Krautner külmalt, et mina oma isa salajast maha pean jätma ja teiega ühes ennast ühte tumedasse  ja tundmatusse tulewikusse kukutama? Sinu isa tahab ja peab meiega wiimati leppima! Sarnased ülepiiri aetud unistused ei meeldi mulle sugugi; minu meelest on elu siin Andersheimis ilus ja hää küll, ja ma ei nõuagi mujalt paremat ja nüüd palun mina teid weel ükskord, et teie siit wälja läheksite; kõige selle järele, mida teile ütlesin,  oleks see mul weel piinlikum, kui keegi teid siit leiaks. Ei, hüüdis tema kirglikult, mina ei lähe mitte! Sina pead mulle nüüd aru andma  ; sina oled mind kõiki piinasid, mida kahtlus  ja petetud lootused walmistawad, maitsta  lasknud nüüd tunnista: miks oled sina mind petnud? Tema oli tema juure astunud ja oma käe ähwardawalt neiu õla pääle pannud. Tereese kargas püsti kui oleks tema meelest ära olnud ja kisendas ust lahti kiskudes: Papa! papa! Warfi oliwad rasked sammud kuulda ja enne kui Frieder  millestgi aru sai, seifis herra Krautner naeratawal näol tema ees; niipea aga, kui tema noort ohwitseri silmas, lendas tume wari üle tema näo, otsegu oleks raske pilw päikest warjanud. Mida teie soowite mu herra, päris isa, kuna tütar ennast arglikult tema rinna wastu peitis. Mikspärast auustats meid oma tulekuga? Mina olen teie preili tütrele juba teatanud,  et teiega kokkusaada soowikfin, wastaS  Adami, kes oma kohmetusest ruttu toibunud  oli. Tema nõuab, et mina temaga salaja põgenema peaksin ja seda ei wõi mina ometi koguni mitte teha, rääkis Tereese nuttes wahele. Ei, ei, seda ei wõi ega tohi sina muihugi  mitte teha, ütles wana Krautnec kül-