Sakala w 85. Mikjttackis. 39. Nvwemörik. ISO4. JlmM kaks korda nadalis, iga eSmaSpaew ja ueljapaew 27 es aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind - aaStaS postiga S rbl. S 0 kop. postita Z rbl. S 0 kop. km pSSIe US . Miljamaale aaStaS » S „ pooles aaStaS ll . «v » Üksik nummer maksab » kop. KeS 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata eht 7 protsenti. Kuulutuste korpugria ruum maksab S kop. lehe eeSotsas 1S kop. Toimetuse adress. „Sa?alü" toimetusele, WiljandiS. Wenekeeles: Ri. rassru Mis takistab meie edenemist?*) Kui ma nõuuks wõtfin, täna teile midagi selle üle kõneleda, „mis meie edenemist takistab," fiiS ei lootnud ma mitte, et ma mingisugust nöia-sõna ütelda oskan, mis ühe hoobiga kõik takistused tagandaks ja köidikud katki kisuks; aga meel wähem võiksite minult seda oodata, et ma siin tühje kõiksust tegema ja õhu lossist ehitama  hakkan. Ei, midagi sellesarnast ei mõlkunud  mul mõttes, maid kui selle seltsi liige, keS seltsi wankert tükike aega ühes teistega jöuudu mööda edasi wedada olen aitanud, tahtsin ma ainult selle paale tähelepanemist juhtida, kus kohal meie seisame ja mil viisil meie edasi nihkuda  võiksime, selle juures ainult seda silmas pidades, mis võimalik on. Ainult tõsine soov. seltsi asja edendada, on mind täna rääkima pannud, aga kri see siiski mõnedele ei piaks meeldima, siis palun vähemalt seekord veel minuga  kannatada; vahest on see minu poolt teataval  mõõdul nõnda ütelda luige laul, sest et praeguste olude juures mul siin edeSpidi vast enam midagi ütelda ei ole. Seltsi tegewusest üleüldiselt rääkima hakates  ei saa muidu, kui piab seda tema kõige tähtsama  eluavaldusega wäljanäitusega algama. Ma usun, et kõik, keS meie näituse olukorda  kauemat aega tõsiselt tähele on pannud, tunnistama piawad. et meie näituste asi, kui «eel mitte lausa tagaspidi minemas, siis ometi vähemalt seismas on. Kül wöiks siin paljugi praeguste aegadega ja ajutiste elutingimistega seletada, aga ekslik ja seltsile hädaohtlik tegu oleks, selle töe-olu eest filmi kinni suruda, et meie näituse asi surnud punktile on jõudnud. Ja kui nüüd aegsaSte korda ei läha, seisma jäänud  wankert uuesti edasi weerema panna, siis hakkab ta waStuseiSmata jõuuga allapoole tagasi weerema, sest meie ei tohi pilgukski unustada, et meie seltsi - wankril raske, 18,000 rublaline wõla-koorem pääl lasub, mis seda elu kallakul mäeküljel kaua paigal seista ei luba. SelSma oleme meie jäänud, tähendasin ma eeSpool. Ast ei olekski siiS nii wäga kuri, km ka muu maailm meiega ühes seisaks. Aga kahjuks  ei ole see mitte nõnda, ja kui meie tükike, aega seisatanud oleme, siis näeme, et juba hulga RSne, pidanud SUjandi E. poll. seltsi» la. now. s. a. teistest taha oleme jäänud, tähendab, et meie tagaspidi oleme läinud. Miks oleme siis seisma jäänud? Lihtsalt sellepärast, et meie edasi minna ei ole tahtnud, ei ole oskanud ehk ei ole suutnud. Mõned väikesed  muudatused ja teisendid välja arwateõ, on meie näitus juba vähemalt kümmekond aastaid üks ja seasama, ja asi lähab nii kaugelt, et rahva feaS juba jutud liikuma on hakkanud, et alkoholi puhvet veel ainukene asi olevat, mis rahvast meie näitusele kokku tõmbab, vaadata ei olevat fääl enam uudist ega huvitavat midagi. Laialt on arvamisi liikumas, et seda laadi näitused, nagu meie neid toimepaneme. ülepää juba oma aja ära on iganud ja ajast ja arust ära jääma hakkavad; seesugused ühisused, nagu põllumeeste seltsid, võida edeSpidi ainult veel ärilistel alustel rajaneda. Mina ei tahaks seda, meie maa kohta, aga mitte hästi uskuda, ja seda oma arvamist põhjendan ma selle pääle, et meie näitus rahvale veel ammugi mitte kõike seda „näitanud" ei ole, mis rahval praegusel ajal vaja on, ja et nii näitus oma ülesannet rahva vastu veel sugugi täitnud ei ole. MilleS seisab siis meie näituste waStu leigenemise  põhjus? Mida nõuab rahvas meie näitustelt iseäraldi ja põllumeeste seltsilt üleüldiselt? Selts üleüldiselt ja näitused iseäraldi on senini ärataja osa mänginud, ja seda ei tohi mitte ütelda, et tal felleS töös sugugi tagajärge pole olnud, ehk kül tegelik elu sedagi näitab, et mõnelgi mehel, keS näitustest ialgi tegelikult osa pole võtnud, majapidamine ja üleüldine elukord võrdlemist paremas järjes on, kui mõnel teisel, keS wäljanäituSte tõttu rahvale aina tuttavaks saanud. Kuid äratamisest ei ole igatahes praegusel ajal enam küllalt, nüüd piab juhatatama, kuidas kõige kasulikumalt majapidama tuleb hakata, tuleb teesi otsida ja kätte juhatada, kuidas neid aineid ja saadusi, mida pölluliseS majapidamises, olgu äratamise tõttu ehk ka muidu elu enese sundusel, suuremal mõõdul suetama hakatud, kõige kasulikumalt  rahaks muuta vöiks. Kui meie näitus edasi elada tahab, siis püüdku ta niiviisi ümber kujuneda, et ta rahvale uusi sissetuleku hallikaid  avaks. Juft see on ka suurte näituste elujõud, sest juba lühikenegi pilk suurte näituste pääle teeb meile selgeks, et sääl igal uuel näitusel  ikka jälle iseäranis seda näidata püütakse, kui palju see ehk teine rahwas, eh? ka tööstuse haru sellel ehk teisel maal waheajal edasi on jõudnud, et aga ilmaturul selle tõttu teistega möjuwamalt wõistelda ja sellega oma majanduSlist  seisukorda hiilgawama järje pääle aidata. Ühtlasi ka, et suurte näituste hing just tegeliste õpetuste omandamine on. Tegelik, praktikalt?  õpetuS oleks ka see, mida meiegi näitustel tähtsama astme pääle piaks paigutatama, ja kui ka see enam ei mõjuks, siis wöiksime tõsiselt rääkima hakata, et näitused oma aja ära on elanud. See lähaks liig pikale, kui ma meie terwet näituse kawa, tegeliku põhjusmötte tõstmiseks, arutamise alla mataksin, sellepärast toon mõnest näituse osakonnast ainult üksikuid näitusi. Paneme köigeeSmalt piimatalituse jaoskonda tähele. Kas ei piakS, hää tahtmise juures, mitte wöimalik olema, näitusel tegelikult ette näidata, kuidas just esimese auuhinnalist wõid walmistatalse?  Ma usun. see oleks palju huwitawam ja õpetlikum, kui pikk püttide rida, mis rahwatungi  sees mööda sammuja mõistusele midogi ei kõnele. Et ma siin aga mitte üksi näitusest ei räägi, maid ka seltsi tööst üleüldse, siis oleks seltsi otsekohene kohus, meie kodumaa wõile paremaid  müügiturgusi otsida. Kui seltsi äriasi hääle ja auusale joonele saab seatud, siis ei ole see siin sugugi wöimata, kuS juba erainimesed hääde tagajärgedega woid kokku ostawad. Piimatalituse  asjandusel on meie maal kahtlematult suur tulewik, ja wäga kahju on, kui selles aSjaS liig kaua köhwletakse; mujal, kuS aSjast rutemine aru on saadud, tekkiwad piimatalituse ühisused üksteise järele elule, ja kui meie selts ümberkaudse  rahwale tõsist hääd teha tahaks, siis palgaku  ta ajutisekski tubli piimatalituse nõuuandja ehk instruktor, kes teatama aja jooksul ilma eratasuta  taludes ümber sõidaks ja paiga pääl peremeestele  kõiki sellekohalisi juhatust annaks, sest ainult sääl, kuS kõik karjapidamise tingimised silma all on, wöib wiStiSte kõige otstarbe kohalikumaid  juhatusi anda. Oma töö algul wöiks ta seltsis kord muidugi üleüldist juhatust teha ja töö lõpul seltsile omast tegewusest aru anda. j Järgned.)