Anna järele, wõi astu eest kõrwale! muud kolmandat wälida ei ole! Sellepärast pidada Balti saksad oma sadändaid wanu eesotsuseid maha jätma. Ajad olewat mööda läinud, mil ilma naeru alla längemata Zolad „sopakirjanikuks",  Böcklini „ tooreks wärwiplartsutajaks", Ibseni „hulluks meheks" ja Harnackit „antikristuseks"  wõidud nimetada. Baltlastel olewat  ainult kaks wärwi potis olnud: walge ja must, ja kõik, mis nende munstri sisse ei passinud, wisawd mõne wägisõnaga nurka. Halwad eesötsused mõne uue elukutse  wastu tulla eemale heita. Wanad Kuura mõisnikud pole muud ametit oma wääriliseks pidanud, kui adwokadi ja ainult harukorral õpetaja oma. Weel hiljuti olnud Tartu üliõplase silmis politehnikumi õpilane äläm apteekrist ja loomatohtrist  ei lähe enam rääkimagi. Nüüd wõida literatide pojad Pääle nimetatud ametite ka metsaisanda, kunstaedniku, weeloodija, maamõõtja,  kaupmehe, päewapiltniku elukutses leiba teenida, ilma et oma wäärtusest midagi kaotaks. Töö ei tegewat mehele kunagi häbi, ja wõistlusel saada hää tagajärg olema, kui ühtegi tööd liig halwaks, ühtegi ülesannet liig wäikseks ei peeta. Sakstel olla eestlastega ja lätlastega wõisteldes imponderabiliad (päritud  hariduselemmed) abiks, mis wiimastel puududa.  Elukutse põhjalik äriõppimine olewat edu pää- ja eestingimine, hää tahtmine ja terwe, loomulik inimese mõistus üksinda ei saatwat sihile. Ainult raudne wirkus, püsimata  töö ja pehme elu põlgamine tohtiwat ettewõtteMordaminemisel aluseks olla. Saksad pidada Eesti ja Läti keele korralikult kätte õppima. Sellest olla neil õpetaja, arsti ja adwokadi ametit pidades  ja rahwa seas elades praktilist tuilt leota, kuna kõlbline kasu selles seiswat, et saksad rahwakeeli õppides lätlaste ja eestlaste soowisid  ja puudusi paremini tundma, nende saatusest  soojemini osa wõtma saawat. Sellest wõida parem üksteisest arusaamine ja sõbralisem  olek kodumaa rahwaste keskel wälja kaswada. Kuid eestlastel ja lätlastel olla weel rohkem Põhjust Saksa keelt ja kirjandust, milles suure kulturarahwa waimuwara tallele pandud, tundma õppida. Koolides, kohtutes, ärielus jne. olewat kohalikkudel rahwakeeltel Saksa keelega ühesugused õigused, kuid wäikese rahma keel ei wõida kunagi ilmakeelega igapidi  täiesti üheõigusliseks saada. Wäikese rahwa keeles tehtud teaduslised tööd jääda suurest ilmast tähelepanemata, kui neid mitte mõnda ilmakeelde ei tõlgita. Saksa noorsugu pidada õppimises  ja edasipüüdmises Eesti ja Läti noorpõlwest hääd eesmärki wõtma. Saksa koolipoiss loota sündimisest päritud kindlusega loomuliku mõistuse pääle ja jääda wirkuses ja ülesannete täitmises lätlasest  ning eestlasest maha. Saksa koolipoiss panewat suurt rõhku puhtate riiete, hääde kombete pääle, ta awaldada ümberkäimises osawust ja aristrokratilist karakterit, kuid pidada neist wana kultura tundemärkidest mõnikord  rohkem lugu, kui nad wäärt on. Lätlased  ja eestlased ei waadata nii wäga wälimuse  pääle, kuid demokratilisel alusel seistes jääda nad oma rahwusliste seltsimeestega ligidalt ühendusesse. Nad harutada juba koolis rahwuslisi küsimusi, awaldada kindlat sihti ja karakterit. Saksa lastest ei olewat rahwuslist tundmust nõnda selgesti märgata, waid nad püüda ainult odawal wiisil suurusteleda, isekillas  seista ja põlgtusega teiste pääle alla waadata. Põhjuseks olewat siin wälimiste kauniste wormide liig tähtsaks pidamine, millede omandamine seltskonnas tihti asjata aega wiita, poisikest liig wara kawaleeriks ja studendiks teha ning ta pilku kodumaa praeguste  ja endiste olude kohta tumestada. Saksa uliõplane olewat mureta, leige, suur wormide auustaja, joogisõber ja uhkustaja. Wana Balti ülespuhutud uhkustus, südame suurus teha Saksa nooresoo õõnsaks iseenda kummardajaks, kes liigses rahulolemises iseendaga julgeks ja muretuks läheb. Koguni teisiti töötada ja elada Eesti ja Läti üliõplane. Ta püha ülesanne olla suguwendadega ühte hoida, oma rahwa kasuks waewa näha. Ta wõtta igasugustest  teaduslistest kommisstonidest, ajakirjandusest,  üleüldise teaduse raamatu wäljaandmisest,  sugurahwa keele, kombete, riiete ja wanawara uurimisest häämeelega osa. Kuigi j 902. Lesti postimees 187