soowin ja mulle toodi selle pääle söögi sedel, > mille päält ma ainult ühte toitu mäletan ja see on: ..Hamlet läkidega" aga ligema pärimise järgi selgus ometigi, et midagi muud wõimalik saada ei olnud, kui waewalt ühe ainukese kana muna. Ma sõin muna ära. läksin siis linna waatama, ja pöörsin õige rahulise südamega tagasi: wöõrastemaja  ..Amsterdam" oli kül üks parem ehitus terwes  linnas. Küsisin theed. Anti ka theemasin, aga äparduseks,  sellel oli segane wesi sees. Ma jõin ja pugesin  punakas pruuni kardinate taha ja wötsin kõik kaitseriistad enesele kaasa, mida ma wastumeelsete putukate eemale tõrjumiseks tarwitasin. Woodi oli wedru põhjaga, aga ta oli weel halwemas korras, kui uulits, mida mööda mind siia toodi. Wedrud näitasiwad tvähema kui surumise juures tükideks minewat, aga siiski kõige selle juures surusiwad nad walusaste mu külge wastu ja piha pääle. Woodi ragises iga liigutuse juures, llks asi oli aga hää: minu ettewöte, ennast putukate eest kaitseda,  oli mõjunud ja pääle wedrude ei olnud mul mingit piinajat. (Järgneb.) Mõndasugust. Atoma kindlustused Inglismaal Hiljuti  kaemas Edinburgi wanaaja uurimise ühisus uue Roma kindlustuse Rou-Kestli ligidal wälja. Ta puutub  piiriäärse walli külge, mis Antonius Pius'est on ehitatud, sa tema seespool on mitu ehitust, nagu: komendandi  maja, ohwitseride kogumise ruum, toidumoona magasinid jne. Jseäraldust selles kindlustuses sünnitawad  kümme körwujeolswat kraami, mis kindlustuse ees on. Nähtawaste on nende otstarbeks olnud, et waenlasele pääkindlusmse ligidale pääsemist takistada Wäljakaewamiste juures leiti palju Roma rahast ja mitmesugust päälkirju. WiimaSte järele wõib järjeldada,  et sellel kindlnsesel sellesama keisri, Antonius Pius'e. ajal wäga suur tähtsus oli, kellele Brittania mi paljugi poolest tänu mõlgu on. Kiwi kindluse ligidal  on Roma laagri jäljed leitud, ehk kül, Antonius Piu S'e kindlusega wörreldes. enam «vanaaegse sisteewiline  ja palju wäiksem. Kõikide tõenduste järele on see kindlustatud laager Roma wäejuhatajatest Juli AgrikoNst  ehitatud, kes 77—85 aastani Roma asewalitsejaks  Brittanias oli; tema elulugu on tema omast onust Tatfit'ist meisterlikult kirjeldatud. Tatsiti kirjeldustest wõib näha, et ta palju kindlustust ehitas, et maad waenlaste  wastu kaitseda. Noored Herkulefed. Mõni aeg tagasi näi-- dati BerliniS kahte poissi, kelledest wanem 12 ja noorem  11 aastat wanad olid. Need noored hiiglased aratawad oma mitteloomulise kontide kaswu, raswa paljuse ja lihaksete jöuu edenemise pärast imestust. Nende isa, Saksa laewastiku madruS, nimega Schneider, räägib,  et nad päris loomulikult ilmale tuliwad. Niihästi wanematel, kui ka kõikidel sugulastel ei ole nende kehalikus  ehituses ühtegi iseäraldust. Wanema poist Adolfi iseäralik kaswamine algaS alles tema elu kolmandamal aastal, aga nooremal, Friedrichil, juba teisel aastal. Praegusel ajal on Adolf kuni imestust äratama raskuseni,  71/2, aga Friedrich kuni 7 puudani suurenenud, mille juures wanema wenna ülemise puusa läbimõõt 82, aga nooremal 78 sentimeeteri on. Et keha suurenemisega  ühtlasi ka kehalik jõud kaSwis, siis teemad noored Herkulesed, uagu neid nimetatakse, osawalt ja kergelt kõiksugust jöuustiku harjutust ja töstawad määratu  suuri raskust üles. Sisemised organid on mõlemil poisil terwisliselt hääs kobras, südame raswa minemisest  ei ole jälgegi. Söögiisu on noortel jõuumeestel wäiksem, kui seda arwata wöiks. Mõistuse poolest on nad ka harilikul järjel. Et nad Danzigi ligida! sündinud  on, siis ei räägi nad mitte üksi Saksa-, maid ka Wene keelt wabalt, lrulawad Weue ja Saksa laulufi, balalaika kaasmängul. Juuni kuul 1öl)1 langesiwad nad nüüd juba surnud prohwessor Rudolf Wirhowi laialisema järeleuurimise alla. Ka kuuluS õpetlane ei leidnud neis mingit haiglast olekut. />. —s. Sõjawaugide üle kirjutab hra F. Kiutshinski ,RusS'iS" järgmiselt: Himedshi linnas asutasiwad jaapanlased  Weue söjawangide tarwis koolid. Jaapanlased öpetawad Wene soldatist Wene keeles! Õpilaste orm on juba üle tuhande tõusnud... Järeldus on wäga hää. Paljud, keS enne kirjutada ei oskanud. rõõmustawad nüüd endi omakseid oma käega kirjutatud kirjade läbi. Himedshis on wäga palju soldatist Port-Arturist; jaapanlased  tõendawad, et neist üheksa kümnendikku kirjaoskamatud 011 a... Kui meie jaapanlastele sellesama mõõduga katte tasuda tahakfimegi, fiiS ei suuda meie seda ometi mitte, sest esiteks on jaapanlased kõik kirja oskajad, ja teiseks ei mõistaks siin kesti Jaapani keeles õpetust anda. Kodumaalt. Riigi woli kogu saadikute asjuS näib uuemate  teatede särele kindel olema, et eestlased ainult kaks saadikut riigi wolikogusse wöiwad saata. ühe Liimi-, ja teise Eestimaa talurahwa seast, lätlased aga ühe ainsama, Kuura kubermangust. Meie saadikute  armu nii wähaseks jäämine tuli sellest, et ülemal pool otsuseks teSti, et Baltimaa talv orjusemaa omanikud  maa-omanikude klassis walida ei wöi, olgu neil maad kui palju tahte; ülema! tähendatud saadikud waliwad wallad otsekoheselt. Sõjariistade müümise üle awaldaS Liiwimaa kuberner. „Liiwimaa kub. ajalehes," kangema walwuse seaduse alusel, 27. augustil järgmised sunduslikud  määrused: 1) Tuleriistade ja nende juurde käima moonaga kauplejad on kohustatud, iseäralist raamatuid pidama, kuhu kõik nende juures tagawaral olewad sõjariistad sisse on kirjutatud, kus juures üles tuleb panna, missugune  sõjariist, kunas ja kellele müüdud sai, niisama nende moon. Neid raamatuid piab politseile selle esimese  nõudmise pääle ette panema. 2) Igasugu tule- ja külmad sõjariistad, nagu püssid, karabinerid, rewolwrid, pistolid, dolchid, Soomeja  jahinuad, kui ka patrunid ja püssirohtu wöib ainult niisuguste inimestele müüa. kes selleks kohalise politsei ülema käest, oma nime pääle antud tunnistuse ette näitamad,  sääl juures niisugusel armul, nagu seda tunnistuses  üles on tähendatud. Niisugust tunnistusi hoiawad sõjariistade kauplejad õiendawate dokumentidena alles. 3) ülemiste määruste rikkujad langemad administratiwlisel  teel trahwi alla kuni SVO rublani eh? kuni kolmeks kuuks aresti. 4) See sunduslik määrus astus 2. septembril maksu jõuusse nende asemele, mis 28. märtsil s. a. selle kohta wälja antud. Wiljondist. Juhime auust. kohaliste lugejate tähelepanemist näitlejate poolt 18. sept. Põllum. seltsi saalis ettekantawa Max Hälbe näitemängu „Jögi" pääle, sest Hälbe „Jõgi" s„Der Strom," drama.) on alguskeeleS suurt lugupidamist wõita jõudnud.  Eesti keeles on seda näidendit O. Mägi tõlkes päälinnas ja Jurjewis hää järeldusega mitu korda ette kantud ja laialist tähelepanemist leidnud. Et nim. näidend üks tähtsamatest ja sügawamõttelisematest on, siis tutvustame lugejaid sellega natuke lähedamalt, mis waatamisel arusaamist kergendab ja wõrdlusele lähema ajaluolise ajajärgu juurde teed tasandab. Ühe suure jõe, Weikseli, kardetava koha üle, kus iga suurewee ja jäämineku ajal karta on, et woolus ordurüütlite ja Gustav Adolf'i ajal ettetehtud kaitse-tak>'stufi ara võites ümberkaudset maad üle ujutada ja ära hävitada ähvardab, valitseb suluülem Peeter Doorn. Ta on isa viimase testamendi ärahävitamise läbi mõlemad nooremad vennad, Heinrichi ja Jakobi, pärandusest ilma jätnud ja isa koha tervelt omale saanud.  Ta noorem vend Jakob, vaevalt meheiaSse saanud, kes Peetri juures elab ja kellele isa enne surma lubanud on, oma koha pärandada, ootab, et „kord maksu-päew tuleb." Tested vennad on mõlemad kõrgemat haridust saanud, Jakob mitte ; tema sugune olla HLa küllalt siakarjas käima. Jakobi ülevoolavaid tundmust vaigistab vana UlrichS, Peetri teenija ja süü teadja: käimine piab ka ju olema" ja ~möni viib maksmata arve enesega hauda," aga teab, et woolus kord tulema saab, „mida hiljem seda hirmsam,  nagu aastal kolmkümmend kolm," kus ka tema isa woolusest ära hävitati. Jakob laseb ennast vaigistada ja küsib viina, mida ta ka lühikese tõrkumise järele saab.. Peetri mõlemad lapsed leidfiwad voogudes õnnetumat  surma ja fiiS, kui väikesed surnukehad ta ees seisnud, kaotanud ta esimest korda enese valitsemise võimu ja tunnistanud testamendi hävitamise süüdi oma abikaasa Renatele. Wiimane kaotab lugupidamise oma mehe vastu ja kannatab südametunnistus piina all, aga vaikib . kuni ta mees oma vanaema häsfituse pääle vägivallaga temalt tema õigusi võtta ähvardab; fiiS räägib ta testamendi kõrvale toimetamist oma mehe venna Heinrichile, keda valitsus kui insheneri jõge korraldama  on saatnud. Heinrich nõuab Peetrilt aruandmist;  Peeter tunnistab oma abikaasa ja kaasteadja  UlrichS'! tõendused nörgameelsuseks ja lolliks ettekujutuseks  ja lubab .püss jala kõrval" maja värava juures vahti pidades oma omandust kaitseda. Jakob teab teise abinõuu, kuidas tehtud ülekohut katte tasuda: ta tormab wälja sulu juurde, kus jääminek parajaste pääle hakkanud ja hakkab kaitse-tammi läbi rüüstama. Peeter lähab teda takistama ja võitluses rind-rinna vastu kukkuvad nad üle kalda woolusesse ja saavad üheS jäätükkidega  meresse uhutud... need vennad .keS elus riid» lesivad ja üksteist wihkasiwad, neid kiigutab wooluS üheS kooS igaweSti magama." Lõpul laseb Hälbe Heinrichi, kellel pääle vendade hukkasaamise, isa koha ja oma noorepõlve armastuse Peetri abikaasa Renate paale loomulik paranduse õigus jäeb, ütelda: on meie kõikide eest langenud.  Peeter on tammi sa maad päästnud!" „Ja Jakob?" „Ta oli ohwer! Kellel on julgust teda hukka mõista?" Niipalju näidendist arusamise kergenduseks. M. M. Jurjewi kreisist. Jögewa walla walitsus palus hiljuti Sootaguse kõrtsi kinni panemist, missugust polwet  kohalik kreisi karskuse kuratorium aga tagasi lükkas, seletades, et seda teekäiatel tarwis olla. Nüüd on wald selle kõrtsi kinni panemise palmet kordanud, tõendades, et selleS kõrtsis kunagi öömajalisi ei ole, sest et läbisöitjad harilikult talupoegade juures ööd, selle wastu aga kõrts ümbruse pääle oma häwitalvat mõju laiali laotab. Silmatorkaw on siin, et kord jällegi karskuse kuratorium kõrtsi kaitsejana üles astus, kuna see kaitse päälegi täitsa põhjendamata oli. Lätimaalt. Riia kreiflft. 6. septembril, kell pool üheksa õhtul sai, nagu „Düna Zeitung kirjutab, omas kambris  istuw FiSteleni õigeusu kiriku preester tundmata isikutest kahe pauguga läbi akna maha lastud. Uurimive pandi jalamid käima. Seesama leht teatab, et saälsama FiSteleni lähedal  4 skp. õhtu! kell 8 Kopsche kõrtsis leti laua taga körtSmik Kalning ja tema naene rewolwriga maha lastud. Paugud lasti paksult rahwaga Läidetud eeStuost läbi pool awatud ukse puhweti tuppa. Walga kreisist kuulub, et kohalikud mõisnikud katsed teemad, õigeusu waimulikka talurohwa rahutuste  wastu tegelikult wõitlema kutsuda. „R. West." arwab, et see küsimus wäga tõsine on ja hoolsat järel kaalumist nõuab Miitezwi lähedal lasti 6. sept. kell 9 aknast läbi jõuuka peremehe Schkindeli naene rewolwriga maha. Meest ei olnud kodus. Abielu paar oli liikumise wastase  oleku pärast kihutajate waenv all. Kurjategijad põgenesiwad ära. Läti kiriku-kõrtside kõrtsimehed on saal, kus kirikud segaduste pärast kinni pandi, tulises hädas: enne oli iga püha rahwast kõrts täis, kuna nüüd pankrot ähvardab.  Kõrtsmikud seletawad möisnikudele, et nad selleks mõjuksiwad. et kirikud wiibimatalt jälle lahti tehtaks, muidu jääb kõrtside rent maksmata. Liibawis teewad purjus kasakad, nagu ,Prib. Krai" kirjutab, rahuliste elanikudele nii palju tüli ja wägiwalda et paljud selle üle ajutisele Kuuramaa kindral-kubernerile ja sisemiste asjade ministrile kaeblusi  on saatnud. Soomemaalt. Soome lehed teatawad, et Kotkas 60—70 elanitu  kiriku maksu-lehed tagasi saatsid, seletades, et neil tahtmist ei ole, mingisugust kiriku maksufi maksta, kõike seda ilma aegseks ja ainult õpetajatele kasusaatwaks asutuseks  seletades. Kui õpetajaid waja tuleb, küllap neile siis ka maksetakse... Ajakirjanduse ringwaatus. „Nowoje Wremja" hakkab nüüd ka kelmuste  üle sõja tarwituste muretsemises rääkima, ühtlasi ka järelduste üle arutama. Selle lehe Parist  sõnumesaatja teatab kahte juhtumist, millede tõe eest ta wastutab. Ühel pidusöögil, millest ka mereministeriumi  kabineti ülem Tissier osa wöttis, awaldas üks lauawöõrastest selle üle imestust, et Prantsuse walitsus Wene laewastikule süte muretsemist  tagasi lükkas. Tissier sai selle pääle wihaseks  ja seletas: See ei ole tõsi! Meie pakkusime neile süsa, aga nemad lükkasiwad meie pakkumisi tagasi, sest et meie hind neile liig odaw oli." Teine seesugune  juhtumine oli Jtalias, kust meie walitsusele ühte laewa müüa pakuti. Tingimised olid wäga kasulikud ja et laewa hädapärast waja, sellepärast saadeti  Peterburgist wiibimata üks asjatundja teele. See waatas laewa üle ja seletas: „Hää küll, aga see on liig odaw. Kui teie walnns olete, laewa hinda kaks miljoni rubla tõstma, siis saab laew ära ostetud." Kaup jäi sellegi Pärast katki, sest et hind juba waremalt ametlikult teada oli antud. Kirjasaatja lisab juurde, et ta, Pääle kahe ülemal  awaldatud kindla sündmuse, weel sadandeid awaldada wõiks, millede üle ta weel ümberlükkamatuid  tõendusi pole saanud. „Meil algab," ütleb leht, Sakal a H 70 1905 558