Eesti Postimees Nr. 7. Tallinnas, neljapiiewal, Z 4 webrnaril. INOH Ui»M. ls»t«r j» Mk», on Niguliste uul. (no .llnnovoÄ z-u.j nr. 13. Abress kirjadele: psAllicniw oug. llssrunsei.",  llsvsiu. „ Eesti Postimehe"  toimetusele Tallinnas. Telegrammi adress: livllir,—? sosin.. Wililcht«- ja limrahmle. SS. aastakäik. Kuulutuste uoupareille - rida maksab kuulutuste  kulgedel 5 kop., juhtkirjade ees 15 kop. Kuulutuste wastuwõtmine neljapäewa hom. nukul ilmuma numbri jaoks kuni kesknädali ' hommiku kell 11-ni. Telltunste ja kuulutuste wastuwõtjate nünsd arvaldatakse aeg ajalt kuulutuste hulgas. Mii Wtims" m?s»d ühes „Hhtuste kõnede", „Nissionilehe"  ja „PSllutöö ja teaduste eralisaga": postiga: ' ilma postita: rbl. kop. ! rbl. kop. aast. 3. ! aast. J. 50 »/4 „ » 45 I 3/4 „ I. KO 1/2 . 1. 60 !V2 . 5. 25 »/t - «sj >/t » - «s kuus. 3 ! kuus 25 Wätiamaats 3 svt TN kop. sastss. Äkfiku numbri hind 6 kop. Aukline majandus. I. i Wanasõna ütleb: „Kes palju lobiseb, see palju waletab", aga mõnikord ütleb lobiseja kogemata kombel ka tõtt, unda ta mitte sugugi ei oleks tahtnud ütelda ja mida ta hää meelega  tagasi wvtab wõi maha salgab, kui see wõimalik on. Kui see aga must walge pettt on tehtud, kus tagasiwõtmine ega mahasalgamine  korda ei lähe, siis peab waene lobiseja loogeldama ja wäärlema, et oma tõtt ja walet kudagi kokku sünnitada. Niisugune äpardus juhtus meie noorel päewalehel  oma majanduslise tormijooksu juures. Nagu teada, astus ta kohe rewideerijana üles, harutas seniste tegelaste tööd ja jõudis  otsusele, et nad kõik tühja tuult on taga ajanud, nõnda nimetatud „ aateid", kust keegi kõhutäit ei saa, kus juures nad majanduse küsimusi wõõraks lapseks olla pidanud, ja sellepärast  ei olla eestlased majandusliselt senini mitte hiilgawale järjele jõudnud. Õpetatud mehed ja kirjanikud olla küll hoolsad olnud arhiwisid ja muid wana aja mälestusi uurima, aga sellest ei olla eestlastel midagi kasu, sest nende igapäewase elu nõudmised on tähele panemata  jäetud. Selle järele pole mingit põhjust  Kreutzwaldi tähtsaks meheks pidada, et ta „Kalewi poja" on wälja andnud. Jah, Kalewi poeg! Mis kasu on keegi sest saanud ? Oleks ta parem kunstsõnnikust wõi rehepeksumasinatest  kirjutanud, nii et meie rahwas 50 aastat waremini neid asju oleks tarwitusele wõtnud, siis oleks nende majandus nüüd palju paremal järjel, kui ta praegu on. Et seda ei sündinud, et meie rahwas mi hilja uuendusi ja parandusi ette wõttis, see on Kreutzwaldi süüd, kes seks õpetust ei andnud, waid Kalewi poja kallal jahtis. Koidula kirjutas laulukesi ja jutukesi, kuna hää kokaraamat  enam wäärt oleks olnud, ja kangakudumise,  sukanõelumise- ning riidelõikamiseõpetused  oleks ta pidanud Eesti rahwale kirjutama,  siis oleks maksnud temast rääkida, kuna ta nüüd midagi hääd ei ole teinud. Weske uuris keelt missugune jõledus! Mis kasu saab keegi sellest, et tema keelt uuritakse? Mis Hurt, Eisen, Neiman, Lipp ja mõni teine wanawara ja ajaloo uurimisel teinud, see on „ Teataja" silmas lapsik halpus.  Weizenberg  oleks pidanud oma hööwlipingi juurde jääma, ehk kui tal just suur himu oli kiwi- Lööd teha, siis oleks ta pidanud telliskiwa tegema wõi müürsepaks hakkama; sel puhul oleks ta wõinud enesele toreda maja üles teha ja oleks neid ka teistele teinud, aga mis kasu saab nüüd majandus tema tööst? Ja Kö-