tuni 7 miljoni jaapanlast MandshuriaSfe elama saata. Need asuksiwad sinna kindlaSte elama, ja jäägu siis MandshuriaS peremeheks teS tahte, maa vlekS ikka „ Jaapani maa- ja neid miljonist ei suudaks säälr enam keSti välja suruda. Et nad oma eessihi kättesaamiseks  miskisuguse abinõuu eest tagasi ei põrka, näitab see meie moralilisest mõistusest ülekäiw teate, et jaapanlased suurel hulgal tublist Hiina noori mehi palgata, igaühele 400 dollari (umbeS  800 rbl.) makSteS ja siis Jaapanisse saata, et sõja läbi naesed mitte ilma meesteta ei jääks ja rahwa arwu loomulik kaswamine takistatud ei saaks... Ahwganistan. »Morning Post'i- sõnumesaatja teatab, et venelased Ahwganistani piiri ääreS iseäranis elavat tegevust avaldada. Terve Prantsuse aurulaeva koorm suurtükka, mida Dardanellides kinni peeti, oli AhwganiStanisse määratud. Sõnumesaatja ütleb, et igalt poolt tõendatakse, et venelased KuschkiS, Ahwganistani rajal, määratumaid sõjamoona tagavarast kokku koguvad  ja raudtee pataljoni krkku seadwad. ,TimeS"  teatab, et Ahwganistani emir seesuguse venelaste liikumise üle vaga rahutu olla ja on KaabuliSse 80,000 meest suurtükkide ja kuu» lipritfidega kokku tõmbanud. Wene piiri lahedale  ei saatnud emir aga ei uusi wagesi ega ka uusa suurtükka, kartes, et päälinnast kaugel olevad väed neid hoopis teistsuguste otLtarbete pääle pruukima võivad hakata, kui Kabulis soovitakse.  Londonist kuulub, et kindral Kitchener praegu selle küsimuse kallal töötab, tui suur India vägi waenlase sissetungimise korral piaks olema, nimelt  kui waenlase wägi 500.000 meest suur oleks. India wöikS 160.000 meest 350 suurtükiga  piiri äärde saata, ja neil lähaks 136.000 meest tagavara wäge järele. Sel põhjusel oleks tarwis, India söjawage palju suurendada. On plaan, wabatahtliste wägesi kokku kutsuda ja ka Kanadast, Australiast ja Ahwrikast abiwägesi tuua. Sõjaminister luges ühes kõnes, mida ta NewkastleS  pidaS, ühe koha kindral Hamiltoni kirjast  ette, keS Jaapani söjawä? juurde on saadetud.  Kindral räägib sääl muu sees: „See sõda äratas minuS põletama! äratundmist, et meie söjawae seisukord meie riigi edasikestvust hirmsaSte ähwardab." Prantsusemaa. RahwuSlise partei saadik Syveton. kes hiljuti  saadikute kogus endise sõjaministri Andreele mõnusaid kõrwakiilusi jagas, leiti päew enne tema protsessi omas korteris wingu kätte surnult Jsetapmist mingu läbi ei peeta Võimalikuks, sest Syvetonil polnud wahematki põhjust, kohut karta, palju ennem oleks ta selle läbi tähtjaks ja kuulsaks  saada võinud. RahwuSlise partei liikmed ja ajalehed töstsiwad tema surma ja matmise puhul  hirmust kära, tõendades, et Syveton  tapetud  on. Selgusele pole aSjaga senini meel mitte saadud. Oli see töeStl paljas juhtumine? Tahtmatalt tuleb siin juures Emil Zola meelde. keS ka tema protsessi uuesti ette tulemise eel just niisama oma korterisse wingu kätte ära suri. Sõja päewaraamat. Hommikul tuli sanitari rong enne kella seitset, wottis haawatud ja meid pääle, ja nii sõitsime edasi. Maha jäid wanem tohter ja mõni sanitar, et weel, mis WSimalik, hospidalist ära päästa. See oli juba 20-nes kuu päew. Õhtuks jõudsime Mukdenisse. Meid oli üleüldse 14 õde. 4 tohtrit ja 10 sanitari. Mukdenis leidsime korterit Wene-Hollandi hospidalis, mis telkidesse oli asetatud. Millaski ilmas ei ole ma weel nõnda maganud, kiti sääl, kõik magasime nagu surnud. Teisel päewal  tuli telegramm, et me ruttu tagasi 101 rist-teele pööraks. See rist-tee oli 15 wersta Ljaojanist põhja pool. Nõnda nagu me olime, jooksime esimese rongisse  ja kraami wagunis sõitsime kuni selle rist-teeni kesk ööni. Tee pääl tulid meile wastu pääle meid Ljaojanist ära tulnud sanitaride rongid haawatutega. Nägime ka seda rongi, kus pääl piiramise suurtükid oliwad. Mõnedes platwormides oliwad hospidalite riistad  hunikusse laotud, nende hulgas ka meie hospidali omad. Nende juures oli ka mitu meie sanitari. Öösel  jõudsime rist-teeni. Meie silmade ette kujunes järgmine pilt: kesk wälja scisiwad kaks rongi ; soldatid  kandsiwad tumeda laterna walgusel haawatuid wagunitesse. Rongi ümber liikusiwad tohtrid, õed ja sanitarid. Haawatute wäl!anägemine oli hirmus, nagu alati. Nad palusiwad juua ja meie tõime neile lompidest wett ja jootsime niiwiisi. Haawasid sidusime  kastide pääl küünlate walgustusel. Koht, kus meie olime, oli hädaohtlik. Jaapanlased olid meil nii ligidal, et wõisid püssidega laske ja —meid ei oleks enam ühtegi järele jäänud. Ära minekuga ka ei olnud juttugi, sest et haawatuid ikka weel leidus. Wiimaks, hommikul, sai üks rong täis ja läks. Nendega  ühes läksiwad ka pooled õed ära, mina 5 teise õega jäin kuni järgmise rongini. Meiega ühendasiwad  weel mitu õde ja 4 tohtrit. Saatus laskis mulle osaks saada, et ma wiimase rongiga Ljaojanist ära pidin sõitma. Saime käsu, otsekohe Harbini sõita. Jälgi ei unusta ma seda reisi. Rong oli kraami wagunitest kokku seatud ja nendesse panti haawatud otse põrandale, ilma kottide ja tekkideta. Haawatud kannatasiwad rutulisest sidumisest koledaste ja päälegi oliwad nad palja jalu. Iga õe pääle tuli kolm wagunit  ja nendeski ei olnud ei riistasid tarwilikul arwul,  ei küünlaid ega laternaid. Waksalidest, milledest taganewad salgad mööda läksiwad, ei olnud midagi wöimalik saada. Öö ilmumisega  läks meie seisukord weel pahemaks. Haawatud olid praegugi sellessamas olekus laudade Pääl. Tohtrid  ja õed käisiwad nende ümber talitades ja sidemeid  parandades. Waksalis jooksime meie kõik ümber, et midagi tarwilikku osta saaks. Missugune rõõm oli siis, kui midagi haawatute jaoks, näituseks leiba, wett j. m. osta said. Ja kui tänulikud oliwad haawatud  selle eest. Oh, Jumal, kui palju me oleks wöinud see aeg hääd teha, kuid meie käed olid siotud, nõnda et midagi ei olnud wöimalik kuskilt saada! 52. Wõitlus Dalini seisukohal. 7. juunil sõitsin ma Haitshenist rongiga wälja, et oma pataljonidele leiba wiia, kes wälja oliwad saadetud Palini ja Dalini seisupaikadesse. Terwe Päew otsa woolas ojana wihma, mis teed täitsa põhjatumaks  tegi. Hiina woori wankrid kus kaks ja kolm Paari härgasi ette oliwad rakendatud, liikusiwad  pikkamisi pori sees edasi. Tuli mitmest kohast läbi minna, kus pori härgadele  kuni põlwini ulatas ja tihti leidus kohtasid, kus soldatid pidiwad neljajalgseid aitama kõrwal wedada. Kui meie ühe Hiina küla juurde jõudsime, siis oli süda öö aeg käes, sest kell oli juba 12 löönud.  Kohale jõudes, palusin ühte hiinlast, kes tule maha tegi. Soldatid wõtsiwad minu riided ja hakkasiwad  neid tule kohal kuiwatama. Klaas theed ja teine wiina soojendafiwad minu keha kauniste, aga magamisega ei olnud sel öösel juttugi. Tähendatud küla juurest tuli meil tükk maad edasi sõita. Arwata kolme ehk nelja tunnilise sõidu järele jõudsime meie alles teisel hommikul Palini seisukohale. Kui meie porist endid sugu puhastanud olime, siis läksin mina polgu komandcri juurde, kes mind 4-ma pataljoni juurde juhatas, kes Dalini seisukohtadel  wälja oli seatijh. Nagu arusaaMÄa sõitsin ohwitseri sõiduwankris  15 wersta mööda jõe orgusid edasi. Tee ääres nähti rohkesti soldatite palatisid üles löödud olewat, kust soldatite pääd ja jalad läbi segi naljakalt wälja Paistsiwad. Püssid oliwad ilusaste hakki seatud. Mitmelt  poolt tõusis köökidest suits. Kuuldus palatite alt soldatite jutu kömin, naljatamised ja mõnes kohas ka rõõmsad laulu hääled, - tuttaw ja kallis Pilt! Kohale jõudes wötfime meie roodu komandeeriga  ja kahe ohwitseriga omale seisukohad ühte laia, aga mitte wäga sügawasse auku, mis palatiga päält kinni oli kaetud. Palawus oli wälja kannatamata. Et palawust wähendada, walafiwad soldatid palatist tihti weega Üle. Teise päewa hommikul algas püssidega sihtimine  ja muud kunstlised harjutused, kõik nõndasama moodi, nagu Oranje linnakese all laagris. Harjutusel sai proowi laskmist tehtud, nagu oleks jaapanlased meist hoopis kaugel. Meile toodi ühe wäiklase jaapanlase munder ja püss. Püssi otsas on neil tiku asemel nuga. ja kuulid on neil peenemad, kui meil. Kolme surnukeha  juures leidsime natuke riist ja tükike kala. Täna on meil eestvahtide kord. Roodu komander  on haige, aga siiski wiis ta oma roodu wälja ja seadis Dalini seisukohtadele. Meie ees on weel 21-ne Siberi küttide polk. On kuulda eeswahtide laskmist. Kaks roodu küttisi saadeti weel eeswahtidele  abiks. Meile saadeti kaks roodu komanderi. üks nendest  on pikk ja kuiwetanud, teine aga lühike ja paks. Esimene waatab julge ja wahwa waatega, kuna teise pilgust arglik ja haiglane olek wälja paistab Meie nimetame neid järgmiselt: ühte wahwaks, teist araks. See arg mees lähab järel mõtlemata ja nagu haige lahingusse, kust teda soldatid tihti weel häda waewalt  tagasi toowad. lNrgmb.Z Puusärk. Konan Doili jutustus. Venekeelest A Õunapuu. IV. Ma mõtlesin midagi ette wõtta. WööraS mees waritseb ja luurab muidugi ümber tua minu järele. Ma tõusin tasakesti woodist üles ja hakkasin  wäiksesse tagawara kambrisse hiilima, kuS raudkarig oli, millega ma ennast kaitseda mõtlesin. Ma käisin sukkes kuulmata sammudega, Iseenesest mõista, et kang armetu ehk wilets sõjariist oli, rewolwriga wörreldes, millega waras tõe poolest kaitsetud oli, aga parem ikka, kui midagi on, kui paris lahtiste kätega. Kell lõi just üks. Õölambikene wiskas oma tumedat walgust mööda kontori, nii et ma tagawara  kambrikeses mitte ühegi asja wastu ei komistanud.  Kogemata juhtusin ma kasti pääle waatama ja ... weri jai mul soontes seisma. Kasti kaan tõusis tasakesi ja kuulmata, kui ei olekski temas neid imesuuri naelu, mille pääd wäljaSpool äärtel paistsiwad. Ma jäin kui hirmust  kiwistanud selle nähtuse juures seiSma, aga tänu Jumalale, tulin kohe jälle meelemõistusele, ja juba järgmisel silmapilgul kargasin ma kasti kaane pääle ja Vajutasin seda kõige oma keha raskuse ja jõuuga. Kaas wajus tagasi ja seest kuuldus kole walumüürgamine: Äraneetud, minu sõrmed! kisendas kelm, kes kastis lameS, walu pärast, mitte inimliku  jõuuga wastu kaSti kaant surudes. Temal läks ka tõepoolest korda oma sõrma Vabastada. Nüüd sain ma alles aru, et kelma kaks oli ja teine pidi ka warsti tulema. Mis siin ära teha? Ma lamefin kasti kaanel, mida kurjategija üles püüdis tõsta. KukkuS lõksu kelm! ütlesin ma nii, et ainult tema mind kuulis. Äraneetud ! üriseS see läbi hammaste. Ma ootasin hirmuga igat minutit, millal uste juures kelmide wahel mahatehtud signalifi antakse. Nüüd sain ma kõik aru: päewawaraS, kes minu all lames, oleks kasti kaant tasakeSti awama, mind ära tapma, ja oma seltsimehe siSselaskma  pidanud. SiiS oleks nad kassa ära purustanud  ja ise plehku pannud. Kui ma esite weel mõned silmapilgud oleks aegutanud, siis wist tõepoolest oleks see kelm mind ära tapnud. keS kahtlemata häSti sõjariistus on. Siiamaale oli tasakaal alles minu pool, aga teise kelmi tulekuga  oleks asi päris teisiti wöinud minna! Ta annab wäljas mahatehtud märki, seda kuuldes hakkab kelm kastis karjuma ja appi hüüdma. Wöib olla, et teine jooksma pistab, aga wöib ka olla, et ei? Mis siis, kui ta tahab seltsilist aidata?  Mis pian ma siis tegema? KaSti päält ma äraminna ei wöi, selle wahe seeS wöib oga teine kelm ukse sisse lüüa ja mind kaSti päält 1904 S a ? a l a H 87. 711