Saarlane UM Ileuldine politika ajaleht «aa- ja lianarah«ale UM Teisipäewal, 8. Augustil 1900. XVII. aastakäik. maksab: PMiga saadetud aastaS. 2 „ „ Pooles aastas t „ 23 „ —S— Ilmub igal teisipäs,V«»c. Kuresaares Knnbq-uulitss «r. K 7. Nõdrameelsete hoidmisest. „Arensb. Woch." toob nästusi, kui korratumas  olekus meie juures nõdrameelsete hoid» mine on ja kui kardetawad nad ümberkaudsele rahwale olla. Nõnda jäänud Laimjalas üks naeSterahwas ühe raamatu lugemise läbi, mille sisust ta aru ei saanud, nõdrameelseks, kes kohase mõisa willakraasimise wabriku põlema süütanud. WallawalltsuS pole siin juures õnnetuste eest hoidmiseks muud teinud, kui andnud  teda oma nõdrameelse mehe järele waatamise  alla, kes 65 a. mana on. Siis olnud Laimjalas  weel üks nõdrameelne noormees, kes aga sel aastal wähe paremaks saanud ja mõisas  tööl käinud. Pärast ülemal tähendatud  sündmust lasknud walla talitaja tema jaoks kodusse ühe puuri teha, kuhu ema teda pidanud õhtul, kui nõdrameelne töölt ära tuleb, kinni wiima. Puuri nähes saanud aga noormees täiesti wihasekS, lõhkunud selle ära ja jooksnud kisades ja ähwardades mõisa, sest temale öeltud, U puur mõisa herra nõudmise  pääle olla tehtud. Spure waewaga wõidud meest rahustada. Nõdrameelseid hoiatakse harilikult puurides,, mis aga wäga waewalik olla. Lõpuks küsib „ArenSb. Wochenblatt": Kuidas wõib nõdrameelsete inimeste wastu ennast maal hoida, sest et nende wastu perekondadel, kogukondadel ja wallawalitsuStel mingisugust wõimu ei ole? Selle küsimise pääle wõime wastada, et nimetatud asi juba üsna hästi korraldatud  on. Nimelt seisab Liiwimaa talurahwa  seaduses H 545, öeldud: „Kui nõdrameelsete  eest hoidmiseks iseäralised asutused weel sisse seatud ei ole, siis peab iga kogukond üleüldise jõuga abinõuusid pruukima,  et nõdrameelsete poolt kahjutegemist eemale hoida". Pääle seda on weel 11. Junil 1865 a. kinnitatud eeskirjades awaliku  hää seisukorra üle Balti kubermangudes öeltud, „et walla kogukond oma nõdrameelsete  liikmete eest hoolt peab kandma ja neid oma kulu pääl hoidma. Kui selle läbi aga wald wäga koormatud saab, siis on temal õigus paluda, et nõdrameelsed  awalikkudesse haigemajadesse (aa. iixnnag'!, vniuscrg. lipusp4nin) wõetakS, kas ilma maksuta, wõi maksuga, seda asja talurahwa  kommissari läbi kuberneri herrale harutamiseks ettepannes". Nõnda on walla kogukond kohustatud ise oma nõdrameelsete eest hoolt kandma oma kulu pääl, s. o. terwe walla kulu pääl. Seda ei ole küll, et meie laseme nõdrameelsete järele tema koduseid waadata, waid wald peab siin ise kohaseid abinõuusid pruukima. Niisugune kole pruuk aga, kui nõdrameelsete puurides pidamine, peaks täiesti maha jäätama- See on kristlikule meelele ja ligemcse ar- mastuse tundmisele häbOtaw. Wald pidagu oma nõdrameelseid inimlikult ülal, aga mitte puurides, mitte nagu siin mõnda liiki elajaid üle mere tapmise tarwis meetakse.  Isegi üksgi õige peremees ei raatsi oma elajat aastate kaupa puuris pidada, liiati siis weel inimest ... On wallal aga raske, oma kulu pää! nõdrameelelist õieti ülemal pidada, siis muretsegu ta selle eest,et nõdrameelne haigemajadesse pannakse, milleks ju wallal ülemal tähendatud seaduse järele õigus ja kohus on. Aeg on käes, et meie nõdrameelsete waStu, kelledelt, kõige ülem asi mõistus ära on rööwitud, enam kristlikku meelt ja wennalikku kaastundmust ülesse näidaksime, ja seda tehku wallawalitsused  oma õiguse ja kohuse tõttu suu» rel mõõdul. Meie ei pea mitte waatama nõdrameelse pääle, kui ühe kurjast maimust wa watud isiku pääle, mitte kui ühe käimatuma  inimese pääle, keda tema pattude pärast nuheldatakse, maid kui ühe õnnetuma kaaswenna wöi kaasõe pääle, kes meie kaastundmist  tarwitab, ja kes selleks on ilmunud, et meie oma armastust üles näita wõi m e. Sest „Mis teie ial olete teinud ühele nendesinaste mu wähemate wendade seast, seda olete teie mulle teinud" seisab Ewangeliumis. Siis tehkem seda! O. ?. Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 64. Kirjutanud -^en. See saab wist ikka raske olema temast jälgi leida, sest asja seisukord ei tõuta ju siin temale praegu palju hääd. Selle pääle olen mina ka mõtelnud, et see kerge ei ole ja sellepärast olen ma ka kõige ojawama nuuskija wälja saatnud. Aga mis teie siis nüüd siin tahate ette wõtta ja meel selles walsis näos? Kõige kangemat uurimist ooberst Dooleri mõrtsuka järele. Aga kas teil aleks wõimalik  minuga korraks ratsul wälja sõita? See oleks minul mõne wäikese asja pärast soowitaw. Hää meelega, ja selleks lasen ma weel kõikse paremad ratsa hobused ette tuua, mis minul üleüldse olemas on. See saab isegi mulle auu tegema ühe sir Laverne kõrwal ratsa sõita. Naerdes ja naljatades sõitsiwad mõlemad  natukese aja pärast wälja. Läbi lehkawate  wäljade, üle õitswate aasade, läks nende tee otsesihil eel paistma sinama mägede poole. Igal pool hurtsikute ees tuliwad naised ja tüdrukud neid teretama ja kadusiwad jälle hurtsikute sisse ära, niipea  kui oma teretuse kombe, lordi wasta päris masina wiisil mööda saatnud oliwad. Ühe hurtsiku ees tuli üks ilus ja wiisakas Malai tüdruk nendele palmweini pakkuma mida ta oma kaenla alt paaris pudelis wälja kvöttis. Sa oled üks mõistlik laps! ütles lord, meil on jänu suur ja tahame häämeelega sinu palmweini mekkida; anna meile paar pudelit ja meie maksame sinule ilusasti ära. Siin ei ole midagi maksu tarwis, mu herrad, ütles tüdruk wiisakalt ja lõi ise häbenedes silmad maha. Palmwein on odaw ja teie teate, et meie malaielased seda kõige paremini keeta oskame. Mr. Tuulmann wõttis ühe pudeli tüdruku  käest wastu, kuna lord teise järele käe wälja sirutas, seda aga nii hooletumalt toimetas, et pudel tema käest maha kukkus ja kukkudes kõwa tee pääl katki läks. Wäikese  lohu sisse jäi paks punakas wedelik tee pääle seisma ja malailase wäikene koera kutsikas tuli ja lakkus suure isuga magusat wedelikku maast, warsi aga kukkus ta maha, hakkas wärisema ja oli mõne minutiga surnud. Malailane tõstis seda nähes walju läbilõikajat kisa ja enne kui mõlemad mehed sellest arugi saiwad, oli tüdruk lipates lähemasse  põõsastikku kadunud- Kas nüüd näete, hüüdis Mr. Tuulmann,  et minu arwamine õige oli; meie oleme nüüd esimesed ohwrid, kes langema peame! Täna oli meil kole surm nii ligidal,  aga taewas ise tahtis meid kaitseda. See tegu siin käib muidugi meie waenlase paela otsas; wiina sees oli. nagu õnnetumast  koerast näha wõib, kõige hirmsam kihwt ja kui meie seda mõlemad joonud oleksime, siis ei oleks keski öelda wõinud, kas meis iss kihwti wõtsime, wöi ehk sai seda muialt meile antud, ja asi oleks kõige hirmsamas tumeduses suikuma jäänud. Waenlane on oma wibu kõige pönewamale tõmbanud, aga nüüd peame meie ka midagi hulka tegema! Oh Jumal, kui hirmsad asjad! hüüdis lord. Ja meie peame weel rahulikult päält waatama, kuda saadan oma surma nooli meile tee pääle ette saadab! Tõesti, meie peame nüüd südiSti wälja astuma, aga kuda meie selle asjaga nüüd pääle hakkame, tüdruk jooksis ju ka ära? See on muidugi paha, et ta ära jooksis, ütles Mr. Tuulmann, aga tema tagaajamisest  ei tule ometi midagi wälja, sest need saadana linnud oSkawad ennast wäga hästi marjata- Meie peame seda hurtsikut kohe oma woli alla wõtma ja läbi otsima, elanikud kinni wõtma, sest need peawad sellest asjast ka teadma. Teie tunnete ju ometi neid inimesi mülord, kes siin elawad? Siin ei ela muud kedagi, kui üks wana malailane nimega Oliwcr, oma ainsa tütrega,  kes praegu meile kihwti müüa tahtis. Wana Oliwer on minu töörahwa hulgast kõige ustawam mees ja ma ei tahaks misgi hinna eest uskuda, et tema minu waenluste killas seista wöiks- Tüdruk on muidugi kurjategijate poolt selleks meelitatud. Ometi peab teie tahtmine täidetud saama, wana Oliwer kinni wõetama ja walju ülekuulamise alla pandama. Ka maja peame läbi otsima,  ehk leiame sääli midagi, mis selle asja kohta tunnistust annab. Uulitsa puhastamise üle Kuresaare linna tarwis on Liiwimaa Kuberneri herra poolt määrused wälja antud,  mis Kuresaare linna wolikogu kokku