tõLtiS taldrckud ja klaasid kokku ja wõttis laudlinasid päält Sm. Tema kuulis, et proua Minna wõõraid saatmast tagasi tuli ja pahase häälega oma poega hüüdis. Kui sius mitte juba täiskaswanud inimene  poleks, riidleksin mina tõesti sinuga! Mis häda pärast sina ära jooksid? See on ometi nüüd näha, et kroonumehed teitest, kes teie ennast öpetlastekS nimetate, igaS asjas ees on! Mis asjus? Noh, ega sa mind petta saa! ütles ema, ja lisas tüki aja pärast tasasema häälega juure. Õiguse poolest ei pruugi sina ju kartagi, niisugune tühi paljas Juulis pani minema, tema ei tahtnud kuulda missugust uuunime proua Minna tema wennale weel andis. Ja wäite mamsel Ilmaaegne uinus wnmakS  ometi magama, ehk tema süda küll otsatu raske oli ja salahirm tema hinges asus. Aga tema trööstis ennast jälle nende õnsale silmapilkude ettekujutamisega, mis tema Friedrichi kacnluS ülemal pööningu kambris Sraelanud oli. Fritz oli ju missist?  ainult selle pärast teiste seast ära tulnud,  et teda enam Ml ei olnud! Ja seda rahuötawat mõtet edasi harutades, uinus tema magama. Hsrra Ninat Adami ei mõtelnud teisel hommikul enam kaugemale pidu paale waid Di koju ja mamsel Ilmaaegne, kes päew enne seda tädi käest luba oli saanud esiinisel  pühal kiriku minna, pidi nüüd kõigeks enne lõunaks koju, sõõkifi tegema jääma, sest preili Riske ei aimanud seda sündsaks, et üks herra leitnant nelipühi esimesel pääwal  lihtsat munakooki sööb. Nurisemata hakkas Juulis töösse. See ei läinud ju mitte, et kõik inimesed püha peavad. Aa Fritz oli täna ametisse minema  pidanud, temal oli juba mitu haiget! Tema oli juba wara homikul mana tohtriga ühes, maale Ms raske haige juure viidud. Keskpäewa ajal tuli Frieder kannusid kõlistades ja mõõka lohistades trepi mööda alla ja läks Krautnenle wõõrusile. Wähe aja järele 01l tema aga jälle kodus, sesi wana Krautner ei olnud teda jutule matnud,  sellepärast, et tema sõi ja söömaaegus ei tohtida keegi teda segada, kinnitas toa tüdruk. Herra leitnant tahtis hakatuses kohe esimese aurupaadiga minema hakata omale mujalt lõbu otsima, tuli aga üsna kogemata  ühe teise mõtte pääle. Tema astus õe juurde wäikseSse puhtasse kööki ja päris järge, mida see tänase pärast lõunaga pääte hakata tahab. Mina iStun oma raamatutega aeda ja loen sääl, oli mastus. Oma raamatutega? Jah, mina loen maga hää meelega. Aga, see on ometi hirmus igaw! Kas ei ole sinul siis mitte ühte noort tüdrukut, kellega sõbrust pidada wõiksid? küsis tema. On kah, Tereefe Krautner tuleb wahete wahel mind waatma, wõib olla, et tema täna juba tuleb. Tema käib enamiSti igal pühapäewa! meil, ning sarnast kirju elu, kui täna meie linnakeses on, ei armasta tema koguni mitte. Wäga õige temast, ka minule ei meeldi see sugugi. Mis sa arwad Juulia, kas paneksime kolmekesi minema, mina sõnaksin teid lähema laidukese pääle? Sääl oleks meil kena rahu olcwat. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kltresaarest. Teisipäewal, 23. aprillil, Keiserinna Majesteedi Keisri proua Aleksandra  Feodorowna nimepäeival,  peeti meie linna kirikutes jumalateenistust,  majad oliwad lipuehtes ja õhtul põlesiwad ilutuled. Saaremaa metfaherrale E. van Wardenburgile on südi ameti täitmise  eest lil. klassi Anna ordu annetud. Kuresaore linnawalitsus on otsustanud  läbi Abaja, Möldri uulitsast kuni meresse kanaali teha, millega Wildenbcrgi wabriku, Uue supelmaja ja Weisi supelmaja weetorud ühendada lubati. Ühendamise loa eest maksawad linnawalitsusele: Wildenbergi wabrik 500 rbl., UuS supelmaja 100 rbl. ja Weisi supelmaja 50 r. Kanaal tehakse «vabrikus  «valmistatud sarvi torudest, mille õõnestuS  läbimõõta esimese 200 jala tarwis 9 tolli on, pärast poole aga 12 tolli. Weetoru  tuleb arrvata 3000 —5000 rubla linnale maksma. 1500 rubla «võetakse linnatogawara  kapitalist; ülejäädawat summa tahetakse  kroonult paluda ja kui palme täitmata jääb, siis tuleb ka see raha muidugi linnakassa kanda. Kanaati sisse seadmiseks on see asjalugu põhjuseks, et Abajasse  palju musta mett korjab, mis survel haiseb. ---- Seega saab siis küll Abaja puhtaks,  oga kes «võib selle eest hää olla, et sinna mere äärde, kuhu nüüd kõik must wcfi juhitakse (Tori küla äärde, Tollimaja kuuri taha) mitte uus Abaja ei sünni, sest sääl on nõndasama ka seisaw wefi. Kanaal oleks tulnud kusagile jookswaSse meesse wälja wiia. Teiseks on karta, et supelmajade muda kanaali torud ncnda ära täidab, et nendest mesi enam läbi jooksma ei pääse. Noh, eks tulemit näita! Et 9. aprilli õhtul selge ilm oli, siis mõis siin sel õhtul ette tulnud kuuwarjutust  wäga hästi näha. Sel kewadel jäi meil post 5. kuni 26. aprillini tulemata, sest et Suurest wäinast jää tõttu üle ei saadud. 18 aprillil jõudis „Osilia" seltsi aurulaew „Konstantin" esimest korda Kuresaarde.  Pühapäewal, 21. aprillil sõitis ta Riiga tagasi. Sel aastal on korda seatud, et „KonStantin" juba kohe ka posti Riiast siia toob ja Kuresaarest Riiga wiib, mis kewadifel ajal, kui Suures wäinas jää läbi sagedasti takistust ette tuleb, posti kättesaamist  märksa kergendas. Juba kauemat aega ei ole Kuresaare ülemõpetaja Lemm kirikus enam jutlust pidanud, sest et ta rääkimise organid wigastatud  on. Et oma termist parandada, on ta ülemalt poolt 6 kuuks puhkeaega saanud. 16. aprillil jättis ta paari sõnaga Saksa ja Eesti kogudused jumalaga ja 21 aprillil sõitis ta siit ära, et wäljamaal oma termist parandada. Tema äraoleku ajal täidab ülemõpetaja kohusid õpetaja Bl osi- se ldt, kuna maalt õpetajad korda mööda ka siin jutlust pidamas käiwad. Kolmandamal ülestõusmise pühal põleS Sandlas, Püha kih., talumaja maani maha. Kahjuks jäi ka üks mana naesterahwas tulesse. Ta oli põlewasse. majasse läinud, et tulest raha ära päästa, pole aga enam wõinud wälja tulla. Kõik katsed, teda päästa, läinud nurja. Hiljuti mõistis 2. jaoskonna rahukohtunik  öhe mehe, kes walla walitsuse kantseleis walla kirjutaja wastu jäme olnud,  kaheks nädalaks arresti. Siberisse rändamise üle 1902 aastal  on sisemiste asjade ministeriumi juures asuma wäljarändamife-walitsuse poolt endiste  aastate eeskujul raamatuke wälja antud ja wallawalitsuStele kätte saadetud. Raamat annab tõelikku juhatust rändamise kohta ja toob ka eneses nende maakohtade üle kirjelduse, kus selle aasta jooksul maad saada on. On ka näidatud, mitme hinge maa siin wöi sääl weel waba on ja kuda nende kohtade pääle sõita. Kõige ees on seletatud, et jutud selle üle, kui peaks ruttu wälja rändama, sest et maa ära lõppeda, waled on, ja et riigiwalitsus sugugi kedagi Siberisse asuma ei sunni, waid mõnedele kes seda paluwad, rändamine lubatakse, kui neil tarwiline waranduS ja tubli pere on. Waremalt haritud ja lagedad maad on juba ennem ära antud, nii et ainult metsamaid weel saada on, mispärast siis Möndasugust. Kuidas surm tuleb. Professor Nothnagel  kirjutas ühes Wsne ajalehes hiljuti surma üle. Selle küsimuse paale, kas surma kaasaS ikka walutundmus käib, wastab Nothnagel  järgmiselt: > Õn ju tost, et paljud surejad enne elu ! lõppu suurt walu kannatawad, ehk küll ka I ueilgi wiimastel silmapilkudel tundmine I kaob ja nad siis nii ka enam walu ei tunne. - Walu teeb seesugustel juhtumistel üks ehk I teine iseäraline haigus, aga mitte surm. Wägew püüdmine elada, ja tingimata  wajadus surra need on looduse  wastastikulised seadused, ja ta saab selle keerdküsimusi otsustamisega ime osawalt  walmis. Mõnikord ei paista see osawus  silma ja näib looduse tegewus wägiwaldne  olewat, kuid mõnikord on tema suurus  ja häädus iseäranis silmapaistaw. „Mis teie tunnete?" küsiti sajaaastaselt surejalt Fontenellilt. „Ei midagi, pääle selle, et mul raske elada on," oli wastus. B. Sawann andis oma 93 aastase sugulasele  klaas wett. „Tänan wiimase hääteo  eest," wastas sureja, kui sa minu wanaduseks  saad, siis näed, et surm inimesele niisama tarwiline on, kui uni." Organid lähemad lodewaks, ilmub wäsimuS, püüdmine  elada jääb nõrgemaks ja kaob lõpuks koguni ära ja, sellest selgubgi selle mõistatuse  saladus, mikspärast wanaduse surma surejad harilikult waiksesti ja rahulikult surewad. Siin ei ole ei eetikalikka ega usulikka mõjudusi tarwis, sest ka ilma nendeta  ei käi surma kaasas mingisugust koledusi.  Näo kramplik kokkukiskumine ja kirisemine  kopsudes, mis kõrwal olejatele nii hirmus on, ei ole seda surejale enesele mitte, sest et ta sel ajal ise enam pea midagi  ei tunne. Nii asuwad surmatunni koledused ainult mõttekujutustes. Tõesti piinlikud ja hirmsad on ainult mõned suremise  musid, kuid neid walmistab teine inimene teisele, nimelt, kui inimesi põletamise  ehk muul musil piinamise läbi surmatakse.  Loodus on selles asjas aga palju armulisem. Mõtteterad. Kas keegi tark wõi rumal on, seda wöime ühe päewaga ära tunda, kuid teada, kas tal hää süda on seks on aasta lühike. Igaüks annab enesele wäärtuse. Kui kõrgesse ma ennast upitan, on minu asi; kuid keegi ei ole siin maa pääl nii kõrge, et ma ennast tema kõrwal põlgaksin. M. 17 Saarlane, 1902