Saarlane Kltildink ?»litill« sjaleht «»«- j» liniarlhimlt. H 5. Teiflpäewal, 1. webruaril 1905. XXI. pMatäit. maksab: Gaaremaat aaStaS . . I rbl. KV kp. S»oleS aaSt«S 1 „ ZK „ Ilmub igal tsistpS-StVOik. ..Saarlase" toimetas ja mWaanhmhie pr.l7. Saarlase toimetusele,Saresaarde. Kuulutuste Petis rida mafsah p k. Usumäratsejatest. Juba paar korda on Kuresaares ette tulnud, et kohtu saalis suurem hulk uiumäratsejoid kohtualusena  näha oli, sest politsei oli nende pätile kaeblusi tõstnud, et nad ilma loota palmctpndistd  pidanud. Palju uudishimulisi oli haruldast kohtuasja kuulma tulnud. Ja ka milte ilma asjata. Sest usumäratsejate protsess ti ole mitte igapäewane nähtus. Ta ei mõju mitte harilikkude tundmustega inimeste pääle. Mõnele sünnitab seesugune protsess küll nalja, teise tundmuste pääle mõjub ta aga teisel wiistl. Meie orwame, et ka selle kohuasja kirjeldus lugejate  pääle mitmel kombel mõjub. Salk inimest ilmub kohtu laua ette, manad sa poareh, meeste- sa naeStecahwad. Kartust ei mõi nende filmist mitte lugeda, maid põlewot julgust, waprat waimustust, just kui usukannatajad ristiusu algul l „Teid süüdistatakse selles, et teie ilma laota palwekovSvietuid olete pidanud", Mlcb kohtunik. „Meie ei ole ühtegi koosolekut pidanud," wastawad süüalused, „waid meie laulsime  laulusid Jumala kiituseks ja palusime Õnnistegijat,  kelle mere läbi meie ainult õndsaks saame." „Miks pärast Teie siis kirikusse ei lähe?" „Jumal on maim, ja teda wõib paluda igal pool. Kirikus laultakse: „Suur rahug>Zs«  on taeipa all,aga sqäl ei ole aga mitte leida." „MiS usku Teie olete ?" „P!eie oleme Jeesuse usku". seletab, et kõigil on wabadus oma moodi Jumalat paluda, kudaS ta tahab, aga palme koosolekute pidamine on seaduse järele keelatud. Kohtu otsus kuulutatakse. Kaks pplivekooSoleku  pidamise päämecst mõistetakse 20 rubla trahwi maksma ehk 7- päewaks kinni, aga teised 5. rbla trahwi alla ehk 3 päcmaks aresti. Wälkene  14. aastane tüdruk mõistetakse nuhtlusest wabakS. „KeS mõistmisega.'rahul et ole, wõiwad selle pääle 2 nädala jooksul kaeblusi tõsta" ütleb kohtunik. „Meie oleme rahul, mele oleme meelgi rõõmsad, et meid wäärt on aimatud Kristuse nime pärast kannatama!" wastawad kahtuatused nähtama kindlusega. Kohtualuste kindel usk waimustab meid. Aga ta sünnitab ka kaastundmust meie sees. Mitte sellepärast,  et kohtualused oma usu pärast trahwi alla on mõistetud, maid sellepärast, et nad omas usus nii kindlad olleS sgäl juures oinetegi usu märatsemise  tuhinas nii õnnetud on. Nad on õnnetud, sest et usumäratsus waimuhaigusega ühenduses seisad ; igaüks usumäratseja on ju ühtlasi ta «vaimuhaige.  Nad on õnnetud, sest et usumäratsus nende koduse elu ära rikub, perekonna õnne ära rööwib, meest naesest ja naest mehest, lapsi wanematest ja «vanemaid lastest lahutab. Nad on õnnetud, sest et usumäratsus märatsejate terwiselo kahju toob. Waatamc, kui piinatud paistawad usumäratsejad wälja. Nägu kolletanud, silmad langenud, silmaalused  sinised, ja nõdrameelsuse pilk paistab nende palgelt wälja. Eks see kõik sünnita kaastundmust usumäratsejate kohta. Eks nad ole õnnetud ! Aga nad on ka õnnetud, et nad male arivamise wõimu all waewlewad. Endid peawad nad pühaks, teist aga, isegi kirikut, patuseks. Omas tuhinas ei taha nad kirikuga enam tegemist teha, ja tahawad  iaaüls oma õvetala olla. Nad peawad endid niine pärast, kuna ainult pilkane pimedus, Ewangeliumi õpetusest ärasaamata  olek neid niisugusesse arwamlsse wiib. Jah nad on kannatajad, oga oma waimuliku pimeduse värast! Ja selle pimeduse pärast pcawqd NWgd kannatama teiste pilkamist, teiste põigtust, kohtu nuhtlust. Nagu näha, on afi hästi paha. Mis pe»b aga siin asja paranduseks tegema? Wiimasel ajal on politsei südisti asja uurimas ja süüdlasi kohtu kätte andmas. KohuS mõistabgi ka neile nuhtlust.  Aga kas see palju mõjub. Märatsejad põhjendawad endid selle pääle, et ka tõik pühasid on wanasti waewatud ja kiusatud, ja nad rõõmustawad  endid päälegi, „et neid wäärt on arwatud Kristuse nime pärast kannatama." Politsei ja kohus wõib ainult teisi usumäratsejate kilda heitmast  hoiatada, aga seda, kes juba märatsemise tuhinasse on langenud, ei wõi enam politssi ega kohtu trahw targaks teha. Mis aitab siis jiin? Usumäratsejad on watmliselt haiged, sa sellepärast  ci aita siin kehalik nuhtlus. Meie pekiste katsuma neid wajmliselt arstida. Usumäratsejatel on hulluslaw Maimutit jagu õiguse järele. Nende arwateS ei mailmas mitte tõde leida, maid igal pool on patt ja ülekohus  waiitsemaS. Sellest haigusest ei wõt ilmlik arst ega kaelakohuS neid terweks teha, maid nende terwcts tegemise rohi on kirikus, waimulikude meeste käes. Otsigu «vaimulikud mehed usumäratsejaid,  kui oma koguduse ärakadunuid lambaid niisamasuguse  hoolega, kudas nüüd politsei seda keeb, pakkugu nendele külluses hinge toitu, katsugu neid «vaimlikult parandada armastuses, aga argu manitsetagu ja sõidelgu neid mitte wormilikultja ärgu arwaku sellest kasu kaSwowad, kui us«märatsejaid  kohtu kodasid mööda wintsutatakse. Waim< list usumäratsemise tõbe tuleb ka waimiiste abinõudega  parandada. Würsti käsu pääle. Satsskeesest eestjstonnd G. Markus. MõõdotAnud aastasaja keskel sündinud lugu. Nõnda oli üks aasta juba mööda läinud Ning midagi ei olnud meel Diana südame raha rikkunud. Ta tundis ennast, kui ka just mitte üiiwSga, fiiSgi õnneliku olewat, sest et mees keda iseäranis sojalt armastas ning üle kõigi auuStaS. Rad oliwad mõlemad herzogi proua lähemad sõbrad, keS nendega ümber käies lihtsust armaStaS ning würftkikkufi auuStufi sugugi ei sallinud. Kord istus Diana herzogi proua kõrwaS wäitcse sohwa püül, kuna nende waStaS weel kakS kõrgest seisusest naeSterahwast iStufiwad ning peenikest näputööd tegiwad. Korraga aslnS herzog ilma ette teadustuseta  tormates kambri, kus naeSterahwad magusalt iStufiwad, suutelles pääliskautselt oma proua kütt, terwitaS ka teist naeSterahwaid  ningütlcS päältnähtawalt rõõmsalt: KaS «õite arwata, keda ma natukese aja eest näinud olen? —see oli meie rändaja sind baron Mehring Teised naesterahwad awaldafiwad seda kuuldes oma rõõmu, aga Diana waikis. Noh, kena Diana, naljatas herzog, miks teie siis seda teatust sugugi tähele ei pane? Würstlik kõrgus, waStaS Diana naerateS, kvi ma teda enam tunneksin, ega ma fiiS nii külma mereline ei oleks. KeS on fiiS see mailma kuulus reisija, kellest teie würstlik lõrguS jutuStaS? KaS teie fiiS tõesti teda ei tunne ? Teie vlete ju enam kui aasta meie lähem tuttaw Ning ei tanne baron Rehringi? See näitab Mil HHHme olevat. Üsna wähe tunnen ma teda, kinnitas Diana. Pääle tema nime olen ma kuulnud,  et ta iseäraline mees olla. Mehring ei ale sugugi iseäraline, waStaS herzog, tema on tark, wäga rikkas, hää kütt, julge ratsanik, ühe sõnaga ta aa üks neist parematest inimestest maa pääl ning suur teaduse mees ka weel. Pidage, pidage, würstlik kõrgus, naeratas Diana oma ilusaid walgeid küsi üleS tõstes ning nendega näidates, nagu oleks Mehringi häüde omaduste ettearutuS liiali läinud, Teie teete mulle niisuguste inimliku täiustega  liiga. . . . ütelge ometigi ükski paha omadus aga siia wahele. Ma ei wõi teite soowi mitte täita, ütleS herzog, ma ei wõi oma ÄteluStele mitte midagi juurd lisada. Üht pisikest laitust Võiksin ma fiisgi nimetada. Aga ometigi wiimaks Üks laitus, fõnaS Diana wahele. Ning see on, :t ta meiega läbikäimist hoopis hooletuse sisse jätab ning suuremalt jaolt wäljamaal elab, seletas herzog. Mulle oleks wäga armas, kui ma temaga sagedamini  kokku saaksin ning kõneleda võikfiy, aga tema teaduse himu sunnib teda ümber reisima ning wäljamaal elama. Jah, kes wõib teda teisite tegema sundida. Ta on ju maha inimene, wõib teha mis ial tahab Wiimast lauset ütleS aga herzog Nii tasa. sekt wälja, et seda waewalt kuulda wõiS. Waba? kstfis Diana. On ta siis poissmees ? Poissmees kül, mu kallike, kinnitas herzogi proua Dianale, kuna ta ise noore kena proua palet käega silitades, sellele körwa sisse sosistas: Waatke, see oleks teie abikaasa  pidanud olema. Würstlik kõrgus, Ärge rääkige, StleS Diana nagu pool kohkunult. Ma waikin küll, waStaS herzogi proua naerates; ega ma sellega ju meie armast jahtmeistrit pahandada pole tahtnud, kes meie keskele niisuguse jumaliku kyju on toonud, nagu teie Diana olete. Mis teie mulle annate, fui ma teid selle kiidetud kangelastgapeagi tptWuShan? pHöxgS herzog teiste naeSterahwaHte pyplt, kellega ta senini jutustas Me Mana poole- Tema on naeSterphiyMest lKneMefi iseäralise pühadusega meeK, seda ütlen ma teile juba ette ära. KaS ma ep ütelnud juba enyeMst, kostis Diana roõmuHtaipM, et tn Ms iseäraline meeS on. Kui teie kedagi nõnda nimetada tahytx, keS oma südant kahekäega siuni pidgha mõistab, naljatas herzog, siis peqn ma teile õigust andma. Aga ma stäen, es pgpem on, kui silmad ise räägimad ging M astngn teile kõigile praegu teada, et baron Mehring meel täna meiega ühes theed joph. Selle teadustusega osiwad fõik m.Sga rahul, ainult Diana süha oli uue tntwuS» tüse kohta natuke rahutu. WSib olla, et herzogi proua nali, mis just kõige õrnem ei olnud, Diana pääle mõjunud oki. Mida lähemale thee tund tuli, seda enam Diana Ada tuksuma hakkas, ehk ta sellest kül midagi teada ei tahtnud, et kiidetud .mehe tulek seda rahutuks tegi. Ta ci teadnud isegi, mttspärast ta äritn» ikka suuromaks tõusis. Selles mahutuses soowis ts, et ta mees ivaröti kodusse tuW ning nendega ühes theed jooki. (Kärg tuleb.)