mulle parem, kust saab siin PeterburgiS jõulupuu asju osta, nimelt, kust neid tühje asju odawamalt  ja mõnusamalt saab? Tema tõusis üles ja hakkas tuba mööda käima, äritatult oma silmi õörudeS, nagu tahaks ta ühest raskest, igavast unest üleS ärkada. Mina waatasin tema pääle, ja minul oli, ei tea, mis üle, temast kahju. „Ei, tema ei ole õnnelik. Tema perekonna õnne pääle waatamata on ta nii rahutu, üritatud ja, nii kui mulle näitas, ei ole ta omaga ruhul. Tarwis tingimata teada saada, mõtlesin mina, kuidas tema need kümme aastat mööda on saatnud,  kus meie üksteist ei ole näinud." Tema tahtis minema hakata. Mina palusin teda selsamal päewal kella 6 aegu meie juurde lõunale tulla. Tema mõtles järele ja wöttis minu kutse tänuga wastu. Kui mina eeskojas, seni kui ta omal kasukat selga ajaS ja nööpisid kinni pani, tema mehiseks saanud nägu halli habemega,  ja läbitungivate, nüüd juba auku vajunud  silmadega, ning ilusat, kõrget otsaesist tähele  panin, tulid mulle endised ajad meelde, kus ma teda gümnasiumis olles nii sagedaste oma juurest minema saatsin ja temale otsa vahtisin ning selle juures kindel olin, et temast üks Wene Paganini välja tuleb. 11. Frolow oli lõunaks meie juures. Lõuna laual ajaS ta minu naesega laste üle juttu ja rääkis neist õrnuse ja armastusega. Pääle lõunat kutsusin mina teda oma juurde kabinetti. Kabinetis seina pääl rippus järgmise päälkirjaga silt : „Palun alandlikult mitte suitsetada."  Selle sildi andis mulle üks minu Peterburgi  sõber, ja mina tänasin teda selle eest. See päalkiri pääStis mind sagedaste, kui ka mitte igakord, tubaku suitsu eest, iseäranis siis, kui ma maal elasin. Kaupmees, kes asja pärast minu juurde tuli. keegi noor meeS, või tuttav, ei julgenud  seda silti nähes mitte suitsetada. Siin PeterburgiS aga ei ole minu sildil inimeste pääle mõju. Seda näheS võtavad minu külalised oma sigarid ja hakkavad minu tua õhku tubaku suitsuga ära kihwtitama. Kas Peterburgi elanikud  on mitmesuguste siltide ja päälkirjadega nii ära harjunud, ehk on neil tarvitus suitsetamise järele nii suur, ehk... võtku neid Juudas. Nad on hääd inimesed... Las" nad suitsetavad minu korteris. Pärast kui ära lähawad, võtan aknad lahti ja tuulutan tuba. Frolow, kes kül Peterburgi  elanik ei ole, wöttis minu silti läbi lugedes  taskust sigari ja hakkas ka suitsetama. Kas võin? küsis ta siiski:  paljalt  üheainsa suitsu teha? Lasen ju suitsu kaminasse.  Suitseta, suitseta, ütlesin temale: aga siiski tea, et ma palun mitte suitsetada. > - Pian meeleS, kostis tema ja istus sohva pääle. Ja nii ta on, vend, ütles ta pääle selle, kui mõne vopsu oli tömbanud: vaat, missugusteks meie oleme saanud. Aga, kas mäletad  veel, kuidas üheskoos eksami waStu valmistasime,  kuidas ühes elasime? Tõesti oli hää aeg. Kõik oli siis veel ees. Jah. vastasin mina lühedalt. ennast rõõmustades, et Frolow nagu paremas meeleolus näitas olema, ja lootes, et ta ehk rohktm rääkima  hakkab. Mis nooruses haa, ei ole mitte see, et kõik alleS eeS on. rääkis ta edasi: aga see, et palju weel teadmata on. Kui kõik ette teada oleks, siis. tõepoolest, ei oleks ees midagi. (Järgneb.) Isesugune juhtumine. Würst M, R. WolkonSki järele eestistanud J. — StS. Tuas oli liikumist kuulda. Tõesti, naesterahwas  tvalmistas ennast minekule, sest selgesti oli ta hääl kuulda: Noh, siis Poo Praegu, poo, kuuled, poo, hinge hukkaja!... Ma lähan praegu ta juurde, praaeaü  lähan... ütles naesterahwas painduwal häälel. Mees pidas teda juba kinni. Wiimaste sõnade juures ähkis ta peaaegu. Liina, oli ta häält kuulda. Liina, jäta rumalus järgi, tuleta meelde, kuhu sa lähad? Las' mind minna... -- Liina! Las' mind minna, ma ütlesin ju, et ma ta juurde lähan. praegu... Aga ma ütlen sulle Peeter Dimitriewitsh... Tüli oli kuulda, liikumine. „Issand Jumal, ta tapab teda," mõtlesin ma." „Mis see kül on?" Ma kargasin nagu looduse sunni wäel ülesse ja hakkasin nii ruttu, kui wõimalik, riidesse  Panema. Mu käed wärisesiwad ja ma ei wöinud  korralikult kõiki tarwilisi asju kätte saada. „Kas ma pian kisendama ja näitama, et ma siin olen ja mis ma kuulen? Ei, halwem on, see kõik wõib ainult rikkuda," kujutasin ma enesele ette ja hakkasin ennast rutem riidesse panema. Ma kisendan, ma kutsun abi! Ta hääl kostis nii tumedalt, surutult: küllap wist mees ta suu kinni hoidis ja teda lämmatada püüdis. Kuid naesterahwal ei olnudki tarwis abi kutsuda,  ma olin juba walmis minemas. Lõpetatud, küllalt! ütlesid nad mõlemad. Ma kargasin ukse juurde. Nüüd oli aga küsitaw:  kas nende nummer wahest seestpoolt lukku ei olnud pandud. Ma haarasin waha-riidest kinni, sest käerauda otsida ei olnud ju aega; waha-riie ribises lõhki, aga ka uks tult lahti. Nende tual oli niisamasugune wahesein, nagu minu omalgi, niisamasugune eeskoda, kust kõik tuba näha oli. Tuba walgustas sulaw raswaküünal, mis wask lühtri sees . laua pääl põles. Laua pääl oli taldrik ülejäänud saguska jätistega ja kaks tühja pudelit. Mehel oli lühikene hall kuub seljas. Üleüldse oli ta niisugune, et ta kogunig! see ei näitanud oletvat, milleks teda enesele ette kujutasin. Ei tal olnud ei wuntflfi ega ka habet. Mehe ees istus naesterahwas ja hoidis täiskirjutatud  raamatut käes, aga ta oli juba sarnane, keda memmeks kutsutakse ehk kül terwe, siiski mitte sarnaselt, nagu mina omas luules ette seadsin,  kui ma ta õrna ja paluwat häält kuulsin. Ja mis pääast, ei olnud tema seisukorras, ega ta palgel seda märgata, mida hirmsaks ehk kardetawaks  oleks wõinud pidada... Ei olnud ei mingisugust riidlemise ega wägiwalla tarwitamise märkisi kusagil  tunda. Mõlemad waatasiwad minu pääle, aga pääle imestuse ei märkanud ma nende silmis mitte kui midagi Imelik oli; ma ei wõinud eksida, ega teise numbrisse minna. Wõib kül olla, et ma seekord nagu hirmunud näitasin olewat, sest halli kuue mees küsis kaastundlikult minu käest: Mis teil tarwis on? Ka tema häält ei tunnud ma enam. Esimene sõna, mida ma rääkida wõisin, oli „ palun, andke andeks!" Ma ütlesin seda rumalat „palun, andke andeks" ja Püüdsin pääle selle ennast wabandada, ei Püüdnud  mitte seda seletada, mida ma taga seina kuulsin ja mis pärast ma siia tulin. Ma rääkisin, nii halwaste,  et mul koguni enese üle häbi oli. Kuidas ma kiirustasin ja ennast Mürisedes riidesse  panin, sellest ei rääkinud ma sõnakestki. Mõlemad waatafiwad ringi ja hakkafiwad suure häälega naerma. Asi oli kül tõesti segane. Mul on auu ennast teile ette seadida, kui kohalise näitlejate seltsi juhataja olen selle juures ka ühes mängus kaasmängija ja mängu juhataja Hamon Taratajew, aga see on minu naene, pääofa mängija Landfihita Meshujewi näitemängus." esiteles  mees. Ehk ma kül aru sain, kuidas lugu oli, seletas ta weelgi, et nad homse näitemängu Pääosa oliwad harjutanud, osa, milles kõige tähtsam koht terwes näitemängus on. Minu olek oli koguni naljakas, ma olin rumalaste  teinud. Aga et sellest rumalusest wälja pääseda, seletasin,  et minu siia ilmumine nende etenduse kohta hää ettetähendus on, et nad mind niisama petnud oliwad,  nagu wanaaegne Greeka maaler lindusi pettis, et need tema maalitud wiinamarja kobaraid sööma tuliwad, just niisama nagu mina. Ma aimasin, et ka see lindude meeldetuletamine  rumalus oli ja jäin wiimaks Päris wait. Sellest pole midagi, - - rääkis Hamon Taratajew  naeratades, - sellest pole midagi... Loodan, teie meie mänguga rahulolemise märgiks omale ka homse etenduse tarwis pileti lunastate. - Miks mitte, wäga hää meelega! Esimesesse ritta ? Jah, esimesesse ritta. Ta tõusis üles, wöttis kummutist piletiraamatu  wälja, tõmbas sellest ühe kollase pileti ja andis mulle... Kui ma kaks rubla ära maksin, tundsin ennast rahuliku olewat. Teisel hommikul, õige wara, läksin  ma wöõrastemajast „Amsterdamist" minema, sõitsin aga ka linnast wälja, muidugi mõista, ilma et nende näitemängu ära oleksin ootanud. (Lõpp)- Mõndasugust. „Truu" naene. Dresdeni lähedal, LeisnigiS, otsib üks lõbus mehikene õige iseäralisel kombel oma kaduma  läinud kaasakest taga ja lubab selle kättetoojale „hääd" waematasu. Ta awaldas „Leisnigi päewalehes* järgmise kuulutuse: penni (s. o. 25 kopikat) waewapalka  sellele, kes minu naese tagasi toob, keS kolme päewa eest omast elukorterist ära on läinud. LeisnigiS. Benjamin Panitz/ Kodumaalt. Usuwabaduse asjus kuuleme, et Kuuramaa  õpetajate finod Eestimaa õp. sinodi ettepanekllt 13. juunist s. a. tagasi on lükkanud. Sinodi arwamise järele ei tohtida kirik ennast ristimise, leeritamise  ja kirikliku laulatamise sunduse kohustest wabaStada  ega selle ära kaotamist paluda: see olla sellekohaliste  ringkondade asi ja pidada asja üleSwõtmine saält poolt wälja minema. Õpetaja Wieckberg jõudis omaS kõneS millega enamus ühel nöuul oli järgmiste otsustele: 1) Kuuramaa sinod on sellepoolest Eestimaa sinodiga täiesti ühel meelel, et südametunnistuse Vabaduse  põhjusmõte weel mitte läbi wiidud ei ole, niikaua  kui inimliste ja riikliSte õiguste kättesaamine usulise seisukorra küljes kinni seisab. 2) Ta on sellepärast ka selles asjas Eestimaa sinodiga ühes mõttes, et see soowitaw oleks, kui sündinute, abielusse astuwate ja surnute kohta tfiwilregistrid  sisse saakfiwad seatud. 3) Ta lükkab aga EeStimaa sinodi ettepaneku, tema palwet tuetada, tagasi, sest et a) tähendatud palwe otstarbe on, kodanlist seadust  muuta, milleks ettewöte mitte kiriku poolt wälja m>'nna ei tohi; d) et finod ennast otsekohesel joonel koguduse sisemiste wajaduSte eestkostjaks piab ja sellepärast need elemendid, keda nende togasitõukawa oleku pärast manade,  kindlate kiriku korralduste wastu kirikust wäljaS olewatekS tunnistama piab, ise selle kohta palweid ettepanema piawad ; o) et sinod selle küsimuse ette panemist praeguste olude pärast Kuuramaal mitte ajakohaseks ei pia. 4) Eestimaa sinodi poolt ettepandud küsimused, nagu iseäranis leeriskäimise wormulari muudatus, paneb sinod praoSkonna sinodile edespidiseks läbi arutamiseks > ette. Trükikodade lüüasaamist tahetakse lihtsamaks  teha. Jhunutluse üle sõjamäes pani sõjaministerium,  kindral Rüdigeri käsul, kõikide sõjamäe ringkondade juhatajatele, tui ka korpuste ja diwifionide komanderidele ringkirjalise küsimise ette, kas nad, praegu nahtawale tulema distfiplina langemise pärast, tormiliseks  ei pia, uuesti mitmesugust waljuid karistusi, mis kord ära kaotatud, sisse seada. Kuid peaaegu köit maStafiwad ühel häälel, et alamwäeliSte  ihunuhtlust, kui ta raudadesse panemise uuesti maksma panemine kuskile ei kõlba; praegune ditssiplina langemine olla ainult ajutine ja selle tõstmine  seesuguste abinõuude waral wõitS koguni soowimataid  järeldusi tuua. Riigi wolikogu saab waremalt kokku kutsutud, kui enne arwati, teatawad päälinna lehed. Nimelt tahetamat riigi wolikogu juba detsembri 1905. S a k a l a H 72. 573