Sakala w 77. Aikjanäis. 10. O^tobrik. ISVS. llmub kaks korda nadaliS, liga esmaspaew ia ueljapaew 28- as aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind aastas postiga » rbl. 50 kop. poStita 8 rbl. 80 kop dm pSSIe , . 50 , , ZS , rstljmvaalk aasta» » 5 « pooles aastas S , 00 , Ükfik nummer maksab 4 kop. Kes 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata ehk 7 protsenti. Kuulutuste petitria ruum maksab S kop. lehe eesotsas lS kop. Toimetuse adress: „Sakala" toimetusele, Wiljandis. Wenekeeles: Li. ruse?» Baltimaa küsimus ja "Nowoje Wremja". Awaldasime seda kirja pääasjalikult selleks, et ära näidata, missugust waSsingut päälinna lehtede sönumesaatjad kohaliste olude üle wahest awaldawad. Eestlased ja lätlased olla sellega lõpulikult kaotanud, öeldakse sääl, et nad Wene seltskonna ja walitsuse usalduse ja kaastundmuse olla kaotanud, saksad olla aga uueSti asjaolude isandad, olla uuesti usalduse wöituud ja püüda, wenelaste abil, uueSti endisi seisukohte tagasi Võita... ainult päämeeStekS olemine olla praegu raskem... Köit see on lollus ja tühi lobin; eestlased ja lätlased iseäranis aga eestlased pole kunagi Wene rahwa ega seltskonna usaldust kaotanud,  seda tunnistavad ka meie maa Wene ajalehed  tõeks. Ja kunagi ei wõta wenelased seda häbistavat .rolli" oma paäle, et nad sakslasi aitama  hakkavad nende endisi seisukohte, ees- ja ainuõigust kätte võidelda, et niiviisi üks osa kohalist  rahvast, kõike õigust jalge alla surudes, teise üle valitseks Sakslastel pole sugugi vaja oma endisi seisukohte tagasi võidelda püüda, sest nad ei ole neid õieti kaotanudki, aga tuleb loota, et nad nüüd neid kaotavad, sest rahutuste kasvamine  kohaliste rahvaste seas tõendab veel kord ainult seda, et siin asjaolud korratumad on, mis tingimatult muudatust tarvitavad, sest et Wene lehe kirjasaatja isegi tõendab, et nüüd teistsugused ajad on ja et kindel rahu Balti kubermangudes  ainult fiiS jalale seatud võib saada, kui ka eestlaste ja lätlaste õigused maksvaks tunnistatud saavad. > Ja kas on siis, paale selle, Baltimaa ainuke koht, kuS praegusel ajal rahutusi ette tuleb? Tuletame Peterburgi, Lodsi, Warshawat, Odessat,  Bakut, Tiflisi, „Würst Potjomkiu'i," terwet Kaukasust jne. meelde. Kõik need on ülikahjulikud  nähtused, mis lõpmata kurja teemad, mida sellepärast ükSki hääks kiita ei wöi, aga ühtlasi tunnisemad nad, et maja on mingisugust Põhjusi körwale saata. Ja kui meie niisugustes kubermangudes  liikumisi ja rahutusi näeme, kuS köigeseifusline semftwo tegewuseS on, siis mikspärast  ei Võinud siin seda ette tulla, k«S üksainus  seisus terme maa asja korraldab, terme maa sissetulekutega peremeest mängib? Laiemad Wene seltskonna kihid ei ole. meie kindla arwamise  järele miStiSte mitte nii pimedad, et.ma- nameelse Saksa elemendi tõsise osa" üle imestama  hakata, sest Wene seltskond saab ülihästi aru, et see wanameelsus ainuüksi selles sihis töötab, et oma iseäralisi eesõigusi alal hoida, täitsa sellest  hoolimata, kuidas muu Wenemaa saatuse käsi käib, kuna kodumaal, iseäranis lätlaste seaS mässu kihutuse seeme just sellel põllul õige lopsakalt  idanema hakkas, mida „wanameelsed" malmis  olid harinud. Oleks põld teisite ja teiste inimeste poolt haritud, ega siis ka niisugust wilja poleks kaSwanud. Mässulist liikumist maha surudes ei tohita mitte rahwast wägiwaldse rõhumise  alla panna. s Igat asja wöib kahest küljest vaadata. Näituseks vaatab Zeitung" Kuuramaa kindralkuberneri rahatrahvi käskusi sellest vaatepunktist,  et need parandavad, terveks arstivad ja rahustavad on; meie vaatame aga teisest küljest ja ei suuda seda mitte uskuda. Sest meie ei saa aru, kuidas wöib rahulist talupoega. keS ühest ehk teisest kuritöö kohast mitukümmend versta eemal on ja sellest undki ei näe, trahvi alla panna? Teiseks: kes võib seda ütelda, et ühe ehk teise pahateo tegijad just selle ehk teise valla elanikud olid, kui neid kätte pole saadud? On nad oga kätte saadud, fiis on ometi need ise süüdlased, aga mitte keski teised. KolmandaumkS:  kui ümberkaudseid waldafi trahvi alla pannakse, miks siis mitte ka ümberkaudseid mõisast,  sest keS võib teada, tas kuritöö kordasaatjad  mitte möisade piirkonnas ei asune ja nii valdadel nendega mingisugust tegemist ei ole? Neljandamaks: kes wöib seda teada, et kätte saamatad kurjategijad mitte kellegi poolt palgatud  ei ole, et valdadele raSket trahvi kaela ajada ja neid riikliselt kahtlustada, kuna selle teo eestvõtjad iseeeneseS selle üle saatanlikult hirwitawad? Jnimesesuo pühkmeid on ju igal pool olemas, keS raha ja viina eest, „mustsadalaSte"  kildkonnana, iga teo pääle valmis on. Nii seisavad meie kodumaa luod. Nad on ennem  kurvad, kui kurjad. Wene ajalehtede kirjasaatjad  teeksid sellepärast paremine, kui nad enne siinsete olude üle otsustajateks heitmist siinseid olust omaS tõsises näos tundma püüaksiwad õppida. <LS„). Linna- ja semstwo tegelaste kongress. Selle koosoleku edeSpidine töö oli selle küsimuse  arutamisele pühendatud, missugust õkonomialise  programmi punktist selle üleskutse sekka wötta, mida linna- ja semstwo tegelaste kongress walimise kihutuse puhul rahwale wälja saadab. Kõige päält otsuStadi maa laiendamise küsimust üleskutsesse wötta. Selle kohta tähendas prohwessor  Kowalewski, et juba hulk wäikemaid mõisasi  olemas on, milledele sunduslik äraostmine suurt kahju teeks; tarwis on sellepärast piir määrata, millest Väiksemaks enam ühte mõisat teha ei wöiks. Mitte kui nummert, maid kui näitust, pani kõneleja  ette, et see wäiksem piir 1000 dessatini suureks määrataks. Hra KowalewSki tähendas meel, et hulk maid olemas on, mida ekslikult kroonu maadeks luetakse, mis aga ometi seda ei ole, ja tuleb selleks töötada, et need maad kroonu maade hulgast wälja erandatud saakõ. Niisugused on näit wanad laenumaad Wäike-Wenemaal, mis, nagu terwe rida protsessist näitawad. ekslikult  kroonu omaks on tunnistatud. Prof. Herzenstein  seletas, et waja on riigile õigus jätta, eramaade küljest maid wälja mõõta ja neile jagada,  kelledel seda waja on. Kuidas see asi korraldatud  saab, iseäranis rahalisest küljest, kõik see on tulewiku asi. Ühtlasi tähendas Herzenstein,  et tema arwates 1000 dessatini niisuguseks  suuruseks määramine, millest enam maad ara wötta ei wöi, seda seadlust üleüldse talupoegade  eeS ainult halwa warju alla saadab. Kowalewski  waStab, et riigi õigusi maa kohta üleüldse  mitte kindlaks määrata ei saa. See hirmutab  rahwast. Hra de Roberti tähendab, et maa alati kroonu oma on olnud; nüüd piab ta terwe rahwa omaks saama. See on öigus-teaduSline  olukord, mida kindlaks tuleb määrata ja mida tulewikuS pöhjuSpunktikS tuled teha. Hra Roditschew paneb ette, üleskutsesse lühidelt ainult seda üleS wötta, et kongress tarviliseks piab, maa puudust laialiselt ja kindla plaanilikult ära kaotada. Würst Wolkonski waidleb selle waStu, et taluioegi maade ärawötmise juures tuetatakse. Tema arwates wõib ainult töö kaitsmisest rääkida,  aga mitte maade sunduslisefi äravõtmisest. Rahwa asemikude kogu ei wöi niisugust sammu edendada. Seda wõib ainult kaS Isevalitsejalik  wöim ehk sotsial-demokrati partei teha. Kongress otsustas, esimesed kaks programmi punkti maa pruukimise suurendamise üle üleS>