Aga pöörame siin Rphtawuori ehk Nalwere nime löpn poole. Sest just see lõpp - wcrc waewab teadusemeeste päid juba Hupelisi saadik (1774). Kõigist seletuse katsetest näitab mul ainult Ahrcnsi arwamine tõe larwa olewat: Werc on Soome ja wana Eesti sõnast vuori ----- mägi tellinud. Põhjus, mispärast ma ainult seda seletustX õigeks wõin lugeda, on ajalooline. Ralwerc wanad uiinetuscd Wene kroonikates JuSlciiiuje sõnaraamatus  1743 ja Wiru raima murde praegune „Rahkawuori" sunniwod meid „vuc>ii'st" seletust otsima. Vuuri on küll uuemast Eesti keelest mäe tähenduseks kadunud, aga rahlva su» hüüab weel praegu Wtrus ja Emajõe ääres mägesid woorcdekS ja kohanimed Wooremägi Rõngus, Woore mõis Keilas, Worinäss Eredal, Woori, Fohre, Oore talu Ohulatkul, Wooru wald TarwaStus, Woorapere Lüganuscl, Hupeli ajal weel Wooreperc eht Woorupere j. ». e., annawad tema laialisest sugiiwõsasi wanal ajal märki. Vuori kõrwal tuleb Soomes tehend vaaru elle. Ka seda teisendil leiame Eesti kohanimedest sagedasti: Wara ehk Varnla Maarja-MagdalcenaS,  Waarenorm Lüganuscl, Waaru mäed Uue-Pöllsamaa wallas. Kana vvaari, Wai vvnra. Wiimast kaks paiganime näilawad, kuidas wa-ua sl rvero sai. Kuna Wana-TenaSsilma  tala Kana waari weel Soome vaara l elawalt meelde tuletab, ou Põltsamaa Kanawcre juba wööramalS läinud. Wai-vvara'S on häälik a ennast jõudnud jälle jalule ajada, kuna wanadeS kirjades loeme Wai-vvera, Wailer,  Wai-ber. Pcalsiwad keeleteadlased tulema ja ette heitma, et ma täishäälikud, pikad ja lühikesed, segamini wiskan ja igal poo! „vuori" leia», kuhu aga kölasugulus juhatab, siis pean waStama, et kohanimedes, päälegi neis, mille tähendus ajajooksul rahwal meelest läinud, rahwas suurematgi  wägiwalda ja kõiksugu muudatusi ja lühendusi  tarvitab. Kui Kiwidenpäüst Kiidepi wõib saada, Kangilaskjast Kaniske, Peedujaagust Pedaka, Koiiülast Keila, siis wõib ka wöörakS jäänud vuori'st vvooro, wooru ja vaara st wara, waari, waaru, wero sündida. Ja et meie arwamine õige on, näitab Rakwere Saksa keelse nime lõpp Berg, mis meie vuori't, mäge, tähendab. Ka seda ajaloolikku tunnistust ja tõlget ei tohi meie tühiseks pidada. Tihti juhiwad just Saksa keelsed wormid kohanimedes,  mis Vanast alale jäänud ja kui kiwi»- tused muutmata edasi anti pölwcst põlwe, tni ka Venekeelsed ümberponelud meid õigele teele. Näituseks tähendan ainult Kuremaa wana nime Jensel Jöensalu, Killingi nime Kurkund ja Wenckeelseid ümberpaiiekuid Ilopoknüu i. ehk Otepää. Lõpuks palun auustatud lugejaid  sarnaseid seletusi mitte igawaks pidada ja „tühjaks puruks" hüüda. Kest kui iga taime õielchtede lugemist ja kiwikefe kirjeldamist tähtsaks  loetakse, siis ei tohiks see mitte Wähem „teadus" olla, kui meie mõttes wahel ta omaS minewilus Viibime, ja „kurdid kiwid paneme kisendama" möödaläinud aegade muutustest  ja kujutustest. Ja kui meie rohkem silmad  lahti hoiakstme ja m ö t e l d c S kodumaalt läbi läheksime, km i«r»nl>k Icelond ehk lõbureis ees on, siis hakkaksiwnd la kiwid ja puud tee ääreL, sinawad järwcd ja läheb, jah kvhlade-nimedgi,  mis tuul öeldakse olewat, uueköuel puhuma, mis meie südamed paneb sulama ja mis meid õpetab laulikust aru jaama, kes .kuuleb  ühte nime kõlavat, taewa wölwist waStu höiskawat; kuu ja lähed temast teerawad, temast lilleõilmcd õhlawad." IV. K>. ei pruugi südametunnistus iga wäikest patustamist  kartlikult ette lugeda, nagst maatüdrukule, keS esimest korda Suurel reedel kpihtile läheb." „Sina pead oma eesõigusi ise kõige paremini  tundma," arwas de Bracy. „Äga ma Wöilstn wandnda, et sinu mõtted enam wana kasuwötja rahakottide, kui tema tütre mustade silmade juures wiibiwad." „Ma wõin neid mõlemaid imestlcda; pääle selle on wana juut ainult poolik saak. Mis ma tema käest saan, pean ma Front de Boeusiga pooleks wõtma, sest et ta oma loSsi meile ilma tasumata larwitada ei anna. Mesi naljatnsest pean ma aga ka midagi wöitma, m>S ma ainult enda omaks wõiksin nimetada ja selleks olen ma ilusa juudineiu määranud. Ja nüüd, kuna sa minu mõtteid tunned, kas ei lähe sa nüüd oma estalguslise plaani juurde tagasi?" .Ei," wastas dc Bracy, .ma jään oma saagi juurde. Mis sa ütlesid, on muidugi tõsi, aga need ordumeistri pattude andeksandmised ja kolmesaja farotseenlase tapmise läbi wõidetud eesõigused ei ole mul meelt mööda. Teil on liig suur õiguS pattude andekssaamise pääle, nõnda et teie Väikeste eksituste pärast palju ei pruugi oma südant wacwata." Kuna mõlemad rüütlid ülemalkirjeldatud wiisil juttu ajastwad, püüdis Cedric oma Vahtidelt  wälja uurida, kes nad on ja mis neil nõuuks Võetud. „Päält näha olete teie inglased," ütles ta, „ja siisgi tungite te oma suguwendadele kallale, nagu olelsite teie normannid. Wahest olete teie minu naabrid ja sellega siis ka minu sõbrad, sest kellel minu Inglise naabritest oleks Põhjust mitte minu sõber olla? KaS teie ei tea, e> koguni need teie seast, kes teerööwtilega tutmad on, nsinu kaitsealused on, sest mul on hale meel nende (Viletsuse pärast ja ma nean neid, keS nendega, wägiwaldselt on ümber käinud. Mis te tahatk siiS minu käest? Wõi mis kasu te sellest wägiwalla leost loodate saadab. Teie teod teemad teid kiskjateks metsalissiks, te nende wüsi ka tummad tahate ollü?" / Kõrk need ja sarnased kõned jätvad ilma tagajärgedeta, ses! et meeStel liig pälju Põhjusi wailimiscks oli ja neinad siis ka Cevricu maniisüstest  ja ähwardusleft ennast eksitadd ei lasknud. Wnmati jöudsiwad nad puiestee pääle, mille teises oisaS Front de Boeusi Wanadusest hall TorquilStone loss seisis. See oli wäikene kindlnS, millel üksainuke suur ja kõrge neljanurgeline torn oli, torni ümber seisiwad madalamad Hooned, mis sisemist hoo wiruumi ümber piirasiwad. Front de Boeus, kelle iseloom teda sagedasti naabritega tülisse kiskus, oli lossi hulga kindlamaks  teinud, kuna ta wäliSte müüride püüle ka tornid laskis ehitada, mis nelja müüri nurka kastsesiwad. Sissekäik oli, nagu kõigil selle aja lossidel, läbi wõlwitud ja wäljast poolt kindluse nägu, mida kumbagilt poolt wäikene torn kaitses. Waewalt silmas Cedric Front de Boeusi loSsi, kui ta enda seisukorrast paremini aru sai, „Ma olen toorastele ja hulgustele, kes neis metsades elulsewad, ülekohut teinud," üiles ta, „kui yia arwasin, et niisugused rööwlid nende killast wõiksiwad olla; niisamasuguse õigusega oleksin ma rebaseid siinsetes koobastes ja Prant, susemaa näljaseid hunla teineteisega wõinud ära wahetada. Ütelge, teie koerad, kaS teie peremees minu elu wõi minu mõisaid himustab? Kas seda liig palju weel on, et ainult kahel saksilasel, minul ja auulisel AthelStanel, siin maaomandust on, kuna fee maa enne kõik sakside oma oli? Surmake meid, rööwige meie elu, nagu te meie wabaduse olete ära rööwinud! Kui saksilane Cedric ka Jnglisemaad wabastada ei saa, siis tahab ta ometi häämeelcga tema eest surra. Ütelge oma wägiwaldsele peremehele, et ma teda wannutan ainult Rowenat takistamata ja anuga minna lasta. Tema on naesterahwaS tema poolt ei ole teie peremehel midagi karta ja meiega on need ka surnud, kes tema õiguste eest wõiksiwad wõidelda." Sellele kõuele oli niisamasugune waikimine wasiuseks, nagn endistklegi, ja juba oldi lossi wärawa ees. De Brach puhus kolm kord sorwe ja wibupüssimehed, kes nende liginemisel oliwad ilmunud, lasksiwad ülestõmmatawa silla maha, et tulijad lossi pääselsiwad. Wangid wüdi tuppa, kas neile suhupistet pakuti, kuid Pääle AlhelStaue ei puudutanud seda keegi. Aga AlhelStanele auti wähe aega suupäralist rooga larwitada, sest et wahid Ccdricule ja Athelstanele  teada audslwad, et nad teise tuppa, mis lady Rowcua toast lahas, pcawad minema. WaSlupanemine oli asjata ja nõuda lätsivad nad wnhtidc saadelusel Ühte suurde tuppa, nulle lage iluduseta' Saksi sambad kandsiwad ja inis Jugliscmaa lõige wa"e»>alc kloostrite söögisaalisid meelde tuletas. Selle pääle sai lady Rvwcna oma saatjatest  iiaeSterahvatltest lahutatud ja viisakalt, aga ilma tema soowisid tähelepaneniata, lthle iseäralisisse  tuppa witdud. Niisamasugusel laetust äratawal kombel sai ka Rebckkaga ümber käidud, eht küll isa summa raha pakluS, kui tütrele saaks lubatud tema juurde jääda. .Wilets, uskmata," wastas üks tema wahtidest,  .kui sa oma kongi alles näha saad, küll sa siiS soowi, et tütar ka sinna asuks, maha jätad." Teenritel wõeti sõjariistad käest ja otsiti nad hoolega läbi, enne kui neid luku taha pandi, ja Rowena jäeti ilma sellegi troostita, mis Clgitha troost temale oleks andnud, Tuba, kuS saksilaste päämehed kinni oliwad pandud, oli endisel ajal loSsi suur saal olnud. Cedric londis tusastes mõtetes miuewiku ja olewiku  üle edasi ja lagast, kuna tema seltsimees enda tunnaS olekus, km mitte usuS ja kannatamises  kõige parema abinõuu leidis, kõik unuStada pääle silmapilklise halwa seisukorra ja ka seda wümast tundis ta mi wähe, et Cedricu wihased kõned tema poolt ainult harukorral waStust leidsiwad. „Jah," ütles Cedric pooleti iseendale, poolest  AlhelStanele, „see on seesama saal, milles minu isa Torquil Wolsgangcri pidust osa wõttis,  mida Torquil wahwa ja õnnetuma Haraldi auukS toime pani, kes siis norralaste wastu sõtta läks,sest et need endid mässajaTosliga oliwad ühe», danud. Sellessamas saalis andis Harald oma wenna saadikutele selle suuremeelclise wasluse, millest minu isa minule nii suure Vaimustusega kõneles. Siia suurde saali mahtufiwad waewalt kõik Saksi rahwa päcstikud, kui ToSti saadik sisse toodi. Nad istusiwad pikkade laudade ümber, punane wein sätendas karikates, mis nad oma kuninga terwiseks tühjendafiwad . . „Ma loodan," tähendas Athelstane, kes oma sõbra wiimaste sõnade juures tähelepanelikumaks  oli saanud, „et ometi mitte ära ei unustata,  meile lõunaks weini ja suhupistet saata. Waremini anti meile ju waewalt üks minut aega pika paastumise järel kehakarastust wõtta, päälegi ei lähe mull ialgi söök hästi korda, kui ma kohe pärast ratsajöitu söögilauale istun." Cedric kõneles aga oma lugu edasi, ilma sõbra sõnn tähelepanemata, .Tosli saadik, keda tema poole pöördud Vihased näod araks ei olnud teinud, asiuS läbi saali kuninga Haraldi trooni eite. „MiS osi sinu wennal Tosstl, lord kuningas,  oodata/' küsis ta, .kui m sõjariistad maha paneb ja rahu palub?" (Järgneb.) Archivakd Hongkas^ krahw DouglaS nii ütleb, ja wqsiault sitt Kuid wait! MiS kisa säZU kuuldakse 7 Wist ligineb küttide hüüd. Mhci kuningat Jakobit sadulat Ei minu süü olnud see! Eh?küll """Sta, Kut sul kaunid puust lõikasin, Kut sõitsime ratsa ühes koot. Ma sul noolesid teritin. ükt kohin metsast süült. Kuid wahc?°ekka kottab üks keelt Muud ei wõi ütelda: Müest "ülrt krahw Douglas aga '««ha ei jüe. Ehk jooks tüll pole mäng. . Olin. kuninga, Jakob, su shencschall *) Teda aun ma ei igatse. Nüüd anna mu hoolde sõidutall. Jälle rinda mull' tungida. Ei soowi sa seda, siis »l, nii hää, Suurt tünu ma annan sull OtS ise tee päüle mull I" «iit hoiuse siljast kuninga» käis. Tupest mõõga tõmbas ka; Tuld oliwad kuningal silmad täis, Aga ldök jäi tal lõõmata. Ja nüüd läti LinliihgowiSse: Ole seltsiks mul kodumaal. Kirjanikest. Ajakiri „Kiilntsch - Ugrische Korschmigen" esimese tuumaka aastakäigu. K. Krohn puudutab siin oma uurimises Soome nvialavlude sündimisest ka Eesu nõialaulustd  ja näitab teaduslikul teel, mis rahwaluule  juda warem tunnistas, kui ta Soome wägcwatest soolapuhujatcst kõneles, mmelt, et Eesti iidialaulnd soomlastelt on saadud. (Muid laulusid  on jälle EeStist Soome rändanud.) Lihtkõnelised  nõiasõnad on suuremalt jaolt sakslaste mõjul sündinud. El meil pagaua-aja laulusid oleks, see arwamine hakkab teadusemeeste seas ikka enam ja enam kaduma, uõialauludcs näituseks  on palju ristiusust saadud sugemeid ja alles 1600. aaSta ümber astufiwad nad üle Jugrimaa  pinna EeSti pinnale. J. J. Mikkola ja E. Tunkelo kõnclewad wöõrastcst sõnadest Soome keeles, seletused heidawad  ka mõne Eesti sõna pääle walgust; sõnad taud, rubi, ramb, kurt on meil teistelt rahwastelt laenatud,niisama liim, lima, liiw. Raamatute nimekiri juhatab meile kätte, kus kuidagi wüsi tähtsamat Soome sugu rahwaste  eluolu kohta kirjanduses on öeldud; la Eesli raamatud >a ajalehtedes ilmunud kirjatööd  ei ole unustatud. Huwitaw on kuulda, et Upsaka ja Helsingi ülikoolis Eesli keelt teaduslikult uuritakse (prohwessor  Sctälck näit. loeb kaks tundi nädalas EeSti keele ajalugu), kuna TarluS Eesti keele teadus line seletamine wiimasel ajal Võimatu on, ja ainult praktilised harjutused lubatud, kuid ega needgi niisugustes oludes kahjuls ei ole, kus weel Eesti sugu üliSpilasedgi õigekirjutuse raskustega  pcawad wõitlema. O. X. Seda ja teist. Meie ~»tini"-t»ojittel», Wtiua tarwitajatcle  olgu troostiks, et nad Vähemalt teawad mida riiüpawad, weinijoojatele on see saaedaSti seitsme pitseriga raamat, mis segu neile wcini" nime all pakutakse. Tartu weinide kohta ilmuS teaduslik kirjatöö, kus selgeks tehti, et Tartu W-inid wiinamarja kobaratega wäga sagedasti ainult aateliselt sugulased on, mitte aga «ere poolt. UmbeS samasele lõpuotsusele jõuab üks Mõskma ametlik uurimine.- 350 kobarawiina proowi katsuti läbi- kolmes (!) oli enam ehk wähem kobaramahla olemas, 347 oliwad kobaramahlast  niisama puhtad, kui meie puskarid ja jaagud; weimdest leiti pääle selle kõiksugu tervisele  kahjulikka olluseid, muudest kõnelemata. Argu see lealus kellegi janu rikkugu, sest joomisi juures on joojal pääasi ometi nlendaw tundmus, .et nuud ma joon wcini", ja pudeli iluS silt ning htnd, mitte aga sisu ") «Srge amet mdisil «hotima.l Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid. Löuna-Ahwrika sõjast. Sest sai parajasti kaks aastat, lui Boeri kindral Cronje Lääne- Oranjcs alla andis: boeridele tuli uus õnnetus, nad kaotasiwad Jda-Oranjes kuussada meest. Nagu näha, on bocrid sääl Inglise wäe wahclt läbi tungida tahtnud. Mõnel jaol on see õnneks  läinud, mõni jagu aga on inglaste kätte langenud. Londonist teatati laupäcwal: Alamkojas  ette loetud Kilcheneri telegrammis kirjeldab see Inglise sõjategewust, mis kaks päewa kestnud  ja mille lõpp 14 (27.) Veebruaril see oli, et boerid Harrismilh-Baureineni kindclmajade joone waslu aeti. Inglise Vägi oli tcrwel maal Wilge jõe ja Naatali piiri wnhel. Kiicheycr icatab boeridc katsest scl kohal läbi timgiõa, kiiS inis-meremaalnsed kiüdelinasasid kaitsiwad ja ütleb,  bocride juhalasa, MacieS Botha olla langenud  ja 33 boeri olla surmatud. Kaks wähennuc Boeri salkade läbirungMlise katset olla aga õnnelikult  korda läinud. Viimastel päiwil olla 430 boeri ühes püsside ja hobustega wangi wõetud. Kõigi wäesalkade poolt ei olla weel aruandeid tulnud, aga üle 600 boeri olla langenud ja wangi wõetud ning 2000 hobust, LS tuhat sarwlooma, 200 wankcrt, 30 tuhat lammast, 600 püssi ja 30 tuhat padrunit sõjasaagiks säilunud. Wan- gide hulgas olla ka Dewctt poeg, päälik Meyeri sekretär Trujher ja mitu kornctti. Wõib olla, et Ida > OraujeS weelgi mõni Boeri salk wangi langeb. Inglased ajawad sääl bocr sid sinir: agarusega taga. „Daily News'ile" leuiatakse Prctoriast: Deweii waStu on praegu 22 Inglise wäesalla tegewad. Dcweiil on ainult 1300 meest. Inglise kindclmajade wäge suurendati.  Troostil» boeridele on, et nad Äääne- TranSwaalis suure wõidu vn saanud. Sääl »n arwala 120 inglast langenud, 11S haawata saanud ning 457 wangi langenud. Kuid Vangidest  on juba 103 meest lahti laStud ja edaspidi laStatsc küll ka teised weel tahti. Wõitkus on Klerksdorpi lähedal 11. (24.) weebruaril peetud. Temast on juba ennemalt teatatud, ainult kahju aruanne on nüüd tulnud. Inglastel oli sääl 1 pataljon jcomanrid, 2 roodu muud wäge ja 2 snurtülki ja nad saalsiwad ühte kraamiwoori. Voor on, nagu teada, boeridc kätte langenud, kuhu suurtükid jäänud, sellest ei ole meile seni weel teatatud. Saksamaalt. Tollita riisi lommisjoni reedesel  koosolekul andis riigisekretär Thielmann inöiSta, et walitsuS linnaste tolli körgendainisega iiöuuS ou. Vabameelsed imestawad riigisekretäri  seletuse üle. Sest riigiwalitsuse poolt on enne mitu korda seletatud, et walitsuscd kõrgemaid  tollisid lubada ei ws>, kui neid, mis nende poolt walinistatud ettepanekus seisawad. Muidu kõneldakse, et Vanameelsed ja kiriklasid walitsusele wiljatollide aSjus järele andma palmis  olla. Ainult b uiargalise nisu ja wõib olla ka 4 margalisi odra tolli juurde tahtwat nad jääda. Kui walitsuS nendega wiljatollide asjus kokku ei leppiwat, siis saawat parema tiiwa erakonnad tööstuse lollide alandamist nõudma. Edasi lõncldaksc, et tommiSjon wiljatollide  asja riigipäewale warSli ette panewat, sce on enne, lui tcrwe tariifi-cttepanck kommisjonis  läbi ou harutatud. Paneme siia mõne arwu Berlini majapidamisest  üles. Saksa riigi väälinna sissetulekud ja wäljaminckud.on 1902/3. aasta eelarwe järel  ligi 200 miljoni marka. (1 mark on ligi pool rubla). Nad on seega suuremad kui Boadeni  ja Würlembergi riigi sissetulekud ja wäljaminekud.  Wõlga on linnal umbes 300 miljoni marka, ja nii suur on ka ta warandus. Koolide  HääkS kulutab linn üle 19 miljoni marga, millest ligi pool miljoni kõrgemate rahwakoolide nõndanimetatud edasiharimise koolide hääks läheb. Neis kõrgemates toolides käimine tehtakse edaspidi sunduslikuks. WaeSte HääkS annab linn niisamati üle lg milj. m. wälja. Sest summast läheb aga üks osa waeste laste kaswatanusilS  ja haigemajade ülemal pidamiseks. Nõdrameelsete eest hoolitsemiseks kulutatakse pea bVs milj. m. Wiimasel ajal nõuab see asi suuemaid  ja suuremaid summasid, sest nõdrameelsete  arw kaswab jõudsasti. Edasi annab linn ehituste pääle 14V,, amctnilSude palkadeks ?Vro ja politsei ülcwalpidamiseks miljoni marka. Austria saadikutekogus laitis sotsialistlane DashinSli (poolakas) wälimiste asjade milstStcrt, et ta rahwawaenulist politikat ajawat. DashinSli  lõnelcS Austria tööliste Väljaajamisest Saksamaalt ja Lembergi südmustest. Ta küsis, kas jcr tõsi olla, ci isisinSter ses asjaö ühe wõõra riigi aseinilu ees pölwi nikutanud. Edast löncleS DashinSkl ertsherlsog Franz Ferdinandi WõSrsttkäigust ja ütles, temal selle wastu midagi, lui Austria ja Weuemaa elawalt kaupa wahetawat, aga Wene mõju wastu Austrias saawat waStajed erakonnad ikka olema. Austria ei tohtiwat kasakate maaks saada.  Päämimster  Körber wastas, et asi käiwat küll delegatstonide  ette, aga sellegi pärast tahtwat ta ka riigipäewal  seletust anda. Austria-Ungari wälimiste  asjade politikat aetawat nii, nagu keiser ja ta walitsuse all ühendatud rahwad sellega rahul olla wöiwat. Austria walitsus olla selle politikaga täiesti ühel nöuul. LembergiS olla wõöraSte riikide asemikkude waStu märatsetud, walitsuS olla sääl siis teinud, mis rahwastewabeline  pruul nõudwat. ErtShcrtsog Franz Ferdinandi  wöörsilkätk ei muutwat Austria politikat.  MiS Poola üliöppijateise Venemaal puutuwat,  siis ei wöiwat walitsuS end teise riigi sisemiste  asjade Vahele segada. Ungari saadikutekogus seletas pääminiSter Sell, Uugarimaal ci olewal rahwuste küssinust olemas. Ungarimaa tundwat Me -Ühist polililist rahwust. Seda ei wöiwat HääkS kiita, kui sakslasid madjarlaSte hegemoniast  (juhatusest) kõnelewat. Saksi rahwaS olla 700 aastat Ungaris asunud sii sellegi pärast oma kommetele, keelele ja haridusele ustawakS jäänud. Sce tunniSlawat, et Ungari riik igal ajal oma kaitsma käe Saksi rahwa pääl olla hoidnud. Tema, pääminiSter, lülkawat niisuguse politika tagasi, mis nõudwat, et mõnest kohjsnikust  ta soo wõi emakeele pärast wähem Nlgu peetaks. / TemeSwaris on tatoliklasie ja ewangeliusuliStc  wahel sekeldusi olnud. Säälse seminari direktor tahtis töiki koolikaSwanditka katoliku jumalateenistusele jaata. Ewangeli usku koolikaSwandikud  jälsiwad aga õpetaja nöuu pääle missale minemata. Selle eest andis direktor neile inanitsuse, kuna ta usuõpetaja kooliõpetajate konwerentsi ette aru andma kutsus. Usuõpetaja kaebas ministrile, sic tahtis aga asja niisama jätta. Nagu nüüd kuulda, tahab terwe r-formeeritud  kirik sille waStu protesti tõsta. Prantsuse saadikutekogu on suure hääleenamuscga  soowi awaldanud, et kolmeaastase Wäeteenistuse asemele kaheaastane seataks. Ka senatis on enamus kaheaastase wäeteenistuse poolt. Seadusi waStuwötmiseks ci jää nüüd enam aega, sest saadikutekogu saadetaksi mõne nädali pärast laiale ja aprilli- wõi mai-kuul wõctakje uued Valimised ette. UuS saadikutekogu  saab wislisti ka wäeteenistuse aja lühendamise  poolt olema, sest laugelt suurem jagu rahwast on sellega ju ammugi nõtrus. UuS seadus saab arwatawasti seda moodi, et kõik Prantsuse noormehed, kes mitte päris wigased ei ole, kaks aastat teenima peawad. Ka üksikud  pojad ja emade toitjad ei pääse teenistusest mitte. Küll aga malsab riik nende toidetawate hääks abiraha, nii et need teeniwa noormehe asemele töölise wõiwad palgata. Ka rohkem koolitatud noorniehed peawad ühes teistega kakSaastat  teenima. Halwa terwisiga ja nõrgad mehed ei jää ka mitte päris wabaks, nemad pandalse rätseppadeks, kokkadeks j. n. e. Asjatundjad  arwawad, et uuS seadus sõjamäe ainult  tugewamals teeb. Nüüd, kus teenistus kolmeaastane on, õpiwad mehed kahe aaStaga kõik, mis tarwis läheb, ära. Kolmanda! ei ole neil enam midagi teha, nad tnnnewad igawust, halkamad nurisema ja awaldawad utt wüsi tcrwe wäe kohta halba mõju. Paljud paudaksc jälle kõxwalistcsse ametitesse, kahu tublisid noori mehi sugugi tarwis ei ole ja paljud vabastatakse  teenistusest enneaegu. Tulevikus peawad kStk ühte wüsi kaks aaStat teenima, see on nii palju, lui palju hää tervisega haritud meestel õppimiseks tarwis läheb. TulewikuS saavad siis kõik agarusega oma üleSqudeid täitma. Ja mis uut seadust weel iseäranis soowitab, on, et ta igaühele õigust teeb. Seni wobastati mõni mees ju üheaastase teenistuse järel, teine pidi tolm aaStat orjama, nüüd on löikidel üheraSkune  loorm kanda. Ja see toorm on kergem, kui ta suurel jaol enne oli: noormehed wõiwad nüüd aasta aega oma kasuks tarwitada, mis «mic riigi hääks läks. Prantsuse suurpöllumched on kõik pöllumajanduSlisid  sindikaadid ühendanud ja tahawad nüüd selle uue ühisuse waral oma kasusid agaralt  kaitsma hakata. Neil on iseäranis kais eesmärki, need on kõrgete kaitsetollide alalhoidmine  ja wanayieclsete põhjusmötetc eest seismine. WalimiStel tahawad nad ainult neid kandidaatisid  toetada, keS tõrgete kaitsetollide poolehoidjad  on. Nad tahawad selle hääkS tööd teha, et riik mingit toiduainet Väljamaalt ei ostaks, nii et nemad oma vilja, liha, wõi ja munade eest Võimalikult kõrget hinda jaaksiwad. Uue ühisuse eesotsas seisab palju aristokraatia liikmeid,  printsisid, markiisid ja krahwisid. PääminiSter Waldeck-Rousseau on reede raSkeSti haawata saanud. Ta tõld läks hoburaudtee  waStu, pääminiSter ise lendas tõllast wälja ja jäi meelemärkuseta maha. Ta on mitmelt kohalt haawatub, aga mitte elukardeta- Walt. ArStide arwamise järel wõib ta paari nädali järel terweks saada. Saadikutekogu pahema tiiwa erakonnad on walimiStekS ühendust teinud. Koosolekust, mis nad selle pärast ära pidasiwad, wõtsiwad kõigi erakondade saadikud pääle Mcline meeste ja sotsialistlaStc osa. Warsti awaldatakse kuulutu»,  mida lõik wabariitlased hääks kiita Võitvad  ja mis ta sotsialistlaSte waStu sõbralik on. Arwatakse, et walimised kaS 7. (20.) wõi 14. (27.) aprillil, kõige hiljem aga 21. apr. (4. mail) ära peetakse ja et neil iseäranis radikaalfotsialistline  erakond kohli juurde saab. Neil päiwil pühitseti ParisiS Biclor Hugo 100 aastast sündimisepäewa. Tähelepanemisewäärt  selle juures oli, et miniSterium ja rahwuSline  Parisi linnawalitfuS pidust mõlemad osa wõtsiwad. Jnglisemaalt Dewonshire hertsog seletas unionistloSte koosolekul, lord Rosebery olla hästi teinud, et ta Boeri sõpradest lahku löönud. Aga mees, kes tõrwal seiswat ja igaühte laitwat, ei wõiwat palju poolehoidmist leida. Vabameelsed unionistlased ei saawat wabameelsete imperialistidega  wist mitte ühendust tegema. Vabameelsed imperialistid on nüüd .wabameelseks  ühisuseks" kokku astunud. Selle president  on lord Rosebery, abipresidcndid ASguith, Henry Fowler ja Sdward Srey. Kõneldakse, et imperialistid teistest Vabameelsetest päris täiesti lahku ei löö. Wellingtoni hertsogi juhatusel on uus ühisus  asunud, kes parema sõjamäe hääks tõõd teha tahab. Ta mõtleb nõnda, et kõigis koolides Käeharjutused sisse seataks ja tervel maal wäeteenistuse  kohus Maksma pandaks. Inglise alamkojas seletas Hicks Beach (Hiks Bitsh), walitsusel olla arwamiseks põhjust, et Australio asumaad Jnglise-Jaapani lepingu suure häämeelcga waStu wõtnud. UuS-Mercmaalt olla ametlik õnnesoow Londonisse jõudnud ja vustralia  ühisuse pääminister Barton olla awalikult seletanud, kui palju ta lepingust lugu pidawat. Serbia ja Msntenegrv sõpruS äratab Wienis  tähelepanemist. Kõneldakse, würst NikolauS tahtwat Serbia kuningaga lepingut teha, mille järel  kauemini elaw walilsejasugu teise auujärje Pärima pidawat. Wicnis seletatakse, et Austria- Ungari walitsuS Serbia ja Montenegro ühendamist  ialgi lubama ei saawat. Türgimaalt. Neiu Stone ja proua Silka vabastamisest teatatakse: Amerika saatkonna esimene tõlk Gargiulo sai lunaStuseraha neiu Stone HääkS juba 20 päewa eest kätte, ja nimelt 14,550 naela (145 tuhande rubla). Selle raha maksis ta rööwlitelc Djuma BalaS wälja. Need lubasiwad neiu Stone vabaks lasta, nii pea kui nad julgele kohale jõudnud ja selle tigimisega,  et üksgi enneaegu lunaStuseraha makmisest  ei kuule. Gargiulo wiiS siis kastid, millega ta raha kaasa oli wõtnud, tühjalt tagasi ja laskis neid sandarmid ikka edasi wahtida, just nagu oleks nad raha täis olnud. See kesti» seda witst edasi, kuni neiu Stone ja proua Silka 10. (22.) Veebruaril Strumnitsa lähedal Türgi sõja- Wäe juurde ilmustwad ja teatasiwad, et nad wabad on. Enne ei teadnud sellest üksgi, et Gargiulo rööwlitele raha oli maksnud. Neiu Stone pidi Gargiulo'ga SerreS'cs kokku saama. -Mesi VoStt « e es. IVAS