teel. Minema aasta jooksul pandi ajakirjanduse pääle 120 trahvi. Riigikassasse tuli sõnawabaduse  tallamise kaudu 100,000 rubla sisse. WalitsuS läheb niikaugele, et sarnase seisukorra seaduslikuks muudab. Ka seda on vähe. Sel ajal, kui terwe inimesesugu Leo Nikvlojewitsch TolStoi (naer ja kisa paremal pool) kunagi ei ole teie oma kulturalist tühjust selgemini tunda annud, kiu praeguste hüüetega  austamise  wastu ette valmistas ja kui see suur rauk, hirmsate Wenemaa olude lübi põrutatud, oma kirjatüki .Ei wõi matkida" kirjutas, t>gi valitsus  sellest omale sissetuleku hallika ja trahwis Wenemaa ajakirjandust 8300 rublaga. Mu herrad,  see on ju terwe haritud inimisesoo ees meile häbiks. Tuletage meelde, missuguses seisukorras  on meis juures koosolekute wabaduS. Kujutage seda kõike enestele konsiitutfionilise walitsuse ja Sigusekorra juures ette, ja siis ütlete teie, et ministri jutt ainult ilusad sõnad oliwad, mis kunagi teoga kokku ei käi. Ja kui meile üteldakse: .Enne rahunemine pärast uuendused," siis küsime meie: rahu on olemas teie ise tunnistate seda, aga kus on uuenduste tundemärgid? Wastuoksa, meie näeme, et riiki ikka enam ja enam kokku pigistataks?. (Kõnelejale  saamad kõne lõpul kiiduawaldused osaks). Balaschow (mõõdukas parempoolne)- Segaduste  ajal ei ole walitsusel üksi mitte õigus, waid ta peab kõigest jõust selle segaduse wastu wõitlema, ja sarnastel oludel on arukorraliste walwnsie maksmapanemine otstarbekohane. Aga arukorraline malmusekord on nagu arStirohi, mis kehal haiguse «astu aitab wõidelda. Aga kui sarnaseid rohtusid kavakindlalt tarwitakse, ei ole nad mitte otstarbekohased, Valitsemise süStemiS aga koguni lubamatad. Südamest loodame  sellepärast, st walitsus nende pehmendamise  teele astub ja arukorralised walwused sootuks  ära kaotab. (Hääl pahemalt poolt: „ISõO aastal"). Kõneleja annab sellekohase üleminekulause  sisse. Tschdeidsc. Sellepüäle waatamata, et riigivolikogu  valitsuse vead olemas olevateks tunnis- tab, läheb ta tema soowidele ikka waStu. Meie «valitsust ei wõi sugugi konStitutstoniliseks nimetada.  17. oktobrist 190 S kuni 17. oktobrini 1908 on sõjakvhtute ja teiste sõjaliste asutuste kaudu 28,281 inimest kannatada saanud- Nende süüdlaseks  mõistetute hulgas on 287 riigiwolikogu liiget! Kõneleja toob ajalehtede trahwimise ja teiste surumiste kohta arwud ette ja ütleb, et niisugusele valitsusele raha anda ei wõi. Godnew (oktobrist.) SeoduS on iga riigi aluspõhi. Weuemaad walitsetakse praegu kindlate  seaduste põhjal . . . Arukorrolised walwused  on kui käsukirjad, mis makswate seaduste põhjal wälja antud- Neid ei tule praegusel ajal seadusteks pidada. Praegu oleks tarwis arukorralisi walwufi täiesti lõpetada, harilikul ajal makswaid seadust üles seada ja kõiki ajutist määrust; mis walwusekordade põhjal wälja antud, tühjaks tunnistada. Kuulutatakse wahcaeg, mille järel koosolek kell 440 minutit Homjakowi juhatusel uuesti algab. Bjcloussow kõnelib koosoleku lõpuni. Oma kõne lõpul awaldab ta lootusi, et talurahwaS ja proletariat mana korra «vorsti ära pühimad, ja Wenemaa edu, kullura ja «vabaduse teed hakkab minema. Koosolek lõpeb kell L.7 minutit õhtul. „Jsam." Arnold hakkas lugema: sTeie pühadus ja kallis ühendusosaline! Ma kirjutan Teile ainult mõned sõnad ühest tähtsast asjast. Teie palme püüst saab paawst lahutust wöimalikult kaua oja püüle edasi lükkama  ja saadab Franz Montmorenci, kes eila Rooma tuli, ühe ametniku juurest teise juurde, kuni ta mii mati lahutuseks fiiSgi oma luba ei anna." Pagan möllu kõiki kardinalisid! sosistas wäeülem. Teiseks, luges Arnold edasi, hertsog de Giese, Teie wend, wõitis Campli ära ja piiraS Eivitetti ümber. Meie ei wöi temale siit hobuseid, ega moona saata, mida ta meilt palub, stf: see teeks meile suurt kahju, kui ta korraga Jialiast ara, Flandria waStu sõtta kutsutakse, nagu siin rüügitatse. Katsuge Teie toimetada, et ta siia jääks, st st paawst soowib, et hertsog Albak saaks tema kuritööde eest wõimsaSti kätte makstud." Meie katsume seda kõik ära hoida, urises Montmorenci- Waatome «eel järele, wöib olla, et peame weel inglasi Prantsuse maale kutsuma; lugege edasi, Arnold. luges salakuulaja edasi, teatan Teile, et Teie ettcwõtete toetss-ks «arst Teie wenna saadik, nicomte VExaaise Parist tuleb; tema toob Heinrichile Jwtia jöjaS ärawõidetud  lipud. Ta jõuab wist minu kirjaga Lhr! vjol Parifi, mida ma oma käskjalaga sinna saadav. Vicomte Porisis wiibimine ja wõidu lipud, mida ta kuningale annab, on wist Teie asja edenemise suureks abiks." Mcie wõtame teda ausasti waStu! hüüdis wihane wäevlem. Ma usun teda Teie hooleks, Arnold. On ses kiri nüüd lõpul? Jah, kõrgus, edasi järgnewad õnnesoowid ja allkiri. Wäga il»s, maata, Me tulcb Wd küllalt,  «A sNer. Issand aita meid ja halasta. (Argmd.) Kodumaalt. Kuresaareft. Tantsu tõbi. Wiima« sel ajal on nii hästi meil, kui ka mujal tantS pidude tagatipuna meel rohkem tarwitusel kui warematel aegadel. Za kaua wältab see tagatipp, mõnikord läbi Lö kuni järgmise hommikuni. Muidu ei olla pidud tõmbama  d, ei meelitawat rahwast kokku. Aga tants, see tõmbab! Mõni ehk ütleb, et ega tants iseenesest  ju meel kuritöö pole. Tost küll. Seda ei ütle ka minagi temast. Aga nii mõnigi hää asi wõib liialduste läbi kuritööks saada. Ka tants. Sest liig kaua wültaw tants on nii hästi terwisliselt kui ka kombeliselt halmasti mõjuw. Kurwastaw on ka see, et tantsu toime panekul aega ci walita, kirikliseS mõttes nimelt. Praegu kannatamise ajal on tants pidu tagalipuna niisama sagedasti tarwitusel nagu muulgi ajal. Ja see ei jää mitte ilma mõjuta meie rohwa usuliste tunnete kohta, kuigi «uueaja «vooluga" koketcerijad ise sellest ei hooli. Rohivale  ei ole see aga weel mitte ükstakõik. Lomo. Lõpuks tantsu" kohta kirjutab «eel meile meie K.-kirjasaatja: .Millal astub meie rahwa  komblus siin Saare pinnal sellesse kõrgusesse,  kus termist rikkuwale jalakeerutuseks Soome ja Rootsi rahwamällgud pidu lõbu paremaks palaks «valitakse, et nõnda wiisi «lina tantsuta läbi saada, nagu praegu juba tlma alkoholi puhwetita läbi saab, mis kümmerond auStat tagasi uskumata afi oli." Nii kui kuulda, olla mesilaste kaswatuse  õpetuse kursusele, mis 31. paastu k. p. Kaarma! seminari ruumides algab, juba rohkesti osawõtjaid ennast üles annud. Ka on Saaremaa  tublimad mefinikud lubanud kursust oma osawõtmisega toetada. Kursuse aeg on ju ka niisuguse oja pääle määratud, kuS igal ühel kõige rohkem aega on. Meie Saaremaa külakoolide kooliõpetajad peakstmad iseäranis sellest üliwäga käsulisest eltewõttest püüdma osa «võtta. Piihast. Harilikuks nähtuseks Püha kihelkonna  kooli juures on see, et pääle jõulusid küteainekft puudus kipub kätte tulema. Siiamaani  saiwad tarwitatawatest puudest pooled köstri talumaadelt, pooled kiriku konwendi sellekohase  otsustamise järele walla poolt kohalikkude mõisnikkude metsadest raiutud. Saiwad nüüd kooli taime algul tarwitusele «võetud köstri talult raiutud puud otsa, siis oli harilikult konwendi  vlsus weel kinnitamata ning wallawaliksusel  wSimata puude toojaid wälja käjutada. Endistel aastatel tarwitati wahel seda pruuki, et puud wollawalitsuse poolt (kiriku eestseisja soowitusel) juba enne sellekohast kub. «valitsuse luba lasti ära tuua- Tänawu on see wiis kõrivale  jäetud. Walla poolt toodawaid puid läks juba kooli talwe algul tarwis, sest et köstri Ehansu ohwrid. Eestistanud —a> See plaan meeldis ka eidele. Naaber, keS ammu juba ahne pilguga rvanakeSte majatalituse  pääle oli waadanud, sai nende nõust kuulda ja mõtles, et ta õnneliku juhtumise tõttu otsekoheste raugakeSte käest rikkust wõib koguda. Mõne aja pärast sai ta tõesti tühise hinna eest nende liikuma ja liikumata -varanduse  omanikuks- SM rubla eest andsiwad wanakesed kõik ära maa, hooned, ka laugi lehma ühes hobusega, nõudsiwad ainult uue p.rcmche käest ajutise õiguse ühe aasta «vältusel  oma hurtsikus elada. Nii suur oli neil usk lähedase surma sisse, mis uue aasta märgid ette oliwad tuulutanud. Esiteks oli manokestel wäga meele järele pärast pikka ivaewanügemist puhata. Magada saiwad nad niipalju, kui Vähegi tahtfiwad. Darja ainus amet vlt toiduwalmiStamine, kuna Gritz lihtsalt midagi ei teinud. Alatise tööle harjunud inimesi hakkas niisugune pölw juba ära tüütama- Tööta olek sünnitas izawust, rõhutud meelt- Mõte surma pääle kiusas neid alati taga. Aga surm ei tulnud. Nõnda elafiwad nad kuni kewadcni. Põllud  ja heinamaad haljendafiwad, aedades õitsefiwad  wiljapuud- Gi-tzi pirnipuu oli kui meega üle kallatud, selle pääle woatamata. et tema tüwi sees õõncsius muStaS. Nagu sipelgad kihafiwad naabrid oma põldude pääl ja Viljapuu aedades. Kadedusega waatafiwad wanakesed nende tööd ja toimetust päält. KeS Võis new enne sel ajal tööst hoida! Kesade hakatusel unuStafiwod nad oma Vanaduse ja nõrkuse. Aga nüüd ei olnud neil midagi teha ja nad tundsiwad selle tõttu hirmust igawust. Wanakebte togawara oli lõpukorral; aga ega see neid sellepärast weel ei hirmutanud: nende! oli ju Varanduse eest saadud raha, 300 rubla, hoopis puutumata. Raha müsfiti «artsn fiise ja peideti piruipuv õõnsusesse S«, mis nende arwamise järele kõige kindlam koht näitaS olewat. Abikaasad oliwad selles kindlas  arwamifes, et raha, paale elutarwitusts, ka wcel nende matmisekSgi ulatab. Suwi jõudis kätte, aga surm oli ikka weel tulemata. Ühel öösel mässas wihmasagaraie  soodetusel hirmus -maru, mis palju puid maha murdis. Hommikul waatas Gritz aknast wälja ja tema nägu muutus häkttfelt walgeks, nagu lubjatud sein. Noh, wanaeit, walmista ennast, ütles ta. Minu pirnipuu on ära murdunud. Oh sa waenekcne, näe, kuidas teise ära on keerutasud. Nüüd on kord meie käes. Torm oli tveSti pirnipuu maha murdnud, ainult tüwi ots ulatas wcel maa seest wälja, kuna oksad kõik aeda mõõda laiali oliwad pillatud. Oh Jumal, kus meie raha nüüd peaks olema?! hädaldas Darja aknast wälja waadateS ja pääst kinni kahmates. Raha meeldetuletamine tõi Gritzi meelemärkusele.  Silmapilguga oliwad kõik surma mõtted pääst wälja lendanud- Ja wanakesed jookfiwad rutuSti aeda o«o raha ülesse otsima. Aga mis wõis ssält weel pärast wihmalohiuguid  ja laaStawat maru leida l Mida tuul ära ci kannud, see sai meest eemale loksutatud. Kaua tampifiwad ja traapifiaad wanakesed killustatud puutüwi ümber, lootes, et kallis nartsukene filma paistab kõik otsimine jäi tagajärjekaks; mis kadunud, see kadunud. Pärast seda ei wõiaud nad enam ilma tõõta oma surmatundi oodata. Toidu tagawara lõppes wiimati hoopis otsa, raha ei olnud, ja sellepärast pidiwad nad uuesti tööle hakkama, et mitte nälga ära surra. Niikaua, kui nad oma hurtsikus elafiwad, ei olnud weel suuremat häda, aga aaSta läks «Ada, ja naaber käskis wanakesed tingimise põhjal majast wälja kolida. Kaua aega parast seda elutses Gritz oma eidega «võõraste warju all, tuna nad endid päewatööga  ülewel pidsstsad. Uueaasta ebausu märgid oliwad neid rängasti peduH- Aspp.) M 1S Saarlane, ISOS