Mina tulen teiega ühes, ütles tohter elawalt. Ja tema ei läbenud omale palitodgi  selga ajada, ivaid pani omale ainult karuse mütsi pähe. Ehk tema küll nii kerge riidega oli, ei rutanud ta siisgi kojutulemiscga, maid jäi hulgaks ajaks Tereese isamaja ukse ette, Tereesega juttu ajama ja et neiu ivatu wift wöga suur ei olnud, oli sellest arwata, et tema ivakest sekka heleda häälega naeris. Hõbedaselt kõlas see läbi terme aja. Hääd ööd! ütles Tereese wiimaks, ma loodan, et teie homme oma kõige raskemat haiget mitte järelewaatmata ei jäta. Tõesti mitte hääd ööd preili Tereese! Tema ulatas oma kae tohtri kätte, Hääd ööd herra tohter! Laterna nõrgal paistusti nägi noormees, ct neiu päris lapseliku ilmasüütusega tema otsa waaiis ja tema suukese ümber magus wöitaw naeratus lehwis, ja tohter, kes ial meelitaja ei olnud, kumardas sügawasti ilusa käe üle ja suudles seda auupaklikult ja kaua. Siis pööris tema järsku ümber ja läks oma koju. Tereese astus majasse ja lippaS salasammudcga oma tupa. SSäl kruwiS tema gaasi tule suuremaks, wiskas terme käega mantli ümbert ja rätiku paast ära ja astus suure seina peegli ette ja seifis tükk aega ise omale lahkelt wastu naeratades sääl kuni rulutised sammud tema toa poole tuliwad ja uks häkitsclt lahtikistud sai. Tereese, selles mõttes, et sisse tormaja tema isa on, pööris endise lahke naeratusega  ümber aga, samal silmapilgul libises hirmuhüüe tema huultelt ja mürisedes jäi tema seisma. Friedrich! Sisseastuja mees nagi ka tõsSti hirumörataw  wölja kahwatu näo ja sassis suvistega, kuna tema filmis ühwardaw leek loitis. Mina nägin sind koju tulewad, ütles tema, Tereese poole astudes, ja ruttasin kohe sind terwitama. Et sinu käsi hästi käib, on juba sinu näost näha ja mu suur hirm selle kohta oli täiesti ilmaaegu. Et mina aga nüüd ometi korra siia reisinud olen, ei taha ma mitte teisiti kui sinu peiuna siit lahkuda; seda soowi ei tohi ega wõi ka sina pahaks panna, ja see peab ka sulle meelepäialisem olema, kui meie tänini salajas  hoidmine. Ma palun sind siis, et sa kohe oma isa juure läheksid ehk saadaksid  ja teda paluksid siia tulla, et meie aSja küpseks teha wõiksime! Tereese astus ärakahwatades tagasi kuuni akna alla. Hirm tema häkilise ilmumise kui ka tema kindla tooniga tehtud nõudmise  üle, oli teda otsegu pääst segaseks teinus. Papad ei ole mitte kodus, kogeldas tema. Sus ootan mina nii kaua kuuni tema tuleb. (Järg tuleb.) arwamisi alganud suws edaspidiste ilmade üle. Nende järele on meil kuni juulikuu lõpuni wacwalt mõni päew palawamat aega oodata, üleüldiselt aga saada ilmad sel suwel wihmased ja jahedad olema. Tihti näeme tabelis põhja-hommiku tuult ja sadu, ja need ei tee meile suwcl palju lõbu. Saab näha! Kaarmalt. Meie pool hakab nõnda nimetatud  hüppajate ust wõimust wõlma. Aula külaS S. talus olla neidi kuulu järele ka asumas, kus mõne aasta eest peremees ära suri ja laosed üheskoos puumaa pSSIe järele jäiioad. Nüüd aga hakkasimad kaks õde uueusuliseks ja tahtsimad wenda ja wenna nacst ka oma seltsi ahwatlcda, kes aga nõndapolju kindlam oli, et ennast eksitada  ei lasknud. Õdede püha wiha süttis aga selleläbi minnaks põlema ja nõudsiwad, et kui wend nende usku ei haka, siis pidada ta nende päranduse osa kohe wälja maksma. Selle nõudmisega  läinud nad nõnda ägedaks, et wenna käsiivart  kääridega kahest kohast haawanud, kus juures teine wcnnale ütelnud: Oh, millal tuleb wiimne päew, et teie pääle kohut mõista wõikfime, sest siis lenname meie kui kotkad taewa poole ja sina oma naesega jääte km kärmsed põrgu tulesse Mustjalast. Siin pool on mõni iseäralik haigus, mida meie igapäewaste haiguste üsna vsaw tohter (welsker) isegi mitte parandada ei oska ja mis koguni parandamata jääks kui rohivas  ise abinõuusid selle toherdamiseks ei teaks. Ühes majas oli mõne aasta eest keegi mees koera rehealuse ukse pääimise puu külge ülesse poonud; et sarnane tegu halbade tagajärgedega on, ei olnud tema mõtelnudgi. Nüüd aga on ilmsiks tulnud, et nendel emadel, kes nimetatud uksest läbi käinud, koera wigadcga lapsed sündinud olla. Et keegi tohter sarnast haigust ei tunne, siis oleks asi nüüd päris hull. Onn-kS teab aga iga ema. et haigus kohe paraneb, kui last säälsamas kohas poodakse. kus koer ülespoodud on ja sellepärast  käiwad nüüd emad säül oma haigeid wüetikesi  poomas. Kui see weel ci aita. siis pandasse  kolm laastu risti katla alla ja laps katla, siis suudetakse laastud põlema. kuS juures ema kulbiga last tühjas katlas ümber liigutab. Teine inimene peab oga nüüdkolm korda ümber paargu. kus last sees toherdataksc, jooksma ja igakord nkse kohale jõudes küsima.' Mis sa sääl keedad? mille pääls sees oleja igakord wastab: ..koera liha." On kõik hoolega nõnda toimetatud, kaob haigus kohe. Kas ei ole õnn. et meie pool weel nii tarku naisi on? Sdespidi räägime weel mõne haiguse ja selle arstimise üle. Ansekülast. Haritud rahwa seas on ilus komme omaksete haudasi ilustada. Meil puudub sid mis nimetatud päewaks ristide päälc pannakse. Hariva on ühte lilledega kaunistatud hauda näha. Haua platsidest pole juttugi. Ja et küll lilletatud handi wahe on, siisgi. mis näeb igaüks, kes nüüd pääle Jaanipäewa surnuajale läheb: lilled katki tallatud ja tambitud. Nägin nii mõndagi, kes otse õitsewate lillede otsas jalgadega tallasiwad  ehk koguni lilledel istusiwad. Mis peab selle süda tundma, kes armastusest lahkunu wastu Kcrlal, iseäranis aga Kaarmal wäga kauniste ilustatud surnuajad. (JammajaS on aga Anseküla  omast weel hoopis taga.) Kas ei wõiks ka meie rahmas nende sammudesse astuda? „Sur- nu on surnu", ütlewad mitmed meie mehed, aga wahe on ometi looma ja inimese wahel. Et tehkem siis ka nende kalmu küngastele wahet. Ka Tiirimetsa pidust lubasin pikemalt pajatada. Teen seda. Nimetatud pidu õhtu peeti Jaani laupäcwa õhtut. Ehk küll hommikul ilm wihmas oli, siisgi oli rahwa osawõtmine kaunis rahuioldaw. Pidul oli nagu kuulda —- kaks sihti: rohivale Jaani lõbu pakkuda ja Abroka walla raamatukogule abi juurde korjata. Esimise eesmärgi läitis ta ka täie auuga. Kuis töise poie ma weel sennini kuulda saanud, oga lootuse järele ikka ka na rahuloldawalt. Pidu programm seisis koos kontsertist, näitemängust ja tantsust. Laulud kõlafiwad rahuloldawalt, kuid mõnda jäi siisgi sooivida: rhytmus oli paiguti korratu, staccato't polnud märgatagi, piano ja forte wahet polnud palju tunda; ka kokkukõla lonkas mõnes kohas. Iseäranis kiitust teenis ..Söögi sedel". Näitendiks oli Matsi unenägu piduliste! ilmsi näha. (..Matsil unes töistel ilmsi".) Andres pidas paar „kunst pauset" ja Mats näis palju „wintis" olewat. Üleüldse wõib aga hää otsuse anda, kui seda tähele paneme, et need talumängijad  oliwad, kes ka suuremalt jaolt esimist korda ette astusiwad; päälegi kuuleme, et mäng olla ainult paari nädala jooksul ära õpitud. Ka laulude õppimiseks olla kui ma ei eksi--waewalt  kuu aega olnud ja sellestgi ainult pühapäewa  õhtud. Siis peab üsna wirkust imestama. Nagu harilik, oli ka sellegi pidu aamen tants, mis kaunis rahulikult ja waikseõti läbi läks. Poole öö ajal ruttas igamees koju, rind magusaid  pidu tundeid täis. Kuid üks sõna weel. Paljud olla nagu kuuldub warksi wiisil pidule pugenud. Armsad wennad, jätke see wiiS töine kord, kui weel pidu juhtub, koju kappi Möndasugust. Postkaartide kahekordne tarwitamine. Kirjutatagu esmalt poftkaaxt punase tindiga täis. Siis lastagu kiri ära tmNada ja kirjutatagu weel kord, endisest kirjast hoolimata, oga nüüd rohelise tindiga. Sarnase kirja lugemine on wäga raske ja nõuab tüki tööd. Punase ja rohelise klaasi abil on aga kirjade eraldamine wäga kerge. Kui rohelise klaasi stlma ja postkaardi wahele paneme, siis kaob roheline kiri silmist ära ja meie wõime punase kirja wabalt lugeda. Punase klaasi abil wõime jälle rohelist kirja lugeda. Sarnane tegewuS on wahel lõbuks, aga wõib ka kasu saata, iseäranis neis paikades, kus karta wõib, ei postkaardid enne äraandmist läbi loetakse. Arstitud abielumees. Keegi noor abielumees tuli kord wäga äritatult üia juurde ja kaebas kibedusega oma naise isemeelsuse üle, mis talle ta elu põrguks teha. „No jah" sühwaS äi wiimaks kärsitult wahele „kui see tõesti nii on, mis ma aga sugugi uskuda ei saa kuidas rvõin mina seda muuta, mis woin mina selle wastu teha!" Õnnetu abielumees sai meel wihasemaks. „Sina üksinda oled selle juures süüdlane!" karjus ta. „Sina oled ometi ta isa! Sa kaswatasid teda! Juba näitas äi kaunis arusaadawal kombel ukse poole, aga kohe tuli tal midagi meelde ja kui ta paar korda toaS edasi tagasi oli käinud, ütles ta wiimaks rahulikult: „Ma näen ära, et sul õigus on ja ma usun, meie saame teda arstida. Niipea, kui ma ta üle wccl üht kaebtuft kuulen, siis jätan ma ta pärandusest ilma. Sa wõid seda talle ise ütelda ma pean oma sõna." See abinõu pidi wift mõjuma, sest wäimees ei tuluud enam kunagi kaebama. Maa, kus politseid ega wangimajasid ei ole, on Islandi saar, mis Atlandi ilmamere põhjapoolsel otsal seisab ja Daanimaa päralt on. Politseid ja wangimajasid ei ole seal sellepärast olemas, et neid mitte tarwis ei ole. Tuhande aaSta jooksul on seal ainult kaks wargust ette tulnud. Üks mees oli mitu lammast waraStanud; et ta aga waesuse pärast oli margile läinud, siis arrvati temale trahwiks juba sellest häbist küllalt olewat, et ta niisuguse kuritöö oli teinud. Teine oli 17 lammast waraStanud. See warguS ei olnud mitte waesuse sunni! sündinud ja sellepärast otsustati, et saraS kahjusaajale  tema kahju Mesti wälja peab maksma, siis kõik oma wara ära Müüma ja maalt wälja rändama, kui ta 'mitte surmanuhtlust ei taha. S a a r l. a n e, 1902, M 27