Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, Igal kesknädalal sl ja laupäewak. !! Toimeius ou Kurrsaares, Pitkas uulitsas, !- Treffeui MajaS nr. l!t Kuulutuste waStUwõtwinc kuni kellu l päewal !l Kuulutuste p-tit-rida K k,, lehe eesotsas All k. !l Adresst muutmise eest !« kop. sl Tellimishind: . . 2rbl. V. .. . . - . 7» . " ' .' 1 I - " V. - . - . S« . Uksi? «Aw.ber maksab S kop. M 5 KeffnädÄal, 21. januaril 1909. XXV. aastakäik Haritlased ja mrahamehed. -Kui mõni mees enncs. bS:» ahw2> meheks tembeldada tahab, su: a' v harttlasi  ja kapitulietisi wõi l, -atzweS usub ka seda ja peab jag.i. > 'ta > ning kapitalistist nagu oma wacnmtield, u i ka need sugu poolist sestsamast rahwujest on. Tvfi on, et haritiaSte ja kapitalistide kasu. lihtrahwa  kasud, st mõnes tükkis lahtu iähewa. kuld üleüldine rahwa elu edenemine nõuab fiiegi, et meil niihästi haritlasi, kui ka kapitalistist oleks. Ilma nendeta rahwas tõusta ei wöi. Zlma nendeta ei jõua rahwuS enesele mitte möjuwat seisukorda omandada. Ja nõnda on üsna totter nõudmine see, et isikud, keS enam ehk wähcm haridust saanud on, rahwa seika üra sulama pidagu. Haritlane jäägu haritlaseks, inteligendiks, kapitalist kapitalistiks siis tõuseb rahwuS. Ja kui meil, EeSti rahwal, rohkesti haritlast ja kapitalistist oleks, seda kõrgemal järjel seisaks ta. Üks tingimine süül juures ainult on see, et haritlane ehk kapitalist rahwameelne  oleks ning temal rahwa wastu lahke ja soe süda sees tuksuks. MiS siin üksikutest isikutest räägitud, maksab  ka seltside kohta. Kui EeSti rahwuS kõrgemale  peaks tõusma, fiiS peatstwad meil ka oma seltsid haritlaste jaoks olema. S.da on kõigil teistel rahwustel, miks seda stis E.StiS mitte olla ei wöi. Niisuguste seltside asutamine ei oleks mitte rahwast eemale hoidmine, waid just rahwuse tõstmine. Ise olgu seltsid rahwa larwiS,  ise haritlaste tarwiS. Seesama haritlaste seltsi liige töötagu ka rahwa seltsis, aga sellel töötamisel on teine tähendus, kui tööta- Mtjel haritlaste seltsis. Oleks meil, eestlastel, niisvgustd haritlaste sclisifid, oleks Eesti nimi palju kõrgem ja palju enam lugupidamises teiste rahwudle poolt. Olgu sellest seda kord küll. Ma tean, et see ak palju tolmu sünnitama saab, ega rahwuse edu tõstmise seisukohast wõetud  on Eesti haritlaste seltside asutamine aja- köfimus, 'a ta oleks ka ajaküfimus meil. Kuresaares  mr.. Saaremaal. g. Kaks Dianat. k Prantsuse kirjaniku Ateksonder Dnma»'c ajaloolik roman kolmes jaos. Eesti keelde J. Pi kl, p. Mind kviidi mu oma tuppa, rääkis Diana edasi. SSSI wõttis proua Leviston kahe teise naesterahwa abiga suurest kastist walge, siidi ülikonna wülja. Mu häbi päüle waaiamata mõni mind riidest lahti ja hakati ehtima. Ma julgesin end waewalt nendes toredates riietes liigutada, mis mulle selga pandi. Karmadesse pisteti mul pärlitega ilustatud kõrvarõngad ja kaela pärlitest kaelakee; ma nutsin, nii et pisarad  pärlitega mõidu järasiwad. Kuid naeSterahwad  noersimad minu õnnetuse üle. Poole tunni pärast olin ma malmis. Nad üilesiwad, et ma nendes riietes ime ilus olla, see wõib ka õige olla, Gabriele, oga snsgi nutsin ma. Wiimati arwasin ma, et see kõik hirmus unenägu  on ja masina musil, ilma miSgi mõtteta, läksin ma nende järele trepist alla. Hobused ei tahtnud trepi juures seista; sõjariistade kandjad  ja tcendrid ootafiwad mind all. Kareda häälega herra andis mulle jälle köe ja wiis mind kullast, siidiga üle löödud kanderaami juurde, mille pääle ma pidin istuma, et mind tõlda kanda. Hertsog de Castro sõitis ratsa tõlla körwal ja nõnda wiifi liikus see rong pikkamisi Vimoutieri lossi kabeli poole. Preester seifis juba altari ses; ms ei mäleta enam, missugused sõnad Ml loeti ja missugused mulle ette öeldi, ainult seda tuudfin M selle, imeliku, »ne»io«, kui herts», »»M sõrmuse sõrme pistis. Diimati, kaS kahekümne minuti, wöi kahekümne aaSta pärast, puhus wärste tuuleõhk mulle waStu nägu. Meie tulime kabelist wälja ja mind nimetati hertsoginnaks j ma olin mehel, abielus! Kuuled sa, Gabriele? Mind sai laulatatud! Gabriele naeris. Noh, Gabriele, ütles Diana, ma ei teadnud,  mis minuga õieti oli juhtunud. Kui ma kodusse tagasi olin tulnud ja wähe toibunud, mõtlesin ma kõige esiti seda meest lähemalt waadato, keda need wõorad mulle oliwad mägise pakkunud. Selleajani, Gabriele, olin ma teda ainult näinud, aga mitte weel tema püüle vaadanud.  Ob, mu waene Gabriele, ta ei olnud kaugeltgi sinu sarnane! Ta oli keskmise kaSwuga  ja näitiS omas toredas ülikonna» mulle fiisgi vähem tore, kui sina oma lihtsas kuues. PSSIe selle oli tema nägu kõrk ja jultunud, kuna sina nii õrn ja tasane oled. Ma olen õnnetuse ohver, Gabriele. Kui hertsog wähe aega sellega oli jutustanud, keS end kuninga saadiku ütles olema, tuli ta minu juurde, wöttiS mind käe kõrvale ja ütles sunnitud naeratusega: Hertsoginna, andke mulle andeks, et ma Teid warfi Me pea., maha jätma. Aga Teie teate, wõi ei tea, et meil HiSpaniaga sõda on ja mind kutsutakse kohe jälle sõjaväljale. Ra loodan Teid »«st jälle kuninga loksis näha saada, kuhu Teie vee! selsamal nädalal elama .lähete. Paluv Teid minult mõni väikene kingitus  waStu wStta, mida ma Teile siia jätan. Jüllevüstvisesi, Wtsogmna. Olge rõõmus ja ilus, nagu Teie noorus seda lubab; rõõmustage ja mängige selle aja, kui ma sõjaS olen. Siis suudles ta mind otsa ette ja jättis jumalaga. Selle järele jätsiwad ka teised rüütlid ja naeSterahwad jumalaga ja läkfivad.ütS teise järel wälja. Meie jäime isa Engeranega kahekest, kes kõigest sellest sündmusest niisama wähe aru sai, kui minagi. Temale anti kuninglik ukas lugeda, millega mind hertsog de Castrole sunniti mehele minema, aga fiisgi arwan ma, et ts minust rohkem teadis. See on minu imelik ja kurb lugu, Gabriele.  Nh, mis ma pidin unustama: Oma tuppa minnes leidsin ma suurest kastist sina ei wõi arwata mida? —> ülitoreda nuku ja selle tarwis täieliku pesu ja kolm ülikonda riideid, igaüks ülikond ise karma ja kõik, mis nukule tarwis on. Ma olen teotatud, Gabriele, sest näed sa, missuguse pulma kingituse »eeS mulle andis. Ta peab mind väikeseks rumalaks lapseks  I Shk küll nukul ilusad riided on, stiSgi on hertsogi kingitus mulle teotuseks, sest ma ei ole enam laps. Teie olete weel lapi, Diana, waStaS Gabriele,  kelle südameise nüüd wiha asemele kurbtui  oli asunud: päris laps! Wa ei mõista Teid sellepärast hukka, et Mis ainult weel kaheteistkümne aastane olete. Ses oleks rumalus ja ülekohus. Ma näen ainult seda, et ma sellega eksinud olen, et ma ühe nii noore ja kergemeelse olemuse külge snd katkestamatu sidemetega  olen koitnud. Ma tunnen seda, Diana, et «s Mid omaks õnnetuseks olen armastanud! Saaremaa põllumeeste-päew Ml möödas ja tui ühest juurest sündmusest Saaremaa põlluasjanduse ajaloos ei wõi temast mi tähelepanemata mööda minna. Kõige wähemalt  peab ikkagi wäike järelsõna ilmumagi. Olgu siis zärgaewad read temale järelsõnaks. Kui ma seda teadet, et WaljalaS Põllumeeste  päew kokku kutsutakse, lugesin, siis rõõmustas  see mind üpris wäga. Ma olen ise ka wäike põllumees ning lootsin Saaremaa põllumeeste  päewast palju hääd. Juba seegi oli hää asi. Sest siis ei pruugi sa meel mitte tonti näha, tui sul hääd lootust ikka meel rinduS on. Ja kui see lootus meel hüä täideminetuga kroonitud  saab noh siis tulgu kaS Nõela Mihkel Nõgese perest oma torkamistega wälja, hääd tuju ka temagi mees siis ära rikkuda ei jaksa. Ja siis see tähtis päew ise! Juba tema liikmete arm ja kokkusead rõõmustas  mind. Ma lähen ikka sellest põhjusmöttest  wälja, et hulk kokkasid jupi ära rikuwvd.  Seda põllumeeste päewal küll karta ei olnud, sest selle päewa liikmete arw oli kaunis wäike ainult 8. Meeltel oliwad muidugi tõsised aSjad e«S, keS siis fiin supi rikkumise pääle pidi mõtlema. Ja siis põllumeeste päewa liikmete kokkusead! See oli päris eeskujuline. Sääl oliwad üks suur- ja ükS wäikepõllumees, õpetaja, kaks koolmeistrit, ktvonuametnik, kaupmees  ja wabadik. Kõigist seisustest oli siin isikuid koos. Põllumees peab ilmaelu kõigest küljest tundma! Ja tähtsad otsused lehti kaks päewa wältawal põllumeeste päewal. Tehti otsuseks Kure saare põllumeeste taubaladu ja töö ürte büro asutada, põllumeeste kooli eluletulsumist  edasi jatkada. maade krunti panemiseks sammusid teha, mõisnikkudega käsikäes käia snd. Kõik suured tähtsad asjad! Aga midagi ei ole uudist taewa all ütles tark Salomon juba mitme tuhande aaSta eest. Nii on ka fiin lugu. Sest kõik need otsused seisawad juba kauemat aega Saaremaa EeSti Põllumeeste Seltsi protokollides  marjul, ja mis mõisnikkude mahekorrasse  puutub, siis on sellesarnast nõuu Nõela Mihkel juba enne andnud. Aga „doppelt reihl nicht" (kahe kordne ei rebi katki) ütleb sakslane. Eks need otsused nüüd seda tõwemad ei ole! Neid on põllumeest» päew ka paberile pannud. Äa kui põhi kõma, siis ehita niisugune maja püüle, et tondidgi seda ümberlüksta ei jaksa, kui nad ka iga seina prao wahele aset pealsemad wõtma ja Nõela Mihkel neid ise oma pistmisega üritama hakkaks. Seega wõime siis kindlasti loota, et meil edeSpidi tubli põllumeeste kaubaiadu, tööliste büro, põllumeeste  kool ja talumaad eeskujulises krunti» saamad olema. Ja kui tulewane põllumeest» päew Pöide! neid otsusid ka meel kord kinnitab, siis on asi täi«Sti tugew. Kud ma kardan, et mehed sääl teiste asjadega ehk tegemist hakawad tegema. Nõela Mihkli noorem wend Ohaka talust. Toim, tahend. Ehk küll see kiri ka midagi uudist ei too ja ainult seda wana lugu Eesti asjuS tõendab, et üks seda püüab maha kiskuda, mis teine ehitab, stisgi oleme temale ruumi andnud, ja nimelt selles mõttes, et asja elustada, ning et ta WaljalaS tehtud otsuste täitmises  tõukejõuks wõiks olla. Wõib ta seda, siis ei ole ruumi mitte ilmaasjata raisatud. Kodumaalt. Kuresaarest. Kuresaars Ülemõpetaja hr. Blostfeldt seob edaspidi igal pühapäeval laste jumalat-enistust sisse ja nimelt EeSti ja Saksa koguduste tarwis. Ühel pühapäeval saaks EeSti ja teisel pühapäeval Saksa jumalateenistust  peetud. Kuresaare Saksakeelne leht kirjutab: Juba mõne aja eest läheb põletispuude puudus meie juures ikka suuremaks. Hinnad tõusewad