Saarlane w tS. Teisipäewal. 17. Aprillil 1901 XVII aastaM?, maksab: PoStiga saadetud aaSiaS. A „ „ Pooles aastas 1 „ 2K ~ -4 Ilmub igal ksisipäo»VtZ k. Kurcsaarcs Kauba-uulitsas nr.!?. Kirjad käimad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. -ch>- UU Ulenidink politikli ajaleht «aa- ja linnarahlvale UW Sisemiste asjade ministri ringkiri kuberneridele,linnapäälikutele ja ülempolitseimeistritele.  (Walitsuse teatajast). Webruarikuu lõpul ja märtsikuu esimestel päewadel on riigi mõne linna uulitsatel awalikku korda ja rahu mitukorda segaduste läbi rikutud. Teadetest, mis nende rahurikkumiste üle sisemiste asjade ministeriumile on saadetud,  nägin ma, et ehk küll kohalised walitsused  abinõusid, mis nende arwates tarwilised  oliwad, rahurikkumiste eemalehoidmiseks  tarwitosiwad, siiögi ei wõi ometi paljudel  kordadel politsei käskusi nõnda kärmatcks  ja mõjuwateks lugeda, kui rahurikkumise  kaotamine ja korra ning rahu jaluleseadmine nõuab- Pääle selle pöörab minu tähelepanemist see nähtus enese pääle, et kohalised politseiametnikud nähtawaSte ei tea, kuidas neil kohuseks on, mitte ainult igasuguse seaduserikkumise wastu abinõusid otsida, maid ka iseäranis hoolt kanda, et seaduserikkumist ei p htuks. See politseiametnikkude  wiimane kohus on uulitsa rahurikkumise  korral iseäranis tarwiline, sest et abinõud, mis parajal ajal onwälja otsitud ja õigel «viisil tarwitusele wõetud, nimelt siis soowjtawad on, kui rahwahulk alles rahuriktumise kohale hakkab kokku tulema ja kui rahurikkumisele juba alguses wöib piiri panna. Kahjuks on, nagu ma olen tähele pannud, mitmel korral just, kui rahurilkumine alles tekkimas oli, tormiline politsei tegewus puudunud, mis teadagi tõsiste abinõude pruukimist tormiliseks teeb, et rahwahulga märatsemist lõpetada, kuna aga wõib olla, wöimalik oleks olnud ettewaatuse läbi juba rohwa kokkukogumist ära hoida- Niisama ei wöi ma nimetamata jätta, et walitsuse ametnikud mõnikord segaduste mahasurumise juures pikaldased on olnud, kuna neil omctcgi  tarwilisel armul söjawäge ja politseiametnikka  käepärast oli- Nõnda on kord politsei mitu tundi enne seda, kui meeleawaldus  uutitsa-rahurikkumiseks muutus, segaduste tegijate inimeste nõust nähtawaste aru saanud, sest et märatsejad teatud koha pääle kokku kogusiwad ja pääle nende meel suured inimeste salgad selle koha ligidale seisma ja ootama jäiwad. Kokku tulnud inimeste laialiajamiseks siisgi mingisuguseid abinõusid parajal ajal tarwitusels ei wõetud ja politsei ametnikud hakkasiwad alles siis tegewuft awaldama, kui inimesi juba sadade kaupa koos oli ja laiali ei läinud, kui neid kästi. Teisel korral läks segadus, mis päisepäcwa ajal uulitsal algas, millest umbes  poolteistsada inimest osa wõttis ja mis aegamisi suuremaks kaswas, osawötjate armu poolest sellesama päewa õhtuks kardetumalt  suureks, nõnda et wiimaks inimeste laialiajamiseks söjawäge tuli appi kutsuda. Kui aga kokku tulnud salka kohe oleks laiali hakatud ajama ja rahwajt ei oleks lastud kokku koguda, wist ei oleks siis muid abinõusid  tarwis olnudgi, et suure hulga ini- meste kokkukogumist takistada. Mulle on ka juhtumine tuttaw, kui politseiametnikud, nähes, et inimesi teatud kohale nähtawaste keeldud eesmärgil kokku kogub, enam kui tund aega muud ei teinud, kui ainult weidi manitsesiwad ja wiimaks tüki aja pärast rahurikkujat salka laialiajama hakkasiwad.  Et õigel ajal abinõusid ei tarwitatud,  sellepärast kogus minu arwamiss järele ka ühte kohta, kus rahurikkujaid kinni hoiti, salk inimesi, kes päälegi kinni hoitawatega  rääkima hakkasiwad. Wiimaks on politseiametnikud mitukorda selle asemel, et inimesi ei laseks uulitsale kokku koguda, märatsejaid siis laiali ajama hakanud, kui neid juba suurtes salgateS koos oli, keS käratsedes, kisades ja lauldes mööda uulitsaid  käisiwad, kuna neil uudishimulised ja muud wedelejad inimesed järele jooksiwad. Awalise korra ja rahu alalhoidmine, hoolekandmine, et käratsewaid ja määratsewaid  salkasid ei tekkiks, ja kohaste abinõude tarwitamine, et niisuguseid juhtumisi ei sünniks, on politseiametnikkude otsekohene kohus, kuna kubernerid, linnapäälikud ja ülempolitseimciftrid seaduse järele on kohustatud  segaduste tekkimise korral kõiki tormilisi  möjuwamaid ja kohasemaid abinõusid segaduste lõpetamiseks pruukima, eksijaid manitsema ja sõnakuulmataid waigiStama. Selle juures wönvad nad sõjamäe kaastegcmust  nõuda ja tormilisel korral segadust mäewöimusega lõpetada. Arwates, et wõimalik ei ole ligemaid Ilmasüüta ehk wöit õiguse teel. lvi. Kirjutanud —sn. Nüüd, kuS jutuga lõpule jõudmas oleme, astume weel korra Hamburgi linna, grahw Riehnberg'i lossi tagasi. Sääl lehwiwad täna rõomulipud lustilikult  tuule käes ja niipea kui ilm pimedaks  läheb, särawad lossi aknad otsatumas tulemeres. Täna on Willemann von Riehnberg'i  ja Maria Helm'i pulma pidu ja selle juures ei jäe meile lõpetuseks enam muud ütelda, kui seda, et kõik hädad ja waewad nüüd õnnelikult lõpule jõudnud oliwad ja täielik armastus ja õnn selle perekonna südamed ja meeled jälle ühendanud  oli. Ilma wähemagi äparduseta oliwad  nad oma pikalt India reisult Hamburgi  tagasi jõudnud, kus wana truu Lambert  von Heinbcrt neid kõige suurema auuga waStu laskis wõtta. Lambert'ile oli nende tulekust juba traadi teel sõnum ette saadetud,  mispärast see ka grahwi lossis kõik nende kojutuleku wastu korralt seadis. Teretus ja jällenägemine oliwad wäga südamelikud  ja tuhanded õnnesoowid lendasiwad  grahw Riehnberg'i lossi kokku. Täna on umbes neli nädalat nende kojutulekust  mööda läinud. Ehk küll paljude sõbrade soow oli, et Willemann ennast päris grahwliku auuga Maris Helm'iga laulatada laseks, aga et pruut seda sugugi mitte ei himmuStanud, siis toimetati seda just kõige wäiksemal kombel ära. Laulatust  toimetas mana waga õpetaja Ousmald, nagu Willemann ja Maria seda ise soowinud  oliwad. Ehk küll laulatus ilma wähemagi  wäljaspoolse iluta üra toimetati, siiski oli lossitubadeS weel ilu ja hiilgast küllalt leida, mis waatajate silmad imestama  pani. Lord Hildebert oli mitmed toad uhke lõuna maa kasudega ehitada lasknud  ja nii hästi India taime kui ka loomade riigist seisis siin mõndagi kaunist kujutust waatajate silmade ees. Suures pidu saalis säras kõik aina kuld ja hõbe ja otsata hulga ja toreda pidu wõõraste keskel istusiwad Willemann ja Maria omas täies grahwlikuS ehtes. Nende näod särasiwad  aina õnnest ja igaüks, kes Maria püüle waataS, pidi tunnistama, et eladeski ilusamat naeSierahirast näinud ei ole° Toredas  ülikondas, nagu grahwinna von Riehnberg  uhke pärlite rida kaela ümber, hakkas ta, kui mõni kuninganna kõikidele silma, isegi aknatetagaft waatajatcle, kelledel see ilus ingli kuju kaua aega waimu silmade eest ei kadunud. Uhke pidu söömaaja järele tuli pidu söömaaeg ja lusti ja rõõmu oli otsata. Klawerid mürasiwad ja tantsijate ridad liikufiwad pea siia pea senna, Otsata hulk ilusaid ja wSga kalli hinnalisi kingi- wsi jagati, noorele paarile osaks aga kõikide kinkijate hulgas oli lord Hildebert kõikidest oma kingitustega ette jõudnud, kes muude kingituste hulgas iseäranis Mariale mitu wäga ilusat ja kallist seltsi pää- ja kaclaehet kinkinud oli. Mitmesuguste lõbustustega ja jutuajamisega  läks suurem osa ööd mööda ja, kõikide piduliste kuuldes pidiwad, nii hästi Willemann,  kui wana grahw Riehnberg oma juhtumist jutustama, mis kõikide poolt otsata  suurt imestust äratas. Alles wasta homikut jäi kõik jälle waikseks; wõõrad sõitsiwad üksteise järele minema ja lossis walitses jälle endine rahu. Lord Hildebert, Mr. Duulmann, Mr. Gloorben, Lambert ja õpetaja Ouswald jäiwad weel mõneks päewaks gcahwi perekonnale  seltsi!?, kus mitmesuguste lõbusa jutuajamistega aegawiideti. Alles pääle pulmade sai grahw Riehnbergstle,  tema täielik warandus jälle kohtu poolt kätte antud. Et grahw Riehnberg otsata rikas oli, siis oli seda wara weel kaunis hulk, ehk küll Faringa ja Miuretta sellele suure õenistiku sisse teinud oliwad. Grahwi paremad sobrad oliwad oga, eneste keskel, selle äraraisatud summakefe jälle kokku pannud ja läkitafiwad seda, selleks parajal päewal grahwi kätte. See tõrkus küll selle wastu, üteldes, et Jumal teda ilmaliku waraga küllalt on õnnistanud, pidi