sellest, et kõik Saaremaa talupojad nimetatud  laewale tähendatud nime soowitanud, juttugi olla- Kuulu järele oleksiwad mitmed Saaremaa talurahwa liikmetest laewale Saaremaa wägimche nime „Suur Toll" soowinud, mis ka täiesti kohane nimi oleks olnud. Meile teatatakse, et möödaläinud Eesti koguduste laSte õnnistamise päewal kiriku walitsuse poolt mitte ei ole lubatud kirikus jumalateenistust muusika mänguga kaunistada. Kui tõepõhja päül see sõnum seisab, ei wõi meie küll mitte tõendada, aga seda meie arwame küll, et kui sarnane keeld tõesti on olnud, siis see mitte sellest ei ole tulnud, et muufikamäng kirikus mitte kohalik ei oleks, sest Saksa keelsete jumalateenistuste ajal on tähtsamatel pühadel  sagedasti muusika mängu ette tulnud. Meile tuleb järgmine kiri mis kogemata  eksituse tõttu, mähe on wiibinud' 8. nowcmbril lahkus kõrges ivanaduses lühikese haiguse järele siit ilmast Kuresaare surnuaia hoidja P. Mürson. Matmist toimetati pühapäewal 11. uowembril, kus juures ülemõpetaja matuse kõnet pidas, mis järgmiste pühakirja sõnadega algas: „Sa hää ja truu sulane, Sa oled pisku üle truu olnud, ma tahan sind üle palju tõsta. Mine rahus oma Issanda juurde." Palju lahkunu sõpru ja lutwaid oli matmise  paigale kogunud, et talle meel minnast kord „lumalaga" maimus hauda järele hüüda. P, Mürson sündis 10. septembril 1812 aastal, seega elad ta ligi 90 aastat manaks, ehk tema elu küll mitte talle palju rõõmu ei lubanud, sest oma noorest lapse põimest pääle kuni ta kõrge wanaduseni oliwad ta pSewad kõik mure päewad, aga ta ei kaebanud selle üle, waid ta tunnistas öhkadcS ikka: keda Issand armastab, seda ta ka karistab' Jah ma pean tunnistama, et kellel wmmalik oli seda kallist lahkunud wanakest ligemalt tundma õppida, see pidi küll imestusega kuulina ja nägema, missugune  maim ta sees elaS: täis rahu ja pühalikku rõõmu oli temas, ta majas, ja pcrekondas leida, ei ialgi polnud süäl kaebamist kuulda, waid ta trööstis ennast ja igat ühte ikka püha kirja sõnaga; ikka ta palus, et Issand temale armuaega  kingiks Jumala auukS ja oma ligimese  kasuks elada, tema palived oliwad ka kuulda wöetud, sest temale kingiti kõrge wanadus kalli terwisega ja wäga õndsa lahkumise tunniga. 61. aastat on ta pühas matmise paikas Kudjapääs tegew olnud. Jah, 61 aastat on ta oma tööd sääl teinud, mitmed sajad hauad on ta selle pika aja sees pidanud teistele kasivama,  aga nüüd pidi tema enesele seda sama ka tehtama. Temaga on wäga palju wanu mälestusi hauda läinud, sest kes on Kuresaare  surnu aiaS käinud, teab, kui palju haua künkaid süäl on, kus ajahammas kõik nende kirjad ära au häwitanud, aga tema wanakene teadis kõik weel nimepidi ära seletada. Palju on perekondasi, kes tema laitmata ja jumalakartlikku elu enesele on eesmärgiks wötnud ja need on kõik juba siin õnnelikud. Rahu, rahu igatses ta maailmas ja soowis seda kõigile, siis rahu sooivime ka wiimseks andeks hauda tema põrmule! L.. Z, WiZjandi maakoguduse õpet. endise praosti August Westrsn-Dolli ametist äraheitmise asjus kuuleme ustawalt poolt, et õpetaja Dolli pääle pandud nuhtlus üheks aastaks ametist eemale-jäämiseks on muudetud, nii et õp. Doll oma ametisse jääb. Rnktvere maakondas kaebatakse suure weepuuduse üle. Ühes mõisas ostwat talunikud wett teopäeivade eest. Mitmes kohas weetakse wett 10 ja enam wersta tagant. Tallinnast. Tallinna „konka" hobused  on „Teataja" sõnumi järele enamisti nii otsas ja waewased, et hale on nende waeste loomade pääle waadata, kudas nad piitsa hoopide all suurt, tihti üleni inimestega  täidetud wagunit peawad wiletsa teega wedama. Enne anti Kadrintalis hobustele puhkeaega, neid igal söiduajal ümber wahetades,  ehk wagun seisis sääl mõni minut aega; nüüd aga seda enam ei ole, ja peab waene loom pääle 4 wersta ühe hingega ära jooksma. Wana turul on neil puhkeaega 2Vs minutit, ja siis astugu aga jälle Praegu, nii mitme pitka aasta järele seisis tema armukese kahwatanud nägu meel taie selgusega, just kui sel teatud korral tema ees. Oled üsna õieti teinud, tüdruk, et Vanematele järele andsid! Mis sa niisuguse waese mehega kui mina seda praegu olen, tegema pead! Nende sõnadega Võttis tema Rieked waStu. Kui aga tüdruk,  meelt äraheites tema kaelas rippus ja nutust lämmatud häälega kogeles: Mina jään sulle trulliks, mina ei unusta sind talgi, mina ei jäta sind ialgi maha! süäl läks siis temagi süda pehmeks ja nüüd nuttnvad nemad mõlemad. Kas kirjutad mulle ka? küsis tüdruk Viimaks- Kui sina seda aga soowid, minu armas. See on mulle meel mu ainus õnn! Ja siis lüki aja järele: Heinrich, kas jääs aga sina ka mulle truuiks? Mina mina küll aga sina? Mma, mina jään sulle truuiks nii kaua kui elan! Tead sa Astel-', seda ma küll ei usu, sina oled pali-: ilus ja armas, kuid et seda Võiksid. Heinrich, nii tõesti km Jumal mind aitku, mina ei pane kedagi teist tähele, maid jään sinu püüle ootama kuni ma manaks ja halliks jään! Ja kui sina kord hädas ehk puuduses oled, tõuta mulle, ct sa siis seda mulle teatad ja kui sa ka kõige ilmmõimetumat  nõudma peaksid, mina teen siis seda ja kui mina kindlasti teaksin, et see sulle onne tooks, tuleksin mina juba täna õhtu! sinuga ühes kõigest kombest za häbist hoolimata aga Aga? Nemad ütlewad, et ka sina see läbi õnnetuks  saaksid! Mina? see oleks mul üks puhas. Aga, sina pead õnnelikuks saama! Mina ei taha mitte ennast sinu takistuseks sinu külge riputada, sinu kunst nõuab wadadust.  kui edasi saama pead . . . mine ilma minuta, aga pea mind ka meeles ja mõtle minu pääle! Ära nuta nõnda, trööstis tema, Itaalia pole ju mitte maakera päält wäljas Oh Heinrich, Heinrich, tema on aga armastusele palju kaugel! ja säälsed naesterahwad  olla hirmus ilusad, olen mina lugenud. Ja nüüd oliwad nemad mõlemad läbi pisarate naernud ja üksteist suntlenud, kuni Heinrich wiimaks ütles: (Järg tuleb.) Möndasugust. Ettenügija. Ühes teadusliscS Saksa ajakirjas awaldab keegi Steiling teateid tähelepanemise wäärt isiku üle, kellel, nagu ! näib, omadus on, et ta tulewaid asju ! ette wvib kuulutada. See isik on 28. aastane postiametnik L. ja temal on aeg ajalt mitmesugused cttcaimdused. Nõnda on ta mitu suremist eite aimanud. Iseäranis huwitaw on järgmine juhtumine: L, armastas üht naesterahwast. Talle tuli niisugune aimdus, ei seda naesterahwast kord lapse tapmises süüdistatakse. Kohe katkestas ta kõik sidemed, mis teda selle nacsterahwaga ühendafiwad, aga enne lahkumist hoiatas ta teda tulemase hädaohu eest. 31. augustil jutustas Z. seda lugu Sterlingile, aga 13. septembril kutsuti teda tunnistajana lapse tapmise asjus kohtu ette, m:da tema endine armuke 5. septembril korda saatnud. Warandus saapa talla wahel. teenistuseta kaubasell Chevalier tundis üle Place au Change minekul ägedat walu jalatalla all, nii et ta Valjusti kain jatas. Möödaminejad jäiwad seisma, aga Chepalier tõrkus oma jalga näitamast, sest temal oliwad katkised saapad jalas. Pärast järel waadatcs leidis ta, et kuldne rinnanöel millel suur pärli kulges, oli jala sisse tunginud. Ta wiis leiduse, mis oma 2000 franki wäärt, politseisse ja sammus oma katkiste jalanõuudega edasi. Üks rist, mida keiser Peeter Suur walmistanud, on aastast 1805 saadik Arhangelski pääkirikus näha. Risti pääl olnud järgmised sõnad sisselõigatud: XKOVB 1694. Sisselõigatud kirjast on ainult järgmist näha: lIL 694. Küsimise pääle, kudas teised tähed kadunud, andnud maht wastuseks:  „Naesed olewat need ära suudlenud." Siisgi on ime, et kiri meel täitsa kadunud pole, sest puust rist on ju, enne kui teda pääkirikusse toodi, 111 aastat Walgemere rannal tormi ja tuisu käes olnud. Mida Parist naesterahwas käewõru külges kandma peab? Kolmteistkümmend asjakest on tarwitusel, kolmteistkümmend nimelt, et meelitamise läbi tulewat õnnetust  ära hoida: neljaleheline ristikhein (õnn), putukas (truudus), ametistist süda (tõsidus), kuljus (otse tee), hauguga raha (meeldimine), wäikene seakene (paha silma wastu), kadaka mari (termis), ussikene (igawene armastus), üks mana raha (õnn mängus), pähkel (pikk eluiga), hobuseraud (õnn äris), elewandiluust ehk korallidest sarm (kõigi hädaohtude wastu), nummer 13. Oleander, see taim, mida tema ilusate  õite ja alati roheliste lehtede pärast wäga armastatakse, on kihwtine. D?. Watew tegi hilja aegu selle taimega katseid, kus juures mitu inimest juba ainult  õielõhna sissehingamisest haigeks jäiwad.  Wäga kihwtised on juba lehedgi, aga õied sünnitawad esmalt mere jooksu pikendamist, pääwalu ja oksendust ja raskemal  puhul ka surma. Suutelemise keeld tiisikuse haigetele. Pääle Londoni kongressi, kus tiisikuse haiguse eemalhoidmise abinõuude tarwitamine  kõne alla wõeti, algas igalpool Saarlane 1902 M 2