Saarlane Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. M 16. Teisipäewal, 18. aprillil 1906 XXll, aastQkLtk maksab kroonspoSliga: .> öi.-. 8 r. - ko, V- l 8Z „ 'k .. - . MuapilStlga: . 1 J« >/2 i hk .. .u> kiksik number Ä kop. Trcfs.ni mäj.S IS. Kuulutuste wastuwötmine luni Tööliste küsimus. Kuresaars ja Lewala mutingite pääl tehti minema! aastal otsuseks, et Saaremaal  töölisele ühe tunni töö eest 8 topikat  päewapalka peab matsetama. Wahe jüSti aga siiSgi tegemata, missugusele töölisele niisugune palk maksetakse ja kellele mitte. Niisugust Ropikalift määrust ci ole kusalgi mujal ette tulnud. See on siis ainult põidlaSte lapselik tarkus, mis meie põllutööliste kSiwu küll lohistada wõib, aga mitte kätte saadaw ei ole. Sest mis wõimatu maksta, see on ka Wõimatu kütte saada. Saaremaa praegune põllutööstus  nii kõrget tööpaika maksta ei jõua. Sellega pole ma oga weel sugugi öelda tahtnud, et tööpäewade palgad mitte kõrgendatud  ci peaks saama. On wäga soowitaw,  et tööandjad oma tööliste waewa enam tähele hatalsiwvd panema, kui nad seda senmi ehk teinud on. Liig wäikene päewapalk on tööstuse rilluwinr. Räägitakse  sagedasti 15- ja 18>kopikuliseft mõisade tööpiewa palgast. Sellega peaks siis tööline praegu 20 püewa tööd tegema, enne kui ta oma waewa eest waka rukkid wõib oSta. See oleks tööandja poolt niisamasugune lüg nõudmine töölisi käest, km 8 koplkut luni töö eest tööandja täcst. Mõlemad on «koosist" wäljaS. Kui tööhobust liig halwaStt toidetakse, siis jääb tema lüll lahjaks ja jõuetuks, aga tema ei hakka selle pärast mitte tagant ülesiööma ja lõhkuma. Inimesega on aga teine luga. Kitsikused ja puudused mõjuwüd  tema meeleolu pääle halwasti. Ta ei ole iseenesega ega teistega rahul, tema sisse asub aegamööda peremehe wastane maim. Tahame meie oma tööstust tõsta ning nendest suuremat tasu saada, siis peame tööstuse masinaid korralikult ja õigel ajal viitama ja määrima, muidu katkemad ratuSte ühenduserihmad, kuluwad  ka kõige par.ckaft terasest tehtud laagrid  katki, mis töö lonkama ehk ka scismagi  paneb. Selle pärast pangu iga tööstuse  peremees, olgu see mõisnik, ialunit, wubrikant wõt muu tmmene, oma tööliste elukorda lähemalt tähele, antagu töölisele tema töökohane palk, nõnda et tema sellega oma kõhtu läita ja keha katta wõib. See edendab tööstust ning hoiab seda mitmete õnnetuste eest. Päüle seda nõudlu iga peremees oma töölise käest paras jagu roöd, hosit ja wirtust.  Korratu töö juhatus wõib ka töötaja hMimatskS teha, mis tööstusele jällegi lahju toob. Tööstuste peremehed ja edendajad pangu  ta tõõpäewa piilust tähele. Laidetakse sagedasti mõisate tööstuste liiga pitka tööpacwa.  Ning ongi sula tõsi, et mitmetes mõisates sellega luatdatulse. Päewa tõusust  päewa loodeni on suwine päcw 18 tundi pitk. 1 tund kejkhomltut ja 2 tundi lõuna aega, sellest maha arwatud, Mwad Iö tundi tööaega järele. Ses on töö- inimese jõu liig kurne, une .n rraniS Saaremaal,  kus töölised suuremalt jäolt lahja loiduga, s. o. tuiwa kiiva, kartuli ja räimega  oma kõhtu täidawad. Pääle seda ei wöta nad pea ialgi wah?palukest, nagu wäljamaa töölistel wiisilS on saanud. Pärastlõunane wahcpaluke oleks wäga tühjas tööliste jõu karaStaja ja kinnitaja. Suuremal jaol töölistel ei ole ka õhtul eine laud kodus mitte isetud. Ta peab omale ise meel toitu wulmistama. Läheb ta alles kellu 9 ja 10 ajal õhtu! kodu, toidu «valmistamist ga ja söömisega kukuvad tal 2 tundi ära, kui palju jääb siis temale wlimaks weel puhkamise ajaks üle? Kui tööandja selle üle natuke sügawamalt  järele mõtleb, et töötaja ainult nõder inimene on, kes ära wäsib ning puhke aega tarwitab, nagu peremees isegi, siis saab tema peagi ara tundma, et suivine liig pilt tööpäcw korraldamist tarwitab. Päewapalga ja tööaja korraldamisega paraneks la tööandja oma majapidamine juba kaunis mõjuma,!. Sest tööline awaldakS siis enam elamust,  rõõmsamat meelt Ning sellega suuremat  tööedendamift. N. Haiguste laialilagunemisest. Tüsuuscs olew sarlaiis parancw inimene  loölb suure hulga raumaimd pisielukaiega  täts külmata sa nü paljude inimeste seas haigust laiali lamada. Sagedasti juhtub,  et tohtrid dlftendi (kaela haigus) ehk mõne muu haiguse hallikat mis kusagile  perekonda ootamata ilmunud leida ei irõi. Niisugusteks haiguSle sala hallikateks  ongi raamotud, kirjad ja manad paberid.  HarkowiS juhiug mõne aasta ecst järgmine lugu. Paljud linnawalitsuse ametnikud jäiwad liisikusesse haigeks. Hirmsa  tõbe läbi sünnitatud koriuse tõttu hakati haiguse põhjused uurima. Märgati, et nende am.uüklude hulgas, keS wanade kirjade logus (orchiwis) töötosiwad, kõige enam haigeid oli. lärgnewateft uurimistest selgus,  et kirjakogu paberid iiifikuschaiguse idudest (bakleriatest) kubisisimav. Mõne aasia eest oli saäi üks ametnik, kes pärast poole tiisikusesse suri, töötanud. Temal olnud see inetu sõrme Märjakstegemise wüS lehtede pööramisel ja oli mi terme togu lirzasid tluwmmuiisi haiguse idusid täis külmanud. Pramsujemaal juhtus lline sarnane lugu. Üks tohter rawiiscs kõige hoolega ühte noort ema ja ta müikcft rmnalaft. S.llepäälc waatamata jäi laps mädapõleiikku haigeks. Tema ihu paale ilmus hirmus palju mädapaiseid. Kolmandal päewal suri ia. Warsti ilmus ta ema ihu pääle paise. Ka tema suri sellesse haigusesse.  KutdaS oli nüüd siin külge hakkamine  sündinud? Möisiatuülise juhtumise seletus on järgmine. Noorele emale oli raamatu kogust raamat lugeda. S c seifis enamisti wovdlS pääpadja all. Ema luges teda harilikult siis, tui lapsukesele rinda andis. Raamatu lehtede ja kaante päält leiti uurimisel arwamata hulk mädapõletiku loomakest. Iseäranis hirmust kahju wõiwad kooliraamatud  koolilastele tuua. Neid pruugitakse  paljude laSte poolt, seni kui nad täiesti ära kuluwad. Uurimised on selgitanud, et pifielukate elu- ja kklgehakkamise wõimaluS raamatutes  läbikorral järgmiselt kestab: tiisikuse idud 300 päewa; kolera, mitte üle 48 tunni; difterit —2B päewa ja soojatõbelinc palawik 40—50 päewa. Neid armusid ei wõi oga mitte kindlasti uskuda, sest et nende ümberlükkamist sagedasti nii näit. Harkowis juhtunud loos ette tuleb On juhtumisi olnud, kus difteridi  külgehakkamine sellesse haigusefe surnud isiku asjade läbi alles mitme aaSta pärast sündis. Suurterubid,' jmustade rõugete) pisielukad on mõnikord enam kui sada aastat külgehakkamise wõimulised. Mõne aasta ecst suri Lks Peterburis elaw ametnik,  kes ühte ieiserinna Katariina 11. aegset paberit uuris, selle haiguse kätte. Katariina ajal agu oli see haigus Wsnemaal koledal kombel möllanud. Olgu neist näitust' st. Need tõendawad wist küllalt asjakohaselt minu poolt nimetatud  haiguse laiali lagunemise «võimalust. Lõppeks «vaatame meel, kuidas haiguste laialilagunemist raamatute läbi, «vähendada. Wcneleht räägib sellest asjast järgmiselt: „Muidugi mõista, oleks kõige parem abinõu  pisielukaid raamatutes, mis ühe käest teise lätte käirrad, igakordse pruukimise järele, surmata ehk see küll wäga tülikas ja raske on. Üks kõige parematest abinõudest  pisielukate kaotamiseks on, raamatu formulini auru sees pidamine, mis raamatu  trükki ega lehti sugugi ei riku. Selle juures peab aga aur kõikidest lehtedest läbi tungima. Kinniseid raamatuid ei saa mitte kahjutuks teho. Mõned uurijad arwawad, et suwinc kooli «vaheaeg loomulikul teel haiguste idude ärakaotamiseks kaasa aitab, kuna raamatud sel ajal tüieSti pruukimata scisawad ja mi ühe osa pisielukate elu wõim otsa saab, PterburiS, lasteraamatukogus,  on raamatu puhastamise aparat, kuhu kõik raamatud kohe pärast tagasi toomist läkitatakse- Seda fi-maS pidades  on küll wist paljud lapsed külgehakkawatcst  haigustest päästetud. Niisugused haid asju ruleks aga enam muretseda- Üks jõudsam haiguste edendaja on ka tolm, sest et ta eneses ilmaarwamata palju pisielukaid sisaldab- Selle pärast on kõiksugused  abinõud tolmu ära tõrjumiseks, kus selleks wähegi «võimalust leidub inimestele wäga tähtsad. Pääle harilise tolmutamise ja tuulutamise toa tolmu kaotuseks, on ka uulitsatel ja teedel seda tarwiS teha- Wäga hää abinõu selleks olewat  uulitsate ja teede tökutiga ülewalamine  Niisugust katset tehtud Prantsusemaal  esimest korda; nimelt 1902 a. Järeldused  olnud hääd. Tolmu ja sopa edaS-