Saarlane Ulriildint siiitiks sjaleht >»». ja !i»»>irsh»>i>k W 35^ Teistpäewal, 19. Septembril 1999. XV!!. aastakäik „L»crcrrtcrne" maksab: —e— Ilmub igal toistpAs,Vt»k. Uus Eesti lauluraamat. Uus Eesti lauluraamat on ilmunud. Tähtis kirjandusline toode, mille töö 40 aasta eest alganud ja mille kallal wiimsed 15 aastat wahetpidamata waewa nähtud, on walmis saanud. Nii wõisime minewal nädalal „Postimehe" järele teatada. Sellele teatele tahame täna meel paar sõna selle sama lehe juurde lisada. „Uus Lauluraamat, kirikus, koolis ja kodus pruukida" nii tähtsa raamatu päalkixi - op meie ülikooli litMS A. Uattjyfynt kirjadega,,kristliku rghwakirjanduss  agentmi" kirjastusel trükitud. Tiitlilehe eel on igal raamatul kaunis usulik  pilt, selle jaol leht soowikirm jaoks, kui keegi lauluraamatut kingituseks tarwitah.  «Sissejuhatuses," mis nüüd tuleb, leiame kskkuwötliku Eesti lauluraamatu 100, kus nende meeste mmed üles on tähendatud,  kes eesolewa raamatu muretsemise  kallal kõige rohkem waewa on näinud. Pääle lauluraamatu sisu ja laulude juhataja  tuleb siis Me kiriku- ja kphu-raamatu pääjagu, lauluraamat ise oma 625 lauluga. Kuis selle kallal nii ustawasti tööd tehtud,  kuis siin koguduse karjased ja ka koguduse  Wmgd ----- ühtekokku 50 kaastöölist üksteisele kätt pakkunud, palehigi walauud  ja wasimata waewa näinud, et Eesti rahwas enesele ajakohase lauluraamatu saaks, seda ei hakka meie siin lühemalt enam ara seletama. See on juba teisel kohal sündinud, ka siinsamas ajalehe weergudes.  Täna wõime rõõmuga kogudustele teatada: wili, mille walmimist nii kaua oodatud, on walmis saanud ja ootab nüüd üksi, et teda tarwitamisele wõetaks. Lauluraamatu lisa, mis nüüd järgneb, pakub meile kõige päält päü-jumalateenistuse  sisu juhataja sel põhjal, nagu uus agenda ehk jumalateenistuse käsiraamat, mis pea tarwitgMstls wõetakse, selle kinnitab  Gwangeliumid ja epistlid näidatakse siin juhataja läbi kätte, ilma et nad ise oleksiwad  ära trükitud, mis wissisti ajakohane on. Siis tuleb, nagu ennegi, meie Issanda  alandamise ja ülendamise luga ja tuttaw «Jeruusalemma linnu äpg riltu- Mue" »Õndsg Hutheruse wwkens kate- om« lisadega parandatud kujul, nagu Liiwi- ja Eestimaa sinodid seda hääks kiitnud, käib siis weel «palweraamatu" eelmis  jällegi täiesti uus ja ajakohane, kg Ma kNM Poolest, yn, Meie wõime seda tänuga ja rõõmuga tunnistada. Palwed, mis siin leida, pole. mitte üksluised sõna kolksud, waid on sisukad ja sühamljkuh. Nad tulewad südamest ja saadad südamesse tungima. Sellega lõpeb meie kiriku- ja koduraamatu  waimulik jagu. Selle lõpul leiame üksi weel kirjanduslisi nimekirju- Ja ka nende eest wõiwad lauluraamatu tarwitajad  üksi tänulikud olla. Pääle Saksakeele laulikute nimekirja huwitab meid nimelt „Eesti keele laulikute nimekiri." Siin on nende meeste nimed üles tähendatud, kelle poolt meie lauluraamatus algupäralisi laulusid  leida, kuna nende laulude numbrid üksikult nimetatakse ja ka laulikute tähtsamad  eluloolised teated mitte ci puudu. Siis seisab laulude eestistajale nimekiri." Siin saame nende meestega tuttawaks, kes Emangeliumi kiriku lauluwara muudest keeltest  on laenanud ja lauludele Eesti kuue selga pannud. Wiimse nimekirja järele selgib ka iga üksiku laulu kohta, kes tema toimetaja olnud, kuna ceStitatud laulude juures raamatus ise üksi toimetaja nime algustähed all seisawad. Lõpuks on weel tänuwäärt, et „lauluwiiside juhataja," mida ka asjatundja käsi kokku seadnud, uue raamatu  tarwitamist kirikus ja koolis kõikipidi kergitab. „HädariStimise juhatusega" wiimsel  lehe küljel lõpeb uus lauluraamat. See on wissisti sellepärast siia paigutatud, et ta tarwituse korral iga mehel kergesti leida MS. See on nüüd lühidalt mis meie koguduste ukse pääle koputab ja sisselaskmist palub. Muidugi on seegi raamat üksi inimeste töö ja ei saa ka temal omad nõtrused puuduma.  Ka ei ole see wõimalik olnud, et kõik soowid oleks täide läinud, mis neil Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 70. Kirjutanud —su. Aalil näis kange wõitlus iseenesega olewat,  aga wiimaks jäi ta siiski selle juure, et tal midagi tunnistada ei olla. Nüüd laskis kohtunik mitmesugused koledad  piinamise riistad ette tuua, mis selle tarwiS senna muretsetud oliwad. Mõnda mist sai ka Aali juures proowitud. See kole piin näitas mõjuwat; Aalil lõi nägu kollakaks, uulcd siniseks ja hakkasiwad wärisema  ja tema tarretanud maimu ette asusiwad  tema surma järeldusid, kõige kohutawamal  hirmu kujul, sest et tal, tagasi waatus oma mööda läinud elu pääle, wäga must näitas. Armul koristas ta lämmatanud häälel. Tunnista! hüüdis kohtunik halastuseta. Ma tahan tunnistada! ägas wilets kurjategija  wiimaks. Ärge punage mind, ma tahan teile nüüd selget tõtt rääkida. Kohtuniku käsu pääle wõeti piinamise riistad Aali juurest ära ja päästeti teda sidemetest wallali. Hoigades tõusis ta istuma.  Noh, kuda on? küsis kohtunik. Kes on püstuli waras? Mina warastasin püstuli, kogeldaS Aali. Ma tegin seda grahw Leonard'i kasu pääle! Soo. Ja mikstarwis? Ainult kiusu pärast Willemann'i wastu, et wälja mõeltud kurja plaani seda kergemalt  Willemanni pääle lükata. Siis wiisite teie see püstuli grahwi kätte? Aga siis? Siis tuli kole mõrtsuka töö, millest herra kohtuni! juba teawad. Kas seda toimetas grahw üksi? Jah, seda toimetas ta oma naha püüle üksi; ta ei ole niisuguses asju sugugi arg. Soo, nüüd olen teie tunnistusega wähegi rahul. Kas teie muud wecl teate? Ei midagi enam, mis tähtis oleks. Kas teie seda ka ci tea, et grahw juba enne suur kurjategija oli ja teist nime kandis? Sellest ei tea ma midagi; ta tellis mind ainult raha eest omale tööriistaks, ega usaldanud  oma saladusi kõiki minu kätte. Kas teie Willemann'i wülja meelitusest, Hantwerslooni lossist, midagi ei tea? Jah, see oli grahwi töö. Soo, nüüd pange teda jälle ilusasti sidemetesse  ja pange kindla puuri, et teda parajal  ajal jälle tarwitada wõime! käskis kohtunik, mis pääle Aali ühte kindla kambri wahi alla pandi. 5 * Teisel homikul wara wahtisiwad kaks inimest Hondani lossi, ühest pisukese aga toreda toa aknast, ülewel kolmanda korra pääl alla sinawa mere poole, mis ainult pool wersta lossist eemal oli. Noormees, kes oma kõrwas oleja noore neiu ümbert kinni hoidis, kõneles ägedalt ja näitas tihti mere poole, kust wahutawad loenete harjad neile wastu naeratasiwad. Täna oli see päew, kus nad ära pidiwad reisima ja seega kõigest kartusest lahti pääsema. Mees pani oma sigari hambasse ja waatas nii uhkelt ümber, nagu oleks ta terme ilma ära wõitnud;  neiu naeratas nii torelt ja õnnelikult, nagu oleks tal kõige suurema riigi kroon täna pähe oota. Korraga muutusiwad nende näod ja hirmu marjud katstwad nende õnne sära kinni. LoSsi hvowi wärawast astusiwad mitu uniformiS  kohtu ametnikku sisse ja nende järel üks salk soldatid, kes kõik ringis lossi ümber asusiwad ja seda ümber piirasiwad. Nagu marjud, kadusiwad noormees ja neiu akna päält. Need oliwad grahw Leonard ja tema õde, komtesse Leonard. Meie aga tunneme neid nagu Faringa't ja Sharlotte't.  Soldatid oliwad maja täielikult ümber piiranud ja kohtu ametnikud astusiwad mõne teise mehega maja sisse. Korraga oli lossi tubades imelikku liikumist ja sahinat  kuulda, sest et lossis ükski aimata ei teadnud, mis niisugune asi tähendas. Seda sai maja peremehele lühidelt selgeks tehtud ja küsiti grahw Leonard'i, tema ema ja õe järele. Miuretta leiti weel unewoodi päält ja tabati kohe kinni. Tema wiletS ehmatas niikangesti ja seda rohkem weel siis, kui ta Mr. Duulmann'i, kohtuniku mundris, enese ees nägi ja langes soldatite  käte wahele minestusesse. Faringa't ja Sharlotte't ei leitud aga kuskilt, ehk küll Mk nurgad läbi tuustilt. Tema pidi