Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja lanpäewal. Toimetus o« Kuresaares, Pikaö uulitsas, Trcffcui majas ur. IZ. Kuulutuste UiaStutvõtMiue kuni lello l päcwal Kuulutuste Pilil-rida 8 k., lehe eesotsas Lv k. Adresfi muutmise eest lv kop. Tellimisehind: krooNnboStiga: aaSWS . . S rbl. k»?< V- . . . 1 . ss . V. „ . .-. 73 . 'v- .'li- V. .. . .-. s« . ükflk number maksab s kop. IH 83. Kesknädalal, 11. nowembril 1909. XXV. aastakäik Leemekulbi liigutaja päälkirja all «Saarlases" ilmunud ja «Põllutöölehest"  ära trükitud kirjatükk puudutas tähtsat  küsimust talu- ja linna majapidamises. Sest õigusega peab ütlema, et leemekulbi liigutamise amet tähtis amet on. Kuid selle tähtsa ameti pääle ei panda majaperenaeSte juures linnas sagedasti mitte ja maal taluperedes igal pool peaaegu mingisugust rõhku. Iseäranis paha lugu selle poolest on meil, Saaremaal. Söökide walmiStamist pearoad meie perenaesed  maal täiesti kõrwaliseks asjaks. Pää> legi ei mõistagi nad fiin midagi paremat teha. Toiduwalmistamise poolest on nad täieSti madalal  järjel. Enamasti on talupere toidus terwelt keedetud kartulid wõi „runn' tuhlid" ning räimes. Siis mõiStawad meie perenaesed  meel tangu-, jahu- wõi «tuhli" putru, ja tangu- wõi mõnda muud suppi, külmade „runn' tuhliSte" tarwis «jahu notti" keeta ja see ongi peaaegu kõik meie taluperenaese köögi tarkus, tema leemekulbi liigutamise osawuS. Ometigi on taluperenaesel palju toidukraami tagawaraks käes ja ta wõiks sellest mitmesugusid maitsewaid söökifid teha, mis sugugi kallimad ci ole, kui praegused lihtsalt walmistatawad toidud. Ainult  oskamist on tarwis. Ja et oskamist omandada,  tuleb õppida. Õppida wõib häüde keeduraamatute  ja kursuste waral. Peame tunnistama,  et praegused suuremad keeduraamatud «Koka-raamat" ja «Keedu-kool" talurahwale mitte kohased ei ole. Nende raamatute järele tehtawad söögid tulewad talurabwale wüaa .kallid.  Paremaks keeduraamatuks wõiks ehk wäikest  «Kartuhwli kokka" lugeda. SiiSgr on meil hääst keedu- wõi kokaraamatust talurahwa jaoks suur puudus. Keedu kurjusid on paljudes kohtades peetud, saaremaal on ainult üks niisugune kursus Kaarma kirikul, õpetaja proua Passi juhatusel korda pandud. Paari aasta eest pani Saaremaa  Eesti Põllumeeste SeltS tubli põllutöö kursuse toime, kus juures ta ka maakassast abi sai. Ehk leiab tähendatud SeltS «võimalust ja jõudu ka ühe majapidamise wõi keedukursuse toimepanemisega katset teha. Ma arwan, et sellest kursusest saaks rohkesti osa wõetama ja kasu temast saaks weel rohkem olema. Wvib olla, ehk wõikS ka maakassast seesuguse hää ettewõtte  jaoks abi saada. Enne aga, kui kursus elule kutsutaks, wõikS Põllumeeste SeltS juba teisel tee! ja wäikfemal mõõdul selleS aSjaS töötada ja nimelt selle läbi, et ta iseäralist koosolekuid perenaeSte tarwis korda paneks, kus kohaseid kõnesid, iseäranis naesterahwaste poolt, majapidamise ja söögikeetmise  kohta peetaks ning nendes asjades tarwiliikusid  juhatusi antaks. Iseäraline nähtus on meil Põllumeeste Seltsis tüll see, et sellest naeSterahwad wäga wähe osa wõtawad. Wõib olla, et kui Põllumeeste  SeltS just nende jaoks koosoleku määrab  ja kui naeSterahwad ise kõnet peawad, et neid stis ka koosolekule ilmub. Niisugused koosolekud olekstwad stis just tarwilised, kui Põllumeeste Selts peaks ette wvtma majapidamise wõi keedu kursust toime panna. Need koosolekud olekstwad stis kursuste tee tasandajaö. Igatahes on aga „leeme?ulhi liigutaja" küsimus rahwa elus nii tähtis, et sellest mitte külmalt mööda minna ei wõi. Riigiwolikogu. Koosolek 2. nowembril Koosolek algab kell 11,2 b minutit. Juhatab  vürst WolkonSki. Arutatakse fotfialdemokratide  arupärimist wangide pääle laskmise üle Riia keskwangimajas. Preedkaln põhjendab arupärimise  rutuliseks tunnistamise nõudmist, von Anrep räägib rutuliseks tunnistamise waStu. Arupärimine antakse kommisjoni. Riigiwolikogu asub waieluste jätkamise juurde kohaliku kohtu uuendamise üle. Tfhernoswitow jatkab oma eelmisel koosolekul  alustatud kõnet. - Kohtuseadnsts paleuseks  oli iseseisew kohuS. Maaülcmate ameti sisseseadmisega sai see algmõte täiesti maha kistud. Seltskond ei «võinud sarnase olukorraga muidugi leppida, ja juba 40 aasta pärast hakati iseseiSwat kohut tagasi nõudma. Ka walitsu» tundis selle tarwituse ära. 12. oktobri 1904. aasta manifestis kuulutati wälja, et kõik kohtud  iseseiswad peawad olema. Walitsus on aga kohtute isessiSwust ühtelugu kärpinud; ja nüüd ei anta rahukohut enam senati, waid kohtupalatite  kontrolli alla. Mis arutusel olewa eelnõu peensusesse puutub, siis on kõige pahemaks uuendusel» siin kõrge warandusline seis. See wõib kohtuniku  iseseiswust toetada. Kuid niisugusel korral  peaks ta tõesti kõrge olema, mitte aga mooduasjaks. See war. seis, mille kohtuminister määranud, ei ole mi kõrge, et kohtunik täiesti iseseisew wõiks olla. Päälegi tekib sarnane olukord,  et kohtuniku ameti kandidat enesele nimeliselt  teatud war. seisu wõib omandada. Schetschkow kaitseb wallakohut- Ma näitan kohe, et arutusel olew eelnõu terwet wõimu walitsuse kätte ühendada tahab. Walitsus  teab ju wäga hästi, et niipalju kohtunikka, nagu eelnõu järele tarwis läheb, kusagilt wõtta pole. Kõik fiinolewad mõisnikkude päämehed teawad, kui raske isegi maaülemaid leida on. Uusi kohtunikka läheb aga 10—15 igasse kreisi tarwis. Selge asi, et kohalikkudest inimestest puudus kätte tuleb. Nende asemele seatakse Peterburist keskkogumine nõuab ilmatu suurt kulu. Tema teetegemiseks ei jätku aega. Praegu on igas kreisis oma 5 maaülemat ja 15 wallakohut. Muidugi ei wõi kõike seda tööd 5 kohtuniku kaela Veeretada. Päälegi saamad kohtuasjad wäga rasked olema; otsustamise juures peab kohalikkude kombede järele käima, mida aga Peterburi ametnikud kanda ei wõi. Kaks Dianat. 83 Prantsuse kirjaniku Aleksander Dumas ajaloolik roman kolmes jaoS. Eesti keelde J. Piklep. Nti jumalik waatepilt, Pkerre, waStas Jean P cois, et kui keegi julge mees ette wõtaks „Kahcksanurgelise" torni poolt küljest üleS kindluse  pääle ronida, fina teda mitte ei näeks, ma wean selle pääle kihla, sest sa oled looduse iluduse «aatlemisega. ametis. Pierrs waatis imestades oma wenna otsa. Ma ei näeks teda, see on tõfi, waStas ta, sest ma tean, et ainult prantslane wõib sel wiifil kindlusesse tungida, ja et ma wang olen, fiis ei ole «ul nendega midagi ühendust, kes mind on wangi wõtnud. Selle asemel, et prantslast tagasi tõugata, aitaksin ma wist teda kindlusesse sisse tulla. Hästi öeldud, Pierre! hüüdis Zean Pccois. We näete krahwi herra, et Pierre prantslaste poole hoiab, lisas ta Gabriele poole pöördes juurde. Näen, waStas see, sest ta jäi ikka meel selle jutustuse wastu külmaks. Ma näen seda, aga mille pääle sihite Teie oma jutuga? KnidaS mille pääle? Ma seletan seda Teile silmapilk, wastäs Jean PecoiS, sest nüüd on wist minu kord rääkida- Näete, mis mina armas ? Kui Teie meie nõus olete, herra vicomte,  siis wõime Calais'e St. Quentini tasuks Sm wõtta. Inglased on selle pääle wäga uhked,  et nad meie linna Ae juba kakssada aastat  sMmad, selle? ebaarvamises, et vad stm täiesti julged wõiwad olla, aga see julgus peab neile hukatuseks olema. Nagu näete, vicomte, on meil kindluses abimehi küllalt. Kui oma plaani täielikult oleme wälja töötanud ja Teie meile abiks lubate olla, siis ütleb «u looduse sund mulle, et meie selle linna peremehed saame  olema. Teie kuulate ju ometi mind, vicomte. Za muidugi! vastas Gabriele, kes tõepoolest  midagi ei kuulnud, maid alles wiimasts sõnade juures oma mõtetest ärkas. Ja, Teie poolwend tahab tagasi tulla, eks ole? Ta tahab meie ilusale Prantsusemaale lagast tulla; ta wõib ju kusagile Prantsusemaa linna elama asuda, näituseks Amiens'i. . . Wäga ilus! Ma tahan mylord Wentworthiga ja hertsog Giesega seda asja läbi rääkida. Teie palute minu abi ja ma tahan Teile ütelda, et ma kõik saan tegema, mis oga iganes minu wSimuseS on. Rääkige edasi, sõber, ma kuulen. Ja ta hakkas jälle unistama, tal oli, kui ei kuuleks ta mitte Jean PecoiS'e häält, vald kuninga Heinrich 11. häält, kes selle järele, kui ta St. Qnentini ümberpiiramise lugu on kuuluud, kohe käsku annab krahv Mongommerit  «ängist «vabastada. Siis kuuleb ta oma isa häält, mis ikka veel armukadedalt ja tumedalt kõlab ja mis tunnistab, et Diana tema armurvastase, kuninga Heinrich 11. tütar on. Edast kuuleb ta Diana enese jumalikka sõnu: „Ma armastan find I" Arusaadaw on, et Gabriele neis magusates unistustes Jean Peesis'e julgetest ja wõidurikaStest plaanidest pooligi ei kuulund. Kuid aus Pkesis tundis end selle läbi nagu haawatut olewat, et Gabriele  tema juttu mitte tähele ei pannud, tuna ta ometi teadis, et ilma vahva vicomte abita neist plaanidest midagi wälja ei oleks tulnud, sellepärast ütles ta: Kui Teie, herra vicomte, minu juttu suurema  tähelepanemisega oleksite päält kunlanud, siis oleksite aru saanud, et minu ja Pierre plaanid mitte nii tühised ei ole, kui Teie arvate. Gabriele ei «vastanud. Ta ei kuule meid, Jean, ütles Pierre Pecois vieomte poole näidates, kes jälle mõtetesse  oli «ajunud. Wõib olla, et ta koguni mõne teise asja pääle mõtleb, wöi teeb ta ise uusi plaanisid. . . Tema plaanid ei wöi meie omadest ausamad  ja paremad olla, vaStaS Jean PeeoiS kibedalt. Aga ma ütlen weel rohkem, tema eesmärgid on rohkem selle pääle sihitud, et oma kasu püüda, ehk ma küll olen näinud, kui wahwasti ta wõitleS ja kuidas ta oma elu misgiks ei pannud, et minu elu päästa. Aga see ei tähenda midagi l Ta pidi mind kuulma, kui ma isamaa aust ja kuulsusest rääkisin. Aga ehk meie küll teeme, mis meie wöime, aga ilma temata on kõik meis püüdmised asjata, meie oleme sõjariistad, mis ilma tarvitamata seisavad,  Pierre. Meil on ainult tundmus! Meil ei ole niipalju mõtteid, et oskaksime plaanisid välja arvata ja meil ei ole niipalju jõudu, et neid plaanisid võiksime täide saata. Üks kõik, meie mõtted ja tundmised on ausad! Na olen sind kuulnud ja sinust aru