Saarlane Uleiildine politika ajalrht Maa- ja liunarahlvale As 1. Teisipäewal, 9. Januaril 1901. XVII. aastakäik „Scra.rta,NS" maksab: Pooles aaStoS I „ ÜZZ „ Ilmub iga keistp<s«.',vc»>'. Kurcsäa-rs Kauba uulitsa» nr.i?. maksab b kop. 20-ma aastasaja wärawal. Usk, fee hiilgagu su krooni sees, Käigu tulesambana su ees, Wiigu läbi laia laane sind, Põleb kõrbe pind Elaw usk sind tõstab taewasse, Jumaliku järje astmele. Arm, see leekigu su altaril Südant sütitawail sädemil! Tume tuletungal oled sa Ilma armuta, Okaspõõsas ilma õieta, Kalju ilma elukasteta. Lootus lehwigu su lacwa pääl, Möllab, meri, hüüab tormi hääl! Lootus olgu ankur, olgu tüür, Olgu kindel müür, Et sa sirgelt jõuaks sihile Ja ei langeks aja laentesse! Oksi paljugi on elupuul, Nendes mürab tormja mängib tuul; Lehed tõstawad tal tuhat häält Orust, mäe päälti Ilma elustama päewata Pcaksiwad kõik nad närtsima. Ülespoole kotka tiiwaga! WalguseS on waimu kodumaa. Usk, arm, lootus olgu juhiks teel, Helkigu su eel Heledasti nagu tähte loit, Kuni kumab uue päewa koit! Wõta need, kes andsi'd walguse Kaasa uude aastasajaSse! Langemad su ees need juhid kolm Nagu tuhk ja tolm, Langed ise tagant järele Sambaks on nad meie elule! Mango Sild Isamaalt. Kuresaarest. Riia ringkonnakohus on oma teise'kaelakohtu osakonna wälimistcks kohtupidamiseks Kuresaares 1901 aastal järgmised päewad määranud: 30. Aprillist kuni 5. Maini ning 21- Septembrist kuni 25 sellesama kuu päewani, Muhumaaltkirjutatakse,, Postimehele:" „Meic uued talitajad ei wõta mitte hää meelega oma uut ametit waStu; aga kui wold on ühe walinud, see peab jääma, kui ta ise küll ei taha. Hirm ja kartus tuleb uuel ametnikul sellest, et siiamaale enamasti  kõikidel, kes sest ametist on lahkunud, mitu sada rubla walla kassasse puuduwat raha tagasi maksta on- Kust see tuleb? Wist wüheseft kirjatundmisest. Talitaja on muidu küll auus ja õiglane mees, aga wäga suure waewaga saab ta oma nimekirjutamisega  malmis, mis ta seaduse nõudmisel  ka kõige wähemale kirjale peab alla kirjutama. Kõik pisike ja suur toimetus on teiste hooleks, ja kui need auusad mehed  on, siis pääseb talitaja terme nahaga. Hellamaa talitaja oli 2 aega ametis. Esimene aeg läks hästi, maid walis ta teist aega jälle tagasi. Wiimane aeg läks aga halwaSti, knkkufiwad kirjutajaga mõlemad. Nende pääle tõsteti walla poolt palju kaeblusi.  Need läkfiwad ringkonnakohtu kätte. Nagu nüüd kuulda, on ringkonnakohus talitajele  ühe aasta ja kirjutajale ühe aasta kuus kuud Wgngi pslwe mõistnud " Hiiumaalt. Emastest. Hiljuti käis siinse wallawaese pimeda popsi ainus suurem majaloom,  ta lehm, oma peremehe lOrublasewõla pärast l 2 wersta pikkuse tee kuni wallamajani  selleks otstaks ära, st mitte enam oma siiamaalse peremehe lastele leeme -valgustajat  anda: lehm pidi wallamajas ära müüvama. Aga kas lugeja wõib armata, kui suur oli pimeda mehe imestus ja abikaasa  ning laste rõõm, kui lehm hilja õhtul rõõmsa ammumisega oma sööjaid ja karjaseid  mana tuttawa õue püäl ennast kutsus wastu wõtma; see rõõm ja imestus kaswab aga weel, kui neljajalgne oma teejuhi ja tõlgi läbi pererahwaie järgmised sõnad kõneles: „Teie 10 rubla wõlga olen täna ära maksnud, pääle selle weel teeninud ja Teie kätte toonud 8 rbl. 74 kop. ning iseenda." Paari mehe ettepanekul oliwad ülemal nimetatud walla mehed priitahtlikult tähendatud summa ära maksnud ja lehma waesele tagasi kinkinud. Pärnust. Hra Oskar Brackmannile, kes Pärnust pärit on ning oma! ajal Pekingis  rusikamecstc ümbcrpiiramise läbi tegi, on nüüd sel puhul ülesnäidatud wabwuse eest KeiSri Majesteedi poolt püha Anna ordu 3- klassi auumärk antud. Jurjewimaalt. Karuse kihelkonnas ja selle ümbruses on moeks, et warrude ehk „jootude" ajal lapse ivaderid kiiguwibu asemel ühe suurema tarbeouu lapse wanematels  annetawad. Saastna wallas oli» wad minema! aasta! Nowembri-kuul Jaagu koha peremehel J- Saarel warrud. Sel puhul wacastasiwad waderid teiste joodulistega  scltsis külast natuke maad eemal olema sellesama mõisa sepa rohuaiast suure, põlise ja maga kena saarepuu ära, mis tüwest mõõta 25 tolli jäme oli. Selle puu miisiwad joodulised joodu peremehe õue. Puu mahasaagünise ja ärawiimije ajal tegiwad mõned joodulised sepa toaZ lärmi, et majast keegi õue kuritöö kordasaatmist  ei kuuleks. Sepp ise oli ka joodul.  Asjale tuli aga halb tagajärg. Lugu läks mõisaherra körwu, mõisast tuldi puud otsima ja leiti ka säält, kuhu joodulised ta pannud. Mõisaherra pakkus lepitust, kui talle 50 rbl. maksetakse. Ei olnud aga maksjat ja asi anti kohtu alla. Nali tuleb nüüd muidugi osawõtjale kalliks maksma. Puu oli nii suur, et mõisaherra ta nelja hobusega mõisa laskis wedada. Kursist kirjutatakse „Postimehele": Siin kirikus peetakse pühapüewadel kuni 1. Maini, s. o. õpetaja Punga tagasitulekuni,  wõöraste õpetajate poolt jutlust ja wõetakse armulauale. Enamisti on kohalise  praoskonna asetäitja õp. hr. Nurm siin käinud ja pidas ka möödaläinud jõulupühadel  jumalateenistust. Mõni nädal tagasi andis siinne urjädnik oma ülemuse eeskirja järele kiriku ukse ees kogudusele teada, et Keisri herra Kõigearmulikumalt õp. Punga trahwi 1 aasta ameti äraole-