Aga Franz, wõttis Anni julgust wahele rääkida, kellele alati wcnna sõnad ümberlükkamatu  tõde oli, Ülestõusmise pühaks wõib la ju ometi mõned munad muneda. Tead sa, Jõuiu ja suurte pühade päewad, ütleb Anne, olla imeugude paewad. Sellel  llMl sünnib ikka midagi. Millest meie imlte aru ee saa, ja munad on ometi nii magusad. Mispärast ei peaks neid siis Lihawõtte jänes munenud olema. Kui tül mitte lgapacwane jänes, keda Willu ikka laseb, aga otse Liharvõtle MneS! Ja, ses ta on, urises Franz, ma usun et Hilda ise ongi see Lchawõue jänes! Aga ei! karjus Anni täis hirmu waljuSti,  nõuda ci kõik oma tähelepanemist tüdruku püüle xõõrsiwad ja hcrra Meier küsis: WiS teil on, lapsed? Ei midagi, ma ei usu et Ähawõtte jänes on, aga Anni on ivccl nii rumal, ct ta selle pärast peaaegu nutma hakkab! Aninl oluvadgi juba lmtrwad pisarad silmis,  millest Eerikal kahju näis olewat. Wäga kahju, Franz! Kes Lihawölte jänest  ei uju, ei saa ka mitte mune leidma. Ei Franz» nägu selle järeldusel kurwaks täks, lijas ta ta siis weel juure: Mina ujun tõesti, et Llhawõtte jänes on, ja kui ms homme suure pesatäie mune leian, siis tahan ma ka mõned sinule anda, kt sa sits usud ja Annid teinekord oma uskumata  meelega ei kurwasta. ÜieSröuSmise pühal sünnib meel palju teist asju, rääkis walitseja härra Riim, kvWvlstl ime kugufi luuleme meie selle püewa sSmitsstsst! Palun wäga, õhkas Liisi, jutustage siis ameti mõnda! Noh olgu siis! Teil ehk saab see kül juba tuttaw olema? Kui üks wahwa neiu Ülestõusmise püha hommikul enne paikese tõusu puhta ja selge wee p-egtisse waatab, siis näeb ta jääl sees oma tulemase armukese  kuju. Aga ta peab seda üksi tegema ja oma keelt taltsutama, et ühte ainust sõna üle uuk de ci libise ; ega on armukene  ära surnud, siis peab ta würskeit küntud põllu äärde minema, ja nii kui esimene päikse kiire tema pääle paistab ja lõokene lauldes üles lendab, siis wõib sellele iwnuk-.ftle kõik oma südame päält wälja puistata. Neid termist kannab linnuke  karmasse ja wiib armukese katte. Kelle süda muredest koormatud, see leiab koidu ajal metsast ühe juurekese, nimelt jäält, kus walge ja sinine lilleke ühest kännust üles ou -võrsunud, seda juurekeft peab nüüd hoolega wälja kaewama ja Ülestõusmise  püha päikese kiiresid Pääle paista laskma, ja seda südame kohta panema, see kaotab kõik mure ja teeb südame rerweks. Kes teisele kurja on teinud ja ta südant ülekohtu piin närib, siis peab ta umbes sel ajal, kui päike pooleni maapiirel paistab,  põlwili maha langema ja südamest Issameie palwet lugema, ja tui päikese kiired juba põllu sõrwale ulatawad, siis omale ristt ette lõõma ja selle inimese Usmc nimetama, kellele ta kurja on teinud, siis ilmud fee inimene ja annab ülekohtu töö andeks! (Järg tuleb.) õpetaja praost Walter, Eestikcelc jutlust Waljala õpetaja P u n d t. Keiserliku Wene Tulekaitse Ühisuse 10. a, jubeli päewa puhul oli ka Kuresaare  priitahtlik tulekaitse selts Peterburisse saadikud saatnud, milledcks oliwad seltsi esimees hra mag. A- Allik, seltsi päämeeö rohukauplusc omanik Johann so n ja hr. C. Schmidt. Lacnu-jahoiukaSsa. Raha puudus on praegu rahwa scaS ütlemata suur. Raha laenuks tahtjaid on palju, kuna raha laenuks kusagilt saada ei ole. Läheb ju rohkesti raha monopoli eest Saaremaalt ära, hoiukassades seisab ka hulk rahwa raha tarwitamata. Et seda asjalugu parandada, tahab Saaremaa Eesti Põllumeeste Selts laenu- ja hoiukassat asutada, ja nimelt juba sel aaStal. Eestulewal koosolekul wöetakse põllumeeste seltsis kassa asutamise küsimus harutamisele. Tartust. Keisri Majesteet on „Walitsuse Teataja" järele häälS armunud, mõnele isikule iseäralise wacwanägemise ja kasuliku tcgcwuse eest Keiserliku Majesteedi Keisrinna  Aleksandra Feodorowna kaitse all sciSwatcs asutustes, käeSolcwa maikuu 2õ. päewa puhul auutähti annetada. Päine muude on Kogu Wcnemaa kodukäsitöö näituse puhul EiM ajalehe „PoSlimehc" loimetaja canä. jur. Jaan Tõnisson Kõigekõrgemalt poolt Stanislaose ordo 3. järgu auutähe saanud. Tartumaalt, Haanjast. Iseäralik  karistus. Ühel saunamehel õli wiifiks wõetud oma hobust kohapidajate heinamaa pääle ööfetcl sööma wiia. WSttis kohapidaja hobuse kinni ja nõudis kohtu läbi kohjmasu, fiiS oli saunamees «M kättetasuja. Nüüd hiljute öösel olnud ta hobune jälle wöörs heinamaa pääl söömas. Aga kui ta hommikul hobust kodu tooma läinud, leidnud ta, et hobuse saba, lakk ja tutt ära õlnud lõigatud, päälcgi wcel nõnda lühikeseks, kui wähcgi wõimalik. Ka oliwad külje püüle aasta ja kuupaewa armud pöetud, millal ses tülk oli tehtud. Nüüd näeb loom mitte nagu hobune wälja, maid nagu mõni ifewürki elukaS. SLörMttaalt. Suitsetaja neiu. K. -vallas elab keegi noor neiu, kes harilikult  paberossi ja paberisse käänatud tubakat (wilkat) suitsetab. Selle kombe olla ta karjas käies poisikestelt õppinud ja nüüd sellega nõnda ära harjunud, et raske on maha jätta. Et teda sellepärast pilgati ja naerdi, siis suitsetab ta nüüd salaja, aga aru ikka saadakse. Paide maakonnast. Hiljuti sõitsiwad mõned talutaadid Rakwerest koju poole. ÜkS nendest oli linnas tublisti wa kibedat wõtnud ja ei wõinud sellep. wankri pääl otsekohe istuda. Seltsimehed pidiwad teda hoidma. WiimaStele läks see hoidmise lugu lgawaks. Et eksuamatalt edasi sõita, sidusiwad nad joobnud seltsimehe nööriga wankri külge kinni. Nüüd oliwad nad hoidmise ametist lahti ja sõitsiwad edasi. Joobnud seltsimehe hobune traawis tagajürel.  Kni nad parajasti ühest külast läbi sõitsiwad, sundis külarahwa kisa mid peatama ja ringi waatama. Küla elanikud  näitasiwad nende joobnud seltsimehe hobuse pääle. Mehed ronisiwad wankritelt maha ja —oh mis hirmus! nägiwad, et nende joobnud seltsimees jalgupidi oma wankri küljes rippus, kuna ta pea mööda maad lohises. Mehe päa ja nägu oliwad hirmsaöte purustatud. Õnnetu wiidi koju, kus ta paari pücwa pärast suri. Wiin ja seltsimeeste hooletus oliwad seda teinud. Ruhjas tuli hiljuti järgmine lugu ette. Noorpaar on altari ees. Kui kirikw õpetaja laulatamisega hakatust tahab teha, ütleb peigmees talle: „ Pruut meeldib mulle küll, aga ma ei lase ennast temaga enne laulatada, kui tema isa mulle lubatud rahasumma ära ei maksa." Laulatusest ei saanud midagi sest et äiataadil nõutud summa puudus. Peterburist. Petcrburgi 200 aastase jubeli pidu puhul on linna wolikogu järgmisi otfusi teinud : 600,000 rbl. uute linnakoolide tarwiS, ja 25,000 õpilaste tarwis anneteda; ühte neist koolidest „ Peeter Suure kooliks" nimetada ; 1903 ja 1904 kooliaastal linna elementar- ja 4. klassiliste koolide kaswandikka kooli raha maksust wabastada; ühe ehk rohkem haigemajast, 1000 woodiga, sisse seada; 8000 ja 4000 rbl. kõige parematele Peterburgi ajaloo kirjutajatele, teaduste akademia kaudu, auuhinda anda, Onega järws ja Walge mere wahele „Peeter Suure kanali" ehitada; tööliste börset ja kaubanduse kooli asutada, kahte jäälõhkujat Peterburgi sadama tarwiS nõuutada j. n. e. Iseäralik protses tuleb ligemal ajal Peterburi ringkonna-kohtus ette. Kaupmees Bajhanow on ühe habemeajaja waStu kaebtuse tõstnud, miks see habemeajamise juures ta nina wigas tanud, mille tagaajärjel  tema mõrsja ära taganenud ja pulmad, mis ju ukse ees olnud, katki jäänud. Mees nõuab nüüd kahjutasu, mitte wähem kui —> 10,000 rubla, sest selle wörra olla temale wörSja kaasawara lubatud, millest ta nüüd ilma jäänud. Habemeajaja aga ütleb, et õnnetus mehe oma süü olla, kes habemeajamise-toolit istudes liig kärsitult end liigutanud ja Möndasugust Ikka seesama! Keegi wana minister nii jutustab „Münch. Jugend" kes neljakümne aasta pärast oma ülikooli-linna tulnud, lasknud omale ülikooli inmnisid näidata. „AH, needsamad wanad sissekäigud!" hüüdnud ta waimustatult sisse astudes. „AH, needsamad wanad sissekäigud !" Talle awutud kuuldesaalide uksed. „Za need wanad kuuldesaalid I Neesamad wanad kuuldesaalid!" Kui nad kogu ülikooli läbi oliwad waadanud ja wälja astunud, tulnud talle ülüpilane neiuga wastu- „ Seesama wana wiis!" öelnud ta liigutatult,  „seesama wana wiis!" Sõül astunud üliõpilane ta juurde ja öelnud: „Wabandage mu herra! See preili on minu õde." Sääl libisenud wana herra näo üle kerge naeratus ja ta lausunud: „S eesama  mana wabandaminel" Mummer 13. Üks wäile Glasgowl  auruluew on arwu 13 kuulsuse häwitanud- Nimetatud laew alustas 13. detsembril mullu aastal 13 mehega oma 13. lväljajöitu. 13 päewaga sõideti Liverpoolist Port Saidi ja 13 päewaga ühest teisest peatuspaigast KolomboSse ja jälle 13 päewaga Kolombost KalkuttaSse. Ja selle aja sees ei sündinud mingit äpardust, ei laewale ega meestele. Üteldagu nüüd weel, et 13 õnnetuse arw on. Ikka on hääkene hulk. TerweS ilmas kulub iga aastaga umbes 32 miljon rubla eest nSSvifi ära. .N 23 Saarlane 1903