ja julge, armas laps ja ära wärise nõnda kangesti! Proua Minna põrkas tagasi, kui tema Juliat nõnda ilmootmatalt enese ees nägi. Noh, lootuse järele teed sina nüüd ometi tema seisukoha temale selgeks! ütles ta oma pojale, kuna ise pahaselt Julia otsa waatis. Olen seda juba hoolega toimetanud, seega et temale ära seletasin, et see tema poolt üks häbemata tegu oleks, ennast ühele wigasele mehele, kes palju parem ei ole kui päris koolja, ennast maapäälse wara tõttu ära müüa. Õnneks oli tema aga ise juba nõnda mõistlik olnud, et tema seda teha ei tahtnudgi. Tohter oli wüga rahulikult rääkinud, kuna tema mõnda raamatut kirjutuse laua pääl ühest kohast teisele tõstis. Mina lähen weel täna proua Norbani juurde ja tänan teda selle, meile osaks arwatud auu eest ja tähendan temale, et mina tema haiget poega ka edespidi oma arstliku hoolitsemise alla wõtan, aga mitte enam siin majas, waid tema enese nelja seina wahel, ja kui temal ühte naesterahwalist rawitsejat waja on, siis kuulutagu seda ajalehes ja tema saab neid sada tüki ühe asemel. Ja seega on siis tema ja meie asi jälle joones. Tahtsid sina weel midagi ütelda, ema? Ei, proua nõuunikul ei olnud enam midagi ütelda, tema ei oleks ka siis rääkida  wöinudgi, kui temal selleks asja oleks olnud, sest poja lühikene ja kindel otsus nääris tema kurgu korraga kinni. Sõnalausumata  lt läks tema oma eluruumidesse, kust mõni aeg taga järel weel uste kiuni wiskamist ja asjade kolinat kuvldawale tuli. Tohtri kõrwal kõlas tasane nuuksumine. Mamsel Ilmaaegne oli käed silmade ette löönud ja nuttis kibedasti, kuna tema õrn keha üritusest wärises. Kohkunult püüdis noormees teda waigistada; tema ei olnud enne ialgi Juliat nutmas näinud, isegi lapsena mitte, ja oli sellepärast ikka tema kalgidust imeks pannud, aga puudutas  tema piirita ahastuse awaldus teda, et see temale tänini tundmata oli olnud, hoopis sügawamine kui see muidu wõimalik  oleks olnud; tema kummardas sügawamine  Julia üle, et tema sosistatud sõnadest  puremine arusaada. Julia õelik usaldus  tema wastu liigutas teda sügamast! ja sellepärast tõstis Fritz Julia pääkest ühe käega ülesse, kuna tema teisega õrnalt neiu ilusaid juukseid silitas. Julia, palus tema, rahusta ennast; sa tead ju nüüd ometi, et asjale lõpuotsus tehtud on. Waata, igaS inimeses asub tubli tükk omakasupüüdmist, järelikult ka selle waese, haige mehe sees. Sina ei tohi seda aga mitte pahaks panna, tema on omast emast liiga hellitatud ja selleläbi harjunud igat asja nõudma, mis temale aga korra meelde tuleb. Sedakord ei leia tema soow aga mitte täitmist, sest mina ei taha mitte, et minu wäikene seltsiline tema omakasulise nõudele ohwriks peab langema. Aga neiu põskedelt weeresiwad pisarad wahetpidamata edasi. Tema hirmus selle eest, mis temal nüüd igapäew oli ees oodata, lõpmata etteheited ja ühetoonilised troostita päewad ilma mingisuguse «vahetuse  ja kergituseta. Igatsus ühe hinge ja südame järele, kes temale igataheseks kaitseks  ja. tugiks oleks ja kes teda armastaks, wõttis tema üle korraga «võimust. Ja tema tõstis oma pisaratest kaetud näokest ülesse ja sosistas waewalt kuuldawaid sõnu, milledest Fritz ühtegi mõistnud ei oleks, kui tema oma kõrwa just Julia suu ette ei oleks seadnud, ja nüüd kuulis tema sõnu, mis tema «verd kohkumise läbi ära ähwardas tarretada. (Järg tuleb ) mile, kui nad täisealised ja 13-kuud IV. klassi tüürmanni diplomiga kapteni abilise ametis mere pääl sõitnud on. Seatud meresõidu aja sisse saab ka sõit kohalises ametis matjamaa laewade pääl wäärt arivatud.  Niisuguste sõidu tunnistuste kõlblikuks  arwamine on rahaministeriumi meresõidu  asjade jaoskonna päralt. Selle juures  tuleb tähele panna, et IV klassi tüürmann  wõib läheda sõidu purju laewade kapteni abiliseks ja kauge sõidu laewade kapteni nooremaks halamaks) abiliseks olla, aga IV klassi kapten wõib läheda sõidu purju laewade pääl juhatajaks olla. Sellest on näha, et kõige esimeseks on waja IV. klassi tüürmanni eksam ära teha ja pääle selle juba, kui ülemal nimetatud sõidu aeg täidetud on, wõib ka IV. klassi kapteniks saada Need, kes 2-klassilise kooli kursust lõpetanud ei ole ja mitte wähem kui üks aasta temas õppinud on, wöiwad nõuda, et neid saaks ka eelnimetatud kommissionides  eksamile lubatud. Neile, kes eksami wälja pidanud ja seatud aja jooksul mere pääl sõitnud on, antakse nimetatud kommissionide  poolt, eksami protokollide põhjustel, diplomid seatud wormides wälja; kes aga kõiki seatud meresõidu tingimisi täitnud ei ole, need saawad tunnistused, et nad eksami on wälja pidanud ja need tunnistused wahetatakse pärast rahaministeriumi  meresõidu asjade jaoskonnas diplomide  wastu ümber, kui need ühes nõutama sõidu aja tunnistusega ette saawad näidatud.  Kelle teadused kommissioni poolt puudulisteks on arwatud, wöiwad nõuda, et nad uuest eksamile saamad lastud, aga mitte ennem, kui ühe aasta pärast. (J. t.) Inglise süüteod Genfi lepingu  wastu. Kuda käisiwad inglased „Punase-Ristiga" ümber? Dr. oon Rennenkampfil oli latsaret Rictwaiis. Jöulu eel 1901. tuli jaoskond inglasi, umbes 220'meest, sinna. Ohwitser seletas, ta pidada toidukraami latsarelist ära wiima jne. Asjata oli Dr. v. R. wastuwaidleminc.  Aga nüüd tuli abi. UmbeS nelja wersta kaugusel seisis kindral Cellier seitsme- kuni kaheksakümne buuridega. Need lähenesiwad. Niipea kui Inglise mähid, kcS ühe mäe visas seisiwad, waenlast nägiwad, jooksiivad nad latsareti juurde ja ivarsti oli terme Inglise wäesalk põgenemisel: latsareti jätsiwad nad puutumata. Buurid ajasiwad waenlast taga. Kaheksakümmend inglast jõudsiwad Lichtenburi. Teised oliwad langenud, haawatud ehk wangi wõetud. Dr. v. R. läks wälja, et tee ääres olcwaid haawatud inglast awitada. Ta sidus kõikide haawad kinni. Igal pool, kuS inglane maas oli, leidis Dr. v. R. weekruusi eest, mille buurid haawatu iõrwals oliwad seadnud- Kindral Cellier pidas inglaste kolm haigetcwankrit kiuni, karistuseks, et inglased latsareti kallale oliwad tunginud. (Üks buur oli langenud, haawatud ei ühtegi.) Nüüd tuli kiri lord Melhueni käest. Ta palus nimetatud ivankrite tagasiandmist. Temale waStati, mis sündinud oli. Latsareti kallale tungimine olnud „eksitus," seletas Melhuen ja andis oma auusõna, et latsarettidele enam kurja ei pea sündima. Selle järele andis Cellier haigewankrid tagasi. Nädal hiljem tuli salk inglasi ohwitseri Hickcy juhatusel Dr. von R. latsareti juurde ja ivõttis kõik tapalamdad ära. Aastal 1902. tuliwad inglased jällegi sinna ja põletufiwad latsareti maha; halastajad õed ja teised latsareti teenijad wõeti wangi. See oli lord Methueni auusõna. Kolm Dr. von Reunenkampfi päralt olewat latsaretti on inglased sõja wältusel ära põletanud. Ühe „Punase-Risti" lipuga kaitstud härjawankri, milles rohud, arsti tööriistad, madratsid, riided jne. sees oliwad, ivõtsiwad inglased ära. Ma ise sain kõige kergemini läbi. ütleb Dr. von R., sest minusse ei puutunud nad, wahest ehk sellepärast, et ma wenelane olen, wõi et buurid Tronswaali lõunepoolses jaos weei kõige paremini käite maksta ivõisiwad. Aga küsitagu, kuda nad Jda-Transivaalis Saksa arsti Dr. Thielemanniga, kes Ben Viljoeni juures tegewuses seisis, ja Hollandi arsti Dr. Poutsmaga ümber laisimad. Need sündmused on mäga tuttawad, nii et siin kordama hakata ei maksa. See on teada, et inglased haigewankri, millega haawatud lord Methuen Klerksdorpi saadeti, tagasi läkitasiwad. Seda pidiwad nad buuride nõudmisel tegema, tasuks haigewankrite eest, mida nad buuride käest ära wõtnud oliwad. (Lõpp tuleb.) Möndasugust. Iseäralisest juhtumisest koerte elus jutustab „Hamb. Nachr.": Üks naene SchleSwigis oli kaheksa nädalase lapse põrandale pannud ja ise majatalituste asjus «välja läinud. Kui ema mõne minuti pärast tagasi tuli, oli laps kadunud. Ta jooksis kõik toad läbi,ei jätnud  ühtegi nurka läbi «vaatamata, läks wiimaks naabrite juurde, keS ka otsida aivitasiwad. Mõned jookfiwad külast «välja, et waadata, kaS mitte mõnda Sraminejat mustlaste salka näha ei ole, kes ehk lapse ära «varastanud wõisiwad olla. Kõik oli ja jäi kadunuks. Waene ema oli meelt ära heitmas. Korraga kuulis üks «võõras naene, kes üle hoowi läks, nutuhäält koeraputkast. Tema läheb «vaatama ja leiab ka tõesti kadunud lapse koera kõrwal maas olewat, kes armsasti nutjat last pale lakkumisega rahustada püüab. Nüüd sai asi selgeks. Koeral vliwad nimelt hiljuti pojad olnud, aga need oliwad temalt kõik ära «võetud. Koer oli lapse, ilma et ta temale midagi wiga oleks teinud, oma putkasse «viinud ja temaga säül wäga õrnalt ja armastusega ümber käinud. Pruudi otsimisel Ühes Verlini wõõrastemajas elas keegi poiss» mees wenelane, kes rikast teistpoolt soowis. Ta ostis ühe kosja-ajalehe numbri ja luges säält, et keegi 18 miljoniga neiu saada olewat. Kohe sõitis ta kosjakontorisse ja kirjutas Ml lepingule alla, et siis kontorile 5000 marka maksab, kui rikka neiu omale saab, ja siis 2000 marka, kui kosimine nurja läheb. Nüüd sõideti woorimehega miljoni-neidu otsima. KoSja-kontori agent wiis wenelast paljude teenijate tubadest läbi kallikese ukse ette ja tõmbas kella. Uks tehti ka lahti, aga enne kui mehed endid esiteleda saiwad, löödi see Me paukudes kinni. Et kosimine nurja läks, siis nõudis agent nüüd 2000 marka. Kosilane ei olnud aga maksuga nõuus, waid andis asja kohtu seletada. Isamaalt. Kuresaarest. Suurewäina jäälõhkujalaew  «Kindral Surowzew" on nüüd täiesti malmis. 14. augusti! jõudis ta kohale. 18. augustil oli suure Hulga rahwa juuresolemisel  laewa sisse õnnistamine, mida kohane preester Õige-usu kombe järele toimetas.  Et kohane Ew. Lutheruse kiriku .N 35 Saarlane, 1902