kaitse Sa" ettekandega, mis üle Poltawa wäljade  kostis. Kell I,lb min. p. sõitis Majesteet Oma kciserlikkus wagunis Poltawa linnawaksalisse ja säält kell 1,30 min. tõllas UspenSki kirikusse.  UspenSkl kirikust läks Majesteet Spasski kirikusse, kus keiser Peeter I. pärast wõitu tänupalwet  päält kuulas. Kell 2,30 min. käis Keisri Herra kubermangu  semstwowalitsuse uut «aja waatamaS, kuS Teda semstwolascd ühes oma esimehega wastn wõtfiwad. Pärast tähtsamate paikade ülewaatamift sõitis Keisri Herra kell 2,4 S min. platsile, et mäleStuscsamba omamisest hiilgawale Poltawa komendandile polkownik Kellin'ile osa wõtta. Siin oli rohkel arwul sõjawägefid korraldatud ridades ja palju saatkondastd seisuste, asutuste ja koolide poolt. Selle järel tuliwad «vaimulikud  ja lugemata arwul rahwast. Keisri Herra kohalejõudmise puhul mängis orkester tcretusemarssi.  Majesteet wõttis raporti wastu- Selle pääle algas tänupalwe, mis lauluga „Palju aastaid" lõppes. Ausammas tehti lahti. Waatajate  silmade ees awanes kahe peaga kotkas, metallpärg küünte wahel, mis granidift poSti kaunistab; mälestusesawba jalal lamab brongfist  lõwi. Trummid pandi põrisema, lipud lehwima  ja kellad helisema. Sõjawüed hakkafiwad tseremoniamarsfi saatel liikuma. Selle pääle algas pärgade mahapanek, kuna Keisri Herra mõisnikkude majasse sõitis. Igal pool teel hüüdis  tihe rahwamurd Majesteedile „hurraa", Majesteet waStaS armulikkude pääkumarduStega. Mõisnikkude majas wõttis Majesteeti wastu kubermangu mõisnikuseisuse esimees würst Shtserbatow ja kreiside saadikud. Würst Shtferbatowil  oli õnn Majesteedile soola-leiba anda. Majesteet tänas armulikult terwitajaid ja õnnestas  neid jutuajamisega. Kell 4,40 min. sõitis Keisri Herra wägewate hurraahüüete ja hümnusehelide  saatel linnawaksalisse ja jäält keiserliku rongi seisupaigale. Kell 7 õhtul käis Majesteet ajutistes barakkides,  kus Poltawa kubermangu kogukondade esitajad, üle 4000 inimese, nende hulgas 132 wallawanemat ja 39 semstwoülemat, aset wötfiwad.  Kuberner annetas Majesteedile kogukondade  esitajate nimel ja wolitusel Imetegija Nikolai pühakuju. Kui Majesteet ligemale kaks tundi koosolijate seas oli wiibinud ja neid armuliste sõnadega õnnestanud, lahkus tema barakkidest hurraahüüete saatel. Pärast waatas Majesteet mälestusesammast, mis lahingus langenud Rootsi sõjameeste auks üles on pandud ja kuhu sõjawügede saatkonnad l 0 pärga asetasiwad. MäleStusesammaS asub Wenduse matusepaiga lähedal, kus Rootsi sõjamehed  maha on maetud. Pärast mälestuse! samba ülewaatamist käis Majesteet muuseumis ja inwalidide majas, mis ka matusepaiga lähedal  asuwad, ja kuulas kirikus õhtust jumalateenistust.  Siit sõitis Majesteet jälle keiserliku rongi seisupaigale. Poltawa pidustuste esimene päew läks hiilgawalt.  Linn ja laager oliwad iluehtes. Liikumine  uulitsatel ei jäänud isegi öös ! seisma. 27. junil kell 5 hom. algas kenge liikumine  Poltawa lahingu «väljale. Pilt on kirjeldamata  kirju. Siin on tõldasid ja jalaruttajaid.  Sõjameeste ja tsiwilmundrid, naesterahwaste  heledad toaletid, talupoegade hallid kuued jne. jne. kõik ühinesiwad üheks liikuwaks  kirjuks koguks, mida suurearwuline politsei  waewalt korras suudab hoida. Kell 7 hom. awati 5 suurtükipauguga pidustuste  teine päew. Kirikukellad kõmisewad ja kutsuwad rahwast hommikusele jumalateenistusele.  Tuliwad ristikäigud lippudega. Kell 8 tuliwad waimulikud (80) ja kõrged ametnikud pääministriga eesotsas. Siin oliwod ka tõsiwenelaste  ühisuse osakondade saadikud oma lippudega  Kell 9,15 min. jõudis kohale Keisri Majesteet ühes suurwürstidega. Nüüd olgafiwad ristikäigud, sõjawägede ülewaatamine, polkowniku Kellini mälestusesamba  juures wiibimine, Majesteedi läbisõidud, pärgade mohapanek jne., kusjuures teatawatel kordadel riigihüinnust mängiti ja Keisri Herrat hurraahüüctega terwitati, MälcStusesambale pandi 108 pärga. Pärgade mahapanemise puhul lauldi  korraldatud kooride poolt üksikuid osasid ooperist  „Elu Tsaari eest", ja selle järel rahwahümnust.  S.lle järel läks Keisri Majesteet ausamba juurest jala Peetri-Poltawa kadetikorpuseSse.  Majesteeti terwitati hurraahüüetega. Kell 8 õhtul 27. junil sõitis Keisri Majesteet  Paltawast ära. Talupoegi ja nende saadikuid waStu mõttes  ütles Keisri Majesteet nendele armulikult : „Tänan teid teie armastuse ja truuduse eest, «vennad,"  miSpääle hurraahüüded lõppeda ei tahtnud. ,Mr.« alamal järjel, sest nad on mitu korda Prantsuse ja Inglise kuninga lastega abielusse astunud, sellepärast wõiwad nad ka nendega mõidelda. Mongommcrid  kandstwad oma teises ja kolmandas põlweS  Prantsuse kuninga kojaga ühesugust wappi. Pääle Inglismaalt tagasi tulekut, kuhu nad Wilhelm Wõitja jõul lükfimad, oli nende wopp hele sinise riide Ml, mis hõbedaga ära ilustatud  oli ja mille päül kuldne iõwi oli kujutatud,  kelle suuS kolme karma liiliad vliwad. Juhtsõnana oli sinna pääle kirjutatud: .Hoia hästi!" Nõnda siis, prints, on meie mapid ja mõõgad ühesugused. Tehke nüüd üks ilus rüütli wSSriline pSületungimine I Oh, kui Teie seda naesterahwast nõnda armastaksite, nagu mina, kui Teie mind nõnda wihkakfite, nagu mina Teid wihkan. . . Aga, ei! Teie olete kartlik poisike ja tänate õnne, et oma koolmeistri selja taha wõite marjule pugeda. Herra Wsntmorenci, laske mind minna! kisendas troonipärija wäeülcma käest ennast lahti rabeleda püüdes, kes teda kinni hoidis. Ei, kuri nõtku! ütles Montmoreuci, ma ci lass Teid selle hulluga riidlema minna. Siia! kisendas ta walju häälega alla uulitsale. Ka Diana, kes trepi käsipuude najal nõjatus,  hüüdis kõigest jõust: Appi! appi l Siia! Kas Teie tõesti lasete  oma peremehe tükkideks raiuda? See D-lila äraandmine üritas krahwi wiha wiimase tipuni. Perro jäi ehmatuse pärast  kangeks, kui krahw ütles: Kas Teie tõesti mi alatumad argpüksid olete, et ühe ainsa inimese wastn terme sõjamäe kutsute,  sina, Heinrich Valois ja sina, Montmorenei? Perro arwab, et krahw nende sõnadega oma käe troonipärija wastu on üles tõstnud, sest wilmane kisendas tumeda häälega. Montmoreuci  on wist krahwi käe kinni pidanud, sest sel ajal, kui ta hirmunud häälel hüüdis: .Siial Siia!" kuulis Perro, kui prints hüüdis: Tema kinnas puutus minu otsaesist, ta peab MUU köe läbi surema, Montmorenei! (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. „Postimehe" päätoimetaja hr. oanä. jur. Tõnisson jõudis kesknädala õhtul Kuresaarde ja sõitis siit Kihelkonnale, kus ta mõneks ajaks oma terwise parandamiseks jääb. 27. juni k. p. mõistis Saaremaa 1. jaoskonna rahukohtunik Leena Heina, Pihtla wallast, selle eest 4. kuuks türmi, et ta 9. juni kp. Kudjapäe surnuaiast lillest kõige juurdega «varastanud. Kohtus ei tunnistanud kaebealune ennast mitte süüdlaseks, waid seletas, et tema olla „roofid" maast leidnud. Wio Awik, keda scllessammas kurjateos ka süüdistati, mõisteti tõenduste puudusel «vabaks, 30. junil mõisteti «voorimees 26 Aleksander  Kitt selle ei st 5 rbl. trahwi maksma ehk maksu jõuetuse korral 2 päewaks arresti, et tema 21. junil pargi ääres sõitja käest rohkem raha nõudnud, kui sõidu taksis tähendatud on ja kui temale seda pole mitte antud, siis ei ole ta sõitma tulnudgi, «vabandades, et ta juba tellitud on, kuna ta aga ennem seda rohkema maksu eest malmis oli sõitma. 30. junil oli 2. jaoskonna rahukohtuniku  juures järgmine süüteo asi harutusel: 1907. aasta lõpul tuli Tallinnast Kuiwaste  poStitelegrafi jaoskonda pakk kaltsukorjaja Armastuse orjad. 3 Norra kirjanik Knul Hamsun. Kodus? Mitie fiin? Ma wastafin: Oodake wecrand tundi; siis pannakse kohwimaja  kinni; siis läheme seltsis. Ta ootas weerand tundi ning me läksime ühes. Mul on ainult sada marki tarwis, ütles ta. KSik tee käis ta minu kõrwal ning ei lasknud mind omast ette ega taha. Minul on mäga wäike tuba, ütlesin ma, kui me minu ukseni jõudnud olime. Ma ei tulegi ülesse, ütles ra. Ma ootan fiin. Ta jäi ootama. Kui ma tagasi tulin, lug.s ta raha üle ja ütles: Siin on rohkem kui sada marki. Ma kingin  Teile kümme marki jootrahaks. Ja, ja, mina tahan Teile kümme marki jootrahaks anda. Tema ulatas raha mu kätte, soowiS hüäd ööd ning läks minema. Uulitsa nurgal jäi ta seisma ja ma nägin, tuda ta rmgasele kerjaja naeSterahwale ühe margi andis. Järgmisel õhtul awaldas ta kahjatsusi, et ta minu raha tagasi anda ei saa. Ma tänasin teda selle eest, et fee tal wõimata oli. Ta tunnistas otsekoheselt üleS, et see raha kõik ära raisatud on. Mis siis teha orjaneiu? ütles ta naeratades,  Te teate kollane dame! Miks sa meie kelnerit orjaneiuks nimetad? küsis üks ta sõpradest. Sa ise oled ju enam ori, kui tema. Õlut? küsisin ma, et nende juttu katkestada. Warfi pääle selle tuli kollane naesterohwaS.  F. tõusis üles ning kumardaS- NaeSterahwas  läks mõõda ja istus waba laua äärde, kuid lükkas kaks tooli Woldemari poole. F. ligenes  kohe temale ning istus ühe tooli pääle. Minuti kahe pärast tõusis ta üles ja ütles õige  zvaljusti: „Hää küll, ma lähen ning ei tule talgi enam tagasi." Tänan, Ütles kollane dame Ma ei tundnud rõõmu pärast jalg» enese all olewat, jootsin buhwstti ning hakkasin midagi  rääkima- Ma wist rääkisin, xj ta enam ialgi selle naesterahwa juurde ei lähe. Ülemkelner  läks mööda ja tegi mulle noomituse, kuid ma ei pannud seda tähele. Kui koh-vimaja kell üksteistkümmend kinni pandi, saatis F. mind kuni mu ukseni. Andke mulle wiis marki neist kümnest, mida ma eila Teile andsin, ütles ta. Ma tahtsin talle kõik kümme anda, kuid mu wasiupaneku pääle waatamata ulatas ta mulle  neist wiis tagasi, kui oleks see kingitus olnud. Ma olen täna nii õnnelik, ütlesin ma. Kui ma wõikfin Teid paluda, minu juurde sisse astuda. Kuid mul on ainult wäike tuba. Ma ei tule ülesse, ütles ta. Hääd ööd. Ta läks. Manast kerjajast naeSterahwast jälle mööda minnes unustas ta sellele midagi andmata, ehk see küll kumarduse tegi. Mina jooksin naesterahwa juurde, andsin temale mõned krossid ja ütlesin: See on halli palituga herra käest- Halli palituga herra käest? küsis ta- Jah, kellel mustad juuksed on, Voldemari  käest. Teie olete tema naene? Ma waStasin: Ei, ma olen tema ori. Ta kahjatses mitu õhtut järgemööda, et ta raha ei wõi mulle tagasi anda. Ma palusin teda, mulle mitte liiga teha. Ta ütles seda nii waljusti, et kõik kuulfiwad ja paljud naer' fiwad tema üle. Ma olen petis ja kelm, ütles ta. Mina laenasin Teilt raha ja ei wõi seda tagasi anda. Ma olen malmis oma kätt otsast ära raiumiseks andma, kui ma wiiekümnemargilise pileti saaksin. Mul oli hirmus tema suust niisugust kõnet kuulda, ning ma mõtlesin, kuda saaks ma tema jaoks raha, kuid nõu ei leidnud »a. (Järgneb.) 46 S a a .r l a n e> I9OV