Ka tarwitW Saaremaa mee järele kaswab  Peeterburis aastalt suuremaks. Juhtub aga mcfilasepidaja niisuguses maakohas elama, kus meesaak alati puudulikuks  jääb, siis leiab ta jällegi ü ist teed. Ta kasmatab ja müüb peresid ja sugucmasid, walmistab ja müüb mesipuid ja mesilaste tarberiistu ja nii annawad siis mesilased temale ühe kunstkaupluse. Siin tuleb tähendada, et täielikku kasu Võib üksi liikuma kärje pidamisest saada, et küll ka mõni mesilasepidaja pakupuuga õige mõistlikult ilma mesilasi hukkamata mõistab ümber käia. Meefaagi tormis aga arwatakse praegusel ajal rakulisemaks toimetuseks kõigekafulikumaks need liikuivakürje  puud, mis alt ehk ülemalt toimetatakse  nagu Gravcnhorfti Slekorw ja Dadani  puu. Seda peab neile mcsimecstele, kes asja wcel ei tunne ikka jälle uuesti kordama: 1. et ükSnes täiesti tugemast ja suurest perest wõib suurt kasu saada, ja 2. üksi niisugustest peretest, keS mcesaagi ajal pereheidu palawikuS ei ole, maid saagi palawikus. Sellepärast peawad saagi ajal küll suured tugewad pered olema, ja palju karmist hästi, aga mitte liig tihedasti katma, ega raamide ehk kärgede all paksusti  rippuma, sest liig kitsas ruum ja raamide  all rippumine äratab heidupalawikku ja siis on usinus otse kui ära pühitud. Esimeseks ja ülemaks põhjuseks mesilaste rutulise siginemise kohta on kihutust ehk nõndanimetatud pettuse söök, mida Saksamaa  nõmmetalupojad 1000 aastat on ära proowinud ja sellest suurt kasu näinud. Pettuse söök ei ole üksnes see, et kamadel  peredele mesilastest juba minewal aastal kinnikaanetatud meekärgcsi pesasse antakse ehk niiisuguStel kärgede! mõnest kohast mest lahti kaanetatakse, waid et sest ajast alates, kus mesilased wäljast hakkawad sugupärast mett saama ja köigekardetawamad  külmad ilmad mööda läinud arwata I maist igapäewa õhtul, ehk köigewahemast  päewa tagant tugewaid puid mähe haawalt 3—4 supi lusika täie wedelaks  tehtud tambi meega tööle kihutatakse. (Lõpp tuleb.) oma suure waranduse pärijaks ei pane, saaks ta fiisgi temaga -väikesel wiisil õnnelikult  elama ning rahul olema- Krahwi herra, hobused on ukse ees, teatas  toapoiS. Adolf waatas kord meel peeglisse ning läks wälja. Kui ta kahe tunni pärast jälle koduse tuli, ruttas ta krahwi proua juurde üteldes: Noh, emakene, ma käisin Zsrnitsel ning sa ei tohi minuga nüüd enam kuri olla. Ei mitte, Adolf, ma eiole kuri, wastas ema, ilma et ta poja otsa oleks waatanud. Üks natukene oli tal omitegi häbi poja ees. Selle -vahe aja sees, kus ta emaga ära püüdis leppida, oli ta selle filmaterakese majast -välja wiskanud. Aga tal oli ometigi  õigus, sest niisugust tüdrukut ei tohtinud  ta mitte armastada ning kui see ta südamele ka haiget tegi, pidi ta ometigi üht suuremat häda ära hoidma. Ega sa siis nüüd Liisa pääle ka enam pahane ci ole, kõneles ta edasi, ilma et ta midagi teadnud oleks- Liisa ei ole enam siin majas. Liisa ei ole enam siin? Ma ei saa sinust mitte enam aru, emal sõnas tema imestades  ja kohkudes. Ma olen ta ära saatnud, wastas ema lühidalt. Ära saatnud? Ning mikspärast? Sa tead seda ise, ning on parem, meie ei mägi sellest midagi enam. Ei, ema, ma ei tea sest midagi, nii palju on mul selge, et sa talle ülekohut oled teinud, muidu sa ei kardaks selle üle teni lahti lasknud sellepärast, et ma sinu armastuse asju temaga sugugi ei salli, sest üksnes nõnda wõin ma sind õnnetuse eest hoida, mille sisse sa ennast kukutada tahad. Krabw kahwatas ära ning natuke waljust oli tema hääle sees, kui ta ütleS: Kahju küll, et mul niisuguse ema armastuse kohta wähe tundmist on ning sinu tcgewuse wiisi isiklikuks waljuseks pean. Kui manal ajal Bosporuse meri kahte õnnetut armastajat ära et wõinud lohutada, siis ci wöi keegi maailma wõimus mind Liisast lahutada, sest ma saan teda üles otsima, kus ta ka on ning tema kõrwas elama. Tema rääkis selge sõnadega ning rahulikult,  ning omitegi kõlas nende sõnade sees julge waimuStus, silmad sarasiwad, nagu oleks wõit juba ta käes olnud. Krohwi proua ei wastanud midagi, sest kõnelemine ei olnud talle mitte enam armas. Ka Adolfil ei olnud midagi enam ütelda, ta läks uksest wülja lühidelt hääd ööd üteldes ning ruttas oma kambri. Sääl istus ta oma kiiktooli pääle ennast seljakile lastes ning mõtles selle üle järele, mis ta kõik pärast lõunat ära oli elanud. Ema oli Liisa ometegi ära saatnud, ütles ta, ilma e! ta mulle sõnakest oleks ütelnud ning kohe selle sama korraga pidi ta minema. Muidugi oli see ema armastus minu rvastu ehk õigemalt öeltud, ta oli seda oma kõrge meelse tujuga teinud. Kõrgesti sündinud Grenzhofi prouale, krahw Osterseldi  prouale ei wõi muidugi Liisa Bolten kui mini ja sugugi meeldida ning tema kõrae meel oma ooia wastu oldi siis Isamaalt. Knrcsaarcst. „Arcnsb, Woch" soowib. et Kuresaare  tööliste tarwis iseäraline maja ehitataks, kus töölised kewade! ja sügisel majade parandamisel  tööl olles korterid wõiksiwad leida. Nüüd magada töölised tööl olles lautades, põõningatel jnd. See olla töölistele paha ja inajaomauikkudcle kardetaw Sest sagedasti olla töölised tööst wäsinud  ja tulega etlcwaatinata, iseäranis weei siis kui nad purjus juhtuwad olema. See soow on wäärt, wälja rentis. Teised kõrtsid oliwnd eraomandus. Muidugi ei elatud siis ka mitte õhust ja armastusest,  waid nii hästi kõrtsi peremees kui ka kõrist rentnik tanvitasiwad ainelist toitu ning kõrtsid saares enne on olnud, siis awaidame siin nende nimekirjal t) Grubi kõrts, ragatkcs, 2) Kampri k., Kumetzi majas, 3) Must luik, Hindzs majas, 4) Klausna k., Wolteri majas, ö) Kiivi kõris, nüüdses Wõõrase majas, 6) Dreieri k. gymnasiumi 8) Pliidi k. ja S) Sawel>ewr k., Wene külas, 10) WiSsose k., (Fichhgusen) Kauba uulitsal, 11) Läku kõrts, Rahri kontor, nüüd Jssajewi maja, 12) Kopsu kõrts, praegu alles, lg) Wcttlohi k., (Feltloch) Dubergi majas, 14) Rosenbergi k., nüüdses rätsepameistri Petersoni majas, 1S) Tschurri k., Drechslen m., 16) Kommissari k., pargi ääres, 17) Põlend k., sõrulasti turu ääres, Rosenfcldti m., 1S) Grubi kõrts, pagar Kollase m., lg) Kreeda k., Weisbergi m., 20) Laasu kõrts, Tammi m.. Põllu uulitsal, 21) Kiwi k., nüüdses Dr. Carstens'i in., 22) Tori k., praegu õllepood, 23) Loode k., 24) Schnakenburi kõrts Wiina ait. Nõuda oli siis Kuresaare linnas endisel ajal peaegu iga uulitsa pääl üks kõrts. Nüüd on aga ainult üks kõrts, üks trahter, S seltsi buhwelti, üks pood ja 2 monopoli poodi, kus põletatud wiina müüdaksc.  Saaremaal pandi monopoli tulekul, kirjutab õpetaja Reimann „PosKmehes", 59 kõrtsi kinni, jäiwad lahti 20 kõrtsi. Ilma kõrtsita on nüüd Saaremaal 4 kihelkonda: Jämaja, Waljalä, Jaani ja Kuresaare; kõige kõrtsirikkam kihelkond on Kaarma: 6. Wäiksel, waiksel Muhumaal  ajawad 2 kõrtsi äri edasi. Saaremaa terwitab monopoli tulekut tagajärel rõõmuga, sest et ta kõrtsa mürksalt  mahendas (enne 76 kõrtsi, nüüd 20!) Kõrtside kahanemisega kahanes ka joomine. Isegi põletatud wiina tarwitus on 20,000 ämbri päält aastas IS,OOO ämbrini alanenud. Tagajärjed tilguwad õnnistusest. Kasinus on maad wõtnud, rahu walitseb teede pääl ja külades, kus kõrtsa lähedal ei ole. Rahwas hakkab nn kui und silmist pühkima ja seletab, mis tema tõsisele rahule maja. Mitmelt poolt paistab kõlbliku elu ja warandusliku seisukorra parandamine silma. Et ka monopoli poodifid siit wähem leidub, siis tohime ehk loota, et Saare rahwas majapidamises ja hariduse püüdmises Suuremas wendadele agarasti järeie sammub. Naljaks. Hulgus (kõrtsist waarudes wälja tulles iseeneses) „ Miljonärid mis tähendab miljonärid? Ma wilistan nende pääle. Sest kuda ivõib üks miljonär rohkem purjus olla, kui mina praegu!" See on teine asi. Proua: „Häbene ometi, Eduard, sa suutcled köögitüdrukut  !" Herra: „Ma tahtsin nii ometi teda meile jäämisele meelitada. Tead, ta tahab ju ära minna, ja kust sa teist tüdrukut mi pea jälle saad." Proua (rõõmustades) : „Woi nii, kallis Eduard, jee oli hää! Nüüd ta ikka jääb meile edafi, eks?" Tulewane prõhwessor. „Papa, nüüd ostan ma juba oma nime nõnda kirjutada, et teda lugeda ei saa." Hää poiss. Ema: „Aga Hans, see on liig, terwed päewad pean ma sinuga tõrelema." „OH, sellest ei ole midagi! Ma ei pane seda põrmugi pahaks-" Laps- Ühes wäikeses külas, Eisslis,  suri üks 72. aastane meeS ära, kelle wanemad, kes mõlemad üle üheksakümne aasta manad on, elawad. Matusel ütelnud  ema isale: Ma ütlesin sulle tihti, see laps kaua ei ela." Töökas. Müürisepp silmi aerudes ja ehmatades kui Wildenbergi wabriku wile kuulis: „Tohhoohull, juba kaheksa ... peaaegu oleksin söögi ajaks magama Muud." M 35 Saarlane, 1903