Sakala w 81 Wikjanäis. 31. O^toörik. 1905. - Ilmub kaks korda nädalis, jiga eSmaspõew ja ueljapaew 28- as aastakäik. Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Tellimise hind - aaStaS postiga 8 rbl. Sv kop. poStita Z rbl. 80 kop. kuu päSle , „ SV . » „ ZS . «äljamaale aaStaS S „ pooles aaStaS S » 80 . Ükfik nummer maksab 4 kop. Kes 14 eksemplari tellib, saab ühe ilma hinnata ehk 7 protsenti. Kuulutuste petitria ruum maksab S kop lehe eesotsas 1S kop. Toimetuse adress: „Sakalc." toimetusele, Wiljandis. Wenekeeles: i>»so?bl Wene riigi politikalik pööre. Kuna üleüldine liikumine ja tegewus oktobri  keskmistes päewadeS terwes riigis nagu surnud oli, ei seisnud rahwa politikalik tegewus  silmapilkugi. Just üleüldise streigi korrale seadmine oli rahwa sõjariistaks niisuguse walitsuse-wormi  wastu, mis oma aja ammugi üle oli elanud ja mille alleshoidmine sellepärast politikalikuks wõimatauseks oli saanud. Sest mõned päewad pärast seda, kui üleüldine politikalik  streik kõik liikumise terwel Wenemaal seisma oli Pannud, andis Tsaar Nikolai li. manifesti wälja, mille läbi riigi wolikogu walimistest  eemale jäetud rahwa kihid walimistest  osawõtma saawad kutsutud, ühtlasi andis Keiser riigi wolikogule seaduse andlist wõimu ja kuulutas isiku puutumataust ja sõna- ja koosoleku wabadust wälja. Keisri tahtmiste täide saatmiseks saab ühine ministerium loodud, nii et senine wastastikuline waenu ajamine Üksikute ministeriumide wahel ometi kord otsa lõpeb ja riikliste asjade keskjuhatus ühe pääministri  käes seisab. Et ometigi Pärast selle ülitähtsa uuenduse wäljakuulutamist rahwas weel mitte rahule ei jäänud, siis Piab sellel, Päält näha nii imelikul nähtusel ometi sügawam Põhjus olema. Kui krahw Witte hiljuti raudtee ametnikude saadikuid  oma jutule wõttis, tunnistas ta temale  omase awaliku olekuga, et Keiserlik manifest  sellepärast oodetawat rahustust ei toonud, et Wene rahwas usalduse oma walitsuse wastu ära on kaotanud. Walitsuse wiimane ja suur Patt, Jaapaniga sõjapidamine, mida Wene rahwas sugugi pole tahtnud, ega selle vajadusest  ialgi aru saanud äratas terwes Wenemaa  rahwas seda juhtmõtet elule: „Niiwiisi ei taha meie mitte enam walitfetud saada!" Rahwa esimene protest niisuguse walitsuse wormi wastu, mis sadatuhandeid Wenemaa poegi Mandfhuria tapapengile wiis, tuli jaanuari kuu üheksandamal päewäl nähtavale. Rahwas tahtis oma Keifert paluda, et tale niisugused politikalifed  õigused antaks, milledest ükski rahwas, kes Politikalise isetundmisele on ärkanud, enam kauemine ilma olla ei wõinud. Püssi Paugud, mida seekord kurja aimamata ja kurja tahtmata  rahwa pihta lasti, kes Keisrilt, armu näol, Politikalisi õigusi wälja Paluda tahtis, kajafiwad üle terwe Wenemaa ja kaugemalegi. Neist õnnetumatest jaanuari päewadest saadik, kus nii paljude ilmsüütade weri Peterburgi lund punaseks wärwis, lames nagu raske pikseilma  õhk üle terwe Wenemaa. Aga bürokratline  walitsus ei tunnud aja ähwardawaid märkisi  ka nüüd weel mitte. Nagu waigistamise abinõuu rahwa üleüldise  käärimise wastu sai siis Bulõigini seaduse  projekt riigi wolikogu kokkukutsumise üle walmis töötatud. Kui Bulöigin seda kõige önnetumamat kõikide seaduse projektide hulgast wälja töötas, suikus walitsus hädaohtlikus iseenda  petmises: ta uskus nimelt, et niipea, kui rahwale ainult politikalise wabaduse warjugi näidatakse, siis rahwas seda Petlist luulekujutust  jalamaid tähtsaks tõe asjaks Pidama hakkab.  Asi läks aga teisite! Rahwa seas tekkis niisugune ärcwus, mille taolist weel ial pole olnud, ja terwe Wenemaa algas wõitlust Bulõigini  walimise seaduse wastu. Alles siis tundis walitsus ära, et ka kõige tugewam walitsus  maailmas tugew küllalt ei ole, rahwa tahtmise wastu walitsema. Ja. siis alles kuulutatu  teatud uuendused wälja. Ära oodata jääb ainult, kuidas walitsus manifestis sisaldatud politikalist programmi läbi wiib. Senini oli see tujukate kindralkuberneriks otsustada, kuidas üks ehk teine manifest täide saadetud sai. Et see nüüd mitte enam niiwiisi  edasi minna ei wõi. on iseenesestki mõista. Suured ja rasked on sellepärast ülesanded, mis uut ministeriumi ootawad. Iseäranis huwitaw on, kuidas riigi wolikogu walimise määrused ja õigused täiendatud saawad. Oh kui kerge on hingata!...*) Jumalale tänu! Siis oleme ometi kord nii kaugel, nii kaugel, et seda aasta eest weel uneski näha ei tohtinud! Sõna on waba! Trükitud sõna ilmumine  ehk mitte-ilmumine ei seisa enam ühe *) Selle kirja kirjutasime siis, kui kindlaste uskusime, et kõik juba käes on; praegu on aga luod, paraku, jällegi tumedamad. S. T.) ametnikude tujude all; ajakirjanikul ei pruugi enam seda meeleäraheitlist tööd teha, et oma mõtteid sõnadesse warjata ja kõiksugu käänakute  abil seda lugejale selgeks teha püüda, mis südames pakitseb; ta wöib tõtt ütelda, ta ei ole enam sunnitud, oma parema teadmise ja tundmise wastu waletama, ilustama, warjama ja waikima... Nii kerge on hingata!... Nii kerge, kui l wangil, kes kaua, kaua aja järele sumpunud kinnistest ruumidest järsku kewadese wärske lõhu kätte pääseb... Missugust okasteed ajakirjanik seniajani kõndima pidi, sellest on lugejatel kül waewalt õiget aimu. Sul wöiwad kõige Paremad ja auusamad püüded südames Peituneda, sa tahad oma kohut rahwa, isamaa ja riigi wastu täita, sa tahad mingit asja põhjalikult, kindlate nähtuste ja näituste waral selgeks teha, aga ei saa... Sa näed siin ehk sääl, wöõrakeelses ajakirjanduses  küsimusi arutuse alla wõetawat, mis terawalt  sinu rahwa elusse ja olusse puutuwad, sa näed, et sinu rahwale lausa liiga tehakse, teda kahtlustatakse, süüdistatakse ehk wähemalt tema eluawaldusi walesti mõistetakse, sa tunned  oma rahwa asja selles küsimuses aga hoopis  teisest ja õigest küljest, tahad seda selgeks teha ja asja tema õiges wärwis ilmale näidata,  aga ei saa... Sa näed wägiwalda ja ülekohut, tahad waljuste hüüda, et piinajaid  nende ohwrite kallalt ära peletada, aga, nagu kurjas unenäos, ei tule piuksugi su suust, sa ei saa... Sa tarwitad wäljawõtteid ja teateid Wenemaal tsenseeritud lehtedest, selles kindlas usus, et Eesti keelset ajalehte lugeja ometi niisama täieõigusline riigikodanik on, kui mõnda wõõrakeelset ajalehte lugeja, ja sedasama  teada tohib, mis wenelane ehk sakslane, sa tahad seda, aga ei saa... Üks ainus sületäis Punast tintt, ja kõik sinu püüded on maetud; sa oled oma tööd asjata teinud, oled oma waimu asjata wäfitanud, oma jõuudu asjata wälja kurnanud, trükiladumise kulud on asjata kantud, meele äraheitel piad tühjaks jäänud ruumi tühisema materjaliga täitma. Asi läks wahest isegi nii kaugele, et ka teistest Eesti ajalehtedest sissewöetud teated ära olid „weristatud" ja tihti teateid leidus, mis ühes Eesti lehes lubatud olid, teises mitte. Muidugi ei tsensurite pääle ajada, Pää Silmi selgitab Edu kalender tSVV. 1357