Saarlane UU Kltildiir poütiilg ajsleh! «»»- ja li»»«r«d»s>t MW 15° V. Teisipäewal, 20. webruaril 1901. XVI! aastakäik maksab: Pooles aastas 1 „ 2A „ —5- Ilmub igal tsiftpÄö»Vc»k. Pidalitõbe parandamisest. Et pidalitõbi enamisti mererandades ja suurte järwede ligikonnas pesitab, on tuttaw. Sellepärast on täiesti loomulik see arwamine,  et pidalitõbi ranna elanikkude kohaliste  elutingimistega ligidas ühenduses seisab  Niisuguste tingimiste hulka peab ka toitu arwama, nimelt toorest kala, soolatud ja kuiwatud näol- Et aga niisugune kala inimese organismuse kohta üleüldse kahjulikult  mõjuks, on wõimata selgeks teha. Ka on kõigil teada, et sool liha mädanemise ehk hukkaminemise eest hoiab. Niisama tuttaw on ka see, et soolatud soomusteta kalade liha (nagu säükala j- m) ilma, et temal nähtawaid halwaksminemise märkisid  juures oleks, wäga kihwtine wõib olla. Mitmed uurimised (Di. Alfred Pettersson Uneliiv kiir m. XXX VII) on näidanud, et sool ammugi mitte kõiki mikroorganismusi  ehk pisielukaid ära ei surma ja mõned neist (kokku) koguni 20°/° kanguse soola tarwitamisel liha soolamise juures elama jääwad, selle eest surewad aga kõik mädanemist sünnitajad bakteriad. Sellest on näha, et ka soolase liha sees terwiselele kahjulikkused organismusid wõib olla, ilma et liha hukka läinud oleks, ja et ainult keetmine neid ära surmab- Ajakirja „Polyclinic" juuni kuu numbris  (nDpunu," lehek. 1312 1900 a) kirjutab  Dr. Hotchinson, et tema selle üle kindlas arwamises on, et pidalitõbi toore küla pruukimisest tuleb, olgu soolatud wõi wärskelt. See õpetatud mees toob mõne näituse, mis tõendawad, et pidalitübest terweks  saamine ka wõimalik on, kui haige ennast kala-toidust täiesti eemale hoiab ja et temal muu toit hää on. Weel parem on aga, kui tema teatud ajaks selle elukoha maha jätab, kus ta haigeks jäi, ja teise kohta elama asub. Arstirohtudest soowitab tema roti kihwti wäikeste osade kaupa sisse wõtta;*) parandamise tagajärge tuleb ilmsiks  arivata IV- aasta pärast sellest ajast arwates, mil rohtu pruukima hakati- Dr. Hotchinson (lllllö Dancet 22. sept. 1900) toob näitusi weel selle üle, et nii hästi plekilisest kui ka mahulisest pidalitõbest terweks  on saadud- Sellest, et elukoha muutmisel  pidalitõbe parandamise kohta kasu toodaw mõju on, toob tema mitmed näitused  Nõnda olla Norramaa pidalitõbised pärast seda, kui nad Amerikasse elama asunud,  terweks saanud („Lpan-f>" 43). Ülemal seiswat seletust tähele pannes jõuame otsusele, et pidalitõbe parandamisest kõige enam kasu loota wõib, kui haige niisugussesse  pidalitõbiste warjupaika (leprosoriase)  elama asub, mis sellest kohast, kus tema haigeks jäi wöimalikult kaugel ja iseäranis haigete toitmise poolest hästi korraldatud on. Dr. msä. W. Mierzijetvsly. Ilmasüüta ehk wöit õiguse teel. Ü 2. Kirjutanud Edast! kisendas nüüd malaielaste päälik Purustage uks tormil eest maha! Muist mehi majatagumise poolele ja piirake ta hästi ümber, et kedagi wälja ei pääse. Kõik mis risuks ees, sellele andke kohe kriistpussi maitsta! Silmapilgul oli terme malaiclaste hulk nagu hullude kari kihamas ja kohamas. Nooled wingufiwad ja paljade kriisidega jooksiwad  nad hirmsa kisaga maja poole. Koerad  jäiwad mait; need oliwad kohe kihwti nooltega magusaks tehtud. Willemann nägi akna kohal puude wahel ühe inimese kogu seisma, kes häkilisest ehmatusest segatud, kohe aru ei saanud, mis see asi kõik tähendas.  Ta püüdis ennast põesaStiku ära peita, aga sääl juhtus uks malaielane teda silmama ja kargas hirmsa kisaga temale põesaStiku järele. Nagu oleks üks arusaamata tundmus Willemann'i  sundinud, neile põesaStikkujärele tormama.  Et hullumeelne rööivlite kari enam mangifi palju tähele ci pannud, läks fee temal ka korda. Ta jõudis neile marsi kannule. Põgenejal ei näitanud Vastuhakkamiseks mõtet olema, sest ta püüdis kõige wäega eest ära, kuna aga wilk malaielane temale ühtepuhku lähemale jõudis. Korraga nähti põgenejat ühte kalju künka alla ära kaduwat;  Malaiclane, kes Willemann'ist midagi  ei märkanud, otsis wähe aega kalju raukade wahel ümber ja leidis ka marsi koha ülesse, kust põgeneja kaljude wahele kadunud oli. Nagu uss roomas kollane saadan läbi kitsa koopa haugu, aga waewalt  oli ta säält sisse jõudnud, kui ka Willemann tema järele läks. Koobas oli eest poolt päris pime ja polnud sääl mitte wähematgi hingelist sees kuulda; ülewel pää kohal kuulis ta segaseid hääli, õhkimist ja müdinat; marsi leidis ta ka kitsa kalju trepi ülesse ja hakkas, häälte kaja järele, seda mööda ülesse ronima. Mõne tugema astme järele seisis ta ühes, wähe laiemas, kalju lohuS, mis kuu kiirte läbi ülewelt walguStud sai. See koobas ei olnud iseenesest  küll kuigi suur, aga ometi andis ta kahe maadleja jaoks ruumi küllalt, kes nii agaralt tegewuses oliwad, et kumbgi seda ei märkanud, et keegi kolmas nende mudelemist imestusega päält waaias. See wõitlus näitis wäga inetu wälja: Põgeneja, kes üks eurooplane näis olewat, püüdis ennast kõige mäega malaielase kriisi hoopide eest marjata, mis küll wist kaua poleks korda läinud, sest et temal midagi muud kaitse riista ei olnud, kui kaks paljast kätt. Pääle selle nähti silmapaiftwalt ikka rohkem raugemat, kuna malaielane teda ikka ägedamaks läks. Sääl sai Willemann aru, et see just wiimane aeg oli sellele koledale mängule lõpetust teha; silmapilgul unustas  ta oma tõotust malaielaSte wastu, haljas teraw raud liikus wihinal läbi õhu ja lõhkise pääga langes wihane pääle tungija surnult maha. Ka põgeneja langes jöutult oma waenlase  kõrwa maha; ta näis minestusse langenud  olema. Willemann langes tema kõrwa põlweli ja hakkas tema keha haawasi hoolega järele waatama. Ta nägi ära, et siin midagi kardetawat ei olnud, haawad oliwad üsna wäikcsed ja ka ilma klhwtiwata.  Nüüd alles hakkas Willemann terasemalt  haawatud mehe nägu tunnistama, mille pääle täis kuu oma kahwatand kiirtega  langes ja sääl ta oleks peaaegu waljuSLi kisendama hakkanud ja ehmatades kargas ta püsti ... see ei olnud keegi muu ... ja ometi, oli see siis tõesti ilmsi wõi nägi ta paljalt, oma nii palawalt  igatsetud mõtte kujutustest und Willemann nägi oma isa minestanud enese ees. keda ta praegu koleda mõrtsuka küüsist  päästnud oli! Jah, tema ta oli, sääl ei olnud midagi kahtlust enam. Ta nägu oli küll India palama päikese käes pruuniks kõrbenud jn Isamaalt. Kuresaarest „Wal. Teat." järele oli Saaremaa mõisnikkude päämehel O. von Ekessparrel õnn 7. webruaril Keisri Majesteedi jutule saada. Eesti keele õpetuse andmise  asi Kuresaare giimnasiumis nihkub ikka wähe haawalt edasi. Programm olla juba malmis tehtud ja kuratori herrale kinnitamiseks ette pandud. Mitmed gümnasiumi  ametnikud toetada omalt poolt tähendatud  ettewõtet- Annaks Jumal asjale õnnistust ja lükkagu Ta kõik kiivid ja kännud kõcwale, mis siin juures takistuseks ette wõiksiwad tulla- Jõuab asi nii kaugele,  et siinses gümnasiumis, kaSmandikud ka Eesti keele ja kirjanduse üle õpetust wõiksiwad saada, siis oleks soowida, et Eesti keelt ka Kuresaare ülemas tütarlaste koolis õpetataks, sest sääl on EeSti keele õpetusest meel suurem puuduS, kui gümnasiumis.  Kuulu järele olla Kaarma õpetaja  hra Ederbergi gümnasiumi Eesti keele õpetajaks palutud. Kooliwalitsuse poolt Väljaantud uue kordaseadmise järele pitkendatakse edespidi  wallakoolide õpetuse aega> Et selle läbi koolmeistrite töö suuremaks läheb, siis pari kohane talurahwa asjade kommissar oma all olewatele wallawalitsustele ette, walla kooliõpetajate palka kõrgendada. Tähtjas  korda seadmine! Ehk hakawad ometi meie waldade omawalitsused wiimaks ära