südamest ioon illla teie terwiseks. Nidaku teid Jumal!" juures ta pool naljatades ütles, et ilmasgi ei pidada tuleriistaga mitte mängima, sest ta wõida ehk ometi laetud olla. Nõnda olin ma siis kärneripoisift erasekretäriks  ja miss Anni maja ja laua kaaS elanikuks saanud. Sagedasti tohtisin ma Vaheaegadel. kus ma ameti toimetusest waba olin, miss Annile seltsiliseks olla ta jalnws kinkidel, paadisõidul j. n. c. Oma armastuse romanist ei ole mul midagi iseäraliku ütelda. Kõiki peeneid sakslaste tundmusi wihkaS Anni kõigest meelest, sest ta pidas neid kõiki ebatõeks ja nacruwääriliseks.  Mu peremees oli üks tubli rvana hcrra, kellel ainult see halb omadus oli, et ta iga asja juures, mis mitte La meelt mõõda ei olnud, hirmus waljusti karjus. Selle wca waStu sõdis tütar Anni otse kangekaelselt, oga ilma järelduseta. —> Mina pean küll ütlema, et ma tublisti olen tööd teinud ja oma leiba onuga ära teeninud, nõnda et ma praegu kõigiti osaw ja harjunud kaupmees olen. Oma manade «igade sisse ei langenud ma mitte enam, ainult Ms korra New-Dorgi klubis lasksin ma ensast kaardi mängite meelitada. Sellel oli aga ka hirmus järeldus, nõnda et ma sest haigusest jüädawalt parandatud sain. Auni oli sellest haisu ninasse saanud ja ma pidin kahjatsewalt kõik temale pihtima, mille pöäle ma põlweli maas wondega tõotama pidin, et ma ialgi oma elus kaarti sid osa näppude wahele enam ei wöta. Seda olen ma ka trunisli pidanud. Ma laseksin ennast enne mine ratta paale tõmmata, kui et ma seda tõotust murran. Anni isa ei olnud ei pime, ega ka iseäranis  Vaimustatud stst mõttest üht seesugust  wacst jooksikut nagu mina olin, omale wäimeheks saada. Temal oli oma ainukese Anniga, keda ta Ae kõige kalliks jr armsaks pidaS, hoopis teised plaanid xäõs. Aga wüinakS olin ma fiisgi tema rahulolemist omale wõitnnd; tema pidi õigusega mind tubliks töökaks inimeseks pidama, kes tema Annit siis mitte wühem truuist ja palawalt ei armastaks, kui ta Ühe liht töömehe tütar oleks. (Järg tuleb.) Sõda. Peterburist. Päästaabi teatus asjade seisukorra üle Jalu ääres kuni 15. aprillini ametliste teatuste põhjal: 9. aprillil nähti Jalu ääres, et Jaapani sõjawSgi wäikesteS jaoskondades jõe pahemat kallast mööda ülespoole läks. Suuremad wäejaod oliwad Widshu waStu kokku kogutud. 10. aprillil hakkasiwad jaapanlased Jalust -väikeste  jaoskondade kaupa üle tulema. Sjaopusihe  juures tuli 2 rootu ja wäike jaoskond  ratsawäge jõest üle. 11 aprillil hakkas  teatust tulema, et -vaenlane ennast Widshu, Tjurentshöni ja Shandenhekou juures ületulemise -vastu -valmistab. 12. aprillil hakkasiwad jaapanlased üle Jalu idapoolse haru Tjürentjhöni -vastu kui ka Ljaopusihes sildasid tegema. Umbes kell 3 wõtsiwad nad Somalindi saare oma alla. Öösel waStu 13. aprilli põrkasiwad saarel, põhja pool Sandagoje küla, 1500 jaapanlast meie küttidega kokku. Et -vaenlasi  palju enam oli, tuliwad kütid paatidega  jõe paremale kaldale tagasi, kus nad ühe künka taga tuld edasi andsiwad. Kütid kaoiasiwad komando juhataja leitenant Scmenowi; 18 soldatit saiwad surma ja haawatud. Aga nende tuli peab ka waen- lasele suurt kahju teinud olema. Meie suurtükkide tuli häwitaS silla Jalu idapoolse  haru päält Somalindi saarele ära, mispärast jaapanlased sunnitud oliwad Ületulekut lõunapooli Widshut paadisilla abil edasi toimetama. 13. aprillil, umbeS kell 12 lõunal, hakkas üks Jaapani jaoskond  ühe patareiga Tjürentshöni poole liikuma, aga meie suurtükkide tuli sundis neid korratult taganema. 14. aprillil kell 9 õhtul tuli Jaapani mäest 3 pataljoni Matazeo küla juures üle Jalu idapoolse haru. Öö wastu 15. aprilli oli rahulik, 15. aprilli hom. uuriti wälja, et jaapanlased  saare Sandagou küla waStu oina alla oliwad wõtnud. Meie sõjawägi hoiab Jalu jõe paremal kaldal seiswat seisukohta ikka wecl kinni. Sindjagou küla juures üle Jalu tulnud jaapanlased wõtsiwad HuSsau ja Lisaweni küla oma alla. Kindral Sasulitsh tahtis külad tagasi wötta ja saatis sinna wäeosa podpolkowniku Linda juhatusel. Külasid kaitsmas oliwad 2 Jaapani kaardiwäe pataljoni, mäesuurtükid ja väike osa kaardi ratsawäge. Meie mehed ajasiwad jaapanlased  küladest minema. Meie kahju 2 surnut ja 13 haawatut. Jaapanlased jätsiwad  2 surnut ja 26 haawatut maha. Omad suurtükid wiisiwad jaapanlased kaasa ja jäiwad Sindjagou kõrgustel peatama. Meie mehed sattusiwad jaapanlaste suurtüki  tule alla, mis Widshu ligidalt tuli. Meie 2 suurtükki sundisiwad jaapanlasi oma paadisilda koost ära wõtma. 16. aprilli hom. kell 16 hakkas Jaapani  osakond 1500 mehe ja 12 suurtükiga Ambihs ja Shakspudsi all üle Jalu tulema.  Meie mehi oli nende wastu 2 rootu ja 2 sotnijat kahe suurtükiga. M-ie kaotasime  4 surnut ja podpolkonmik Gussew sai kergesti haawata. Meie meestele saadeti abi ja kästi neid jaapanlasi üle Jalu tagasi ajada. 17. aprillil lasksiwad jaapanlased 36 suurtükiga, mis lse hästi warjatud oliwad, meie seisukohti Türing- Lshöngi juures. Nad lasksiwad pääle 2000 paugu. Türingtshöng on aga ikka alles meie käes. 17. apr. hommiku tuliwad jaapanlased jälle Hubsau küla juures üle Jalu. Et mid palju enam oli, siis taganes  meie osakond Pototintsa küla juurest tagasi. Türingtshöngi juures on meie pool surma saanud podpolkonmik Pahalow, 6 ohisitseri on haawatud. Hassau juureS on üks ohwilser haawatud. Mitu soldatit wiga saanud, ei ole weel teada: kuulu järele on 3 soldatit surma saanud ja 19 haawatud. Port-Arturi laewadeft. Berliin lehe „Tägliche Rundschaule" teatatakse  Peterburist, et meie wigased lahingulacwod  juba tarweks on saamas. Meremäe waliisust le saadetud ametlik sõnum ütlewat nimelt, et „R twisan," „Tsesarewitjhi" ja „Pobeda" parandamine juba niihästi kui lõpetatud on. S-oomuS, mis Peterburist tellitud, olla „Reiwisanile" juba külge pandud. Kõik kolm laewa olla nüüd juba nii kaugel, et nad lacwastikku wõiwat minna. Ristleja „Bajani" kohta oliwad jaapanlased teatanud, et ta 31. märtsi wöitluscv raskesti wiga on saanud „Bajani". järelwaatamine olla nüüd selgeks teinud, et tal wShcmatgi wiga ei olla. Kui ta Wene tsrmdopaatifid päästa püüdis ja wiiclc Jaapani laewals kallale tungis, saadeti tolle kuulisid kui rahet, aga kahju teinud ei olla need talle mitte. Admiral Aleksejev olla 7. aprillil laevu vaadanud ja haawatutega kõnelemas käinud. Tuukrud otsiwat ikka alles admiral Makarowi surnukeha. Wenelafed wõtsiwad Sion-Tschini ära ja pvletasiwad Jaapani konsuli maja, tollimaja ja postkontori maha. Puktschanis, mis wenelased ka ära wõtsiwad, seisab 5000 meest. Pole peaaegu selles kahtlust, et wöitluseS 2. skp. üks Jaapani ristleja hukka sai. Ristlejad „NiSsin" ja „Kassuga" saiwad suuri wigaStusi. Miinilaew „Straschnõi" läks pommi läbi, mis masinaruumi sattus ja sääl lõhkes, hukka. Prantsuse leht „Echo de Paris" kirjasaataja on „Birsh. Wed." teatel admiral Skrõdlowi jutul käinud, kes ütelnud, et ta oma laervaStikuga kaugel idas waenlase pääle ei hakka tungima, waid laewu paraja aja tarwis hoiab. Las' jaapanlased saadawad  rohkem sõjawäge mannermaale, seda otsuStawam on wõitlemine maal, ütelnud admiral. Piibel sõjaplatsil. Inglise piibli-seltfile tähendab sõja kuulutus iseäralisi  suurt tegewuse laiendamist. Juba enne sõja lahti pääsmist oli piibliseltsi agent Jokohamas Jaapani sõjaministrilt luba palunud tegewaS wäetenistuses olewatele sõjameestele püha kirja annetada. 50,000 eksemplari ewangeliumifi ja 5000 eks. Uut Testamenti hoiti Jaapani keeles käepärast  ja nii wõis mikado sõjameestele, kes sõtta laksiwad, püha kirja osast kaasa anda. Selts jagab ilma politika olude pääle waatamata mõlema sõdiva rahva soldatitele oma raamatuid. Isamaalt. Kuresaarest. Reedel, 23. aprillil, Keiserliku Majesteedi Kõrge Keisri Proua Aleksandra Feodorowna nimepäewal  peeti meie linna kirikutes jumalateenistust. Majad oliwad lipuehtes ja õhtul põlesiwad ilutuled. Wiimaste 17. aaSta jooksu! on liikumata «varanduste hind Liiwimaa linnades  jõudsalt kaswanud. Waranduste hind oli 1887 aastal Kuresaares 182,340 rbl., 1903 a. 1,040,660 rbl. Kõigekõrgem käsk. „Wal. Teataja" awaldab järgmise Kõigekõrgema kasu: Walitsuse määrused ja kuulutused, mis siiamaani Eesti- ja Liiwimaa kubermangu  ajalehtedes Eesti wõi Läti keeli tõlkes awaldati, tulewad nüüd ainult Wene keeles ära trükkida. Eestlastest, kes Warjagi ja Korejetfi Ml Tschemulpo all jaapanlastega wõitlesiwad,  ei olla üksgi surma saanud, kirjutatakse  „Teatajale." Nende lacwadepääl on olnud 8 eestlast teenimas, nimelt: Joosep Kain, Elias Sardermann, Preedik Puting (./Saarlase" lugeja), Peeter Mets, Karl Tael, Jüri Timmermann, Ernst Tseih ja Gustaw Vato. Kõik need mehed sõiduwad  nüüd kodumaale lagast, ega wõta enam Wenc-Jaapani sõjast osa. Uue rahwakoolide inspektori läbi on märtst kuus kõige saaremaa winisteriumi koolidele apteegid muretsetud. Apteegis on esialgu 24 nummert (seltsi) arstirohtusid ja haawasidumise materjali, nus koolilastel! haiguje korral maksuta tarwilada on. Mis ja kuidas rohtusid pruukida tuieb selle tormis ou apteegil arsti kirjalik juhatus kaasas. Raha apteekide ostmiseks on koolide tagawara kapitalist wöetud. (See kapital on igal minist. koolil ja sünnib sellest rahast, nns wõõra walla lapsed koolirahaks moksawad.) ' Kooli apteekidest tuleb suurt kasu loota ja möga svowida oleks, et nad iga rahwakooli juurde asutataks, sest rohtude abil paraneks mõnigi hmgus palju rutemini, kui see looduse Ml muidu Saarlane, 1904 .N 17