lid järsku, ühe neeme nurga ümber piirates,  ühe kitsa kanaali sisse sõudsiwad. Merekoht näis siin ju kaunis kardetaw olema, sest praamid käisiwad tihti wüga köweriti, aga röömlid ei awaldanud siisgi mitte wähematgi kartust ja oli arwata, et neil need kohad üsna tuttawad oliwad. Malailascd tunnemad niisugust hüdaobtlikuid  kohte wäga hästi ja just sellepärast nad neid warjupaigaks waliwad, et suuremad  sõjalaewad nende asupaikade ligi ei pääseks. Warfi jõudsemad nad ühe jõesuhu, mis pilliroogude ja muude mõjudega nii warjatud  oli, et seda eemalt aimatagi ci wöinud. Praamid peideti siin tihcniku õige hoolega ära, kuna kallim kraam kõik paatidesse kanti. Ka mängid saiwad kõik paatidesse aetud ja kai see sündinud oli, asus rööwtite hulk ka kõik paatidesse, mis läbi need nii täis koormatud saiwad, et pardani mette wajusiwad. Jõe moolus oli aga üsna tasane ja ilma suurima matmata sõuati paadid wastu mett ülesse. Jõekaldad 01-mad mZlsmil nool nii pakiu mõjudega kurni kaSwanud, et mitte midagi näha ei wöinud. Natukese aja pärast tuli mähe lagedam koht, kust mõned madalad onnid puude wahelt meie söbradele silma hakkasiwad. Senna kohta sõudsiwad malaiclastd  kaldale. Päratu kari, peaaegu halasti naisi ja lapsi tyliwad neile juure kisaga ivastu, kes rööwitud kraami ruttu aitasiwad paatidest  maale wedada. „Lordiina" mehed saiwad ühe wiletsa putka sieje mangi pandud  ja iga kandi paale paar rööwlu laetud  püssidega wahiks pandud. Willemann ja lord jäeti küll oma wolile ja anti nendele  wähe ruumikam õhuonnikenc, mis mitme puie tüwide -vahele, maast kolm wõi neli sülda kõrgele, ehitud oli. See oli siiSgi niisama hää, kui oleksirvad nad täielikult wangis, sest et siit mitte kuhugile päästa ei wõinud. Pääle selle sai neid koleda surmaga ühwartud, kui nad midagi kahtluse märki julgekfiwad usaldada. Mitu päewa läks mööda ja selleajoga ei juhtunud mitte midagi, mis lordile ja Willemann'ile iseäralikult meele wastu oleks olnud. Saar oli kaunis suur ja ütlemata rikka loomuse annetega täidetud ja saiwad nad jääl, rööwlite päämehe luboga,  lindude jahiga ja mõne muu lõbustusega  aega wiita. Ka muidu oli nende elu kaunis rahuloldaw; rööwlid andsiwad neile ilma sõnalausumata riisi, kala ja mõnda muud toitu ette ja ei tülitanud neid siis muidu sugugi. Kapten Milhorn'i arwamiscd, et kawalusega rööwlite kaest ära päästa, näisiwad aga täiesti luhta minewat. Ühel homikul läks terme rööwlite hulk jälle praamidega merele. Ka Willemann ja lord ja niisama ka laewamehed, saiwad kaasa sunnitud minema. Päike tõusis just ÜlcS ja wärwis lacnete harjad kulla karwalisckS,  mida homikune wilu tuuleõhk kõrgemale kihutas. WaSta lõunat jõudsiwad  nad saarte kobarate wahelt ivälja lausuma  wctte ja Willemann, kes ühte puhku ümber wahtis, ei näinud tükil ajal muud, kui taswast ja wctt. AllcS pääle päcwa loojaminekut hakkasiNad praamide nina ees jälle rohelised saared weepinnalt ülesse kerkima; õhtu ja põhja wahelt nägi Willemann  ühe mustata suitsu juga üles tõusma  ja warsi sai ta aru, et see ühe aurulaewa  suitsusammas oli. (Järg tuleb.) Sellel asjal on ka Saarema akohta iseäraline  tähtsus. Uue stempclmargi seaduse järele on stempclmargi maks mitmes asjas kõrgendatud. Praegusel ajal on siin talurahwal  wäga palja kroonu käest ostetuid kohti krepoSti raamatutes alles kinnitamata. Tuleb neid pärast uue seaduse maksmise ajal kinnitada, siis läheb kinnitamine kallimaks. Kes sarnast kinnitamist odawamini tahab teha lasta, see tehku seda siis aegsasti. Kuresaare linnawalitsus nõuab Saaremaa  karskuse seltsi käest trahllrimaksu, sest et seltsi rahwa theemajas buhwet olla- Hiljuti palus karskuse seltS linnawalitsuse  käest raamatukogu asutamiseks abiraha, aga selle palme jättis linnawalitsus tagajärjeta.  Teised linnawalitsused awitawad sagedasti karskuse seltsisid. Öösel 17./18. lanunril põles R. Wolteri õllewabrik ära. Tuli olla ettewaatuse puuduse läbi sündinud. Ehitus olnud kinnitatud, sisemine märk aga kinnitamata.  Minewal suwcl korda saadetud h obuSte  lugemise järele on Kuresaares ja Saaremaal hobuseid loetud: 1) Kuresaares  hobuseid kuni S aasta wanaduseni 21, tööhobuseid 180; nendest sõjamäele kõlblikku 47, tagawara mäeks 28. 2) Saaremaal:  s.) mõisaomanikkude ja rentnikkude hobuseid kuni 5 aasta wanaduseni 673, tööhobuseid 2217; nendest sõawäele kõlbawaid  414 ja tagawarawaele 68; d) taluhobuseid:  kuni 6 a. wanaduseni 3794, tööhobuseid  11,546, nendest sõawäele kelbamaid  918 ja tagawarawaele 131. Endine Saaremaa wäeülem obrist J. S. Senkowitsch on Moskwas 3. januaril ära surnud. Mustjalast. Wõhmalt- RõõmuStawad  vliwad meil möödaläinud pühad seeläbi,  et meie küla kõrts igawescle unele on suikunud. Sest kuidas kõik wanemad inimesed  weel mälcstawad, ei ole ühedgi Jõulupühad nõnda ilma tülita mööda läinud,  kui need. Ikka oli tüli ja riidu, kisa ja kära, iseäranis Kolme Kunninga päewa järel, mida „nuudi päewakS" nimetati, sest siis jooksiwad noor kui wana, kellel oga jalad wähegi sõna kuulsiwnd kõrtsi „nuuti" pidama ja sille lõpp oli ifcsugu „lõppeks tants" ~külm kupu laskmine." Et see „kurjasünnituse mõisa" küll oma kisa ja karaga läinud on, sellegipärast ci ole lugu weel kiituse wääriline, waid iga tõsine ristiinimene tunneb küllalt weel kurba meelt, kui selle pääle waatab, kuidas noor rahwas Jõulupühasid rikub. Juba esimese Jõulupüha  õhtul on löötsapilltd niisugust kisa tegemas, kui nälgas sead perenaese järel, ja noor rahwas nende ümber kui Jsraeli rahwas kuld-wasika ümber tantsimas. Suurt häbi peaksiwad küll laste- ja perewanemad  see juures tundma, kes oma lapsi ja peret sugugi ei keela, maid neid oma tahtmise järel lasewad ümber hulkuda ja trallida, niisama ka omas majades kõiksugu roppu ja lärmi salliwad. Mõned wanemad  ei ole oma lapsi pühade ajal näinudgi, kuna nad Nääri laupäewa õhtuks kui wäsinud  koerad koju tulewad. Kull oleks selles asjas parandust tarwis, aga mis wöib parata, kui see laste ja perewanematele wäga meeldib.  Tahame siin wooruft elutsema saada, siis peame köigeefiteks oma kodust elu parandama- Põidelt. Juba mõnigi aasta leiab siin ranna äärne rahwas merest hääd teenistust ja nimelt angerja püügiga. Neid mere elukaid  wõetakse Wäikse wäina urgastest iga päew sajade rublade wäärtuseS wälja. Päcwad  läbi wõib mere pääl püüdjate salkasid  ahingatcga näha, kes nagu Hiina suurerusikamehed  koledal kombel ristiinimest siin angerjaid maha notiwad. Et nimetatud  püüd mõne mehe tasku kaunis raskemaks  teeb, on selge, aga waefed angerjaid sel kombel hukata, on kahjetsemise wäärt. On ju ahingatcga tapmine wäga piinlik, ja püäle seda jääwad paljud pärast haawa- Mõndasugust. Oudowost. Hiljuti oliwad 4 Oudo-va  linna meest, 3 wenclast ja 1 sakslane, tublisti oma päüd monopoli märjukesega soojaks kütnud, wõtsiwad aga wecl weerand pangi wiina kaasa ja läksiwad linna lähedale  jahi pääle. Nad tapnud ühe jänese ära. Mehed rõõmsad. Sõitnud Shaawera küla tutwate juurde „haawiku emanda" liha maitsma ja toonud jääl juures ka kaasawõetud  wiina ära. Pill tulnud aga pika ilu järele. Seltsimees sakslane leitud homnrkul  ärkades surnud olewat. See oli 20 aastane priske, ilusa kaswuga noormees N. Ts. Surnukeha toodi politsei ülewaatusel  linna ja pandi haigemaja surnukamb- risse. Tohtrid waadanud ta üle ja andsiwad  tunnistuse, et teda matta wõib. Koguduse  õpetaja aga oli maakonnas ringsõidul ja et soowiti teda õpetaja poolt maha matta lasta, siis kanti surnu kiriku käärkambrisse ja jäält kirikusse,, mis ühtlasi sakslaste kui ka eestlaste jaoks on. Wiimaste imestuseks  ilmus korraga päewapiltnik oma riistadega pühakotta, et surnu nägu mälestuseks  ülcS wõtta. Puusärki kaas wõeti päält ära ja nähti, et surnu ennast muutnud  oli. Ta nägu oli punaseks läinud. Rahwa seas tõusis jutt: ta elab. Kui õpetaja  kodu tuli ja surnut waadanud, oli tal sama arwamine. Ta awaldas arwannst,  ci ta enne matmist ette ei wõtta, kui poiilsci asja üle on waadanud. Hakati kirikut soojaks kütma. Järgmisel päewal ilmus politsei ja tohter kirikusse. Katsuti rohtude abil surnut elule äratada, mis korda ei läinud. Rahwast kogus palju kokku, kes surnu ülestõusmist ootas. Peab tähendama,  et kirikus nagu mõnel turul talitati. Linna inimestel oliwad koerad ja maarahwal  linnast ostetud kaup kaasas. Mõned poisikesed istusiwod altari wõre pääl ja altari äärne padi oli poriseks sõtkutud. Wiimaks  toodi weel elektri masin altari ette, millega surnut elustada taheti. Kui Eesti koguduse liig is. Otter seda korratust õpetajale  teatas, saatis see rahwast kirikust juhtima. Et wäikese ahju abil wöimata oli kirikut tarwiliselt soojaks kütta, et elektriga  äratuse katset teha wõiks, siis wiidi surnukeha jälle käärkambrisse, mis soojaks tehtu Katsed jäiwad ka sääl järelduseta ja surnul ilmusiwad surma tundemärgid. Tunnistati siis ikka surnu surnuks ja õpetaja  mattis ta maha. Ouduwa linna eestlaste  keskel kuuldakse kahetsust, et nende kirikut katsete kohaks ja rahwa tallermaaks lubati teha. Kuninganna Viktoria walitfuse algul  oli Bnti riik 182,479 ruutpenikoormat  suur. 136.599,990 inimesega. Praegu on aga Briti ilma riik 28,119,599 ruutkilomeetrit  suur, 388,969.999 inimesega. 64 aastaga on 201,599,999 inimest juurde Saarlane 1901 M 5