Wäike-Pakrisaarel. Kui naeruwäärt tühised ei näi kõik need ..mõnusused"?  mida harilikult linna-elu pakkuda suudab, sellele  olewat,- kes suwel harilise töökoorma wäheseks ajaks maha panna ja täie rinnaga kord Vabalt hingata wõib. Kui see puhkuseaeg ka kõigest mõni päew peaks kestma ja kui sel ajal ka kõige kokkuhoidlikumalt elada tuleks - ainult natukene enam wabadust, õhku ja päikest! Kaebatakse, meil puududa niisugused kohad, kuid see kaebtus on tühine. Seal on kõige pealt meie ran- Nasaared, mida suwitamiseks, niisama ka wäljasõitudeks  igal juhtumisel tarwitama peaks. Niisugused on Naissaar. Aegna ja teised saared. Hiljuti käisin Baltiski lähedal Wäile-Palrisaaid.  Baltiski linnast on sinna tõrgest kolm wersta mereteed,  mis nägematalt ära kaob. Lühikese sõidu järeie  seisame juba Wäikse-Pakrisaare põhjapoolse kalda ees tasakeste hälliwal merepinnal. Mõni süld jolli swäikene sõiduriist) nina ees tõuseb  3b—4o jala kõrgune kaljusein järsult üles. Paiguti  on meri kalda ajajooksul alt ära õõnestanud ja ülemalt suuri katjurünkaid alla lasknud. Neid on terwe kalda-alune weeäär täis. Seal seisawad need suured paelahmakad serwitt,- iagu oleks kellegi wõimas käsi neid nõnda seisma seadnud. Mõned paed on nõnda suured, et üks terwe paas Väheldasele masale alusmüüriks jätkuks. Alla kukkudes sünnitawad kaljurahnud hästiwarjatud  koopaid, mis merelindudele wäga häid pesitamisekohtajid  pakuwad. Ka kalamehed tarwitawad neid looduse enese poolt ehitatud koopaid hakwa ilma puhul warjupaileideks,  weel sagedamine aga öökorteriteks. On wõrgud  õhtul meresse lastud ja tuul kojuminemiseks Vastane, maa kauge tõmmatakse paat siiasamasse kaldale, kuna kalamehed ise maksuta Võõrastemajasse, nõndanimetatud ~pae alla" öökorterisse lähemad, mis siinsamas, sammu kahe, kolme peal, asub. Hommikul o» Väljaminek kergem: wõrgud on kähedal. ..Öõkorteri" enese üle ei wõi nuriseda: ta annab  tuule kui ka Vihma eest head kaitset ja suwisel ajal on kalamehele sellest juba üliküllalt. Halwemak juhtumisel ja õige sagedaste peab ta palja kõwa paadipõhja peal kõVendama ja purjekatega  leppima, mis, iseäranis halwa ilmaga nagu arwata wõib just kõige meelitaroam ei olegi. Meie walime sündsa koha wälja ja juhime jolli kaldale, see on kalda alla kruusa mäele, mida osalt meri siia ülesse uhttinud. osalt kalda pealt alla wariseuud.  Kaldaleminek on aga kaunis täbar, iseäranis luiilse ilmaga, sest kruusamägi tõuseb kaunis järsult üles ja lagast käib kõrge laene peale. Sellepärast peab kaldaleminemine ettewaatlikult ja kiireste sündima. Vastasel korral wõib meri kaldalepüüdja ära neelda, nagu haikala prohwet Joonase, see on sõiduriista tagast  wett täis lüüa, ehk meresse tagasi kiskuda. Niipea kui jolli nina kruusa külge puutub, hüppame  kaldale, et jolli koorm kergemaks läheks ja tagaots laene peale kerkida annaks, ning teisel silmapilgul  on joll juba kuiwale tõmmatud. See töö on siini iseäranis sellepärast kerge, et lae»ed kruusaliwid ümarguseks on öörunud, nõnda et nad sõiduriista põhja all kergeste edasi liiguwad. Olcinegi õnnelikult kaldal. Igal pool ei ole see mitte kerge, mõnes paigas aga otse Võimata. On niisuguseid kohti, kus järsk kaljusein otsekohe wette langeb, kuna teises kohas jälle kiwiline põhi maalepääsemisele  takistusi teeb. Kaljualune on eluta kiwideraga. Arwa mõnes kohas näeb silm kalju prao wahelt wõi kalju nuka pealt, kuhu ülemalt mulda on warisenud, mõnda Väikest kidurat puukest oma õõtsuwat latwa wälja sirutama. Seda kenam on aga kaldapealne taimekasw, mis halli kalju serwa nagu rohelise palistusega ehib ja kust mitmesugused puud ja võõsad oma kaelad uudishimulikult  ette poole sirutawad ~ Enamaltjaolt on kaldaalune õõnes, kuna ülemal suured kaljurünkad ripuwad. Aegamööda wajub niisugusele  rünkale tahapoole pragu sisse, kuhu kruusa ja mulda wahele Variseb ja pragu nõnda wiisi ikka laiemale käristab, kuni.kaljurõngas wiimaks suure mürinaga alla kukub. Niisugustes kohtades on kalda all käimine hädaohtlik, iseäranis aga meel müristamise  aial. mil allalangemised maa põrumise tagajärel  iseäranis sagedad on. Olen näinud, kudas niisugune kaljurüngas ühes selle peal kaswawate puude ja põõsastega mürinal alla langeb. Hulk aega kaob ümbrus paksu suitsu ja tolmupilwe sisse ära. Alles hulga aja pärast, kui tuul tolmu ja suitsu ära on kannud, wõib näha, kuhu mahalangenud kaljurünkad puruks on kukkunud ja kudas mõned purustatud puuriismed kiwikinkude alt. Välja paistawad. Saare elanikkudele on kalda allalangemine sagedaste  kahju sünnitanud. Nimelt kisub kallas loomad,- kes sel silmapilgul kalju ääre peal juhtusiwad olema, ühes omaga alla, kus nad teadagi, otsa leiamad. Iseäranis on lambad edewad weerja kalda serwa peale tikkuma, kuhu neid rohukõrred ja noored puuwõsad meelitawad. Sellepärast on karjamaa kohal kalju serwalt kõik puud maha raiutud. Kuid sellegipärast  juhtub õnnetusi. Rohtu ei jõu kaljuserwalt ju ometegi ära kitkuda ja teiseks on niisuguseid kohti/ kuhu inimene oma jalga tõsta ei usalda, meel wähem seal raiumist ette wõtta. Kalda alt möödasõite? wõib sagedaste näha,- kudas lambad kahe esimese jalaga weerja kalda wiimase serwa peale toetades, tagumist kehaosa maha lõmidates  ja kaela õiele ajades sügawuse poole sirutama pihlaka wõi paiu wõsa pealt jonnakalt lehti näpib. Mil wiisil ta libamesi kaldast oma keha jälle üleH upitab, on päriselt arusaamata. Siin kalda all, kaljurüngaste wahel ja pragude sees pesitab wäga palju merelindusid, kes sitt, nagu ennemalt tähendasin, wäga head pesapaika leiawad. Ümberringi kaljurüngastel wõib neid texwed karjad istumas näha. Nüüd pesitamise ajal on nad julged ja lasewad inimese kaunis lähedale. Iseäranis julge näib üks paar suuri mereparttt olewat. kes kõige aja meie pea kohal manöwrit vn teinud. Seni kuj meie oma sõiduriista Üles tõmbame ja kalda all ringi waatame, on need mitukümmend korda weepinnal madalaste meie üle peade lennanud. Wististe on jcltc paarikese pesa kuhugil siin lahedal ja pesaomanikkpsid huwitab nüüd, kas meie sõbrad rvõi waenlased oleme, kas eraomanduse põhjusmõtet õigeks tunnistame wõi käime lihtsama põhjusmõtte järele: pesa sulle munad mulle. Olge mureta! Sellest küljest oleme seltsimehega mõlemad truuwid eduerakondlased! Kui kaldale tulek kerge oli, siis on ülesse kalju peale pääsemine seda raskem. Niisuguseid üleskäigu kohti on roäga wähe. Saarlastele ja ümberkaudsetele kalameestele on need kohad aga hästi tuntud, nõnda et nad sinna ka kõige pimedamatel öödel eksimata kaldale  oskawad tulla. Esiteks roiib kitsas kaljupragu kahe allalangenud pae wähelt ülespoole. Sealt tuleb suure waewaga läbi pugeda. Üles saades jõuame wähe laiema platsi peale, mis umbes kesk kalda kohal seisab. Kaljurüngast  katab haljas muxu. sest ülemalt on ühes kaljuse kaldaga ka mulda alla langenud ja rohule juurteajamiseks wõimalust annud. Isegi mõned põõsad ja paar pihlakavuud kaswawad siin. Et meie parajaste siin oleme, siis astume ka möödaminnes  ühe ..pae alla." -Oi jeh! see oU ju päris süurepäraline öömaja ja meie odawatesi Võõrastemajadest tõepoolest ei ole need aga mitte odawad selle poolest wesl parem, et siin kõige wähemast lutikate eest julge wõid vllä. mida meie ..odawates" Võõrastemajades igakord  mitte ei wõi. Näha, et seda öömaja siin ka sagedaste on tarwitatud.  Kõrwal on sammaldest paar magamise- ja ümberringi mitu tuleaset näha. Kardab keegi uus öömajaline  siiski endisi ..woodipesu" tarvntada, siis wõib ta selle siinsamas tule peal kohe ..ärapesta" ja kalda pealt põõsaste alt uut muretseda. Nüüd ronime edasi ja jõuame wiimaks kalda peale. Alt kiwirägasi ülesse jõudes tõmbab ketta taimekasV, mis kohe kalda äärest peale algab, tähelepanemist oma peale. Eemale jõudes läheb mets ükslugu suuremaks. .Siin on mitmesuguseid' puid. Mida maisemaal niisuurel armul mitte ei leidu, siin saarel aga, kus kliima mere läheduse pärast talwel palju pehmem on, julgeste kaswada wõiwad. Kõik oU aga lehtpuud. Okaspuudest paistab ainult kadakas silma. Kaldapealne, kuhu meie ülesse tulnud, on heinamaa,  mis head õielisi rohtu kaswatab. Eemalt waadates  paistab wäike lagendik, mis kõwerdi metsa wahele pöörab, lilledest aina wirwendama. Lage mäeselg  on nagu otsata suure mitmet karwa lapilise waibaga  üle kaetud. Ümberringi kaswawad sarapuu, öispuu,  mahkpuu jne. põõsad. Ka siin põõsastes pesitab  igaseltsi merelindusid. Teisel pool awaUeb kena maade Soome lahe ja wastasseiswa Baltiski ranna poole, kuna paremat kätt kaugemale maa sisse Baltiski lahe ulatab. Pahemal  käel maaninal paistawad Pakerorti kaks tuletorni,  paremal käel Baltiski walged müürid ja keisrinna  Jekaterina ehitatud kindlus, mis nüüd ,-,ajahamba  närida" on ja ammugi ltjuba warema-tesj -seisab. Sealt Natukene edasi paistab 'Huuga talu,- kunstnik Adamsosii sündimise ja kaswamise paik. Ee- mai läigib ja wirwendab päikese käes tumesinine Seomelahe  pint). Silmapiiril pakstawad suitsu sambad ja walgendawad mitu purju. Õhk on siin ülilahk ja puhas, mis pea otse ringi paneb käima. Olgu ilm nii palaw kui tahes, üleliigset soojust ei ole siin kunagi tunda : jaheduse eest kannab karske mereõhk juba hoolt. Kui ümberkäimisega küllalt ennast juba Väsitanud oleme, istume kuhugile põõsa marju ja hakkame ligi- Võetud kehakinnitust wõtma. Siitsamast rohu seest leiame meretedre munakoore. Aeg on selleks aga liig warane, et mereteder oma pojad juba Väljahaududa  oleks jõudnud, sellepärast hakkame asja lähemalk  järele waakama. Koore seest leidub weel sisu, mis näitab, et muna sugugi haudunud pole. Ümber Vaadates leiame weel kolme muna koored ja pikema otsimise peale lähedalt põõsast äralõhutud pesa. Asi on selge: siilipapa on pererahwa äraoleku ajal siin ..pogrommi" tegemas käinud. Kuhu aga muist mune on jäänud, sest harilikult muneb mereteder  7—B muna? Pikema otsimise peale leiame ka nad üks siit teine sealt põõsast ja rohu seest. Weretedre munad on linnu enesega Võrreldes imestamisewäärt suured. Kuna teder ise metsatedrest sugugi suurem pole. on munad umbes noore ane munade suurused. Et wäite siil neli sarnast muna ära jõudis süüa, siis pidi see küll alles kõhutäis olema. Otsisime, kas ta niisuguse tubli söögi peale siin kuskil põõsa warjul päikese paistel lõunauinakut ei puhka, kuid asjata. Halb südametunnistus on kuri tagakihutaja,  kuigi selle peal ainsaks patuks kas paljalt tedre pesa on. Meie kirume siili häbematust ja pistame ülejäänud  kolm muna mälestuseks oma reisipauna, Vabandades  oma tegude Vabandamiseks on inimesel Vabandusi ikka enam kui tarwis käepärast et teder nüüd, kus siil juba oma terawa ninaga kodüliseks  lo' luud, pesa ikka maha jätab. Eneste südame rahustamiseks kirume weel natukene siili ja asi jääb Nii. > Oleme keha kinnitamise lõpetanud, heidame pika rohu sisse weidi küljeli. Wäga mõnus on siin pikutada  ja kalda pealt alla waadata, kudas laewad saare ninast mööda sõidäwad. Tormistel, pimedatel öödel on saare nina, selle peale Vaatamata, et tuletorn  nii lähedal asub, laewadele koht. Saare ninast ulatab kiwiseljandik kaugemale meresse  ja sinna on mitu laewa enngst põhja ajanud. Ka sel kohal, kus meie /praegu külitame, paista- Vad kiwide Vahelt ühe laewa riismed. Laewakere pealmise osa on torm juba aminug' Lra purustanud, järel on ainult põhi. Mõnest kohast ulatab suuri Naelu täistaotud must kaare ots nagu hirmus Medusa pea weest wälja. Natukene edasi on teised sarnased laewarjismed näha. Läheb mõni aeg mööda, torm on need laewariismed  sootuks koost ära uhtunud ja laiali kannud, aga ka uusi jälle asemele toonud. Kõrgel kalda kohal keerutab kajakas. Huwitaw on seda lindu tähele panna: ilma et ta ainustki korda tiibadega liigutaks, lendab ta siiski paremini kui kuulus Zeppelitt. Tormise ilmaga, siis kui kõik teised linnud warju otsiwad, asub tema alles platsi. Waikfe Rr. 151 H 5 Sewake ZWS,