Tsuschimalahingi st päästetud.  Juba nad ilmustwad Peterburgi  uulitsatele. Minuga rääkis nii kirjutab „Birsh. Wed." sõnumisaatja üks madrus ristleja  „Ural'i" päält järgmiselt: „Mina olen üks neist üheksakümnest inimesest, teda weest wälja kisti. Meid oli ristleja pääl oga umbes Svv . . . Kõik teised saiwad meres surma . . . Lahingi  ajal olin ma lacrva sees kuulide juures. Ristleja hakkas juba wajuma, kui meile käsk toodi, laewa laele minna ja endid päästa katsuda- Mind korjati üles, kui ma juba wett sisse hingates läkatasin." Kas jaapanlased püüdsiwad meie meremehi  päästa?" „Püüdsiivad nimelt, ja õige suure hoolega. Ma nägin, missuguse iseenda ärasalgamisega  nad wette kargasiwad ja minu seltsimehi  päästsirvad. Ma ütlen teile seda otse kohe, et ehk küll jaapanlane waenlane on, aga ma , hakkasin teda kõwasti armastama.  Kui hüä, hoolitsen? ja lahke ta on! Pärast lahingit oli ta otse kohe meie meremeeste hää sõber. Toitis mid ja hoolitses nende eest, otsekui oleksiwad nad sugulased olnud. Minul ei olnud Wenemaal  kunagi sõpru, aga Jaapanis on mul nüüd neid juba mitu tükki. Kas teate, kudaS meie omad mehed meiega pärast seda piinawat lahingit ümber käisiwad? Puruwäsinud, haiged, hoomatud, nagu meie olime, suruti meid Shanghais ühe Prantsuse aurulaewa põhja, kes meid kodumaale  pidi wiima. Laewa põhjas oli miskisugune halb naha hais, täitsa rikutud õhk- Ja seda pidime terme tee sisse hingama! ... „Kes siis aurulaewa ülemistes ruumides sõitis?" „Port-Arturi armuksed keda senini Shanghais  kinni oli peetud . . . Nende eest hoolitseti! Meie aga, kes meie üheksa kuulise mere sõidu raskusi wälja olime kannatanud, lahingi läbi wälja kurnatud, meie, kes oma elu isamaa eest ohwriks olime toonud, pidime oma kodu urkasse nagu ilma eluta looma-raiped tagasi pöörma . . . Kannatasime wälja,  muidugi.  Mis oli see nende piinadega «võrreldes,  mida juba läbi olime elanud, ja selle lootuse juures, et lähemas tulewikus kodumaale  saame? Siisgi, «võib olla, et meie konsul Shanghais selle üle kunagi seletust annab." „Aga kaS teie toit teel hää oli?" „Ka sellest ärge parem küstgegi l" „Noh, aga kuidas teid siin wastu wõeti?" „Räägiti, et linn lõunasöögi annab. Aga üksgi inimene ei wõtnud meid kodumaal  sooja sõnaga NaStu. Alles täna tuli Krjukowi kasarmudesse üks jalawäe ohwitser, tõi «viina ligi ja rääkis lahkeid sõnu. Suur aitäh temale! Trööstis ometi. Ma ei unusta teda ilmaski! Muidu olime aga siin, nagu wõörad. Aga ometi oli ju walus, pärast kõiki sõja «viletsusi, mis meie elu pahupidi pöörnud, niisugust waStuwõtmist näha. Kas meie selles süüdlased  oleme, et lahing nii lõppes Zi-Ja kas meie üheksa kuuline sõja sõit, kus meie igasugu wiletsusi kannatada saime, seda pattu ära ei lunasta, milles meie süüdlased ei olegi? Mis aga Jaapani ohwitseridesse puutub, siis on need mehised mehed! Oma solda-tisi  hoiaivad ja armaStawad nad." „Aga mis madrused Nebogatowi üle räägivad?" „Tal oli tarwis oma laewu põhja laSta. Ei olnud tarwis, wuenlase kätte anda." - „Äga tal oli inimestest kohju, kr' nägi, et asi nii kui nii kadunud on?" „Mis sääl meel haletseda, kui meie ise endid ei haletsenud? Oleks ennem mõnes muus asjas meie eest hoolitsenud, oga meie osi oli istuma cuu kntsta. Siiski audku Jumal kale andele! „Kas palju jutustusi sõjast kodu tõid?" „Oi, hcrra, terweks eluks ajaks wältab jutustada. Igat pommi kildu mäletan, surnud seltsimehed saawod weel kaua silmade  ees seisma. Missugust koledusi meie ka sõjast jaapanlaste wastu ei ootanud, aga seda, mis sündis, meie ometi ei aimanudgi.  Meie usume, et maailma loomisest saadik niisugust koledusi pole olnud. Kui ma surema hakkan, kordan weel oma jutustusi Tsuschima lahingust. Näe, seda oli sääl, ja ära anna enam, Jumal, maallmale niisugust õnnetust näha! Ja ma ütlen, et jaapanlasi needma ei peo, sest nad on auusad ja hääd inimesed.  Olgugi ei Kri-tust ei usu! „Pr. Kr." Wabaks lastud. Jaapanlased  on Sahalini saarel olewatele politikasüüdlastele  luba andnud, et nad igasse riiki wõiwad minna, kuhu nad aga tahawad. Jaapani rahupolitika. Jaapani ministerpresident krahw Katsura on kellegi Amerika ajalehe asemikule kõnelenud,  et Jaapan oma rahwuslift iseseiswust alal hoida püüab. Tema ei ahnitseda maade järele ega püüda ülewõimu oma kätte saada. Wenemaa pidada sõjakulu maksma. Jaapani politika olla kaugel idas Inglise ja Amerika politikaga ühe sugune. Meie tahame oma ja terwe ilma kasuks teiste rahwastega ühes töötada ja Koreale ning Hiinale moodsa edu õnnistust pakkuda. Hiina ja Korea on petiste ametnikkude  walitsuse all, keda meie wöimalikult pea parandama peame. Jaapan olla malmis  iga rahmaga wõitlust algama, kui see sellest liinist üle astub, mis Jaapani oma on. Linewitsh olla ~Pet. Gass." teatel kõigile tegemas sõjamäes teenijatele ohwitseridele küsimuse ette pannud: „Kas on ohwilserive arwamise järele wõimalik jaapanlaste üle wõitu saada?" Isamaalt. Kuresaarest. Laupäewal, 30. julil Keiserliku Kõrguse, Troon ü pärija, Ts es arewitschijaSuu rwürsti  Aleksei Nikolajewits  ch i s ü n d i m i s e p ä e w a h pesti meie linna kirikutes jumalateenistust, majad viitvad  lipuehtes, mõisnikkude kojas mängis muusika ja õhtul põlesimad ilutuled.  Saaremaamaapäewaotsus  e d, mis erakorralistel koosolekutel 20 22. julini tehti, on nüüd „Arensb Wochenblattis"  awaldatud. Otsused käiwad maaomawalitsuse  ümbermuutmife kohta ja on sessamas maimus tehtud, nagu Liiwimaa maapäewa omadgi. Uue korra puhul tahab Saaremaa oma senist iseseiswust maa-omawalitsuseft  lahus - alal hoida. Maa majanduslised  asjad läheksiwad uute sisseseatawate  asutuste kätte, kõik muud ülesanded ja õigused jääwad Saaremaa rüütelkonna kätte alali. Uutesse asutustesse tuleksiwad pääle rüütlimõisa omanikkude ainult need maksude maksjad, kelle aastane maksusumma  teatud akam-määrast —minimumist, —kõrgemale tõuseb- See alam-määr tehtakse  edaspidi kindlaks. Rentnikud, kellel talnd mõisamaa küljest äralahutamata on, saamad sarnaste talukohtade omanikkudega ühesugused  õigused. Kohalikkude majandusliste asjade walitsuse asutuste tarwis jaotatakse maa jaoskondadesse, mis 2 kuni 5 kihelkonda  suured tulewad. Omawalitsuse asutustes  walitseb põhjusmöttelikkeeltewabadus. Uute asutuste korra ligem wäljatöötamine  anti kommisjoni kätte, mille liikmed ära waliti. Kommisjon püüab naabruse sellekohaste kommisjonidega ühes mõttes töötada. Rüütelkonna konwendil on õigus walmistöötatud eelnõuu walitsusele kinnitamiseks  saata, kui see tungiwalt tarwilik on. Muhust. Juhtumine ebausklikuga. Räbala-kaupmees jätnud kellegi wabadiku hoiu alla seniks 40 purki saharini, kuni ta oma juures hoiatama tagawara ära saab müünud. Hoidja pruukinud aga seda magusat müüma-asja ise haudunud magusat kalja ja keetnud suppi, müünud ka teistele ja ei olla räbalakorjajale selle eest midagi maksnud. Sellesama mehe põllu pääl teinud mustad waresed kartulitele  palju kahju. Nüüd uskuda mees, et räbalakorjaja temale maresed kaela nõidunud.  KäeSolewal survel on Muhusse palju muste waresid ilmunud, kes wiljadele, iseäranis  kartulitele, neid maast üles kiskudes,  palju kahju teemad. Nende pesade häwitamine palju ei mõju, sest et need linnud hulgakesi ühe eest pilgu aja sees lohutud pesa uueste üles ehitawad. „Teat". Tänawuns lõikus. Lehtede järele on lõikuselootused 12 kubermangus osalt waesed, 12 kubermangus, nende seas ka Eesti- ja Lätimaa, waesed ja 5 kubermangus, nende seaS Kuuramaa, on nüli täiesti ikaldanud. Tõesti hääd lõikust on ainult 10 kubermangus loota. Riiast. Surnumatjad streigiwad. Reede taheti 17 surnut maha matta. Matmine oli aga Võimata, sest et kõik surnu-matjad ja surnuaia töölised streikifiwad.  Nende tööliste nõudmised täideti ära. Rattasõitja d m a a l. „Düna- Zeitungis" tehti hiljuti ettepanek, et abinõuu  otsitaks, kudas saaks jalgratta sõitmist  praegusel rahutuste ajal maal kitsen.  dada, umbes samati, nagu sõjariistade kandmisega lugu. on. Paar päewa hiljemalt  kirjutatakse selles samas lehes järgmist:  „Kitsendamisega ei ole wssl küllalt tehtud. Rahutuste sünnitajad ei kohku eeskirja pärast, et rattasõitmine ainult iseäraliste  märkide ja lubatähtedega lubatud on, ega jäta jalgratast tarwitamata; nad jõuawad ju kiiresti ära putkata, mi et neid kinni püüda ega wastutusele wõtta ei saa. Selleks on üksainus mõjuw abinõu».  Rahutuste ajaks tuleb jalgratta tarwitamine erainimestele hoopis ara keelata,  ja, xoljtseiametuWud.ele antagu õigus, inimesi, kes jalgratast keelust hoolimata tktagl tarwitawad, igapidi takistada. Mina tunnen küll, et selle läbi ka mitmed, kes rahutustest hoopis ilma süüta, raskelt kgnnatama peawad, aga nagu meie 20 aasta eest ilma jalgrattata läbi saime, nii wöime nüüdgi wäheks ajaks ilma läbi ajada. Üksik peab oma Wufi üleüldsuse tarwiduste alla-alanduma. Meil on sõja aeg..." Kuresaare kiriklikud sönumed. Piihapäewal, 7. augustil. EeStikeele iumalateenislust'kellu' peab ülemõpetaja Blohfeldt. ' 3l. Saarlane, 1905 Wa?tut«w toimttaja Hartwig Ggsj, oiwä. osa. xot