Saarlane M M. Teisipäewal, 9. juulil 1903. XVIII, aastakäik. maksab: Pooles aastas 1 „ LS „ —>H—. Ilmub lg-iltoifipäs<vc»r. Kurrsäarrs Kauba-uulitsas ur.l!. Kirjad käiwad: Saarlase toimctuselr,Kuresaarde. Kuulutuste petil rida maksab 3 k. UW Klküldillt xolitika «jilelil »«>> ja liaiarahiyale SKW Köigekörgem käsukiri on „Walits. Teatajas" hariduseministri Sängeri nime pääle awaldatud, milles Keisri Majesteet jnhtmõtteid awaldab, mille järel hariduse ministeriumil kooliolude uuendamise  asjus tuleb käia: „ Kõige päält kinnitan Ma weel kord Minu nõudmist, et koolis noore soo haridusega ühtlasi ka tema kaSwatamine usu maimus, ustawuses auujärje  ja isamaa wastu ning perekonna auustamise meeles käsikäes peab käima, aga ühtlasi ka hool selle eest, et noorsugu waimlise ja kehalise edenemisega warasemast  east pääle korrapidamist ja sõnakuulmist  omandaks. Kool, millest noormees ainult kursuste teadmistega wälja tuleb, ilma et temale usulist ja kõlblift kaswatamist,  kohusetundmist, sõnakuulmist ja wanemate  inimeste auustamist südamesse oleks istutatud, ei ole mitte ainult kasuta, maid sagedasti kahjulik, kuna tema omawoli ja enesearwamist suureks kaswatab, mis iga asja kohta nii wäga halwasti mõjub. Minu tähendatud eesmärgi kättesaamiseks tuleb wiibimata selle eest hoolitseda, et päälinnades ja kubermangulinnades keskkoolide  juurde kaswatuslised kogukorterid ehk pansionid awataks, misjuures kaswa- tamisetöö pääle kõige paremaid isikuid tuleb valida, aga mitte sugugi niisuguseid inimesi  lubada, kes Minu poolt tähendatud ülesannete jaoks tarwilikult ette walmistatud  ei ole. Sellega ühtlasi arwan Mina tarwilikuks, et see küsimus läbi katsutaks, kudas noore soo õpetamise- ja kaswatamisetööle  kutsutud isikute seisukorda varaliselt kindlamaks tuleb teha. Kooli korralduse poolest soowin Mina, et kool kolme liiki oleks: alam kool lõpuliku hariduse eeskawaga  ; keskmine kool niisama ka lõpuliku  hariduse eeskavaga ja keskmine kool ülikoolile ettewalmistamise eeskawaga- Mis ülikoolidesse puutub, siis ootan Mina viimaste  aastate kurbade nähtuste järele õpeasutuste  juhatuse ja professorite poolt südamlikku ja ettenägelikku osavõtmist nende hoolde usaldatud noore soo waimliss ilma vastu. Pidagu nemad meeles, et noorel sool õigus on kõigil kahtluse, võitluse ja tuhinate kordadel oma juhatajatelt seda otsida ja leida, mis temal enesel puudub: elutarkust, mõttekindlust ja äratundmist, et mõnikord terve elu ühe ainsa mõistmata  tuhina silmapilgu järele kujuneb."— Keisri Majesteet tunneb südamest rõõmu, et noorsugu öpeaasta lõpul suuremalt osalt oma kohust ära tundes õppimise tööle tagasi on pöörnud „Ma tahan uskuda, et vppiw noorsugu suwise puhkeaja ja oma südametunnistuse  häält rahuliku kuulamise järele, aga ka wanemate ja ligemate sugulaste hää mõju all Minu häält tähele paneb, mis teda ühes minu truu alamatega töö ja seadusliku korra marju alla kutsub. Korratustele, mis teadust ja ülikoolisid, mille pääle Wenemaa endisel ajal õigusega uhke on olnud, häbistawad ja niipalju isamaale ja Minule kallid noori elusid ära häwitawad, tuleb Jumala poolt minu alla ustud rahwa hääks lõpp pääle teha." Alguskirjale on Keisri Majesteet oma käega alla kirjutanud: Alikokttzi. Mamsel Ilmaaegne. 27 Mamsel ilmaegne, kes just omale teiste wahele ühe tooli lükkanud oli, ja istuda tahtis, tõusis kohe ülesse ja läks ukse poole; korraga tundis tema otsegu sisemist sundi Tereese poole waadata ja kui tema juba ukse lingist kinnihoides, ümberwaatis, nägi tema, et Tereese täitsa kahwatanud näo, kokkusurutud huulte ja päris waenlikult wälkuwate silmadega temale järele waatis. Julia wastaS temale imestanud pilguga ja läks. Mis põhjusel oli Tereese wiimasel  ajal nii isewärki? Niipea kui tema Roettgeri tupa astus, tuli see temale kohe wastu ja päris häkitselt:  Ütle Julia, kas on Frieder enesest mingisugust aru annud? Ei, wastas Julia. Siis on tema ise tulnud; on wõimalik, et mina seega eksin, aga mina tahaksin selle pääle kihla wedada et tema raudtee uulitsal minust mööda läks. See pole wõimalik Fritz, tema tuleb alles jõuluks ja sinna maale on weel terwega  kolm nädalat. See on wõimalik, et mina eksisin, laps, mina tahtsin seda sulle aga igatahes ütelda, et ta sull täädmatalt kaela ei langeks. Ja, kui nõnda peaks olema, et tema see oli, Ilmaegne, on sull siis selle kohta aimdust, mis asi teda siia ajas? Julia lõi näost tulipunaseks, aga ei lausunud sõnagi. Oled sina tema usalduseosaline? päris Fritz sdafi. Za, Fritz. Noh, laps, kui suli mingit mõju tema üle on, siis püüa ära hoida, et tädi jälle mitte asjata erutud ei saa; see on juba sellepoolest asjata, sest, et temal ometi enam wõimalik ei ole raha abi anda, ja tema ärakurnatud keha ei ole ka enam tugew küllalt raskeid erutusi wälja kannatama.  Julia laskis pääkese longu: Ons lugu tädiga tõesti nõnda wilets? päris tema. Aga, enne weel kui noormees mustata jõudis, kõlas eesttoost proua Minna hääl kaeblikult ja hädaldades. Kaastundlikud hüüded kajasiwad igalt poolt ja läwe pääl ilmusiwad Terecse ja proua Roettger, kes oma käsiwarre neiu piha ümber hoides, teda toetas. Tereese nägu oli walusalt kokkukistud, tema oli omale arusaamata wiifil hecgelduse  nõela peusse torkanud. Tohter kargas kohkunult püsti ja talutas  teda oma leentooli juure, kuhu ta teda istuma pani. Proua Roettger kiunus, otsegu  oleks tema walu kannatama pidanud, üks teine wanadlane proua rääkis midagi krampidest ja üks kolmas andis nõu, rutuga wana Krautneri järge saata kuni tohter kõikidele nõu andis toast wälja minna. Julia oli juba läinud, et kausiga külma wett tuua. Kui tema weega sisse astus, hakasiwad tema silmad seda imeliku nähtust mis tema nüüd siin nägi wirwendama ja pää ümberkaima.  Nõel oli juba wäljakiZtud, aga Tereese toetas oma pääd noore mehe õla najale, kuna tema põski mööda kaks suurt pisart alla weeresiwad. Tema pani Tereese pää, km Julia sisse astus, ettewaatlikult tooli leem najale, ei kuiwatanud aga mitte pisaraid tema näo päält, kuida tema seda ükskord mamsel Jlmaegse juures oli teinud, maid käis tuba mööda edasi tagasi, kui inimene, kes selle üle kaks kord nõnda kanget walu tunneb, et tema teisele haiget on tegema pidanud, kui see walu oli mis tema teisele teinud. Julia ei olnud seda ialgi enne näinud, et tema nõnda üle aru kaastundlik olnud oleks, nii päris enesest ära, sarnatse tühise wiga pärast; kui tema seda iga teise juures  nimetanud oleks. See oli wist küll wäga kibe? küsis Juulia kaastundlikult. Muidugi teada! wastas tohter, wõttis temalt kausi meega, kaldis karboliwett sinna sekka ja pani kausi laua pääle. Ole nõnda hää ja too õige pehmet linast riiet sa tead, see on kojas kappis, paremad  kätt laudu pääl. Julia täitis käsku ja läks, kui tema tagasi tuli. punetasiwad Tereese põsed jälle harilikult ja wäike alaleaftri sarnane, walge ja läbipaistaw käekenc, mida tohter mee sees hoidis, ei wärisenud enam. Kui Julia haawa sidumise juures haige kätt kinni pidas,  sai tema esimist korda kõige oma tegewuse  aegus, tohtri poolt noomituse: Mina palun sind Jlmaegne, ära ole nõnda jõhker! Mida ma siis teinud olen? küsis tema silmi üleStõstes. Sina pead ju käfiwart nii waljude sõrmedega  kinni, et sinna punased lapid ilmuwad.  Oh, ära ole pahane Z kogeldaS tema kohkunult. Julia, palus Tereese, too minule mu asjad, mina tahan koju minema hakata. Isamaalt. Kuresaarest. Suure wäina jäämurdja ei alga, nagu Kuresaare nädalaleht kirjutab, 1. juulil s. a. mitte oma tegewust, nagu waremalt teatasime, sest et wabrik, kust jäämurdja tellitud, teda mitte seks ajaks malmis ei ole saanud. Nagu kuulda, saawat  jäämurdja ehitus 15. juuliks täiesti malmis. Ilmade ettekuulutaja Demtschinski, kes wiimasel ajal ilma-uurijate seas palju kõmu teeb, awaldab oma ajakirjas „Klimat"