Saarlane UM Ultiildiiie politiilll eslilthi maa- ja lianarahmale UM S 7. TcisiPScwal, 10. julil 1901. XVII aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . 1 rbl. 80 kp. Ilmub igal ke i lr jv «li otr? cr l'. Knrcsaares Ka»ba-ui»lits«is nr.l 7. Kõigekõrgem tänu. Keiserliku. Kõrguse Suurwürstinna Anastassia  NikolajewKa sündimise rösmfa! põhjusel  tuli viWsü otjeSsh- Aetserlittade Majesteetide Kõigekõrgema uumpua-. !?n ka Keiserliku koja ja fise-- . mimftu z kaudu mitmesugustelt asu ustelt  ja seltsidelt riigis lõige alandlikumaid  õnnesoowisid Keisri Majesteedile ja Keiserinna Majesteedile Aleksandra Feodorownale  ühes truualamliste tundmuste awaldustega. Kui neid Keiserlikule Majesteedile sisemiste  asjade ministri Mi teada oli antud, käskis Keisri Majesteet Kõigearmulikumalt kõiki seisusi, asutusi ja seltsisid riigis awaldatud  õnnesoowide eest tänada. Isamaalt. Kuresaarest. Saaremaa asetäitja kreisiülem  hr. Wa ljljen> on õuenõunikuks nimetatud. Lmnawsligu on otsuseks teinud Kuresaare meremeeSte-kooli ainult Saaremaa elanikkusid waStu wõtta. Seega tahetakse selle eest hoida, et kulud liigasuureks ei läheks. Riias ilmuw uus naljaajaleht »»i." toob walesõnumi Kuresaare linna kohta, et siin 177 pidalitõbist pidada olema.  Mitte Kuresaare linnas ei ole pidalitõbisid,  waid Saaremaa kreisis olla uuema -' "mstiku järele üleüldse 177 nimetatud kes põetawat. Hiljuti saadeti, nagu hulk siit ära, nii et haigusele ikka > tee kinni pannakse ja see pea ka ära Unustatud poolt kirjutatakse meile: 18. junil peeti linnapääl kaua aja pärast jälle sälgude näitus ära, milleks kroonu hobustekaswatamise walitsus ja põllutöö ministerium tänuwääriliselt ja lahkelt abi oli andnud. Sälgude näitust juhatasiwad Riia täkkude esimees kindral baron Offenberg, Uue-Lõwe herra v. Hahn ja Uue mõisa hr. baron Nolcken. Edespidi  saab igal aastal niisugune näitus toime pandud ja auupalkasid antakse järgmistel  pöhjusmötetel wälja: 1) Kõige esiteks saamad auupalkasid aastased sälud ja nimelt need kes Saaremaal olewatest kroonutäkkudest, kui ka tallitäkkudest  on sugutatud. Sugutamiseks määratud talutäkud peawad komitee liikmetele ettenäidatud  ja nende poolt tarwitamiseks kõlblikuks  tunnistatud olema. Nõnda nimetatud „metsatäkkudest" sugutatud sälgusid ei wõeta mitte auupalkade määramise alla-2)  Kui ühe aastaseid sälgusid mitte küllalt näitusel ei peaks olema, siis saa- mad ka Saaremaa tulumäärad auupalkasid ja nimelt leiawad kõige esiteks tähelepanemist  need, kellel warsad on, ja siis need, kelle omanikud tunnistuse ette wõiwad  panna, et nad sugutatud on- Auupalkasid saiwad: s>) Põllutöö ministeriumi auuraha: 1. Wäikese hõbe auuraha: Baron Nolcken Randwerest, kolmeaastase mustjaskõrwi määra  eest. 2. Brongsist auuraha: Baron Nolcken, Uuest mõisast, walge määra warsaga „Hans'u" eest. 3. Brongsist auuraha: Baron Nolcken Randwerest, neljaaastase lepjaskõrmi määra eest-4.  Kiidukirja: maamarschal O. von EkeSparre, walge maara warsaga „Prinz'u" eest. 5. Kidukirja: von zur Mühlen, halli määra warsaga „Locomobil'i" eestb)  Riigi hobusekaswatamise walitsuse raha auuhinnad: I. auuhinna: Baron Nolcken Radwerest, lepu sälu eest 25 rubla-11.  auuhinna: Ado Eitea Kullilt, üheaastase  kõrwi sälu eest 15 rubla- UI. auuhinna: rendnik Üksti Keskwerest, halli täku eest 10 rubla. UI. auuhinna: rentnik Schumann Rööfa mõisast, lepu määra eest 10 rubla. Kuura neeme pääl. s. Erüst Müllenbachi järele W. E. Siis hakkas tema mõlemate kätega kirme manast kinni ja andis kiriku seina pihta ühe tugema hoobi. Ehk küll manad nõrgad käed seda hoopi annud olidwa, siisgi kõlas tema kui kõuelöök juuresolijate kõrwu, kes oma Jumala koja maha kiskumiseks kokku tulnud oliwad. Kõige rahwa seas oli liigutust ja tagasihoidmist märkada. Õpetaja pööris ennast rahwa poole ja ütles:  Jumala tahtmine on see, wõtke Teie kirmes Kristop Peleikis ja andke teine hoop. Mees, kes õpetaja selja taga seisnud oli, wiiwitas ühe silmapilku, mõttis aga siis õpetaja käest kirme ja astus sammu ligemale. Wana leinariides naeSterahwas hauakünka ääres tõusis ülesse. Käega risti pääle toetades  hüüdis ta läbitungiwa häälega: Kristop,  mitte sina I sinu isa ehitas selle kiriku! Mees laskis kirme wajuda ja jäi liikumatalt  seisma; ta päewatanud nägu oli ära kahwatanud. Ära ole mitte nii kangekaelne Kreeta Peleikis! Sest palju poegi peawad siin maha kiskuma, mis nende isad ehitanud on. Nemad ehitawad ju ta kohas jälle üles. Jumal ise tahab seda. Kristop Peleikis ei tohi aga mitte oma kätt sinna külge panna, mis tema isa ehitanud  on, hüüdis naene teistkorda järeleandmatult.  Astu tagasi Kristop! Mees taganes. Kahivatanud näoga nor- gus pääga ja matkides läks tema rahwahulga  wahelt läbi. Jällegi pööris noor tüdruk ennast tema poole. Mööda minnes waatas mees üles ja nende pilgud puutusiwad kokku ja oli kui käiks tasane wärin tema tugemast kehast läbi: ta laskis pää sügamaSti maha wajuda ja sammus temast mööda ette kiriku aeda. Tema taga kölasiwad häwitawad kirme hoobid.  Kristop astus ilma ümbcrwaatamata liiwaküngast ülesse ja teisest küljest mööda järsku kallast jälle alla äärde. Ilm oli waikne ja meri tasane, nõnda, et Kristop oma südame peksmist ja pää lohisemist kuulda mõis. Ta sammus rutemine nagu tahaks ta oma mõtete eest põgeneda. Kaldal  seisiwad kalameeste paadid; ta läks kõige juure millel juba wörgud sees oliwad,  ja tahtis seda mette lükata. Aga paat oli ühe inimese jõu kohta liiga raske. Kristop wenitas ikka meel ilmaasjata sääl kallal, kui korraga tema selja taga hele hääl hüüdiS: Oot Kristop, ma aitan sind! Kristop waatis ümber ja tema nägu läks meel nukramaks, kui ta tüdrukut nägi, kes pool häbelikult ja pool kindlasti tema otsa waatas. Kus pois on? küsis Kristop. Tüdruk waatis maha ja wastas: Üksgi ei mõtlenud selle pääle, et sa täna kalu püüdma lähed. Kellu on kuus, pühapäew on möödas,  ütles Kristop. Homme wara peame meie aga maja mahakiskuma hakkama, ütles tüdruk. Hommikul olen mina kellu kuueks ka juba kodu, ütles Kristop lühidalt. Tüki aja pärast aga ütleS tema tumedalt, nagu wastu tahtmist: Kui ma ülepää maja maha kiskumiseksgi kõlban, wõib olla, et minu käed ka selleks kõlwatumad on. Mõlemad jäiwad mait. Tüdruk pani rinna wastu paati ja tõukas  kõigest jõust, kuna mees eest tõmbas, kuuni wiimaks paadi mette saiwad. Siis astus Kristop ilma tänuta ja jumalagajätmata  paati, aeru kätte mõttes. Tüdruk hüpas sõnalausumalt temale järele ja tõmbas omale teise paari peusse. Mis sa teed? Mine koju, tema ootab, ütles Kristop. Sa ei saa ju üksi minna, sest et tuult ei ole, ütles tüdruk, istus maha ja hakkas sõudma. Kristop waikis ja päästis kokku pandud purjud lahti. Aga, sest ei olnud abi, purjud  ei liikunudgi- Wait olles jöudsiwad nemad wälja mere pääle. Kristop istuS tagumise piida pääl ja wahtis läikima joone sisse, mida paat oma taha jättis; tüdruk wahtis wahel tema poole ja wahel jälle mette. Laula midagi Marike, ütles Kristop wiimaks. Marike hakkas kohe laulma: Mina niitsin heinalest. Kuulsin kolme müügimeest. Läksin kohe tantsima, » Jätsin heina niitmata. Sääi siis riidles äiak. Muga wäga kurjasti. Et nii kaua olin ma. Aega wütnud tantsuga.