nud, et meil Saaremaal, Pöide poolses osaS sotsiabrewulitsionärlik erakond juba asunud on, keS enesesest ka svstiul-de«o-kratlisi  tundemärkisid awaldab. See ruhwakooSolsk  on ka näidanud, missugune eesmärk sellel erakonnal on. Rahwa tõsine kasu ei ole mitte tema eessihi, waid politika tagaajamine, rahwa silmaringi pimeSiame, ja eksitamine suurte l übas tnSte g a, mida täidesaata wõimatu.  Õnnetuse sisse wiib ta nad rahwa oma üSsitawate kõnedega. Praegust riigi» korda tahetakse kukutada, riigimaksusid mitte maksta, ametnikkusid lahti tasta. Ruhwast ässitatakse üles streikimisele, ilma et ette arwatakse, kas see abinõu praegu küllalt asja- ja ajakohane on. Kas seesugune tegewus Saaremaad ja Saarerahwaft õnnetuse sisse ei mii ? Kui siin wägiwaldselt walitsuse waStu töötama hakatakse, kas siis tõesti kindlad olla wöime, et walitsus oma wõimu maks«a panna ei saa. Kui walitsus meile Jumal hoidku selle eest kasakaid za paar luhat soldatist kaela, saadab, mis saamad sisS meie ässitajad ütlema ja mis saab sus rahwaS ässitajatega tegema? Meie arwame oma kohuseks ässitaja tegewuse waStu wõidclda ja rahwast tõsiselt niisuguste ässnuste eest hoiatada. Oma eessihiks Eesti edumeelse erakonna waimuS töötamist wõtteS, ja rahwa õigusid selles piiris töötades kätte püüdes ilma wägiwalla tarwitamiseta, awaldame emalikku  wõitlust sotsial-rewolutsionäri ja sotsial-dsmokratlise partei tegewuse wastu, ja loodame, et iga tõsine isamaa poeg meid selles püüdes toetama saab. RahwaS peab nägema ja arusaama, et õige töö mitte sotfial-rewolutsivniS ego sotsial-demokratiaS ei ole, waid tõsises tööS ja õigetes püüdmistes oma õiguste kättenõudmiStcS, ilma wägiwalla tarwiiamata.  Seesuguses sihis töötades saab „Saarlane" enesele Eesti edumeelse erakonna  looma, ja sellepärast kutsume kõiki üles, kes sellessamas mõttes on, meiega ühinema ülemal tähendatud nähtuste waStu wditlemiseks. > Sotsial-rewolvtsivnärilise ja satsial-demokratlise  partei pools hoidjateks on salgake Pöide poolseid Saaremaa elanikkusid. Suurem  osa Saaremaa elanikkudest on meie meelsed ja sellepärast loodame, et meie wõõra elemendi Saaremaal maha suruda jõuame.— Tööle ja meiega ühinemisele kutsume kõiki õiglasi isamaa poegi ja tütreid! Astugem südile mõistusele, wõit peab meile jääma! AuuStades „Saarlase" tegew toimetaja C. P a l k. Waljala rahwa-koosolek. (Lõpp.) Kibedamateks puudusteks on rohival: maa puudus, madalad päewapalgad, kõrged rendid ja maksud ja mõisate eesõigused, mis meeled mõrudoks teeb. Mceltcäremus ei wõi laduda, kui põhjused, mis teda sünnitvwad, ära ei kaotata Maa rahustamiseks  on tingimata tarwilik, et kõigil ühised kohused ja ühised kasud olek. Sellepärast  peaksiwad suuremas omanikud, tingimata  oma eesõigused jätma. Ruhwa rikkuse  ja hää käekäigu aluseks on maa. Maa peaks täiesti üheõigusliseks tunnistatud saama- Sellepärast ärgu olgu meil edaspidi  enam „ntöisamaad" ega „talumaad" selles mõttes nagu praegu. Rahu ja hääkorra  ülemal seismise ja rahwa tõsise edenemise pärast on tarwilik eraomanduse alalhoidmine ja laiendamine rohiva käes. Sest «varandusega inimene juba hääd korda rikkuma ei lähe ja pollutool mõik ainult siis õiget edu olla. kui icda oma maa kallal tehtatse. Sellelt , aukohalt peab püüdma wöimalikulr juuremai hulka maaomanikkudeks  teha ja nimelt neid, keS maad isiklise tööga hariwad. Et wõimalikult suuremale hulgale maad muretseda, arwati, et loomulikult suure wöi kapitaliftlise põllupidamise  waSlu peab olema, kus omanik suure hulga p igatud tööliste abil maast kasu püüab. Uks maatükk ei wõi mitte nii wäike olla. et terwe perekond säält tööd ja ütespidamist ei leia, ega nii suur, et tarwis oleks palju palgatöölist pidada. UmbeS niisuguses maimus awaldaS Waljala rahwas oma nõudmised ja tegi otsused. Kui erapooletult waadata, siis näeme, et rahwas oma nõudmised kaunis möötupidawalt ette on toonud. Midagi ei ole nõutud, mis wõimatu täita. Üleüldine armumine oli, et nõudmiste «maldamisest ja ülesseadmisest üksi midagi kasu ei ole, kui neid nõudmist ei taideta. Et aga need nõudmised kohe täidetaks ei ole loota, sellepärast tuleb wõitlust pidada esiti pehmemate, pärast käivamate abinõudega; wägiwallaeestagaigatahes hoida. Arwati meel, et wmtluse pidamine  wõimalik on ja ette tuleb wõtta ainult kindla ühiikorralduse wõi organisaisioni  abil. Ainult ühendatud, organiseeritult  jõududega wõime oma otsused täide saata. Praeguse seisukorra raskusest wülja pääsemiseks ei tule abi ülemalt poolt, ega iseenesest, waid see abi peab tulema alt poolt, rohwa poolt. Selleks peab rahwas ise tegewusesse astumas. Lõpuks laulti „Mu isamaa mu õnn ja rõõm" ja lasti rahwa poolt koosoleku toimepanijaid elada. Selle pääle waStas hr. Tamm umbes! „Mitte meid ärge tanage. meie ei ole tänu wäärt, waid oleme  amutt oma kohut täitnud. EeSti rahwast za ta wabadust laseme elada I" Laulti waimustuse „Elagu" ja rahwas lahkus rahulikult koost. Päältku u l a j a. Isamaalt. Kllresaarest. 15. detsembril peetakse Kuresaare linnak linna elanikkude miitingit kohaste puuduste läbi rääkimiseks- Programm  on kuulutuste osas awaldatud. seas on suur kartus selle üle, et Wene riik pankrotti jääda, ja et sclle pärast renteis olew raha kaduma wõib minna. See kartus on tühine- Palju suuremat kartust sünnitab aga raha kodus hoidmine. Sest praegusel rahutul ajal pole kodune rahahoidmine sugugi kindel ja wõib rõõwimisi sigitada—  Wiimasel ajal on maal mitmesugused  ässitama sisuga kirjad ilmunud, milles rahwaft toorelt ülcS äösitatäkse. Loodame, et rahwa silmaring selgib, nii et sarnastel kirjadel mingisugust mõju rahwa päüle ei saa olema. Koolipoiste streik on iseäraline  nähtus, mis wiimasel ajal ette on tulnud. Mit«ed wanemeelsed süüdistawad  siin ainult koolipoissisid- Kuid see pole õige. KaSwatuSteaduliselt waadatud pole see küll mitte lubatud, et koolipoiss oma kooliõpetaja waStu streikima hakkaks. Siis peaks ju 'seda ka õigeks tunnistama, et ka lastel õigus ja luba on oma wanemate  waktu streikima hakata- Kuid meie kyolikaSwandilkusid köigemadalamast kuni kõrgemate kootideni ei kaswatata mitte kooliteadusliselt, neile ei anta koolides mitte wanemalikku kaswatust, ei püüta mitte nende kombeliku elu pääle rõhku panna, waid koolilaste õpetamine sünnib masinlikult, surnud teaduste pähe tuupimisega.  Rahwakoolides pannakse rõhku Wenekeels pääle. Kus lastele rohkest Wenekeelt masinlikult pähe on tuubitud, see kool olla öitsewal särjel. Kombluse pääle ei panda rõhku. Kuid ometi peaks komblus rahwakoolides püü asi olemm Niisama on lugu ka kõrgemates koolidest Surnud teaduste pähe tuupimine, ametnikuline  (au»onii»-zkolios) koolikaswandikkudega  ümberkäimine snd- on sääl leida. Kus praksuvad siis lapsed õiget lapselikku meelt oma koolmeistrite wastu omandama. Ja sarnase meele puuduse tõttu peawad ju streigid ilmuma. Praegusel ajal, kus kõik asutused oma nõudmisi rijgiwMsuselejetle pauewad/et 17. oktohri manifesti järele lubatud uuendused ilma aja wiitmata  maksma pandaks, tuleks meie tinna waljtsusel  ka sarnast soowi awaldada. Muidu näib, nagu oleks meil. hää.küll olewat ja nagu ci tahaksgs meie lubatud uuendust kätte, saapa. Iseäranis peaks Unnawalilsus nõudma, et see kitsendan? määrus ära kaotataks, mille järele linna wvlikogus  läbirääkimised Wene-keeles peawad sündima. Kui palju takistab see õiget asjaajamist, kui paljud  wolinikud mitte rohkem Wene keelt ei mõista, kui ainult „npomx aaooo" (palun sõna). —Walejalaim u t a g a s i t õ r- j umiseks. Keegi isik, kelle pääwooruSte hulka tõearmastus wist mitte ei käi, on jutu wälja teinud: mina allakirjutaja, olewat 7. detsembril s. a. ärapeetud rahwa? koosolekul mõtet awaldanud, nagueioleks  Jumalatol e m a Z g i. Teatan seega, et mina tähendatud koosolekul ei Jumala olemisest ega ka mitte-olemissst sõnagi lausunud ei ole- Isik, keS minu kohta niisuguse jutu on julgenud wälja laotada, on kaZ suure lärmi tõttu walssti kuulnud, wöi meelega walestikuulda tahtn u d. KnresaareS, 10. detsembrit 19V5 a. Pa U l Õta k. Tõendame, 'et hr- Olak 7. detsembri koosolekul ütelust, kui ei oleks Jumalat olemas meie kuuldes tarwitanud ei ole. 10. detsembril. 1305. Kookoiclu juhataja abi O. Kunst ma nn. Kirjatoimetaja P. M a r t i n s o N. Karjast. Pärsamaa Wene-Keeka usu kogudus, mis 1902 a. nowembri kuus Leisi õigeusu kogudusest ära lahutati, peab praegu oma jumalateennistust Pärsama mõisa saalis, sest et kogudusel kirikut weel mitte ei ole. Ka ei ole kirikukellasidgi. Kiriku eestseisus on nüüd hakkanud kogaduseliikmets  käest kirikukellade hääks raha korjama. Nagu näha, tuleb ka nüüb Wene- Kreeka kogudustel hakata oma kirikute eest hoolt kandma. Kuida ajalehed teatasiwad, tahetakse edaspidi Wene-Kreeka usu koguduste  ülewalpidamist täitsa koguduste hoolde jätta. Sünnib see, siis peaks Wene- Kreeka usu kogudustele ka preestrite walimise  õigus antama. Siin on mitmed paremad haua ristid Ew. Luthcruse kirikuajas ära rikutud. Inetu kirikuaia pühaduse rikkumine I Tartust teatab „Nordl. Ztg.", et 22. now. hommikul kella Vslo ajal umbes 40 streikiwat realkooli ülemiste klasside õpilast wägiwallaga saali ja riidetuppa tungisi-- wad, mille juures nad mitu ust purustasiwad.  Kisendades ja mässulaulust lauldes  külwasiwad nad nüüd haisupommist wälja umbes tükki 20. Kole hais täitis silmapilk ruumist, nõnda et alumiste  klasside õpilased silmapilk sunnitud oliwad lahkuma. Pääle selle lõhkufiwad M SO, Saarlane. 1305