Saarlane UM Üleüldine politika ajaleht maa- ja liiuiarahsalt UW n- 3. Teisipäeval, Zä. Januaril 1900. XVII. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . 1 rbl. 50 kp. Postiga saadetud aastas. S „ „ Pooles aastas I. „ 28 „ Ilmub igal tsisipAs»V»r. ..Saarlase" toimetus ja wTljsanomu» Kuresaarcs Kanbaunlitsas »r. Kirjad käiwad: Ettetulnud takistuste pärast ilmub tänane number ilma juhtkirjata.  Isamaalt. Kuresaarest Uue Eesti kiriku-lauluraamatu  on kindralsuperintendendi herra Fr. Hollmann 4. skp trükki lasknud anda. Kirjastuse on „ Kristliku rahwakirjanduse wäljalaotamise agentur" oma pääle wötnud.  Trükiwigade parandamine anti Paistu õpetaja J Bergmanni, wiimane rewideerimine  Laiuse õpetaja Vr. R Bidderi leks. Et uue lauluraamatu käsikiri nende mõlema õpetaja kokku seatud on, siis sai töö wilunud meeste kätte. Lootuse järele sääb üüs lauluraamat juba Maukuu lõpuks s. a. malmis. Maa rahwale, kes Kuresaare oma kaupa naela wiisi turule müüma tulewad, anname nõuu hästi ettewaatlik olla, et nad mõnede linna isandate pettuse ohwriks ei laugeks. E.agedaStl el kaalu talurahwas oma kaupa kodus mitte ära, maid mõtlewad: „küll ma poodis ära mõõdan". See oleks küll kõik wäga kena, kui poodis mõõtmise juures mõnikord mitte sarnaseid juhtumisi ette ei tuleks, mis talumehe kaub , kergemaks teeb, kui ta tõesti on. Seda juhtumist tuleb üsna sagedasti ette. Tuleb Waljala mees tapetud seaga, wõi muhulane wöipüti koormaga linna turule ja jätab kaalumise linna sakste hooleks, siis olgu ta julge selle pääle, et teda mõni hää nael „tüssatud" on. Kaalugu sellepärast talurahwas oma kaupa juba kodus hoolega ära, ehk kui tal suuremate mõõtmise tarwis kohaseid kaalusid ei ole, siis lasku linna kaalude pääl oma kraami ära mööta. Poodi mingu ta ainult siis mõõtma, kui tal kaupmees tuttaw  on ja teab, et ta auumees on sest nisude sees kaswab ju ombrohtu ka lopsakalt. Wanu paberirahasid, mille ümberkäimise  aeg juba 31. Dets. m. a. täis sai, on meel praegu rahwa keskel liikumas naha. Olgu sellepärast igaüks 25., 10. ja 5. rublaliste  paberirahade wastuwõtmise juures ettewaatlik  ja tutwustagu ennast nende paberirahadega,  mille aeg juba ümber on. Waljalast. Jõulu wiimasel pühal pidas Waljala põllumeeste selts oma teise koosoleku ära. Esimees pidas kõnet mesilaste  pidamisest; mesilaste kasust ja nende üle hoolitsemisest. Pääle selle kõneles esimees  meel hobuste kaswatamisest ja muudest  põllumehele kasuks tulewatest asjadest.  Pajatan paari sõna siinsetest jõuludest.  KalnNustga pean tunnistama, et paljud meel ei taha meile ristirahwale leatud jõulupühasid õigel kombel pühitseda. Mitmed noored mehed hulkuwad hälbinud koerte kombel külasid ja peresid kaudu ümber ja rikuwad kallil püewal pererahwa  rahu- Nii tikkusiwad siin kiriku lähedal  olemas külas kaks tüdrukut ja üks noormees sõimamistega ja ähwardamistega ühe keskealise naesterahwa kallale, keS üksi ilma seltsita omas majas elas. Et muidu sisse ei saanud, tahtsiwad nemad ust sisse murda. Kisa kuuldes jooksiwad kaks naabri nöörimeest appi, kes sel ajal juhtusiwad õueS olema. Tüdrukud pistsiwad jooksu, kuna noormees appitõttajate kääft hää ..nahatäie" sai. Eesti emad! Kaswatage oma lapsi karistusega ja manitsusega, küll siis lugu paraneb. Eesti wanasöna  ütleb: „Murra witsa, kui witsa murdmise  aeg on". Tehke seda tõeks ja teoks! Cmastest. Iga-aastased õnnetused Saaremaa ja Hiiumaa wahel olemas Soela wäinas on ärksamaid mehi merehädaliste maja ehitamise mõttele kutsunud. Juba on 90 rubla siinse rahwa poolt selleks hääks otstarbeks lühikese ajaga kokku pandud  ja ehitus ise .ka juba wälja kaubeldud.  Maja saab Tärkma randa. Pärnumaalt. Tahkurannast. Läinud suwel laenas siin keegi teiseli mõnnikünlmend rbl. raha selle tingimisega, et seda laenu ühe aasta pärast peab ära maksma. Laenusaaja  oli laenuandjale selle üle ka wõla^ Ilmasüüta ehk wöit öiguse teel. 36. Kirjutanud en. Nüüd tuli üks poSti ametnik ja tõi ühe pisukese sedeli, kus Mr. Duulmanni nimi pääl oli. „Mr. Duulmannile telegramm Londonist,"  'ütles ametnik, kirja Lamberti kätte andes. „Kas teie majas elab üks selle nimeline inimene?" ~Elab küll," wastas Lambert, mis pääle ametnik oma teed läks. „Waaöage, siin ongi!" hüüdis Mr. Duulmann, kui kirja waatanud oli. „Faringa  olla küll Londonis lord Harritowi juures käinud, aga päew ei passi sugugi sellega kokku, mida Faringa ise oma sellekorraseks  reisu ajaks üles on tähendanud, on ligi kaks nädalat hiljem, kole pitk reis üle Põhja mere! Siit tuleb aga weel ilusamat: Siin seisab ühe Horni nimelise kapteni tähendus, kelle aurulaewaga Faringa  see kord Hamburgist Londoni sõitnud,  et tema üle kahe püewa ja öö mitte sugugi aega pole wiitnud ja et ta Faringat  otsekohe Hamburgi sadamast oma laewa pääle oli wõtnud. See on weider õnn, et see kapten just scllfilmapilgul lord Harritowi  juures juhtus olema, kui ma sinna telegrahweerifin. See on jällegi tubli samm wõidule ligemale!" „Teil näib päälehakkamisega tubli onn olewat," ütles LamHert. „Minge ja päästke grahw Riehnbergi loss sellest teotuse ja häbi ahelast! TacwaS saagu teie ettewõtmist  kroonima!" Mõlemad mehed andsiwad üks teisele kätt, nagu oleksiwad ammu suured sõbrad ja töotasiwad teine-tcisele truuisti abiks olla, õigust ette kanda ja ülekohut maha suruda, kuna grahw Riehnbergi loss sellest mudast jälle puhas pidi olema. Kõik sai nüüd korrapärast läbi räägitud, et midagi segadust ei tuleks ja Lambert pidi kõiki sündmusi siin pitkalt ja laialt, aga wõimalikult  puhtalt seletada katsuma. Teisel päewal wöttis Mr. Duuimann nõuks, ennast Faringale ette seada. Oma wiisakuse ja kawala maheda kõnega ci olnud temal mitte raske, ennast Faringale  ja Miuretale kaunis mceldiwalt ette seada. Muidugi awitas senna juurde ka ilus ja peenikene ülikond, mida ta omale selle tarwis muretsenud oli. Ta astus neile nagu Loris Giovente ette, Pariisist pärilt- Ta seletas teistele pitkalt ja laialt, kui kaugele ta oma kasulikkude äride ajamisega jõudnud oli, laskis wahel kuldrahasid oma taskus kõliseda ja jälle kiilis oma kasulikku  kauplemist, jättis aga oma kaubanduse põhjus-ilmutused ja äride nimed hoopis nimetamata. Ta mõistis kawalasti oma kõne kriukcid nii wiisi käända, et Faringa ja Miureta kohe uskuma hakkasiwad, et neil üks mees praegu ees seisab, kes kõige oma asjandusega mitte seadusega käsi-käcs ei kõnni, waid kõik ära teeb, mis temale enesele kasulik näitab ja selle pääle sugugi ei vaata, kaS ta omale teiste inimeste tas< kude tiihjcndusega teenistust leidis, wõi mõne muu toimetusega, mis seaduse wastu käis, aga sääl juures hästi kasu sisse tõi. Ühe sõnaga ütelda: üks mees, kes kõige asja päüle kohe malmis oli, kui see aga hästi sisse tõi, ja niisugused mehed meeldisiwad  Faringale ja Miuretale ütlemata hästi. „Kas teie otsekohe Pariisist tulete?" küsis Faringa. „Muidugi tulen ma säält, aga mul on rääkimata lõbus elu," kostis auuwääriline Prantslane. „Wist saite mõne kergemeelse isikuga teel kokku, kellel oma rahakotti kandes liig suur waew oli," ütles Faringa kamakalt  naeratades. „Mis, mis teie ?" kogeldas Giovente. „Ma ei tea kuda teie, ? Mis teie minust mõtlete?" „Ärge kartke midagi!" ütles Faringa naeratades- „Ma tulin korra, nagu unistuses, selle mõtte pääle, et teie niisugust ametit oma äride ajamiseks pruugite, mis mitte iga ühe kõrwale kuulda ei sünni. Palun aga wabandada, kui eksisin. Oleksite teie omaS asjanduses ka seaduse sõber, wõi mitte, mõlemalt küljelt wõite minuga malmis saada. Ma arwan aga, et minu esimise üteluscle õigus jääb." „Härra Faringa," ütles prantslane sügamast hinge tõmmates, „ma olen Teiest natukene kuulnud ja ma loodan, et teid wõib ehk usaldada. Mina tulen küll