Päewaleht Ilmub Igal Srlpäewat. Q— Tallinnas, Suurel turul, raekoja ees, Dunterl uulttfa nurgal, nr. 4. Kõnetraat nr. 3<ZO. Talnwta|a dõnetuuO Idl, 12—X Rdrefs liht- ja rahaktrjadete» .Päetualehe* toimet., Tallinnas, r. Pee&m> trr? aurik nunmilT 4 kop. p Rdresfl ShuutrmJe eelt 10 Kop., lelle |uur<* endine adcets ehk teke nummer üles anda. — —ö- Kuulutuste nonpareilie-rida makJab 5 kop,, lehe eesotsas 13 kop. Wdliled kuulutufaü o q g a a poole kallimad, o o o o o „PäetDakht" madlad ühes kaosannetega: Haju kätte iMtni f?rtD« aasta peats 6 rbt ««. Kop. poole „ f „ 20 yieercugi „ „ | „ TO „ ahe huü peale „ 6S> „ TaQtBoas Lra wiies i Imne aasta peole | rbl kop. poote „ „ £., 70 „ meerand „ I .. 40 „ , . abt bun peole „ S® „ | Kes 2 korda kuus Umumot perekonna lehte „Kodu" haala tellida fooroib, lellel tuleb aastas I rbl., pooles aastas 30 kop., tbeerand a. 23 k. juurde maksta. Nr. 278. Uvtjapkewal, 3. (16.) detsembril 18V8i IV. aastakäik. Parun Schilling Wene kohtute  kohta. Kohalise kohtu seaduse läbiarutamisel riigimolikogus  on Eestimaa mõisnikkude saadi? parun Schilling pikema kõne pidanud, milles ta iseenesele niisamaj truuks jääb, nägu mullu peetud kõnes Balli lide kohta ja asja peale kitsalt mõisuKuklassi seisukohalt  cvaatab. Vaidlemise all oli küsimus,- kas peab kohtunikka kohalik  rahmas mallina wöi kroonu nimetama. Parun S<l?illin'g on malimise põhjusmõtte wastane ja kiibab  nimetatud kohut. Selle juures seletab ta, qt Babtimaal  juba 20 aastat nimetatud rahukohtunikud) tõvtawad ja et elanikud nendega wäga rahul olewat. Hakatuses maetud küll kohtuolu uuendust õige maa- Aulikult roastu ja näidatud uutele kohtunikkudele! Umbusaldust. >Sest walstsus ei olla kohalikkude asutuste  kaastegewust ega arwa,mist uuenduse sissesead,- misel küsinudki, nagu enne ikka tehtud, ja selles nähtud  nende õiguste ja eesõiguste rikkumist, mis Ikeisri poolt antud. Aga pärast olla uued kohtud ometi üleüldist usalhust  wöstnud ja kuigi kohtunik mõnikord õieti ei otsustata. siis ütlemat inimesed: ta on eksinud, Aga iialgi ei üteldamat: ta on erapoolik. Siiski oma mead olla Wene kohtunikkudel: esitels  kohaliku keele puudus, mispärast nad sunnitud olla tõlgi abil kohut pidama,- ja teiseks aga! ütleme selle tähtsa süü paruni oma sõnadega: >-, fee asjaolu, et meie kohtunikkude seisukoht teatama! musil  halastuse, inimlikkuse ehk, kui teie mul luhale  taieste otsekohene olla, pehmesüdamluse poole kaldub, mis kaebtusealuses,- kes mingi kuriteo on teinud,  mitte kurjategijat ei näe, maid ainult õnne»- tut langenud inimest. See seisukoht on senini elwnitkudele  mõõraks jäänud, kui ta ka alganud pn,- sellega teatama! määral ära harjuma mõlb olla sellepärast, et pehmesüdamlus nõnda ütelda külgehalkam  haigus on." Edasi seletad parun Schillmg, et kroonu poolt uime  talad kohtunikud paremad olla, kui rahma poolt walilud. Aga Valitsus EOÕ ida ka! ringkonnakohtutele,- rahukogudele ja semstwodele luba anda isikuid ette panna, kelle seast ta kohtuutkka mõiks nimetada. Nõnda lühidalt parun Schillmgi kõne sisu. Meil oleks selle kohta ütelda, et kui paruni herra tõendab, kohtute uuendamist mõstud meie maal waenulikult  sa kohtunikka umbusaldusega wasku,- flks käib see ainult mõisnikkude kohta. Nai*» ma poolt terwitati uuendust rSõmuga ja mindi uude kohtusse usaldusega. Isegi see suur raskus,- et kohtunikud rahmä keelt ei osZaund ja tõlgi läbi pidi asju õiendatama, unustati selle harjumata jja ennekuulmata nähtuse Tormal ära, et uus kohus saksa ja sandi, mõisniku ja talupoja mahel wahet ei teiund,  et tal mitte kaht ust ei olnud: paradi-ust rikka ja kõrwalkst nst kehma mehe jaoks,- nagu endistel mõisnikkude  kohtntel. Ning kõige suurem headus uute kohtute juures oli just see, et nende sisseseadmisel ~kohalikkude asutuste" s. o. mõisnikkude nõu ja tahtmist  tähele ei olnud pandud. Mis aga mõisnikkude õiguste ja eesõigust? rikkumisesse puutub, siis teenib see ainult nii palju tähelepanemist, et Saksa lehed alati suure usinusega püüawad tõendada,- nagu ei oleks mõisnikkudel mingisuguseid eesõigusi. Mis kaebab siis parun Schilling duuma kõnetoolilt selle rikkumise üle,- mida olemaski ei ole? Kui aga parun Sehilling Vene kohtunikkudele seda weaks anvab, et nad inimlikud on ja kaebtusealules  Mitte kurjategijat ei näe, maid Lnneiut  laulgenut inimest, siis peame küll tunnistaina,  et manad Saksa kohtud sellest meast taieste m allad oliwad: nemad ei tunnud halastust ega inimlitkust,  nemad nägimad igaÄlses, kelle peale mõisnik  kaebas, ainult kurjategijat ja mitte enam inimest, tung kõige pisemate asjade eest. nagu mütsi maha mõtmata  jätmine mõisa õuest läbi minnes, mõisteti toerist  nuhtlust. Aga parun eksib, tui ta armob. et tema mõtted selles asjas patju poole,hoidmist leiawad. Sest kõik uuem õiguseteadus nõuab kohtunikkudelt inimlikkust.  ja nõuab, et kaebtusealuses ka Ma inimest nähtakse. Ia tenve Wenemaa kohtu uuenduse suur stihtsõna oli: „õigus ja halastus ma l itic g u kohtus." Nii palju kui meie maa kohtunikud kohtualuste  mastu inimlikud on olnud, niipalju on nad oma kõrget ülesannet auMõäriliselt täitnud. Muidugi, parun Schillingil on ise siht. Tema tahab, et kohtunikud mitte malitawad ei peaks olema, maid neid nimetagu kroonu. Teiseks olgu neil kohalik rahmakeel tuttaw. Kolmandad olgu neil kõrge warandnsline tsensus. Kes wöiks siis selle järele Vallimaal kohtunikuks saada? Wenelane mitte, sest ta ei oska kohalikka kee lest d. Eestlane lohk lätlane» ka mitte, sest nendest ei leia palju, samaseid, kellel kõrge varändusliue tsensus  M. Jääb järele —> ainult saksad, keda aga elanik kud mitte er raaliks, kui neil walimiseõigus ole&. Iseenesest on nõudmine, et kohtuni! rahva keelt ja kohakkkka olusid peaks tundma, taieste õige. aga seda õiget nõudmist ei tohi mitte politika kavaluseks tanõrtada,' ja seda sünnib siis,- kui sellega kõrge! warandtlskise tsensuse nõudmist ühendatakse. Seller parast peab vabameelne kohtu uuendus va randus siss tsensuse vastu kõige krndlamrne seisma. Manast oli Baskimaal viisid, et kihelkonna ja muudeks kohtunikfudefe  vaeseks jäänud moisnikka valiti: sellega muretseti  neile ülespidamist. Kõrge var andusime tsensus  kutsuks selle wgna halbtuse uueste elule. .Uueste kohut oma kätte saada, nagu enne raanast  pli — 1 see on meie maa Mõisnikkude, püüd, mis parun Schillrngi kõnest" felgeste välja kõlab. Ja kui kohtu võim Meie mõisnikkude käes on. sirq ei või muidugi enam keegi kohtutele seda ..viga" ette heita,- nagu kalduksiroad nad halastuse, inimlikkuse ehk koguni pehmesüdamluse poole. Ei, nende roastupidine  voorus läheks kõige kõrgema piirini või ka veel üle selle l Aga rahva suure enamuse vaade ja soov selles asjas on teine. Kahju,- et seda keegi riigivplHogus, ette ei toonud! Wäljamaalt. Wesze-IMlpawi unchekoM Wene-Jaapmn Vahekorra kohta on meie walitsus  tanvilikiiks arwanud ametlikku seletust anda, mille sisu järgmiselt käib: - Wiimasel ajal on ajakirjanduses erutatud olekut Märgata, mis kuulujuttude põhjal tõusnud on, nagu oleks meie ja Jaapani Vahel kokkupõrkamist oodata. Lehed on täis erutawaid sõnmeid Kaugest Idast, ja paraku tungib erutus ka laiematesse seltskonna ringidesse.  Saädud teadete põhjal ilmutab end nende kiurlujuttude  mõju iseäranis Kange Ida ääremail, kus kartus pea kättetulewa sõja pärast Jaapani maaga! sügamasse seltskonna kihtidesse ja isegi walitsuse asemikkude  ringkondadesse tunginud mt. Erutatud olek on nii terawa iseloomu omandanud, et ta otsekohe eraetkewõlete  peale oma mõju awaldama hakkab ja ette- Võtjaid juba Valitsuse asutuste käest küsima minema sunnib, kui palju tõtt sõjajuttude! sees on ja Tas fcru&arib'ufe ja tööstuse eite Võtted wõiwad rahu alalhoidmist  Kaugel Idas loota. Keiserlik Valitsus, kes elanikkude kasusid silmas g>eab, ei tohi mitte selle kurioa nähtuse juures psai-s wõtmataks jääda, maid loeb oma kohuseks kindla sõnaga teatada, et kõik kuulujutud segaduste äie meie ja Saapani wahel tühjad on. aasta jooksul peale Viimase sõja lõppu on Keiserlik walitsus tsrwe hulga rahwaste- Vahelisi lepingus teinud, mille otstarbe on paha jälgi kaotada, mis sõda maha jättis,- ja rahulist arenemist  'mõlema riigi Vahel politikaliselt ja majanduslffelt  kergendada. .Sellelt seisukohalt on Wes kaubanduse lepinguga, ja kalapüüdmise asjus kokkuleppimisega iseäranis tähtis  a. 1907 tehtud politikaline leping Wenemaa ja Jaapani  wahel,- mille siht on Vastastikku mõlema riigi maade puutumatust ja lepingute õigusid Kaugel Idas kindlaks teha. Need sammud kiudlustawad kahtlemata üleüldist polllika seisukorda Waiksemere rannal. Iseäraldi  ei ole meie Vahekorras Jaapaniga sugugi mitte niisugust iseloomu, missugust uDned lehed ilmutada  püüaroad, ja selle Vahekorra piirides ei ole 1907. aastast saadik midagi asja juhtunud, mis wä- tõsisteks õõrumisteks Või waiesti arusaamises põhjust andnud oleks. Just ümverpöördud, ei Välimiste asjade ministri otsekohe saadud teated,- ei ka Muljendid, mis rahä-. minister oma hiljutisest reisist KaugM Idast kaM toonud on,- ei sisalda midagi erukaroat,- waid lubawad kõige suurema kindlusega tunnistada, et meie Vahekorras  Jaapaniga Vastastikku täis Vastutulemine Valitseb ja tahtmine kõiki tõuswaid küsimusi rahu- I itkude ja sõbralikkude lepingute waral ära otsustada.  WMmHswAttus Inglismaal. Ööõ päew toob nüüd Inglismaal uusi ja tähtsaid  waiimisekõnesid; iseäranis sagedaste astuwad ministrid  kõnemeestena üles. Londonis on peaminister  Asquith kõne pidanud, milles ta terme mabamselse  erakonna programmi esile tõi ja mis sellepärast  tähtsam on kui kellegi teise ministri kõne enne seda. Kohe oma kõne hakatuses juhtis Asguith tmhelepanemist  selle peale, kudas ülemkoda parlamendi  tööd takistab ja tähtsaid seaduseeelnõusid seaduseks saamast keelab. Sellepärast pidada ülemkoja  küsimus ka otsustatud saama, et lordidel mitte euam piiramata wõimalust ei jädta igat seaduse-eelnõu  oma tahtmist mööda lõpulikult tagasi lükata. liri küsimus tulla nii ära otsustada, et Jmjl. _ maale täieline omate ai itfiis antaks, kes lirimaa enese asjad lõpulikult ära otsustab, muudes asjades aga üleüldise Briti parlamendi alla käib. Täielisest lirimaa  lahutusest Inglismaa küljest wõi liri iseseisuta ülemwõimu loomisest ei wõida juttugi olla. Uuema aja joonistuse-õpetuse põhjusmõtetest. Kvn?, pidanud Eesti Kunstiseltsi koosolekul 9. noiv. A. Kiivi üheksateistkümnendat aastasada nimetatakse ülesleiduste-aastasajaks.  Mitte üksi tehnikamallas ka teaduse- ja kunstipõllul on niisugustd ülesleidusi ja uudiseid päemawalgele toodud, millel terme inimesesoo  kohta jäädam tähendus on. Olgu näituseks aurumedur,  elekter, õhusõit, fonogras, lilkuw päemapilt  nimetada. Kunstis on XIX aastasada jälle mana  aja mustale maalimisewüsile, kus peene wckrwide kokkukõla päikesepaistel kõige oma mitmekesidusega weel tähele panemata oli, lõpu peale teinud. Ka kaswotuseteaduses on XIX aastasada iseäranis  suuri sammusid astunud. Wana aja sholastikalisele koolile kuulutati juba Ml ennemalt sõda. Juba XVIII vastasajal oli mehi, kes kooli igasugustest traditsio- Mdest püüdsiwad wabastada. Nimetame näituseks ainult  Hean Eacque lllousseaud. Inimesesugu on lookuisest  liiga ära wõõrdunud, õpetas Rousseau. Tema  peab kõigest uue aja kulturalisest rämpsust wabals  saama sa uueste looduslisele seisukorrale lähenema  ainult sel teel mõib inimesesugu kõlbliselt kõrgemale järjele tõusta. Oma pikemas kirjatöös „Emi- Ic" seletab ta, et laps kõige enne inimeseks peab kaswatatama:  noorest east peale raamatule taga küürutamine  mõib lapse mahuliselt sandiks teha. Laps peab mõhnalikult rohkem lõbutseda saama - ainult siis mõib temast elurõõmus inimene saada. Kõik tip leb Jumala käest aina puhtalt, ütleb Rousseau inimene on see, kes oma! kätega selle ara rikub. Nagu teame, töötas Rousseau uue koolstüüpuse Dälja. Rousseau õpetusel oli iga liiki seltskonnas poolehoidjaid/ ka Võimumeeste seas. Nende eestmötftl  asutati 18. aastasaja lõpul ja 19. aastasaja algul v?t Mõnigi tool Wmsseau õpetuse maimus. '* NWd on qende koolide roa im meie ajale jällegi Ma möõraks jMurch. Meis oleme Me lamngt edasi astunud. Aga Rousseau õpetuses on paljugi, mis jäädamaste seisma jääb. Tegelik elu ei lähe ju mitte alati teoriga kokku, iseäranis kui see tegehN elu jüngrite käes seisab, kes oma õpetaja õpetusest igaüks mee! isemoodi aru mõiwad saada. Igatahes pani Rousseau, õpetus kasmatuseteäduse-küsimuse  seltskonnas liikuma. Hakati aru saama,  et uuendust maja on ka nende seas, kes mast ise otsekohe tema õpetuse poole ei hoidnud?!. Weel sammu edasi tegi teine kasmatnsteadlane,-kelle tegemnse jälgi koolid meiegi ajal weel suurel mõö- W kamiamad. Ma mõtlen Pesta lozzit, kelle peategewus  XIX aastasaja algusesse käib. Peale kõigi teiste uuenduste, millega tema sinnasama poole sihtis,  kuhu Rousseau õpetus, nimetan iseäranis seda,- et tema esimesena joonistuseõpetuse kui üleüldishariduslise  clementar-õpeasja koolis sisse seadis. Muidugi  ei pääsenud Pestalozzi õpetus mitte korraga edukäigule. Suurema töö tema õpetuse maksmapanemiseks  tegi tema õpilane Fröbel oma ~lasteaedade" asutamisega ära. Aga meel praegugi ei ole kõik tähtsamad  Pestalozzi põhjusmõtted, olgugi et nende suurusest  nüüd kõik aru saamad, tegelikus elus maksmas. Wõtame jällegi näituseks joonistuse-õpetuse, mis minu tänase kõneaineks pidi olema. Ei mõi ju salata,  « enam kusttüralistes maades joonistust koolis juba hulk aega heade tagajärgedega on õpetatud, kuid enam wähem kõrwalistesse nurkadesse ei ole ta tänini meel mitte ulatanud. Meil, Tallinnas, on mitmes koolis esimesed sammud tehtud, aga mõnes wanemas koolis peab ta meel päris maeselapse osaga leppima. Aga ometi on temal koolis nii suur ülesanne  täita. Suurema osa meie aja koolides öpetatawate õpeainete  iseloomulikuks küljeks on tuupimine, päheõppimine.  Niisugune ühekülgne koolis antam kaswatus, mis terioelt tuupimise peal põhjeneb, wõib lapsest tuima, ilma elujõuta inimese,- noorelt elust tüdinenud  Vanainimese teha, kelle sarnaseist meil elus küllalt  näha on. Joonistule-öpHus ilHheh selles mõtles teistest ö«s ainetest lahku. Tuupimisega ei ole siin midagi teha. Joonistus õpetab last aktiwlisele tegewusele  ja nimelt niisugusele akliwlisele tegewusele, miliel  inimese kohta suur, aga mitmekülgne tähendus on. jPestalozzi ajast algudes ei osatud joonistuseõpetusest  weel kõike seda kasu Välja hoomata, mida tema (astele tõe poolest Võiks tuua. Enamaste lasti lapsi ainult geometnallsi kehasid järele joonistada, ja see kippus niisama ühekülgseks minema kui pähetuupimmegi.  Arwati, et joonistuse-õpetus lapse maitset  harib ning temale tehnikaiste oskamise annab, ja seda loodeti geometrialiste kehade joonistamisega ja koperimisega küllalt kätte saada. Aga warsti hakati märkama, et joonistuse-õpetus eneses rohkem saladust peidab kui senini arroatud, Lohkem tulu laste kohta. loonistuse-õpetus sai aja jooksul uusi ülesandeid  juurde. Peale tehnikalise oskamise ja maitse harimise  . hakati ka joonistuse-õpetuse iseloomu-hariwast Võimust aru saama. Nii siis omandab joonistamine omake õige laia tähenduse, mitmekordselt laiema kui enne: joonistus on pea kõigile teistele õpeainetels, mida lapsed peamad tuupima. Vastukaaluks saanud: tema peab nende Viimaste mõjul sündinud Vigasid parandama. Siit selgub, miks joonistusetupdide arm uue õpetaustsewiisi  järele kasrvanud on ja meelgi kasrvamcr peab, et seda mittesoowitamat möjü, mis kool senini loonud, wähegi Vähendada, kuni teised õpeamed tuleust  kus oinale ehk ka une, lastele Vähe kergema õ permist  saamad. Tuupimine Võtab koolilapsel kõrk Võimaluse ara, noort, wärsket tööjõudu millekski üiesehitawaks. positiwliseks  tööks tarwitadä. Ta teeb selle noore jõu lihtsalt üüridaks. Ülesehitatud töö jääb lapsele Vööraks,  laps on termeni oma õpsraamatute Klge jeotnd.  Aga ometi on elus just positiwlise töö tegemise Võimalus nii tähtis. Sellepärast on Leo Tolstoil selles mõttes õigus, tui ta ütleb, et joonistamine nii Me-- üldiselt osatawaks asjaks peab saama kui kirjutamtnsgi.  Kuigj kõik muud öpeained kord lahedama, loomulikuma  õpetamisemiisi omandawad, mis wäga soowitaw  oleks, siiski jääb joonistus nende seas ikkagi esimesesse ritta: tema on uks õpeainetest, milles laps kõige enam iseseisroat loomisewõimu wõib ilmutada/ mis iga päemaga kgswab juba esimestes klassides,  rväikseid iseseisrvaid joonistusi kokku seadssdes. Üteldakse: laps on suur luuletaja. See on õige.- Ta armastab, fui pliiatsi kätte saab, õige palju kujutada,  roaga sagedaste niisugusid asju, mida rvanal inimesel tueeldegi ei tuleks. Miks ei peaks teda kaskma  oma ettekujutusi sujuks luua, nimelt sel teel. et temale tarwilisi ilnwndeilisi ja tehnikalisi juhatusi autaks?  Lastel on harilikult küll oma stiil, sest asju tõetruult kujutada wõib ainult kaua-acgse.harjumise järele ja mitte lapsena. Aga see ei tee midagi,' ei maksagi last tema kujutamisewiisis esialgu wäga segada  las' ta loob niisuguse joonistamisega midagi ilusat ja harjutab oma kujutamisewõimu. Kudas joonistamist tulusamalt õpetada, kujuneb suurelt osalt muidugi joomstuseõpetaja indiwidualsete omaduste kohaselt. Kõik ülesanne seisab siin aga selles,  kudas last enam taga kihutada iseseiswamalt töötama, looma, kusjuures ta loodusest ja oina mõthekujntusest  iv ü elud aineid tarm ilaks. Antagu laste kujuta mi sewõimu ilinsikstulemiseks rohkem waba rvoli, kihutatagu seda kujutamisewõimu weel taga, aidatagu last sel sihil edasi, et ta ühest ja teisest asjast kinni õpiks haarama. Selle juures wõib aga kõike joonistatawat  materjali niimoodi sistemi seadida, et lapsel  niihästi kujutautiseraskuses kui ka tehnikas edu käik oleks: nimelt peab esialgselt lihtsamatest asjadest algama  ja wähe-haawal raskematele, igasugu kõwerajoonelistele  esiteks jällegi lihtsamatele ja kergematele,  parast aga igasugustele üle minema. Kuigi lapsed mõnikord tahwli peale ette tehtud joonistus» järele peawabi joonistama, siis jäetagu neile igatahes  wabadus, asjakujutusi oma maitse järele wänvidega  üle maalida ja mitmesuguste kaunistustega ehttda.  (Lõpp tuleb.) Küesclewa aasta detsembrikuul hakkab Wlljandis, osaühisuse  wäljaandel ja eand. jur. K. Baars'i wast. toimetusel uus raHwameelne ajaleht T'A9füiia ,< fafs korda nädalas il- mu raa. Pikemalt edesvtdi. Proowinumbrid soowi peale hinnata.  La. !<!'/!. laz. ..Wiljandi Teataja" nop. Ovaalina., illnchz. ryö. 1150 Uus !!! , Uus !!! M Kes paberossa 4 kop. eest 10 tükki soowib suitse» tada, miS odawa aktststmasu ja sissevakkimise tõttu {=! paremad on, fui paljude teiste wabrikute paberossid, Mi mis aga 6 kop. 10 tükki maksamad, s e nõudku W c I w UUwfod w Ä«.'S: I ü fl. G. IRntcDberg) wabrlk Siias. 1 gj SCT-C SSäretteflcmifc eest hoiatatakse. . Ej WSWMM^iZWSINIIõiIZIZWsZiZWWõEiIsi | KC | 10 tukki 6 kop. ou ilu,unud ja miiüdakje 2O .. 6 .. -.7. ,gal poüt w Nende esimest headust palub proowida 1