Waatame siis ka järel, mis moodi see alus ja põhi on, millel meie omarahwuslise  õnne ja hää käekäigu hoone asutama peame. Selle aluse on ajalugu rajanud za sellel alusel peame endid tingimistega, mis aeg loonud, oma jõudu mõõtma, selle järel oma töö- ja sõjariistad walima ja töötama, ja waewa nägema ja wõitlema, et „kaswaks ja kosuks eestlaste maa." (Järgneb.) m.tte terwe rahwa edukäigule kahjuks ega takistuseks ei saaks. Kui igamees teise kui weuna ja perekonna liikme paale waatab,  siis kaswame seest poolt tugewamaks ja ehitame rahwuse templi müürisid. Mis teised, iseseiswad rahwad hariduse ja teaduse  teel korda on jõudnud saata, seda peame ka meie teha püüdma ja tegema (Oras). Paneme oma naabri- ja wennaSrahwast,  soomlasi, tähele. Nemad on ka wäike rahwas, nende maa päälegi kaljuline ja wiljakandmata, aga nad on oma hoole, südiduse ja kindlameele tõttu endile maailma  suurte kulin.- ja tsiwiliseeritud rahwaste hulgas ometi koha wöitnud, mida kaetsemise  wääriliseks wõib pidada. Soomemaa loodus ja kliima näuvad kõrwalt waadates rahwa käekäigu edenemises päris wöitmatad  takistajad olema ja siisgi mis see rahwas kõik teha on suutnud. Tal õitseb kirjandus, teadus ja kunst; ta jõuab, kõige raskuste paäle waatamata, põllumajanduslistest  küsimustest jagu saada; ta töölisti elukord on rahuloldaw; ta rahwakool hiilgawal  järjel, nii et haridus ka kõige alamaisse  rahwakihtidesse on jõudnud tungida. Ta on sõna tõsises mõttes haritud rahwas, õigusega üks tükk Lääne-Euroopast, millel mingit ühtlust nende hallitanud ja mädanenud  ollustega ei ole, mis ta ümbruses  asuwad. Teda, oma sugu-ja wennasrahwast  peame endile eeskujuks wõtma, ta jälgedel raugemata wisaduje ja südidusega, nagu see meie Eesti iseloomule kohane, eduteel  edasi püüdma edasi walguse, edasi kõige poole, mis hää ja auus, kallis ning kaunis. Siis jõuame sihile, saame kätte omad õiged idealid, ja leiame ning wõidame  õnne! Isamaalt. Kuresaarest Teade Kõigekõrgema  Manifesti üle, mis meile südametunnistuse,  sõna, trüki- ja koosolekute pidamise mabaduse andis ja määras, et edaspidi Magi seadus ilma riigiwolikogu  häats liitmiseta maksma ei panda, jõudis k 9. oktobril Kuresaarde, kõiki rõõmustades, kõiki maimuStades- Liikumine  sündis Unna uulitsatel clawamaks ja isegi hurraa hüüdeid oli kuulda- Ja see teade ei sünnitanud mitte üksnes rõõmustust  ja rvaimustust, maid see sünnitas igaühesse ka piiramata tundmusid tõenduseks,  et rohwale antaw wabadus teda seda kindlamini oma Tsaariga ühendab. See haamri hoopide kõla. mis Withemburgi  kiriku ukselt üle terme maaitma heljus, kui õnnis LutheruS usupuhastamise tööd awaUkutt õlgades  oma waidluse punktid Rooma kiriku eksiõpetuste waStu utes tõi, tungis ka igat usupuhastamise pühal meie kõrwu uuesti. Aga sel aaSlal oli see kõla iseäranis armas, kosuta», südamest läbitungiw,  üles chttaw! Kui kogudus, usupuhastamise  mälestuse päewal Lutheruse kindluse laulu ~Meil tuleb abt Jumalast, kes ikka wägew olnud", ühest suust walwustusega laulis, siis luubis küll kirikus olija, et midagi wägewat, pühalikku suurust tema hingesse asus, mis teda nende mõtete pääts mus, et „Jumala sõna jääb igawest i." Ja imis kvwsiwad need wosora löögid see kord Wilhemburgi kiriku ukselt nii isiärali>elt, mis läitis Lutheruje kindluse laul meis südant seekord niisuguse wsimuStega? Seda tegi usuprüuse püha tunne! Sest pärast kaugaoegset  rõhumist wvifime jälle oma usupuhastamise püha madaluses, usulises wabaduses pühitseda. Sel aastal langes usupuhastamise püha 18. oktobri k. p. pääle. Püha ennast peeti aga endise pruugi järele järgmisel pühapäewol. Usuprüuse tõttu wõib seda püha nüüd ka tema õigel päcwal pühitseda. Kuda kuuleme, olnud see ka wiimane kord, et seda püha mitte tema õigel päswal ei peetud Edaspidi saada nimetatud püha siinses kirikus sel päewal pühitsetud, mille pääle ta langeb.  Siis saada ka ühtlasi leerilaste moslu- '— Oma liikmete koosolekul 10. oktobril  s. a. otsustab Eesti Põllumeeste Selts põl l u- j a käsi t ö ö näitust 10., 11 ja 12. julil ära pidada. Et tulewal aastal ka Karskuse Seltsi poolt laulupidu korda pannakse, siis soowisiwod mõned, et näitus ja laulupidu ühel ajal ja ühel kohal ära peetaks. Suurem hulk oli aga selle waStu. Sellesama! päewal õhtul peeti ka näituse komitee koosolekut.  Päewakorraks oli tööde ära jagamine.  Juhatajaks waliti Seltsi esimees õp. Kerg, kirjatoimetajaks hr. Ainso n, kassapidajaks hr. Warwas, mefilastepidamise  osakonna puhatajaks hr. Johann Mi kk au, hobuStekaswatuse osakonna juhatajaks hr. Aleksander Neggo, kanapidamise  osakonna juhatajaks hr. G. Markus, piimatalituse osakonna juhatajaks  hr. Schlup, aiopidamise osakonna juhatajaks hr. Eisen, põllutöö osakonna juhatajaks hr. Fr. Pukk, küsi- ja wabrikmöö  osakonna juhatajaks hr. J. Kingisscpp  ja naesterahwa näputöö osakonna juhatajateks pr. W. Etr u! ja preili J. Neg g o. Otsustati ka wöidu kündi sisse seada hr. Puk!'i juhatusel. Sagedasti oleme selle üle kaeblusi kuuluud,  et ühe ehk teise seltsi poolt korda saadetawad pidud wüga kaua wältadü, mis teenijate pääie pahasti mõjuda. On teenija öö läbi ülemal olnud, siis olla ta järgmisel päewal tööle Mmata. Ja see on ka päris tõsi. Sest mitte üksnes teenija pääle ei mõju öösene ülemal  olek pahasti, maid igaühe pääle. El linuarahwaS  terwise poolest palju pahemal järjel on, kui maarahwaö, see luiebgi osalt sellest, et linnades  ööaega mitte selleks ei tarwitata, milleks ta loodud on puhkamiseks. Maal minnakse harilikult  ikka ivara magama ja tõustakse mara üles, ning selle tõttu on ka maa rahwas terme. Ainult enne keskööd on une kosutaw jõud täielik, pärast keskööd ei ole unel õiget kosutust mitie enam. Õiget juhatust pakub selles asjas meile loodus. Ka silu heidab kõik õhtul warakuit puhkama, ja ärkab jälle warakuit üles. Ainult inimene, iseäranis linna elanik on sest kuldsest looduse seadusest üle astunud. Ei linnades kordasaadetawad pidud enamisti kõik ööaja raiskajad on, sest et nende pääl sagedasti hommikuni tusti lüüakse, siis tuleks selles asjas tingimata parandust tuua. Kuida kuuleme, tahta Saaremaa Karskuse Selts selles osjas hakatust teha, ja nimelt tahab ta edaspidi oma pidudega waremini pääie algada, nimelt juba 6—7 ajal õhtul., Pidude waremott hakkamisel ei wõigi suuri takistusi eeS olla. Seda näitab meile kurttumade jõulupidu. See algab ka kellu 6 õhtul ja inimesi on sääl küll. Meie loodame, et rahwas sellele uuendusele lahkesti wastu tuleb. See toob ju üleüldist kasu terwiss, kombluse ja haäkorra küsimustes. 2. oktobril mängiti „Karskusc Seltsi" poolt „Lepikn Linda." Osad oliwad harjunud  mängijate käes ja sellepärast oli ta ettekandmine hää. „Lepiku Linda" on Lätikeellst EeStikeelde tõlgitud ja on alguskeeles  üürihinnaga kroonitud. Kuid tükk oma sisu ja kokkuseade poolest ei ole küll mitte seda wäürt, et ta auuhinna ära teeninud oleks. Ilm oli näitemängu etenduse õhtul wäga paha ja sellepärast ei olnud osawõtmine mitte kõige parem. Kurcsaores on üks !4aastane poiss sel aastat juba paale S 0 wäikse worguse korda saatnud. Pääasjalikult warastab ta raamatuid. Juhtub ta kusagilt raamatu kalle saama, siis kirjutab ta sellele kohe oma nime paale, seda enese omanduseks lugedes. Politsei on temalt arwata 100 mitmesuguse warastatud raamatu ära matnud- Ka teisi wäiksemaid asju warastab poiss hSämeelega. Mõistuse poolest näikse ta hästi leraw olema. Kui sellel arwamisel õigus on, et inimesi olla, kes margaks sündinud, siis wõiks tähendatud poissi üheks niisuguseks isikuks pidada. Äga kiila'p halwa seltskonna ja paha kaswatuse mõju ennast ka siin awaldab. Kurcsaare linnas tahetakse lähemas  tulcwikuS gaasiwalgustust sisse seada. Seda oleks hädasti tarwis, sest meie linna walgustus on küll armetus olekus. Mitte üksnes see ei tee asja pahaks, et linna petroleumiga walgustatakse, waid et siin wähe laternesi on ja et need Üleüldse nõrka walgust annawad. Siis on fiin weel üks iseäranis kord sisse seatud. Laternid süüdatakse kuu aegade järele põlema,  mitte oga selle järele, kaS õhtu pime on wõi mitte. Mõni kord juhtub, et õhtu kaunis walge on ja laternad põlewad,  teine kord on õhtu täiesti pime ja laternad ei põle mitte, sest et k u u aja järele õhtu walge pidada olema. Oleks küll tarwis linna sel korral walgustada, kui ilm pime on, mitte aga kuuaegade järele. Tuleks aga gaasi walgustus. siis saaks wist linna igal õhtul hästi walgustatud. Metsa departemang on kordaseadnud, et neis kohtades, kus talurahwal iseäranis wähe karjamaad ja loomatoidust puudus on, talupoegadele  luba wõib anda, ilma maksuta kroonu metsas loomi sööta ja rohtu korjata, kus see mctsaislandusele ilma kahjuta wõib sündida. Enne seda aga, kui sarnast luba anda, tuleb põlluharimise  ja kroonumaade ministeriumil kuberneriga  see küsimus selgeks teha, kas sarnane lubaandmine tõesti tarwilik on. Selles! kordaseadmisest saab aga talurahwas Saaremaal wõtsisti aru. Rahwas arwab, et juba nüüd kõigil õigus on, loomi ilma maksuta kroonu metsades sööta ja säält rohtu korjata. Iseäranis on sarnane arwamme Mustjala ja Leisi wollaS aset wõtnud. Siiajani ei ole aga meel mitte luba tulnud, et talurahwas ühes ehk teises kroonumetsas  ilma maksuta loomi sööta ehk säält rohtu korjata wõib. Igatahes wõib aga seda ainult iseäraliste  metsapilelile järele teha. Sellepärast ärgu arwagu talurahwas mitte, et lal juba praegu, iseenesest, ainult ülemal tähendatud melsadepardemaugu  kordaseadmise järele, õigus on loomi krovnumetsades sööta ehk sääl rohtu korjata. Ilma metsapiietita kroonumctsa söötmiseks tacmitamine on oma woli pruukimine, mis kohtu karistamise  alla käib. Kuid meie arwame, et rahwale ilma palweta mitte räägitawat õigust kätte ei muretseta. Kus karjamaast puudus on, sääl andku kohased talupojad ülemale poole palwekirjad  sisse. Ei Saaremaa talukarjamaa, üleüldiselt wõetud, halb on, siis wõib ka ioola, et see paiwe täitmist leiab. Muretsetagu siis ecstulewa talwe jooksul see luba, et tulewal kewadel juba tähendatud õigust kasuga tarwitada wõiks. Selle aastased nekrudid pidiwad  20- okiobril aurulaewa Konstantiniga"  Riiga saadetama, kuid jäiwad minemata,  wist wäljaSpool Saaremaad olewate rahutuste tõttu. 19. nowembril peawad nad jälle KuresaareZ koos olema. Kui sel ajal laewajõit juba kinni on, siis peawad nekrutid siit jala maad mööda Pärnu minema, nagu see aaSta kümne eest pruugiks oli. Kurssaare linna tarwis tahetakse uuesti wastastiskku tulekahju kordadel abiandmise seltsi asutada. Sarnane selts oli juba kord walitsuse poolt kinnitatud, kuid ei saanud oma tegewust wähese osawõtmise tõttu mitte alustada. Meie arwates ivõiks niisugune selts KuresaoreS hääde järeldustega töötada. KuresaareS tuleb tulekahjusid  wõrdlcmisi mähe eite, igal aastal läheb aga siit hulk raha ära mitmesuguste teiste linnades otewate tulekaitse seltside kasuks. Oleks KuresaareS  oma tulekiunitamisc selts, siis jääks majade kinnitamise eest wälja anlaw raha Kuresaarde ja majade kinnitamine ise tuleks ka palju odawain. Kuresaare majaperemehed peaksiivad seda kasulikku ettewolel toetada püüdma. Kärlalt. Öösel 14/15. oktobril põleS Paadla mõisa rehi ära. Tuleroaks saanud  LO koormat metsaheina, 60 koormat 44. Saarlane. 1905