esimestel päewadel awada. Kiirustamine sündida  selle tõttu, et mitmed endised seadused weel ära pole kaotatud, kuna nende edasikestmine pärast 6. augusti  manifesti ometi wöimata on, ja see teeb palju segadusi. Seesuguste olude all kannatab iseäranis walitsuse  auu. Niigi volikogu kokkukutsumine kaotaks aga seesugused asjaolud ära ja looks uusi ja kindlaid õiguslifi olust. Eesti Aleksandri kooli inspektori  kohuste täitjaks on neil päiwil, nagu ustawalt poolt teadustatakse, ugronom Jaan Raamot, kes Riia õpekonna kuratorile selle ameti kanditadina ette oli pondud, esialgu käesolewa öpcaasta pääle kinnitatud. Sellega on esimene samm Aleksandri linnakooli põllukooliks  ümber muutmise asjus astutud. Loota on, et nüüd ka cdeSpidised sammud peagi järgnevad, selle järele,  kuidas kuratoriumi korda lähob, walitsuse poolt ainelist tuetust saada. Kuulub, et kuratoriumi! nöuu on, juba tulewal aastal, kui mitte weel täielikku põllutöö kooli awada, siis ometi põllutöö kursusega hakatust teha Posti ametnikude olukorra parandamist  on kõige lähemal ajal oodata. Petcrburgi poSti direktor, tõsine riigi nöuunit Glagolew on Riia Saksa lehtedele teadustanud, et lähemas tulevikus poSti ametnikude palgad kõrgendatud, tööaeg lühendatud ja ka posti ametnikude hulk suurendatud saab. Selle uuenduse ettcwõtja on sisemiste asjade ministri abiline Durnowo, kes hiljuti Inglismaal ja kolmes Europa mannermaa riigis reisimas käis ja säälseid posti olusi põhjalikult tundma õppis. Liiwimaa kindral-superindentent  Oörn saada, nagu Läti lehed teatawad, omast ametist lahkuma. Wiljandist. 17 skp. õhtul kandfiwad „Waba duse" näitlejad Max Hälbe 3. järgulise drama .Jõgi" esimest korda ette. Näidendi käigu üle on selleS lehes juba lühidelt kirjutatud, sellepärast pole enam waja, seda korrata. Mängu iseloomu kohta piob aga ütlema, et vaevalt teist näitemängu olemas on, mis nii sügavaid  ja raskeid hinge-elu võitlust nii imekspanemise väärilisi loomn-truudusega ette toob, et see näitlejaid, kui ka päält waatajaid otse nagu vägise kaasa kisub ja üheö elama sunnib, niisama wastuseismata jöunga, vagu Weikseli jõe vood jäälagunemise ajal. Iseloomud, mida säal ette tuuakse, on igaüks omast kohast täis sisemist  suurust, kindlust, iseteadvust. Sääl on Peeter Doorn, kui vanem vend, sulu ülem ja kohaomanik, läbi ja läbi egoist (enes-earmastaja), raudse tahtmise jõuuga, valmis, igat takistust, mis teele ette tuleb, purustama.  Ainult ükskord, kui tema mõlemad lapsed, keS teadmata põhjusel ühe korraga ära uppunud oliwad, .just nagu oleks jõgi ise nende järele käe välja sirutanud,"  nagu Peeter ise ütleb, surnukehadena tema ees lamesiwad, murdub raudne kest tema südame ümbert ja ta tunnistab oma abikaasa Renatele, et ta isa testamendi  ära varastanud on, mis nooremate vendade, Heinrichi ja Jakobi, ioatust kindlaks tegi. Kuid hiljem tunnistab ta seda kõik nõdrameelseks loriks, astub kõikide  tunnistuste waslu murdmata kindlusega üles, kuni ta lõpuks, ikkagi oma omanduse eest võideldes, ühes Jakobiga, jäätükkide vahele Weikseli voogudesse vajub Siis Heinrich Doorv, kes kõrgemat haridust jõudnud saada ja nüüd, mehise kindlusega, tööst oma südamele rahustust tahab otsida, kuna Renate õnnetu elu keda ta kord palavalt armastanud ja kes siiski Peetri omaks sai —, tema südant purustab, ühtlasi ka, kui auusameelne  inimene, oma noorema venna hävitatud õiguste eest välja astub. Ta annab ahastavale Renatele lootust, et tema .Snnepairene weel kord tõusma saab," aga kas nad kord üksteise omaks saavad, jätab kirjanik õigusega möiSta andmata, sest ehk see tulevikus kül väga võimalik on, ei või sellest nüüd weel, selle hirmsa tragikalise sündmuse  korral juttugi olla. Huvitavam, kui viimane, on siiski noorem vend Jakob, keda vanem vend Peeter isa pärandusest suutu ilma jättis ja temaga nagu sulasega  ümber käis. Ainuke, kes tema mõjuvaks kaitseingliks  oli, oli Renate, kes juba viis aastat teadis, missugust hirmust ülekohut Jakobile tehtud, aga et Peeter ometi tema mees oli, ei võinud ta seda avalikult  üleS tunnistada. Seesuguse eestseismise, Renate iluduse kui ka selle tõttu, et ta aru oli saanud, et Renate  oma meest viimastel aastadel sugugi ei armastanud,  vaid tema kõrva! sügavalt õnnetumat elu elas, taSwas nooresmehes lõpuks leekiw armastus oma wennanaese vastu, olgugi, et Renate teda auustavas  kauguses hoidis, siiski valusalt temale kord üteldes: .Jakob, fina oled vahel niisugune, et ma ei tea, kaS ma finu üle naerma või nutma pian l" Kui aga raskete asjaolude mõjul Heinrich ometi Renate suust testamendi varguse lugu varemalt teada sai, kui Jakob, ja viimane seda kuulis, ei olnud tema ahastusel enam piiri See, keda tema jumaldas. oli niisugust aSja nii kaua tema eest varjata võinud ja rääkis seda nüüd weel Heinrichule enne kui temale, tähendab siis, et ta Heinrichi enam armastab, kui teda, Jakobi. Meele äraheitmisega tormab ta wälja pimeda öö sisse, et hirmsal jä.imineku ajal jõe tammi kõige kardetawamast kohast läbi murda, et iseennast, Renatet, wendi ja kõiki ärahäwitada, kuid Peeter jookseb tema tööd takistama ja tõuseb wöitlus, mille järeldusel', nagu ülemal tähendatud, mõlemad wennad surma leiavad.  Mis aga Peetri abikaasa RenateSse puutub, siis on selle iseloom nii suur. nii auus, nii kindel ja truu, ühtlasi aga ka nii eht naeselik, et ta otse tahtmatalt auukartust enese wastu äratab. Jõud, mida kirjanik Renate hingesse paigutanud, on tõesti imestamise wäärt. Mitmetpidi huwitaw ja täieSti tubli on ka onu Reinhold ja teatawal mõõdul ka wanaema Filippine Doorn, aga nende, kui ka Renate iseloomude üle pikemalt  kirjeldamine wiiks liig pikale. Olgu ainult lühidelt  üeldud, et see üks tuumakamatest ja vaimurikkomatest  töödest on, mida kunagi Eesti näitelawadel ette kantud. Et näitlejad omalt poolt ka kõik tegiwad, mis võimalik, siis oli ettekanne mõju nii suur, et õige paljud,  isegi meesterahvad, pisarateni liigutatud olid; ei olnud siis ime, et ettekandmist aruldase rahu ja osavõtmisega  vaadati ja kuulatadi. kuna näitlejad iga vaatuse lõpul uuesti ette kutsuti, mida näitemängu lõpul, mürisevate kiiduavalduste hüüete all, neli korda korrati Renate osa etendaja (proua Altleis) näis põhjalikult aru saanud olema, mis näitekirjanik siin temale ülesandeks teinud, ja sellepärast ei män ginud ta mitte, vaid elas tervet seda sündmust läbi ja jääl ei võinud päältwaatajad enam külmaks jääda. Kindlad ja tublid olid ka kõik kolm venda oma osades, kuna noorema venna osa etendaja (hra Mõrd) natuke liig kiirelt rääkis. Tüse vanamees, onu Reinhold  (hra Tomp) tegi oma asja häSti. Rahuloldav oli ka emand Filippine, kuid tuatüdruk Hanne oli nõrk. Ettekanne aeg ei olnud aga hästi valitud: värsi pärast näitust ja mis pää asi ainult nädal enne Aino Tamme kontserti. Selle tagajärg oli kasin osavõtmine, ja et selle mängu ettekandmine võrdlemisi suuri kulust nõuab, siis sai seltS hää summakese kahju... Et see aga lausa patt oleks, niisugust mängu siin ainult ükskord ette kanda, päälegi pooltühja saalile,  siis on tingimatalt vaja, seda näidendit õige pea uuesti ette kanda. Loota on, et sel korral viljandlased  üles näitama saavad, et nad tõsisest ja tublist näitemängust lugu pidada oskavad, sellega ühtlasi seltsi ja tegelasi julgustades, raskemaid ja kallihinnalisemaid  toodeid ette kanda. —»» Wiljaudimaalt. Weel kord... nr 67 paneb tuttaw A. oma mustale luimule krooni päha ja kinnitab jultunult, et matuse sõnadega lopse ristimine  ikkagi minu töö olla. Ootab selle järelduseks süüpenki  ja igatseb nUoskorua'!". Lubab siis oma enese kahe eh? kolme tunnistajaga neid, kes asja juures  olnud, mitteteadjateks teha ja wale pääle põhjendatud laimu tõeks lasta tunnistada! Luuletab  siis sinna juurde weel midagi ühest „elukardetawast  lahingist Pikasfilla parwel," „Tarumaa konsulist," „talleralli tegijast hra koolmeistrist" jne. ja jõuab lõpuotsusele,  et see palju mõistlikum oleks, kui mina „nei!t" (s. o. A. ja tema tunnistajate killast) jäädawalt wälja jääksin. Niisugust halpi kära wöis muidugi sellelt oodata, kes enesest tunnistada teadis, et tal wigurid ja konksud luusse ja wereSse olla kaswanud. Oleks liig naeruwäärt,  sarnaste asjade üle, mis minule täitsa tundmata,  nende väljamõtlejaga weel woielda Õnnetu, troonilr tõugatud suurus, kes ikka weel arusaada ei suuda, et tema wöimuaeg juba mokaS on! Ega ta muidu ei oleks teiste eest adwokaditama hakkanud ja walla liikmele „mudaga wastanvd", kui see wallawalitsuse  kaest tarwilikku tunnistust palus ja palwe täitmise pikale wenimise üle nurises. /?. Pärnumaalt. Saardest. Kaera wili on see aasta siin pool nii vaesekene, et vaevalt seemne tagasi  saab. Selle wastu on jälle lina seeme ja kartohwlite  saak nii rohke, et ammu ei ole nii hääd saaki nähtud. Lina seemnete hind on ka selle tõttu wäga madalal, umbes 1 rbl. puud ja nagu ammu seda nähtud, et kui rohke seemne saak. siis on kiud nõrk, nii on ka nüüd, sest lina jõud, pehmus ja õli osa on seemnete kasvamiseks  ära kulunud. Wäga soovida oleks, et fiitpoolne rahmas kartohwlist  kasvatama hakaks, iseäranis loomade tarvis, miski viii ei anna niipalju välja, kui kartohwel. Selle tõttu oleks ka võimalik, rohkem ja paremaid loomi kasvatada,  sest flitsete Talli ja Saarde põllumeeste seltside wäljanäituste läbi oli näha, et fiitne kariloomade kaSwatuS  veel wäga madalal on, või oli iseäranis muul põhjusel näitustest osavõtmine nii jahe. Niisama tuleb hobuSte kasvatuse kohta ütelda: kahel wäljanäitusel oli kõigest tosina ümber hobusid toodud,  miS Saarde oma ümbruskonnast olid ja needki ei olnud suurt lugupeetavad. Wist on selleks ka süüdi, et ala kehwad aastad on. Mis väikesest asjast võib wälja sigida. Kümnekonna  aaöta eest tõi endine Saarde Greeka - õigeusu kiriku preester ProkhowSki Wenemaalt paberossi kaSti täie umbes 100 tera Schlansteti rukkid, kasvatas neid omas aias kuni nii palju sigis, et kõik oma rukipõllud  nendega küliS ja nüüd on üle terve kihelkonna laiali laotatud. Tera on lühike ja väga jäme nagu nisu ja rohke wälja anniga, kõrs kasvab 7—B jalga pikk ja kõva. Mina. Lätimaalt. Miitawis oli 13. skp. kindralkuberner v. Böckmanni  eesistumisel kõikide Kuuramaa kreisi ülemate koosolek millest ka kõik kõrgemad politsei ülemad osa võtsid ja kus tähtsaid administratiwlisi küsimusi arntadi, Preekulni kroonu viinapoodi tunglsivad 10. skp. õhtul kell pool üheksa neli sõjariistus meest tagauksest  sisse, kuna eest uks juba kinni oli pondub. Nad wiisiwad kassast 403 rubla raha äca, nööri raamatusse raha vastuvõtmise üle „Läti sotsial-demokratia ühisuse" stempliga kviitungi jättes. Pääle selle peksid nad kepidega  156 rubla eest viina pudelist, viinaga täidetult.  puruks. Kuuramaal on 1904 aastal umbes 36,000 inimest  vähem laual käinud, kui aasta varemalt. Wenemaalt. Peterburgist. Ametlistes ringkondades liiguwad  kuulujuttud, et S. J. Witte ministrite kabineti presidendiks nimetatud saab. leiawad tõendamist. Plaanitataw ministrite kabineti saab „Russi" teate järele wististe järgmistest isikutest kokkuseatud: pääminister ja sisemiste asjade minister S. Z. Witte; rahaminister endine rahaministri abiline, salanõuunik Romanow; kohtuminister parun E. J. Nolde; wälimiste asjade minister krahw Lambsdorff; põllutöö minister (põllutöö ehk pääwalitsuse  ülem) praegune Herssoni kub. aadeli Marshall  Suchom li now; hardiuse minister praegune Moskwa ülikooli rektor würst S. N. TrubetSkoi; püha sinodi ülem prokurör krahw S. D Scheremetjew;  sõjaminister kindral Rödiger ja mereminister  admiral Birilew. Rahaminister Kokowtsew  nimetatakse riigi nõuukogu riiklise ökonomia depardemangu esimeheks. Politsei saada jällegi sisemiste  asjade ministeriumi alla pandud. Kohtumaja põlemise korral olla, nagu „Russ" kuuleb, kõik aktid päästetud, ainult üks osa neist on wee läbi rikutud. Kuulub, et ühe! wangis olewal ohwitseril kadunud  admirali Fölkersami laewastikust üks kiri olla, mida admiral temale enne surma olla annud. See kiri on ühe kõrge isikule ära andmiseks määratud ja sisaldada palju huwitawat materjali meie laevastiku puuduste üle; ka kuulutatud juba sääl meie laevastiku hukkaminekut ette. Kindral adjutant Kuropatkin kutsutakse. Port- Arturi uurimise kommisjoni nõudmise pääle, lähemal ajal MandshuriaSse, sest et selgeks tahetakse teha, kui palju Kuropatkin Port-Arturi kindluste ehitamises kaastegev  oli ja miSsugusi abinöuusi ta selle ümber piiramise  ajal selle päästmiseks ette wõttis. Endine admiral Nebogatow paueb, nagu kuulde on, mereministri kaudu andeks palumise kirja ette. ühtlasi  nõuab ta. et tema üle kõige waljemine kohut mõistetaks.  Peterburgi kindral - kuberner Trepow andis kõigile Peterburgi sõjariistade kauplejatele teada, et nad isegi sõjameestele muidu sõjariistu müüa ei lohi, kui neil oma ülemuste poolt lubatähte ette näidata ei ole. Seesuguste üliraske tingimise pärast awaldasiwad sõjariistade  kauplejad kindralkuberneri eeS protesti. Witte wastuwötmine oli kaunis südamelik. Peeti waimustatud terwituse-kõne, mille pääle Witte wastaS, Kõnede järgi kuuldufiwad huraa hüüded. Waksalist sõitis Witte otsekohe oma korterisse, KamennoostrowSki  prospektile. Siis käis ta wälimiSte asjade ministri krahw Lombsdorffi juures, kuS ta lõunat sõi; hiljem sõitis ta Börkösse. kus praegu Majesteet Keiser wiibib. Peterburgi elanikud tahawad Wittele ühe 16,000 rublalise kunstliku waagna annetada. PLälianaS  müüdi sel päewal paberist riigiwärwilifi lipukest, millede keskkohal Witte kuju oli, pSSlkirja all: .RahuarmaStaw  Wenemaa terwitab sind!" Sõjaminister laseb omad adjutandid, umbeS 20 meest teenistusest luhti, ainult 2 adjudanti alleS jättes. Kindral Kuropatkini palve pääle aStub iseäraline  kommisjon kokku, keS kindralite KaulbarSsi ja 1905. 574 S a ? a l a Hs 72.