üle jääb, saaks wöiwabrikuse toodud ja raha, mis teie wõi eest saate, tuleb piima pääle ära jagada, kui palju keegi piima on toonud, ja siin annab ka teile semstwo mõne aasta pääle raha wölgu. Kui teie soowite wabrikut  asutada, mina wõi agronom aitame ehituse juureS  nöuus olla. Meie semstwol on mitu niisugust wabrikut,  et talupoegadele näidata, kui palju see talitus kasulik on; piima ostetakse talupoegade käest ja maksesetakse  86 kop. puudast. (Järgneb.) Ajakirjanduse ringwaatus. „Rufs" wõtab õige kõdistawa küsimuse üles, mis rahwuswahelise uurimise kommisjoni asjaga Hulli juhtumise üle ühisuses seisab. Wene awalik arwamine pidada seda tuugiwalt soowitawaks, et kapten Klado uurimise kvmmisjvnist osa wõtaks; ta oli selle juhtumise päältnägija ja olla seda igakülgselt  uurinud, esmalt admiral Roshestwenski juhatuse  all, pärast Pcterburgis. Pääle selle olla hra Kladol wäga laialised mereasjanduse theoretikalised teadused. Et aga uurimise kommisjonis ette astuda wöida, selleks pidada hra Klado igast ~tõsiste asjaolude  moonutamise" süüdistamisest puhastatud saama; ta pidada kui julge tõsiduse eest wöitleja ette astuma,  kelleks teda juba praegu määratu enamus Wene rahwa seast piab. „N o w o j e Wremja' s" kirjutab 2. järgu kapten Klado merewäe öpeasutuste seisu sl iste eesõiguste wastu. „Elu ja äranägemine õpetab, kuhu seesugune asjaolu tviinud on. Kui aadeli seisus  seda weel suutnud oleks, merewäe ridasi tarwilikult  täita, siis wõiks tveel merewäe öpeasutuste seisuslise  iseloomuga leppida. Paraku ei ole see aga mitte nõnda, sest aadeli seisus annab merewäe teenistusesse  ainult omad kõige nõrgemad wösud, kes teiste seisustega wöiftlust wälja kannatada ei suuda. Mis mereohwitscridcsse puutub, siis oleks soowida, et ka nemad oma paremaid poegi merewäe kadettide korpusesse saadaksiwad, Paraku on see aga nii kui harjunud kombeks saanud, et just kõige nõrgemalt ettewalmistatud pojad sest et korpuses nende teadmiste  ja tubliduse üle üks silm kinni Pigistatakse merewäesse lükatud saaksiwad." Lõpuks tähendab ta, oma endiste kirjade pääle tuetades, et seesugune mereohwitseride  kaswatamise sisteem ainult tarwiliste teaduste Puudust ja puudulikku armastust asja wastu järjeldada wöib. „Birsh. Wedomostis" awaldas kapten Klado järgmise kirja: „ Asjaolude mõjul, mis minu wõimuses ei seisa, ei wõi ma ajutiseks nende küsimuste arutamisest osa tvötta, mis kolmandama laewastiku teelesaatmisesse puutuwad, ja sellepärast ei wõi ma ka selle aja jooksul minule wastuwaidlejatele mingisugust seletusi  anda. 1. dets. IW4 N. Klado." „Russk. Wedomosti" otsuse järele on just meie rahaasjanduse sisteemi ühekülgsus kõige suuremaks  kurjuseks. „Suur halbtus meie raha-sisteemis, millest ajakirjanduses juba ammugi üleüldiselt rääkima hakati,  seisab selles, et maksud tarwiliselt ära pole jaotatud ja et maksu raskus liig ruttu nimelt selle rahtva kihi kohta kaswab, kes oma majandusliku seisukorra  järele selle kandmiseks kõige wähem ette walmistatud  on. Meie rahasisteem Põeb sellepärast ühekülgsuse haigust, et rahwal wõimalik ei ole, nii nagu kohus oleks, raha-politika sihi pääle mõjuda, ja kui walitsus wahest ka maksumaksjate häält kuulda wõtab, siis ainult ühe osa maksjate häält. Rahaasjanduse  walitsus kutsus rahaliste toimetuste eelarutamiste  juurde ainult suurkaupmeeste saadikuid; muul osal rahwast, kes suuremat osa maksu koormast kannab, ei ole kunagi nende küsimuste arutamise juures häält olnud, millede otsustamises wäga tähtjal  mõõdul nende majanduslik hää käekäik seisab. Täitsa loomulik, et seesuguste tingimiste juures õigluse  kaal rahaasjanduses tasakaalus ei seisa: see osa maksjatest, kelledel kaitsejaid ei olnud, sai kahju, ja just see osa ongi määratu suur rahwa enamus. Seesuguse  ühekülgsuse tingimata järeldus oli kehwema rahwa raske maksukoorma alla langemine kõrwaliste maksude kaudu." „Torgowo - Pr om. Gaseta" awaldab ! talupoegade seaduste üle iseäralise komitee presidendi  rngisekretäri Witte sulest huwitawa kirja, kus I muu seas järgmiselt üeldakse: ~ Talupoegade sea- 1 duse läbiwaatamise tööde lõpulik eessiht piab see I olema, et talupoegade äralahutamine teistest seisus- 1 test ja neist õiguse waldkondadest ära kaotatud saaksid, l kus seisusliste ifeäralduste alalhoidmine kasulik ja i ajakohane ei ole. Niitmist piab selle töö järeldus ta- l lupoegade seisuse üleüldisele õigusele wiimine olema, selle körwal ainult neid seisuslist iseäraldusi alles hoides, mis talupoegadele enestele sa riigile kasulikud  0n..." „Jushnõi Krai" teeb Plaanitatawa reisijate sõiduhinna kõrgendamise üle järgmisi õigeid märkusid: „Rahannnisterium seletas, riigi kulude ja tulude  eelarwe kokkuseadmise juures harilikult, et kui raudteede sissetegemine weel nende ehitamise ehk ostmise  kulude kohane ei ole, siis raudteed ometi niisugune  kapital on, mis edespidi rohkesti kasu tooma hakkab. Nüüd näeme aga, et rahaministerium enam tulewikku ära oodata ei taha, ja tal nõuu on, rahwast  nüüd juba tee ehituse kapitali, kui ka protsenta maksma panna. Reisijate sõiduhinna kõrgendamine mõjub kahtlematalt raudtee tarwitamise pääle; ja kui ka reisijate arw märksa ei wäheneks. saaks uute „tee ehituse kapitalide" pruukimise kordadel jällegi puudu jääwad summad tekkima, ja jällegi tuleb siis reisijate sõiduhinda tõsta. Niiwiisi oleme pärast seda, kui kümne aasta eest alandatud tarifi maksma pannud,  selle aja jooksul seda järjest körgendanud, see on, meie lähame suutu teist teed, kui õhtu-Europa selles asjas käinud on. Kirjandusest. Käsitöö ajakiri. Mõne aja eest ilmus kellegi ..käsitöölise" poolt kuskil ajalehes kirjutus käsitööliste ajalehest; kohe alguses ütleb kirjutaja, et meil seesugune  leht täiesti puudub. Auust. „käsitööline" tähendas edasi lühidalt, kuida meid suur hulk on, et meist igamees oma käe pääl töötab, aga ilma ühise juhatajata on. Ja paraku on asjalugu meie suureks kahjuks nii. Kui lugu nii edasi lähab, siis jääme wiimaks ajast weel enam maha, kui praegu oleme. Lõpuks küsib auust. ..käsitööline" õigusega: „Miks ei piaks meile Eestikeelne leht osutatama, mis kõikidele kodumaa käsitöölistele üleüldiselt õpetust  wõiks anda'?" Sedasama küsin ka mina. Ja sarnaseid küsimusi olen mina, nende ridade kirjutaja, juba ammu meie ärksamate käsitööliste hulgas kuulnud.  Aga nende küsijate niisuguse ajakirja suurt janu ei ole seni weel keegi katsunud kustutada. See on tõesti imestaw. Kuna aga asjalugu nüüd nii on ja meil kohane  ajakiri weelgi puudub, siis piawad sellel ikka oma takistused olema, mis wahest rasked kõrwale on wäärata. Seega on wäga wõimalik, et meie weel lähemaski tulewikus omale hädaste tarwilikku ajakirja ei saa. Aga see ärgu sundigu meid edasi norutama. Katsume selle asemel mõnda teist kirjanduselust  abinõuu suetada. Ja, aga missugust? Mina soowitan sihile lähemale jõudmiseks käsitööliste  kalendri wäljaandmist. Seda mõtet olen ammu enesega kaasas kannud, ja arwan nüüd aja olewat  seda awaldada. Tõsi kül, kalender ei täida ajakirja aset, aga wiimase puudusel Piaksime sellegagi leppima. Sest wäha on ikka enam, kui ei midagi. Asja- ja ajakohasest Msitööliste kalendrist oleks meil siiski salgamata mitmesugune kasu. Meie puutuksime  kalendri kaudu wähemalt ükski kord aastas waimliselt kokku. Kalendrist leiaksime hulga muude harilikkude teadete seas ka mõnegi näpunäite oma töö kohta; kuuleksime wähemalt, mis möödaläinud ajal käsitööliste-maailmas tähtsat tehtud wõi juhtunud  jne. Ja igamees meie seast, kes me kirjutada oskame, wõiks oma kalendri kaastööline olla. Teab, mõtleb, kuuleb, näeb keegi meist midagi, mis teistelegi  ametiwendadele kasnlik oleks, wõikstme seda kõike tähendatud kalendris awaldada, kus nad kadumise eest paremine tallele on pandud, kui näituseks meie praegustes  ajalehtedes. Kalender muutuks aja jooksul meile tõesti armsaks juhatajaks ning nõuandjaks. Arwan kindlaste, et see meile, kui kord selle omale saame, ka kasuks saab olema. Sellepärast oleks wäga hää, kui nüüd kalendri-asja kaalumisele wötame. See ei oleks koguniste mitte wara ega enneaegu. Käsitöölised, ärkagem, tõstkem Pääd, waadakem koidu walgust, pangem käsi adra külge ning külwagem,  et lõikust wõikstme loota. Mida meie ise ei ole külwanud, seda ei tohi meie ka lõigata, ja seda ei tahagi meie lõigata. ..Priskeks külwitööks ja rõõmsaks lõikuselõbuks oleme ka meie kutsutud ja walitud." Auustatud käsitöölised lähedal ja kaugel, kellele  meie elu edenemine ja töö kosumine armas ja tähtjas on. awaldage julgesti oma mõtteid, kas awalikult  ajalehtedes wõi weel parem otse mulle kirjalikult,  kas tähendatud kalendrit toime panna ning kuida seda teha. Kui asjast ühel meelel südidusega osa wõtame, siis wöime selles asjas ka mõndagi korda saata. Ühendus on igas asjas ja igal pool imet teidud, saab seda ka siin meie juures tegema. Asugem siis harutusele! Lõpuks olgu juurde lisatud: Hädakorral töötaksin  mina, kui sellega rahul oldakse, mõeldud kalendri  toimetamise oma kätte. Loodan sellega Malmis  saada, sest et selles tegewuses juba mitu aastat olen olnud. Wennalikult terwitades Keducrrt Weimcrn. Minu adres: Nuustaku, Kohtukojast Rakwerest. Hiljuti oli Rakwere-Paide kohtukonna  5. jaoskonna rahukohtuniku juures kaks süüasja arutamisel, mis oma algusjoonte poolest üksteisega sugulased  ning omast kohast üsna huwitawad oliwad. Esimeses  asjas oli süüdistaja Rakwere kreisist Mödnku mõisa omanik Georg von Dehn ja kaebealune Rägawere  walla talupoeg Jaan Annus, kuna teises asjas osad ümbermahetatud oliwad: kaebaja oli tulunik Jaan AnnuS ning süüpengis istusiwad mõisnik Georg von Dehn ja tema kutsar Jaan Saar. Mõlemas asjaS oliwad kaebealused oma-woli pruukimises süüdlased. Asjaluod on järgmised; Mödriku alt käib eratee läbi, mis oostmaanteed  suure kirikuteega ühendab. Seda teed mööda on juba kümned aaStad niihästi Jaun Annus, kui ka teised sõitnud. Mõisaomanikule von Dehnile ei meeldinud  aga see, et Jaan Annus seda teed mööda läbi sõidab, ja sellepärast annud ta Annuõ'ele wallatalitaja läbi mitu korda teada, et ta seda teed mööda mitte ei sõidaks. Kuid Jaan Annus, häda sunnil wõi jonni pärast Jumal seda teab —, ei pannud mõisniku keeldu tähele ning tarwitas endist wiisi seda teed läbisõiduks.  Hiljuti, ühel pühapäcwa hommikul, pannud von Dehn tähele, et Annus jälle, ja seekord naesega seltsis, temale keelatud teed mööda sõidab. Talupoja seesuguse julguse läbi ülesäritatud, pidanud von Dehn, oma opmanni  ja kutsari juuresolekul, Annus'e kinni ja käskinud  teda tagasi pöörata. Kuid Annus pole mõisasaksa sõna kuulanud ning sõitnud mägise läbi. Von Dehn sepitses Annuse teo üle kaebtnsekirja ning palus rahukohtunikku,  Annust omawoli pruukimise pärast wastutamisele  wötta Mõni päew hiljem tuli rahukohtunikule ta Jaan Annuse poolt kaebtusekiri, milles ta järgmiselt seletas: Pühapäewa hommikul, 10. oktobr. s. a., sõitnud tema, Annus, oma naesega kirikusse, kus juures ta seda teed tarwitanud, mis Mõdriku mõisast suure kirikutee  pääle wälja lähab. Mõdriku mõisa juures tulnud  tale selle mõisa omanik von Dehn oma kutsari Jaan Saar'ega waStu. Nori Dehn hakkanud tema hobuse suu körwalt kinni ja käskinud kutsaril hobust ühes vankriga mõisa kuuri wiia. Kui kutsar seda pole täitnud,  käskinud von Dehn teda hobust kinni pidada ja läinud ise minema. Kutsar Saar võtnud hobuse suu körwalt kinni ja pidanud hobuse paigal. Weerand tunni pärast tulnud von Dehn tagasi, opmann Johan Sarap kaasas, kes Annust ühele protokollile nime alla kirjutama  ning tagasi sõitma sundinud, mis tema oga täitmata  jätnud. Von Dehni ja tema kutsar Saare teguwiisideS omawoli pruukimise tundemärkisid näheS, sest et tee, mida mööda ta sõitnud ja kus von Dehn teda kinni pidanud ning üle 30 minuti paigal hoidnud, juba hallist  ajast saadik üleüldisel pruukimisel on, paluS AnnuS oma kord von Dehni ja Saart «vastutamisele wõtta. Kohtu eeS selgus, et sel ajal, kui kutsar Saar tee pääl Annuse hobust kinni hoidis, von Dehn oma mõisa läinud ja sääl naabrimöisa omanikuga, parun Unzern-Sternbergiga telefoni kaudu nõuu pidama hakkanud.  Wiimane annudki nõuu protokolli teha. AnnuS aga jäänud kinnipidamise tõttu kirikusse hiljaks. Kohtuasja läbi «vaadates ja leides, et süüdistused ülekuulatud tunnistusmeeste seletuste järele põhjendatud on, et von Dehnil ja Saare! kül õigus olnud, Annust  oma erateed mööda sõitmast keelata, aga sel korral,  kui AnnuS nende keeldu kuulda ei wõta, olekfiwad nad teda ainult kohtusse kaebada wöinud, nagu see ka sündinud oli, kuid ei oleks tohtinud, milgi tingimisel teda mitte wägisi kinni pidada, tegi rahukohtunik nuhtlnseseaduse  142. paragrahvi põhjal otsuseks: talunik Jaan Annust von Dehni erateed omavolilise, mitmekordse  keelu waStu, labisöitmise eest ja von Dehni ja Jaan Saart Jaan AnnuSse hobuse ja sõiduriista wagiwaldse  kinnipidamise eest areSti panna: Annust kuueks päevaks, von Dehni viieks päevaks ja Saart neljaks päevaks. Süüdlased ei jäänud aga selle otsusega rahule, waid kaebafiwad rahnkohtu-koguSse edafi, kuS nende asjad  17. dets. uueSti arutamise alla tulewad. 730 S a ? a l a H 89 Z 904