puudunud ju kaastundmust haige waStu. Ka on arusaamata, mikspSrast G. M, kes nimetatud arstist wistiSti tunneb, neid mitte nimepidi ei nimeta?! Selleläbi saab tema laimduse kiri wcel inetumaks. Kaugelt  suur hulk Saarlase lugejaid ei wõi teada, kes linna lohtridrst ~kreistohter", kes neist „noorem" ning kellel neist .proua" on wõi pole. Seesugune hooletus wõib neid kergesti wale teele juhtida. Ka mina sain selle haige juurde kutsutud,  aga ei üksgi nummer kõigist neljast ei sünni minu kohta, ehk küll igamees, keS G. M. igapidi puudulist kirja luges, mind 3. pidama peab, kui ta teab, et ma mine kreistohter ega „köige noorem" pole, pääle selle naeseta olen. Neljas, haige juurde tulsutud tohter olla kroonutohter  Pawlowitseri herra olnud, keda ühe soldati haigus sõitmast keelnud olla. On selge, et G. M- nummer 3. all mind mõtleb. Ma pean aga ütlema, et G. M. tõe köweraks  teinud on. Teatud päewal aStus minu kabinetti ilusas riietes haritud naeSterahwas  ning küsis, kas ma wõida Anfikülasse  haige juurde sõita. Tee olla 2S mersta pitk, sõidetakse paari postihobustega ja tohtri palgaks olla 3 rubla määratud. Ma arwafin, et palk liig odam nähakse olewad, mis pääle wõõras waStas, et haige Vaene kirikukõster olla. Ma wuStosin: „On ta haige, siis olen walmis 5 rubla eest sõitma, sest waesed pearoad ka arstiabist  osa saama." WõõraS läks ära ning ei keeranud tagasi- Kes selle male, et ma 2 rubla tunni eest nõudnud olla, ilmale on sünnitanud, tas «kaastundlik naabri naene", woi tema «kaastundlik" abimees G. M., see on mulle teadmata; igapidi on aga selge, et kaastundmus  mitte tema ise ei ivõl olla. Tuulest on ka G. M. üteluS wõetud, et „en»e kuulda ei olnud, et Kuresaare arötid niiskigust kõrget hinda maale sõitude eest nõudnud olekfiwad " Kakskümmend kopikat wersta päält on waeSte hind. Jgalpool  on praegu pruugiks wõetud üks rubla wersta eest arstidele maksta. Siin kaks näitust, kui wähe .endised Kuresaare lahtrid"  oma maale sõitude eest wõtnud on. Ligi 30 aastat tagasi, kus Kuresaares eluülespidamine  kolm korda vdawam oli, kui praegu, jäiwad Kaarma seminari koolis, kus selleaegse kooliõpetaja nimi ka G- M. tähtedega algas, mõned õpilased palamas tõdes (TyphuS) haigeks. Kooliõpetaja kutsus  Kuresaarest tohtri Kaarmale, mis 12 wersta linnast kaugel on. Palgaks „odawale"  tohtrile korjas kooliõpetaja haigete käest 15 rubla! Arwame hobuste eest 3 rubla maha, jääb tohtri palgaks 12 rubla ükS rubla werSto eest, kuna .praegused kallid tohtrid" malmis oliwad 20 kop. wersta eest Ansekülasse sõitma. Kes tarwitab enam ligimise kaastundmust wõi abi, kas ametis olem kirikuköSter (ö p eitaja  abiline) wõi haiged talurahwa soost weriwaesed kooliõpilased? Umbes 2ö aastat tagasi jäi mu oma wend, kes kaks wersta linnast kaugel elas, häkisti  haigeks. Linnast toodi kaastundliku inimese hobusega tohter wenna juurde. Tohter kirjutas haigele mõned kalmuse pulwrid (kuiv. oalami) ja wõttis 5 rbl., see on 2V» rubla wersta eest! Selle endise tohtri „odawa" hinna pääle maatamaia  suri wend ara. Tarwiduse korral wõikfin ma niisuguseid näitusi palju meel nimetada, mis küll ennemini .endiste" arstide kallidusest, kui nende odawuscft tunnistust annaksiwad. Ka see lugu, et .kaastundlik naabri naene" .kõige noorema tohtri juurde sammus, arwateS: mida noorem, seda odawam" tunnistab, et ta südames mitte õiget usaldust  .endiste" tohtrite odawuse üle ei olnud. Jmekspanemise wäärt on ka meel, miks köster ehk Lp.laja, kelledel oma hobused  on, tohtrit mitte vma hobustega linnast tulla ei lasknud?! Siis oleks tohtri maale toomine suur lükk alwem olnud. Seda wlst ei lubanud nende suur kaastundmus waeste loomade wastu. Igal pool sügaw kaastundmus, kuid ainult mõnda praegust linna tohtrit ei arwata niisuguse häüreo wäärt olewat. Kcrgemeeteliscli rikutakse wõi riisutakse nende hää nimi ja au ära nmg seesuguse nimeta lüki walmisiajad on uhked pääicgi, nagu vleksiwad nad kuduwäärt teo toime saamud- Wana lugu! Meie kõik oleme küll malmis .teiSie silmas pinda otsima, aga palki oma silmas ei näe meie mitie." See on see üleüldine suur maailmu haigus, mida ülegi parandada ei jaksa. Iseäranis suur näib see tõbi Kuresaares olewat. D- Schweder- Toi m. tS h. Ka eelseisaw kiri, mis meile awaldamiseks saadetud, näitab, kui tarwilme arstiabi maal on ja sille abi puudus ci Me mitte wäiksemaks, kui ka linna arstid oma silmas mitte palki, waid ainult pinda näeksiwad. Sest arstiabi küsimuses  on pind arsti silmas palju pahem, kui palk selle silmas, kes mitte arst ei ole. Kolmekümnekahe aaSta pi kune uni. Okuö-MonsteraaS on üks Nakstk-rchwuS, rawegs Kor õline Karlsdattsn, omast uw.st ülcS ärianud, «illsSse ta uwbcs 13 aasia maitulelt jäi, ja mis ühusoodu 32 aastat on kestnud. Nüüd on ta jälle toibuma hakanud ja alg-õpe» mncieS juhatust saanud. Ka usuasjus on tolle kohaline maimult! õpetust andnud, sest et ta „üraloetatud" olla tahtis. Hilja aja eest wõetud siis ka 4S aastane magaja kfimeft korda armulauale. „Elu" K-.S maailma tüuamatusc üle kaebab, e: ole ise laigt õiget häätegu teinud. Õigus .naljad palju raha; õiguse olekut rrö.b ilma maksuta saada. Kes midagi ei tea. ega midagi ei sõi teha, on igal pool -väärtuseta. Kuna teised seda hüäd mida sa neile teinud, peagi ära unustawad, ei unuSta sa ise seda ialgi ära. Palju sõnu läheb maletamise tarkvis,  kuna tõtt rääkimiseks palju wähema sõnadega läbi saab. Linna tütarlaste koolis. Kooliõpetaja: «Missugust piima annab walge lehm?" Tütarlaps: .Walget piima!" Kooliõpetaja: „Ja missugust piima annad «ust lehm?" TütorlapS: «MuSta piima!" Kooliõpetaja: ,Ei, mu lapS!" Teine tütar! aps: «Kohun l" Kodumaalt. Kuresaarest. Liiwimaa õpetajate fiuod awati 19. augustil Wõnnus. Saaremaa praost, . Jamaja õpetaja hr. Walter sõitis siit neljapäewal Tallinna, et säält edasi Wõnnu sinodile sõita—  Saaremaa liikumise asja  süüdistuse akt- (Jürg.) Mihail Männik seletas, et ta tõepoolest majanniilte  ivägiwaldo leha. Detsembri kuu hakatuses  oli ta oma tahtmise wastu Leisi walla talitajaks  waiilud. Pärast oli ta kõne pidanud, milles ta tema wastu näidctud usalduse eest länaS ja ametist ära ütles, kuid mingisuguseid walitsusewastascid  mõtteid ci ole ta läbi -viinud. Üle-- üldse ci oie ta rewoiutjioni sisulist kõnesid pidanud,  7. detsembril miiungul oli ta Leisi walla poolt walitud saadikuna. Walla komitee liikmeks ei ole ta mitte olnud. Mihail Kuh i seletas> et ta tõesti on rahwaga Laugu, Roopaks ja Karja mõisas käinud, kuid ta ei ole mingisuguseid waiitsusewastaseid.kõnesid  pidanud ja rewoiutstoniiisest liikumisest  pole ta osa wõtnud. Aleksander Kärner seletas, et ta rewotutfionilissst liikumisest mingisugust  osa ei ole wõtnud. Kui Maast walla saadik  wõttis ta 7. ja ät. dets. miitingutest osa- W-imasei  miitingul osi muu seas otsustatud, ei mingistreikijatcle  abi anda. Rahwale seletada tahte», mis miitingul ette oli tulnud, nõudis ta, et walla kogu kokku kutsutaks, kus ta ka teatas, et otsustatud  on, rentcisse raha mitte maksta. Ühtlasi hendades, et talurahwa asjade kommissar teba ei kinnita, kuid temale seletati, et mingisugust kinnitust  tarwis ei oie. Pärast seda kirjutas ta prael  ole maid mõtles, et mida rutemini rahwa nõudmised täidetud saamad, seda waremini korratused ära lõpewad. Ta wõttis ka Ernst Sarapuu ja Iman Hammeri komitee liikmeteks -valimisest osa, kuid Sarapuud ei ole ta sugugi tundnud ja Hammeril tundis ta wähe. Niisama ei ole ta ka Peeter Kanni tundnud. Stepan Liiw seletas, et ehk ta küll on käskinud oma trükikojas 7. detsembri Kuresaare miitingi protokollid  ära trükkida, kuna lai politsei luba ei olnud, kuid ei ole seda mitte sellepärast teinud, et ta oleks rewolutfiomlise ühisuse liige olnud, ja mitte selleks, et miitingi rewoiutsionilisi otsusid laiali lamada, aga lihtsalt Aleksei Schumam käest saadud tellimise täitmiseks. Sääi juures arwas ta ka, et 17. oklobrii antud sõnawabaduse tõttu käsikirjade äratrükkimiseks mingisugust politsei luba enam tarwis ci oie. Mihaii Paitas seletas, et 7. detsembri miitingii on ta tahtnud mõisnikkude  ja talupoegade waStaStiku olekute ja wiimasts  seisukorra üle kõne pidada. Ometi ei täinud lal mitte korda oma kõne ära lõpetada. Selle miitingi pääl tehtud otsused on ta alles januari kuus ILÜS a. teada saanud. 11. detsembril juhtumise  kombel Poidest mõõda sõites, läks ta miitingi  pääie ja pidas Ernst Sarapuu loaga selle kõne ära, mida ta 7. detsembril pidada tahtis. Selles kõnes ci olnud midagi seadusewaStaiist ja puutus pääasjalikull talurahwa seisukorda. Tegi ta seda selle eesmärgiga, et ialurahwale näidata, et ka -vaimulikkudel meestel, nagu näituseks temai, rahwa puudused teada on ning seega seda pahat arwannst -vaimuliku seisuse üle ära kaotada, mis talurahwa seas Rauka üleskutsete tõttu maad hakkas wõlma. (Järgneb). Senati seletus. Ahjude ümbertõstmine  teise koha pääle, mille järele kinnitatud  ehituseplaan muuta tuleks, käib sõna täies mõttes ehituse seaduse § 187 alla. Selle järele wõib ümberehitusi ja suuremaid  parandusi ainult linnawalitsuse tukaga  ette wötia. .Elu." Kaarmalt. Hiljuti oli S. küla kolm poissi, 10—13 aastased ühte teekäijat naeSterahwaft kiwidega wiskanud. Üks kiwi juhtunud pähe, mille hoobist naesterahwas maha oli, kukkunud. Vallatumad  poisid on kohtu kätte antud. Ruhuust. Tihti tulewad teated, et laewad Ruhnu saare juures hukka lühewad  Niisama on laewad ta talwel sääl hüdaS, sest nad ei püäse jSehultadest läbi, 1908 S9, Saarlane,