Saarlane UW K!e«lÄi«e sililit» ajsleht »ss- jt MM M 37. Teisipäeval, 13. sevtembnl 1905. XXI. aastakäik. maksab: SaorsinaapoaStas . . 1 rbl. F 0 kp. Pooles aaStas i ÄF Ilmub igal toifipÄo»V«»r. Riigi-wolikogu pöhjusseadus. 12. Kreisi maaomanikude walimisekvguft wotawad osa: u) inimesed, kellel kreisis eluaegne wõi päriseks ostetud maatükk on, mille päält niipalju maamaksu maksetakse,  nagu seda sellekohane seadus iga üksiku kreisi kohta ära määrab; b) inimesed,  kellel kreisis mäetööstuse asutused possessioni õiguse paal on omandatud, mis mi suured on, kui sellekohane määrus nõuab; e) inimesed, kellel kreisis, päüls maa, eluaegne wõi päriseks omandatud liikumata waranduS on kaupluse asutused  tulewad siit wülja arwata mille wäärtuS semstwo hindamise järele kõigewähemalt  15,000 rbl. päüle tõuseb; ä) nende inimeste asemikud, kelledel kreisis kõigewähemalt Veo sellest dessatini armust maad on, mis iga kreisi kohta sellekohases seaduses ära on määratud, wõi kelledel muu liikumata warandust on (punkt b), mille wäärtus semstwo hindamise järele kõigewähemalt 1500 rbl. pääls tõuseb; s) nende waimulikkude asemikud, kes kreisis kirikumaade üle walitsewad. 14. 12. Häja v punktis nimetatud warandusie omanikude ja waimulikude  meeste asemikud walitakse nende eel-kooSokkul. Hõlpsuse pääle waadates, stMdakse niisugused eel-koosvlekud terive Wisi wõi üksikute jaoskondade kohta kokku, nagu kuberner seda ära mArab. Eel-koosolekute  juhatajaks on kreisi möisnikude päämeeS  wõi tema asetäitja. 15. Eelvalimistel walitawate wolinikkude arw määratakse selle järele, kui palju eelwalimislele  ilmunud walijate päralt olema maa wõi muu «varanduse hinnatud wäärtuse  summa on ; selle juures peetakse sellest põhjuSmõttest kinni, et iga ühendatud waranduse summa pääle, mis ühe inimese omandusena hääle õiguse annab, (w. H 12. punktisid a, d ja o,) üks wolinik walitakse. 16. Linnade walijate koosolekutest wõtawad  osa: u) kõik need, kellel kreisis oiewate  linnade piirides omanduse õiguse wõi eluaegse walitfuse õiguse põhjal nii palju liikumata warauduft on, mille püült semstwo  hindamise järel 1500 rubla eest semstwo  maksusid maksetakse, wõi kellel kauplemise  ja tööstuse patendid on, nimelt, kauplemise tarwiS kahe esimese järgu patent ja tööstuse tarwiS wiie esimese järgu patent,  wõi kellel wiimaks niisugune laewaäri  on, mille päält mitte wähem kui 50 rubla aastas tööstuse põhjusmaksu maksetakse  ; d) kõik need, kes linna ja kreisi piirides isiklikkude tööstufe-ettewõtete püült esimese järgu tööstuse põhjusmaksu maksa- wad ja o) kõik need, kellel kreisis niisugused  kaubanduse- ja tööstuse-ärid on, mis sille paragrahwi punkt a alla käiwad. 17. Waldade asemikkude walimiSte koosolekust  wõtawad osa waldade kogude poolt walilud wolinikud, kaks iga walla päält. Need wolinikud walitakse waldade koosolekute  poolt nende küla kogukondade liikmete hulgast, kes walla alla käiwad, kui aga walitawate kohta need takistused mvjuwad pole, mis § 6, 7. ja 8. punk b all üles on loetud. Kuuro, Liiwi ja Eesti kubermangudes  walitakse waldade asemikud walla täiskogu poolt nende seast, kellel õigus on täiskogust osa wõtta. 19. Esimese § punkt d tähendatud linnades  wõtawad neist koosolekutest osa, mille püül linna walimisekoguSse asemikku walitakse,  järgmised isikud : s,) kõik need, kellel linna piirides kas omanduse wõi eluaegse walitsuse õiguse põhjal niipalju liikumata warandust on, mis linnamaksude tarmis päälinnades kuni 3000 rbl., muudes linnades  kuni 1500 rublani ära on hinnatud  ; d) kõik need, kes oma kaubandusliste wõi tööstusliste äride tarwis patentisid wõiawad ; päälinnades kauplused esimese järgu patendiga, tööstuse ärid kolme esimese  järgu patendiga wõi jälle niisugused Weigeli perekond. Saksakeelest L. S'uburg. See kõik majus Johanna kaela, ta kippus selle koorma all kokku wajuma. Ja mitte ühte hinge ei olnud leida, ühte sõpra ei olnud sääl, kes tal oma nõuu andmise, troosti, wahwustamisega kõrwal oleks seisnud.  Ta oli Albertile sõna tagasi andnud, meele auususe sunnil oli ta seda teinud, et teda mitte oma häbi koorma alla ligi tõmmata. Ometi salamahti, kõiges sügawamas  südame põhjas hingitses lootus, et ta ometi siisgi tulema saada oma troosti ja toetamisega, Kui ta armastus eht oli, ei wõinud ta ju tulemata jääda. See lootus ainult andis talle ka esiotsa jõuudu, kõike ära kanda. Aga see lootus ei läinud ju täide. Üksgi walguse kiir ei pääsenud ta tumedasse elusse, üksgi troosti sõna sõbra suust ei ulatanud ta kõrwu, ta oli oma halastamata olekus täieSti maha jäätud nii pidi ta wägisi kokku wajuma. Päewal, kus elu tarwiiused ta kohuse täitmise ja tahtmise jõuudufid tegewusel hoidsiwad, läks see weel, aga waiksetel öötundidel, kus uneta mure asemelt põgenes, kuS pöletaw ahastus ta ainus seltsiline oli, sääl sai meeleürahcitlus tast wõitu ja hakkas sala hambana ta tahtmise jõuu kallal närima. Wiis nädalat oli ta sedaanist wiletsusest, nagu ööldakse hambad ristis suus, läbi tunginud, süäl nõrkes ta jõud ja meelcäraheitlus  wõttis wõimust. Kurb meele tumedus ei tahtnud tast enam lahkuda. Sedawiisi ei wõinud ta enam edast elada. Kuni pühapäewani tahtis ta meel oodata. See oli ainus päerv, kus ta oma õnnetu ema lõuna tundidel näha tohtis. Isa järele ei olnud ta weel nõudnud. Kui ta lõige pääle mõtles, kudas isa kõige kalgimas egoismuses (ise enese armastuses) ainult iseenesele oli elanud ja rahulikult oli paalt waadata wõinud, kudas ema ennast waewas, kudas ta puudusi kannatas, kudas ta silma? nähtawalt wananes siis pidas ta silda isat süüdlaseks. Ja kui ta edasi harutas, kudas isa jonnakas salgamine emat juba niikaua ilmsüütult rvangikojas kinni hoidis, siis läks ta süda ta wastu päris kõmaks. Ometi täna tahtis ta teda näha - meel minnast korda siin maa pääl. Mitte, et temaga waikselt jumologa jätta, ei, maid et talle oma wiimast soowi awalduda, et ta ema wangikojast oma M ülcsse tunnistamise  läbi päästaks, teda oma lastele tagasi annaks, esimest korda elus oma kohusid abikaasana ja isana täidaks. Ja siis tahtis ta lahkuda siit wiletsuse elust waikselt, tummalt. See paistis talle nii magus, nii kaunis: kõige walu, kaotuste, häbi järele igawest eksitamata rahu leida. Kõik" oli ta kurwasiuse tundidel läbi mõtelnud ja tahtis nüüd kindla sammuga ette määratud tced edasi astuda. Lapsed jättis ta Poldi hoole alla ja sammus juuni kuu kesk päewase päikese kiirte põletamise all pikka teed maa kohtu kojani. Kohtu uurija juurde tuppa jõudes, palus ta, seda tõsiselt ja kalgilt otsa waatajat meest, kes teda juba küllalt tundis, kas ta täna mitte mõlemid, isa ja emat näha ei wõiks. Muidu ei oleks ju selle tütre soowi waStu midagit rääkida, oga isa oli just täna halwa ülespidamise pärast oma ülewaatajate  wastu nuhtluseks 24-jaks tunniks pimedasse kambrisse pandud, ja ei tohtinud mingi iseäralise armu osaliseks saada. Sellepärast pidi siis see tütre soow täitmata  jääma; ainult ema toodi ette. Ainult wari ta endisest kujust, surnu karwaliss, südame maiust lõhutud näoga, hauku wajunud silmade ja täitsa halliks läinud juukstega tuli ta waaruwate sammudega  kahe mehe wahel tuppa ja langes Nuuksudes tütre kaela ümber. Siis päris ta palawiku ürewusega koduste  olekute järele, kudas kõik seista, iga lapse üle küsis ta järele; iseäralikult päris ta, kas nad ka emat taga nõuda, ta järele igatsust tunda. Neid ei lubatud mitte palju üksteisega rääkida. Kohtu uurija andis peagi märku, et wang ära wiidud pidi saama. Alles pärast poolde tuli emale tütre iseäraline liigutus jumalaga jätmise juures meelde. Ta ei tahtnud teda oma käte wahelt lahti lasta ja nuuksus, st kiwid oleks halastuse pärast lõhkema pidanud. Aga nad pidiwad lahkuma. Ema wiidi jälle wahtide saatusel wangikotta tagasi, tütar läks segaste meeltega tumedast hallist kohtu majast wälja. Ja öösi sündis see, mis ta enesele oli ette wõtnud ära teha. Ta ootas, kuni Poldi ja wäiksemad lapsed raskesti magasiwad ja kirjutas selle aja sees jumalaga jätmise kirju emale, isale ja sellele, keda ta lühikese aja peigmeheks oli nimetanud. 