wad tanakaSwatuseS raha. Faverollide esialg» scd kasvatajad oliwad Faverolli küla elanikud Hudani linnakese lähedal. Selle küla elanikud toitfiwad endid pääaSjalikult kanade nuumamisest.  Igal nädalal wiidi nuumatud kanad turule, sääl ootastwad neid ülesostjad suurtest linnadest ja suuremat hinda saadi suuremate ja raskemate  kanade eest, nii siis hakati raskemaid kanatõugusid  muretsema, et suuremat hinda saada. Häid munejaid oma küla ja Hudani kanu paaritati suurte Brama kanadega ja Dorkingitega,  keS raswaminemise poolest kuulsad on. Noorte pojakeste hulgast waliti ikka kõige suuremad  ja kõige paremad lihaomaduStega kanad wälja, kes ka wälimuse poolest enam-wähem ühekarwaliscd ja ühtemoodi kehaehitusega oliwad.  Need nimetati koduküla nime järele Faverollideks.  Nagu öeldud, pärifiwad Favsrollid kõik lihalana häüd omadused. Nende liha on õrn, walge, hää maitsega, pehmed lihaksed lubawad  nuumamise juures imcruttu lihakiude wahele raswa koguda. Hästi kaSwatatud neljakuused Faverollide pojad kaaluwad keskmiselt 5—6 naela. Täiskaswanud kukk kaalub 11—12 naela, kana 7—9 naela. Minewal aastal oli MoskwaS linnunäitusel tapetud Favorelli 8 kuune kukk wälja pandud, mis IVV« naela kaalus. Ei kaSwa keegi kanapoegadest nii jõudsasti kui Faverollid.  Imestamise wäärt on ka noorte poegade  söögiisu. Õhtul on nende pugu (kui neid pehme toiduga söödetakse) nii täis, et see, kui nad jooksevad, nagu lehma udar kahele poole tolkneb. (Järgneb.) Tss! Vastas admiral. Jääme aga fiisgi oma koha päüle. Kuidas nad Ml tasa tulewad? küsis kuberner. Sääl näib ju hobusid olema, kuna üksgi kiwi nende jalgade ees ei kolise. Just nagu maimud! Ja ebausklik de Brcyle lõi risti ette, et end kurja wastu kaitsta, kuna Coligne waikides musta salga järele waatis, mis takistamata edast wajus. Kui nad meel arwata b 0 sammu eemal oliwad, tegi Coligne ise tormilinnu häält. Öökulli huikamine oli mastuseks. Siis ruttas admiral rõõmu pärast mürisedes  wahi juurde ja andis tale käsku Viibimata  märawad lahti teha, ja sada tumma ratsanikku,  kes niisama, nagu nende hobusedgi, suurte  mustade mantlite sisse oliwad mässitud, sõitfiwad  liuna sisse. Nüüd mõis näha, et kõikide  hobuste kabjade alla liimakotid oliwad seotud, et nad. mitte kiwide wastu ei plagiseks. Seda abinõu oli siis tarwitusele wõetud, kui nähti, et kaks teist salka endid kära läbi oliwad  ära aimud ja ainult selleläbi läks kolmandal  salgal õnneks linna pääseda. See oli salga juhataja Gabriele ÜlesleiduS. Muidugi oli saja inimese abi küll liig wäike, aga ta wöis ometi mõned päewad kõige kardetavamaid kohti kaitsta. Pääle selle oli see esimene kordaminek  kõige Lmberpiiramise aja sees. Rõõmu sõnum abi üle lagunes tuulekiirusel linnas laiali. Igal pool tehti uksed lahti ja süüdati tuled majades põlema, sest kõik soowifiwad Gabrielet  ja tema seltsilisi tänada. El, ei, praegu ei ole aeg rõõmustada! ütles Gabriele tõsiselt. Mõtelge, et MI 200 immest hukka sai. Ja ta wõttiS oma Wara pääft nende langenud wügilaSte auks, kellede hulgas ka wahwa de Wolperg oli. Jah, wastas Coligne, meie peame mid austama ja «ude üle kahetsust tundma. Aga, vicomte d'Exmaise, mis meie peame Ütlema ja mil Viisil Teid tänama. (Järgsed.) Kodumaalt. Kuresaarest Saaremaa rahukohtu ringkonna aurahukohtunikule tõsisele riiginõunikule hr. vr. meä. Wladislaw Mierzejewskile on 22. aug. Kõigekõrgemalt poolt 40. aastase laitmata teenistuse eest auraha püha Wladimiri ordu paela külles kandmiseks annetud. Kuresaare Saksakeelne nädalaleht kirjutab  : Ühes seltskonnas tõsteti hiljuti sellekohta küsimus üles, „mis peaks küll tegema, et kõik puuwili aiast ära ei waraStataks?" Selle küsimise  pääle wastati mitmet moodi. Peab teenijatelt enam nõudma, et nad ka järelewaatakfiwad!  Peab ise enam aia eest hoolt kandma I Peab enesele tubli koera muretsema!  Peab wilja warakult puudelt maha wõtma! Peab ööwahiifid manitsema, et nad paremini järele waatakfiwad! Peab aidade pääle okastraadi panema! Peab iseäralise wahi ametisse seadma! Kui wiimaks keegi enam midagi ütelda ei teadnud, arwaS üks wana oiaomanik: „See ei aita kõik midagi I Muretsege kõige paält parema rahwakaSwatuse eest, ja nii kaua, kui seda ei ole, katsugu igaüks ise, kuidas ta läbi saab. KeS aga pahandust wälja kannatada ei wõi, see raiugu oma puud maha ja lasku oma aia hukka minna, siis juba jäetakse teda rahule.? See on tõsine sõna, mis kohaline Saksaleht siin wana aiaperemehe suust toob. Rahwa kaswatuse  pääle peaks meil kõige suuremat rõhku pandama. Ja seda peakfiwad kõik linna ja maa owawalitsused oma tegewuse kõige pühamaks sihiks pidama. Rahwale õige hariduse ja kaSwatuse  andmise külleS ripub ju kõik edaspidine hääkäekäik ja edu. Ilma selle sihita on omawalitsuste  töö kui wask, mis kumiseb ja kelluke mis heliseb. Seesama leht kaebab õigusega selle üle, et meie kõnniteed puude ja põõsastega nii kaetud on, et need laternate ja lux-lampide walgustuse ära pimeLtawad. Tarwis oleks, et iga majaperemees  oma aias walgust pimeStawad puud ja põõsad kõrwale toimetaks. Filsatidis põles 23. augustil õhtul kell 11 Küti talus saun ja sepapaja, mis ühe katuse alla ehitatud oliwad, ära. SaunaS oli palju pesu ja pööningul rohkesti laudi ja plankusid, mis kõik ära põlefiwad. Kahju ulatab kuni 200 rublani. Tule hakatus arwatakse maha wisatud tiku läbi sündinud olewat. Filsandi tulelaewa .Saritsewi" tokki minek on kuni oktobri kuuni edasi lükatud. Muhust- Seltsielu- Meil on siin kolm seltsi, Hariduse, Karskuse ja Põllumeeste selts. Tegelikult ei suuda need seltsid pääle Põllumeeste Seltsi midagi tõsisemat ära teha, olgu, kui wahel mõne piduõhtu wõi sisuta näitemänguga toime panewad. Iseäranis püüawad  kaks esimest seltsi üksteisele «võistlejateks olla. Kewadel oli kord nende ühinemine kõne all, kuid sellest ci tulnud midagi wälja, tekkisiwad  õõrumised, nimelt eestseisuse aSjus; püüdis  ju mõni mees diktaturi osa etendada. Sellele  järgnes täieline teineteisest lahus töötamine, wõi õigem lonkamine. Nagu näha, ci saa meie seltside asutajad aru üheskoos töötamise tähtsusest, sest waStusel korral olekfiwad nad ammugi ühinenud. Mitte see ei ole tähtis, et meil seltsist palju on, waid see, kui ka neis palju tegelasi oleks, ja et nad midagi ära teeksiwad.  Meie Põllumeeste Selts on aga palju tööwõimsam, on ta juba IV- aastaga KVOO rublalise kapitali kogunud ja mõtleb sellega lähemal  ajal oStu- ja müügiühisust awada- See on juba osi, mis tähelepanemist äratab. —rg. Tartu Eesti tütarlaSte-gÜmnafiumiS on praegu „Post." järele 330 õpilast. Lätimaalt. Riiast. Liiwimaa kuberner s. n. Swegintsew  jõudis reedel jälle Riiga. 2ö. aug. oli Riias kell 10 õhtu suur tulekahju keskwangimaja töökodades. Kõikide tulekustutajate osakondade ühise tegewusega jõuti tulele piiri panna. Ära põles küün ja mitu puuladu. Riia õpekonna walitsuS on selle nädala  algul kaks ringkirja rahwakoolide inspektoritele  ja keskkoolide direktoritele saatnud, mi» mõlemad õpilaste terwishoiuSse puutuwad. Esimeses kohustatakse koolide juhatajaid selle waStu kõige waljumaid abinõusid tarwitusele  wõtma, et õppijatele mitte kolera külge ei hakkaks, wõi kui midagi sellesarnast peaks sündima,  et siis koolide kaSwandikkude jaoks haigemajades  eraruumid sisse seatud olekfiwad. Kasu pärast. 2 Conan Doyle järele —a. Ütle parem, mitte midagi- Aga fiisgi on fee käekiri tähtis. See pole ju sugugi ta oma käekiri. Sellepärast ta just tähtis ongi. See on ühe naesterahwa käekiri. Pole tõsi. Palju ennemini wõib ta meeSterahwa  käekiri olla, wastasin ma. Tugema loomuga naesterahwa! wõib küllalt  niisugune kiri olla. Nüüd ma tean kõigewähemalt,  et ta niisuguse inimesega ligidases ühenduses seisab, kellel kas hää wõi kurja pääle andi on. Ma tunnen juba selle asja Üle huwitust.  Kui sul mõnda takistust ees ei ole, siis «võiksime kas praegu diplomati herra juurde sõita, sest ma tahan tema kimbatusega ja ka selle naeSterahwaga tuttawaks saada. Tunni aja pärast olime meie juba oma eesmärgil. Kui meid toredasse saali juhatati, tuli meile sääl kaunis kehakas mees waStu, kes meid lahkesti teretas. Päält näha oli ta 35. aastane. Tema punetaw paks nägu ja terawad pilukil silmad uäitafiwad, et ta elumees  on olnud. Ma rõõmustan säga, et teie tulite, rääkis  ta meie käsa raputades. Perci on juba päewa otsa teie järele küsinud. Ta ei ole sellest  ajast silmapilkugi rahu saanud, kui ta meelemärkusele  tuli. Meie ei tea selle asja üle weel midagi, wastaS HolmeS. Nagu uäha, pole teie sellest perekonnast pärit. Wvõras waMs imestades Holmefi otsa ja rääkis naerdes: Wististi arwate teie uimetähtcde J. H. järek «mu sõrmuse pääl. Teis meeleterawus paueb mind täitsa imestama. Minu nimi on Joosep Harrisfon. WarSii wõin ma juba ennast  Perci sugulaseks lugeda, sest et ta minu õega kihlatud on. Õde su tedc juba katt kuud alatasa rawitsenud. Minge parem ruttu Perci juurde. Ta ootab teid suure kärsitusega. Meid wiidi selsamal korral olewasse tuppa, mis niihästi elu-, kui magamisetoa ülesannet täitis. Akende pääl kaSwasiwad ilusasti korrale  seatud lilled. Ühe lahtise akna juures, kust eluStaw pehme sume õhk ja lillede lõhn tuppa tungis, lamaS lahja, kahwatausd noormees.  Neiu, kes tema kõrwal istus, tõusis meie sissetulemisel ülesse. KaS ma ära pean minema, Perci? küsis ta. Aga noormees pidas ta kättpidi kinni ja teretas meid südamlikul. Kuidas siis elad ka omal weerel, Watson? küsis ta. Su nägu on hoopis muutunud. Wist annab habe näole teise wäljanägemise. Ka mina olen teist nägu läinud,  kas pole tõsi ? Kas see teine herra mitte teie kuulus sõber Sherlok HolmeS ei ole? Ma esitlesin tale H olmest lühidalt ja siis wõtstme meie mõlemad istet. Noore, õitsema neiu kõrwal näis mu waene kooliwend meel kõhetum wälja. Wõib olla, et teil mähe aega on, siis jutustan  ma oma asja kohe ära, rääkis FelpS ja tõusis sohwa pääle istukile. Ma olin elu» jõuline mees, täis nooruse tuld ja wõtfin nõuks abielusse heita. Aga sääl tuli korraga õnnttuS ja minu tulewik, mu õnn, oliwad rusudeks muudetud. Ehk on Watson juba teile kõnelenud, et ma wälimiSte asjade miniSteriumiS koha pääl olin. Mu ema onu, lord Holdursti läbi jõudsin  ma teenistuses ruttu edasi ja sain tähtsa koha. Kui onu wälimiSte asjade ministriks sai, usaldas ta mitmed tähtsad toimetused min» hooleks. Ma katsusin ka kõik asjad nii hästi ajada, kui see mul wähegi mõimalik oli. Selle tõttu «võitsin ma wähshaawal täitsa tema usalduse.  Ligi 10. nädala eest kutsus ta mind ükskord  oma kabinetti, kiitis mind hoolsa ja osawa tõõ eest ja ütles, et ta jälle ühe ülitähtsa toimetuse minu hooleks jätab. Ta wöttis laua sahtlist ühe paberi wälja ja rääkis: See on Inglismaa ja Jtälia vaheline salaleping- (Järgned.) L 3 Saarlane, 1909.