juhitud saiwad. Paigale jääda ja aurulaevadele abi anda oleks meile üliväga hädaohtlik olnud, sest et meie sellega paremat jagu oma laevastikust  kõige suurema hädaohuSse oleksime saatnud. Niipalju, kui meie näha wöifime. läks ü?S vaenlase  torpeedo paatidest põhja. Selle kallalekippumise juures olid ainult kaks võimalust olemaS: kas need kalameeste paadid jaapanlaStega üheS meeles töötanud, ehk on jaapanlased nende warju ilma nende tead. mata tarvitanud. Tõsi näitab see olema, et jaapanlased selle tee pääl, kust meie läbi pidime sõitma, mitu seesugust kalapüügi laevade salka palkanud olid, et neid eneste varjamiseks tarvitada.  Need lootsiwad selle pääle, et meie tähelepanematad  oleme, ja kui afi nurja lähaks, siis avali? arvamine EuropaS meid rahuliste kalapüügi laevade pöhjalaskmise pärast ära vannuks.  Jaapanlastel on ju üksainus eessihi. see on, meie laevastikku iga hinna eest kinni pidada ja abinöuusi nad selleks ei vali. Küsitav on, mikspärast Inglise kalameeste paadid nii kaugele sõ'tfiwud, et nad peaaegu Daani ranna juures olid. See juhtumine oli nimelt 55018' põhja laiuse ja ida (Grenwichi)  pikkuse graadi all. Kui meie WigoSse tulime, kuulsime meie Inglise rahva ja ajakirjanduse mässavast vihast, mis nii väga laskmise enese waStu sihitud ei olnudki, kui selle waStu, et üks Wene torpeedo paat sündmuse kohale maha oli jäänud, ilma et kalamehi aitanud oleks. Ometi ei olnud meie juures torpeedo paatisi olemaski. Nüüd võiks veel küsida, miks meie WigoSse sõitsime, mitte aga Brest i, nagu esialgu määratud  oli. Tormise öö järele tuli selge paew ja meil kulus süsa wähem, kui ette olime arwanud. Paale selle asus ranna lähedal, kui meie Brest'ile lähenesime, paks udu. ja meie otsustasime, hääd ilma selleks tarwitada, et Viskaja lahest üle sõita, mis muidu wäga tormi rikaS on. See kirjeldus on nii selge, et sellele enam midagi juurde lisada ei jae. Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumed. Sõda. Senini saadud teatede põhjusel wiimaSte wõitluSte üle Port-Arturi all kirjutab kindral» stabi oberst NowitSki, et meie kindluse kaitse» wäe pääletungiw LegewuS weel mitte lõppenud ei ole, ja see on kõige mõjuwam abinõuu, ümber» piiramist pikale ajada, kindlust Võimalikult kaua alleS hoida ja Vaenlasele Võimalikult palju kahju teha. Tuleb ainult seda meelde tuletada, kui hirmsaid kahjust jaapanlased seniste tormi» jookSmiSte juures on saanud. Iga Väiksemagi jaapanlaste järelduse puhul tungisiwad meie mäed lähemast kindlusest kallale ja takiStastwäd nende ümberpiiramise tõõst. Kõik sõjalikud te» gewused awaldawad mõlemate waStaliSte ise» loomu. Jaapanlaste kindel otsuS on, Port» Arturi iga hinna eest ära wõtta, ja wenelaStel, kindlust kuni Viimase Võimaluseni kaitseda. Senini on paljud kindluse ja tema saatuse üle mureS. Kui kaua ta seisab? KaS nende jõud, toidu, ja sõjamoon waStu lõõb? Selle waStu wõib aga küsida: Mis on jaapanlased seni» ajani Port-Arturi all kätte saanud? Mõnda eelmist seisukohta, milledel kindluse kohta tõsi» semat tähendust ei ole ja mis alleS pärast sõja» algust suure rutuga tehtud said, et Vaenlast pääkindluStest Võimalikult kaua eemal hoida. PääkindluStest pole jaapanlased seniajani üht» ainustki kätte saanud. Port» Artur saab maailmale  Veel palju ootamata uudist pakkuma, selleS olen ma täitsa kindel. WiimaSte teatede järele on jällegi korda läinud, toidu- kui ka sõjamoona Port-ArturiSse saata. Ka on loota, et lähemail päiwil amet' lised teated kindral StõSseli käest siia jõuawad. Ülitähtsa teate tõi neil päiwil telegrahw, et meil kolmas Mandshuria vägi loomisel on, kuS juureS kindral Linewitsh esimest,  kindral Grippenberg teist ja kindral parun KaulbarS kolmat väge saab juhatama, kuna ülemjuhatus, nagu teada, Kuropatkini kätte jääb. Wene sõjaväe leht .Swet" kirjutab selle kohta järgmiselt: .Seda tähtsat sündmust piab kõigest südamest tervitama. Selles näeme meie oma võidu panti ja seda kindlat otsust. Kõigekõrgema  sõna täide saata: Waiksemere ran« dadel oma seisukorda kindlaks teha. Praegusest ajast pääle saab Kuropattinil, kes Majesteedi kõigesuurema usalduse osaline on, küllalt jõuudufi  käepärast olema, et oma eesmärgile jõuda. Kõik kolm väge, meie kuulsate kindralite Linewitshi,  Grippenbergi ja KaulbarSsi juhatusel, saavad julgelt ühe tuure eessihi pääle lahti minema, et jaapanlaste suuri väehulkast marshall  Ojama all puruks lööma. RaSke segaduste aeg on kadunud. Esimene, peaaegu ainult ennast  kaitsev sõja ajajärk on wöödaS. Igapäevaga  saavad meie jõuud kasvama, ja kui kõik kolm väge lõpulikult sõjavalmis on, siis tuleb kättemakSmine 27. jaanuari, Türenttcheni ja Wasangou eest. Kindla lootuse ja lõpmata usaldusega ootame meie tulevasi sündmusi, mitte ühte silmapilkugi lõpuliku võidu üle kahtledes. Meiega on Jumal!" Sõja keStuse kohta telegrahweeriS Nemirowitsh-Dantschenko  Harbinist 24. oktobrist järgmiselt:  .Minult, kui kohaliste olude tundjalt, küsitakse telegrahwi teel, kui kaua saab sõda kestma. Prohvetiks olla on raSke, aga siin usutakse seda tindloSte, et meil weel vähemalt aaSta verisel tuleb. Lootused, et Jaapani jõud ruttu nõrkeb, ei läinud taide. 48 miljonilisest rahva tagavarast, mis lahekorraS  on, loovad nad uusi wägesi. Tõsi on, et neil vanad püssid on ja nad vask kuulidega  lasevad, aga uueSti juurde tulnud soldatid  on niisama HSSti väljaõpetatud, vaimustatud  ja vahvad. Palju ohvitserist on neil juba riast välja jäänud, aga nende unterohwitserid,  keS hääd sõjalikku haridust on saanud,  täidavad nooremale ohvitseride aset. Muidugi mõista, et meie waStuseiSmatalt pääle suruda võiksime, kui meil suur ülivõim oleks, ja et purustatud vaenlast mitte Koreasse laSta, saadaksime tublid väeosad seljataha. Nüüd piame aga oma jõuudusi hoidma, vaenlast enese pääle meelitama. Jaapanist tuleb lühikese aja jooksul üle Dalni ja Hiinast üle Jnkou riideid, toiduja  sõjamoona. Hiinlane aidata, nagu kuulub, meie vaenlast avalikult Meie piame aga kõike, mIS meil vaja on, 10,000 versta kauguselt ühe-rõöpalift Siberi raudteed mööda kohale vedama.  Imelik on, et raudtee ülepää selle ülesandega  valmis saab. Jutustada, et Jzapan, kui Asia riik, ruttu oma sõjahimu kaotab, oleks lapselik. Meil on visa, agara, haritud ja esimese  klassilise sõjariigiga tegemist, keS ennast seitse aaStat sõja waStu ette on valmistanud ja sõja platsi HSSti tunneb. Jaapani soldat on päälegi ainukene meie võistleja maailmas. ÜheSki Europa sõjaväes ei ole niisugust soldatit  ja terweS meie ajaluoS ei ole meil niisugustega  tegemist olnud. Sõda nõuab vististe  weel palju kannatust, ohwrisi ja kulufi. Parem on, tõele otsekohe silmi vaadata, kui ennast ekSliSte lootustega petta. Sõja lõpu üle ei kahkle siin keski, aga selleks piab tahtmise,  rahu ja nõrkemata tegujõuu tagavara olema. Vaenlase iga sammu on järelarwatud. Meie paäjuhataja tunneb vaenlast paremine kui keski teine..." Praegusel pilgul on lugu MandshuriaS täiesti tume. Niisama häSti Võib igapäew koletuma  võitluse lahtiminemist, kui ka weel kaua kestwat waikust võimalikuks pidada. Ilmad on uueSti järSku külmaks läinud; õõsetel tõuSta külm vahest juba 20 kraadini. Meie laevastik on praegu kõik teel, muist Suetsi kanali, muist Ahvrika lõuna tipu poole. Wene- ja Inglismaa. Ehk kül WeneJnglise tüli sedakorda hoopis  soikunema näib, kirjutab ometi Prantsuse lehe .Patrie" sõnumesaatja Londonist, et tema iga päev ikka enam selle kindla otsusele jõuab, et Inglise valitsus mingisugust põhjust otsib, et Wenemaa kallale tungida, kui Hulli juhtumine  rahulikult õiendatud saab. ÜtS Saksa saatekonna sekretäridest tõendas sõnumesaatja arvamist wormilikult. Inglise laevastiku ohvitserid  on selles niisama kindlad; üks neist ütles sõnumelaatjale järgmist: ,Teie imeState, et Petshili laheS senini veealuseid paatifi tarvitusel  pole võetud. Aga kaS tahate minuga kihla vedada, et kahe kuu pärast veealune paat EuropaS töötama hakkab? Inglise laevastiku  sõjajalale seadmine ei ole mitte seebi wull. Inglismaal pole sellest weel küllalt, et kõiki oma tagavara laevu sõjavalmis panna ja meeSte arvu suurendada. Kõik töölised arsenalides  on kokku kmsutud. Palgati töölisi juurde, et töökojad võimalikult suurel hulgal saadusi valmistada wõiksiwad. Kõigile ranna patareidele saadeti ruttu sõjamoona tagavara juurde. Muretsed! suuri ja tähtsaid tagavarast, nagu suure sõja eel kunagi. Kodu laStud meremehed  kutsuti teenistusesse; tagavara viielistele  anti teada, et nad endid kokkukutsumise waStu ette piawad valmistama. Vaevalt on need ette valmistused ainult Wenemaa waStu tehtud, kelle mere jõuud Inglismaa võimuga võrreldes praegusel ajal palju ei tähenda. Sellepärast  võib arvata, et neid ettevalmistusi — Saksamaa waStu tehakse. Londonis arvatakse, et. Prantsulemaa, kokkupõrkamise korral, tema praeguse mereministri Pelletani pärast, kardetav ei ole. Aga Inglismaal kardetakse Saksamaad, keS salalikka ja väga tähtsaid ettevalmistust toime paneb." Wäga võimalik, et kõik see ainult Inglise  sõjaväe ringkondade poolt praegusel ajal arusaadav paljas mõõgakõliStamine on, sest vaevalt julgeb Inglismaa Europa sõda süti-. tama hakata, Inglismaa ja Ahwganistan. Selle päälkirja all kirjutab Zeit." järgmiselt: .Asjaolude pööre AhwganiStaniS trehvab nii tähelepanemise väärt Inglise viimaste  sõjaähwarduStega Wenemaa waStu kokku, mis nii kanget ärevust avaldavad, mis uSkuma panevad, et siin ammu ettevalmistatud salaplaanidega  tegemist on. Siin seisame nagu mõistatuse ees. See on ometi võimata, et inglased üle öö ära oleksiwad unustanud, kui suurt hädaohtu Indiale sõjavalmis Wene vägi saata võib, keS AhwganiStani piiril seisab. KaS Inglismaa tõeSti selle hullumeelsuse vangis on, et Wenemaal jõuudu ei ole, nimelt sääl sõda pidada, kuS ta ammugi kõige paremine ettevalmistatud oli? Ida-Astas ei olnud Wenemaa  ette valmistatud, ta ei tahtnud Jaapaniga sõda; aga kesk AfiaS on ta ettevalmistatud, ja sinna lähawad, kuna terve maailm ainult ida- Asia pääle vaatab, vahetpidamatult abiväed. Inglise valitsus teab seda ja teab ka, mis s« tähendab. Tema mure on sellepärast aga sede suurem, et just praegu AhwganiStani emir ikka avalikumalt, peaaegu väljakutsuvalt Wenemaa waStu sõbrust avaldama hakkab. Inglismaa püüded, AhwganiStaniga paremale jalale saada, on kaunis jämedal viisil tagasi lükatud." 630 S a k a l a H 77. ISO4