Hääletamisel lükatakse kõik parandused pääle Gutshkowi oma, (mille järele ainult mõnedes suuremates linnades rahukogude esimehed  wali takse) tagasi. Pärast waheaega otsustatakse waielused kohaliku kohtu uuenduse eelnõu kohta katki jätta ja wõetakse linnade ja alewikkude liikumata varanduste pääll wõetawote kroonumaksude sea' duse uuendamise eelnõu arutusele. (Teinekordne lugemine.) Sasonowitsh ja rahaministri abi panemad ette, et seda uuendust Poolamaa kohta maksma ci pandaks. Ettepanek wõetakse waStu. Pikemalt  vaieldakse selle punkti juures, milleS öeldud  on, et wähesehinnaltsed warandustd, millede päält üle 25 k. aaStas maksu ei saa, maksust «abastada tulewad. Mitmed kõnelejad panemad ette. alles niisuguste liikumata varanduste päält lroonumaksu wõtma hakata, mis kõige vähemalt 1 r. aastaS maksu maksakfiwad. Hääletamisega  otsustatakse kommiSjoni ettepaneku juurde jääda, mille järele maksu 2S kop. pääle wõtma hakatakse. Kroonu raudtei maad ja selle pääle ole«ad  hooned linnades wabastatakse kroonumaksust.  Niisama wabastatakse ka sellest maksust warandused, mis häätegewatele, hariduslistele ning seltskondlistele asutustele ilma hinnata tarwitamiseks on antud. „Wir." See on tõfi! pomises Gabriele rusikaid kokku pigistades. Kõik purunes selle raudse ja walju inimese wõimu wcStu puruks. Aga Üks ainus sõna muutis asja teiseks ja seadis tasakaalu Wentworthi  ja Gabriele wahel õigeks. Kallis Diana, kallis Diana! kordas noormees  kurwall. Oh. et »ul wõimalik ci ole sind sinu hädast päästa! Mis Teie ütlesite, armuline hcrra? küsis lord Wentworth kahtlaselt. Ütlesite Teie: tallis Diana, wöi kuulsin ma ainult nii? Wõi armastate Teie ka madam de Castrot? No jah, ma ormaSian teda! hüüdis Gabriele. Teie armastate teda, Teie! Minu armastus on mi puhas ja truu, kui Teie armaStus alatu ja wali on. Jah, Jumala ja inglite ees, ma jumaldan teda. Mis Teie siis Prantsuse kuninga tütrest rääkisite ja sellest kaitsest, mida iga auS prantslane  sarnasel puhu! peaks andma? kisendas lord Wentworth meeletumalt. Ja Teie armastate teda! Teie olete siis see, keda tema armastab ja keda ta meelde tuletab, kui mind kiusata tahab! Teie olete fee mees, kelle pärast ta mind põlgab! See inimene, ilma kelleta ta mind armastaks,  see olete Teie? Lord Wentworth oli kui meeletu ja waatiS nagu aukartliku hirmuga selle paale, keda Diana armastas, kuna Gabriele  oma wabtaje söuade juures wõidurõõmsalt ja uhkelt püä püsti tõstis. Kas ta tõesti mind nõnda armastab! hüüdis  to. Ta mõtled weel minu pääle, kutsub mind, nagu Teis ütlete! O, kui ses nii on, kui ta mind kutsub, ma, lähen, aitan teda. Oh, n ylord, wõtke minu mõõk ära, suruge mu suu kinni, siduge mind, pange mind wangi. Kõige maailma ja Teie tahtmise waStu oSkau ma tvle ab ks olla ja teda kaitsta, sest ta armastab  n md meel, mu püha Diana. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. Saaremaa Eesti Põllumeeste Seltsi liikmete koosolek. (Lõpp.) Teadete büro asjus teatati läbirääkimistel, et ta ,Saarlase' trükikojas hra Warwase juhatusel tegenmsele kutsutud saab. Selles asjas töufimad kaunis ägedad waielused. Paaril isikul näikse see hirmus waStumeelt oiewat, et büro just trükikojas saab olema, mitte aga kusagil „käidawamaS" kvhaS, kuna aga enamusel selle waStu midagi polnud. Nimelt tähendab hra R. selle pääle, et endisel koos- olekul teatatud, nagu wõikS büro ainult seltsiruumides  asuda ja küsib eestseisuselt, kelle hooleks  töötamine büro aSjuS endisel koosolekul jäi, kuidas eestseisus nüüd sellest kceluküsimusest  üle saanud. Esimees annab selle kohta seletust, millest  aga need, kes oru saada ei taha, aru ei saa. Asi läheb nii kaugele, et hra R. eestseisuse tegewuseS pettust näeb ning hr. L. esimehe seletusi kõnekõlksudeks ja ülepää seda asja sõgefilu mängimiseks peab. Eestseisus mõtnud koosolekult tegewuse «võimaluse ära jne. Hea P. palub protokolli üles tähendada: „hra R. ütles, et eestseisus püüab koosolekut petta." Ka seletab hra P. kui «Saarlase" trükikoja omanik, et tema mitte just seda pole tahtnud, et büro sinna paigutataks ning ainult teiste eestseisuse  liikmete soowil sellega on leppinud; tema wõiks sellest ära ütelda, aga praegu ta seda ometigi mitte ei tee, et teatawale ringkonnale mitte meetehäüd teha. Lõpuks seletab esimees meel kord, mispärast  eestseisus just „ Saarlase" trükikoja büro asupaigaks seadnud. Ka paljud teised kohad olnud järelkaalumise all, aga mitmekülgse läbirääkimise  järele leidnud eestseisus selle koha ometi kõige sündsama olewat. Nii olnud siis eestseisusel selle koha waliku juures just asja hää käekäik ja edu silmas. Üleüldse on tarwis  eSmalt wäiksel! pääle hakata ning siis tegewust laiendada kui näha on, et asi tõesti edeneb ning järelenõudmist leiab. —r—  Saaremaa 1. jaoskonna rahukohtuniku juures oliwad järgmised asjad arutamisel: 20. nowembril. Mööda läinud suwcl oli Kärla wallawalitsuS walla postimehe S. lahti lasknud. Pärast lahtilaskmist hakkanud S. rahwa ees rääkima, et wallatirjutaja W. iga aasta tema palgast 10 rbl. on üle löönud. Selle siUu pärast kaebas W.S. kohtu. Asja arutamiseleiwnuiStanud  S. ennast mitte süüdlasiks, kuna aga ülekuulatud tunnistajad seletastwad, et S. awalikult Kärla kiriku juures ning muudes kohtades rääki- nud on, et kirjutaja W. tema palgast 10 rbl. üle löönud olla. Nahukobiunik mõistis S. kirjutaja W. laimamise pärast 7 pSewgks aresti. 20., 2tz. ja 30. nowembril oliwad 8 kaupmeest  Abruka muldadest selle üle wastust andmas,  et nad oma kauplustes mitte õigeid ehk jälle ilma teinpeldamata kaalusid, toopistd, arstimid,  kaalu pommifid ning üks nendest pääle selle weel suurt detstmal kaalu pruukinud. Kõik kaalud ja mõõdud on Riia kaalu kojas ära proowitud. Rahukohtunik tunnistas nad kõik süüdlasteks, mida mõned ka ise üleStunniStastwad,  ning määras nendele läbiStikku I—2 rbl. rahatrahwi. Pääle selle peawad süüdlased kõik kulud, nagu asjade saatmise raha Riiga, nende järeleproowimise maksu ning tunnistajate püewapalga  mak?mo, nii et mõnedel ülepää 3 rubla maksta tuleb. Siis häwitatakse weel asjad ära, mis tähendatud korratuse tagajärge ja süüdlaste kahju weel rohkem suurendab. Kaarumlt. 5. skp. teadustas Elme mõisa mesipuuaia mahl M. S. mõisa herrale, et keegi mesipuude juures mestkäpaks on käinud ja ar> matawasti ligi 50 rubla eest mett ära warastansd.  Siin juures on imeks panna, et waras  ainult jõukamatelt puudelt mett oli Mõtnud, kuna nõrgemad kõik puutumata jäänud, ehk tüll ka puud segamini seistwad. Asjatundja poolt seletati, et tundemärkide järel mitte praeguS,  f. o. taimel mesipuude kallal käidud ei ole, maid sügisel, kui mesilased taimeks sisse paigutati. Muhu wäinaS randa jooksnud Soome aurulaewa „Sten II." madrused on päästelaewa poolt Ruga wiidud. Ainult kapten Stenbock on laewa pääle jäänud. Et laew kahe iiwi «ahele on jooksnud, siis loetakse tema päästmist wõimatakS- „Wir." Poidelt. Siin poo! warastati W. Wärtnõul  30. talwe k. p. ranna ligidal ankrus seismast laewast mitmesugust kraami 20 rubla wäärtuses ära. Isikud, kes sel päewal laewa pääl oliwad ja süäl ümberkaudu paadiga läbi jõitfiwad, on kahtluse all. Keegi nendest seletanud,  et ta sellepärast laewa pääl käinud, et Imeneiu. 11 Uudisjutt amcrikiase Helene Kelleri elust. Km Anna oti nägijaks saanud, tundis ta alles seda õnnetust täiesti, milles pimedad peawad  olema ja sellepärast oli ta wästese Helene wastu seda kaastundlikus?, kes weel õnnetum oli -kui tema oli olnud. Aastal 1886 lõpetas Anna Solliwan Perkins'i institudi ära. Ta tahtis weel edast õppida, aga ta silmad oliwad weel haiglased ja nõrgad, nii et neid pidi hoidma, päüle selle ei olnud tal edasi õppimiseks waranduslist jõudu, sest ta pidi oma tehwa perekonna eest muretsema. Institudi direktor, mister Aaagnos, soowitaS taie õpetajanna kohta institudiS. Ta oli juba malmis seda wastu wõtma, km korraga Kellerite alandlik ja liigutan- palwe institudi jõudis, millega nende pimeda ja kurttumma  tütrele kaSwatajat paluti. Nagu arwota wõib, ei olnud mister Anagnosel kohasemat kaSwatajat leida, kui Anna Solliwan- Ta ei kahtlermd selles ettewõtteS kaua ja wöttis häämeelega, ehk küll raske südamega pakutud koha wastu. Enne kui ta Kellerite juurde läks, wal' mistas ta wiiS kuud ennast oma wäguöõle I ette ja luges kõik raamatud läbi, mis iialeS kurttummade ja pimedate õpetamise üte kirjutatud  ja saadawal oli. Kuid fiisgi oli kõiki neid kirjeldusi ja juhatust tema meelest weel wähc; tema anderikkas ja terases pääs ilmufiwad uued mõtted, uued abinõud, millega ta temale weel tundmata, kuid fiiSgi juba armsaks saanud  tütarlast õpetada tahtis. Wahcft tekkis tema südames kahtlus: ta arwas, et tal jõudu ei ole omä raske ülesandega walmis saada... aga tema palaw armastus ja kaastundmus tundmata, abita olemuse wastu, kellele ta teiseks loojaks pidi saama, cluStasiwad ja julgustasiwad  teda, ning kõik kahtlused kadufiwod. Niiwnst astus Anna Solliwan Kellerite Majasse, kus «äikene Helene täiesti tema hoolde anti. Esimene aeg oli wäga raske. Ettewõte tahtis wahest üle jõu käia. Noor neiu, kes alles praegu ise koolipingilt oli lahkunud, tahtis tihti kõige wäiksema wea juures meelt ära heita. Siis andis ta pisaratele waba woli ja hakkas jälle kosutatud jõuga oma tööd edafi jätkama. Kõik kahtlused ja hirmud peitis ta enese sisse ära, sest ta ei tahtnud neid wanematele  ilmutata, kes ainult temaS oma lapse päästmist nägiwad. Ütle kmdlas uskus mäe waStu: „liigu paigalt," ja ta liigub. Ja missugust wilja ntimgune kindel usk, tahtmise jõud ja enese üle walitsemine kannab, näeme eespool. V. Hämarus. Esimesel päewal, kui miss Anna Solliwan  H-lenele nuku kmkis ja tale esimest sõna kätte õpetas, mida ta tale käe pääle ktrjuias, oli nagu oleks pime lapS sellest mähe aru saanud. Oma eluloo kirjelduses kirjutab ta: Siis jooksin ma ema juurde, tõstsin käe üles ja kirjutasin .ck-o-l-I." Ma ei teadnud, et ma sõna kirjutan, ma ei teadnud,  mis see on, et jõnas tähed olemas on. 5Ma liigutasin sõrmi ja tegin järele, nagu ahw. Järgmissel päewal õppisin ma niisamasuguse  arusaamatusega weel mõned sõnad." Pääle esimest õpetundi oli tüdruk» juures segast arusaamist märkide ja asjade kohta märgata. See oli järgmisel päewol. Miss Solliwail  andis tüdrukule ühe õhukesest papist kaardikese,  mille sisse wigurid wälja õmblemise õpetuse  tarwis torgitud on, nagu neid lasteaedades  pruugitakse. Helme sai sellist ruttu aru ja hakkas juure rõõmuga tööle. Tema tegew loomus hakkas kütketest pääsema, tööd ihaldama... Ja selle kaardikese wälja õmblemise  juures oli tal niisugune rõõmus nägu, mis selgesti tunnistas, et ta lõbu tunneb, et ta oma mõistust tarvitada wõib. (Järgneb.) Saarlane 1909 93,