külge hakkaw. Mis üks teeb, seda tahab ka teine järele teha. Sagedasti ei taheta mitte järele tegemisega üksi leppida, waid siin aetakse ka wõitu. On ühel tore laulatamine  wõi mõni muu toimetus olnud, siis tahab teine seda meel toredamine teha. Ja see teeb majanduslises elus suuri kulusid.  Sest siin tahawad ka waescmad inimesed  rikaste sulgedega endid ehtida. Pandakse aga kiriku walitsuse poolt igas asjas kindlad piirid, tahetakse igal pool enam lihtsust maksmaks panna, siis jääks palju kulu ilma asjata kandmata. Nõnda siis enam lihtsust kirikulikkudesse toimetustesse! See auustaks enam Ewangeliumi  kirikut, tõstaks kõrgemale ristiusu kõrget tähendust ja aitaks majandussist elu edendada. S. ?. see talle kosja tuleb, mitte ära ei tõukaks. Ehk läheb tal korda seda ohwrit oma õe eest tuua, sest ta süda on wististe weel waba, see laseb ennast painutada. Ann ei tahtnud küll esiotsa asjast kuuldagi,  oli see talle ju muidugi ootamata ja uus. Aga wiimati, kui meie lootus juba pea üsna otsas oli, näis ta korraga teised mõtted saawat. Kuna ta wähe aega mõttes oli seisnud, ütles ta korraga: Ma mõtlesin praegu oma elukorda järele  ja näen, et sinu ettepanek, Liisa, laita pole. Wõõra leiba süüa pole sugugi hõlbus,  ma olen sellest juba küllalt tüdinenud. Lähen ma aga Kustasele, siis olen wähemast  wöõraSte käsu alt lahti ja ise oma perenaene. Kustas pole ka paha mees, ma tunneu teda wõib olla, ehk läheks meis elu ühes koos õige ilusasti. Sa pead mulle paar pü-.ma mõtlemise aega andma, Liisa, ma arivan, ma ivõtan sinu ettepaneku  wastu! Kes oli nüüd weel rõõmsam, kui Liisa, kellele jälle wadaduse ja ühes sellega ka endise õnne koit särama hakkas?! Ta oleks juba täna õhtul õe suust selle lõpuotsust kuulda tahtnud, et see aga oma tingimise juurde kindlaks jäi, siis ci wõinud Liisa midagi parata ta pidi ootama. Ma jätsin õdedega jumalaga ja tulin kodusse. Nädal hiljem kuulutati kirikus Kustast ja Anne esimest korda . . . Ja edasi? tungisin ma õele pääle. Kõik läks ilusasti. Kustase ja Anns pulmad on juba peetud, noorpaar elab kaunis kokkuleplikult ja kenasti. Kahjuks pidin ma aga pulmadest ilma jääma, sest nooriku sancmad, kes ennem Liisal kui Anne tanu alla panna Lahtsiwad, on minu pääle kaunis pahased: nad usuwad, et ma Liisa palwel asjad niikaugele olewat aja- nud, et Kustas Liisa mahajättis ja Anne wõtsis. Aga Liisa? Mis Liisa nüüd teeb? Liisa on nüüd jälle rõõmus ja lustitine, nagu pääsuke kewadel; endine elu-röõmus neiu on sellele ilmale tagasi wõidetud. Ta kadunud priskus tuleb silmanähtawalt iga päewaga tagasi. Pritsuga on nad nüüd mõisaS tihti lugu ninapidi kooS ma loodan, et pea jälle pulmad tulemas on. Sellega lõppes õe jutt. Minu õde palus mind igakordse jutustamise  puhul, kuuldud lugu. mis ilma rahwale  weel wähe tuttaw, mute wäljalobiseda. Ma lubasin seda ja olen ka oma sõna kuni iänapä.wani auusasti pidanud. Loodan, auuS lugeja, et ka sina asjast waikima saad. (Lõpp.) Saaremaa endise talurahwaasjade  kommissari J. K. Kossakki kohtuasi. Esimeseks kutsuti Waleria Orlowskaja ette. Nõrga, liigutatud häälega jutustas Orlowskaja oma ja Kossatzki wahelisest seisukorrast. Aostal 1572 olla KoSsatzki teda Grodnos tundma õvpinud. 1875 wõtnud KoSsatzki tema ühes Wilnassc, lubades teda naeseks wõtta; oma sõna ei olla ta oga mitte pidanud. WilnaS olla nad ühes korteris elanud ja KoSsatzki nimetanud teda oma naeseks. Selsamal ajal jutustanud KoSsatzki, et ta onu kaest 8 maja ja ühe obligatsioni saanud. Kuidas lugu nende majadega olnud, ei ole Kossatzki millalgi Druskenekis käinud. Kvssatzkiga olnud tal neli last, kellest kolm weel elada. Kuidas KoSsatzki lapsed kirikuraamatutesse kirjutada lask- naese wõtma ehk enesele kuuli vähe laskma peab. Sää! juures olla Kossatzki tõotanud, et ta teda, Orlowskajat, kunagi hädasse ei jäta, maid nagu naesega tahab ümber käia. Sest ajast saadik käinud Kossatzki harwa tema juures. Tv olla kuulnud, et Kossatzki pruut mitukümmend tuhat rubla kaasa saanud. Ühe asja poolest olla Kossatzki  oma sõna pidanud, ta ci olla teda, Orlowskajat,  ja tema lapsi mitte hädasse jätpud. Kossatzki  andnud temale alati passisid ja saatnud temale esmalt 20 rubla kuus ja pärast kommissariua  30 rubla. Tema pojad olla kooliõpetajate seminari lõpetanud, tütar olla instituudis kaswatusc  saanud ja olla nüüd juba mehel. Kuidas Kossatzki wõltsimisi toimetanud, sellest ei teadwat ta midagi. Teiseks kuulati Kuramaa aktsiisiwalitsuse  sekretäri abi R. Rehl üle, kes aga asjas midagi tähtsat ütelda et teadnud. Sellega oliwad  kõik teises kacbtusc jaos ettetulnud tunnistajad  üle kuulatud. Selle pääle hakkas kohtukoda tunnistajaid wallaraha raiskamise asjus üle kuulama. Pangapidaja  K. Rahr Kuresaarest, keda kõige esiti üle kuulati, ei teadnud midagi uudist rääkida pääle selle, mis juba teatatud. Siis kutsuti Hellamaa endine wallawanem ja endine kirjutaja ette. Ka nemad kinuitasiwad ainult, et wald Kossatzki ostetud  asjad kallid leidnud oleivat ja mitte niastu ees ci ole nad julgenud temale waslu rääkida. Pääle selle teotas wallakirjutoja, et Kossatzki teda käskinud, kuberneri tuleku puhul kaks pudelit shampanjeri muretseda, ja ähwardanud teda „ära süüa", kui ta käsku mitte ei täida. Tema olla weini muretsenud. Selle järele olla Kossatzki sündinud, ei ole tunnistajal teada.  Laupaewane  istumine lõpetati kell 6 20 min. Pühapäeival 14. oktobril algas istumine kell 12 20 min. Tunnistajate ütelused kinnitasiwad suuremalt jaolt süüdistuseakti teateid. Uuesti tuliwad järgmised tähtsamad asjad ilmsiks. Kossatzki  oli ikka nii mall talupoegade wastu olnud, et teda „Saaremaa würstiks" nimetatud. Tema ise nimetanud ennast talupoegade Jumalaks. Ühte wallakirjutajat ähmardanud ta nii kinni panna, et ta „mädaneb." Mõnikord olla talupojad ka tema tegude waStu kaebtust tõstnud, aga ikka olla kaebtus tagajärjetuks  jäänud, nii et talupojad kaeblusi pärast enam ei olla lõstnudgi. Ta olla muu seas wallaivalitsusi  oma posthobuste eest raha maksta lasknud.  Kord olla ta Liiwimaa kuberneri Saaremaale  tuleku puhul üht wallawalitsust kuberneri wastuwõtmiseks 92 rubla wälja anda lasknud. Kõigest sellest hoolimata himustanud Kossatzki häämeelega tänuawaldufi. Talupoegade seaS liikunud jutt, et Kossatzki kreisiülemaks nimetamise puhul temale tänukiri anda tuleb. Tänukirja walmistamine antud Kossatzki pailapse kirjutaja Niiti hoolde, kellel iseäranis suur mõju talupoegade  pääle olnud. Niit, nüüd Kuresaare politseiwalitsuse  lauaülem, ilmunud sagedasti wolikogu koosolekutele ja käskinud Kossatzki nimel seda ehk teist otsust teha. Niit ei olnud aga tänukirja malmistamiscga toime saanud ning palunud Kossatzki  majoperenaest mõisniku-seisusest naesterahwast  Aglaja Albertit tänukirja walmistada. Tänukiri  antud talupoegade saatkonna poolt Niiti juhatusel Kossatzki kätte. Kui ühelt tunnistajalt küsiti, mis eest nad Kosfotzkile tänukirja andsiwad, wastas see: „Ta oli meie ülem ja sellepärast tänasime me teda." Iseäranis oli Kossatzki saatusest proua Alberti osa wõtnud. Hoolas oli ta luuletatud kwiitungide kokkukogumise juures olnud. Pääle selle tuli ilmsiks, et Kossatzki naene Kuresaares mehe käest raha nõudmas käinud  ja ähmardanud, et ta waStasel korral tema ametniku kuue wangikuue waStu wahetada laseb. Möndasugust. Uus püha inimene. Lugejal on teada, et katoliigi usus palju pühasid inimesi  on, keda usklikud appi hüüawad. Aga see on lugejal mast wähem luttaw, et paapst seda pühade hulka ikka kaswatab sel wiisil, et ta iveel praegugi aegajalt mõne mehe ehk naese pühade hulka tõstab. Nõnda jutustab „Augsburi Postimees", et praegu üht Baierimaa nunna Creszentia Hõss pühade kirja tahetakse panna. Paapst on oma kinnituse juba andnud, ainult „õndsaks  kiitmise" pidu tuleb meel pidada. See maksab aga arwata 40,000 franki (enam kui 10,000 rubla). Seekord maksab  see aga weel rohkem, sest et seda pidu mitte Rooma Peetri kiriku eeskojas ei taheta pidada, waid kiriku sees. Nii palju Baieri  raha peab siis Rooma rändama, et jälle üks püha inimene enam oleks appi hüüdmiseks  ! Isamaalt. Kuresaarest. Saaremaa kohtuuurija hr. Bulawinzow, kes hiljuti siia tuli, on tähendatud ametist lahkunud. Tema koha pääle tähendati hr. Passit, kes juba siia on sõitnud. Kuresaare gümnasiumi direktor B ü strow  sõitis neil päiwil Kuresaarest ära. Tema lahkumise üle ei tunne mitte üksnes need kahju, kes nooresoo haridust tõsiselt edendada tahawad, waid igaüks, kes hr. Büstrowiga elus kokku puutus. Sest hr. Büstrow oli kohaste elanikkude poolt täielikku  lugupidamist wõitnud. Ta ei ajanud  mitte kitsa silmaringilisi lõhesid rahwuste  wahele, ei olnud mitte teiste rahwuste  õiguste kärpija, waid aitas ka nende õiguslisi ja kõrge riigi walitsuse poolt lubatud nõudmisi ja püüdmisi elule kutsuda ja tähele panna ning sellepärast leidis tema kui wenemees ka auustust sakslaste ja eestlaste poolt. Kahjuks ei leidnud aga tema teguwiis mitte igalt poolt kitust, iseäranis aga mitte nende juures, kes arwawad, et kroonu ametnik teisi rahwusi nuiama peab, sellepääle waatamata, et kõrge riigiwalitsus sarnast madalat teguwiisi  sugugi ei salli, waid leplikku olekut iga rahwuse wahel kui riigi häekäekäigu kõige kindlamat panti kätte saada ihaldab. Niisugune ametnik oli Büstrow ja meie soowime riigi tulude kasuks weel palju niisuguseid ametnikkusid aga Büstrowile, jõudu ja termist! Uue templimaksu seaduse järele ou uuendus maksma pandud, mis ärielus wäga kasulik näib olewat. Nimelt on määratud, et kõikide lepingute wöla krjade jnd eest, mis kodusel teel ilma templimaksu maksmata  on tehtud, ühe kuu ajaseeS pärast nende kirjutamist nimetatud maksa 1901 47 Saarlane,