Saarlane UU Kleätdiae politiha ajaleht «aa- ja liaaaeahaiale. UU 5b St. TeiMewal, 21. detsembril ISO4. XX. aastakittt. maksab: Saarimaal aastas . . t rbl. Sv lp. Pittiga sandetud aaStaS. 2 „ „ p»oleS aatt-s I „ 2S „ Ilmub igal tei,sipSs,v«»r. Ä«r«saarrS Ka?ba.»ulMasÄÄ' Saarlase toimetusele, Kuresaarde. a uu l u t u et e Petit rida maksab s l Jõulu hääled. Äuula, jöulu-hääled helisewad Üle ilma rõõmu teatega, .Z' - Inimese rinda paisutawad . ' Palju töotawa rahuga. . Rahuteatel' kostab wastu ilmast Mööga kõlin, häda, surm ja piin. Pisarad ei lõpe rahwa silmast, Rahupölwe weel ei ole siin. '7 Siisgi rahuteadet oodetakse, Talle tuksub ilma rahwa rind; Tema wöidu pääle loodetakse, Temas peitub wabastuse hind. Ilmas waenuhääled alatasa Helisewad, aga jöuluhääl Nagu tulewiku udust tasa, Tasa kostab: Rahu ilma pääl! . . . „17. Ploompu Ruhwa Leht". E Üleskutse mesilastepidamise kursusele. Saaremaa EeSti Põllumeeste Selts on nõuuks wõtnud 1905. aaStal juni kuu algul Kaarma! mefilastepidamise kursust toime panna. Kursus kestab 2 nädalat, osawõtmise  maks on 3 rbl. Kursus saab siis ära peetud, kui tarwiline arw osawõtjaid leidub. Sellepärast palutakse kõiki, kes kursusest osawötta soowiwad, ennast selleks walitud isikutele üles anda. Ülesandmist wõtawad waStu: Kaarma! hr. Johann Mikk a u, Kärlal õp. hr. Ker g, Pühas kooliõpetaja Punab, Kihelkonnal hr urjadnikTuuling,  Mustjalas hr. köster Teeär, Pöidel hr. köster PaulmeiSter, Waljalas hr. kaupmees Kirsch, Karjas hr. kaupmees Rattur. Mesilaste pidamine on iseäranis meie rahwakooliõpetajatele soowitaw ja snwisel waheajal sünnis lisateenistuse hallikgs. Ilma tegeliku juhatuseta saab agn iga algaja mesilastepidaja kallist kooliraha maksta. Sellepärast on kursusel õppimine algajatele tingimata tarwiline. Loodame, et palju Saaremaa poegi ja tütreid kasulikust  asjast lugu peawad ja rohkel arwul mefilastepidamise kursusest osawõiawad. Ülesandmiste wiimane tähtaeg on lO.januar 1905. Tennekstoni õnn. 26 A. v. Perfalli järele E. W. E. Noorcpaari awalik kihlus pidi siis sel suurel leppimise päewal pühitsetud saama. Mis tema aga nüüd Braddoniga pääle halkama pidi, ei olnud temal selge. Tema tubliduse tõttu ei olnud temal midagi selle waStu, teda omaks äriosaliseks wõtta, aga kui Carteri jutt tema kohta ometi õige oli, siis ei olnud tema enam selle usalduse ja ouu wääriline, ühe Dearborni osanik olla. Braddon ei tohtinud teada saadagi, et Julia koju tuleb. Niipea, kui tema seda aru saab, teeb tema mis iganes wõimalik, et seda plaani nurja ajada, sellepärast oli kõige kohasem, et Richard teda kaheksa päewa pärast koju paluks ja otseteed tema isa majasse tulla, et wanemaid võtmata ilmumisega  rõõmustada. Braddon ja Carter ci suutnud oma waStaötikku wihkamist koguni herra Dearborni  ligiolemiselgi enam ära marjata; iga silmapilk ähwardaS allasurutud wihatuli täie hooga lõkkele lüüa. Peenikese tundmusega oSkaS tema nõnda seada ja juhtida, et ka nende waen temale kafuk tuli. Carteri maim ei olnud selle alalise ärewuse tõttu enam nõnda kindel ja selge kui harilikult, ja herra Dearborn oSkaS seda wäga hästi enese kasuks tarwitada. WärisedeS mõtles Braddon selle üle, et temal ainnlt kolm, neli päewa weel aega on, künni Carter silmuse kinni tõmbab. Herra Carter hoidis hoolega selle eest, et uemad kusagil nelja silma all kokku ei juhtunud. Kurja rõõmuga pani tema tähele, kuidas Braddon waewles ja tema ees wäriseS. Mis wõiS kõik sündida ja mis toob tulemil?! Temal ei olnud Carteri wastu mitte ainust sõjariista sellest saadik. kuS wiimanc ise oma saladust kõikidele awalikult ülcsse oli rääkinud, kuna Carter oma sõjariistadest  tema wastu meel ühtegi ei olnud käest ära rabeleda lasknud. See oli kindel, et Carter seda awalikuks teeb, et tema juba Mispeli püäl tema naesega sõbrustanud ja paatis olew saadan olnud oli, ning kerge usuga Dearborn hakkaks teda ka marsi abielurikkujaks ning koguni mõrtsukaks pidama ning ei wõtaks teda enam oma osanikuks, maid ajaks teda kui suurt ja mitmekordifi kurjategijat toguni minema. Ainult Julia jääks siis siia. Jah, tema hiilgus wõidab päälegi kõigi nende sügawate marjude tõttu tema ümbruses. Ning Cartec, Julia isa, jääb tema koha pääle ja saab koguni rikka ja kuulsa Dearborni osanikuks, tema ja tema waene, kallis Anne ning Ellen wõiwad ükskõik kuhu minnal Jah, Anne see oli wäga küfitaw, kas tema ülepää temaga ühes enam minna tahtisgi, tema käis ju kõik see aeg, mis Robert fiin wiibis, kui enesest ära olles ümber ja ei andnud temale mitte üht hääd sõna ega lahket pilku. Wahete wahel märkas tema koguni, et Anne pilk päris põlgtusega tema pääl wiibis. Halastamata Carter oli oma tõusmise ja wöitlemise looga wist mana armastuse Anne südames jälle elusse äratanud ja kibe kahetsus tema patuse armastuse pärast waewas  nüüd sellepärast tema hinge see oli selge, et ka Anne teda maha jättisl Ning tema, keS nii üürikese aja eest meel kõige õnnelikum mceS terweS TennekStoniS oli, peaks nüüd kui waene, kõikidest põlatud inimene, kõik oma õnne ja tulewiku lootust siia maha jätma ning Üksinda siit lahkuma, kuna temast wihatud wõistleja tema asemele siia jääb ja kõiki cncsele omandab mis tänini tema oma oli olnud I Oli tema süü, mõtles Braddon edasi, siis tõesti nõnda suure ja raske nuhtluse wääriline? Milles seisis siis tema süü õieti? Et tema ühe nuhtluse eest põgeneja pärast, mis hcrro Carter sellel korral ometi tõesti oli, mitte kolmekümne süüta inimese elu kaalu pääle ei pannud, et tema selle järele sellesama auuta mehe arwatawa lese, enesele  abikaasaks kosides temale kindla seisukorra  ja hää nime jälle muretsenud, ja ka päälrgi tema lapse eest isalikult hoolitsenud ja teda inimeseks kaSwatanud oli. Ei, nendel ei olnud mingit õigust teda põlgtuse alla panna ja ennast meeletuma wihkamise ohwriks anda. Kui tema teda kohe esimesel kokkujuhtumisel  omas toas mahalasknud oleks, ei oleks sellest suuremat häda olnudgi, iga meeS oleks uskunud, kui tema seda kogemata ja õnnetu juhtumise süüks oleks lükkanud ja kui see ka awalikuts tulnud oleks, et Carter Anne esimene ja seaduslik mees oli, oleks tema seda niisama enese kaitsmise DM" Saarlane AS SS ilmub neljapäev, al, 30. detsembril RVV4, 'WD