maha laSke. Pääle selle ei saa ma abi kuskilt loota. Mu ole? oli hirmus ja ajud töötafiwad üllemata kiirusega. Selle waStu weniS aga aeg ütlemata pikalt.  Igal silmapilgul ootasin ma wäljaSpoolt märgu andmist. Kurjategija pomises midagi kaSti sees, aga mis nimelt seda ma aru ei saanud.  Ta kogus kõike owe jöuudu, et kaSti kaant üles tõsta, kuid aSjata, ma pressisin ennast nii köwaste kaSti külge, kui oleks mu sõrmed puu sisse kaswanud. Kelmi katsed, ennast wabastada, jäiwad ikka nõrgemaks. Tema. nagu näha, oli ära wäsinud. Katsete wähed jäiwad ikka pikemais ja pikemaks. Korraga tärkas minus iluS mõte. Kui kelm puhkas, kargasin ma järsku, kõiki oma jöuudu kogudes  ja pöörsin ta kummuli, põhja ülespoole. Rööwel korises ootamata liigutusest. Nüüd tundsin ma ennast kergitatud olewat. Säälsamas ligidal  seifis kaunis raske tast, ma vedasin ta ligemale  ja tõstsin kasti pääle. Kelm püüdis meel rabeleda, oga kast ei liikunudki. Siis, kui ta jälle puhkaS, tarwitasin ma seda aega, et kaSti pääle weel rohkem vaiksemaid kastist laduda, mis ka säälsamas oliwad. Ma hingasin juba kergemalt ka kõige suuremate jöuududega ei oleks kelm ennast enam wabastada wöinud. Esimene töö oli kohe telegrahwi  juurde jooSta, et naabruSjaama omast suurest hädast teadustada. „Afi käib minu elu ja kahekümne kahe tuhande dollari kohta! Iga silmapilk on kallis! Minu pääle tungifiwad kurjategijad! ainult rutuline  abi wöib mind päästa," telegrahweerisin ma puhtast südamest. Kui ma selle töö lõpetasin, tulin ma tagawara  kambrisse tagasi, otsisin kangi üles, tõin köie ja sidusin, kangi abil kasti üleS tõstes, ta köiega mölemist otsast, nagu kord ja kohuS, kinni Nõnda wöisin ma, selle kurjategija poolest täitsa kartuseta olla. V. Waewalt sain ma viimase sõlme sidunud, kui u?se pihta, mis kontorist platvormi paale viib, kangesti ettevaatlikku koputamist kuulsin. Ma hiilasin tasakesi ukse juurde ja hakkasin ootama. Dshon! hüüdis rööwimötteline ukse tagalt. Ma ei waStanud midagi ja kuulasin siinsamas,  kuidaS telegrahwi aparat tiksus, mida ma väga hSSti mõistsin, ta teadustas, et mulle appi, lokomotiv inimestega välja on saadetud. Ma olin röõmuimeStuseS. Üksiolemise hirm kadus ja mul jäi üle ainult selle eest muretseda, et röövel,  kes ukse taga oli, mind enne ära ei tapaks. Dshon! hüüdis ta uueSti juba wal»  jemine, sääl juureõ koputas ta ka ukse pihta kõvemini.  Selles hääles tundsin ma eilast võõrast. Aita, aita! kisendas kelm kastist, teise hüüde häält kuuldes. Kuidas nii? KeS sind sinna kinni pandis?  küsis hääl väljast poolt. See koer, kellega sa siin juttu ajasid. Kui ma kaant tõstsin, kargaS ta sinna pääle ja öi mu näpud lõksu! Siis pööriS ta kaSti kummuli  ja pani kaStid pääle! Äraneetud! kus ta nüüd ise on? Ma ei tea, lä?S vist ära! Ma ei näinud ega kuulnud kedagi muud ja mõtlen, et ta jaama paal ükfipäiniS on. Ta jooksis kül wist tõepoolest abi otsima. Ma ei kuulnud ka pääle tema kedagi muud. Murra uks maha ja päästa mind, ehk muidu lämmaStan ma ära Süda tuksus mul selle juures päris kuul. awalt, köwaSte, ma olin üksainus karw weel sur- mast eemal. Aga nüüd kaSwiS mu lootus ka rutulise abi paale, iga sekundiga ikka suuremaks. Korraga kuulsin ma kui kraapimist ukse wastu. Röövel puuris ehk taguS peitliga wäljaSpool,  lukust wäha kõrgemal. Peagi paistis puuri otS, see taduS ja selle asemele tuli peenike saeke nähtawale, mis kärmesti luku äärt mööda, õiget joont edasi saagis. Sits kadus saag, ta asemele tuli jälle puur luku alt nähtawale. Ma sain kurjategija mõtetest aru: ta tahtis lukku wälja saagida. Mis nüüd teha? Kui õigel ajal abi ei tule. siis pian ma temaga kaksikwöitlusesse asuma. Töö läks ruttu edasi, ta oli, nähtawaste, selle tööga hästi tuttaw. No, mis? Saad lahti? küsis kas- tis oleja. Lõpetan kohe l tarwiS ettewaatlikum olla: sel koeral on rewolwer. Kui asi mitte sinusse ja nii suure raha summasse ei puutuks, siis Viskaksin  ma kõik ja pistaks ise plehku. Ega sa mind ju ometi maha ei jäta? Ma usun, et teda siin ei ole! Ta jooksis ära, kui ma aga siit äraneetud kaStist wälja saaksin, siis oleks me ühe silma pilguga walmiS. Selle wahe seeS oli ka teine lõige lõpetud; löök, ja lukk lendas praginal pörmandale. Seda ma ka ootasin ja olin selle waStu juba walmis. Jäi weel riiw awada, mis lukust tükk maad allpool  oli. Midagi pomisedes pistis kelm parema käe august sisse, et riiwi kõrwale lükata. Selsamal  silmapilgul haarasin ma ta käest kinni ja sikutasin, muidugi pikaks sirutatud kätt weel pikemaks.  Walust ja ootamatausest kisendas ta kõigest kõrist. Hakkas metsik, meeleäraheitlik wöitluS. Mõni sajaaaSta pikkune minut abi ootamises  läks mööda, kuna nad elu eest wöideldeS, ütlemata  lühikesed oliwad. Korraga kuulsin ma lokomotiwi suminat. Kurjamötteline tegi uue, meeleäraheitliku katse, kätt minu omast wabastada, aga ka mina kogusin oma wiimast jõuudu. VI, Lokomotiw jäi seisma, säält päält kuuldusiwad  inimeste hääled. Siia ! hoidke, siduge ta kinni!  hõiskasin  mina. Ta wõeti ja sioti kinni. SiiS alles awafin ma ukse ja nägin enese ees kuus meie raudtee teendert; nad oliwad ütlemata rõõmsad, et õigel silmapilgul siia jöudfiwad. See ei ole weel kõik! ütlesin ma uhkusega ja juhtisin neid kasti juurde, kuS kelmi ütlemise järele surnukeha sees pidi olema. Wötsime  kaStid päält ära ja pöõrsime ta jälle õigust pidi. Kurjategija tõstis ise kaane üles, aga enne, kui ta rewolwri ja põueodaga, mis tal ligi olid, midagi oleks teha saanud, oli juba meist kinni siotud. Ta lameS pehmeSti seestpoolt ära wooderdud  puusärgis, et mitte kahtlust äratada, kui keegi oleks mõtelnudki kaSti kaant awada; just sellepärast  tal ka raskem oli, ennast üleS ajada. Puusärk  ja kast käisiwad mõlemad seestpoolt riimidega  kinni. Naelapääd aga, miõ wäljaSpoolt paistfiwod, oliwad sinna ainult silmakirjaks tehtud. Kinnipüütud kurjamöttelised oliwad kuulsad Tshikago kelmid, keda politsei juba ammu taga otsis. Ma sain suure summa raha waewatasukS, mis nende kinnivõtmise eest oli määratud. SiiS tanaS mind veel kaupmees, kelle raha selkombel  alleS jäi, ja viimaks nimetadi mind weel selle päeva kangelaseks. Wana Tomm paäStiS mind oma surmaga. Oleks tema elanud, siis oleks ma rahuliste maganud  ja kelmidel oleks nende saatanlik plaan korda läinud. WarSti pääle selle saadeti mind teise, suurema  jaama pääle. Nii siis oli see kole öö mulle suureks kasuks, aga mitte miski hinna eest ei tahaks  ma teda enam üle elada. lLõpp) Mõndasugust. LesknaeSte põletamine Indias. 6. detsember  f. a. on India ajaluos tähtjas päew, nimelt saab sellest 75 aastat tais. tui JndiaS lesknaeSte põletamine  ära keeldi. Waewalt suudetakse ettekujutada. missugune julge samm see oli, mida selleaegne India kuberner lord William Bentink aStus, tui ta seda seadust ettepani ja läbi wiis, sest tal polnud fiin mitte ütfi päris wihase pärisrahwa waStuwaidlemisega Võitlemist,  waid ka paljud inglased olid selle seaduse waStu, sest nad arwasiwad, et see usuvabaduse waStu käib, mida ometi India rahwale anda oli tõotatud. See kombe oli aga preestrite ekslise seletuse tõttu tekkinud, ja kuna ta kord usukombete hulka oli sattunud, oli teda raske kaotada; isegi haritud hindud ei wõinud selle wastu võidelda. Lord William Bentink seadis aga leskede põletamisest osawötjaid liht mõrtsukatega ühe pulga pääle, ja valjude karistuste tõttu kadus see kombe peaaegu ühe löögiga. TähtjaS on, et ka hindud ise sellest kombest ruttu wõördusiwad, mida nad esmalt wagiwalla tegemiseks olid pidanud, ja praegu on terwes  Indias waewalt kedagit olemaS, kes lesknaeSte põletamise uuesti sisseseadmist soowikS. Kodumaalt. Trüki seaduse läbiwaatamise üle teadustuwad  päälinna lehed, et 20. novembril ülema trükiwalitsuse  päämehe, N. A Swerewi korteris üks erakonwerentS  ajakirjanduse õiguste laiendamise  pärast ära on peetud. üliõpilaste tagasikutsumise üle, kes hilisemas minevikus ülikoolidest wälja aeti, on praegu hariduse ministeriumiS hulk sellekohalifi palweid löbmrutusel. Paljudele, kes 1901—1903 aiStadel wälja olid heidetud, on luba antud, tagasi tulla. Kirjutamine kantseleides saab vähendatud,  sest et sisemiste asjade minister ringkirja teel kõigile kubernerivele ette on pannud, et kantseleides kirjutus wähendatud ja lihtsamaks tehtud saaks. Liiwimaa põllumeeste seltside saadikuid tahab Riia Läti seltsi pöllumajanduSline jaoskond 17. ja 18. januaril 1906 kokku kutsuda. Läbirääkimiste  päaaineks on põllumeeste keskseltsi pöhjuSkirja  valmistamine ja paale selle muud, põllumajandusesse  puutuvad küsimused. Kitsarõõpalisel. Hääd korda soovitakse  igal pool, sedasama ka meie kitsarõõpalisel, aga umbrohtu ajab siiski sekka, mis vist kellegile mõistlikule  ei meeldi. Sarnane umbrohi nähakse Türihallikil õige lopsakalt võrsuma Pühapäeval 28. nov., kui Tallinnast tulev rong Türihallikule jõudis ja mvnH sõitjad ka teise klassi puhveti tahtfiwad minna, keha kinnitust võtma, seifis üks umbkeelne naeSterahvaS, kuuln järele omast mehest kohtunud, ukse pääl ja karjus:  „Bauern, dringen Sie mcht herein!..* Sellest hoolimata fisse minnes leidus teise klaSfi puhvetis ainult üks ainsam isand eeS. Seda tähele pannes, tuli tahtmata mõte päha: suuremat »Baueri" vist kül enam ei ole, kui see, keS oma abielu tõotust pidada ei mõista ja pesemata suuga rahva sekka tungib. Avalik on, kui sarnase, Viisakuseta ülespidamise parast kaebtused tee valitsuse kõrvu ulatavad, sarnased  alati karistatud saavad; et meie sarnasega mingit tegemist ei taha teha, sellepärast jätame teda rahva otsustada ja soovime, et ta iga kord, enne tui ta reisijaid  teenima lähab, enne ennast puhtaks wihtlewaS käikS. Reisija. Politsei seaduste, nimelt kreisi-, kui ka wallapolitsei seaduste läbivaatamine saab, nagupaälinnast  kuuleme, lähemal ajal sisemiste asjade miniSteriumiS  käsile võetud. Nendest töödest kutsutakse kreisija  wallapolitsei ametnikud osa võtma. WenelaSte arvu üle, kes EeSti kubermangu  valdades elavad, toob .Nov. Wremja* teateid, mis tänavu aaSta algul arwaStiku-jaoSkonna poolt kokku seatud. Selle järele elab Eestimaal umbeS 10.500 venelast, nendest 8500 Rakvere kreisi kolmes hommikupoolses  wollaS ja Narva alevites ZuhkendaliS ja KrärholmiS; mujal elab siis weel umbeS 2000. Et üleüldine rahva arv selleS kubermangus üle 350,000 suur on, siis on venelasi ainult lj, protsenti üleüldisest  arvust. 1887 aastast saadik on venelaste arv EeSti kubermangus ainult umbeS 2000 suurenenud, mis nii väikene on, et fiiu juurderändamisest juttugi ei või olla. Läänepool Eestimaal on venelaste arv 712 S a k a l a Xs 87 1904