Saarlane maksab: Vs » l ss .. '/» .. -..75 ~ maapoStiaa: „ t „ 50 ~ '/. .. 1.. - ~ 5».. Ükfik mimbcr !t kop. , P,— IIMUb kakskorda nädalas, igal kesknädalal ja laupäewal. Toimetus «mc! c s Pilkas uuk., Kuulutuste wastuwõtmiue kuni Kuulutuste xitit-rida L> kop. lehe eesotsas Tv kop. M S 4. Laupäewal, 29. septembril 1907. XXill. aastakäik Baltimaa kindralkuberneri juures olew nõuukogu. Teisipücwal, 18. septembril awati Baltimaa  kindral-kuberncri baron Möller- Sakomelski poolt uuesti kokkukutsutud kindral-kuberneri juures olema nõuukogu istumised. Ilmunud oliwad kõik hääleõiguslised  nõuukogu liikmed; Riia linna poolt oli linnopää G- Armitstead, Tallinna  linna poolt linnawol. Sorgus. Liimi» maa Ewang.-Lutheri konfistoriumi poolt oli maanõuun. v. Strandmann. Sisemiste asjade ministeriumi poolt oliwad hrad Molokow ja Bürow ilmunud, kohaliku odministratsioni poolt Liiwimaa kuberner, solanõuunik Sweginzow, sulanõuunik Kojchkin,  pöllutööstuse ja kroonumaade walitsuse ülem würst Neftsherski ja Liiwimaa rahwakoolide  direktor Wiljew. Et nimetatud nõuukogu tcgewusel meie maa ja rahwa kohta suur tähtsus on, siis toome selle üle Riia ajalehtede järele täielikuma kirjelduse. Arutamise aineks oli Baltimaade rahwakoolide  projekt. Enne ettelugemist palus Mitawi saadik, adwokat J. Schlemaun, projekti mitte linnade kohta maksmaks tunnistada, sest et 1882. aasta tinnascadus.  sunduslise kooliõpetuse sisseseadmiseks  mingit abinõuu ei juhata ja linnaelanikkude  koolitarwiduste eest hoolitsemiseks  meile mingisugused kohusid pääle ei pane. Kuura talurahwa asemik Burkewiiz  protesterib selle wastu, sest et linnad tingimatult nõndasama maksuta rahwakoolifid  muretsema peakstwad, nagu maa- konnadgi, Baron Fölkersahm juhtis selle pääle tähelepanemist, et sellesarnane ettepanek  Kuuramaa projekti lõpul ettenähtud olla, mille pääle kmdral-kubermr küsimuse sellega otsustas, et linnade kooli-küsimuft küll arutada, aga mitte otsustamise alla ei wöi wõetud saada. Arutamiste aluseks wõeti Kuura kubermangu  nõuukogu projekt, millele rüütlikonna  ja linnade saadikute esialgse kokkuleppimise  järele juba terwe rea muudatustega  ja parandustega ettepanek «väljatöötatud  oli, mida maanõuunik baron Pilar ette pani. Projekti ja selle täienduse ettelugemisele järgnesiwad läbirääkimised, mis juba kohe esimese küsimuse juures, kas peab rahwakool usulik olema ehk mitte, õige elamaks muutus. Rahwakooli  direktor Wiljew tõendas, et Lääne EuropaS usulik rahwakool ära iganenud on ja aStus ilmaliku kooli eest wüija. Selle wastu tunnistas baron Pilar kirikliku usutunnistuse kõrgest wäärtusest rahwakoolis, kui kõige paremaks abinõuuks sotsialdemokratlists eksiõpetuste waviu. Baron  Schilling luges 1905. a. mai kuu ministrite nõuukogu otsuse Balu maade weneStatud koolide kohta ette. Nõndasama könelcfiwad ka Burkewitz ja baron Baxhöwden  kindlalt usuliku iseloomuga kooli poolt. Mis rahwakooli liikidesse puutub, siis kõnelesiwad kõnelejad enamalt jaolt kahekordse  Lüüpust poolt: maksuta algkool, milles õppimine sunduslik ja 4 talwet (talurahwa asemikud soowisiwad 5 talwet) kestma peab, ja wabatahtline kõrgem kahe- klassiline rahwakool kaheklasstlise kursusega, milles õppimise eest maksta tuleb. Sunduslisteks  õpeaineteks algkoolides, milledes õpetus 15. oktobrist kuni 15. aprillini wältama peab, on üles wõetud: usuõpetus, Wenekeel, emakeel, rehkendus, geograhwia, looduseõpetus, tähtsamad sündmused Wene ja üleüldisest ajaloost, laul, joonistamine, ilukirjutus; tütarlastele tunnistatakse käsitöö  ja majapidamise õpetus soowitawaks. Programmi üksikud punktid määratakse kubermangu-koolikomisjoni paolt kindlaks. Selle miimass otsuse, kui ka üleüldise programmi waStu awaldaS rahivakoolide direktor Wiljem protesti; programm olla liig laialdane ja õpilased ning kooliõpetajad  ei suuda sellega malmis saada. Mitmelt  poolt sai aga temale mastu mõteldud  ja tähelepanemist selle pääle juhitud, et see programm juba 25 aasta eest tagasi ilma raskusteta läbi wiidud sai. Kooliskäimise wanaduS määratakse 8 —lk eluaastani, sell st 2 aastat koduseks kooli ettcwalmistuseks, 4 aastat ruhwakoolile ja 2 aastat korduSkoolile. Koduõpetuse waStu kõneleb rahwakoolide direktor Wiljem, see olla täiesti puudulik ja wäärtujeta. Baron Püar toetab selle mastu kauaaastaste  elunähtuste pääle, mida tema Pärnu kreisis koolide rewidendina tundma õppinud. Kuni 1887. aaStani olla tagajärjed ülihääd  olnud, säält pääle olla need oga wälimiste asjaolude põhjusel wajunud. Wiljem tähendab sille pääle, et tema iseäranis õigeusuliste kodanikkude kodust õpetust mõtelnud. Üleüldiselt koduõpetuse wastu ei taha tema aga mitte wõidelda. See oli taewa tahtmine. Pildike kolijate mauride elust. Fr. Lepage järele. Siis wöttis ta wenna käest kinni ja sosistas: Wait! Mitte sõna enam. Poiss waikis. Meriam wiskas endale ruttu riided ümber ja astus telgist walja, kuna ta wennale käega tähenduse t> gi oma järele tulla. Kui nad telkidest eemale oliwad jõudnud, käskis Meriam wenna omale jutustada, milwiisil ta seda teada oli saanud, et lõwi Hassani on ära murdnud.  Poiss jutustas, et ta hommiku koidu ajal on isa käsu pääle lamba läinud. Siis on ta jäljed näinud, mis sinna palmi metsa wiinud, millest nad eile mööda tulnud.  Jälgi mööda edasi, kuni palmi metsa minnes on ta metsa serwal surnud lõwi leidnud za lõwi pääl lamanud ka Hassan surnult, mantliga kinni kaetud. Meriam seifis liikumata, nagu kiwi kuju, kul ta wenna jutustamist päält kuulis. Ta nägu oli surnu kahwatu, silmad klaasitanud  ja huuled kõwasti kinni pigistatud. Selsamal ajal tuli ka Amr omast telgist iväljiu Tal oli mõõk wööl> sadul ja päitsed  käes. Ta läks oma hobuse juurde, kes jääl ligidal sõi ja pani ta sadulasse. Amr! hüüdis Meriam tumeda häälega,  oota mind. Amr hüppas sadulasse ja pidas hobuse kinni. - Mis sul on, tüdruk? küsis Amr karedalt, kui neiu tema juurde jõudis ja sadulast kinni haaras. Neiu tõmbas mürisedes hinge ja kätt oma iaenatawa rinna wastu pannes ütles ta suure waewaga: HaSsan on kadunud l Arablase tõmmud põsed lõiwad punetama  ja ta silmades mälkus miha tuli, kuna ta parem käsi mõõga pää kramplikult kinni haaras. Seda wõid sa sääl teha, sosistas neiu käega palmi metsa poole näidates. Amr hakkas sõna lausumata metsa poole sammu sõitma, kuna tüdruk norus päüga ta järel käis. Päike oli üles tõusnud ja walgustas heleda läikega kõrbe liiwa, mille pääl HaSsani  ja Mcriami weikese wenna jäljed selgesti näha oliwad. Neid jälgi mööda läkfiwad ka Amr ja Meriam. Neiu tuikus ja ta jalad ei tahtnud teda enam kanda, siisgi tõttas ta edasi. Nüüd seisis nende ees ime ilus aas. Smaragdi karma rohelise haljuse seest ulatafiwad  toredad palmide ladwad wälja ja nende tuule lehwiku sarnased lehed liikusiwad  waikse tuule käes. Palmide marjul wulists oja, mis lähedal olemast kalja lõhest wälja jooksis. Amr tuli hobust seljast maha ja wottis teda oheliku pidi käekõrwale, kuna ta ist Meriami järele tõttas, kes kõigest mäest eemalt paistma tumeda kogu poole ruttas. Sääl oli kaks surnukeha, lõwi ja inimest.  Lõwi lamas pitkali maas laiali laotatud käppadega pool küliti. Teist õla sees oli mõõk püsti. Ta suurte hammaste wahelt paistis merine keel. Ta kõrwal, pää ilusasti lõwi külje pääl, puhkas Hassan  oma mantliga kinni kaetud. Meriam langes põlwili, tõstis mantli ääre üles ja awas surnu näo. Hassan nägi wälja, nagu magaks ta. Ta ilus nägu oli täiesti rahulik. Näitis, nagu naerataks ta Meriamile wastu ja nagu awalsiwad need kinnised silmad praegu ja wälguks neis ikka see piirita armastuse tuli, nagu Meriam neid ikka oli harjunud nägema. Kaua, kaua waatis Meriam seda nägu. Amr seisis liikumata ta kõrwal, käsi mõõga pää pääl. Suured pisarad weerefiwad  ta põskedelt alla. Ta hinges wõitlcfiwad  kaks tundmust: ühelt poolt kättcmaksmise  himu naesterahwa tujude läbi kabunad sõbra eest ja teiselt poolt kaastundmus  ja haledus selle ilusa neiu üle, kes ise oma surma otsuse oli ette lugenud,