last käib, et ta nüüd selle sama rahwapõlwe mälestuse aja sees kallast sülda kümme on põllu  sisse edasi sundinud. SäälsamaS hommiku  pool kaldal on mitmes kohas tuisuliiwa mäed kokku keerutatud. See tuleb sellest, et hommiku ehk maakaare tuulega meri madal on (mõõnal seisab) ja tuul kuiwaks jäänud liiwa kallal oma tuiskamise tööd wõib teha. Kroonu sadama juures on tuisust nii suur liiwa wall tekkinud, et sadamasse ja säält wälja pääsemine maalriga wäga raSke on. Õhtupoolsed kaldaääred  on ka küll Uimased, aga liiwa luiskamist süül ei ole, sest õhtu wõi wefikaare tuulega on meri ikka ülal (loe) ja seega Uimased kohad mee all tuulel pole wõimalik temaga mängida.  Õhtu poolt taSwab maa mere poole ikka edasi: meri liidab esmalt liiwa ja rihwka kalda ääre, toob meremuda ja kõntsa juurde, mis natukeaawalt kindlaks maaks saab, kuhu selle järele rohulibled ja roopillid kaswama asuwad. Mõne kümmekonna aaSta pärast on kalda ääri mööda mitmes paigas hää tükk heinamaad  juurde kaswanud. Sarnane kallis looduse  kingitus on aga sagedasti rahwa seas suureks  tüliõunaks: ta ei jõua selle kohta selgele  otsusele saada, kelle päralt see juurdekaSwanud  maa on, kaS ainult selle mehe omandus, kelle maa külge see uuS maa on kaSwanud, wõi nende päralt, kellel seda liiki maojagusid on. Wäikene heinasaak selle juurdekaSwanud «aa päält ei annaks nüüd küll mitte asja suuremat  tülitseda, oga seda suurem on mere «uda järele isalduS, sest sarnaste kohtade püüle keerutab  meri teda ikka rohkem kokku, kui mujale, ja muda järele januncwad ruhnlased kangesti, sest see on nende põllurammu. (Järgneb.) olgu fiis nii, et ma finn wang olen, mitte küll finn, waid finu peremehe. Teie iustte minuga ühes lord Groy juurde,  ütles inglane, kuhu Teie niikauaks jäüte, kuni määratud lunastusehinna olete wülja maksnud. Ja kuhu ma ka igaweSti jään! hüüdis Jean Pccois. Sinu herra ei saa kunagi minu raha nägema! Tema peab oga mind kuni surmani  hästi toitma, kui ta ristiinimene on, ja ma ütlen sulle: ma söön tublisti. Soldat heitis ahastama pilgu Arnoldi poole, aga see tegi tale rahustama tähenduse ja näitis Gabriele poole, kes oma sõbra naljaka  jutu üle naeris. Ka inglane mõistis nalja  ja naeris südamlikult kaasa. Juhata meid lord Grsy juurde, ütles Gabriele, sest meis tahams finu herraga enda asjade üle läbi rääkida. Kuida arwate, herra, wastas soldat aupaklikult.  Ta läks eel ja hoidis end mähe kõrwale, nagu annaks ta teed; Arnold du Tille käis eemalt nende järel. Lord Gray oli pikaldase iseloomuga, paks mees, kellele sõda ainult teeniStuseaSjats oli. Ta oli selle üle õige pahas tujus, .et temale ega tema sõjamäele raha ei makstud, waid paljalt  kolm õnnetumat mangi lubati. Ta wõttis Gabriele ja Jean PecoiS'e kaunis wilult Mstu. Mul on au enese juures vicomte d'Ex« maiset mängis näha, ütles ta Gabrielele uudishimulikult  otsa waadateS. Teie ajasite meid kaunis raskesse seisukorda herra, ja kui Teie käest saaks niipalju lunaStusehinda nõutud, kui Teie kuningas Philipp u. kahju olete teinud, ma arwan, et Heinrich 11. seda wist mitte wülja  maksta ei suudaks- Ma ole» teinud, mis ma olen wöinud, waStaS Gabriele lihtsalt. Ehk Teie küll imet tegite, fiisgi on saa» tuS Teid ja Teie mõõka miu» kätte anuud. (Järgneb.) Lühikene juhatus wiljapuuaia asutajatele.  „Aiatöölehest." Aeg on kätte jõudnud, millal jälle wilja« puid istutada wõib. Sellepärast katsume siin selleks lühikest juhatust anda. Sest pikad kir« jeldused, nagu neid aiatööõpetuse - raamatutes leidub» on ajawiitlikud lugeda. Paremaks wiljapuuaia maaks peetakse sawisegust  musta mulda ja weel paremais hääd mustamullamaad. Mida õrnem puusort, seda suuremad on ta nõudmised mulla ja selle soojuse poolest. Sellega pole aga sugugi mitte  öeldud, et muud maad wiljapuude kaSwatamisekS  ei kõlba. Iga maa, pääle soo ja raba, on selleks enam ehk wühem sünnis, kuid ta tarwitab oma parandamiseks aega ja teeb kulm fid. Wäga suur tähtsus on aga maa põhjal; tema peab mett kergesti läbi laskma, nagu näituseks  rahk ja kruus on. Pvhjawcsi peab umbes  10 jalga sügama» seisma, sest niiske põhjaga  maa pääl teeb talw puudele kahju. Sündsate sortide wäljawalikul ja mulla! on suur tähtsus, oga weel suurem tähtsus on istutamise materjalil. Noortel puudel peawad hääd juured olema, mille abil puu omale toidust  mulla seest waStu wõtab; niisamuti peawad  tüwi ja kroon tublid olema, sest et koolis hästi kaswatatud puud uuel kohal paremini kaswawad ja waremalt wilja kandma hakkawad; nende wili on ka ilusa» ja maitSwam, mille eest rohkem hinda maksetakse. Sellepärast ei ole see mitte mõistlik, kui odawaid puid püütakse oSta, misläbi aia asutaja mitte kasu maid kahju  saab. Wiis ehk kümme kopikat hää puu eest rohkem maksta ei tähenda midagi. Pääle sündsa mao, kohalikkude sortide ja hää istutamise materjali on weel asjatundmist ja hääd tahtmist saja, misläbi wäga palju jõutakse korda saata. Üleüldse on tähele panna,  et kui tahetakse suurt aeda asutada, siis ei maksa seda mitte ühe korraga teha, waid esiteks tulewad parematest sortidest mõned puud proowiks istutada, mille edenemise järele siis otsustada wõib, kas koht aia asutamiseks tõesti  ka sünnis on wõi mitte. Kui istutamine ja rawitsemine õieti sündis, siis wõib ju teisel aastal aru kätte saada. ÜheS wiljapuude istutamisega tuleb ka kaitseaia pääle mõelda, mis wiljapuid loomade ja tuulte eest marjata wõikS. Kõige paremais tuulewarjukS peetakse loomulikku marju, nagu seda ligidased metsad ja tublid elawaiad pakkuda  suudawad. Kui paras koht aia asutamiseks on wälja walitud, fiis tuleb teda roigastest aiaga esiotsa sisse piirata, et loomad sinna püüle ei pääse, sest et need noortele puudele hirmust kahju wõiwad teha. Nüüd tuleb maa wõimalikult sÜgawaSti ära harida. Nende cttewalmistamisetööde järel mõib elawaia istutamist ette wõtta, milleks ilu- ehk okaspuid tarwitatakse; muidugi on okaspuud paremad, sest et need ka talwel Mrju annawad. Sissepoole aia äärde kaewatakse kraam, mis paar jalga sügaw ja kolm jalga lai on. Kui see kraam jälle umbseks on aetud, siis istutatakse  sinna pääle üks rida puid, mida keegi soowib ehk mis kellegi! kõige hõlpsamad saada on. Nüüd kaewatakse süld maad sissepoole teine kraam, mille pääle teine rida puid istutatakse,  oga nõnda, et teise rea puud esimese rea puude mahede kohta seisma tulewad. Iga puu mähet jäetakse kaks arSfinat. On puude kohad aiaplatfi pääl ära märgitud,  fiis tuleb aukude kaewamine. Kudas maa, nõnda kaewatakse augud: mida kõwem ja haiwem  maa, seda laiemad peawad augud olema. Hää maa pääl on kahest arSfinast küllalt, kuna kõma sawise ja kiwise maa secS augu laius terme süld peab olema. SügawamakS, kui üks arsfin, ei pruugi auku ilmasgi kaewada. (Järgneb.) Kodumaalt. Kuresaarest. EsmaSpäewa õhtul anti endise Kuresaare notariuse hr. Liosko auks salongis pidusöök ja teisipäewa õhtul süälsamas pidusöök kroonutohtri hr. Pawlowsky auks. Hra LioSko sõitis neljapäeval Kuresaarest  ära. Selleaastane „Luguse" laat sünnitas selle poolest segadust, et laadale tulijad õieti ei teadnud, millal nimelt laata peetakse, kas esmaSpäewal wõi teisipäewal. Kalendrites Kasu pärast. 13 Arwa ise, mikspärast püüakfiwad kurjategijad  minu magamise kambrisse tungida, kust neil midagi loota ei ole ja mis tarwis margal nuga käes oli? Wõib olla, et ta .sellega ainult akent püüdis  lahti murda. Ei usu. Kellel stis sinu waStu niisugune waen peaks olema? See'p see mõistatus ongi. Wäga wõimalik on, et ka HolmeS niimoodi armaS- Muidu ei saa mina tema plaanidest sugugi aru. Kui see arwamine õige on ja temal korda Web seda inimest kinni püüda, kes minema!  Assi aknast sisse kippus, stis oleks suur samm astutud, selle tõttu wõib ehk ka paberitest midagi teada saada. Et sul kaks «vaenlast on, kellest üks finn järelt «varastab ja teine elu kallak kipub, see on wõimata. Ma püüdsin kõnet teiste ainete pääle põörda, oga haiguse tõttu oliwad Felpfi närwid üles ärritatud ja paberite pärast sakitseS tal walu südame pääl, mis teda tusaseks ja äkiliseks  tegi; ksrdkorralt läks ärewus ikka suuremaks. Nagu nõia mäel hakkas see minu külge, nii ei ma hnlgal ajal magama ei wõinud jääda, maid rahutumalt «voodis pöörlestn. See imelik ost ei annud «nulle rahu. Wahetpidamata ilmustwad  küsimused minu ärritatud ajusse- MiS otstarbeks jäi Holmes Wokingi? Mikspärast ta neiu Harrisoni palus haigetoaS olla? Miks ei wõinud Felpfi teised pereliikmed teada, et tema Wokingi jääb. WiimakS tuli mulle uni pääle. Ma ärkasin kella seitsme ajal ülesse ja läkfiu Felpfi juurde. Ta oli öösel ülewel olnud  ja tundis nüüd «väsimust. Tema esimene küsmstne oli, kas HolmeS juba tulnud oz. Ta ei tule enne ega pärast, waid just üteldud ajal, waStastn ma. Mul oli tõsi. Pisut aega enne kella kaheksat  sõitis Holmes ukse ette. Läbi akna nägime meie, et ta pahem käsi kinni oli seotud ja tema ise kahwatu ning tõsine oli. Pika ootamise järele jõudis ta wiimaks tuppa. Nähtawasti on ta äravõidetud, kaebas Felps. Külap see wist niimoodi näib olewat. Saab ehk siin linnas asja weel uurida, rääkisin ma. Felps õhkas raskesti. Midagi on wist ikka juhtunud, sest eila oli ta käsi ilma sidemeta, ütles ta. Ega sa ometi haawatud ei ole? küsisin ma, kui Holmes tuppa tuli. See tühi ei tee ju suuremat midagi muidu wäikene kriimustus. Ainult oma süü, waStas ta meid teretades. Peab ütlema, et teie asi Üks kõige tumedamatest on, herra FelpS. Seda ma kartsin kohe. Nagu sinu kinniseotud käest näha on, võime  meie ühte iseäralist juhtumist aimata- Kas sa ei wõiks meile seda jutustada? Pärast sööma, Watson. Mõtle, ma olen täna juba pääle kolmekümne pennikoorma wärSks õhu sees sõitnud. Kas on woorimehe number teada? Wist mitte? Noh ega siis igakord ka minu tahtmise järele ei pea minema. Emand Hudson kandis toidud laua pääle ja tõi warsti pääle selle ka theed ja kohwi. WarSti pääle selle istusime meie laua ümber. Holmefil oli kõht tühi, mina aga ootasin põnewusega  tema seletust ja Felps oli tusane. Mis sul Ml on, Watson? küsis Holmes. Liha ja mune, waStafin ma. KaS te ise kätte ulatate, herra FelpS, wõi pean ma teile ette panema ? Ma süüa ei taha, wastaS ta. Mis te muidu ilmaasjata kurvastate! Maitsege sedagi, mis teil ees on. Täna», mul ei ole praegu söögiisu. Maitsege ometi suppigi, lanis Holmes edasi, kuna ta kausi pääle aüitaS, millel kaan pääl oli, ehk kui te ise ei soowi, siis olge nii lahked,  pange mulle Mt suppi. (Järgneb.) 74, Saarlane 1909