reisida- „Emma" wiimase Inglismaa sõidul  on kaks madrust laewa päält ära jooksnud. Ettewaatustl Selle päälkirja all toob „Rig. Zcitung", nagu „Õig." kirjutab,  järgmisesturuteate: Hiljuti näitasime, kui suurt osa kärbsed ja nende sugulased putukate  riigis paljude kardetawate hoigusti edasikandmises mängiwad. Wöga kergesti tuleb ette, et kardebawad idud. mis putukate  küljes on, toiduainete pääle maha pandakse, mille söömine pärast inimesile rasket haigust wõib tuua. Meile teatatakse,  et LkS proua mõne päewa eest turult kirSfisid oStiS ja nad kodus ära pesi. Alles siis, kui marjadele pesemiseks neljas wkfi püüle pandi, nüitaS wee silgus, et nad puhtad on. Kes turule läheb, see näeb, missugused kõrbsekarjad Ml marjade ümber  lendawad. Sojad inimesed oga ei mõtlegi selle pääle, marju pesema hakaia; nad ostetakse turult ja iöõdakse. On hädasti  maja, et asjakohasel kohal selle eest muret kantaks, et marjad turu pääl kerge riidega üle kaetaks, et neid kärbeste eest marjata- Hoolsus selles asjas saaks mitme  paha tagajärje eest hoidma. Kaarma-Suure mõisa põllu rentnikud  wõi „platsi mehed", kudaS mõned ennast nimetada ormastawad, toimctawad sagedasti sel kombel, et nad ühe osa oma renditud maast teisele edafi rentimad, ilma et nad selleks landrati kollegiumi käest, kes nende „platstde" otsekohane omanik on, luba muretsekfiwad. Selleks luba muretsemine  on aga tingimata tarwilik, sest et seaduse järele maa rendile andmine teise kätte ilma maaomaniku loata kontrolli murdmiseks wõib koetud saada ja sel põhjusel  endine rentnik oma rendi õigusi ära kaotab ja koha päält ära aetud wõib saada. See ei oie üksi mitte Kaarma» Suurewalla kohta maksaw, maid see üleüldine on seadus. Sedasama õigust annab maaomanikule wõi rendile andjale seaduse järele ka see asjalugu, kui rendiraha maha tehtud tähtajaks ära ei ole maksetud. See on ka üleüldine seadus. Kaorma-Suurcmölsa põllu „platsimeeste" kontroktites on aga selles aöjaS eraldus tehtud. Kontrakti järele peawad nad oma rendi l. aprillil aasta eest ette matSma. Pole oga see mitte sündinud, siis on landrathi  kollegiumil õigus rendiraha päält 1 protsent tuus nõuda. Pole 1. oktobriks rendiraha ära maksetud, siis loetakse rendikontrakt  lõpetatuks ja rentnik peab oma ehitused koha päält 6. kuu jooksul ära wiima. Oldagu sellepärast rendimaa edasi rentimisega kui ka rendi raha makse misega nii hästi Kaarma-Suuremõisa põllul  kui ka igal pool ülemal pool tähendatud  nõudmise täitmises tähelepanelik. Muidu  wõib rentnikkudele selles asjas wäga rasked järeldused kannatada tulla. Praegu, kuS mõndasugu marju ja aiawilja turul müügile toodakje ja isegi õunu juba keediste jaoks näha on, kirjutab „Elu", peaks nende tarwitajad «võimalikult  ette waatama, et nad mitte liialt poolwolminuid ehk ta koguni tooreid produktisid  ilma keetmata toiduks ei tarwitaks. RiiaS, HagenSbergiS, on niisuguste tvoreSte ainete tarwitamise tagajärjel kõhutõbi möllama  hakanud ja 2 inimest selle haiguse kätte juba ära surnud- Kõhutõbi on teatawasti  külgehakkaw haigus. Koolide kohta Wene piirimaades kirjutab  oktobriStide leht „GoloS Moskwõi": Iseenesest on wõiSta, et õpekecle küsimus mitte üksnes wõõraste rahwaste, waid ka Wene rahwa seisukohalt otsustada tuleb, kes terwed jõed merd on walanud, et neist piirimaid omale wõita. See ei oleks aga mitte üksnes imelik ja ülekohtune, maid ka südametus, kui wõõrasrahwastc õiglasi nõudeid selles küsimuses tähele ei pandaks. Meie ei taha nende seaduse põhjuSmõtetest aru saada, mille järele lätlased ehk eestlased,  poolakad ehk leedulased nendes kreisides  ja kubermangudes kus n nde hulk kõikide elanikkude armust "/«. osa rvälja teeb, oma õpetust nendeev wvorus Wene keeles alustama peawad. Meie ei taha seda tarwitust mõista, et wäiisele lätlasele kõik asjad Wene keeles peab õpetama. Kellele toob nende laste piinamine tasu, keda kepiga  Wene teele ja Wene kooliõpetaja juurde aetakse. Kas sest mitte küll ei peaks olema, kui Wene keel sundudlise õpeainena sisse seatakse,  teda igas klassis 8 tundi nädalas õpetada määratakse, eksamite juures waljud nõudmised ette pandakse, teised asjad aga emakeeles läbi wõetakse. See on iseenesest arusaadaw, et iga poiss ja tüdruk kõrgemasse  kooli oStudes oma enda kasu pärast riigikeelt hästi mõista tahab. „Õig." Saaremaa liikumise aSja  süüdistuses! t- (Järg.) Jwan Hammer seletas, et ta ühegi seaduscwastalise  seltsi ehk rewolutsioniliss komitee liige ei ole olnud. Niisama ei ole ta ka „Põide rahwa  miitingite asutamise komitee" liige olnud. Tõepoolest on ta Tartu miilingi teadete mõju all üleskutse saatnud, milles ta ette pani ennast saadikuks walida. Tartus oli tema ja Sarapuu miitingite pääl, mis Teemanti partei poolt asutati,  kuid selle partsi otsused ei meeldinud neile mitle. Muhumaale tagasi tulles, andis ta koosolekutel  4. ja S. detsembril aru oma sõidu üle, kuid mingisuguseid seadusewaSialisi kõnesid ei ole ta pidanud. Ta oli ka 7. ja 11. detsembri miitingite!.  Tema kõned oliwad ikka parajusmeelsed ja 11. detsembri miitingil sünnitastwad isegt mitterahulolematust. Et ta rahwa nõudmisi täitma „K«ule Põlde Peet, lähme ära kodu/ ütles Kuuse Karli wiinaleti juurde aetades  „Meil ei ole kellegi! ena» raha, nüüd ej aita muud, kui koju I" »Wait!" karjus Peet, „sina niisamasugune  lammas, kui kõrtsi Jaan koju kasi! Mis koju? Naene, lapsed muidugi kodus, mis mind sinna weel woju!" „Aga Peet," rääkis Kuuse Karli mõistlikult,  „mõtle ka oma koduse elu pääle. Naene on sul suremisel haige ja lapsed tulises näljas . . . Lähme ära koju I" „MiS, mis!?" lällutaS Peet ja lõi tug-wa hoobi Karlile paha. Riid oleks muidu suureks läinud, aga kõrtsi Jaan tungis tugema kepiga wahele ja wiskas Peedi kraetpidi uksest wälja. Põlde sauna urkas vii pime. Õues tormas tuul >a wihma sadas wahet pidamata  edasi. Krõhisedes langemad wihmapnsad  wastlz katkenud akna ruutusid Kiunudes  ja lingudes puhub tuul lahtiste akna raamide wahclt tuppa sinna, kus haige naene esmalt lastega kõneles. Naenc, see ei hinga enam, ta elu küünlale on ju kustunud, kustunud igawcsti. Lapsed, kes hüüdsiwod: .Isa, tule ometi koju!" on ka mõlemad endid kõwerasse kokku tõmbanud ja tnagafiwad rahutumalt, ega teadnud, et neil ema enam ci olnud. Korraga pragiseb urtakesc uks ja küürus  kogu komberdab tuppa see oli Peet. Isa oti nüüd tulnud . . . .Mis sce on?" karjub Peet joobnud  HSülega. .Mispärast ei ole tuld?" Kobab lauapSäle- .Niks sööki ei yle laual? Naene! Ta haigel Mis haige? Oota, küll ma waatan, ma tulen ja taon sul kondid tolku!" Peet tormab naese koikakese juurde ja lööb tugema hoobi surnukeha pihta. Mait, tõuse ülesfe, anna süüa, pane tuli põlema! Kas mõistad!" „Jsa, tule ometegi koju!" unistas wüike Juku oma koikakesest ja pööras teise külje." „Nadikaelad mis te räägite „Jsa tule koju!" Kus ma siis nüüd olen! Kuule mana Mari, tõuse ülesse, tõuse, muidu löön ma sind surnuks! Tõuse!" Ei miskit liigutust ega häält ei tulnud mustuseks. Peedi süda kerkis rohkem täis, küll ta ShwardaS ja kirus. Wlimaks tõmbas  ta tule üles ja mis nägi ta siis. Oh! Peet langes mõistuseta maha —ta tõusis üles, langes aga jälle . . . Wiina hullustus kadus tal pääst, ta peksis koleda südame waluga käsa kokku ja õhkas walju häälega. „OH ma meeletu, oh ma mõistmata see on kõik minu süü pärast sündinud! Tacwane Isa, anna need rasked patud mulle andeks!" Peedi hääl waikiS, ta langes oma eluta naese surnukeha paale kummuli ja nuttis kaua. Lapsed aga uniStastwad: „Jsa, tule ometigi koju!" Isa oli küll kodu, aga ta kurtis kõrtfilobu järeldusi ja ei kuulnud laste unistust.. . (Lõpp ) Seda ja teist. —Rahwakohus ühe surnu juures. Tshernõi Järis, Astrahani kubermangus,  suri 14. mail tänawu aastal kohalik kodanik Stepan Petrowitsh Dolgow wiinasurma ära. Mõni aeg pääle selle küsisiwad elanikud teineteiselt: Kust see tuleb, et enam wihma ei saja?" Pikema arupidamise järel leiti põhjus: kadunud Dolgow on oma lakkumisega Jumala wihale  üritanud! Otsus Dolgowile näidata.  7. juulil läks suur rahwahulk surnuaeda,  surnud joodiku haud aeti lahti ja siis ämbritega wett hauda. Wett tasfistwad  naesed Wolga jõest. Et seda wähe oli, otsustati weel kaks tonnitäit tuua. »Õig.« Alati liisi olla on kergem, kui alati seltskonnas wiibida. Inimese iseloom» näitawäd meile need lõbustused, mida ta armastab- Tisleri noorik. Mees käskis  wedelat liimi keeta. Olen kõik koka raamatud läbi sorinud, aga niisuguse supi nime ei ole kusagilt leida. Julge. .Kardan ma siis politseid?!" ütles Juhan Konnasilm ja pistis plehku, kui gorodowoid nägi. Kädedus. Kerjaja (kadedalt teise mõõda minema kerjaja pääle waadates): .Mis sellel mehel wiga elada, ta on mõ« lemist jalast wigane! Ja pagana pihta pime on tema ka meel! Oh sina õnneseen!"  55 Saarlane 1908