tuletamata unustades jne. Siin elutsewad Venelased.  kes asja seisukorraga tuttawad on, tüünemad  nende tõenduste ja wigurite hinda ja otstarbet.  On raske, seda wõimalikuks pidada, et ka Wene walitsuski ennast petta laseks ja mitte üksi eestlasi ja lätlasi, maid ka kohalist wenelasi pangermaniSmuse ohvriteks jätaks. Rahwa ajakirjandus,  keS kahtlematalt r»hwa tõsist meeleolu tunneb, awaldab juba tõsiseid hoiatusi, tõendades, et mana- Balti politit siin lõpuks ette nägematat ja kardetawat pööreiega luua wõib." Mõnede ülemal ette toodud küsimuste kohta katsume teises kohas ruumi leida. Olgu siin aga meel kuna meie Wene lehe mõtteid põhjusmõttelikult  täitsa õigeteks tunnistame nii palju juurde lisatud, et Frankfurti löwi õige wägewaste möirgava oSkab, kui ta pajatab, et Wene walitsus,  eestlasi ja lätlasi tuetades, madu omal rinnal suureks olla kaswatanud ja et Wene ametnikud siin igasugu lugupidamise kaotanud olla! See on otse häbemataus, üleüldist kohaliste rahwaSte niklist  truudust, mille kohta lugematuid tõendusi olemas  on, nii jälgilt kahtlustamise alla tömbada ja endid, oma sala õõnistamistest hoolimata, mis juba „wenestamise-ajajärguga" algaS, nii wälja paistvalt wälja kiita! Keda soovitakse  ehk keda loodetakse sellega petta? Ja ka selleks on lugemata palju tõendusi olemas, kui südamlik kohaliste rahwaste tundmus kõikide Wene ametnikude wastu on olnud, kes iganes waewaks wötsid, siinsete olude pääle erapooletuma pilguga waadata, waewatute ja koormatutele isaks ja eestkostjaks  olles. Sellepärast usume üheS Wene lehega,  et ülem walisus sakslaste tembutusi õieti hinnata oskab ja selle järele tormilisi sammusi astub. Kadumaläinud kapital. Naske aeg on praegu, olgugi, et ta nii mõneski  asjas lootusrikas on. RaSke on aeg riigile,  raSke rahvale, raSke seltsidele, iseäranis karskuse  seltsidele. Karskuse aade ei ole kül põgenenud  ega taganenud oma waenlase eest, ta ei ole lüüa saanud, aga ta ei ole ka suurt suutnud edasi tungida. Karskuse seltside tegewus ei nihku edasi, nende tegevuses pole edusammust. Edu ja elu seisab. MikS? Tuntud ja tundmata põhjustel.  Kõigile tuntud takistaja on walitsew kitsendaw seadus ja kõige aeglasem kantselei toimetus.  nagu varemalt karskuse asja üle ilmunud  kirjad on seletanud. Nendest takistustest hoolimata vöiks ometi natukenegi edu olla, aga ei. Miks? Wast ei tea meie seltside tegelased, mis ettewötta, kuidas asja edasi ajada? Jah, wäga wöimalik. Meil puudub näpunäide, juhatus, kuidas teised, vanemad karskuse tegelased teiste rahvaste juures asja edasi on ajanud, nagu näituseks  Skandinawia rahvad. MikS meie karskuse seltside tegelased siis seda ei õpi? küsib ehk mõnigi. Ma ei waSta „miks," ma küsin ise, kuid veidi teiseti ja kurjemine.  Miks ei nõua karskuse seltsid oma protsentisi  kätte? MikS ei nõudnud nad kapitali tagasi,  kui protsenta korralikult ära ei tasuta? Wöi on kapital koguni kaduma läinud? MiS kapitalist ja protsentidest ta räägib? KaS ta jamsib wöi, et ta järsku kapitali kallale asuS? küsib ehk nii mõnigi lugeja ja karskuse seltside tegelane. Jaa, vaatke, teil on see kapital koguni ununud,  teil pole meeldegi tulnud protsentisi nõuda. MiS kapitalist ma räägin, seletan kohe: Karskuse seltside kongress WiljandiS 29. jaanuaril 1900 otsustas hra Jüri Tilt'ale reisi abiraha anda, et ta suwel (s. o. 1900 a. suwel) Skandinawia maades wõiks karskuse tööd tundma õppida ja et ta sellest Aastaraamatus ja mujal juhatust ja seletust annaks, mis meie oma töö tarwiS neilt piaksime eeskujuks wötma, keS karskuse  töös juba kaugele on jõudnud. Reisi abiraha  anti karskuse seltside poolt kokku 15(1 rbl., mõned, nagu „Walwaja" ja „Wöitleja" ü. 15 rbl., nagu hra W. Reimann aruandes teatab, missugusele  summale E. Ü. S. seltsi liikmete poolt weel 15 rubla lisa tuli, seega kokku 170 rubla. Waatke, sellest kaduma läinud kapitalist, selsest  170 rublast, ma räägingi. Seltsid on omale õpetust ja juhatust nõutanud,  on koolirahagi ära maksnud, aga õpetus ja juhatus ? 1900 aasta suwel pidi juhatase aine korjatud  saama, aga nüüd on 1905 aasta suwe mööda, aga juhatust ennast ei kuskil weel! Wõi on see juhatus nii ammu antud, et ta juba kõigil  ununud on? Ei usu. Kui weel raha andmine  meeles on, siis piakS õpetus seda enam meeles olema. On see juhatus silma paari wahele jäänud? Ei usu! Aastaraamatus ja mujal pidi J. Tilk juhatust ja seletust andma. Aastaraamatud  on mul luetud, terwet Eesti ajakirjandust  luen kah, aga pole silma puutunud. Et see „mujal" kuskil hirmu-romani sabas oleks, seda ma ei usu. Tähendab: lubatud juhatus on andmata, kapitali protsent maksmata, kapital kaduma läinud. Wõi tõstan ma liig wara kisa, teen lõhkumise tööd? Ei usu ise. WiiS aastat  oodata, wiiõ aastat meeleparandamise aega! Raske aeg on meil, nagu eespool ütlesin, juhatust on hädaste waja. Ja juhatust on õiguS saada. Waja nüüd seda nõuda, nõuda, et J Tilk kõige parema juhatusega wiie aasta protsendi  ära tasub ja et ta kohe teeb, et ta kohe meid, karskuse seltside tegelasi juhatama hakkab. Seda piame nõudma. Aga kui seda nõudmist ei täideta, kui juhatust  ka nüüd ei kui waikus wastuseks on? Lubage, niisugusel korral wöin ma weidi juhatust anda, ilma 170 rublata, ilma kopikata. Niisugusel  korral, kui weel nõudmise pääle juhatust ei tule: karskuse seltsid, nõudke J. Tilka käest tale antud reisiraha 1"0 rbl. ühes protsentidega, s. o. kaugelt üle 200 rbl., kohe tagasi. Raha paneb rattad käima, ja selle summaga wöikS Eesti karskuse seltside tegewust natuke ikkagi edasi aidata. Karskuse seltside tegewuS ei seisa üksi aadetes,  waid ka majanduses. S. V 7. Ristikheina põldude söötmisest sügisel. Sel ajal, kui külwatud ristikheina päält päälmine wili ara lõigatud, on ristikheina taimi harilikult meel wäha näha. Kui aga siis hääd llmad tulewad, on pea terwe põld noore ristikheinaga  kaetud. Haa maa paal kaSwawad taimed kiirelt ja hakkawad mõnikord isegi õitsema. Küsitav  on nüüd, kas see otstarbe kohane on, nii tugemaks kaõwanud ristikheina taimeks seiõma jätta, möi kaS see mitte parem ei ole, seda enne talwet ara tarvitada? Üleüldiselt on otsusele jõutud, et see kahjulik on, tugevalt kasvanud noort ristikheina talweks seisma jätta. Kõige päält on seda karta, et toredaks  kaSwanud ristikhein talwel ara mädaneb. Kui paks lume-tord põldu katab ja kewadel kauaks seisma jääb, siis saab selle läbi õhu pääsemine ristikheina taimede juurde ära keeldud. Selle järele ei kodune ristikheina lehed mitte, waid hakkawad mädanema. Mädanemine laguneb kord korralt ka teiste taime-osade pääle ja hävitab seda lõpuks suutumakS ara. Sellega kaowad ristikheina  taimed täiesti ja põld jääb kewadel suutu puhtaks. Pääle selle on liig tugew noorte ristikheina  taimede pääl-maasete osade liig tugew kasvamine  ka sellepärast kahjulik, et selle läbi juurte siSteemi kosumine ja wõsa ajamine kahju saab. Toidu-ained, mida taim sisse wötnud, saawad pääasjalikult warte ja õite kasvamiseks ära pruugitud.  kuna juurte edenemine kängu jääb. Noored taimed ei läha nii pääl-maasete osade toreda kaSwamise  läbi sugugi tugewakS, waid saawad palju ennem nõrgendatud ja hakkawad järgmisel kewadel  seda nörgemine kaswama. Seesuguste kahjude ärahoidmiseks soowitatakse,  noort ristikheina sügisel aegsaste karjal ära süüa lasta ehk ära niita, nii siis majapidamises loomatoiduna ära tarvitada. Mõlemad, niihästi ära söötmine kui ka niitmine wöib kasulik olla, walesti toimetamise juures aga ka kahjulik. Harilikult peetakse noore ristikheina ära söötmist  niitmisest paremaks, ja nimelt mitte üksi sellepärast, et niitmise kulu ära jääb, waid ka sel põhjusel, et ära on nähtud, et karja päälkäimise  läbi ära söödetud põllul taime juur palju tugevamaks kaswab, kui sääl põllul, kus noor ristikhein maha niideti. Sinna juurde tuleb weel see asjaolu, et taimed karja läbi kõwaSte kinni sökutud saawad, mille läbi neid, kerge maa pääl, külm nii kergesti üleS tömbada ei saa. Ikkagi tuleb aga seda tähele panna, et nõrka ristikheina mitte liig wara söötma ei hakata ja et seda ka mitte liig kangesti kariloomadest ära sökkuda ei wõi lasta. Kergete maade pääl ei ole ka mitte hää, lambaid ristikheina pääl sööta, sest et need oma sõrgadega liig sügavaid aukusi maa sisse teewad, mille läbi ristikheina põõsad paljaks jääwad. Niisuguste maade pääl on tingimatult parem, sarw-loomi ristikheina paäl sööta. Need sõkuwad maad ühetasaselt köwaSte  kinni, ilma mingisugust kahju tegemata. Märja ilmaga ei wõi aga mingisugust loomi noore ristikheina pääle laSta, sest et selle läbi suurt kahju wöikS teha. Iseäranis maksab fee raskete sitkete maade kohta. Taimed saawad nimelt  liig sügawaSse maa sisse sökutud. Iseäranis kariloomade laiade, sügawate jälgede sisse kogub wesi. Külma tulekul külmetab see jääks ja teeb ristikheina taimedele sagedaste suurt kahju. On aga ristikhein niisuguse maa pääl liig tugew kasvanud,  siis wöib sääl pääl, kui ilm mitte liig märg ei ole, ka lambaid sööta, ilma mingit kahju kartmata. Igatahes piab selle eest hoolt kandma, et ristikheina põld talwekS mitte liig paljaks ei jäe, sest siis wöiks tale külm kergesti suurt kahju teha. Ristikheina põldude söötmisega piab sellepärast  nii warakult lõpetust tehtama, et taimede põõsad weel küllalt koguda wöiwad. Wähemalt oktobri algul piawad kariloomad ristikheina põldudelt  eemale jääma. Sagedaste juhitakse kül selle pääle tähele panemist, et noore ristikheina söötmine nii palju kahjulik on, et südame-taim, kui taime kosumise keskpunkt, ära söödud saab. Toepoolest wöib, mõnesuguste tingimiste juures, see kahjulik olla. nimelt siis, kui karja pääl-käimine liig kaua keStab. loomad kuni talwe talekuni põllul kata lastakse ja ristikheina põld paljaks söödud saab. Niisugusel juhtumisel jääb ristikheina taim toepoolest  nõrgaks ja hakkab järgmisel kewadel üSna wiletsalt kaswama. Jäetakse karja päälkäimine aga õigel ajal seism, siis saab taim weel külllalt aega, uusi kesk- ja kõrvalharust ajada, mis järgmisel  kewadel lopsakalt kaswama hakkab. KvS mitte wöimalik ei ole, toredalt kaSwanud  ristikheina karja ära süüa lasta, on ikkagi  parem seda ära niita, kui terwelt lume alla minna laSta. Tingimatalt tuleb aga selle eest hoolt kanda, et noor ristikhein nii aegsaSte maha niidetud saab, et uuS hädal weel enne talwet  wörsuda ja maad katta wöib. Kui liig hilja niidetakse, stis jääb ristikheina põld talwekS paljaks  ja wöib kergesti külmast rikutud saada. Ka jääb niisugusel luol wõsa-ajamine Võrdlemist nõrgaks, sest et toiduained liig kaua pääl-maasete osade kasvatamiseks pruugitud saawad, Niitmine 570 S a k a t a >e 72. 1905