Saarlane maksab - Vz » 1.. ss , V. .. -.. ?s„ «aapoStiga: „ I„Sv „ V-> » 1 „ - „ V. .. -.so „ jlkfik number S kop. Ilmub l.r°kr»« «»„»«. isal kesknädalal ja laupSewal. ToiMetuA Kurcsaar-i, Pitl»» uu!. Kuulutuste waStuwõtmine luni Kuulutuste P-tit-rid« S k°p.. lehe eesotsas TK tox. M A 4. Kesknädalal, 2. aprillil 1908. XXIV aaStakiiik Metsa peab hoidma, kaswatama  ja tema eest hoolitsema. Puud on meil Saaremaal wäga kõrge hinna alla tõusnud, nii et praegu linnas puu koorm IV--2 rub- maksab- See tuleb kõik sellest, et neid iga aasta meilt Äie 2000 sülla wäljamaale läheb- Metsa ei taha keegi enam hoida, maid kõigeparema  tahtmisega ja rahulolemisega soowitakse talle kirmest. Kui niimoodi ikka edasi kestab, siis wõib arwata, et tulewikus linna elanikud puu koorma eest wäga kõrget  hinda saamad maksma. Wiimascst kroonumetsade  puude oksjonist 1. mebruaril 1908 a- on meil selge pilt käes, kui kõrgeks  mets oksjoni pääl aetakse- Mets tuli ostjatel palju maksma ja selle tõttu nõutakse jälle meie käest meel rohkem- Metsad kahane wad meil filmanähtawalt. Ruttu wõib ju metsa maha raiuda ja lagendik asub pea ilusa metsa asemele, aga see wõtab palju aega, millal sääl jälle niisugust metsa näha wõib, mis maha raiuti. Praeguse rahmas küll seda ei näe. Metsad möjuwad aga kliima pääle ja tõstawad wilja kaswu. Wanasti, kui metsa alal hoiti, oli wiljakasw palju suurem,  kui nüüd. Kroonu omalt poolt kaswatab ja kannab oma metsade eest hoolt, aga meie metsade omanikud peakstwad ka rohkem rõhku metjakaswatuse  pääle panema. Iseenesest on ju see selge, et wana mets äraraiumist nõuab. Kuid selle pääle ei maadeta. Müüakse aga kõik ära, mis ette juhtub, kudas aga ostjaga kaupa saab. Ka noor metS raiutakse maha ja siis aetakse sõimusõnu,  et puutooreuss puu kaswu takistab sellepärast tuleb ära müüa. Meie nägime linnas, kudas lõppemata suured moorid pipropfi ja liipri puudega Romassaare sülda  lähemad. See on aga alles mähe, palju  rohkem weetakse neid maal igasse mereranda,  kus aga mähe kõlblik laadimise koht on. Sääl on neid hulgana koos. Kui siis kewade meri jäest wabaks saab, saadetakse  nad laewadega wõõrale maale- Pipropsid  lähemad Inglismaale söekaewanduste tugipuudeks ja ka muist Pärnu puupapi wabrikusse. Wist oa igaüks seda märkanud ja oma silmaga näinud, et need puud alles kaunis noored on, nii et nad oma täit kaSmu ei ole meel jõudnud kätte saada- Aga neid on juba tema kõige paremas  kaSwu eas ära müüdud ja ostja poolt halastamata kirme alla mõistetud. Küll on kahju nendest puudest, mis 80—40 aasta pärast oleks alles meel täiskaswanud puudeks saanud. Suurt hooll peaks küll selle eest kantama,  et niipea, kui mana mets päält ära raiutakse, maatükk jälle uueSti seemendatud saaks. Ka peaks enne metsa raiumist tarwilik osa seemnepuid wälja walitsetama,  nii et ühe dessätini pääle mitte wähem, kui 100 seemnepuud jääks. Siis oleks lootust, et hiljem ehk warem selle metsa tükki pääle uus noo' mets kaswama hakkab. Metsade ära häwitamise lahjust annab selget pilti Roomasaare wäli, praegune linna karjamaa, kus wanasti kaunis tihe Rannamets Ml kaõwaS, kuna aga selleaegsed wõimud teda soolamaks  ära häwitasiwad. Nüüd on ta aga paljas loomade söödimaa. Wilu ja käre tuul puhub sääl ning kliima on hoopis teiseks muutunud. Mikspärast peame meie siis nii rängasti oma metsa wihkama ja teda kui kannatamata waranduft omast ärasaatma. Meie manadest metsadest raiutud  liiprid soowitakse küll wõõralmaal rohkem osta, kui muudest kohtadest, sest nad on juba oma wisaduse poolest kuulsaks saanud, aga sellepärast pole ju tarwiS meil noort metsa ära häwitada ja teda wäljamaale saata. Müüja! peaks igatahes rohkem kannatust olema metsa müümisega ja oodatagu  ometigi nii kaua, kuni mets oma täieea kaswule on jõudnud. Muidugi teada, siis saaks ju tema eest ka rohkem raha. Metsade laastamine tuleb osalt ka sellest, et meil, Saaremaal, suurpõllupidajad enamisti  igal pool piimatalitused on sisse seadnud ja neil tingimata rohkem paremaid ja laiemaid karjamaid maja on. LagekS raiutud metsa tükkide pääl kaswab ju kaunis tihe rohi ja annab rohkesti lehmadele  sööti. Et lehmad rohkesti piima annakfiwad, peab ka rohkesti kõlblikku karjamaad  suure karja toitmiseks olema. Selle kirjaga pole ma küll kellegi isiku kohta tahtnud puuduta. Sest igaüks wõib ju oma päriswarandusega teha, mis tahab, aga mikspärast peab see fiis metsaga just sel kombel sündima? J. Rihk. Imelikkude elukate saar. H. Wales'! uudisjutt. 14 Ma jooksin meel rutemini. Mõne silmapilgu  pärast olin ma juba tema juures. Kus Teie olite? küsis ta mind ukse mahel nõnda seisma pannes, et tuli mind Mesti walgustada wõis. Mina ja Moro olime nõnda ametis, et Teid meile meeldegi  ei tulnud. Ta tõmbas mind tuppa ja pani toolile istuma. Esimesel silmapilgul pimestas walgus mind täiesti. Mongomeri rääkis edasi: Meie ei arwanud seda, et teie üksinda saart mööda hulkuma lähete ja ei teadnud teid sellepärast hoiatada. Meie olime Teie pärast wäga mures, sellepärast et . . . mis teil on? Mu wlimane jõud oli kadunud. Pää langes mul tagasi ja ma langesin pool minestuse sarnasesse olekusse. Mongomeri tõi wiina ja andis mulle ühe lonksu. Kui ma mõistusele ärkasin, langes mu pilk lahtise nlse pääle ja mulle tuli korraga kõik meelde, mi» minuga juhtunud oli. Jumala pärast, ütlesin ma, pange uks kinni. Ta läks ukse poole ja ütleS: Teie olete wist kellegi siinse elanikuga kokku juhtunud ? Nende hullas on ka tõesti palju algupäralisi. Ta pani ukse kinni, tuli minu juurde ja andis mulle meel natuke meega segatud wiina. Siis pakkus ta mulle ka süüa, mida ma häämeelega wastu wõtfin, sest päüle niisugust üritust tundsin ma söögiisu. Söögi ajal rääkis Mongomeri mööda minnes, et ta nn unustanud  mind kaugemate jalutuskäikude eest hoiatada. Siis küsis La, millas ma olen kodust wülja läinud ja mis näinud. Ma «vastasin talle üksikute lausetega ja küsisin wiimati, mis see kõik tähendab? Siin ei ole midagi hirmsat, wastaS Mongomeri kõrwale põigates. Aga Teie olete täna liig mäsinud, nõnda et ma teile paremat nõu ei wöi anda, kui puhkama minna. Nüüd kuuldus iseäranis wali kuguari kisendamine.  Ma kargasin üles. Mongomeri pomises lübi hammaste misgi wonde sõna. Mongomeri, ütlesin mina hirmu pärast värisedes, ütlege mulle, kes see oli, keda metsas nägin: wetSelajaS või inimene? Kuulge, Prendik, ma ütlen Teile ainult üht asja: kui Teie puhkama ei lähe, siis kaotate homme hommikuks enda mõistuse. Ma küsin Teilt, keda ma metsas nägin? Ma ütlesin need sõnad peaaegu kisendades.  Mongomeri pööris end ümber ja pomises: Niisuguste närvidega inimesele on parem kui ta kodusse istuma jääb. Ma istusin toolile ja pigistasin pää käte wahele- Kuguar hoigaS wahetpidamata. Mongomeri tuli minu juurde, pani käe mulle õla pääle ja Ütles sõbralikult: Teie olete ise kõiges selles asjas süüdlane,  Prendik- Teie oleksite pidanud mulle oma ettewõttest teada andma- Siis oleksin ma Teiega kaasa tulnud. Ärge muretsege. Ma tõendan Teile weel kord, et siin tõesti midagi hirmsat ei ole. Teie olete oma närwifid  üleliiga üritanud- Teie peate ennast rahustama ja puhkama heitma, muidu wõib Teie lugu pahaks minna- Ma ei kostnud midagi. Mongomeri läks toast wälja ja tuli marsi jälle tagasi- Ta tõi klaasiga misgi rohtu, mis ma pidin ära jooma. Siis aitas ta mind puhkama panna ja ma jäin kohe magama- Kui ma üles ärkasin, oli juba malge. Ma lamasin weel tükk aega woodis ja Vaatasin  lakke, mis laewaplankudest tehtud oli. Siis nägin ma, et laua pääle minu tormis  pruukost oli malmis pandud- Ma tahtsin  woodist mälja hüpata, aga kukkusin põrandale  pikali. Ma läksin laua juurde ja hakkasin pruukosti wõtma- Mu pää oli nagu paksu uduga täidetud, nõnda, et ma eilast sündmusi mitte selgesti meelde tuletada  ei wõinud. Lahtisest aknast woolas kosutaw hommikune õhk tuppa- Ma kinni-