j m„. Ms laste edasijõudmist ja-arusaamist kergcndawad? Kas kooliraamatukogus küllalt parajaid raamatuid? Mõtelge küll leiate, ct mõndagi puudub. Wolikogud, näidake teoga, ct teie hariduse asja edendate! A. R. Politika ringwaatus. Tartus, 7. -'aaauari! IS^V. Surmanuhtlus 29. detsembril surmati Prantsusemaal kohtu otsust mööda neli immest. Bethune linna elanikud (Arrase lähedal. Põhja Prantsusemaal)  oliwad selle wastu nagu rabwapidu wastu walmistanud. Sadandcd inimesed köndisiwad terwe öö uulitsaid mööda ümber ja sadanded piirasiwad wangikoda, kust neli waest patust tapapaigale pidi wiidama. .Kõik Väikse linna kohwimajad seisiwad terwe öö lahti. Wihma hakkas sadama, aga sellest hoolimata läks tooreste wahtsiate arw järjest suuremaks. Kella kahe ajal hommikul oli terwe wangimaja ümbrus rahwast täis. . . Timukas Deibler oli Parisist pärale jõudnud.  Ta wõeti „elagu" hüüetega wastu. Linna kodanikud oliwad talle wöõrastemajas pidusöögi walmistanud, oga tema oli õrnem kui nemad ja jäi pidule ilmumata. . . Kolm aastat ei ole Deibleril tööd olnud. President ei ole kolin aastat enam ühtegi surmaotsust kinnitanud. Kolme aasta eest oli saadikutekogu timuka palga eelarwest kustutanud,  ja siis oli isegi ette pandud, et surmanuhtlus  taristusescadusest kustutataks. Seekord  oli parlamendi enamus selle poolt, aga ajajooksul muutusiwad arwamised ja läinud sügisel tegi saadikutekogu otsuseks, et surmanuhtlus  alles jääma peab. 29. detsembril surmati neli esimest süüdlast. Metsik werehimu-pidu  sai sellest. Terwe Bethune oli jalul ja isegi Parisist oli päältwaatajaid, nende hulgas ka kõige jõukamate klasside naesterahwaid, kokku sõitnud. Soldatid pidiwad  inimesed sõjariistadega tapapaiga juurest eemale tõrjuma. .Kui kurjategijate pääd korwi langesiwad, karjus rahwas: „Elagu Deibler! Elagu wabostaja!" Üks Parisi sõnum jutustab: Kes Pollet mõrtsukate-salga surmamist Bethunes on näi. nud, kirjeldawad seda kui erutawat waatemängu,  mille juures rahwas oma halastamata  olekut ja werehimu toorelt on näidanud.  Terwe öö enne surmaotsuse täitmist elati Bethune linnas rõõmsamalt kui kunagi enne. Kohwimajad oliwad rahwast täis, naerdi ja mängiti. Juba kesköö järel lätsiwad  tuhanded inimesed tapapaigale, et enestele  hääd kohta muretseda. Kui kell kolmandat  hommikutundi kuulutas, tuli wangikoja ees ootawa rahwa keskele elu. Sandarmid ja dragunid ajasiwad ta wähe tagasi. Warsti ilmus timukas oma abilistega, ct tapamasinat,  „punast leske" üles seada. Rahwas wöttis nad hõisates wastu, ja nurises ainult, ct masin õige wangimaja lähedale jäeti: „Nn ei wöi me midagi näha, meie peame nägema, kuida pääd langewad, 30 meetrit, see on liig wähe, laske neid natuke jalutada, see on ju nende wiimane käik!" mi hüüdsiwad paljud. Ajajooksul läks waatajate arw järjest suuremaks.  Mõned ronisiwad puude otsa, kust sandarmid nad maha ajasiwad. Wangikojas Valmistati nelja kurjategijat surma wastu. Selle järel kui neile teatatud oli, ct nende armupalwe tähelpanemata on jäetud, aeti neile walge patuse-särk selga, mis kaela katmata jättis ja lõigati neil juuksed ära. Pääfüüdlased, Pollet e Vennaksed, jäiwad  külmawerelisteks, teised kaks tahtsiwad waimuliknlt troosti. Auguste Pollet soowis Vennaga weel kord kõneleda, aga see palwe lükati tagasi, ühtegi kurjategijat ci lastud teistega enam kokku. Abel Pollet, salga päämees,  tahtis ka sel Viimasel tunnil weel juha- hel. Siisgi ütlesin emale, et rahakast kogemata  juhtumisel ümber kukkunud, sest et suuwürst riideid pidi tema külge rippuma jäänud. Oma paha tuju hakkas ema minu kallal lahutama. Ma nutsin tasakesti. Süürwürst süüdistas  nüüd omaks korraks ema ülekohtuluses ja wastas omalt poolt ema riidlemise pääle äritawalt.  Ema jälle nimetas teda wallatumaks  poisikeseks. Riieldi agedasti, nõnda et ainult wecl käsitsi kokkupuutumine puudus, mida nad õnneks tegemata jätsiwad. Sellest päewast pääle oli nende kahe inimese waheline  rahu rikutud. Iga tühja asja üle riieldi. Isegi minu juuresolek ei jõuduud neid sellest ära hoida. Püüdsingi wahest nende wahelist pönewust nõrgendada, mis harwasti ja ainult lühikeseks ajaks õnnestas. Alati oli nendel tüli põhjus käepärast olemas. Minu seisukord muutus päew päewalt piinlikumaks. Ühe sõna püüdsin ma kuulata, teisele meeldida. Selleläbi awas suurwürst minule oma südant  rohkem, kui kunagi waremini, sest ta nägi, et ema sagedasti siis oma wihahoo minu wastu paiskas, kui ta mõnel põhjusel temaga riidu norida ei saanud. 29. aug. jõudsime Kiiewisse, kust 10 päewa järele samas korras nagu siia tulnud Moskvasse tagasi pöörasime. Moskwas läks terwe sügise lõbustades mööda. Vaatamata sagedate pidude pääle, nähti kciserinnat tihti pahas tujus olewat. Ühel päewal kui ema ja suurwürsti seltsis teatris, keiserliku loshe wastu istusin, nägin ma, et keiserinna krahw Lestocqiga äritatult rääkis. Rääkimist lõpetades, ilmus krahw meie juurde ja lähines minule küsides „Kas nägite kui keiserinna minuga rääkis? Ma jaatasin. „Ta on teie pääle hirmus tige," jätkas ta edasi. „Minu pääle? Aga mispärast?" pärisin ma edasi. „ Sellepärast, et Teil palju wõlgasid tehtud. Kui keiserinna  printseS olnud, pole temal ka erasissctulekuid  olnud, päälegi pidanud ta määratud  rahaga maja pidama. Ta hoidnud Võlgade  sest ta teadnud, et keegi neid tema eest ei maksa." (Järgneb.) kaja julgust näidata: ta palus oma naese ja laste eest? ja soowis siis, et tä kõige wnmati  surmataks. Mõni minut seitsme järel, Weel enne määratud  aega, jääb rahwas Väljas waikseks. Timukas astub shasotile, soldatid wõtawad sõjariistad kätte: wangikoja uks läheb lahti ja läwele ilmub kahwatanult ja külmenult üks kurjategija. „Haa!" hüüawad ootajad. Wangi käed on ahelais, jala külge on tal lühike nöörike kinnitatud. Kui wahid ta masina  juurde wiiwad, näib ta nagu meelemärkuseta  olewat; hiilgawat terast nähes komistab  ta ja ähwardab kukkuda. Ruttu wõtawad  timuka abilised ta kinni, seowad laua külge, weel paar sekundi, siis langeb raske tcraskirwes ja weereb pää walmis pandud korwi. Weri woolab ja rahwas awaldab oma rahulolemist. Suure shwammiga tehtakse  masin jälle puhtaks ja seatakse walmis. .Kahe minuti järel ilmub teine kurjategija. Päältwaatajad wõtawad tema wilega wastu ja kui ta pää langeb, on rahwas metsikus ärewuses. Auguste Pollet wõetakse kõige hülwemate  sõnadega wastu, tema püüab ennast Valitseda. „Wiletsad argpüksid!" hüüab ta karjujatele põlates, siis on ka tema juba laua pääl, kirmes langeb wuhisedes alla ja külmawereliselt  wötab Deibler oma suure shwammi, et „ punase lese" huuli puhtaks pühkida. Rahwa ärewus läheb sanatismuseks, kui salga päämees, Abel Pollet, wangikojast wälj, toodakse.  Tema kõnnib uhkelt ja hoiab pää püsti. Nagu metsik laene tormawad wile, sõim ja pilkesõnad talle wastu. Silmapilgu jääb ta seisma, just nagu tahaks ta midagi ütelda, siis läheb ta edasi. Wiimaks ütleb ta kähisema, wärisewa häälega: „Elagu rewolutsion,  kadugu papid!" Enam ei lausu ta midagi. Ta seisab masina juures, ja wärin käib tal üle keha. Ta on korwi waadanud ja sääl oma wenna surnukeha näinud. Minuti  järel langeb ka tema pää. Neli surnukeha  on üheskoos, timukas paneb igaühele pää jalgade wahele, laotab lina pääle, ja nad wlidakse haigemajasse, kus professorid juba ootawad. Rahwas laulab pilkelaulusid ja tõttab surnukehade järele. Üks on nii õnnelik  olnud ja tüki nööri kätte saanud, mis kurjategija jala küljes on olnud, selle eest pakutakse  tolle palju raha, sest igaüks tahab seda „õnneandjat" enesele saada! Prautsnsemaa ja Mar kko. 5. (18.) jaanuaril on Prantsuse saadikutekogu  Marokko waielused seega lõpetanud, et ta suure enamusega walitsusele usaldust awaldanud  ja talle raha lubanud on. Walitsuse tahtmist on täidetud, aga arwustatud on teda tublisti, ka tema sõprade poolt. Nii seletas Lucien Huberti Tema tahtwat walitsusele seda raha lubada, mida see nõudnud olla. Aga ta pidawat tähelpanemist nende wigadc pääle juhtima, mis Prantsusemaa Marokkos olla teinud, llks Prantsusemaa wiga olla olnud, et ta Abdul Asise wildakusfc seisukohta  olla wiinud ja Mulai Hasidi tähele ei olla pannud. Selle politika tagajärg olla olnud, et Prantsusemaa Marokkos 1907. a. ühe miljoni eest kaupa wähem olla müünud, kui aastal enne, Jnglisemaa aga I'/z miljoni  ja Saksamaa 3 miljoni eest rohkem. Hubert laitis walitsust, et ta kõik lootuse Abdul Asise pääle olla pannud, kes Prantsusemaa  wastu waenuline olla olnud, Mulai Hasidi wäikeste auujärje - nõudjatedga ära olla wahetanud ja Abdul Asise wõitudest telcgrammisid olla awaldada lasknud, kui selle langemine juba kindel olla olnud. Rewolutfioniliue liikumine Portugalis. Londoni ajalehed jutuStawad, et Portugalis  rewolutsioniline liikumine kasivamas on. Walitsus kogub päälinna kõige ustawamad  wäeosad kokku. Sõjalaewade! on käsk madruseid maale saatmiseks walmis seada. Ministrid peawad seisukorra pärast salakoosolekutel  nõuu. Lissaboni maja seintel leidub sagedasti lehti, kes wabariiki wälja kuulutama kutsutakse. Serbia nõudmised. Türgi - Austria lepingu-protokoll on 5. (18.) jaanuaril walmis saanud. Bulgaria tahab Türgimaale rohkem lubada kui enne ja nii lepiwad nad arwatawasti warsti kokku. Balkani küsimused oleksiwad siis õiendatud, kui ka weel Serbia soowisid täidetaks. Need ei ole nüüd enam nii suured nagu enne. Belgradist teatati 5. (18.) jaanuaril- Kabineti walmistüb kirja, mida ta suurriikidele  saata tahab. Ses seletatakse, mis tarwis  on, et Serbia ja Montenegro wabalt edeneda ja puutumata jääda wõiksiwad. Bosnia autonomiast ei kõnelda sääl enam, sellepärast et Türgimaa Austriaga kokku on leppinud. Aga maatükki nõutakse sääl edasi, mis Serbiat Montenegroga ühendaks. Ser bia walitsus arwab, et maa andmine piiride õiendamise kujul wõib sündida. Wene riigist. Tartus, 7. jaanuaril ISON Tobolskist, Taara maakonnast. Sedel nikowa walla Eestlaste elust. Suwi oli meil jahe ja koguni wihmanc: seda päewa oli wäha, kui wihmahoog meist mööda läks. Heina oli kaswanud küll, aga häid ei saanud keegi: teda wõib ennem sõnnikuks  kui heinaks nimetada. Rukis andis meil kõigest 6—7 seemet, tuna ta ennem 12 —17 seemet oli andnud. Odra kaswu pani wihm kinni, neid sai weidi; kaer oli kaunis hää, kartulisaak rahuloldaw. Wilja hinnad ei ole meil kõrged. Ruki jahud  50 kop. puud, nisud 65 kop., kaerad 25—80 kop. Wõi maksis meil 21. now. Taara laadal 12 rbl. 50 kop. puud. Metsalinnud  oliwad kallid: püwe-paar 75—80 k., tedre-paar 90 kop., mõtuse-paar 1 rbl. Neid oli metsas sel sügisel rohkesti. Lõikus jäi wihma läbi hiljaks. 12. aug. algas rukilõikus.  Onn oli, et lõikuse ajaga põud tuli, nii et meie Mihklipäewaks lõikuse ja kartuli-wõtmis e lõõga lõpul olime. Mihklipäewa homnnkul hakkas tundra taat külma puhuma: öhtukK oli HSä kord lund maas, mis ka pidama jäi. Kaks muret on nüüd ees: kuidas loomi kewadeni  üle pidada ja tulew lõikus. Lumi tuli pori pääle ja on arssina wmra paks: rukki oras on praegu tublisti rikutud, kõik arwawad,  et teda knvadcl enam olemas ei ole. Meist 45 wersta lõunapoole üle Jrtõshi jõe on Taara linn, säält edasi algab stepp. Wihmasel suwel kaswab sääl ühe suwega mitme aasta leib. On aga weidi põud, pühi nina! Karja pääle pandaksc ka siin enam rõhku. Liig odawa hinnaga ei wõi ju wilja müüa: anna lehmale, saad piima. Suuremates  külades on piimatalitnsi ja makstakse 50 kop. piima puuda eest ja kvliitud piim tagasi. Et eestlased kõik enamasti lahusolewates  taludes elawad, siis ei ole kibedal tööajal  kauge maa tagant wõimalik piima igakord  Vabrikusse wiia. Oma piimawabrikut meil ei ole. Kord asus siia üks, aga kas eestlane teisele kasil tahab anda, parem hapandab  ise, saagu wõid nii palju kui saab. Siit rahwas wälisest ilma elust ei hooli : ta on tuim ega loe ajakirjandust, elab ise endale nagu juhtub. Minu teada ei loeta siin kuues Eesti külas ajalehti rohkem kui 4 eksemplari, küll aga leidub külas 3 —l salakõrtsi. Tahtsin ka mõne sõna neile ütelda, kes oma õnneratast kewade Siberi poole mõtlcwad  weerema panna. Kes mõtleb tulla, sellel olgu maa enne walmis wõetud. Kes perega siia tuleb ja maad otsima hakkab, see saab rasket kahju. Ühele ja kahele perele uut küla ei anta, öeldakse lihtsalt: ei ole maad! Abiandmine ei ole ka nii kui 12 aastat tagasi: siis sai iga pere hobuse ja lehma raha, kahe hobuse adra ja koorma leiba kätte ja alles siis läksiwad waatama, kus pool maa on, mis sul wõetud oli. Nüüd teeb asunik omal kulul maja walmis ja siis alles läheb ta küla tunnistusega abi saama , enne teda ei tunta. Jah abi on kõigest 15 > rubla raha, ei leiba ega seemet. Enne sai mõni pere 300 rubla raha, puuda leiba, adra, wankri ja kolme aasta seemne. Ka lõnnapoolc steppi ei ole soowitaw rännata: meie pool on ta 16 peret selle maa ära wandunud. Loomad müüdi ära ja kõik tehti rahaks, pandi hobused ette ja hakati kuulsatele Barnauli asumaadele purjetama. Sääl söödawat puhast saia! Ka tee pikkus 1800 wersta, ei teinud hirmu! Aga lõikuse ajal näeme sedasama rongi Taara linnas, mitte küll enam nii rõõmsa ja priske näoga sili kewadel: hobused on kõhnad, mehed, naesed ja lapsed kahwatanud suurest reisist. Kõik kaebasiwad, et see maa kuhugi ei kõlba; Nlis hää on, see on ära wõetud. Jgawene soola ja salpetri stepp, muud midagi. Mitu päewa on sõidetud, aga karjawitsa ei ole ka tee ääres kasivamas näha olnud. Sääl ela siis ja ole! Seda ei wõtnud keegi kuulda, kui ajalehes  seisis, et sääl 4 hobust ehk härga adra ees peab olema, ja koguni tublid, kui maad mustaks tahad kriimustada. Kartulid, kapsaid  ja hernest ei olla sääl wõimalik harida. Rikkam ja Vaesem on ühetafa ühte ja sedasama  sööki pidanud sööma: hommikul thee ja leib, lõunal leib ja thee, õhtul mõlemad korraga. Kuna eestlane ilma kapsaste ja kartuliteta  läbi ei saa! Maja talasid olla 200 Wersta tagant toodud. Sellepärast on soowida, et kes oma kodumaad  maha mõtleb jätta, see tulgu enne ja katsugu järel. Oina silm on kuningas. Peterburist. Wiimase ööpäewa jooksul jäi kolerasse haigeks 18, suri 12. Haigemajades  rawitsemisel on 283 P. L Moskwast Kriminalistide kongress otsustas, et kohalikkude kohtute  uuendused igal pool Wenemaal teokstehtaks,  nimelt tulewad walitawad rahukohtunikud  ametisse seada >- walimise tingimiseks on, kõrgema õiguseteadlife hariduse tsensus kuna warandusline ära kaotatakse, kohalik keel asjaajam.se keeleks määratakse ja rahwa osawõtminc kohalikkude kohtute asjaajamisest joowitawaks tuninstatakse. Soomemaalt Helsingist. „Finl. lUas." toimetaja  Bashenowi asi. Nagu „Pet. Ztg." kuuleb, sündinud kindralkuberner Böckmanni  sõit Peterburisse miniStetpresident Stolõpini iseäralise! soowil, kes „Finl. Gas." toimetaja Bashenowi lahtilaskmise asja kohta lähemat järel pärida tahtis. (Nagu hiljuti teatasime, laskis kiodralkuberner B. ametist lahti). Büshenow oli pääle oma ametist lahkumist endiste Bobrikowi kaastööliste seas Peterburis nii palju möjuwaid sõpru leidnud,  et temal korda läks enese wastu isegi Stolõpini huwitust äratada. Bashenow saawat, nagu Peterburi lehed kuulewad, pääministri juures iseäraliste talituste ametnikuks,  mis jällegi arwamistele Põhjust annab,  et kindralkuberneri seisukoht uuesti wankuw  olewat. Kodumaalt. Karskuse kooSolek 27. dets. It»«8. Wiljaudi Vesti Põllumeeste selt» ruumides. Hans s o n tähendab, ärewuse aastatel  siilutud just sellepärast joogikoht!, ct nende omanikkudele kahju teha taheti. Langeks  alkoholi müügist saudaw kasu waldade eneste hääks, siis oleks lugu sootu teine. Siis arwatakse: mis kasust teiste kätte minna lasta, see wõib ju ilusti meie eneste hääks jääda. Sel mõttel on meil mõnedgi seltsid omale alkoholi einelaua awanud. Keegi tähendab weel selle pääle, et wiinawabriku saadus wiin enamasti eemale saadetakse;  kohaliku ümbruskonna kohta ei awalda see mitte just silmapaistwat kahjulikku mõju. Kuid kasu saadakse sellest mõndapidi: ligidased  weod, hõlbus praagasaak jne. päneb asja kohta järg- mise resolutsiom ette: -meil ei ole wiinawabrikute  awamise, waid nende kinnip  anemise õigust waja." Otsus wõetakse elawate kiiduawalduste all wastu. Waheaja järele pidas neiu Ploompuu wäikeste lastega karskuse õpetundt, mis õige huwitaw oli. Järgnes kooliõpetaja H. Turpi kõne: „kool ja karskus." Söödist on raske haritud põldu teha. Sääl olgu hääd tööriistad, tugewad hobused. Täiskgswanuid on sama raske karskusele wõita. Küllalt on juba karskusetööd tehtud, kuid joomine kaswab. Hääd tööriistad, keeluseadused jne. puuduwad. Teistsugune lugu on nooresooga. See põld on alles hõlbus harida. Kas peab koolis karskusetööd tegema? Peab. Kõneleja on 12 aastat kooliõpetaja olnud ja ümarikus arwus 400 last õpetanud. Ta on leidnud, et laste hulgas 50 prots. keskmiste  annetega, 25 prots. õige kehwade ja 25 prots. õige hääde annetega lapsi on. Juba tema esimestel ameti aastatel wiinud üks langetõbine, õige kehwaandeline laps teda mõtte pääle, et laste wigase terwise ja waimukehwuse  põhjuseks wanemate alkoholitarwitamine  olla wõib. Selginud, et asi tõepoolest nii ongi. Kus wanemad alkoholi tarwitanud, sääl olnud lapsed pea ilma erandita kehwaandelised,  karskete wanemate lapsed olnud selle wastu alati hääde annetega. Kõneleja on wiies wallas ametis olnud ja on tähele pannud, et kus wallas joomine auuastmel, sääl on hääde annetega laste protsent  wõrdlemisi wäike, ja ümberpöördult. Tema on oma tähelepanemist? waral järgmisele  otsusele jõudnud: kus lasteisad wäikesed  joodikud on, sääl on lastest umbes 80 prots. hääde annetega. Kus laste isad suured  joodikud on, sääl on umbes 20 protsenti lapsi hääde annetega. Kus laste wanemad mõlemad joodikud on, sääl ei ole ainustgi hääde annetega last. Alkoholi häwitaw mõju peaks ka mitteleadusemehele käega katsntawalt  selge olema. Kõneleja 4 0 kaswandiku seas ei ole ainustgi täiskarsklaste last olnud. Kahtlemata on need Vaimuannete  poolest nendestgi lastest ees, kelle wanemad weidi joowad. Mitte üksi kõlbline kohus, waid kooliõpetaja enese kasu nõuab, et ta täiesti karsk oleks ja karskuse waimus töötaks. Karskuse õpetamiseks pakub nimelt usuõpetuse tund küllalt wõimalust. Kahjuks sunniwad wanemad paiguti ise lapsi jooma. Wiletsad palgaolud nisuivad mõnegi kooliõpetaja ifeseiswuse ta karskuse asjas ära. Lepitakse hulgale järele. Meil on Vallamajasid, kus koosoleku päewadel alkoholi  müüdatse, kuS wõõraS inimene arwama peab, et ta kõrtsis wiibib, aga mitte Vallamajas:  mehed on osalt maaS, osalt käratsewad.  Kooliõpetaja, kes sääl karskust jutlustama  hakkaks, wisataks wälja. Pidudel on karskust edendaw kooliõpetaja pea alati üksi. Seesugune asjalugu sunnib mõndagi kooliõpetajat karskuse mõttest lahkuma.  Koo!iõp:taja, kes karskuse tööd teha tahab, olgu ise täiesti karsk. Wähemasti ärgu ta sääl alkoholi tarwitagu, kus lapsed näewad. Juhataja W. Neiman tähendab, pilt, mis meile siin ette maalitud, olla must. Umbes  sarnane olnud ka kindralsuperintendendi aruanne, kuid teMa waieluud sellele wastu. Ka nüüd arwawat tema, et pilt mitte üleüldine  ei wõi olla, waid ainult kohalik on, jä Wahest ainult Lõuna-Wiljandimäa kohta käib. Edasi ei usu kõneleja, et wanemaid olemas on,pes kooliõpetajale seda pahaks paneksiwad, et see lapsi karskust armastama õpetab. Enamasti  kurdawad alkoholi armastawad wanemad:  ise ma ei suuda karskust pidada, kuid seda soowiksin ma küll wäga, et lapsed targeMav  oteksiwad, kui Mina. Kooliõpetaja, kes laste nähes karsklane on, salaja aga pürjutab, on salakot ja ei ole lugupidamise wäärt 50 prots. lapsi kehwade annetega, see pilt lööb kõik üle, mis seni wälzamaalt kuuldud. Asi wõib ainult kohalikult nii olla, mitte aga Üleüldiselt. Et tuleõnnetust ikka wee! ette tuleb,  see ei otsusta ometi mitte, et tulekust» - tamise töö asjata oleks. Meil on üleüldine ärwamine karskuse poolt, terwe ajakirjandus töötab karskuse waimus, wõitlus ei ole mitte tagajärgedeta olnud. J. A. Rahamägi sõnab> kõneleja olla suuresti  liialdanud. Wähemasti Tallinnamaal olla lugu sootu teine. Wallakoolides olla igal pool üle 70 prots. lapsi, kes ühest klassist teise edasi lähewad ; paiguti ulatab edasijõudwate protsent 100-iii. See ei tunnista ometi mitte waimuannete kehwusest,  waid otse ümberpöördud. Kooliõpetajad,  kes wiletsa palga hoidmiseks rahwale kindlat nägu näidata ei julge, ütelda ei söanda, et nad karsklased oü, kes iseloomu puudusel hulgaga ühes huluwad, need kooliõpetajad  ei kaswata meile wõidule sammuwat noortsugu; ära seesugused! Õige mees peab seda olla julgema, mida ta olla tahab. Wariserliku kooliõpetaja hoolde ärgu keegi wüuem oma last usaldagu. Raud tunnistab Turpi arwamisi pääasjalikult  õigeks. Tähendab, et koolides ju waremalt karskusetööd tegema hakata oleks wõidud. Neiman ütleb, warem olnud see tööliste puudusel wõimata. R. Wene tähendab, Wiljandi ümbruses ci leiduda seesugust walda, nagu hr. Türp kujutanud. Juhib tähelepanemist kooliwanemate  pääle, kellel kooli kohta otsekohene mõju olla. ?l. Käärik jutustab, kuidas 25 aasta eest wallawalitsus koolis, kus tema kooliõpetaja olnud, ahju sellepärast maha lõhkuda lasknud, et tema „ülemusele" õlut ei ole ostnud. Kuid nüüd küsitawat säälsamas wallas kooliõpetajat  ja wallaametnikka walides: kas ta ka karst mees on ? wastasel 100 l ei walita meest. J. Sammul arwab, olla wallarahwa karskuse kohta kõige suurem mõju. Toob selle kohta näitusi. Neiu Ploompuu peab lastega meel teise öpetunni, kus ta Võrdlewalt näitab, kui palju piimas üht ja teist toiduainet ja kui mähe seda õlles ning Viinas on. Lõpukönes tänab M. Neiman rohkel armul  kokkutulnud karskuse sõpru, nimelt aga kaugemalt tulnud külalisi. Lõpetab, karskuse mõttele edu soowides. >wosole?u lõpp oli kell 8 õhtul. Amblast. Ambla karskuseseltsis „Sõudjns"  oli 26. dets. pidu, mille tähtsam osa c-mü. Nigoli kõne iseloomu ja iselaadi üle oli. Pääle selle peeti Jõulu kestmisel pühal tuletõrjujate seltsi poolt pidu. Ühest küljest on see halb, et üks selts teist püüab üle lüüa: aga kui Võistlust auusal wiisil peetakse, siis on sellest weel kasugi. Hakatakse üksteise wõidu ehk ka ettekandeid täiendama. Kahju et Ambla pidudel mõnikord ilus laul, wõi laul üleüldse puudub. Y. Laiuselt. 28. dets. mSleita» Lawse mängukoor kinnise perekonnaõhtu ja pidusöögiga  oma 25 - aastast kestust. Pidust osa wötma oliwad palutud ja ilmunud kohaline laulukoor  ja mängukoori liikmete perekonnad, siinsete seltside eestseisuste liikmed, wallawalitsuse  asemikud j. m t. Ptdu awas praegune  koorijuht hr. Lassmann ja annetas koori poolt neljale asutajale liikmele hrd. Slämmile,  Leitmann'ile, Miil ile ja Bruus ile, kes kuni tänase päcwani Vahetpidamata agarasti  kooris kaasa on töötanud, kingitused pidupäewa mälestuseks. Laiuse mängikoor on algatajaks ja põhjendajaks ka teistele siinsetele  seltsidele olnud. KeS? Lehtsest. ruumides oli 30. dets. „Hoiu ja Laenu-tlhisuse" awamisc koosolek. Juhatas wäikelaenu inspektor Tallinnast.  . . . M. Kask pidas kõne laenu- ta hom-ühtsuste  tähtsusest. Kõneleja arwas, et tuleks ühispiimatalitustelc taenü anda, LehtseS iseäranis  aga turbalööstusele. Lehtses wõiV „Laenu- ja Hoiu-Ühisuse" abil turbakütet soetada.  Meie metsad jääwad wimawabrikute mõjul wäikesteks. Tapal ja Amblas on puude hinnad kerkinud. Turba muld on kariloomadele  allapanemiscks kohane ja põlluwäetust suurendab turwas bästi. Heinamaade parandamine  tarwis käsile wõtta; ühisostmist ja ühismüüki tuleb wiimaks alustada. Lehtse laenu- ja hoiu-ühisuse „Toetaja" liikmeid on 59, nende hulgas asutajaid liikmeid  36. Pääle selle tutwustas wäikelaenu inspektor ühisuse liikmeid põhjuskirjaga, nis ette loeti ja ära seletati. „Toetaja" walitsusesse waliti Soosörw, Aron ja Koolmann. NõuukoguSse waliti Kask, ilming, Waldmann, Kleitzmann  ja J. Suures aar. Osamaksu suurus on 50 rubla, esimesel aastal 10 rbl. sisse maksta ja pärast 5 rubla aastas, ehk ka rohkem. Laenude eest tuleb kuni 6 prots. maksta. Hoiusumma d: jooksew arwe prots., I—S1 —S aastani 5 prots. ja 3 a. enam prots. N Hahal pidas selsamal pätwal Wähc hiljem  ka caaci Nigol sellesama sisulise kõne mis Ämblas. Pääle selle mängiti Jakob Liiwi „Ordumeistrit". Ettekanded oliwad endistest  palju paremad, mõne osaga wäis täiesti rahul olla. Sissetulek oli 162 rubla, kulad 120 rbl. PuhaS kasu jääb E. R. K Tapa haruseltst koolile. ü Tatlinttast. Linnawalijate selk.oosolekud.  4. jaaüuar ott linnawalijate kooso l e ku t'e päe w. Eesti-ÄettS duse erakond pidas mitmes kohas ühe päewaga  4 koosolekut ära. Osawõtmiue oli igal pool elaw ja otsusetegemised ühemeelsed. Peeti weel wiimaft korda nõuu ja otsustati kandidadid  lõpulikult ära. Igal koosolekul pandi kõigile walijatele südame pääle, et wähemus enamusele alla andma peab ja kandidadid tulewased linna majapidamise juhatajad oma erakonna diStsiplini tingimata kinni peaksiwav. I. linnajao walijate koosolek peeri „Pandorinis" ära. Kandidatideks seati lõpulikult  üles: majaomanikud Luiga, Tönson, Kraemann, Umblia, Johannson, Tammeweske ja Sorgus. KandidatidekS. majaomanikud Preiberg, Ital, Puldas ja Kesker. Wette walijate poolt on kandldatideks Hetjagiu ja Groschewoi, kandidadiks P. Ma tahow. !l. linnajao walijate koosolek peeti pritsimajas ära. Koosolekul tehti weel tublisti  selgitamise ja äratuse tööd, sest et nelja aasta eest wõit siin kahe, kolme hääle pääl kaalus. Kandidatideks seati lõpulikult üles: Poska, Karlson, Soonike, Pullisaar, Uusmann ja karuks, Kandidatideks TSnson, Moormann, Kingsepp ja Körwet. Venelaste kandidatideks on Vinogradow, Hanin ja Feodorow; järjemeheks Wershbitski. Wal imisi peetakse I. ja U. linnajaos täna 7. jaanuaril. IV. linnajao walijate koosolek peeti ka l. jaanuaril ära. Lühemate läbirääkimiste järele seati kandidatideks üles i majaomanikud Dr. Köhler, Uibopuu (pangadirektor),  Linnamägi, SchliSti, Tender, Tichen, Prants, Steinberg ja Schilting. Kandidatideks  : hrad Oras, Allik, Aam ja Ewer. Venelaste kandidat on hra Hiatfintow, järjemeeS Blinow. Walimisepäew UI. ja IV. linnajaos on 8. jaanuaril k. 9. hommikul ja k. 4 p. lõunat. V. linnajao walijate koosolekul Pritsimajas seati järgmised kandidadid üles: Mend, Nikitin (wenelaste kand.), Bauer, Kooba, Siimann, Saarmann, Tiik, Allmann, Brachmann ja -habermann. Kandidatideks: majaomanikud Lilienthal, Mäeberg, Perdu ja Krjukow (weuelane). Valimise päew: 9. jammaril k 9 hom. Nr. 4. ?oLti m e e 8 1909.