Saarlane IH S 8 Teistpäewal, 24. septemvnl 1902. XVII!, aastakittk. maksab : Saaremaal aastas . .1 rbl. Kv kp. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Ilmub „Saarlase" toimetus ja «väljaandmine Linrcsaares Kauba-uulStsas »r.17. Saarlase toimetusele Kuresaarde. Kuulutuste petit rida maksab S k. UM Kitiililine politita ajaleht Maa- ja linaarahlvale. UU Keisri Majesteedi wiibimine Kurskis. Kurski linn oli 1. septembril Wenc telegrahivi agenturi teatel pidu ehtes. Uulitsaid mõis lille ja lipu ehete all ivaewalt ära tunda. Keisri Majesteet sõitis Rõishkowast Suurwürstide Wladimir Aleksandrowitshi, Nikolai Nikolajewitshi ja Mihail Nikolajewitshi saadetusel hobustega Kurskisse. Suur hulk talupoegi oli teel Riigiisal teretamas. Kell 11 jõudis Keisri Majesteet Hersoni wärawate juurde, kuS linnanõuukogu ühes linnapää Nowosiitsewiga oli wastu wõtmas. Linnapää pakkus sovla-leiba. Keisri Majesteet tänas ja sõitis siis Snamenski kloostrisse, kus Kurski ja Belgorodi piiskopp Lawrenti oli ivastu wõtwaS. Pääle teretusekõne andis piiskopp Lawrcnti Keisri Majesteedile Keiserinna Aleksandra Feodoroivna tormis pärlitega ilustatud Jumalaema  kuju. Kellade helinal ja rahwa rõõmuhüüetel jõudis Keisri Majesteet kellu lihe ajal Kaganski  pääkirikusse. Pääle risti suudlemist ja püha wee Piserdamise waStuwõtmist kuulas Keisri M "-et lühikest palwet. Jgumenja Sohwia tõ nsri Majesteedile kaks pärlitega ilustatud Puya Kolmainsuse kuju. Säält sõitis Keisri Majesteet Punoseristi halastajate ödeve ühisusesse. Halastajate õdede ühisuses waadeti haigete palatid läbi, kus ka ühisuse tegelasi efiteleti. Selle pääle käis Keisri Majesteet kirikus ja eestseisjanna ruumis, kirjutas Oma kõrge nime mõõrasteraamatusie ja sõitis mõisnikkude  kagusse, mille trepil kubermangu ja maakondade mõisnikkude eestseisjad wastu wõtmas oliwad. Keisri Majesteet läks'suurde saati, kus keiser Aleksander 111. mälestusekuju katte all oli. Koja-tallmeister Durnowo pakkus Keisrile soolaleiba.  Kõrgeauuline Lawrcnti ühes teiste waimulikkudega  pidas jumalateenistust, kus Keisri Majesteedile palju aastaid ja Aleksander Kolmandamale igawest mälestust lauldi. Kubermangu  mõisnikkude päämeeS tõmbas katte mälestusekuju pääit ära, luges tänuadressi Keisri Majesteedile ja tõi mälestusekuju mudeli. Siis käis Keisri Majesteet mõisnikkude laste hoiumaja-kooli waatamas, mille wõõraste-saalis theeiauad kaetud oliwad- 'Theeiauale oliwad mõisnikkude päämeeSte abikaasad kutsutud, Keisri Majesteet kõneles lahkesti koosolejaiega, kirjutas Oma kõrge nime wõörasteraamatusse ja sõüis kell 2 kuberneri majasse, kuhu Kurski, Harkawi, Poltawa, Tsheruigowi, Or.ili ja Woroneshi kubermangu ivalläwanemad i i külawanemad  oliwad kogunud. WarSü iõudsiwad ' sinna sisemiste asjade minister, ülem-tsrcmoinameister  von Bünting, mõisnikkude päämehed ja teised kõrged isikud. Kell kolm tuli Suurwürst Auujärjcpärija Suurwürötide' saadelusel. Kui Keisri Majesteet saali astus, seletas abikubenier, kust kubermangudest " ad tuluud. Talupoegadest mööda kares. kõneles KeiKri Majesteet neile järgmiselt: „Kewadel tuli mõnes kohas Harkowi ja Poltawa kubermangudes ette, et talupojad  naabri mõisates rööwisiwad. Süüdlased kannatawad teenitud nuhtlust, ja Ma loodan, et ülemus oskab edespidi niisuguseid juhtumisi ära hoida. Tuletan teile Oma õndsa Isa sõnu meelde, mis Moskwas püha kroonimise ajal õeltud: „Kuulge oma mõisnikkude päämeeste sõna ja ärge uskuge kõrwalisi juttusid. Pidage meeles, et rikkaks ei minda wõõra käest rööwides, waid auusa waewa, kokkuhoidmise ja Jumala meelepäralise elu läbi. Teatage Minu sõnu oma kaaselanikkudele, ning ka seda, et Mina nende tõsiste tarwituste eest hoolitsemata ei jäta." Kell kolme ajal sõitis Keisri Majesteet lahtises tõllas rõõmustatud hüüete saadetuscl RõWvwosse. Wanad ja nüüdsed riided. j ArmsM^^°^MMao ja" õed! Kui j meie isa isad wõiksiwad kalmu künka alt J nüüdsesse ilma waadata, siis oleks neil J nüüdses poja-poegade elus küllalt imestada, zkuida kõik elu on teiseks muutnud, kui see Muistsel ajal oli. Palju on neid asju Ha asutusi, mis aja jooksul teiseks on 37 Mamsel Ilmaaegne. V. Sslrndnrs'l Mrsls. See oli ülepää ime, et neiu sarnaste seespidiste wõitluste järele sellegi pärast weel paranes ja wiimaks koguni terweks sai. Nüüd nägi tema kuidas Krautnerite ukse üle suur roosikrants kiputud sai ja et proua Minna isiklikult terwe korwi täis lillesid naabri majasse kandis. Pitkamisi sammus Julia tagasi maja poole, tema jõud oli sedakord täitsa otsas. Korraga kõlas kiriku kellade helin tema kõrwu; kõik kolm kella saiwad korraga löödud, otsegu suurte pühade ajal, aga oli ometi kuulda, et nemad kurwalt lõiwad. Julia tundis ära, et nemad Üht wäsinud inimefelast tema wiimse käigule saatsiwad.  Suure waewaga jõudis Julia suurt maja ust lahti teha ja sisse astuda, sääl tuli proua Minna temale wastu, waatis aga otsekui ei oleks tema teda näinudgi,  teisele ja ütles oma tüdrukule, kes kõrwal olemas ruumis wiibis: Üsna praegu saab noor herra Norban maetud! Armas Jumal, kui temal ometi keegi oleks olnud, kes tema otsatu suure waranduse nüüd pärida oleks wõinud; nüüd istub tema mana ema ÜSna üksi sääl suure waranduse otsas. Ja jah, wastas Liisi, kui meie preili Julia teda omal ajal wastu oleks wõtnud, kui rikaS oleks tema siis nüüd olewat ja kuidas wõiks tema lõbusasti ja uhkesti elada, kuna temal praegu ühtegi ei ole. Ilmaaegne läks naeratades trepist ülesse. Ja, mis temal praegu elust oli? Ei midagi! Ja ometi temal oli teadmine et ta õieti teinud oli ja temal oli oma suur sügaw walu. Julia ci näinud Roettgeri tänasel päewal  tõesti mitte ühte kordagi, aga ühe raamatu ja paar apelfiini saatis ta temale ometi, ühes tähendusega, et temal enesel wähese oja pärast mitte wõimolik ei ole teda waatama tulla. Julia istus akna all ja mõtles iga silmapilk: Soh, nüüd nemad tulewad! Alumises korteris oli kõik waikne, wist ei olnud proua nõunik ka mitte kodus. Ehk pühitsesiwad nemad juba täna kihluseid,  oli wõimalik, et Tereese juba lõunamaa  sinise mere üärdes wiibides isale tunnistanud  oli, et tema Fritz Roettgeri armastas  ja isa käest küsis, kas see tema walimisega ka rahul on? Ja Julia nägi maimus, mana Krautneri rõõmust hiilgawat nägu ja kuulis tema südamest rõõmu naermist, ja neid sõnu: Ja tütreke, tema tema, teda wöta Jumala nimel sina oled seekord hästi walinud! Siis oli Tereese telegrahweerinud ja nüüd oli tema Roettgeri kaenlas, kes teda palawasti suutles  ja papa Krautner ja mamma Roettger seisiwad juures, õnnistasiwad neid ja walasiwad  sääljuures rõõmupisaraid. Jah, nõnda see wist praegu oli! Julia süda hakkas ägedasti nende mõtete juureS peksma. Aknast mööda lendasiwad  mustad räästad paari wiisi; all jõe äärdes seisis tädi Minna tüdruk ja paiskas oma kallimale, kes teda musutada tahtis, peo täis wett wastu silmi ja nende õnnelik naer kõlas ülesse kuni Julia kõrwu. Kõik oliwad rõõmsad ja õnnelikud tänasel ilusal õhtul, ainult Julia istus kurwalt ja wäsinult aina uksi omas toas, nõnda kaua kunnl tadr Minna järsud sammud läbi maja kõlasiwad ja wiimane tädi Rreke tuppa astus. Nüüd tõusis ka Julia üleSfe ja läks tädi Rieke tuppa, tema tahtis selget otsust selle üle kuulda saada. Ehk oli wiimaks iseäralik ime sündinud  ja nemad ei olnudgi ennafid kihlanud. Kui tema just tädi Rieke ukse taha jõudnud oli, kuulis tema proua Minnat ütlewad: Sina ei tea arwatagi kui õnnelikud  nemad on: just nagu lapsed ja mana Krautner musutab neid mõlemaid korda mööda, ja meiu kuus on juba pulmad! Oh Jumal, see on ometigi korra üks õnne kiir minu elus, pitka kannatamise aja järele! Mamsel Ilmaaegne pööris jalapäält ümber ja läks oma tuppa tagasi. Otsus oli temal käes, nüüd pidi rahu tema südamesse tagasi tulema. Kindlal tahtmisel on suur mõju, ka haiguse üle, ja Julia tahtis terweks saada. Ühegi hinna eest ei tahtnud tema pulmadeks  enam majasse jääda. Keegi ei seisnud  tema äramineku wastu; rohkem kui ialgi enne, oli tema iga ühe meelest sääl majas ilmaaegne. Tereese soow Trautmanni majas üksinda elada, ei läinud mitte täide; ennemine meel, kui mana Krautner tädi Rieke käest maja ära jõudis osta, oli jääl juba teine ostja ilmunud ja see oli nimelt tohter Roettger ise; wiimane, ehk tema oma pruuti küll üle kõige armastas ja tema igat muud soowi täitis, ei wötnud seda kuuldagi, et ema ehk tädi majast wälja pidiwad minema. Armas südamekene, ütles tohter, ema ja tädi Rieke elawad mõlemad üheskoos alumisel korral; ema elab oma tubade», ja tädi asub minu kõne toa kõrwal olematesse  kolme toasse. Ukse, mis minu kõne toa ja tädi Rieke korteri wahel on,