sai, muidugi teada, wa, kibeda eest. Kõrts on nüüd kadunud, aga meeste „rõõmus päew'' elab alles, sest keegi mõtterikas manamees, kes magasi aida naabruses elab, larwitab seda oma kasuks ja muretseb selle eest, et aida põrmudel wa, kaljakärakas  (nii nimetawad nad kodust õlu) ja monopoli  märjuke saadama! on. Ka laulude, nii kui „PriiuS kallis anne, taewa kingitus" lollitamist on „kõrtsi" juurest kuulda. Üks niisugune rõõmus päew selles sala kõrtsis on juba kaklemise ja kohtus käimisega lõppenud. Armsad suguwcnuad, miks te oma priiust, seda „Taewa kingitust" miina klaasis ära tahate uputada ja endid oma himmude orjaks alandate! Kohased mõimud wõikstwad küll nendele „lõbu tegemistele" eluaegse hundipassi anda. x. k. Tomskist kirjutatakse „Russk. Wedomostile",  et Siberist tagasi tulewate wäljarändajate  arw tänawu suurem on kui kunagi enne. Wiimase seitsme kuu jooksul kuni 1. septembrini s. a. on umbes 105,000 inimest Siberisse rändanud ja neist pääle 36,000 inimese jälle Wenemaale tagasi pööranud. Tuli päewasid ette. kus Wenemaale tagasi minejaid rohkem oli kui Siberisse sisserändajad. Enamisti mindakse kodumaale sellepärast tagasi, et Siberis edasisaamine täiesti wõimata leiti olewat, kuna kõik korjatud kopikad, kui neid ülepää oli, otsa saiwad. Selle Siberist põgenemise põhjused on ühelt poolt selles, et sisserändamise  asjandus wäga korraldamata olekus on, teiselt poolt aga minewal ja tänawusel aastal olnud wiljaikaldustes. On ju tuttaw, mil tingimistel sisserändamine  sünnib: nälg, külgehakkawad tõbed, mis iseäranis laste seas möllawad, ja kõiksugu wiletsused piinawad rändajaid teel Siberisse; ja on siis lõpuks kõik ära kannatatud,  siis on nad ilma leiwapalukeseta eesmärgil ja nende wiletsusel pole otsa ega piiri. Wäljamaalt. Saksamaalt. Pärast Mac Kinlep surma jäi Berlinis ilmuw anarhistlik ajaleht „Neues Leben" seisma ja tema toimetaja Panzer pandi mangi. Nüüd on Panzer lahti lastud ja leht ilmub uuesti. Ühes Memeli trahteris kiitles neil päiwil keegi noor sakslane, tema olla inglise  mäes buuride wastu sõdinud, ja siunas sääljuures buurisid nõnda kurjasti, et pahased päältkuulajad tema suure wiha põhjust lähemalt uurima hakkasiwad. Peagi tuli ilmsiks, et mehike buuride käes mängis  olnud ja templi õla pääle saanud. Selle leiduse tagajärg oli, et suur lõuamees  armetult läbi peksti ja uulitsale wisati. Prantsusemaalt. Rõõmupäevad, mida Wene Keiserlikkude Majesteetide külakäik Prantsusemaal  ja säälse rahwa seaS wägewalt ja üleüldiselt  elule kutsus, on nüüd, kus Keiserlikud Majesteetid Prantsuse pinnalt lahkunud, lõpule jõudnud, aga nende järelkaja saab niihästi mõlemis  lepingu-riigis kui ka terwes maailmas rõõmulist  wastukõla leidma. Kakfiklepingu kuldne põhi, millest niihästi mõlemad leptnguriigid kui ka teised rahwad rõõmu tunnewad, on nüüd uuesti nähtawale tulnud ja sügama auukartusega loeb terme maailm Wene Keisri Majesteedi Prantsusemaal  peetud lahkumise-kõnct, mis järgmiselt käib: „Presidendi herra! Sellel silmapilgul, kus meie Prantsusemaalt lahkume, kus Meie end jälle kord südamliku ja sooja wastuwõtmise üle rõõmustasime,  tunnen ma sundi. Teile Meie südamlist tänutundmust ja Meie elawat liigutust awaldada. Meie, Keiserinna ja Mina saame alati oma sü- damcs nende mciheste päewade kallist mälestust alal hoidma, mis oma mõjusid sügawalt Meie rinda on surunud ; nagu waremalt, nii ka edeSpidi saame Meie kõigist, mis ligidalt ja kaugelt sõbrariigi  Prantsusmaasse puutub, osa wõtma. Sidemed,  mis meie maid ühcndawad, on wect enam kindlustatud ja uut pühendust waStastikuliste sõpruse awalduste läbi saanud, mis nii clawalt stin kuuldawale on tulnud ja sooja wastukõla Wenemaal leidma saamad. (Liigutus.) Ligidane ühendus kahe suurriigi wahel, mis kõige rahulikumale  püüetega täidetud on ja mis, kuna nad mõistawad, oma õigustele lugupidamist muretseda, teiste riikide omadele kahju teha ei taha, on kallis rahustuse pant terwele inimese-sugule (uus liigutus).  Ma joon Prantsusemaa, sõbra ja lepingu rahwa, tema tubli sõjamäe ja suurewiisilise sõjalaewastiku  edenemiseks. Lubage mulle, presidendi herra, Meie tänuawatdusi uuendada ja Teie auuks Oma klaasi tõsta." Orkester mängis Prantsuse riigilaulu. Nähtama rahulolemise tundmusega lõiwad prantslased ja wenelased mitu korda klaasid Wene Keiserlikkude Majesteetide ja Loubeti auuks kokku. Enne kui Keiserlikud Majesteedid NeimfiS Falliersile kätt. Keisri Majesteet surus kindral Ta mõne sõna kõneles, prouade Loubetile, Deschanelile  ja WaldeA-Rousseanie kätt. Herra ja proua Loubet saatsiwad Keisripaari wagunisse, kus juures Majesteet Loubeti kätt mitmele korrale surus, mida ka Keiserinna Majesteet tegi. Kui wad, lahkus president oma abikaasaga wagunist. Majesteedid terwitafiwad meel akna päält; kõik wõtsiwad pääd paljaks ; suurtüki pauk kajas; sõja- Pagn p - su r-Mas e l l e st, kust Keiserlik rong määratud ajal piirist üle sõitis, läkitas Keiserlik  Majesteet president Loubetile järgmise telegrammi:  „Mitmete Prantsusemaal mööda saadetud  päewade mõju all seistes, tahame Meie, Keiserinna  ja Mina, Prantsuse pinnalt lahkudes Teile weel kord oma tundmusi awaldada, mis Meid täidawad. Sügawasti liigutatud, palume Meie, presidendi herra. Meie südamlist tänu wastu wõtta ja selle kuulutaja kõigi nende wastu olla, kes liigutama südamliku olekuga auu awalduStest osa wõtsiwad, mida Meile pakuti. Wencmoa poolt nii wäga armastatud ja kalliks peetud Prantsuse  rohivale anname Meie oma südamlist tänu ja lisame sellele Endi kõige palawamad soowid juurde. Nikolai" Prantsuse wabariigi president Loubet pidada Parist lehtede teatel tulema aasta aprilli kuus Wenemaale külaliseks tulema, ja nimelt wälimiste asjade ministri Delcasss  ja ülema kindrali Brugsre saatel. Austrias wältab tuntud „Romast lahti" liikumine edasi ja hakkab ka juba, nagu peaaegu kõik usulised liikumised, oma Veretunnistajaid nõudma. Neil tuhandatel  katoliklastel, kes wiimastel aastatel Ewangeli usku wastu wõtsiwad, ei ole oma koduwendade suure enamuse keskel mitte kerge põli, sest austria walitsus, iseäranis  aga troonipärija Franz Ferdinand, on ihu ja hingega nende wastu ja papid ässitawad oma „lambukesi" hundi moodi kiskumisele. Ühe! pühapäewal pidasiwad  Bõömi linnakeses Zinnwald'is, Saksi raia ligidal, Ewangeli-usulised koosolekut,  kuhu Böõmi- ja Saksimaalt palju inimesi kokku oli tulnud. Kuna õpetaja Ungnad sellest kõneles, kuda 30-aastase sõja hakatusel Böömimaal Ewangcli-usuliste  laest kirikuid ära mõeti ja maha põletati, tõusis korraga kära ja suur salk katoliklasi kippus, õlleklaasid, kaikad ja lahtised noad käes, Ewangeli-usuliste kallale, kelledest mitmed saali aknateft wälja hüppasiwad,  kuna teised kõrwalisesse ruumi, ja kui selle uks ara lõhuti, sinna ja tänna pögenesiwad. Neile loobiti kuva ja muid raskeid asju järele, kus juures mitu inimest  migaStatud saiwad. Katoliku naesed ja lapsed, kõigil palwcraamatud käes, ässitasiwad  mehi meel suuremale wihale. Mõnda Ewangeli-usulist aeti kuni Saksi raja üle taga. Asjal saab muidugi kohtuline  tagajärg olema ja saab ta ka saadikutekogus  kõne alla tulema, kuid õiged süüdlased,  rahwa-ässitajad katoliku papid, jaamad  muidugi nuhtlemata, sest nende selja taga seisab riigiwalitsus ise. Lõuna-Ahwrika sõjast. Buuride wiimastele wõitudele on, nagu üks Belgia leht kuulu kaudu teatab, meel üks juurde tulnud, kus juures inglased 250 meest ja 2 suurtükki kaotanud. Kitchener teeb oma ähwardused tõeks: 10 buuride ülemat, keS pärast 2. (15.) septembrit inglaste kätte sattunud, saadetakse  põliselt Lõuua-Ahwrikast ära; nende wara wötab Inglismaa muidugi omale. Pääle selle nõuab Kitchener uusi ja meel waljumaid abinõuusid truuduseta buuride ja Kapimaa mässajate wastu: wangipölwe asemele pidada igatahes surmanuhtlus astuma.  Nende ja muude asjade pärast pääsis Kitcheneri ja inglise walitsuse wahel tüli lahti ja Kitchener ähwardab ametist taganeda,  kui temale mitte igas küsimuses järele ei anta. Walitsus lubas ülema wäejuhataja nõudmist täita ja jälle uut söjawäge saata, kuid kerge asi ei ole see mitte, sest sõda maksab juba 3500 miljoni rubla ja nekrutite meelitajatel olla wäga rasked paewad. Transwaali saadik O?. LepdS protesteerib  juba kolmat korda erapooletuse rikkumise wastu Austria walitsuse poolt, kes inglastele puhta „sõpruse pärast" suurtükka,  hobusid ja sadulaid muretseb. Siiamaani  ei ole austria riigimehed, kes inglise sõprusest suurt lugu peawad, nende protestide  pääle mingit wastust andnud. President Krügeril olla nõuu, lähemal  ajal saadikud Põhja-Nmerika Ühisriikide  uue esimehe Rooscvelti juurde saata ja temale palme ette panna, et ta rahu sobituse oma pääle wõtaks. Paraku ei ole aga Roosevelt omas awalikus tegewuses meel kordagi ühe sõnaga sõprust buuride waStu awaldanud. Kitchcner teatas paari päcwa eest, et buurid asjata Jtala kindluse kallale HSulumaa piiril) kippunud ja kahjuga taganema  pidanud. Teise ametlise teate järele on aga lugu wist teisiti olnud, sest inglased  kaotasiwad, nagu sõjaministerium kuulutab,  Jtalas 12 surnut ja 43 haawatut, kuna 63 meest „ära kadunud", s. o. mangi sattunud; pääle selle surmanud buurid 153 hobust ja 82 härga. Seda tuleb muidu harwa ette, et ..wõidurikas" mägi mängisid  kaotab. Buuride ülem Lotter, kes hiljuti meeleäraheitlise wastupaneku järele inglaste  kätte mangi sattus, on wiimaste poolt kui lihtne kurjategija sõjakohtu alla antud. Tema pääle kaebatakse, et ta rahwast mässule ässitanud, inglise soldatid mõrtsuka wiisil tapnud (!), raudtee rongisid purustanud  ja briti alamaid ning muid Europ- 39 Saarlane. 1901