päris nime rvarjab ja andis talle sõna, seda asja salajas pidada. Selle järele tutwnStaS marjal d'Awr'ille Gabriclet tema mäe jäoga. Oma uut ametit pidi Gabriele sellega algama, et ta riigi wangihooned Partsis pidi läbi käima ja üle vaatama. Seda rasket ametit pidi ta igas kuuS korra toimetama. Ta hakkas Bastillcft pääle ja lõpetaS ChstleS. War.gimaja ülewaataja andis wangidc nimekirja tema kätte ja seletas, leö surnud, haige, teise kohta wiidud, ehk kogum wabakS lastud on. Gabriele arwaS, et ta oma ülewaatustga  juba lõpul on, kui Chatle wangimaja  ülewaataja temale oma nimekirja pääl peaaegu walge lehe külje näitis, mille paal imelik  tähendus oli, mis nöörimeest imestama ja ehmatama pani. 21, X. . salajase wang. Km ta sel ajal, kui ülewaataja, ehk gardewäe kapten wangikods waatamaS käib, üht ainust sõna peaks katsuma rüälido, sirS tuleb teda kõige sügawamaSse  ja koledamasse keldrisse wua." KeS see suur kurjategija on? Kas ivõib teda näha? küsis Gabriele Chatle ülewaataja käest. Keegi si tunne teda, waStaS ülewaataja. Mina wõtsiii ta oma eelkäija käest wastu, nõgu jce oma eelkäija käest. Nagu Teie näete, on nimekirja päm tema roangipanemise aasta ja kuu päcw tähendamata jäätud. Wöib olla, et la juba Frsvz I. walirsuse ajal on mangi päritud.  Mulle räägiti, et ta on kaks wõi kolm korda rääkida katsunud, aga esimese sõna järele kohe peab ülem tema keldri ukse kinni panema ja teda koledamasse ruumi wüwa, mnidu saab ülem ise waljult karistatud. Nõnda on ka temaga tehtud. Nüüd on tema jaoks meel üks kõige koleda» kelder tagawarais; teda sinna sisse wiia » niisama hää, kui topalowale. Talle ei oletegi muud tarwis, tui surma, aga ta rvoikib. Nähtavasti on ta hirmus kurjategija.  Ta on ühte puhku ahelas ja et ta ära MMÄs ei saaks, kürb mangi maht igaS minutis  te«a juures. (Hürgueb.) abi faada? Millal rahwaS nende tSSd kallimaks  hindama hakkab, see aeg on wist küll weel kaugel. Kooliõpetajad l Aidake ise ennast! Kes ennast waefusest päästa tahab, tulgu Sl. selle paastu k. p. Kaarmale. SSSI saab teed väidetud, kuidas inimene mesilast, seda imelooma, ennast teenima saab panna, nii et sellest palju kasu wõib saada ja jõukale järjele jõuda. Mesilane on truu, töökas ja odawam teener, kui ükSgi muu loom. Igaüks, kes puudustega wõitlcb, ärgu jätku Kaarma mesilaste kursust mitte läbi wõtmata. Üks rahwa ja mesilaste sõber. Audaku s pidalitõbiste kolon ii Saaremaal. Alles siis, kui ajakirjandus rääkima hakkaS,  Srgati üles ja õnnis kuberner, kindral Siaowjew, tõstis küsimuse Saaremaale pidalitõbiste  maja asutada, päewakorrale. Kuid asi läks kantselei teed mööda ja ei liikunud kohast, kuni komissar Sander talurahwa raha eest pidalitõbiste maja asutas. Kohased mõisnikud tahtfiwad saart selle läbi pidali tõbistest puhastada, et Ülemaal olemate pidalitõbiste maja juurde Saaremaa haigete tarwis iscäranist osakonda sisse seada. See mõte wiidi ka täide ja 1899 ning 1901 a. 11 aastat pärast seda, kui küsimus oli üles tõstetud, mudi 28 haiget Saaremaalt Nenali  ja Mulli pidalitõbiste majasse. Kuid siin unustati ära, et ka pidalitõbiste! inimlised tundmused, armastus perekonna ja oma kodumaa  maStu on. Za selle tagajärg oli: 8 pidalitõbist  tulid omawvliliselt kodumaale tagasi, s- o. jooksivad lihtsalt pidalitõbiste majast äral  901. a. kui uus liik haigeid ära saata taheti, pcitfiwad paljud nendtst ennast oma kodu metsas  ära. Üks ÜbwardaS sellega, et kui teda ära viiakse, Ps ta oma elu ära lõpetab, ja teine lõpetas ilma mingisuguste ähwardusteta oma elu enese tapmise läbi, et aga mitte Saaremaalt ära sõita. Haiged oliwad kõige raskustega rahul ja elafiwad kodumaal kõige võimatumate tingi» miSte juures, elafiwad lautades ja kambrikestcs, kui ahjusid ega aknaid ei olnud, kõigesuurema toidupuuduse juures, et oga mitte Ülemaale sõita, ehk neil Ml küll nende eest hoolitsemine, söök ja hääd terwiieolulised tingimised priid oliwad. Hca Sander räägib oma aruandes: Pidalitõbiste Uiemaa haigemajadesse saatmise kõlblist külge puuvuiamaia jättes, ei wõi tähendamata  jätta, et ma mitmel korral ise olen seda pidalitõbiste rasket hingelist seisukorda näinud, mis juures nad oma kodumaad maha jätsiwad. Olgu siin üks nendest juhtumistest räägitud.  Sander andis politsei läbi ühele haigele naeStcrahwale teada, et ta tema juurde sel ja sel ajal tuleb ning et ta siis kodus oleks. Haige juba teadis, mikspärast tema juurde tullakse. Kui Sander tähendatud tunnil tema juurde tuli, siis nägi ta niisuguse pildi nurkas: Kristuse pildi all seisis laud- Laua pääl põlesiwad  kaks küünalt, aga laua ees, põrandal oli naesterahwas maas, silmad pisarates ja kisendab meeleäraheitlikult: oh Jumal! oh Jumal!  (Järgneb.) Riigiwolikogu. Koosolek 9. märtsil> Juhatab würst WolkonSki. Antakse jooksivad  asjad teada ja wõetakse siis põllutöö pääwalitsuse eelarwe üksikute osade kaupa waStu. Beresowski paneb kadettide poolt üleminekuformeli  ette, milles soswitakse, et maakvrraldusekomisjonide  töödest talupoegi osa lastaks wõtta; praegune maakorraldujetöö ei pea talupoegade maa omanduse suurendamist edasi lükkama, kuna praegune maakorraldus ka selleks sünnis ei ole, et «vaesemate iuimcSte maapuudust wühcndada. Beloussow (!ots.-dewokrat.) arwuStab talupoegade  xõllupanga tegewust; see pank ei ole midagi muud, ütleb kõneleja, kui mõisnikkude- panga osakond, mis kõrgete isikute käest, kellele tarwis abi anda, kõrge hinna eest maid ära ostab. Ka maakorraldusekomiSjonide kokkuseade leiob kõneleja kölbmata olewat. Doworjaninow (parempoolne talupoeg) ütleb,  maa hinnad on nõnda kõrged, et talupojad maid osta ei suuda. Krahw Kapnist (oktobrist) arwab, et põllupank  oma lühikese tegewuse ajal meel küllalt palju pole suutnud ära teha, sellepärast ei wõi ka selle panga tegewust weel arwuttado. Bulat (töõerak.) räägib põllupanga tege. wusest Leedumaal ja jõuab otsusele, et sääl ilma põllupanga wahelesegamata talupojad ja mõisnikud maaostmise ja müümise aijaS palju paremine ja rahulikumalt korda olelstwad saanud. Eelarwekomisjoni üleminekuformil wõctakse wastu, kadettide oma lükatakse tagasi. Harutusel olew eelarwe wõctakse wastu. »Wir." Kodumaalt. Kuresaarest. Pühapäewal, 8. märtsil peeti Kuresaare Paadisõidu Seltsi koosolekut. Esimeheks wõi „kommodoriks" waliti hr. GuStaw baron Nolcken Kudjapääst ja tema abiks s. o. vice, kommodoriks hr. J a n k o w S k y. Pääle paatide wõidu sõidu, mis 19 juulil ette tuleb ja millest ka teiste linnade paadisõitjad osa saamad wõtma, peetakse ka kewadel, mai kuus, kui Seltsi maja sadamas malmis saab, meel wõidu sõitu siinsete paatidega. Muretsegu siis meie paatide omanikud  selle eest, et nende paadid juba warakult malmis olekfiwad. See Kreeka alam, poisike Ilja PonsgoS, kelle üle meie 14 teatasime, on nüüd Leisis kinni wõetud ja linna po!itsei-walitsusevse  toodud. Nagu aSjaolekukst näha, os siin küll pettusega tegemist. Sest niisuguse raamatuga, kui sellel poisikesel kaasaS, on ka enne teisi isikuid, kellel ka keel suust ära lõigatud,  kerjamas nähiud. Inna raamatutes olew kiri wõi üleskutse abiandmiseks üks uing seesama  on. Ms tähendatud poisikesesse puutub, Nali. 4 See on minule üks kõik, wastas Makhelan.  Mulle on ainult tähtis, et mr. Holmes tõtt kuulda saaks. Annan teile pool tundi aega, üles Lestrad  tunnikella waodateS. stö ge päält pean ma ütlema, algaS noormees,  et »a kuni eilase päewani mr. Oldakrescga  tuttawgi ei olnud. Ma teadsin teda ainult  nimepidi, sest et minu rvanemad palju aastaid tagasi temaga tuttawad oliwad olnud; ajajooksul oli see tuisus üra lõppenud. Eila lõuna ajal, kui ma oma kontoris olin, tuli OldakreS korraga minu juurde. Ma imestasin wäga selle Ae. Kisu imcStuS laSwis meelgi, kui ta oma tuleku põhjuse ära seletas. Käes oli tal mitu segaselt täis kirjutad lehekest, mis taSkuraamatu seest mälja oliwad tõmmatud. Siin nad on, mr. Holmes. Nende sõnadega pani Makhslan mitu täiskirjutatud lehte laua pääle. See on minu testament, ütles ta mulle. Ma palun teid, mr. Makhelan, seda ümber kirjutada ja kalle seadusist? wormi anda. Aga mina istun niikaua siin ja ootan. Ma hakkasin  testamenti ümber kirjutama; teie wõite minu imestust ette kujutada, kui ma nägin et OldakreS kõik oma waranduse minule pärandas.  Mr. OldakreS on, peab ütlema, wäga imelise loomuga inimene. Kogemata tema püüle Vaadates, nägin »a, et ta niisamuti oma terawate wesihallide silmadega minu otsa waatad ja muigab. Edasi lugedes kaSwiS minu imestamine ikka suuremaks. Siis seletas OldakreS mulle ära, et ta poissmees ja hoopis ilma sugulaSteta on; minu wanemad aga olla tema lapsepõlve stUfiliseo. Minust olla ta wäga palju Md kuulnud ja usub kindlasti, et Varandusel minn täeS küllalt kindel koht on. RiS ma pidin tegema, mr. HolmeS? Ma tüvafia MeÄvlt. «ümaks oli testament ümber kirjutatud ja ära kinnitatud. Siis tea, tas Oidakres mulle, et tal kodus weel juur hulk paberist on, mis mulle näidata tulevad, mitmesugused ehituse kontrahid ja muud dokumendid.  Minu süda enne rahule ei jäe, kui ma seda asja lõpuni ei ole wiinud, ütles ta jg wõttis minult sõna, et ma nende paberile arutamiseks  õhtul tema juurde Norwosdi sõidan. Ta palus mind ka testamendi kaasa wõtta. Pidage meeles, pojuke, lisas ta juurde, et te sellest wanematele enne sõnagi ei räägi, kui asi lõpetatud on. Ma tahan neile sellega wäikest rõõmu teha. Arwake ise, mr. Holmes, et ma midagi temale keelata ei wõmud. Ma lugesin teda oma HSStcgijaks ja tänu sundis mind tema nõudmisi täitma. Koju saatsin ma telegrammi, et mind tähtis toimetus on kinni pidanud ja et ma sellepärast wäga hilja pagasi tulen. OldakreS palus mind kella üheksa ajal tulla, sest et ta ennem koju ei jöudwat. Meie wõtstme nõuks koos õhtust süüa. Norwoodi sõites leidsin ma suure waewaga tema maja üles, sest fiiS oli juba kella pool kümne aeg, kui ma tema ukse ees kõlistasin. Wabandage, peata» teda HolmeS, ütelge, kes teile ukse lahti tegi? Keskmistes aastates naesterahwas, kui «a ei elfi, Oldakrese majapidajauna. Tema wist oli see, kes teie nime politseile  amaldas? Tema jah. Palun, rääkige edafi. Makhelan õhkas ja jätkas oma jutustust: See naesterahmas juhatas mind maStuwõtmise  tuppa, kus õhtusöök malmis oli pandud. Pärast sööma wiiS OldakreS mind magamise tuppa. Ta tegi tulekindla kapi lahti ja mollis säält hulga paberist wälja. Meis hakkasime neid üheskoos läbi maatama. Kella 12 ajal saime meie oma tööga malmis ja ms wiifia koju tulema hakata, MrgneS.^ Saarlane, 1909 .N 19.