kuti läbi ja teine riba kõrval on tubli põhjaga,  siis on tscenesestgi mõista, et selle keederiba  pääl alati halvem vilt tuleb, küli sinna pääle missugune sort tahes. Ons lugu nii, stis on katse täiesti nurjas. Nämmutamine ja viljade kord katsepõllu pääl olgu juba aastate kaupa enne ühesugune. Oli, näituseks, poole põllu pääl mineval ehk ülemineval aastal kartulid, teise poole pääl mõni kõrSvili, siis ei kasva sääl põllul ilmaSgi ühtlane Vili. Mitte üksnes kartul, mis enamasti sõnnikut ja palju künda saab, waidka oder, kaer, lina, ristikhein ja muud viljad  muudavad põldu ja mõjuvad oma järele lülitud vilja pääle mitu aastat taga järele, niikaua km seda vaevalt ustakse. On koguni tähele pandud, et ühe ja sellesama wiljatöuu kaks sorti, mis oma kasvu ja saagiritkuse poolest teine teist moodi on, järeltuleva vilja taswu pääle isemoodi mõjuvad. Sellepärast olgu põld ka oma eelkäiva vilja poolest ühtlane. St katsepöld seda kohasem oy, mida enam ta katsuta wa wilsatõim kasvamiseks sünnis on, on arusaadav. Lahja põllu pääl talinisu sortistd proovida, ehk lina sisse ristheina külida, oleks asjata looduse narrimine. Walitagn ikka niisugune katsepöld, kuhu katsutawate viljasortide  tõug tuleva aasta la oma loomuliku korra järele oleks tulnud. Iseenesest mõista, peab katsepöld umbrohust võimalikult puhas olema. Iseäranis ei sünni jeaüdi (orasrohu) ehk paiseleht juurikatega läbikaswauud põld mitte katsete jooks, sest see umbrohi lämmatab iga vilja ära, olgu see hää ehk halb. Wõib katsepõldu nii valida, et peremees viljakasvu aegu teda tihti vaadata wõib, ilma et tal palju käimisewaeva oleks, sits on see muidugi hää. Kus aga palju varblast  hoonete ümber pesitavad, sääl ei või katsepõldu mitte väga hoonete ligidale valida, sest varblased võivad põlluvilja tükati nii ära süüa, et üks sort selle söömise pärast juba vähem välja annab kui teine. Niisama on ju kodu ligidal kanad, hanid ja pardid tüütuseloomad.  Pääsevad nad kohe pärast külvi põllule kratsima ja teevad mõnda kohta augud  sisse ja seemne harvaks, ehk söövad nad tükati ja tallavad valmis vilja, siis saab katse palju rikutud. 2. Katsepõllu harimine peab niisama ühetasane olema. Oa Valitud põllust üks jagu sügisel küntud, teine kewadel, siis Võib seda põldu katse jaoks ainult stis tarvitada, kui katseribad nii aetakse, et igale ribale sügisest ja kewadist kündi ühetasa sisse tuleb. Elsttajad on aga niisugused põllud  Väga tihti. Äestamine ja kampade peeneks  tegemine peab muidugi igalpool ühetasane olema. Kui ma põlluptdaja olin, lasksin sulased  ka igaüht neljandiku linu külida. Põlluribad selle tarwis Võtsin oma suuremate Väljade seast Välja, et nad kaebada ei Võiks, et ma nendele ääremaid annan. Nende ribade  pääl kasivas enamaSti ikka natuke parem lina, kui sääl kõrval minu põllu pääl, ehk meil küll ÜIS põld ja seesama seeme oli. Nad ise arwasiwad, et Jumal neile sellepärast enam laseb kasvada, et nad vm semad o«) ma sain aga küll aru, et nad oma ribade kohalt rohkem äestasiwad ja see oli meie kergete maade pääl linale väga hää. Põll» harimine olgu sellep. ühetasane. Ajakirjanduse ülewaade. Seisukoht p olit il'ses päälekaebamise  S meie lehe waStu näib Saks a lehtedel ühine olema. „Rigasche Rundschau' trükib A. v. T t d e b õ h t i kirja .Nordl. Keitungist' ära ja lisab juurd : .Seste seletuse juures on kaks rõõmustavat  asja: esiteks, et last viimaks õige nimega  on nimetatud. Herrad Tõnisson ja kaaslased saavad muidugi ägeda pahameelega selle vastu vaidlema, aga verekondlil sarnadus  sellesama sihitiste väljawaa-lehtedega on nõnda selge, et salgamine, s. o. armsaks saanud  rahvusliku näokatte ees Ihoidmine, midagi aidata ei või. Edasi on rõõmustav, et ühe erakonnaga käsikäes käimine, kes iga kokkuleppimise  juba ette eemale tõrjub, viimaks ometi ka teiselt poolt ilma pikema jututa tagasi  lükatakse, et vankuvate elementide kinnipidamine  ja tüssamine võtu alik ei oleks.' Niisamati trükib ka „Dil« a - Zeitu «g' A. v. Tidebõhli kirja ära, ilma järelsõnata. Wene leht .Rishski j a Wedo - moSti' selle wnsiu aga avaldab kahetsust,  et .Nordl. Zeitung' A. v. Tidebõhli kirjaga küsimuse niis» ; usele alusele on seadnud, sest sellest võib Saksa Valijatele  ainult kahju tõusta. Sõda. Telegrammifid tuleb veergude kaupa, oga nende sisu on enamast tühine, Port-Arturi  ees olla suur merelahing olnud ja meie ristleja .Bajan' olla Vigastatult Shanghai ette jõudnud. Tõepoolest ei ole aga mingit merelahingut olnud, ja »BRa«' wilbib alles Vana Kiist Port-Arturi sadamas. Ka need jutud on põhjendamata, nagu oleks Port- Artusis hirmsaid maalohinguid löödud, kus kümneid tuhandeid mehi on kaotatud.  Mis Port-Arturis Viimastel nädalatel  sündinud, on teadmata, aga kindlasti  Wõtme ütelda, et Tsv'fa kandu tulnud erasõnumid liialdavad. Suur osa neist on täiesti tuulest Võetud ja> nende lugemine on asjata ajaviitmine. Ms ajalehe sõnumisaatja  ou jälle kokku rehkendanud, et jaapanlastel  Muldeni e s rohkem Väge ei ole, kui ainult 150 tuhat meest. Et see tühi puru va, teab igaüks, kes ajalehte loeb. Kama päält ei ole ju teada, kui suur säälue Jaapani Vägi on, aga Lvv tuhande mehe ümber võib teda lüll olla. Tänasest ametlikust  telegrammist näeme, st jaapanlased edasiminekut  weel alanud ei ole. Nemad seisawad  ikka alles Ljaojani jd Muldeni wahel, umbes keskkoha pääl, vähe rohkem Ljaojani kui Muldeni pool. ' Politika ringwaatus ja sõnumid wäljamaalt. Waiamötlejatt k«i,gresfllt Jtalia Valitsus oli kongressile ühe suure saali tarvitada andnud, aga see oli ta tarwis liiga Väikene. Sest esimesel päewal, 7. (Iv.) septembril, oliwad arvata 8 tuhat inimest kooS ja teisel päeval koguni weel 5 tuhat. Awamise-kooSolek peeti siis walitsusemaja õue pääl oru, mis lillede, kujude ja lippudega maitserikkalt ära oli ehitud. Eestseisuse lauas istuflvod Jtalia vabamõtlejate juhataja  ProhweSsor Sergi kõrval Rooma, Milano,  Partsi ja Lyoni linnade ametlikud asemikud  ja teiste maade ühisuste juhatajad, nagu prantslane Buisson, belglane Furuemont, sakslane Haee'el ja teised. ProhweSsor Sergi awamisekõne, mis tormilise kiiduavaldusega vastu võeti, pandi Prantsuse keeli ümber, mille järel Garibaldi laulu ja marseljeeset lauldi. Kui stis veel paar tervituskõne peetud ja prohweSsor Berthelot kiri ette loetud, valiti auupresideniideks:  prohvessorid Lombroso ja Ardigo Jtaliap, prohweSsor Hockel Saksamaalt, prohweSsor  MaudSley Jnglisemaalt. prohweSsor Nowikow Wmemaalt, kirjanik Bjõrnson Norramaalt  ja prohweSsor Salmeron HiSpaniaft. AvamisekooSoleku järele võeti rongikäik  ette, millest arvata 8 tuhat inimest osa võiflvad, ja mida otsatud rahvahulgad uulitsa  äärtel tervitasiwod. Porta Pia ette oli kõnetool ehitatud ja säält pidas belglane Furuemont kõne. Tema kiitis paawstiriigi kaotamist ja Jtaliä - Prantsuse vinnastust. Wiimasest ütles ta, et ta inimesesoo edu tähendab  ) kõik rahvad pidavat selle ühenduse liikmeteks aStvma, kes vaba mõtte lipu all kõikidele õigust püüdvat nõutada. Kõne Võeti snure kiiduavaldusega waStu. Pääle lõunat peeti esimene koosolek ära. Sääl kõneles endine Brüsseli ülikooli president, prohweSsor Tenis sellest, tuida vaba mõte Belgias on edenenud. Pääle selle tönelesiwad  veel üks hollandlane ja üks ameriklane oma elunähtustest. Hackel ja Farnemont panivad  ette, Prantsuse päämtnistrile telegrammi  saata, et teda ta võitluses mõttevabaduse  eest ja riigi ja kiriku lahutuse võitluses julgustada. 8. (21) septembril läks koo Sol ejate arv Väga suureks. Hispanlased oliwad oma laevaga  pärale jõudnud ja ka muidu tuli osavõtjaid  kõigilt poolt. Mõni jagu neist pidi tagasi saadetama, nii näituseks katolitlased, kes vabamõtlemise põhsuSwõtteid maksvaks ei tunnistanud. Koosolijate suure arvu pärast  võeti üleüldisel koosolekul võimalikult Nähe asju ette, kuna peaaegu kõik jaoskondade  kätte anti. üleüldisel koosolekul kõnelefstoad  ainult weel üks Venelane, tshehlane ja ungarlane, kes oma maa oludest aru andsivad.  Sits tehti weel otsuseks mõnele kongretfijõbrale  tervituse telegrammi saata (näituseks  Emile Zols lesele) ja Gtordano Bruno ning Gasibaldt mäleStusesammastele pärgasid panna. Rahvusvahelise õiguse jaoskonnas kõneles  prantslane Hubbard riigi ja kiriku vahekorrast.  Tema ütles, et usk pime usaldus preestrite ja dogmade Vastu on, ja seletas siis kiriku ajalugu meie aj<y»i. Tüli Higi ja kiriku wahel ütles ta sellest tulnud olevat, et paawsiid niisamasuguseid Valitsuse õigusi nõudnud,  nagu riigid. Laused, mida kõneleja ette pani, oliwad järgmised: Rooma paawst on ainult ühe katoliku sündikaadi (ühisuse) päämees, kes Rooma ainuvalitsust  nõuab, ja suweräniks (iseseiswaks valitsejaks) sõna õigusstcMises mõttes ei Võida teda lugeda. Nõnda nimetatud tonkordaatidel (paawSti ja riikide lepingtuei) ei ole rahwasvaheliSte lepingute laadi. PaawSti saadikuid ja riikide asemitka paawStide juures ei tohita tõsisteks diplomaatilistel»  asjaajajateks lugeda. Paavsti ja üksikute valitsuste vahekord on ainult sisemist laadi ja teda ci või vahekorraga  is-seisvate woMejate ja võimude Wahel võrrelda. Riikide valitsustel on õ gus ja kohus, paawSti lihtsaks kodanikuks pidada, kcS rahwaSwahelise  ühisuse «SotsaS seisab. Kui tema ennast Rooma või mõne Jtalia osa valitsejaks  loeb, siis ch» see Jmlia iseseisvuse rikkumine,  mida Jtalia rahvas wõ b nõuda. Need laused kiideti koosoleku poolt ühel häälel hääks, selle järel kut belglane D-niS tähendanud olt, et ükSgi riik protesteerinud ei ole, kui paawSti asemiku Haagi rahukonverentsile  ei ole lastud. Hubbardi kõne järel andis inglane Heaford  misjonäride tööst asumaadel aru. Tema seletas, et misjonäride tegevus sagedasti sõda toob ja nõudis, et sellele tegevusele piirisid määrataks, mis ka hääks kiideti. Päälelõuuasel üleüldisel koosolekul seletas üks hiSpanlane sest halvast mõjust, mida katoliku  kirik Htspanias avaldab, üls Hispania naisterahva» kõneles oma maa naisterahvaste seisukorrast. Sits kõneles Belgia rahvasaadik Lorand riigi ja kiriku lahutusest, mis väga elavat väiklust tõi. Lorand nõudis, et riik ja kirik lahu taiaks,  et avalikud võimud usu asjade vahele ei segaks ja kõik avalikud ametikohad ilmalikkudeks  tehtaks. Selle järel nõudstwad mõ? ned prantslased kirikust vabastamisega ühes ka vabastamist kapilaiiSmusest. Nt pani Lyoni linnapää ette, Jtalia streikijatele ja ,tapitalistli»t« kuulide ohvritele' anus tust avaldada. Kui see tagasi lükati, läks kära nii suureks, et eestseisus koosoleku lõpetama pidi. Selle järel pidusitvad prantslased erakoosolek»  ära, kus nad isekeskis kottu leppisiwad.  Nemad paniwad kongressi'- taks ettepanekul  ette, mis selle poolt järgmisel päewal ühel häälel Vastu Võeti. Esimene ettepanek tervitas terwe maailma  Varanduseta rahwafi, paneb rõhku õiguste pääle, mis teaduse poolt juhitud mõistusel on, protesteerib usulise ja iapitalistlise rõhumise Vastu ja Maldab igatsust õigluse- ja ühesugususe  riigi järel, mtS ütst kõigile sõdadele, klassivõitlustele ja togakiusamiStele otsa Võib teha. Teine ettepanek Maldab kõigile tagasikiskumise  ohvritele osavõtmist ja soowib, et kõigi maade politllijed süüdlased Varsti Vabadust  saaistwad. Selle järel, kui kongress need ettepanekud Vastu Kõmud, haruta» ta Lorandt ettepanekut  edasi ja Võttis ta Viimaks suure enamusega  WaStu. Kongress soowis Lorandi nõudmist  mõõda Prantsusemaale seks õnne, et ta riigi ja kiriku lahutuse ette wõtab, ja Maldas lootust, et tema selle inimesesoo Vabastamise löö hästi lõpetab. S. (22.) septembri õhtupoolel tervitas kongressi üks Jlakia rahvasaadik Jtalia saadikutekogu  nimel. Edast vaieldi selle üle, kus lähem koosolek ära tuleb pidada kas Lõuna- AmerikaS, Partsis, BartselonaS, Või mõne! muul kohal. Et ühendusele ei jõutud, fiis lükati  asi esiotsa edasi. Siis Võeti dogma ja teaduse küsimus harutusele. Prantsuse prohweSsor SeailleS oli järgmise ettepaneku Valmistanud: Sest ei ole weel küllalt, kui edu soowitakse:  tema hääkS tuleb ka lööd teha. Ka Budda usk olt oma asutaja meelest kõrge kölbluse-õpetuS,  mis preestrite teenistust lihtsamaks tegema ja nende munga-eluviisi pehmendama pidi. Temast on miljonite usk ainult nii viist saanud, et ia kõige halvema ebausu ja kõige rumalamad püha-jutud vastu on võtnud. EtujumalaterniStuS tuleb inimeste mõistmata olekust) preester tarwiiab seda, aga tema ei 100 teda mitte. Kirik, kes rahvast eksiteele juhtima ja teadusele waStu vaidlema hakkaS, on ainult siis valesti rehkendanud, kui rahvas mõistlikuks läheb. Loomuliste seaduste põhjal on kergesti võimalik, et rahvas, keda alkohol tooreks teinud, oma mõtteselguse kaotab ning dogma ja rahavõimude orjusele olla annab. Kitt kohusetäitmisekS julgust ega jõudu ei ole, siis on kiusatus väga suur, oodata, seni tui asi iseenesest läheb) siin on kõige ebausu algus. Waba mõtte võitu Wõib ainult mõistlikust rahvaharidusest loota. Kui wabamõte mitte usulise kire moodi ei pea olema, siis on tema tööjõud. Wabamõte  ei tohi mitte ülsi arvustama jääda, vaid peab tööd tegema. Tema peab südametunnistuse  vabadusest lugu ja isegi eksimise õigusest, aga tema ainukene dogma on mõistuse auuStamine.  Kihutuseiõõd teeb tema teadmiste laialelaotamije hääks. Tehkem, et rahvas rumalusega ei harjuks, et tema laiskuse ja tõörohiuse pärast oma edasiharimist ei jätaks; tehkem ebausk võimatuks, kuna me kõikidele selle selgeks teeme, et looduses kindlad seadused valitsevad) seadkem paradiisi,ootamise asemele tõõsesdus, nõidumise asemele teaduse põhjal oleva inimese tegevus) pangem kõige selle õnnistuserttta  tegevuse eesmärgiks õig>useriigi asutamine  maa pääl. Nii käis prohweSsor SeailleS'» ettepapek. ProhweSsor Baisjou seletas omait poolt, et waba mõtte iseäralik wiiS on, oma mõtteid ja tegusid juhtida. Küsimuse pärast läks waieluS  nii etawaks, et temaga sel päewal lõpule ei jõutud. 10. (28.) septembril peeti Viimane üleüldine  koosolek ära. Lähemaks kokkutulemise kohaks määrati Parist linn, kuna eestseisuse asupaigaks Brüsseli linn jääb. Parist» peetakse  kongress tulewal aastal ära, ISOS. a. tahetakse teda kas BartselonaS Või Buenos Atreses (LSuna-A-uerltaS) pidada. Huwitaw vaielus oli kongressi kolmandas  jaoskonna» rahwakooli asjus. Mõned arwasiwad, et usuõpetust rahvakoolides sallida  Võiks, teised tahlflwad teda täiesti ära keklda. Nii pani prohweSsor Sergi ette, et kool waja täiesti ilmalikuks teha, iga usuõpetus ärakaotada ja tema asemele teaduslik kõlbluseõpetus  tuleb seada. Teised, iseäranis belglased,  waidllfiwad selle Vastu, selle pärast et see Vabaduse pöhjuSmõtetega kotta ei sündiwat.  Belglaste poolt oli ka prantslane Buisson, kuna itallased ühes S«rge'ga ilmaliku riigikooli nõudstwad, ja katoliklaStele Vaimulikkude  erakoolide asutamist ei lubanud. Et asja pärast ühendusele ei jõutud, siis peeti erakoosolek ära, ja sääl lepiti Viimaks kokku, et kooliõpetuse vabadus peab Valitsema, see ou, et ka eralooltsid olemas võib olla, et aga kooliõpetajaks preester ega mun! ei tohi Nüüd tuliwad tänu- ja lõpuköned. President  Farnemont tänas Rooma linna ta lahte Vastuvõtmise eest. See kongress lisas ta juurde andvat õigust kõige paremateks  lootusteks, ja kui Watilan tema Vastu protesteerida tahtvat, fiis kinnitavat see ainult, et kongress midagi uut olla. Prohw. Ghisleri, kes eestseisust, kõnelejaid ja ajakirja«ikka  tänas, arwas, et kongress tähtsat jaama intmesejoo - edus tähendab ja kõiki rahvusi Vennalikult ühendada on aidanud. Siis lõpetati koololek ja tookolejad lätsivad tööliste-laulu  lauldes laiali. Rawyk-pass. (Wäikene reisikiri Helwetstast.) § Kirjutanud Ituä. piul. Helene Taar. Kiirrong kihutab Bernist läbi sügisese looduse Zveisimmeni poole. Berni ümbruses ou lünkad Neel kaunis madalad, aga mida kaugemale me jõuame, seda kõrgemaks muutuwad  need. Juba paistavad kaugelt tumehallid  kaljud silma, nende taga seisab nagu suur sätenda» lumepilv) Vaatad natukene teravamalt, siis ei ole see mitte lumepilw, Vaid õhtuse päikese paistel järawad lumemäed: Berner - Oberland. Turtsudes peatab rong. .Spiez l' kuulutab ametnik. Siin peame meie Zweisimmen» poole ümber istuma. Mõne minuti järele kihutame teist teed edasi. Maakoht  muutud ikka mägiltsemaks. Kohutavalt seisab meie ees Ntesen (2888 meetrit) oma hallikaS-rohilise kaljuseinaga. Niesen on kuni 2000 meetrini hää karjamaa, sellepärast karjaste-onnidega  päris üle külvatud. Iga natukese  aja järele on Vagunis pime: sõidame mäe-aluStest tunnelitest läbi. Wahel sõidame hulga aega nagu kraawis) mõlemal pyol ei näe muud, kui lõhutud kaljuseinu, siis awaocb silmaring jälle, kuid Vaade ei ulata kusagil enam kaugele, ikka on kaljud lähedal, siin ja sääl tipud juba lumega kaetud. Wile ja hüüe .Zmeisimmen I' kõlab VäljaS; oleme kohale jõudnud. Zweisimmen on kaunikene küla, linna moode ehitatud kõwad uulitsad, ilusad majad ja kirik. Õhtutel on uulitsad elektrituledega Valgustatud palju Valgemalt Veel kui Wi!-> jandi linn oma kuulsate Ameriia tuledega. Küla on 2072 elanikuga. Raudtee ei sõida siit enam edasi. Küla õpetajal on eestlane abikaasaks, sellepärast mõtlesime esimesel öõ! fsta jääda ja teisel hommiku! wara jala Wildtrubeli poole edasi marsido. Õpetaja majas Võeti meid lahkesti Vasta, ehk küll majaperenaisel kibe oeg oli, sest juhtusime majasse just sellel ajal, kui suur pesu käsil oli. Lugeja mõtleb nüüd küll, et mis siis õpetojaproua! pesuga tegemist,  küll teenrid selle pesevad? Heltveisia ei ole mitte Liiwimaa j siin saab õpetaja koWduse  poolt priikortri ja natukene palka, Mida ta sellest elab, on ta enese asi) sellepärast'ei ole õpetajal ka Võimalik teenrid pidada, proua peseb pesugi ise. Selleks korraks jäeti pesu keewawee alla ligunema ja pesunaine asus ise külalistega juttu vestma, üle kahe aasta ei olnud ta enam Eesti keele sõna kuulnud, oli siis rõõm suur. Õhtusöögi valmistasime nüüd meie, lüloltsed, Väsinud pesunaene pidi rahulikult  istuma ja päält Vaatama. Naljakas oli näha, kuidas minu reisiseltsiline,  noor Hollandi neiu Or. Juris, torkisid  ja sibulaid kooris. Kurkidega sai weel toime, kuid sibula puhastamine pani meie naiskangelasel, kes seadusaktidega ülikoolis nii hõ>psasti Valmis oli laanud, suured pisarad  üle põskede voolamm Juba teise sibula juures lõppes nais-adwokaadi kannatus ja sibul üheS noaga lendasiwad nurka, nendele järele weel üks vägevam Hollandi keeli sõna. Söögilaual Ho rutati.surma ja ülestõusmise'  küsimust, jutt pöör s aga warSti kirjanduse  päätz ja läks ikka «avamaks. Lähema küla õpetaja oli paari aasta eest Hollandis käinud, säält natukene keelt õppinud ja ühe o a Hollandi kirjandusega tuttowals saanud, sellepärast oli minu reisi eltsiiise rõõm suur, kui kodumaa üle sai kõneleda. Waimustuseks muuluS rõõm, kui õpetaja suure rõhuga paar salmi übe Hollandi tähtsama kirjaniku lõõdest ette kanois. Imelikult kõlavad igatseva kõlaga Hollandi ja siinne kare iaksaleel meie maheda Eettikeele kõrval, ja km waieluS selle pääle tuli, kelle keel lõige ilusam, pidiwad teised järele andma, et EeStikeel oma paljude häälikutega  kõige kõlavam ali. Teisel hommikul äratas meid päikene. Ruttu olime riides ja teel. Simmental oa ilus org, kahel pool kõrval on rohelised mäed, kõige kuulsam Helwmsia karjamaa. Oru põhjapoolses  otsaS seisawai ähvardavalt ära- Võitmata kaljud, kelle oi sa weel kellegi inimese jalg ei olewat saanud. Pahema! pool oru otsaS Vaatab Wildstrub-l oma seitsme jääpõlluga  uhkelt üle piinade alla: meie reisi siht. Ilm oli jälle pilv s, sellepärast oli palava  suwc järele mustal k sulanud lumeküngaS Wildstrubel päris kohitaw: mustjaSsiatne, ümber ringi seiSwate ro seliste mägede körwal. Just nagu hirwitodeS »aatas oma hirmsate, vigutawate jäälõhedega Glccier de la Plaine Morte (surnud jääväli) kust meie üle tahtsime  ronida, meis pääle alla. Kui sära», kui sät ndaw, kui silmi pi. on loodus meie ümber. Siit ei sõida Weel raudteed läbi ja see ei riku oma mü«nagadega  oma kannul käivate wõörastema- igal pool raudtee ääres nagu seened  Mast tõujewad, Naba loodust. Kõik meie Hiber kohiseb, nagu sosistaks keegi meile salsjuWsid körwa sisse; need on mägeStiku ojakesM mis nagu hõljuw loor kõrgelt Wildsr. übelilt alla mitme kümne sülla sügavuseSst  orgu kukuvad, laugele õhku Valget juga järele jättes. Mis teawad need kuulsad ilmareifijod, kes miljonite kaupa suweks Helvetsiasje  sõidavad, siinsest looduseilust? Tuule kiirusel kihutavad uad mõne päewaga läbi terwe Helwetfia, suuruStawad siis kodus, kui palju uad natukese ajaga näinud, kuna nad tõepoolest aga, pääle raudtee üle tõrgete mägede,  midagi ei ole näinud j sellepäsast on siis ka tihti arvamist kuulda, et H-lwetsiaS midagi iseäraliklu et olla ja mägeStiku loodus olla igalpool ometi üks ja seesama. Mis teawad need inimesed neist ilusatest äraseletamata  wärwidest, mis Kuult pilves ja Vihmase  ilmaga melsikiis Wlwelsia looduses näha on? Nad istuvad Mhma-aegu rahulikult kusagil Võõrastemajas ,a kaebavad sits kalli arve üle. H.Metsis on liiga suurepäraline, kui et temast ühekorraga ja järsku aru Võiks saada. Tee oli mudane ja pehme, sellest hoolimata  sammusime meie Vaimustusega omas imelikus reisiülitonuas edasi: lühikesed, hallid alused, «alged, kujutud Villased jakid, laiade äärtega Valged Kaukast» Viltkübarad (mälestus  Wenemaali), tugevad naelutatud saapad, pikad, jämedad, 01l otsas tugewa rauaga mäekepid  ja mõlemil suur retstpaun moonaga seljas pidime ju paariks päevaks kõrgesse mägestikku jääma, kus ühtegi inimest enam ei ela. Kolme tunnise tubli marssimise järele saime Leul'i (küla), kust õpetajate tungiva soowimtse järele juhi ligi pidime Võtma, kui surma ei taha saada. Ilm kuulutas halba ette, sellepärast nõudis juht 85 franki, mis aga meie jõuust üle käis. Otsustasime siis parem kahekesi edasi kõmpida) Võib ju ka Veel igal ajal ümber põõrda, kui hädaoht tõsine on. Juht arwaS, et meil kahel oaesterahwal  üleSsaamine täitsa Võimata on, pääligi  Veel nüüd, kus iga silmapilk paks udu, s. o. pilv, tee eest kinni katab, ja hoiatas meid tõsiselt. Meie lubasime ettevaatlik.d olla ja lätsime edasi. Weel tuli inimest Vasta, sagedasti küsiti, kuhu meie läheme, ning meie Vastuse pääle .Wildsteubeli otsa' raputati uskumatalt pääd ja soowiti, et ümber pööraksime.  (Järgneb.) Tagawarawäeliste jöjateekonnatt. J^ani.Mandshuria". t. sept. tgvt. Meie oleme MandjhuriaS maol, kus nüüd surmal suur võimus on. Üle 800 Versta sõitsime täitsa tühja maad mõõdo. Kui siin mitte suurt mägesid et oleks, kuhu Vaade peatama jääb, siis oleks ta tühi, kole lagendik. Ei ole siin metsa, puid ega põõsaid, ei ta lindagi. Ja see täidab rinda tundmusega, «agu oleksivad  tõik meid maha jätnud. Kuid meie usume, et kodumaal kaugel me e omaksed ja sõbrad meid mitte et uuuSta. Meie oleme Viimaste seas esimeses sõjawäe-lorpuseS, kus palju eestlasi on) esimesed. Võib olla, on ju tule ees. Igapäev Viitvad rongis mehi tagasi,  kes ju surma küüsi ou tunda saanud ... Jaam .Maudjhuria' ou 12 werSta Wene piirist kaugel suur, kena jaam. Siit Veel SOO Versta, ja siis oleme Hzrbinis. — Praegu on siin õige jahe, pilwes ilm, lumekibemid tuleb. Saadame kõigile, kes meid meeles peavad,  sooje südamlist tervitusi. Eestlased sõjateelt. Seda ja teist. Setukeste pärilt-olemise kohta kirjutab P. F. .Postimehe' 181 numbris. Asi h iwitas mind ammugi ja ma wõin oma teadmiste põhjusel tõendada, et setude ajalugu palju Nämm on, kui .Postimehe' tähendatud nr. nimetatud setukene Trosim Kasmitsh arwab. Eestlaste põgenemine rüütlite Valjuse eest Wastseliina ja teistest kihelkondadest Peisert piiridesse algas juba Moskva tsaari Ivan Hirmsa ajal. Pctferi kloostri üle Valitses siis igumen LormliuS, kes 1521 selle auu sisse tõsteti Z 1565 ehitas ta kloostri ümber müüri, et kloostrit Liiwimaa ordu»rüütlite Vastu kaitseda ja ühtlasi  rahwale teenistust muretseda. Temast on NanaS kirjas üteldud: .MälestuseNäSriline ja õnnis igumen Korselius elas igument ametis  81 aastat ja kats kuud. Tema ei and- nud oma paastuva ning püha eluga mitte ainult munkadele lunastuse kättesaamiseks eeskuju,  Vaid õpetas ka Liiwimaa Wistse linnakese  rahwale, keda tshudiks nimetatakse, ristiusku,  ja Valgustas teda püha ristimise Valgusega,  ning seadis tema sekka preSbiterist ja köstreid.. ' ühes teises kirjas ou öeldud: .Pääle selle kut Iman Hirmus Liiwimaa ära oli Võitnud, nimetati õnnis Kornelius tsaari enese poolt Tartu ja Wiljandi piiskopiks.'  Seesama KornelinS Võttis Jurjevi ja Wiljandi seadusliku piiskopina Liiwimaalt põgenejaid eestlasi, kui oma piiskopkonna hingesid,  enese kaitse alla ja asutas neid kloostrimaade  pääle elama, kus juures ta neile tingimise  ette pani, et nad Greeka-iatoliku uSku peavad heitma. E-st!aSt«! oli ükspuha», mis usulise nime nad kandstwad: et teadnud nad ju ka Rooma-katoliku usust midagi, vaid elasiwad  enne kui pärast pagana-wtisi järele, millele ristiusu toojate k»udu ebausu kombeid hulka oli tulnud. Niisama vähe, kut enne Ladina keelsest, saiwad nüüd Slowontkeelsest jumalateenistusest  aru. N-tl põhjustel hakkas,wad Venelased neid pooieusulisteks (riouvsbrzrsck) hüüdma. Praegu on setukest minu teada Petseri, Panikowitjhi, SaleSje, Tailowa ja täuawu sellest  eraldatud Obinitsa kihelkonnas elamas. Hoolimata sellest, et neid kirik ja uuemal ajal ka koolid on püüdnud w-nestada, on nad ikka .maa-inimeStet»' jäänud. Nende WSrnmurde  sekka on küll kaunis kogule Venekeelseid sõnu tekkinud, aga sellegipärast on Wene keele mõistjaid Võrdlemisi Vähe; naesterahwad ei mõista seda keelt peaaegu sugugi. Oma keelemurret  arwawad setukesed Eesti keelemurretest  kõige puhtamaks. Kui mina Obinitsa kirikus  paari korda.tundifid' ja.epistlit' Eesti keeles lugesin, siis nutsivad mitmed .südame kihwatuse" pärast ja awaldafiwad soowi, et .poolpappi' alati .maakeelt' loeks: sellest saawat nad hästi aru, ehk see Tallinna keelemurre  lüli mi puhas ei olewat, kui nende oma .maakeel'. Iwau Matwejesf, endine Obinitsa köster. Toim. täh. Setudcst on tüll ainult Väikene oja Liiwimaalt tulnud põgenejate järeltulijateks  urvata) kaugelt suurem osa ou selle nurga pärisrahvas. M' DsDWTRZ»MWW« WVGZ