Saarlane Ilmub kaks korda nädalas, igal kesknädalal ja lanpäewal. ToimeluS on Kurcsaarcs, Pitkas uulitsas, Tresfcni majas ur. 13. Kuulutuste wastuwõtminc luni kellu t pSewal Adrcssi muutmise eest kop. Telli miseh ind: krooilnpostiga: -°st«s . . S rbl. k-p Vz . . . 1 „ss „ : .. . . - . 7S . maapostiga: „ . . I«Sv . ! V- . . . t V. .. ..-. Sv „ j Üksik ««mber maksab Z kop. , Xs 89. Laupäewal, 6. detsembril 1908. XXIV. aastakäik. Saaremaa kroonumetsahoidjatest ja nende käekäigu parandamisest. s Palga kõrgem määr saab ülemmctsahoidjatel 420 rubla ja metsahoidjatel 200 rubla aastas olema. Maa suurus saab ainult S deSs. määratud,  Üle selle weel IV- deSs. õuemaad. Armutakse,  et suurem maapidamine palju aega nõuab ja ametikohuste rutulise täitmise juures takistust  teeb- Need, kellel majasid kroonu poolt palga maa pääle ehitatud ei ole, saiwad korteri raha 18 rubla aaStaS, kuna aga nüüd selleks otstarbeks 36 rubla aastas on määratud. Riigi tulude ja kulude eelarwe komisjon on jelle ettepaneku läbi maabunud, hääks arwanud ja ära kinnitanud. 1908 aastast pääle saaksiwad  siis kroonu metjahoidjate palgad aegajalt kuni 1912 aastani kõrgendatud. 1913 a. pääle tuleks aga üle Wene riigi lisapalka 2.157.919 rubla riigirenteist wälja anda ja korteri raha mitte üle 285.732 rubla. Seesugune uus walitsuse ettewõte saab kroonumetjahoidjate  käekäiku parandama ja teeb neile wõimalikuiS oma lastele kohalist haridust anda, iseäranis metsa asjanduses- Metsahoidja poeg on metsas üles kaSwanud, tal on mets armaS ja kui ta edaspidi jälle metsaaSjanduscs tcgew saab olema, siis on ka see amet temal armaS ja ta ise ameti täitmises osaw. Kellel on, sellele antakse, ütleb kiri. Ainult nendele metsahc Aatele, kes rahalist palku saamad, antakse palka juurde, kuna aga need, kes rahalist  palka mitte ei saa, endisesse seisukorda jäätakse.  See tuleb ehk sellest, et kroonumaade pääwalitsusel nende halb käekäik mitte teada ci ole, ja nimelt see, et nende käes pidamiseks olewad maad wüga hõlmad on, mille keskmiseks rendiks waewalt 30 rubla aastas armada wöib. Hoopis teine lugu on aga Wenemaa ja Kuramaa  mitte-palgasaajate metsahoidjatcga. Neil on suured ja laialised maad käes, ja need maad on köit hõäd. Iseenesest mõista, mis rahapalka peaisiwad nad mee! saama, kui neil teenistuse eest nii suured maad, nagu meie wähemad kroonu mõisad, käes on. Kuramaa kroonu metsahoidja  ci wahetaks ialgi oma palgamaa meie wüikse kroonumõisa wastu ära. Wölb olla, et ka nende meie krvonumetsahvidjate kohta, kes mitte raha palka ei saa, kroonumaade pääwalitsuse  poolt parandusi ette wõetakse, kui pääwalitsus  kohaliste maade olude üle lähemaid teateid on saanud. Soowida oleks, et ka neil kord südamed sossmini  tuksuma saamad, niisama kui nendel ameti» wendadelgi, kellel nüüd palka juurde on pandud. 1. dets. 1908. J. Rihk. Riigiwolikogu. Koosolek 28. nowembril Sisemiste asjade ministri abi Lõkoschin rääkis  maakomisjoni ettepaneku waStu, uimelt kogukondade  maade asjus, kus ümberjagamist 24 aasta jooksul ette ei ole «võetud. Pääle selle tuli 9. now. seaduse 1- paragrahwi paranduste hääletamisel imelikka asju ette. Selle paragrahwi  kohta oli 15 parandust ette pandud. Selle asemel, et neid parandusi ükshaawalt hääletamisele wõtta, ütleb esimees, et ta kõige päält 1. paragrahwi enese hääletamise alla paneb, sest „muidu lähen ma kindlasti segi," ütleb ta. Saalis tõuseb suur kära. Igalt poolt, pahemalt  ja paremalt poolt, hüütakse, et niisugune kord õige ei ole. Miljukow ütleb kõnetoolilt, et niisugune kord riigiwolikogu kodukorra «vastu käib. Esiti peawad parandused hääletatud saama  ja siis alles paragrahw ise, sest muidu ei ole teada, missuguse kuju paragrahw lõpulikult  saab. Aga esimees ei raatsi «volikogu wacwata paranduste hääletamisega, sest 1. paragr- wõida lõpul weel läbi kukkuda ja siis olla aeg maha «visatud . . . ..Soowite 1- paragr- ettepandud seaduseprojekti wastu wõta?" küsib ta. (Hüüded: Missugusel kujul?) Esimees teeb nähtawaSti nalja: „Kui tagasi lükkate, ei ole tal mingi- sugust kuju (naer), aga kui waStu wõtate müütab  ta nõnda, nagu parandate. Kõikide meele järele ei ole wõimalik teha-" Hääletamisel wõetakse 1. parsgr. waStu, eht küll teada ei ole, mis selles paragr- lõpulikult saab olema, sest et parandused, mis pärast hääletamisele  tulewad, ta hoopis muuta wõiwad. Pärast waheaega paneb TshelSschew ette, et parandused ära trükitaks ja kõigile kätte antaks. Muidu ei saa talupojad nende sisust aru. Tsheschewi  ettepanekut toetab Miljukow js teised, aga krahw BobnnSki hüüab: «Mitte milgi tingimisel!" Ettepanek kukub hääletamisel läbi. Hääletatakse, ilma et paljud tsaksiwad, mida nad hääletawad. Hääled loetakse walcSti ära, mis teistkordsel hääletamisel (ustest «väljaminemise  läbi) awalikukS tuleb. (Kära ja naer.) Õhtusel koosolekul oli laenuandmise küsimus harutusel: 300 miljoni olla s°/, lühtkeseiähtajaliste  riigikassa wõlatähtede kustutamiseks tarwis,  mis Prantsusmaale antud, ISO miljoni erakorraliste kulude eelarwe puuduma summa katmiseks. Laenu tahetakse Prantsusmaalt saada. Praegu olla sääl rahaturu tingimised hääd, wõib olla, pärastpoole mitte- 300 milj. laenu asi olla selge; kui maikuul «võlatähed ära larwis kustutada, fiiS on mida warem, seda parem läbirääkimisi laenu asjas alata- Kuid 150 milj. laenu juure» tekkib kahtluS: õigem oleks seda laenu siis teha, kui eelarme puuduma summa suurus juba teada on. Nõnda arwata eelarwekomisjvn kui ka rahaminister. Kuid praktika näidata, et kasulikum on mõlemaid summasid  ühekorraga laenata. Adshemow räägib rahwawabaduse-erakonna nimel- Laenu projekti põhjused ei ole «volikoguliikmetel  teada- Nagu waremgi üteldakse «volikogule,  nii ja nii palju on tarwis laenata, aga tingimiStest ei räägita midagi- 118. põhjuSseaduse  paragrahwiS on oga selgesti öeldud, et laenu tingimised ülemwaiitsuse määrata ei ole. Kõneleja toob Õhtu-Europa konStitutstonidcst eelarwe asjas näituseid. Nelja märk. 30 Conan Doyle järele eestistanud J. Piklep. Wana kindluse müüri äärest jookseb jõgi läbi; külgede pääl ja taga on palju wärawaid ja sissekäikusid, mida waenlase waStu kaitsta tuli- Meil ei olnud niipalju inimesi, et oleksime wõinud iga mürama juurde tublid mähid panna. Sellepärast otsustasime kindlusesse kesk-wahtide seisukoha asutada ja iga wärawa juurde ühe eurooplase ja kaks ehk kolm pärismaalast panna. Minu hooleks anti teatud tundidel wäikesed wärawad lääne pool külgeS wahtida. Abiks anti mulle kaks sichi ja waenlase pääletungimise korral pidin ma püssi laskma, et teised mähid nende seisukohast teakfiwad mulle abiks tulla. Wahtide kesk seisukoht oli nendest wärawatest kakssada sammu kaugel ja terme labirmtuse läbi üra lahutatud. Ma olin selle üle kahtlane, et mähid keskseisukohast hädakorral õigeks ajaks mulle appi jõuawad. Ma olin enese üle uhke: olin ma ju ometi meel noor nekrut, püälcgi meel puu jalaga ja nii uStaw juba, et kõige kardetawama wärawa wahtimine minu hooleks uStil Kaks ööd läksiwad  mööda. Minu abilised oliwad tublid poisid; nende nimed oliwad Mahomet-Sing ja Abdullakhan;  nad mõlemad oliwad kord inglaste mastu Chilian-Wallochi juures wõidelnud. Nad rääkistwad  hüSti Inglis keelt, aga minuga oige mähe, maid lobisesiwad kõige öö ainult oma keeles. Ma seisin mürama juures ja waatafin laia jõe ja lugemata linna tulede pääle- Trummi põnn, pärismaalaste mänguriistade heli, mässajate kisa ja hulumine, kes opiumist ja bang'ist*) joobnud oliwad, kostis ööd läbi teinepoolt jõge mu kõrwu- Iga kahe tunni tagant käis ohwitser  kõik wahid läbi, et näha, kas kõik korras on. Kolmandamal wahiööl muutus ilm pahaks; hakkas wihma sadama ja läks kottpimeks- Niisuguse  ilmaga on paha wahi pääl seista! Ma katsusin sichidega juttu teha, aga see oli asjata. Kellu kaks ööse oli järelewaatus ja sellepärast wõiS nüüd natuke wabam olla. AjawiitekS wõtstn ma piibu wäljo, panin püssi kõrwale ja tahtsin tikust tuld tõmbada, kui korraga mõlemad  fichid minu kallale tormasiwad- Üks tõmbas  minu püssi kätte ja pööris otsa minu poole, kuna teine määratu suure noa minu kõri juurde pani ja mandus, et ta kohe mind tapab, kui ma üheainsa sammu paigast julgen liikuda. Ma armast», et nad mässajatega üheS nõuS on ja et nende kallaletungimine seda tähendab, et nüüd kindluse pääle üleüldine tõrmijooks algab. Kui see wäraw mässajate kätte langeb, on kõik kindlus marsi nende käes ja naisi ning lapsi ootaks seesama saatus, kui hiljuti KonporiS. Ärge mõtelge, herrad, et ma naljatan! Ma tahtsin appi karjuda, aga teine fich mõistis mist minu mõtted ära, sosistas mulle kõrwa sisse: „Ärge tõstke kära. Selle külje pool ei ole mässajaid." Ta sõnad kõlafiwad tõsiselt ja et ma teadsin, et mind kohe tapetakse, kui ma piiksatan, olin ma wagufi. Kuulge mind, sahib, ütles teine fich Ab' dulla-khan. Heitke meie nõusse, ehk meie peame Teid igawesti wagaseks tegema. Asi on wäga tähtjas ja kahelda ei ole siin midagi- Manduge oma ristiusu püha risti juures, et Teie meiega ühes nõuS olete, muidu wiskame Teie surnukeha  jõkke ja lähcme ise mässajate poole. Teist teed ei ole. Surm ehk elu? Meie anname Teile kolm minutit mõtlemise aega, sest aeg läheb edasi ja meie peame oma asjaga enne järgmist järelewaatust lõpule jõudma. Kuidas wõin ma misgi otsustada, kui ma meel midagi ei tea? küsisin ma- Kui Teie kindluse äraandmise pääle mõtlete, siis ei heida ma küll mingil tingimisel Teie nõusse; tehke siis minuga, mis tahate I Kindlusest ei ole meil midagi juttu, waStaS ta. Meie palume Teid seda teha, millepärast kõik Teie suguwennad siia tulewad rikkaks saada. Kui Teie kohe meie nõusse heidate, wannume meie selle noa juures kolmekordse wandega, mida meel üksgi sich ei ole murdnud, et Teie saagist ühe jao endale saate. Nelja» jagu saab Teile. Rohkem ei wõi meie lubada. Mis saak see siis on? küsisin mina. Ma seowikfin küll rikkaks saada, tuid ütelge seda mil wiifil- Manduge oma isa põrmu juures, oma ema au juures, oma ristiusu risti juures, et T.ie oma kätt mitte meie waStu üles ei tõsta ja meie waStu ei praegu, ega hiljem ühtegi sõna ei räägi. ») Bang Jda-Zndi- kanep, mille Icemnetest niisama j°«, moStayat ollust s°ad»!je, kui m»«ni<lille i-emnNest opiumi.