Hiljuti ei täitnud kaks naeSterahwast  maalt linnas olles seega mitte politsei  nõudmist, et nad oma hobusid tee päält ära ajanud ja hakkasiwad gorodowoile wastu. Kui gorodowoi wilega abi kutsus, kiskus üks naeSterahwaS temalt wile ära ja wiskas lumesse. Nüüd taheti neid politseisse  wiia, aga naesed ei tulnud, üks pidaS ennast saani haisast, teine hobuserangidest  kinni, kus juures nad ka hobust ohjadega köwaSti kinni hoidfiwad. Kui aga gorodow oil korda laks hobusel suitsed püäst üra tõmmata, mis temale wõmaltkuks tegi, hobust edasi talutada, siis katsunud üks naestest ära põgeneda. Oma nime ei tahtnud nad ka mitte üles anda, waid tarwitanud sääl juures jämedaid sõnu. Wiimaks läinud gorodowoidel ometegi korda naisi politseisse wiia, kus nende üle protokol tehtud, mis kindral kubernerile  saadetakse, kes neile ilma kohtuta nuhtluse pääle paneb. Üks naestest on 72., teine 48. aastane. Ehk küll niisuguseid  kange kraega naist weel waewalt ette juhtub tulema, fiiigi hoiatame rahwast politseile waStu hakkamise eest. Sest praegu  on sõjaseadus ja sarnane waStuhakkamine wõib wäga pahasid järeldusi tuua. Põletispuud waestele. Nagu meie juba teatanud oleme, asutati Kuresaarde kohase Eesti Seltsi algatusel waestele puudemuretsemise komisjon. Et teed enne jõuku pahad oliwad, siis ci wõi< dud puude tagamara muretseda. Nüüd on aga selleks tarwilikud puud koos ja komisjon  wõib o«a tegewuft alustada. Puude ladu on mõisnikkudekoja hoowis ja säült müüakse igapäew hommiku kellu 11) ja pärast l. 4 —5 alandatud hinnaga waesematele  isikutele puid, iseäranis nendele, kes ühekorraga terwet koormat oSta ei jaksa. Teatama Kihelkonna üleskutse asjus on meile meel järgmine kiri awaldamiseks saadetud: Kihelkonnal, 13. I. 08. K. a. «Saarlase" toimetusele! Oma auustatud lehe 4. awaldate Teie minu kirja mida ma õieti küll mitte awaldamiseks  sisse ei saatnud ja teete sinna juurde  tähenduse, et see saladuseks jääb, mis põhjusel üleskutse „HääleS" ilmus, kuna see, minu seletuse  järele, ajalehtedesse ei pidanudgi tulema. Siin on Teil eksitus juhtunud. Mina seletasin, et üleskutse „õieli meel ei pidanud ilmuma, sest et näitemüllgi korjanduste luba meel mitte käes pole." Muidugi mõista pidi ta siis, kui luba tulnud, ajalehtedes ilmuma ja selleks palusime  hra T. Li i w'i trükikoda, et see siis üleskutse niihäsli ~Hääle" kui ka „Saarlase" toimetusele awaldamiseks pidi saatma. Eksikombel oli ta aga „HääleS" liig wara ilmunud. —See on terme saladus. Auupalitkull Or. S. Toimik. Toim. täh. Kui vr. Talwik, siin meie eksitusest räägib, siis on see tema oma enese kirja järeldus. Ütleb ta ju oma kirjas 11. januarist, et ta „Hääle" trükikojas ainult 500 eksemplari  üleskutset iselehtedena tellinud, et mitmuseid  ko r ja m i se r a am at u tele ligi panna. Seega tõendab ta, et ta «Hääle" toimetust mitte wolitanud ei ole „ÜleSkutset" „Hääles" äratrükkida  ega teistele lehtedele saata. See on aga ometi sündinud. KudaS see sündida mõis, oli teadmata, vr. Talwik toetab ennast oma kirja sõnade «õieti meel" pääle. Meie põhjendame ennast ka selle sama sõna pääle, kui küsime, kudaS mõis „õieti meel" „Hääie" toimetus wolitatud saada „Üleskutset" ära trükkima ja teistele lehtedele saatma, kui «Üleskutset" ainult iselehtedena telliti, et neid korjamise raamatutele ligi panna. Wõi ei teadnud hr. vr. Talwik 11. januaril kirja kirjutades „oiti meel" mitte, kudas asjaolud just on? Uue aasta õnnesoowi kohustest «vabastamiseks  on kõrgemate ja eraõpeasutuste EeSti sugust kaswandikkude häüks maksnud 1. januariks 1908: Kuresaanst: E- Eichfuh 2 rbl., xy 1 rbl., E. Sitska 1 rbl.. J- Rg. 1 rbl.. K. Wöhrmann 1 rbl., A. Wilsar 1 rbl., E. Wildenberg 1 rbl., A. P. 1 rbl., A- T. Brosch 3 rbl., J. Ainson 1 rbl.» A- WaSsermann  1 rbl. Kuresaare Saksa keelne nädalaleht räägib, et meie linna ahjud mitte ojanõudmiste  järele tehtud ei ole, sellepärast rohkesti  puid „wõtawad" ning feega rohket kulu teewad. Sagedasti olla ahjud wäga paksude seintega, ei tõmba hästi jnd. Saksakeelne  leht annab nõuu, et linnawalitsuS ühes mojaomanikkudega tulcwal suwel Riiast ahjutegija siia telliks, ehk mis weel parem, ühe ahjumeistri siit Riiga ahjutegemist õppima  saadaks. —Küsimus, mida Saksakeelne leht puudutab, on küll suurema tähelepanemise  wäärt. Sest ahjude pääle ei pane meie maja omanikud mitte küllalt rõhku. Paljudes majades on weel wanuaegseid ahju mürakaid leida, mis poole toa ruumi ära wötawad. Kui palju ei tarwita need ahjud puid ära. Endistel aegadel, kui puud odawamad oliwad, wõis nendega weel kuidagi läbi saada, aga nüüd, kus puud ja kõik elutarwitused kallid, peaksime meie tõsiselt suuremat rõhku selle pääle panema, et ahjud wähcma kütmisega rohkemat  sooja annaksiwad. Ja seda saab nende mõistlikuma ehitamise läbi. Maja mida wõlgade pärast ära müüa ei saa, on KuresaareS olemas. Tema omanikul  on wõlgasid, wõlauSkujad tahaksiwad maja ära müüa, aga ei saa seda kuidagi teha, sest et maja tema omaniku nime pääle mitte kinnitatud ei ole, ning selle kinnitamine ütlemata suurte raskustega Ühendatud on, sest et need isikud, kelle käest maia ostetud, ammu juba surnud ja neil pärijaidgi ei ole- Ilma wölglase nime pääle kinnitamata maja müüa ei saa. Wõlauskujatel  jääb siis ainukeseks abinõuks korteri raha kinni panna-—Seegaei saa igakord ka siis mitte wõlga kätte, kui ka wölglasel «varandust on- Ruhnu saar ja tema elanikud. . Jutustatakse, et Odin ida poolt põhjapoole rännates Ma merelahes ühe saare pääle läinud ja sää! sirwisi lõiganud. Lääl pole aga midagi sellesarnast leida, kuid see wäike saar kannab Rootfi keeles nime Runö (õ tähendab Rootsi keeled : saar) ja tema pinnal elab -veel länapäew põline-wana wikingerite sugu. Eesli keeles kutsutakse  saart Ruhnu saareks. El selle tüki kirjutaja säälsed olud kõige huwitawamad  ja kõigiti misjoni sõprade osawõtmise -väärilised on leidnud olewat, siis tahab ta oma -vagade ja tublide sugurahwa ja meresääre elanikkude  elu ja oiu kohta mõned lühikesed tähen- Ruhnu saare elanikud on Rootsimaalt, Dalekarliast,  pärit. Kui kaua nad Ruhno saarel juba elawad, pole teada, aga kindel on, et nad juba IS4I. aastal jääl oliwad. Wiimane Rootfi õpetaja,  kes jääl elaS, suri aastal 1806. Miuu reis korraldati nii, et ma Kuresaare sadamas! ühe Ruhnu purjupaadi leidsin, mis säält suwel iga kuu esimesel päswai posti ära loob. Uks aurulacw, kes Kuresaarest Riiga sõitis, -võttis  paadi nööri otsas järele ja nõnda jõudsin ma õige ruttu Ruhnu saare pääle, kus mind salk hallis riides, pika kaSwuga mehi palja pääga -vaStu -võtmas oli-vad. Iseäralik nähluS, mis inimese südame peaaegu -vabisema paneb, sest need ei ole harilikud inimesed, waid iselaadi kristlikud  wikingerid, oma -väliste eluolude järele alles  niisamasugused, kui 1000 aastat tagasi. Ja nõnda, sellest -vanade rootslaste kogust saadetud, ise aga selget Rootsi keeit kõnciewad, lähenesin  ma nende kogupaigale, mis roheliste puude -vahel, nagu indianlaSte küla, peidus seisab ja mis imelikult, nii muinasjutulikult ehitatud on, nagu oleks ta mitu aastasada maganud. Näituseks paistab ühest majast ainult must õlekatus silma, katus, mille rõhu all hoone ise nagu maa sisse näib -vajutatud olewat. Enamasti on kõik elumajad ilma korstnata. Kui sinna pääuksest  sisse astuda, siis -valitseb sees täielik Sma- pool seisab, pole palju ütelda see on rehetuba. Teise, mis paremal pool seisab, leiame selleläbi üles, ei tema ukse sisse wäike taskurätiku suurune aken on tehtud, mille kaudu elutoast walgus sisse paistab. Sääl sees on suur tuba, mis aga ka suur peab olema, sest tihti elab sääl sees neli perekonda, kellel igaühel oma määratu suur moodi on, niisama kui mõni oma ette tuba. (Järgneb.) Seda ja teist. Kui ruttu puu ajaleheks muutub. Austria Ungarias on Menzel ja Ko. paberiwabrik katset teinud, kui ruttu ühte puud ajaleheks saab muuta. Kell 7, 30 minutit hommikul raiuti 3 puud ühe notariuse juuresolekul metsas maha ja wiidi wabrikusse, kus nad 12 tolli pikuSteks tükkideks lõigati. Juba kell 9,34 min- oli sellest puust paber saanud, s. t. walmistamine  ei wõtnud enam aega kui 2 tundi neli minutit. Aga meel oli puu alles paberipoogen,  mitte aga ajaleht- Kiiresti walmiStatud paber wiidi nüüd 2 kilomeetrit eemal olewasse trükikotta ja kell 10 oli ajaleht malmis. Nõnda on siis elawa puu ajaleheks muutmine karma päält ainult 2 tundi ja 40 minutit kestnud. Kui mitmesuguseid  aega wiitmaid wahejuhtumifi ei oleks ette tulnud, oleks ajaleht 20 minutid  meel warem malmis wõinud saada.  Pääpäälepöörtudmaail  m. Amerikast tuleb teatus, et jääl paljud naesterahwad, ühe wanaaja kombe pääle toetades, otsuseks olla teinud tänawu, mil „ liigaasta" on, mitte enam oodata, mil mehed neid kostma tulewad, maid ise meestele kosja minna. Juba olla mõned katset teinud ja afi olla kõige paremini korda läinud. Näituseks awaldanud keegi rikas preili Olga Petersen kellegi Jwan Larsenile kirja teel armastust ja saanud kohe telegrafi teel „ja" wastuseks. Pulmad  peetud juba teisel päewal ära. Noh, tui see mood kord ka meile jõuab, stiS saame pulmast kui puru. Kui sina armastad, kui sina palme» tad, kui sina kannatad, fiis oled fina inimene.  India tarksõna. Tänage seda, kes teid laidab, niisama  ka seda, kes teid teotab: tema toob teile tulu teie puuduste püüle näidates. Rahwastel ei ole paremat «võidujooksu  kui seda, et inimese armastuses ja hariduses esimene olla. Parajal ajal tulla on hüä, parajal minna parem. Ülekohtune maailm. on, Juku? Mispärast sa nõnda kisendad .Eile peksis isa mind nõnda kangesti, et mul püksid katki rebenestwad ja täna andis ema minule katkiste pükste pärast uue nahatäie I" Wanad tuttawad. „Mul on auu teile oma naist efiteleda." „Tünan Teid . . . Ärge sellepärast waewa nähke. Ma olen temaga juba kord abielus pinud . . . Sellest sai küllalt I' Ssar l a n 190 S M 6