Saarlane maksab: >/- .. t 2S .. '/- .. -„ 7S „ '/» - I -/4 .. -.so „ llksik number K kop. Ilmub «UkorÄ n»d->l->», izÄtelfi. Plietvnl. Toimetus Kur-loo»-», PiikoS u»l., Trkffcni mnj-S. M IS. TuulutuSte wuStuwttmtue luni Kuulutuste pitll-rlba I k«p., lehe ceSols-S uu kop. V. Teisipäewal, 13. webruaril 1907 XXI», aastaks». Igal ühel omad hädad. Meil on sm>r hulk maata inimesi, nimelt  neid inimesi, kellel sugugi maad ei ole. Ja kui meie maata inimeste hulka ka kõiki wabadikkusid orwame, siis on mnde hulk meel seda suurem. Käremeelsed ning maata inimesed ise kaebawad alati, et nende, see on maata inimeste seisukord raSke, wi letS on. Aga kes seda mitte ei kaeba? Wötame näuuseks kroonu muldade talupojad.  Need peaksiwud siis need õnnelopsed olema, sest nad on maa pärisomanikud. Aga kas on nad oma seisukorraga rahul? Ei sugugi mitte! Nad kaebawad niisama raskete aegade üle, kaebawad niisama, et nende sersulord wilets on. Ka nende suust pole seda kuulda, et nad omaga rahul, et nende seisukord kõigist teistest parem on. Ainult sel ajal, kui kroonutalupoegadele kõigekõrgema manifesti läbi astumaks kingin,  tundsiwad nad ennast kord õnnelikud ja oma seisukorraga rahul olewat- Nad arwasiwad, et kur maa eest enam midagi maksta ei ole, et siis tüllus ja õnn majas  on. „Oh mis meil nüüd wiga, meil on maa muidu käes, elame ilmu mureta!" oli nn mõnegi juust pärast oötumaksu kinkimist  kuuloa- Pärast aga, kui ära nähti, et prii maa kedagi wcel ei toida, ilma et jääl pääl tööd ei tehta ja waewa ei nähta, tuldi jälle teiste mõtete pääle, tuldi jälle endise tõe juurde tagasi, mis juba maailma  algusest maksma on pandud, et „oma palehigi sees pead sa oma leiba sööma". Ja kroonutalupojad kaebawad niisama oma seisukorra üle, kui paljud teisedgi. Nad toomad päriswalla talupojad eeskujuks ette, kellel palju suuremad maad käes olla, mille tõttu nad ka palju rohkem põllusaadustd  saamad, nii et raha, mille nad rendiks  makjawad, rohkema pöllusaaduste läbi ara tajutakse ning et neil puhas ülejääk meel suuremgi on, kui lroonu talupoegadel. Siis on w-el wanat käeluust kuulda : „Mis päriswalla talupoegadel wiga, läheb nende maja manaks ehk põleb ära, siis annab mõisnik puud ja wald ehitab uue maja ÜleS, kuna aga meie. kroonuwalla peremehed  sarnasel korral kõik ise peame tegema". Et päriswalla talupojad jälle kroonuwalla talupoegade hää seisukorra ning enese raske elu üle kaebawad, on jälle kindel. Neil olla kõrged rendid, lahjad maad, polla kindlust, mõisaomanik wõtb neid igal ajal kohast wätja ajada jnd. Nn on lugu kroonuwolla  ja päriswalla talupoegade wahcl. Nüüd wõtame puumaamehed, waba' dikud ning töölised kõne alla. Puumaa  mceSte alla arwame nii hästi kroonu  kui ka päriswalla puumaaptdajaid, olgu nad omanikud wõi rentnikud- Ka siin on lugu niisama- Puumaamehed kaebawad, et nende elu raskem olla, kui wabadikkudel. Nendel olla suuremad maksud, suured mured,  peawad töölrst palkama, nii et tegemist  ollä, et palgad selgeks saab- Peaaegu ei jääda midagi järele. „Mis wabadikul wiga l Pole ühtegi muret! Käib palga eest M, ou tSö tehtud, paneb raha tasku!" Wabadikud ja töölised ajawad aga jälle teist juttu- „MiS neil, puumameeStel wiga!" ütlewad wabadikud niisama, „nei! on maa käes, meie orjagu teisi kui loomad!" Nõnda on kacbtust ja hädalemist igal pool. Ja nähtuste järele, elu tõsiste nähtuste järele ci mvi meie mitte ühe klassi elanikkude seisukorda  kuldseks, knduwüäriliseks, teiste oma oga rõhutuks, waeseks nimetada. JgaS rahwa kihis on kihis on rikkaid. Ei tule see sugugi sellest'wälja, missugusest kihist keegi isik on, waid m i ssugune  isik ise ja tema elu sissesead on. On keegi logard, siis jääb ta ka kõige parema  musta mulla pääl nälga, nagu see Venemaal paljudes kohtades lugu on. On aga inimene edasipüüdja, kokkuhoidja ja karske, wirk ja usin, siis saab ta ka ilma maata kaunile järjele. Sellega ei taha meie mitte öelda, et maad rahwale tarwis ei ole. Meis oleme ikka seda kinnitanud,  ja kinnitame praegugi weel, et rahwa seas maast suur puudus on, aga meie tahtsime praeguse kirjaga näidata, ct m a a mirte ükji rahwa õnneandja ei ole ega teda hääle seisukorrale ei wii- Seda näitab ju ka elu ise. Sist paljud wabadikud elawad  hästi paremini kui puumaamehed, ning nii mõnigi mees, kelle! maad sugugi ei ole, on hästi rikkam kui puumaa mees. Kui palju ei ole neid puumaa mehi, kes wabadikkude ehk maata meeste käest raha laenanud on. Et see aga nii on, siis ei ole meie weel mitte rahwa elu parandanud, kui meie üksikute rahwa kihtide hädasid tõsises walguseS  näidame, waid meie peame neid puudusid, mis kõikide kohta käib, üles leidma ja nende puuduste wastll abi otsima. Ja ilma, et meie neid puudusid nimetaksime, wöime kohe nende ära kaotamiseks  abi kätte näidata. See abi seisab hariduses ja tõsises töös. See on algmisest nii olnud ja saab seisma  jääma, et otsa ei pea lõppema rikkus ega waesuS. Ja niisama on ka seatud, et rikkad ega waesed ci ole mitte loodud olla teatawates, ära määratud rahwa kihtides, waid neid on kõikide seas. Niisama on ka algmisest olnud ja jääb ka seisma, et seltskond mitmesugustest  kihtidest koos seisab. Ikka jääwad seisma maaga ja maata mehed, tööandjad ja töölisid- Rahwa hää käekäik ei seisa mitte selles, et ühe rahwa kihi käsi hästi käiks, waid selles, et terwe seltskond hääl järjel oleks- Sellepärast ei pea meie mitte ühe rahwa kihi hääks üksi tööd tegema, ja teist hooletuse jätma, waid meie töö eessihi olgu kõikide hää käekäik, ning meie ülesanne olgu nende abinõuude ülesotsimine,  mis terwe seltskonna hääle järjele wõiks wiia. Seltskonda wõiksime inimese kehaga wõrrelda. Mis saaks siis inimesest, kui ainult mõne liikme eest hoolt peetakse ning teine hooletusesse jäätakse. Seega oleks terwe keha puudulik. Seesama lugu on ka seltskonnaga. Meie ei taha sellepärast mitte seega uhkustada ja kiidelda, et meie ainult üksikute kihtide hääks edaspidi töötada tahame, waid meie tahame  töötada selle hääks, mis terwele seltskonnale  kasuks tuleb. Sest astub terwe seltskond paremat teed, siis on ka üksikud kihid paremat teed käimas. Muidugi tulewad  need küsimused iseäralise tähelepanemise  alla wõtta, mis ühele kihile iseäranis kurnawad on. S-st teisest küljest: on üksiku kihi seisukord halb, siis ägab selle all ka terwe seltskond. L. ?. Mesilaste kaswatuse kursuse eeskawa. Saaremaa Eesti põllumeeste Seltsi poolt kordapandaw mesilaste kaSwatuse talwine kursus on järgmistes SpeameteS ja kõnedes  alamal tähendatud päewade pääle kindlaks  tehtud: 1. päewal, 5. märtsil: 1. Mesilaste kaswatuse tulu. 2. Kolme seltsi mesilastelt: a) ema; d) töötegijad ja o) lesed. 3. Mesilaste pesa ehituselt: a) kärg, waha; d) mesi; e) meeleib (lille tolm); ä) munad; e) tõugud; k) kinnikaanetud tõugud ja k) tupest wälja tulewad noored meMased. 4. Mesilaste wälimistest ja seesmistest kehajagudeft. 2. päewal, 6. märtsil: 1. Mesilase meeltest: kuulmine, nägemine  j- n- ed-2.  Liiguwärgi mesipuudest. 3. Missugused mesipuud meil kõige paremaks arwata. 4. Näitlik seletus, kudaS mesipuid teha tuleb. 5. Kudas mesilaste juures töötama peab, kudas iseennast nendega ümber käies hoidma  ja ülewel pidada tuleb Suitsu andmisest  ja suitsetamise riistadest. 3. päewal, 7. märtsil: 1. Mesilaste töö ja warakorjamise himmust.  Missugune mesilase pere on kõige himmulisem tööle. Pere heitmine, waranduse  korjamine-2.  Mesilaste suguseltsidest . Meie oma maa mesilane, Jtalia-, Kaukasia-, Krainij.  m. mesilased. 3. Tagawara emade kaswatamisest. 4. Mis enne pereheitmist ja pärast noorte perete juures teha ja tähele panna tuleb. 5. Zlma emata perekest ja mis nendega teha tuleb-4.  päewal, 8. märtsil: 1. Kudas pakupuudeft mesilasi liiguwärgi  puudesse panna? 2. Mesilaste pereheitmisest: 1., 11. ja 111. pere. 3. Mitmesugusel moel kunstperete tegemisest.  4. Mis wahe on loomuliku heidupereja  kunstpere wahel? 5- Mesilaste haigustest: mädapoja haigus,  kõhutõbi, maihaigus ja muud- KuhaS tõbesid parandada.