Nemad süüdistavad meid, et meie vlewate seadluste ja autoriteetide tallal raputavat. Tähendab: kui meie kodumaal mõned vanaaja jumaldajad ära unustavad, et nad mitte enam keskajal, armsa rusikaõiguse - päikese paistel, ei elutse, vaid LV. aastasajal ja EeSti ajalehed sellest kirjutavad, siis on need süüdlased. Kui needsamad EeSti lehed asjadest räägivad, mida poolt toime pannakse, mis aga meie ajanõuete ja arvamistega kui ka üleriikliSte seaduste mõttega kokku ei käi, siis on see kuritegevus,  jne. Nemad süüdistavad, ja mitte üksi mõnda ajalehte, vaid ka tervet EeSti rahvast! Nagu juba varemalt teada, kogutakse möisnikude poolt hoolega teateid igasugu kuritegude üle; kui õigeid teateid nad kokku seadwad ehk kui õigel värvil nad seda asja tarvilisel kohal kirjeldavad, seda võime juba selle järele otsustada,  kui ,ime-õig!aselt" ja nad oma süüdistuse asja püsti feadsiwad, nii sügavale põhjendatult, et põhja ei leiagi... Wähemalt Peterburgi Sakka lehe kirjelduse järele  on Eesti rahvas, niihästi Tallinna maal, kui mujalgi, päris wargade ja mõrtsukate kogu. KuidaS lugu meie rahva ja tema auusapüü. delise edenemisega tõepoolest on, seda pole neil tarvis naha ega teada. Et ka halbtufi siin ja sääl ette tuleb, nagu iga rahva seas, see on ju õige, aga Eesti ajalehed võivad selles ainult niipalju kaS tahes ehk tahtmata süüdi olla, et nad, väga hästi aratundes, kust kurjus võrsuneb ja kuidas sellele paisu panna, seda selgelt ja otsekoheselt oma südame päält väljaütelda  pole suutnud. Kes aga on need, keS julgevad, niisuguse Varjamata vaenuga nii musta kahtlustust meie rahvale üleüldiselt ja mõnedele tema ajalehtedele  iseäranis waStu filmi virutada? Millega suudavad nemad ülesnäidata, et eestlased kahllasem  element riigis on, kui nemad? Meie rahvas elab Wene ametnikude ja Wene ajakirjanduse silma all, niisama kui sakslasedki.  Küsitagu nendelt selle üle otsust, ja meie omalt poolt loodame, et kelle otsusega rahul võime olla. Meie teame väga hästi, et kitsama silmaringiga isikuid meie rahva seast olgu koolide kui ka muis asjuS eksiradadele on püütud awateleda, aga küsime, kes on ja olid need awatelejad? Ja kui kaugeval Wene ajakirjanduses  hääli kuuldavaks on saanud, nagu oleks siin, meiegi rahva seas, mõnda lahkukiSkuvat  või separatistlist püüet olemas, siis oleks vaja, kõige päält järeluurida, keS nende püüete ,isad ja emad" on. Kuid just nende samade »Lsade ja emade" südamevaluks võime siin kõlge tindlamine tõendada, et nii hästi EeSti rahva, Fui ka tema seltSkonVliSte tegelaste ja õpetatud meeSte seas lahkukiSkuw vaim võõras on, ja et needki halbtuse iduv, mida fiia ja sinna külvatud,  täitsa lämbumisel on. Seda „süüdi" on suurelt osalt Eesti rahvalehed teinud, oma! lugejüid alalt selles vaimus kindlustades, wis« niihästi meie suurele isamaale, kui ka meile eneS-- tele kõige kasulikum on. - Nemad kaebavad meie rahva pääle, et tema keskel palju omanduse õiguse unustamist! ette tuleb. See on halb nähtus, mille waStui ka tõik rahva parem jõud agaramalt töötab, aga keS on vaevaks võtnud, välja uurida, knidaS ja kellede poolt on paljudeSki omanduse õiguse auuStamine hävitatud? KeS on tähele pannud ja välja uurinud, kuidas meie maa vajanduslised Md, põliSte mõisaorjuSte ja nülgimiste aegadest ja ,linnu-priikS" laskmiSte päevadest paale kuni meie ajani rahva vaimu pääle on mõjunud? Minu" ja »finu," - nende sõnade mõisted on just meie toduvmal tihtigi nil saSfiS olnud, tui vähagi võimalik. Hiljemgi, tui eestlasel ülepää juba võimalik oli, Midagi omandada, tehti selles aSjaS toredad karutükid walmiS: kalakesed weeS, linnukesed õhuS ja talupoja oraSse põldudelgi, isegi wesi ja õhk, kõige selle kohta polnud talupojal omanduse õigust. Kui aga wibu liiga pinguli tõmmatakse, fiis ta katkeb, ütleb EeSti wanasõna. Kui kaugele selles omanduse õiguse hullustuses mindi, seda tunnistab üks juhtumine, mis alles hiljuti Wiljandi kreisi põhjapoolses osaS sündis, KeSki suurpõllumeeS müüs oma maadest ühe wäikese tükikese ara, kõrge ja palja kiwilise mäerünka. Ostjaga tegi la aga koutrahi maha, et sellel selle maatüki pääl ei tuule- ega wesi' weSke ehitamise, ei jahipidamise ega kalapüüdmise õigust ei ole. Missugune wesi saal wesket käima wõiks panna, missuguste lindude pääle (pääle wareSte) sääl võiks pidada ehk missugust ..kalu" sääl püüda wõiks, see on müüa saladus, igatahes pidi aga ostja kaest omanduse õigus ära wõetama; mine tea tulewikku ette ära : wahest tuleb uus veeuputus  ehk muutub, maawärisemise läbi, maapinna  seis ja ostja ja tema järeltulejad hakkawad tõesti wesiweskega ja kaladega äri tegema.. . Kui rusuwalt ja kahjusaatwalt aga just omanduse  õiguse jalgade alla tallamine kaua aja jooksul rahwa waimu pääle on mõjunud, see selgub juba wabameelsete sakslaste enestegi kirjadest,  kelledest siin ainult Merkeli ja Dr. Petri tõõsi nimetame. Ja pääle selle on meie talupoeg  liiga tihti nägema pidanud, kuidas ,ma» mun," mida sugugi palehigis polnud teenitud, üsna häid protsenta kandis ja inimest wägewaks, „auusakS" ja isegi õnsaks tegi. Nemad kaebawad, et  tundmused  leigenewad. Kui palju on aga siin sellega  pattu tehtud, et sõnad tegudega kokku ei käi, et ja kohta kummagile  isesugust mõõdupuud tarvitatakse, et aja nõuudeid tähele ei panda, waid meie aja inimestega  weel ikka nagu orjadega wõi suurte laStega ümber käiakse? Nemad kaebawad ka rahwa moraliliku ebapuhtuse  üle. Paraku, mis selles asjas meie rahwaga tehtud on, selle üle piakfiwad kiwid kisendama! Meie Võiksime siin kaeblusi tõsta. Võiksime neid kaebtusi lugematade tõesündmustega  (faktidega) kindlustada, aga vaikime seekord... üks wanasõna ütleb, et kellel klaas katu: sega maja on, see ärgu hakaku naabri aknaid kiwidega pilduma. Oleks wäga haa, kui diStajad sakslaste leerist selle wanasõna aegsaste ja külmavereliselt järelmõtleksiwad, ainult nende eneste kasude pärast soovitaksime seda. Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumed. Wene Jaapani sõda. Nagu lugejad selle lehe eesotsast leiavad, on Wene troonilt Peterburgist Keiserlik sõna kõlanud,  miS Jaapani kuulmata teo pärast kõikides Wene alamates ainult üht waStukõla wõib aratada,  see on tundmuste ühsl meelel ja rõõmuga selleks walmiS olema. Tsaari ja isamaa kaitsmiseks  oma werd ja varandust ohvriks tooma. Waheajal on telegrahw kaugel idamaa sõjaplatsilt  uusi teateid tooma, miS kül mitte rõõmustavad  ei ole, fiiSli aga ülearu kartusi kaotavad,  mida eilaked telegrammid rahva seaS sünnitasiwad. Kül on see teadmine, et seitse meie tublimat sõjalaeva vigastatud on, waluS, aga see ei anna ometigi kõige vähemat põhjust, sellest juba tuleviku kohta mingit turba otsust teha. Avaldame sellepärast neid teateid, lootuses,  et neile peagi rõõmsamaid järeldadavõime: Peterburgist, 28. jaan. Kindralmajor Pflug'i telegramm Port Arturist 27. jaan. 1984. Asevalitseja  käsu pääle teadustan mina: Täna umbeS kel 11 enne lõunat, tungis Jaapani lae» waStik, 15 soomuSlaewa ja ristlejat suur, kuni Port Arturi alla ja awaS tuleandmist. Vaenlane  sai meie kindluse ranna pattareidelt, kui ka sõjalaewastiku paalt, keS wõitlusest osa võttis,  waslu wõetud. llmbeS lõuna ajal jättis Jaapani laewaStik tuleandmise seisma ja taganes  lõuna poole ara. Mew kahjud vn laevastikus  : haavatud 2 ohwitseri, 41 soldatit, tapetud  9 soldatit. Ranna patareidel tapetud 1 soldat, haawatud 3 soldatit. Soomuslaew „Poltawa"  ja ristleja „Nowik" saiwad kumbki alla poole veeliini ühe wigaStuse. Kindlusele tehtud  kahjud on tähtsuseta. Alandlikumad teated, mida Majesteet Keiser  27. jaan. kauge ldamaa asevalitseja käest saanud: Esimene telegramm on järgmine: Tänase  teate täiendamiseks annan ma kõige alandlikumalt  teada, et kõik kolm vigastatud laewa endid vee pääl hoiavad, katlad ja masinad on terwed. „Tsesarewitsh" sai tüüri jaoskonnast vigastatud, tüür on rikutud, „Retwisan" sai wee aluste pumpade kohale wia. wigaStus on külje keskkohal, masinate juures. Pärast plahvatust tuliwad soomuslaevade juurde wiibimatalt vahi pääl olevad ristlejad abi andma ja pimedast õõft hoolimata toimetadi vigastatud  laevad sisemise reidi pääle. Ohvitseridest  pole keSki viga saanud, soldatitest on 2 tapetud, 5 uppunud, 8 haawatud. Pärast kallale tungimist leiti kaks lõhkemata miini. Teises telegrammis öeldakse: Selsamal päeval algas Jaapani laevastik, 15 soomuSlaewa ja ristlejat suur, Port Arturi pääle tuld andma. Kindlustest vastati. Laevastik tõmbas ankrud üles, et võitlusest osa võtta. Kolmas telegramm  teatab: Pärast tuleandmist, mis umbeS tund aega keStis, jättis Jaapani laevastik, tuleandmise  järele ja läks lõuna poole tagasi. Meie kahjud on laevastikus: haawatud 2 ohvitseri ja 51 soldatit, tapetud 9 soldatit. SelleS võitluses  said pääl pool wee liini soomuslaew „Pol-' tawa" ja ristlejas „Askold" ja „Nowik"  igaüks ühe wigaStuse. Kindlusele tehtud kahjud on väikesed. Kui palju viimase kallale kippumise korral jaapanlased kahju said, pole teada, aga kindel on, et neil kahjud suured pidid olema, sest muidu poleks nad nii ruttu taganenud, kuna ju praegu nende pää - püüe on, Vene laevastikule  võimalikult palju kahju teha. Nad teadvad väga hästi, et nii kaua kui Wene laevastik tugew on, nende läbikäik kodumaaga edespidi koguni hädaohtlikuks võib saada. Teated vigastatud laevade üle: Soomuslaew  »Retwisan'il" (ehitatud 1900) on 17,000 hobuse jõud, 74 suurtükkiga, 27 ohwitseri ja 750 mehega. Komander: I. järgu kapten SchtschenSsowitsh. Soomuslaev (ebit. 1901) on 16,300 hobuse jõud. 70 suurtükki,  28 ohwitseri ja 764 mehega. Komander: I. järgu kapten Grigorowitsh. Soomustega I. klassi ristleja „Palladal" on 11,600 jõud, 18 ohwitseri ja 545 mehega. Komander I. järgu kapten KoSsowush. Wene sõjalaevastikule teeb arwatawaSte see raskust, et Jaapan läbikäimist WladiwoStokiS oleva laevastiku ja Port Arturi all oleva paälaevaStiku vahel takistada võib, iieäranis siis, kui Jaapan ennast Korea lõuna rannal FusaniS kindlustama piaks. Ometi piab aga Jaapani laevastik ennast mitmesse osaSse jaotama,  mille järeldusel ta palju nõMendatud saab, kuna weuötMel järvised,punktid kaitSta on: WladiwoStok, Mosampho (Korea tõuna rannas) Mtshu (Jalu jõe suuS) DaLni, Port Artur jaMiimakS Njutshwang Ljaohe jõe suuS. Uuemad teated ütlevad, et kats Jaapani ja kaardivägi 40 laeva pääle on asetatud. 1904 S a ? a l a K 5. 51