walitsused kõrgeid hindasid maksnud oliwad. Edasi oli KoSsatzki ostetud asjade ja rahawäljaannete  kohta ainult õige haruldaste! kordadel kwiitungid. Kui Kossatzkilt selle kohta seletust päriti, ütles ta ainult wallawalitsuStc  kasude pärast wahemche osa oma pääle wõtnud olewat, et talupoegi rahakahjude  ja eksimiste eest hoida, sest et nad muidu kergesti kelmide kätte sattuda wõiwad.  Administratiwlise uurimise otsuse pani kuberner sisemiste asjade ministrile ette ja wiimane andis 3. auguZtil 1898 käsu Kossatzki wastu kaelakohtulikku uurimist  alata. Asi anti Riia ringkonnakohtu juures olewa iseäranis tähtsate asjade kohtuuurija, S. J. Wassiljewi kätte. Wallawanemate ja saadikute ütelusest oli näha, et ükSgi wallawalitsuS Kossatzkit palunud ega wolitanud ei olnud ühtegi asja uute wallamajade sisseseadmise tarwis muretsema, pääle ühe wallawalitsuse, keS wallaivolinikkude otsust mööda Kossatzkile woli oli andnud, walla tarwis tulekindlat rahakappi muretseda. Pääle selle oliwad mõnel korral mõned wallawanemad Kõssavkilt  nõuu palunud, kuidas nad ise waldade kasul kõige paremini mõnda asja muretseda wõiwad. Suuremalt osalt oli Kossatzki ise see, kes wallawanematele ütles, et matkamajale  seda ja seda asja tarwis olla, ja keS selle juures harilikult tähendas, et juba mitmed wallawalitsused teda sellesarnaste  asjade ostmise juures -vahemeheks palunud. Sns aga wõttis ta ilma kellegi soowita nende asjade muretsemise, mis ta waldadele tarwilikukS pidas, oma pääls. Sellel wiisil oli ta üleüldse 18 walla tarwis Saare- ja Muhumaal (Ruhno saar jääb selle asja juures tüieSti kõrwale) järgmisi asju muretsenud: 12 tulekindlat raudkapp! wallawalitsuste tarmis, 18 tulekindlat  raudkapp: wallakohtuts tarwis, 17 kogu mitmesuguseid asju ametnikkude toa sisseseadmise tarmis wallamajadeS, HSuure-Kaarma -vallamajas, mis Kuresaare linnas on, jäi see tuba ära), 17 peeglit ametnikkude tubade tarwis, 18 Keiser Aleksander 111. pilti, 16 seinakella, 18 kogu järgmisi asju: Keiser Nikolai 11. ja Liiwimaa kuberneri Sinowjewi piltisid, riiet nende piltide tarwis, templid, rinnamärkisid  ametnikkude tarwis ja esimese rahwalugemise raamatukesi; 10 kohtupeeglit, punast riiet ametitubads laudade tarwis ja pääle selle weel palju pisikesi asju, nagu gummi-templid, lambikesed pühakujude tarwis, lambid, raamatud, riigiöuemärgid j. n. e. Kõigi Kossatzki muretsetud asjade eest oliwad wallawalitsused kokku 10,879 rubla 79 kop. maksnud. Need asjad oli Kossatzki ainuüksi ostnud, ilma et üksgi wallawolinik ostu juures oleks olnud. Asjad pidiwad wallawalitsused tema korterist  Kuresaarest ära wiima. Suurema jao asju tellis ta Riiast ja ainult -väikese osa laskis ta Peterburist tulla ehk muretses ise Kuresaarest. Juba alguses uäis talupoegadele, nagu tuleks neil Kossatzki muretsetud asjade eest liig palju maksta ja nad sosistasiwad üksteisel körwa, st Kossatzki wistiSti neid petab ja osa raha „kõrwale paneb"; aga neil ei olnud julgust oma walju ülema waStu häält tõSta ja nad maksiwad ohates. Kui asjad kaupmeeste poolt tema kätte saadetud oliwad, andis Kossatzki wullawaiitsustele ametlikud käsud asju ära iviia ja tarwilikku raha ära maksta. Neid käslusid tuli wastuwaidlemata täita. Mõnikord  laskis ta oma kirjutajat wallawancmatele  kirjutada, et ueid wali karistus ootab, kui nad nõutud raha mitte ära ei maksa. Isiklikul kokkupuutumisel wallawanematega  andis ta neile ostetud asjade rahamaksu ja wastuwõtmise kohta waljusid käskusid ja hoidku seda, kes wastu waielda julges; kui Kossatzki näit. Kogula wallawalitsusele  seinakella saatis, julges wallawanem  Kossatzkile ieatada, et wallawalitsuS  juba kellasepa juures 9 rublalise kella tellinud. See teatus ajas Kossatzki wihale: ta ütles wallawanemale kõige alatumaid sõimusõnu ja käskis teda kella kohe wastu wötta ja raha wälja maksta. Muidugi täideti käsku karwa päält. Kossatzki laskis  neid, kes rohkem wastu tarkusimad, telegrahwi tee! oma ehk walla kulul Kuresaare  linna kutsuda ja pani nad kinni. Üks wallawanem seletas näituseks, et Kossatzki  tema ostetud asjade mittewastuwötmise  eest kohe 7 päewase kinmistumisega Mõnikord arwas Liisa küll märkawat, et Pritsu palge üle nagu kerge rõõmuhelk lehwiS,  kui ta Liisat silmas, et ta pilk Liisa pääle «vaatamisel iseäralise sära omandas ja et ta enam elawamaks, jutukamaks ja ülepää luStitujulisemaks sai, kui Liisa teiste hulkaS nähtawale tuli, kuid sellest aimamisest  ei wõinud Liisa endale midagi kindlaks  teha: ta pidaS seda enam oma tundmustest  pimestatud meelte kujutuseks, kui nähtud tõsiduseks. Waheajal muutis Liisa armastus Pritsu wastu ikka enam palawamakS. Hääsüdamega,  karsk ja kombeline noormees sai neiule iga päewaga kallimaks, köitis tema südant enam ja enam enda külge. Neiu tundis, et ta ühtepäewagi enam muidu elada ei wõi, kui ta Pritsu näha ja temaga paar lahket sõna kõneleda ei saa. Terwelt kolm aastat on nüüd sellest ajast möödas, aga Liisa ja Pritsu wahel pole meel wähematgi selgust saanud, muud kui Liisa armastus on ajajooksul Pritsu wastu ikka tugema maks kaswanud, tuna Pritsu olek neiu wastu endiseks on jäänud.  Liisa arwas küll, nagu hakatusesgt, aegajalt nägewat, et Prits mõnel iseäralisel  juhtumise korral tema wastu õige õrna lahkust awaldas, kuid mingit tõsisemat armastuse  tundemärki ei wõinud ta nooremehe  olekust märgata. Sellest hoolimata troostis neiu ennast ikka edasi kaunimate tulewitu lootustega ja maitses nooremehe läheduses armastuse parediislift õnne. Nüüd aga kähwataS korraga piksepauk, mis Liisa südame purustas: jõuuka talu perepoeg tuli talle kosja, ja selle mehe pidi Liisa wastuwõtma! Kõigest terwest Liisa loost ei teadnud mina tänini midagi, alles eila õhtul sai mulle see tuttawaks. Ma olin oma õhtused  toimetused kõik juba lõpetanud ja tahtsin  just puhtama minna, kui korraga Liisa, surnukahwatu ja nutust punaste silmadega, uksest sisse astus. Ma olin Liisa ootamata ilmumise ja ta muudetud näojume üle üsna kohmetanud,  ei jõudnud aga oma imestust meel sõnades awaldada, kui Liisa walju, kramplise  nuuksumisega mulle rinnale langes. Ma katsusin temalt küsida, mis temaga on juhtunud, aga äge luksumine mattis ta hääle, nii et ta esiotsa sõnagi suust wälja ei saanud. Ma lasksin teda ta esikuise  meeleärduse mäljanutta ja ootasin rahulikult, kuni ta ise kõnelema hakab. Mul ei olnud karmis kaua oodata. Liisa äge nutt jäi meidihaamal ikka maitsemaks ja muutis wiimaks tasaseks kihlumiseks. Tüki aja pärast tõstis ta päüd ja wahtis mulle lõpmata kurwa pilguga otsa. Armas Marie, sosistas ta, kui sa teaksid, kui õnnetu ma olen . . . kui sa aimata, wöiksid, mis ma nmmaste päewade sees kõik kannatanud olen! . . Ma olen elust paris tüdinenud . . . ma tahaksin surra . . . iga silmapilk surra! . . Taewake, mis sinule siis on juhtunud? küsisin ma osawötlikult, sul pole ju enam inimese nägugi oled päris surnu kuju meel! Räägi ruttu, kallis Liisa, usalda mulle, oma sõbrannale, kõik! . . (Järg tuleb.) Möndasugust. Wana abieluleping. Et 2000 aasta eest abielusse heitmise juures niisama maralisc  kasu pääle waadati, nagu seda nüüdgi juhtub, ehk babilonlaste manade kirjade järele juba enam kui KOOO aasta eest sündis, näitab ptolemäalaste ajast pärit olew abieluleping, mis hiljNti üles leitud. Selle abielulepingu K 1-ses oli mehe allkiri,  kus ta tõendab, et ta naese kaasawara  täielikult on kätte saanud. H 2-ses seisis mehe kohustus Menekrates oli ta nimi —, et ta oma naist Arsinoet lubab toita, katta, ja kõike seda temale anda, mille saamiseks naesel seaduslik ja kodanlik õigus on. H 3. „Menekratesel ei pea luba olema weel üht teist naist oma maiasse wõtta ehk teise naesega lapsi sünnitada,  nii kaua kui Arsinoe elab, ehk teises majas elada kui selles, milles kaasomanik Arsinoe on. Jälgi ei tohi ta naist ära tõugata ehk temaga pahasti ümber käia ehk temale kurja teha; ka ei tohi ta warandusest  midagi ära anda (ühine warandus), kui mitte Arsinoe sellekohasesse lepingusse ühtlasi sisse kirjutatud ei ole. Z 4. Kui Menckrates kuidagi kombel H 3. wastu teeb, siis peab ta kohe. kaasawara 50 protsendi  juurdemaksuga wälja maksma. H 5. Niisama ei ole ka Arsinoel luba Menekratese  majast wäljas ööseti magada ehk päewa ära wiita, ilma et Menckrates seda Leaks. Parandamata haigus. Dokter K. . . FuldaS oli maga otsiiam arst, kes aga ka tarwilisel korral oma arwamist mitte omale cr pidanud, maid oma mõtte lausa mälja ütles. Kord kutsuti teda ühe elatanud uaesterabma juurde, kes oma seisuse pääle mitte mähe uhke ei olnud. On. K. terwitaS  teda omal harilikul südamlikul toonil, kuna ta sisse astudes sõbralikult hüüdis: „Noh, armas preili, kus Teil siis wiga on?" Külmalt ja uhkesti tõusis hüüraw toolilt ja sõnas tohtri poole pöördult: „Lubage, tohtri herra, mina olen kõrgest seisusest". „Sellest ei ole mul -võimalik Teid terweks teha," kostis K. külmalt ja tegi jala-päält minekut. Kiwistatud inimene. Bnafflo wäljanäitusel  on kiwistatud inimese keha näha pandud. See leiti PeruS ühest wase kaewandusest Kolama juures mõne jala sügawusest, kus ta wähemalt üle pooltuhat  aastat on seisnud ja kuiwas wasesegaseS  mullas 11,000 jalga merepinnast kõrgemal täiesti ära kiwistanud. Kiwistatud  inimene seisis põlwili, käed wälja sirutatud, millest arwata wõib, et mäekülg ta pääle on langenud. Sõjariistade ja ehete järele arwates on ta Peru inka ehk kuningas olnud. Praegu kaalub ta 48 naela. M 43 Saarlane. 1901