ja elu on km wask, mis kumiseb ja kelluke, mis heliseb, ilma eluta, surnud.  Sagedasti  õpetatakse lapsele piiblilugu ja katekismust  wõõras keeles kätte. LapS õpib siin seda, millest ta sugugi aru ci saa, ja siis pole ka ime, kui pühakirja õpetus lapse juures mingisugust mõju ei awalda. —Saagu sellepärast kooli walitsema waim, mis waba on wormalismusest, ja mis elamuses töötab,  mitte ükncs lapse pää kallal, maid ka südame kallal igaS asjas. Töötab kool sel wiisil, siis wõib ta oma suurt ülesannet —noort sugu harida, täita sest hariduse kõige tähtsam osa on kõlbtuS. Ja töötab kool sel wiisil, siis peab ta ka selle sõna tõsises mõttes sel wiisil töötama. Siin peab ta ka oma sisemist majapidamist nõnda juhtima, et see sarnase töötamisega käsi käes käiks. Meie mõtleme siin pääasjalikult  kooli korra (ämeipliua) pääle. Siin peaks koolilast nii kaugele wiidama, et ta mitte sulase põlwe kartuses kooli korda ei täida, maid õiges lapse meeles. On koolilaps üleaStunud, siis ärgu katsutagu  teda mitte walju karistuse läbi õigele teele juhatada, maid südame parandamise  läbi. Siis on ka sest jäädawat kasu. Koolimaja ärgu olgu mitte kohtumaja  ehk wangikoda, kuS kurjategijad oma töö eest nuhtluse saamad ja selle all ägawad, maid ta olgu nooresoo harimise maja kõiges omas täiuses. Nii mitmesgi asjas on kool oma nuhtlustega eksiteel. Sagedasti juhtub, et kool suurema ehk wähema eksituse pärast koolilast koolist wälja heidab. Ons see aga loomulik? Asutus, mis inimest peab kaswatama, wiskab selle enesest eemale, kellele just kaswatamist tormis  läheb. Mis peab siis temast saama? Peab ta ennast hobusewargaks wõi mõneks muuks kelmiks õppima? Terwetele ei ole ju mitte rohtu tarwis, waid haigetele! Ja kui kool enesest ühe eksinud lapse ära heidab, siis näitab ta selle läbi, et ta last kaswatada  ei taha, ehk et ta teda kaswatada ei mõista. Nõnda siis õpetagu kool lapsi kõigcsugusele  tarkusele, mis ju wäga hää on, aga ta katsugu ka noorte hingede juures enam südamesse mõjuda kölbtuse tarkusega ja waimuliu tundmusega, sest see on kõige tarkuse, algus alus ja ots. Ll. ühtegi tundi uinumas olnud. Wana grahw Riehnbergi järele uurimine maksis minul esiotsa ütlemata palju woewa; ma hakkasin  seda taga otsimist juba asjata waewaks mõtlema, aga Ml läks mul tublide saadikute  waral ometi wiimaks korda, temast lõuna Austraalias, Wiktooria maakonnas, ühe neegri seltsi juures, kelle käes ta tükk aega mängis olnud, jälgi leida. Ma lasksin  edasi uurida ja ei waatanud kulu paale. Grahwi jäljed wiisiwad minu saadikut Austraalia kindlast maast läbi, kus ta kahe hollandlasega seltsis läbi rändanud, keS kanged looduse uurijad olnud ja sõitnud kuni Timori saareni. Süült aga läinud grahw kohe ühe Hollandi laewa pääle ja purjetanud teisel päcwal ära, kuna mõlemad  hollandlased paar nädalat Timori saarel wvbinud ja siis ka ära sõitnud. Pärast ei ole minu saadik enam grahwist midagi märki saanud Nüüd on ega minu saadik uue kindlusega wälja sõitnud ja ta tõutas kõik Jda-Zndia saared läbi soita ja meis wõime kindlasti uskuda et ta meile grahwist sõnumit toob, kui see Kõigemagewama  armuline tahtmine on! Taemas saagu teile t-.ie waewa tasuma! hüüdis Maria, ühel inimesel on see wõimata! Lord pidi midagi wastama, oga sel silmapilgul tuli teener ja teatas, et üks tundmata mees soowida siin ühe sir Tavernega  kokku sasda. Naeratades toppis Mr- Tuulmaun omale paruka pähe, pani pale habeme ilusasti ette ja astus welza. Ärge pange pahaks sõbrad, ütles ta, ma tahan wäljas, rahwa ees meel sir Laoernet edasi mängida. See on nagu ma häälest kuulsin, minu „nuusklja" ja ma loodan, et ta meile Willemannist palju kindlamaid teatust toob. Wähe aja pärast tuli Mr. Duulmaun ühe teise wäheldase kasuga, musta habemega  ja kawalalt ümber luurama silmadega  mehega tagasi ja hüüdis rõõmsalt: Taewale olgu tänu igawesti! Willemaun  on nüüd tõesti leitud; ta elab Beflsr-Hse  linnas „Laide" wõeraste majas, on täiesti ilma wigata ja ootab suure igatsusega seda tundi, millal oma armsamaid  sõpru ja kallimat pruuti jälle teretada wöib. Kas teiH- wõite meile Willemanni elukäiki, Hantwerslooni lossist, kuni Benaresse  linnani jutustada, sõber Ruuton? Tema elukaigist ei tea ma pikemalt midagi, kui, et, nagu teie juba teate, üks salk Hindo soldatid teda ära wiisiwad, kes teda aga, ühe rikka Hiinlase, Hie Huugile orjaks müüsiwad.  Hie Hung olnud aga üks häbemata ihnus ja ülekohtune inimene, ja, ehk ta küll Willemanni, selle hääde omaduste tõttu, teistele ülcwaatjaks seadnud, ei jõudnud see siisgi neid koledaid piinamisi püült waadata, mis waeste orjadele alati trahwiks mõisteti. Willemann päästnud ühe õnnetuma piina postist lahu ja wemmaldanud halastuseta kubjast mehe moodi: see kaebanud Hie Hungst ees Willemanni pääle ja sellepärast saanud Hie Hung nii üles äSsitud, et Willemann raske karistuse alla mõisteti. Ühel ööl pääsenud oga Hie Hungi iStandustes tuli lahti; Hie Hung saanud tapetud ja Willemann  põgenenud, ühe Hindo abiga ära. Seesama Hindo olla teda ka ühte maaalasse  koopasse juhatanud, kus õige rohkesti kulda ja kallid kiwa sees seisnud ja nõnda olla Willemann sääl suure warandust peremeheks  saanud, kust ta hiljem läbi metsade ja läbi kõrkja padrikute kuni Benarsse linnani  rändanud, kus ta praegugi meel eluaset  peab. Tema elukoht ei tohi oga, tema oma tingimiste pääle, kellegi muudele awaldatud  saada, kui teile mülord, Mr. Duulmannile  ja tema armsamale pruudile, kellele mul praegu see auu on Willemanni südameliku  terwitusi kätte tuua. Aga on Willemann,  kohtu poolt, mõrtsuka süüs wabaks mõistetud, siis saab ta ennast jälle kõikidele, nagu grahw Willemann von Riehnberg, awaldama. HJärg tuleb.) Isamaalt. Kuresaares anti praeguses Hiina sõjas olewate sõjameeste häüks kontserti, mille elule kutsujaks ja kordaseudjaks kohane talurahwa asjade, kommissar hr Sander oli, keS Ml juures hästi rohb.Sti maerva nägi. Mitmete wallawalitsuZte poolt on kaebtust kuulda, et katscpärast sisseseatud uued wallaranmatud wäga keerulised ja rasked olla ja walla kirjutajatelt wäga palju aega ära wõtta ainult ivormalismuse  täilmistks. On soowihäält kuulda, et wallawalitsuse kirjatoimetus ja raamatupidamine  nii palju kui wöimalik lihtsamaks tehtaks, et selle läbi waldadel wöimalik oleks enam elawamat tegewust walla hüäkorra tarwis ülesse näidata ja seega seda ülesannet õiglaselt täita, mis Riigi- Jsa õige tahtmine oli walla kogukonna seaduse  wälja andmise juures: et wallad õitseda  wõiksiwad ja seega terwe riik ise ka. Teisipäewal 8. Augustil põles Kaarma Suure-mõisa rehi maha. Tulesse jäi palju wilja, wilja peksmise masin ja üks hobu. Ka üks inimene on palgest wigastatud. Tuli on katusest hakkanud. Wist on masina  korstnast tule sädemed katusesse tekkinud.  Ka Maasi mõisa rehi on paari nädala eest ära põlenud—  Kesknädalal 9 Augustil hakkanud kaupmees Schwallbachi püssirohu kelder, mis Svure-sillal oli, põlema, mille läbi mitu puuda püssirohtu ära sai HSwitatud  ja kelder ise täiesti ära sai lõhutud. Keldri kiwid oliwad plahwatuse läbi pääle saja sülla kaugusele wisatud. Kauemalt. Meie kooliõpetajate seminari uueks juhatajaks on Th. Undritz 'i asemele hr. J o h. Kirotar saanud. Soowime jöuudu uueks ammetiks ! Kooliõpetuse algus jauutekaswan- Möndasugust. Pulmad elrkiriteel. Amerika isandad ei suuda muidu, kui pcawad ikka midagi uudist tegema. Asi, mida wist enne pole olnud, sündis nüüd Uues-Mehikos. Peigmehe  ja mõrsja wahel oli mitu sada wersta, aga nad laulatati ometi telegrahwiga. Kummagi juures oli õpetaja ja toimetas laulatust, mõlemate kõned saadeti traaditeel  teisele, ja nii sündisiwad ka muud küsimused ja wastused. Ning kõik see lõbu ei maksnudgi enam kui umbes 5!) rbl. Kümme päewa elawalt maetud oli hiljuti ühes Saksamaa mäekacwanduses keegi mäetööliue. Tööl olles langes kaemandus  kokku ja mattis kaks meest 42 jala sügawuses oma alla. Arwati nad kohe surma saanud olewat, ja ei rutatudgi siis wäljakaewamisega. Alles mõne päewa pärast hakati surnukehasid otsima. Aga saadi sügawamale, kuuldi maa alt tasast oigamist. Muidugi hakati nüüd kiirusega kaewama, ja saadigi meel üks mees elusalt  kätte 10 päewa järele. Naljaks. Wärwimise abinõuü. Isa: „Liisa mida nüüd teed?" Liisa: „Wärwin oma nuku särki." Isa: „Ja mis wärw see sul on-?" Liisa: „Eks isa napsipudel." Ila: „Mis sulle arusse tulnud, etwiinaga  wärwima hakkad!" Liisa: „Ma ju kuulsin kui ema rääkis et wiin isa nina punaseks on teinud." Tark ema. Keegi linna „madam" jalutas oma tütrega korra linnast wälja ja puutusiwad kartohwli põllu äärde, mis parajastr õilmes oli. „Mis wili see nüüd on?" päris preili wastutulewalt talupojalt. „Eks tartohwlid ikka!" oli wastus. „Aga miks on mõned õied walged, teised sinised?" Sellel on ju suur mahe: ühedest saamad  keedu-, teikekt küpsise tartohwlid," naljatas talupoeg. Madam aga noomis Mart õige kurjalt: „Waata kui rumal sa oled, Elsa. et sedagi ei tea- Ja ise käisid meel tütarlaste koolis ka!" 34 Saarlane 1900