Saarlane Ik ss Teifiptiewal, 2. oltobril 1901. XVII aastakäik maksab: Postiga saadetud aastas. 2 „ „ Pooles äastas 1 „ Sg „ Ilmub igaltsistH>As?V«t. Kuresäares Kanba-unlitsas nr. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuste petit rida maksab ii k. UU Klriildine politiha ajaleht maa- ja liaaarahmale UW Teistele abiandmine on hää asi. Sest hädalasi awitada see on ewangeliumi õpetuse kõrgem ehe. Aga ka selles peawad omad piirid olema. Sest kui abiandmine Mitte õigetes piirides ei sünni, siis wõib see Mitmes asjas kahjulikuks saada. Elu on näitanud,  et nendes kohtades, kus rendi sisse sundimisega,  ehk muude maksude nõudmisega kergesti ümber käidi, kus mõnel pool renti wõi muud Maksu „kingiti", inimesed palju waesemaks jäiwad. kui nendes kohtades, kus elanikud karwa päält ja maha tehtud terminides kõik ikka ära maksma pidimad. Sest esimeses juhtumises wilusiwad inimesed lagedusele, kuna aga teine nähtus inimesi korrapidamisele sundis. Kus aga korrapidamine majas on, säält taganeb puudus. Seesamasugune lugu on ka abiandmisega. Ka see edendab lagedat elu, kui ta õigel kohal ei sünni. Imelik on näha, kui 'ergesti igal pool abi paluma hakatakse.  Tunneb ennast keegi wäikses kitsikuses, siis on abipalumine kohe lahti. Iseäranis silma torkaw on abi palumine linnade maksukogukondades.  Sääl peawad ennast paljud xeenikesteks «bürgeriteks". Juhtub neil nüüd wäikene kitsikus  ette tulema, ja et ikka kergesti läbi saada, siis on neil ikka esimene obinõuu kogukonna käest abi paluda. Üleüldse on ka linna kogukonnad  abiandmisega palju kergemad, kui maa kogukonnad. Sest peaaegu lõik linna kogukondade  sissetulekud lähemad waestele abi andmiseks. Muidugi on abipalujate seas ka palju niisuguseid, kes tõesti abi tarwitawad, aga paljudel poleks Armastus ja wölg. Läti keelest Fr. Laiwneeka järele Meie jutu tegelane Jwan Guskin oli umbes 30 aastat wana, tasase ja hää südamega  inimene. Oma sõbradega sai ta igal ajal wäga hästi läbi. Et Jwan pangas, kus ta teenis, wäga usin ja kiidetud oli, auustati teda sellepärast  igal pool; aga üheS asjas ei olnud ta mitte usin, see oli naesewõtmiseks, sest et tal selleks liiga wähe julgust oli. Kui ta ka mõnikord mõne neiukese pääle mõtles,  et sellega end tuttawaks teha ja kosimise  üle kõneleda, aga igakord kui ta neiuga kokku puutus, kadus tal julgus . . . Panga ülemale tegi ta oma ametis tihti rõõmust meelt, nii et teised tema ameti wennad kadeda meelega tema pääle waatasiwad. Õigust ütelda, oli raske niisugust õiglast ja hää südamega inimest leida, kui Jwan oli. Tuttawaid ja sõpru oli tal w.ähe, ja sellepärast oli ka tema külaskäik, prii tundidel  õige wäikene, üksinda kelle juurdes ta tihti käis oli ta parem sõber Neumann. Sellest oli juba seitseteistküment aastat aja merde weerenud, kui sõber Neumann endale kodu kana kosis, Jwan oli siis sel ajal tema mõrsja peiu-poiss olnud. Nüüd oli aga Neumannidel juba kuueteistkümne aasta wanune tütar Liisa. Neumannide juurdes oli Jwan niisama kui kodus ja teda wõett ka sääl nii lahkesti wastu kui oma paremat perekonna liiget. Ennast pidas  ta siin palju julgemalt üles, kui kusagil  mujal, ehk ta küll sellest ajast saadik Liisat häbenes, kui see 14 aastat manaks oli saanud. Osaw ja uudishimuline Liisa piinas tihti nii targu oma küsimistega Jwani, et see midagi wastata ei mõistnud. Niisugusel korral tuli Jwanil igakord palawus  üle keha, nii et ta midagi ei tea. Kui Liisa juba kuueteistkümne aastaseks oli saanud, ei piinanud ta enam Jwani oma küsimistega, maid rääkis liht labaselt ainult igapäewaseid juhtumisi. Iman aimaS imestates, et kuda Liisa tema sõnade kehwusest aru oli saanud ja teda nüüd mitte enam raskete küsimistega ei piinanud, aga nüüd tärkas üks imelik tundmus talle Liisa wastu südamesse. Lugejal  ei ole mitte raske ära aimata, et Jwanil armastuse säde südame nurkas Liisa wastu öögus, ehk ta seda küll kellegile muule ei julgenud awaldada. Jwan pidas  ennast nüüd kõige SnnelisemakS inimese lapseks siin maailma häda orguS, kui Liisa temaga mõnikord sõbralikult juttu ajaS ja oma lapseliku sini silmadega tema pääle waatas. Ja kui ta mõnikord oma mõtetes  kaugemale jõudis, siis punastas ta ja õhkas iseendale: Kas seda wõib mõtelda! Mida wanemaks Liisa sai, seda tihedamini hakkas ka Jwan Neumannide juurdes käima; kõige enam ei jõudnud ta pühapäewasid ära oodata,  et Lnsakesega mõne sõna saaks wahetada. Ühel pühapäewal, kui Jwan jälle sääl wiibis, oli Liisa õige lustilik ja rõõmus ... Liisa jutustas Jwanile näitemängust, mida ta mõne päewa eest seltsis pidul oli waatamas  käinud ja ka sellest, et ta eila oma sõbranna Kataga kaarta olla wälja pannud, ja nende läbi teada saanud, et tal pulmad tulemas olla ... Et sääl ka kaardid laua pääl laiali pillutult seisiwad, wõttis Liisa neid korjates kokku ja üileS Jwanile: Kas Te ei soowiks, kui Teile kaardid wälja panen? Ja kui Teie soow see on, siis pange aga wälja. Missuguse emanda pääle? Kelle pääle ise aga arwata. Ei sa pead ise ütlema, missuguse pääle. Mina ei tea midagi, mul on wähe tuttawaid.  Noh, kui Sa tahad, siis panen Ruutu emanda pääle, see on sarnane noor ja ilus. Noh, kui Sa seda mulle oled wälja walinud, siis wõib ta ka jääda. Liisa ladus kaardid wälja, waatas Jwanile  silma ja ütles: Teil saamad warsti pulmad olema. Kudas pulmad? Mis see on, kas mind saab kuhugile pulma kutsutud? küsis Jwan häbelikult silmi maha lüües. Ei, Teil endal saab pulm olema. Mina, mina pean siis pulmad tegema, kas wõin ma seda mõtelda? Mis nalja Teie Liisa täna minuga nete? M isÄ srick A W. Schm Baknn-tubakawabrik Riigas, kõige suurem tuiuikambnk Meie riigis, osutalud uastui 18st2 soowitab seega oma wabriku tubakat, nimelt: Pressitud, lõigatud Bakuni ja iseäranis Schwizenti, mis igal pool hääks J peetud ja juba kahe -naljanäituse pääl hõbedased aunhinnad saanud on, ja palub igaühte oma tubaka kõrget häädust tähele panna. Ühtlasi annab ülemal nimetatud tubakawabrik oma auustatud ostjatele auupaklikult teada, et aktsiisi walitsuse uue seaduse järele tulewikus märgid: 8" lõigatud Bakuni-tubaka ja Schwizenti - tubaka pääl märksa wähemad saawad olema, kui endised. Sellepärast palub wabrik tubaka ostu juures niihästi oma wähemaks tehtud märkisid kui ka ja wabriku asutuse aasta nummert 1832 tähele panna.