Tohter Rigette, waStaS see, näokattet eest ära mõttes. Mõlemad hcrrad oliwad juba enne tuttawad Arst astus eluta leha juurde ja hakkas seda läbi uurima. Tema ei ole meel surnud, ütles arst mõne aja pärast, kui oma uurimist lõpetanud  oli. KaS tema weel elusse jääb ? päris herra Barrot. Ei, päästa teda enam ei wõi, elu säde temas on üSna nõrk, peaaegu kustumas, aga fiisgi on wõimalik, et tema enne suremist weel kord meelemõistusele ärkab. Laeng on kopsust läbi tunginud ja on wiimase  arwatawaSti ära purustanud. KeS see õnnetu nacsterohwas olema peaks? küsis Barrot, wõtke näokatte temal eest ära, ehk on keegi fiinolijate seaS, keS teda tunneb? Arst täitis tema soowi. Kirjeldamata iluS nägo tuli musta katte alt nähtawale. Suured, ütlemata ilusad silmad, millede iludust surm weel rikkunud ei olnud, waatafiwad  laialt neile waStu. Nende waade oli täis kirjeldamata hirmu ja kohkumist. Wäike suu oli awatud ja laskis hiilgawad ühesugused hambad nähtawale tulla. Imestuse hüüe tuli päältwaatjate huultelt  ja mitme poolt kölaS korraga: See on ju proua Kammaso! Proua Kammaso? kordas herra Barrot. Tema oli juba ammu sellest, oma suure ilu poolest kuulsast prouast kuulnud, kellest terwe Paris waimustusega rääkis. Tema oli euam kui aasta eest Pariisi elama asunud ja igat meeSterahwast, kes tema lähedusesse sattus, oma iludusega kütkestanud. Praegu, kuS Barrot teda esimest korda nägi, pidi ka tema tunnistama, et tema sellest mõjust aru saab, «is see naesterahwaS meesterahvaste pääle awaldanud oli. Iseäralik  nõiduse mägi lehwiS kogum praegu weel ka tema surnu keha ümber. Keegi xi oleks tema näo päätt tema ära elatud kolmekümmend aastat lugeda wõinud. Tema küpsemad aaStod oliwad tema ilu ainult täiendanud ja tõstnud, aga räägiti ka jälle seda, et proua Kammaso hing ning süda palju soowida M jätta. Tema olla külma südamega ning kalgi iseloomuga naeSterahivas  olnud, kcS ainult iseenesest lugu pidanud. Mõned ütlesiwad, et tema lahutatud naene olewat, teised aga jälle, et tema ainult lahuS omast abikaasast elada. Kes aga tema meeS oli, ei olnud teada, aga et tema rikas olema pidi, oli selge, sest muidu ei oleks proua Kammaso nõnda suurepäralisest ja uhkesti elada wõinud. Proua oli oma laadi poolest põhjamaa iludus, kuna tema oga nime järele itaallane oli. Selle aja secS oli ka politsei juba kohale jõudnud. Politjcikomnnssar Madon oli nelja abilisega sinna jõudnud ja ootafiwad herra Barrot'i poolt käskusid. Herra Barrot nõudis, et Madon saalisolijate ning majarahwa  käest järele peab pärima, kaS keegi ehk midagi märkanud on ehk mõrtsukatöö kohta mingil seletust anda teab. Kui tema alles herra Madoniga rääkis, puudutas tohter Rigetle tema käfiwart. Herra prokurõör I Mis on? Haawatu juures tulewad elumärgid nähtawale! Prokurõör pööriS järsku ümber, ci märka» nud aga kõige wähematgi muudatust eluta kogu juures. JmeStawal pilgul waataS tema tohtri otsa, see aga näitaS sõnalausumatalt naeSterahwa  silmade pääle. Ja, tõepoolest, nende pitkad, siidi pehmed ripsmed liikusiwad waewalt nähtawalt. (Järg tuleb.) witshiga kõnelenud oli, saatis ta Peterburisse  liigutawate sõnadega telegrammi. Temal olla «võimatu, sõjawäljalt lahkuda, Mis talle püha olla; tema olla walmiS, sinna kaS wõi lihtsoldatina jääma. Tema paluwat, usaldadagi ta kütte esimese Mandshuria  wüe juhatus. Tema lootwat, et la oma hlä «väejuhataja nime sääl tagasi saada wõiwat. Niisamati saatis kindral Linenntsh Peterburisse telegrammi, kus ta Kuropatkini palwet toetas, mis siis ka waStu wõeti. Kuropotkini teguwiiS on mäe- ja teistes ringkondades ta waStu suurt lugupidamist äratanud. On küll ka inimesi olemas, kes arwawad, et Kuropatkin  esimese wäe juhatajana lahinguwäljal  surma otsida ja seega oma nugasid lepitada tahab. Aga need on ainult põhjendamata  arwamised. Üleüldine otsus on, et Kuropatkin oma palwega, endise alama alla heita, wäga targalt on talitanud. Kindral Grippenbergi käsi ei näi häSti käiwat. Tema on haawatute komitee liikmeks  nimetatud ja seega kõrwale jäetud. See, et ta sõjamäest raskel ajal lahkunud, mõistetakse ikka meel hukka. MeeS, keS Mandshuriost praegu siia jõudnud, jutustas, et Grippenbergi lahkumine Wene wäe kohta kõige halwcmat mõju awaldanud. Ei oleks wägi Kuropatkini pimedast pääft usaldanud, siis oleks ta kardetawalt kahtlema  hakata wöinud. Terme sõjawäljal olew svjawägi olla Grippenbergi tegvwiifi ära laitnud. Tokios, 11. märtsil. Rahaküsimuse asjus on jaapanlased kahte erakonda jagunenud. Erakond, keda Okuma juhatab, nõuab, et rahu neil tingimistel tehtaks, mis sõja uuesti tulemist ära hoiakfiwad, sest et Jaapani sõjapidamise seisukord praegu hää on: tema peab kõike seda kätte saama, mis temale sõja algamiseks põhjust andis. Jaapani tingimised peowad järgmised olema: 1) Luba, et Jaapan Port-Arturi Ljaotuni  poolsaarega, kui ka Dalni, enese kätte wõib wõtta; 2) Jaapani kaitsewalitsuS KoreaS; 3) Wenemaa käest kõigi õiguste ärawõtminc  Mandshuria, niisama ka õiguS Hiina ida-raudtee pääle; 4) Sahalini Jaapani kätte andmine; WladiwoStoki ära andmine, wõi kõige wühemalt temast sõjariistade ära wiimine; 5) Wenemaale ärakeelamine KaugeS Idas laewaStikku pidada; 6) Tarwilise osa söjakulu ära tasumine. Tehtagu rahu ! soowib „Sõn Otetsch," Meie oleme juba svgcdaSti ütelnud, kirjutab leht, ja kordame meel, ei Jaapaniga sõdimine  meile kasu ei too. Sõda peetakse niisuguse  asja pärast, mis rahwa kasudele wöõras on. Kannatuste läbi nõrgaks läinud Wenemaa tarwitab igal tingimisel rahu. Mida kauemini meie tulcwafi wõitufi oodates rahutegemisega wiiwitame, seda kallimalt peame waenlase käest pärast rahu ostma. Rahuküsimust kohta kirjulab „Promöschl.  Mir" muu seaö järgmist: KaS wõib uusi ohwreid nõuda, kui tööstus ja kauplus täiesti seisawad, kui 12l) miljoni puuda wilja raudteejaamades mädanewad ja seda wõimalik ei ole edasi wedada? Need 120 miljoni puuda, mis 100 miljoni rubla wäärt on, awaldawad uue lõikuse ajal hindade pääle surmawat mõju ja selle tagajärg on, et uuS lõikus ainult kahju toob. Niisama halb, wõi koguni pahem on lugu talumeeste majandusega.  Kõige paremad ja tublimad töölised on sõtta läinud, ainult wanad mehed, lapsed ja naesed on maha jäänud. Põllud jääwad harimata, wili on wilets, maksud aga tulewad ikka endisel wiifil tasuda. KaS maksab niisugusel seisukorral Waikst okeani üle walitsemise pääle mõtelda? Wõtke aru pähe, sõhahimulised, mõtelge, kuhu teie sõjakisa ja wöitude püüdmine kauges MandshuriaS meid wiib I Ainult rutuline rahutegemine ja majanduSlise tasakaalu alaleseadmine, rahwa waimline ja kombeline uucSti-sündimine suurte uuenduste ja muudatuste läbi on see wõit, mida Wenemaa kätte saada peab püüdma, ja au sellele, kes Wenemaad sellele wöidule wiib—  Kuulujutud. Teatatakse, et Kuropatkin  juba ühe kuu eest luba palunud Mukdenist ära taganeda. Talle ei ole aga luba antud ja teda on kästud pääle tungima hakkata. Kuropatkin palunud hiljem, et teda ülemjuhataja ametist wabaStatakS  Ta palwe lükatud tagasi ja antud talle uuesti käsk, et ta pääle tungima hakkaks. Siis hakanud Kuropatkin pääle» tungimist ette «valmistama. Enne aga, kui Wene mägi pääle tungima jõudis hakata, hakkasiwad jaapanlased wene laSte päSl» tungima. Kloostrite waranduS sõjakuludele abiks. Nagu lehed teatawad, peetawat Wene walitsuse ringkondades soowitawaks, et rikkad kloostrid oma warandused sõja» kulude tarwis ohwerdakfiwad. Sellepärast tahetawat praegust sõda pühaks sõjaks kuulutada. Kloostrite terwet warandust määratakse 7 miljardi rubla pääle, millest Mvskwa lähedal olewal Troitski kloostril üksi I'/» miljardi rbl. wäärtusel kulda ja kallid kiwa on. Londonist. 11. märtsil. Erateadete järele on Jaapani walitsuS nõuks wõtnud Wene sõjawangifi, kelle arw pärast Muk» deni lahingut otsata suureks kaSwaS, wõi» malikult ruttu Wenemaale tagasi saata, nimelt juba enne sõja lõppu. Sõjawangid lasrakse lahti, ilma et neid mingisugust tõotust andma kohustataks. Kui jaapanlased tõesti seda teewad, siis on see esimene niisugune juhtumine sõjapidamise  ajaloos. Marshal Ojama teatel ei olla weaslaStel  mitte korda läinud Hunho jõe silda päris ära lõhkuda, waid sild saada paari nädalaga terwekS parandatud. MukdeniS olla maa seest hulk Wene suurtükkifid kätte leitud, kuhu nad enne langemist ära olla peidetud. Teiselt poolt teatatakse, et mitu sada suurtükki Hunho jõkke olla wisatud. Üleüldse olla wenelased Muldeni lahingus poole osa oma rasketest suurtükkidest kaotanud  ja kolmandama osa oma terwest sõja» mäest. Jaapani uus laen leiab ühe »Now. Wr." Londonist tulnudtelegrammijärele hääd wastuwõtmist Lehed arwawad, et selleks ainult Jaapani wõidud kaasa ei mõju, waid ka Jaapani kaubanduse hiilgan» seisukord. Saksamaalt, Hslstmdist, Belgiast ja kaudsel 12. Saarlane, 1965.