Saarlane n° tS. Neljapäewal, S. Aprillil 1901. XVII aastakäik maksab^ kaaremaal aaStas . . 1 rbl. Z<> kp. Postiga saadetud aastas, 2 „ „ Pooles aastas z. „ 22 „ Ilmub igal tsisipÄSdVcdk. Kuresaarcs Kauba-uulitsas nr. 1.7. Saarlase toimetusele, Kuresaarde. Kuulutuse rida ehk selle ruum UM KitiildiAt xsliiikg üjaieht me- ja iinükrahwale UM Kirjalikud lepingud Kohalise era-seaduse järele on suusõnalisele  lepingute tegemisele kaunis suured piirid  antud. Baltimaal walitsewate seaduste järele wöib peaaegu iga lepingut suusõnaliselt  teha- Kirjalikku mahategemist nõutakse  ainult mõnesuguste juhtumiste juures. Et suusõnaliste lepingute tegemisel nii suured piirid on antud, see on muidugi rahwa igapäeroase elu juures wäga suureks kergituseks. On ju palju kergem leping oma all ehk paari tunnistuse mehe juures ära teha, kui kirjalikult. Endisel ajal oli ka kirjamehi kaunis mähe- Pääle mõisa aidamehe, koolmeistri ja mõne muu isiku mõistis mõni teine wacwalt kirjutada- Ja nõnda oleks siis igapäewases elus kõigesuguste lepingute kirjalikult mahategemine rohkesti raskusi toonud. Et suusõnaliste lepingute tegemisele meie juures nii suured piirid on antud, sellel näib aga meel teine tähendus olemat. Seadus  on elunõudmiste kirjalik korraldaja. Mida nõudmist elus ette ei tule, selle üle pole ka seadust- Kui siis seadus lubab lepinguid suusõnaliselt teha, siis näitab see meile, et seaduse tegemise ajal kirjalikkude lepingute tegemises tarwitust ei olnud- Ja et niisugust nõudmist silmanähtawalt mitte tarwis ei olnud, tuli wist sellest et sest põhjusmõttest  wälja mindi, mis wanasönaS: „MeeSta sõnast, härga sarwest" marjul seisab. Oli kaup tehtud, siis pidi seda ka täidetama;  oliwad tunnistused kauba juures, siis räüksiiwad nad ka kohtu ees seda, mis nad tõesti kuulnud ja näinud oliwad. Kohtu ees oma wöla ehk kohuse ara salgamist wõi male tuniüstufe andmist peeti rahwa meelest  hirmsaks asjaks, audeksandmata maleks, mille paal kõige palawama põrgu tule trahw pidi seisma. Ajad muudcnvad ja meie muudame endid ka, ütleb Luttaw roomlaste wanasõna. Elunõudmised  lähemad teiseks. Mida meie enne kõik suusõnaliselt ära toimetada wõisime, ci taha nüüdsel ajal nutte enam minna. Suusõnaliste lepingute maha tegemine ei sünnita muid kui tüli lepingute tegijate wahcl, mille tagajärg siis ikka kohus on Siis tuuakse mõlcmilt poolt tunnistusi ette, mis sagedasti täitsa üksteise wastu rüägiwad,  nii et kohtulgi tegemist on, et asjast õieti aru saada. Kui meie mitte ci eksi, siis tuleb see nähtus küll sellest, et rahwa keskel meele auusus ajajooksul wäheneb. Kas oli enne oma mõla ära salgamist palju kuulda, kuna nüüd aga wõlgniku esimene küsimine on wõla nõudmise korral: „Ons sul ka tunnistusi?  Üks patt sünnitab teist ja nõnda ka siin. Pole tunnistusi käepärast, siis peab neid muretsema- Ja imelik, km kergesti  wõib juba praegusel ajal tunnistajaid saada, kes mitte ei oma hinge õnnistuse suures, isegi wande all kohtu ees malet raakida. Walet manduda kes kuulis seda enne! Üsna imelik on ka waadata, kudaS aeg ajalt see paha nähtus edeneb- Hakatuses julges ainult mõni logard  kohtu ees malet manduda, .kuna aga nüüd üsna wiisakas mees kaunis rahulise näoga walet wannub, nagu peaks see just nõnda olema. On küll juba ette tulnud, et walewandujad kohalise karistuse alla on langenud, aga siisgi on neid wäga mähe, kcs oma teenitud karistuse on saanud. Paljud ootawad oma karistust „Jumala wiimsek hirmsal kohtu päewal," nagu nad seda ise wandewõtmisel on tõendanud- Nõnda ou siis suusõnaliste lepingute tegemise ajazärk möödas ja elu hakkab meilt kirjalikkult tehtuid lepinguid nõudma- Kui kaupa tehakse, tehtagu seda siis kirjalikult, olgu see ostu,laenu, teenistusewöimistahes kaup- Oma wõlga ärgu maksgu ka keegi enam ilma tunnistusekirja matmata- Kui palju tüli ja kohtuskäimist jääks siis järele kirjalikkude  lepingute tegemise juures ei ole ka praegusel ajal ka mingisugust takislust- Ka selles oleme ajaga ühes muutunud. Pea aegu igas majas mõistetakse juba kirjutada- Ka on selleks hääd abinõuud käepärast. Wallakohtus wõib iga lepingut kuni 300 rublani akti raamatusse kirja panna, ja kinnitada lasta, mis kuigi kallis maksma ei tule, lepingutegijatele aga kindlad tõen- Ilmasüüta ehk wöit õiguse teel. Zs. Kirjutanud --SL. Nüüd tuli Kana grahw Richnberg, langes  nuttes Marta ette põlweli ja palus südamest andeks, köit seda waewa ja raskust,  mida ta oma häkilise meele ja mõtlemata teo läbi neile sünnitanud oli. Seda sai temale ka häämeelega andeks antud, mis püüle grahw oma käed õnnistades mõlemate  pää pääle pani. Kõik päält waatajad  oliwad sügawasti liigutud ja tükk aega ei lausunud keski sõna. Armas isa, hüüdis wiimakS Maria, see onn, mida sa oma õnnistusega meile kuulutasid,  tasub kõik waewad ja wiletsused mitme wõrra tagasi! Nüüd on see kallis tund käeS, mida meie juba ammugi südamest  igatsenud oleme ja meie õnn paistab igapidi wäga kena. Üks ainus takistus on aga, mida ma, iseäranis nüüd, kus muidu midagi takistust meis ühendusel enam ees ei näita olewat, mitte nimetamata ei wõi jätta. See on, et ma seisuse poolest mitte ühe grabwi abikaasaks kohane ei ole. Ma tänan Willcmann'i, et ta oma südant minule kinkinud, aga tunnistan ka ühtlasi, et ma mitte selle auu kohane ei ole ja minus  mõndagi puudub, mis ühe grahwi abikaasa! tarwis on. Ma palun siis ennemini  weel seda asja läbi mõtelda, muidu wõikS pärast kahetsust ette tulla ja niisugune  abielu ei ole mitte õnnelik. Nooruse palaw weri wõib mõndagi järelmõtlemata korda saata, mida wanaduse külm Keri põlastusega päält waataks. Armas Maria, hüüdis Willemann, nõidu tugewasti oma rinna waStu surudes, ma palun sind, jäta Niisugused mõtted ja jutud  järele! Sina oled palju rohkem wäärt, kui kõik need kokku, leS kõiki oma hüädusi ainult kõrge seisuse pääle litsuwad, aga muidu kõik naesterahwuslikud woorused kõrwale jätawad. Wöi mõtled sa, et ma hiljemini peaksin kahetsema, et sind omale abikaasaks walisin? Niisugust mõtet enese kohta ei wöiks ma sulle mitte andeks anda, kui mitte. Saagu sellest! hüüdis mana grahw wahele. Mina olen mana ja see, kes asja juba praegu külma werega päält waatab, aga ma pean ometi tunnistama, et minu poeg, ka kõrgemast ringkondadestgi, niisugust naesterahwaft  asjata otsima saaks, kui Maria on. Kõik, mida ta seisuse poolt wähem, seda on ta wooruse poolest rohkem. Ma tundsin tema hääd omadused juba siis, kui nende ühendust keelama pidin ja see oli ilma hulkuja lõukoer kes mulle oma mõiramisega ette astus ja mind niisugusele  teole kihutas! Nüüd aga on ta wõidetud ja meie juhime asjad ise oma paremate südame tundmuste järele! See on õige, ütles Mr. Gloorben, niisugust  naesterahwast, kui Maria, ei ole mitte grahwidelgi wõimalik igapäew kosida ja mina pean Willemanni täiesti õnnelap- seks tunnistama, kuita teda omaks abikaasaks wõib nimetada. Ta on nüüd ju kaunis hulk aega minu juures elanud ja ma pean tunnistama, et ma temast muud ei ole märkanud, kui hääd. Ma armastasin teda, kui oma lihast last ja ka nüüd teeb see mulle südamest rõõmu, et ta ühe tubli mehe õnnelikuks abikaasaks saab. Ka minu õnnistus jäägu teile eluks ajaks saatjaks! Nüüd aga läheme minu majasse, sest ma loodan, et sääl meie tuleku waStu juba walmistatud on. Seda nõuu wõeti kohe waStu; Flarello oma seltslasega wõeti ka kaasa ja pandi ühte kindla kambri wahi alla, kust teda hiljemini kohtu hoiu alla taheti anda. Lord Hild.bertsi maja ümbrus oli jälle toredas lipuehtes. See oli grahw Riehnberg'i,  Willemannst ja Maria Helm'i lahkumise  pidu. Kõik toad oliwad pidu wastu üli toredasti ehitud ja lauad kalliste roogade ja jookidega üle kaetud. Kõik sõbrad ja tuttawad, kes Willemann'iga siin JndiaS kokku puutunud, oliwad kokku kutsutud; isegi hindulane Zairo ja Shaljante ei puutunud  sääit ja nad röõmustafiwad Willemannsi  õnne üle wäga. Kõik pidu wõõrad oliwad kõige rõõmsamas ja luStilikumas tujus ja otsatumad õnnesoowid panimad Willemann'il ja Marial pääd kihama. Siin tuli nüüd ka wana grahw Riehnberg'ile see raske aeg kätte, kus ta oma waewarikast  elu lugu, India meresaarte pääl,