Saarlane Politika, majanduse ja kirjanduse ajaleht. M 8. TeisWewal, 21. webruaril-1906. XXII. aastakäik. inanab.- kroonupoStiga: .usiaü S . kop Vz LZ . ' ' Vt - ?S ~ maapostiga! „ 1 „ gtt .. ./V, ./.!»- » Vt ~ - s« .. Üksik «umber ü kop. Ilmub ükskord nädalas, igal teifipäewal.  Toimetuö KuresaareS PitkaS uul., Trcfseui majas K 13. Kuulutuste waStuwStmiue kuni Kuulutuste p-tit-rida S kop., lehe eesotsas AO kop. Eestikeele õpetamise asi pole weel Kuresaare gümnasiumis mitte edasi nihkunud. Wiga on selles, et taswandikud ise selles asjas wähe hooletud on, et laStewänõmaid  see küsimus la palju ei huwita ning et meie kooliwalujus asjast üleüldse midagi ei taha teada. ska teeb Eestikeele kooliõpetaja  puudus raskust. Ometigi ei ole EeStlkeeie õpetamisel mitte nii tühine tähendus.  Rahwusetündmus on nüüd ärkamas.  Wahe saab küll edaspidi haritud isikute huikas Eesti rahwusest taganejaid ehk renegattsid olema. Enumisti köit saamad oma rahwale truuks jaama. Ja on loota, et see rahwa soow ka walitsuse poolt täitmist leiab, st ametnikud tulewikus Eeslikeelt mõistma  peawad. Kust saame aga siis niisugused ametnikkusid, kui ptaegu meie kõrgemad koolid Eestikeele eest lukku pannakse. Nüüd ei M ka keegi mitte enam öelda, et Eestikeele! elus Mingisugust tähendust ei saa olema. Ja kui see aeg jõuab, kus ametnikud  EeStikeelt mõistma peawad, siis ei saa nad mitte enam puudutije EeStikeelega  malmis, Maid rahwas nõuab juba puhast keelt. Ning sellest selgub, et Eestikeele  õpetamine mitte üksnes Eesti soost taSwandiltudele kasulik ei ole, maid kõigile, kes edaspidises elus oma tööpõllu Eesti Mwa keskel waliba tahawad. Nagu ütlesime, et oie küll praeguse rahwa tundmuste ärkamise ajal seda mitte karra, et meie haritud! pojad ja tütred uhivu>est tdganejais saaksiwad. Ja kui nao ins rahwustises tundmuses seda nägema  peawad, et nad lootis oma emakeelt mitte õppinud ei ole, siis on see nendele maius, haawäw. Selle kohta kirjutab mulle üks noor sõber, kes Kuresaare gümnasiumis  endisel ajal õppis, järgmiselt: Minul on päris kurb meel, et mina alles Peterburis  E.Sttkeelt ja EeSti kirjandust tundma  õppisin. Nüüd selle päüle mõteldes, tudaS Kuresaares koolis olles elasin ja mille üle ennast huwitasin, siis päris häbenen ennast - Saksa jaWene oludest teadsin laialt ja EeSti elust, EeSil kirjandusest mitte midagi. Ja niisugust häbitunnet ei tunne mina mitte Üksi/ wäid sarnane tundmus on ka paljudel  teistel minuealiste! noortel eestlastel." Oleks juba omal ajul gümnasiumis Eeslikeelt  õpetatud, siis poleks sarnasel kaebtusel  nutte eluõigust olcwat. Ja misiugtift kaeblusi saaksiwad meie noored haritlased edaspidi awaldama, kui nad teclepuuduse pärast eeStslewal aegadel õiget tööd rahwa stas teha ei wõi. SiimanWawalt on selge, et Eestikeclel edaspidi siinses WSeluS suur tühenduS saab olemas PurusanaMeeiue ja kitsafilmaringiline  peaks see küll olema, keS seda ette ei näe ja sellest aru ei jaa. 3a meie nooresoo tulewik nõuab seda, et meie juba Nüüd tõsiselt EcSlikeele õpetamise ja õp» tüse püäle mõtlema hakatsime. LaStewanemad! Teie laste Lulewane DS MM seisab ksWedsS öhWwM Eesti. keele õpetamisega. Teie laste edaspidine kasu nõuab, et Teie lapsed ka suuremates koolides,  gümnasiummis ja ülemaS tütarlaste koolis EeStikeelt õpiksiwad. Nõudke seda! Andke ühisel meelel toolide juhatajatele nõudmised sisse jä nõudke Eestikeele õpetamise sisseseadmist. Koolikaswandikud  ise I Ärge waatte mitte asja pääle nii külmalt ! Teie ise rikute oma edaspidise hää tulewiku, oma õige wäärtuse, kui Teie südisti Eesti keele õpetamist siinsetes  kõrgemates koolides kätte ei püüa. Ja koolide walitsused! Katsuge ka omalt poolt wöimalikuks teha, et. Eestikeele  õpetamine juba lähemas tulewituS sisse seataks. Weel maa puudusest. Mõstus herra C. P. tähenduse kohta.) Herra C. P. peab oma tähenduses minu kirja kohta 7. Maaliosi" numbris seda maapuuduse tõenduseks, et minewal aastal palwekirju tuhandete allkirjadega kõrgemate poole saadetud olla. Paneme  sellepärast palwekirjade saatmist natuke lühemalt tähele. Palwekirjade tegemisest maapuuduse pärast leiösiwad mitmed tööta isikud hääd teenistust.  sest 10 kop. iga nime päält andis kümne päält Lks rubla, kahekümne päält 2 rubla j. n. e. Mõned palwekirjade kirjutajad, kes oma tööd weel wäga hääts ktitsiwad ning warsti maad kätte lubosiwad  anda, wõtsiivud 20 ja 25 kop. iga nt mc üicslirjutuje eost. Niisugune nimede kirjutamine segas rahwa meeleolu. Arwati, et ühise! jõul häaletöstmine kohe tähelepanemist  leiab ning möisnikkudegi käest maad ära wöetakse ja rahwale jagatakse, kui kroonumõijad tahtjale soowisi mitte täita ei jõua. Ükegr kirjutajatest ei seletanud,  et maa waStuwöimme raha ning kulu nõuab. Muidugi oleks siis äri wäyem õitsenud. Niisugune raha pärast palwerirjade salmislainme,  mtS suuremalt jaolt sotsialdemokratliste  kihutustega ühenduses oli, ajuS rahmale kilgi püha, mis teda hoopis ärewaks ning maajänulisekS tegi. Kõik tundfiwad maapuudust. Isegi mitmed kroonu walla peremehed, lellel suured ja hääd kohad ooawa rendiga läeö oliwad, kaebasiwad  maa puuduse ja elu kitsikuste üle mng nõudfiwad maad. Rahwa ärewus kaSwiS ajalehtede toetusel  imel suuremaks. Rahwameclj-d ajalehed  püüdsiwad kõik rahwa häälekandjad olla. Kui keegi teisiti julges kirjutada, kui rohwaS rääkis ja soowis, fiis lubati teda boikoteerida ning kotti pista j. n. e. Siin juures on weel tähelepannu, et ajalehtede toimetajad suuremalt jaolt linnades  elawad ärimehed on, kes isiklikult rahwa elu ja olu mitte küllatt põhjalikult ei tunne. Sellepärast, auuStatud C. P., ütlen ma ikka weelgi, et maapuudus palju wühem on l« teenistust ja raha puudus. Ma, ei taha sellega meel mitte öelda, et Saaremal maaolude korraldust tarwiS ei oleks. Järgmised parandused olekfiwsd rahwa elu kohta wäga tähtjad: 1) Igal tõsist! maa tahtjal peaks mölin  alus olema kusagilt maad saada ehk omandada. 2) Tähtjas korraldus oleks maatahtjatele,  kui kõigile põllupidajatele walitsuse poolt rahalist toetust, nagu seda mujal maadel tehakse, antaks. On juba kuulda, et komisfionid selleks otstarbeks töötamas on. 3) Paremat põlluharimist ja rammuta  mi st kui seda senini tehtud on, tuleks milgi wiisil edendada. 4) Wäga tähtjaks paranduseks wöikfime kroonu ja landrati talumaade krunti panemist  lugeda. 5) Tingimata tormiline on põllutöö kooli asutus. 6) Päris- ja landrati mõisate talukohtade päriseks müüki tuleks kiirelt edendada. 7) Peaks mõiste omanikud rendi suurusele  normi seadma, mille järele lähekorralt ära määrata wõiks, kellel odaw, paras ehk liig kõrge rent on. Siis ei hädaldaks mitte kõik rentnikud, et neil kõrge rent olla, maid ainult need wõiksiwad rendi alandust nõuda, kus tõesti liig kõrge rent on. (5. U. Omas asjas. Km mina „Saarlase" omandasin, siis oli mul nõuks rahwa kasusid kaitsta ja tema õigusid taga nõuda, ässitawate kirjade ja tegewuse eest igatahes eemal hoida, sest et ässitaw tegewus minu paremate tundmuste wastu on ja üleüldse ajakirjansuse  iväärtust alandab. Ma olen ka püüdnud  nendes piirides käia, ehk ma küll kõike, mida ütelda oleksin tahtnud, praeguste  olude tõttu teha ei ole wõinud. Selle pääle waatamata olen ..Saarlase" üle ja minu tegewuse kohta aimamisi kuulnud, millel tõsidusega kõigewähematgi ühendust ei ole ja mis üksteisega täiesti waStandid on. Nimelt awaldada mõned mõisnikud arwamist, et mina „Saarlases" ässitamise tööd mõisnikkude waStutegema  pidada, mõned eestlased jälle—et ma mõisnikkude kasusid kaitsta. Ilma, et praegu pittemalt nende awalduste üle rääkima ja neid ümber lükkama halaksin, nõuan ma esialgu, et mulle mõisnikud näitaksiwad, kui ja mil kombel mina ..Saarlases" ässitamise tööd teinud ja eestlased kus ja mill kombel mina ..Saarlases" mõisnikkude  kasusid kaitsnud olen. Igatahes wõtan ma weel edaspidi selle küsimise pitkema läbirääkimise alla. E. Palk. Tähendus: Kes need mõisnikud on? MikSpäraft mitte neid ei nimetata.  Olge julged! 2. L.