suurema hoolega selle pääle waatama, et puud haiguse eest hoida ja seene laiali lagunemist takistada. Kui kusagil majas seen näha on, tulewad kõik seinte, põranda ja lae lauad lahti kangutada, puuseinte päält krohw maha peksta ja secnetanud kohad üles otsida. Kõik seenetanud ja haiged puud tulewad tingimata wälja wõtta ja süälsamaS kohe ära põletada, oga mitte mingil tingimisel enam teise ehituse tarwis pruukida. Ka seenetanud põranda alt tuleb muld ja liim ära ajada ja selle asemele uus panna. Kui nõnda wiifi tehakse, küll siis maja seene häwitaw jõud inimeste elumajadest kaduma hakkab. (Lõpp.) rinna lapsega käte pääl, ta piinatud maade  ja need silmad, selle ... kes seifis, selga wasta seina surudes. Teie kolm juhtumist, täis piina, häda ja puudust, teie kõik olete end üheks kannatuse kujuks kokku liitnud, millest mina söönud, terme, hoolimatalt mööda läksin, nüüdse aja südameta  enesearmastusega ... Oh, kui piinaw, kui maius mul on! Ma ei häbene  nüüd tunnistada, kui wäga teid kahetsen  ! Missuguse õrna, puhta wennaliku hellusega suruksin oma südame wasta neid wäik.fi käia, mis küesoojendaja maha pillusiirad,  kuida trööstiksin, kuida julgustaksin  ja kuida warjaksin seda õnnetut naeSterahwast  ta püüle langenud häda eest. Missuguse waimustusega wõtakfin need wäikesed, kõik uulitsale lükatud lapsed enese juurde marjule; söödaksin ja soojendaksin neid, waat siin, kamina juures, ja leiaksin häid immest, kes malmis on neid parajale paigale mahutama. Aga sind waesekest, inimeste waljuse ja tujude mängukanni, sind musta puudelit, keS nii suure hoolaga paljaks niidetud ja siis hoolimatalt maha jäetud, sind peidaksin siia kuue hõlma alla ja «mataksin su truuwidesse koera silmadesse,  mis piirita tänutundmusest särama löökfiwad, seda mööda, kuida end soojendaksid.  Aga »a ei wõi enam midagi hiljal Mõõda läinud on minut, mil end inimesena  ilmutada mõifin, sõna kõige paremas mõttes, tugema ja HSS inimesena, toetajana ja kaitsjana naisterahvale, lapsele ja armetule loomale . . . Kui häbi, kui raske mul on !. . Ma kirjutan ainult selleks, et öelda: Oh inü mesed! inimesed l Ärge minge mööda hoolimata hädast, jääge peatama, aidake, ja teile jääb tundmata see kõige hirmsam elus hiline südametunnistuse piin. .. (Lõpp.) Kodumaalt. Kuresaarest. Kooliõpetajate koosolekul Iv. oktobril oli umbes niisama palju kooliõpetajaid, kui koosistumisel  päew enne seda. Esiti teatas inspektori  herra, mispärast kooliõpetajad kokku on kutsutud. Selleks on praeguste halbade kooliolude parandamise mõte põhjust annud. Päüle selle tähendas ta ka selle pääle, et körwsliStel isikutel luba koosolekule ilmuda ei ole; ka linnakoolide kooliõpetajatel  mitte, olgu siis, et nad selleks koolide kuratorilt luba on palunud. Selle järele mindi päewakorral olewate küsimiste arutamise juurde. 1) Arutati küsimist, kas Wene>õ igeusult  si lapfi L u t h e r u s e u s u koolidesse  wastu wõtta rvõib ja miSsuguSseid.  Tähendatud laste waStuwõtmine arwati lubatuks, kuid sellest peab kohe waStuwõtmise  puhul lähemal elawale Õigeusu preestrile  teatama. Muidugi mõista tunnistatakse  Õigeusuliste laste wastuwõtmine Luth. usu koolidesse ainult fiis lubatuks, kui lapse elukoha piirkonnas Õigeusu kooli pole, lapS aga õppida soowib, ja muidu kergesti haridusest ilma wõiks jääda. Arwati tormiliseks Õigeusulisi koolilapsi Ew. Lutheruse usuõpetuse tundidest «vabastada.  2) Paniwad kooliõpetajad ette, et neile lubataks kahel Ew.-Lutheruse usu kirikupühal,  nimelt: Palwepäewal ja Usupuhastamise päewal ning pääle selle weel Küünlapäewal, 2. wcbruaril  kooliõpetust seismas pidada. Sellega oldi nõuS. (Meie teades on enamasti igal pool neil päewadel koolitöö seisnud. „Saarl." t.) 3) Kõneldi selle üle, kas tormiline  oleks kolme aastast koolisega neljaaastaseks Ümber muuta. See leiti küll tingimata tarwilik olewat, kuid tähendati, et seda, meie olusid silmas pidades,  kudagi moodi tegelikult maksma ei saa panna, nimelt sellepärast, et siis koolid kaheklaSfilisedja igaS koolis wähemalt  kaks kooliõpetajat ametis peaksiwad olema, kuna meie waldade majandusime  seisukord aga ühtegi õieti ülewel  ei suuda pidada ja üks kooliõp. 4. jaoSk. mitte midagi teha ei wõi. Selle pärast arwati paremaks kooli kolme-jaoSkonnaliseks  edasi jätta, selle muudatusega, et üleminek ühest jaoskonnast teise, mitte enam kooli aastate järele ei sünni, waid iga õpilase teadmist ja edasijõudmist silmas pidades. Nii wõib siis selle otsuse järele lapsi ka neli aastat koolis pidada. Jaoskondade  kokkusead oleks siis niisugune: I. jaoSk. õpiwad uued sisseastujad ja nõrgemad teise aaSta koolilapsed, keda eelminewa  kooliaasta lõpul I. jaoskonda jäeti; li. j. õpiwad wirgemad teise aasta koolilapsed  ja nõrgemad kolmandama aasta lapsed; ning m. jaoskonnas anderikkamad kolmandama aasta lapsed ja need, keS kolme aastaga kooli kursust läbi wõtta ei jõudnud, kes selle tõttu neljandamaks aastaks  kooli jäeti. Neljas aasta wõiks pääaSjalikult selle kordamiseks olla, mis «varemalt läbi mindud. Kordajad peaksiwad ka wõimalikult kõik päewad koolis käima. Ainult sügisel ja kewadel, kui kodused olud seda zust tungiwalt  nõuawad, wõiks koolist ara zääda. 4) Oli küsimine: KaS woib koolilast, kes koolis juba kolm aasraion õppinud,  aga meel wäga nõrk oma teadmistes  on, sundida 4-jat aaSta t koolis käima. Otsustati sarnast sundust mitte tarwitusele wõtta. Üle kolme aasta koolis käimine jäeti wabatahtliseks. 5) Päewakorral olewatest küsimustest oli: Keda koolikur s u se lSp etajakS  lugeda ja keda ühest jaoskonnast teise üle wiia. Määrati, et ka siin kooliõpilaste edasijõudmist  silmas tuleb pidada, mitte aga lapse manust ega aastate arwu, mis lapS koolipingis on istunud. Kui keegi juba kolm aastat koolis on wirgasti õppinud, siis wõib teda soowi pääle weel neljandaks aastaks mastu wõtta. Tuleb keegi alles jõulust kooli, s. o- ta on terwelt V- aastat puudunud, siis tuleb see pool aastat terweks kooliaastaks ar« mata, kui lapS usin õppima on, nii et ta oma jaoskonnaga ühes õppida wõib. Ei saa ta aga sellega korda, siis ei Mvi tähendatud poolt aastat mitte terweks kooliaastaks arwata. (Järgneb.) Eksamid mitmesuguste kooliõpetajate õiguste saamiseks kohalises gümnastumis on lõpule jõudnud- Eksamil õli üleüldse wiis isikut: üks neiu ja neli nöörimeest. Neiu Grönberg, Kuresaarest, tegi, nagu teatasime, kodukoolispetajanna ja hr. Martson,  Kuresaarest (kohalise õigeusu kihelkonna Seda ja teist. Mohamedlaste söögikombed.  Mohamedlastel on terme hulk seadust, mis seltSkondlise elu kohta käiwad. Nii on tingimata tarwilik, et söögilaual sellele, kes kõrget nime kannab wõi, kes kudagi moodi kuulus on, kõige esmalt toitu pakutakse. Kui peremees seltskonnas kõige wanem on wõi auu poolest kõrgemal seisab kui teised, siis peab tema ise söömisega  hakatust tegema, ja nimelt aegawiitmata,  et wõõrad kaua oodata ei pruugiks.  Sugugi kohane pole söögilaual halba tuju üleS näidata, erutawatest asjadest kõnelda wõi usuliste küsimuste üle waielda. Söögilaual peab rõõmus olema, nagu nende prohwet Mvhamed ise oli. Kunagi ei tohi kõige paremate suutäite pääle jahti pidada. Kui ühel wõörastest söögiisu ei ole, siis tuleb teda lahkete sõnadega kolm korda sundida, aga siis mitte enam tema pääle käia. Peremehe kohta pole kõlblik enne teist söömist lõpetada, sest need saakstwad  sel kombel ruttamisele sunnitud. Mõnes  kohas tehakse teist moodi ja paiguti mõõtakse Võõrastel taldrekud toiduga nina alt ära, kui nad söömises peremehele järele ei jõua. Kui kellegi! hää söögiisu on, siis ei pea ta seda warjama ega pikkamisi  sööma. Peremehe kohus on wõõraid oma majas nii palju lõbustada, kui wähegi wõimalik ja argasi julgustada. Kui wõõras laua ääres on, ei tohi kõik ainult tema pääle wahtida. Kui peremees haiglase terwise pärast mõnda toitu maitseda  ei wõi, siis ei pruugi ta seda ka teha, aga ta peab ennast oma wõõraste ees «vabandama. Hoopis ära keelatud on midagi teha, mis läilust äratada wõiks, näituseks ei tohi haigutada, nina puhastada ega pääd laua ligidale kummardada. Ka ei ole lubatud nilbe sisulisi lugusid jutustada.  Pääle söömist peawad kõik oma käed ja suu ära loputama. Sõpru, iseäranis  usuwendi, sööma kutsuda, on hää ja waga tegu. Wiimasel kohtupäewal loetakse hääs seltskonnas, eespool tähendatud  kombete täitmisega mööda saadetud tunnid kõik inimese kasuks. Juba, et neid tundifi «võimalikult pikale «venitada, peab pikkamisi sööma. Kes kutsutud pole, ei pea teise juurde mitte lõuna ajal minema, olgu wast, kui ta ligidalt sugulane on. Säherdusel korral «võib ka tema juures einet wõtta, ilma, et teda ennast kodu oleks, sest ka prohwet ning tema jüngrid tegiwad seda tihti. Korralik muhamedlane peab säherduste ootamata külaliste tarwis ikka toitu malmis hoidma. Muidugi ei pruugi ta sääl juures wõlgafi teha ega ka enese majapidamise kahjuks sõpru Võõrustada  Kui kusagil pidu peetakse, siis ei wõi sellest kutsumata mõõrana osa wõtta. Kui tähele pannakse, et «võõrsile kutsumine mitte südamest ei tule, siis on wajasäält Saarlane 1907. 5B