wüljanüitusc aia keskel seiswale kõlakojale. Elawate terwitustega wõttiS rahwas teda waSlu. KooSolema rahwa nimel soosis Dr. H. Koppel, seda meelde tuletades, et meil Jüripäew on, päew mis harilikult meie maarahwa elus suuri muudatusi tähendab,  päew mis nüüd meie suurtele millistele  muudatustele peab waStu wiima, Riigiwolikogu saadikutele palju tööjõuudu ja julgust. Pärast waimuStatud meestekoori  laulu Käsitööliste seltsi poolt wõttis Riigiwolikogu saadik J. Tõnisson sõna järgmiseks «õtteawaldusets: Elu on suur, iseäranis neil silmapilkudel, kui ta purustab. Jüripäew selliga u-õib esimese rahwaasemikkudekogu  tähendust ühendada. Kuipalju  on siin lootusi, nõudmisi, kohuseid I Kui nende kohuste päälc mõtelda, siis läheb wäikseks igamees, kel neid ülesandeid täita on. Ja siis asub sinu rinda kahtlus selle kohta, kai sa midagi wüärt oled, kas sa kui üksik midagi tähendad. Üksik on wäikene  mees, ilma ajaloota, lihtne rahwa keskel tõusnud rahwa poeg. Mis suudab talumees nende ülesannete ees! Tõesti, kartus tõuseb südamesse, kui neilt paikadest lahkuda, kus iga puu, iga palk sinu silma all seatud ja rajatud. Raske on selle tööpinna  päält lahkuda, kus kõik kindel on, ja pinnale asuda, kus kõik kindluseta, teadmata. KaS ei peaks sääl mitte kartlikuks minema  ! Ja ometi peab sellest kartusest üle saama, peab, sest elu sunnib. On ainult kaasa wõlta see tunne, mitte mina, waid see rahwa tahtmine, mis minu taga seisab, see hingeõhk, mis rahwaS oma asemikkude pääle wälja walanud, see annab kõik, see suudab midagi ära teha. Nõnda peab see olema, kui fee rahwa tahtmine on, ja selle kohuse eest ci tohi taganeda ei wäikene,  ega suur, sest tema on ainult rahwa  tahtmise kandja. Ta peab julgelt püäle hakkama Elu käsib ja ma kuulen selle sõna. Ma lähen selles teadmises: nii kui piskus kohusetäitmine mõõduandew gn olnud, nii saatku ta ka tulcwiius Eesti rohiva asemikka ja ka mind." WaimuStatud hüüetega wõcti kõneleja sõnad waStu. Õrnad neiukäed ehitasiwad mõlemaid Riigiwolikogu saadikuid üleni lilledega. Jällegi kõlas laul. Lühikesel sõnal pööras siis ennast saadik O. Rüütli rahwa poole: „Üks Wene talurahwa saadik ütleS Peterburi minnes: „Meie läheme ristilöömisest". Teine ütles: „Meil on sääl aega küll". Meie siit läheme parlameMksele  wõitluscls. Meie tahame wõidelda, kõik teha, mis meie jõuame. Km meie enam midagi ei suuda, kui meie jõud lõppeb,  siis peale teie, kcs reie meid wälja saadate, toetama". Kaua keSlab tiduawaKuSte torm. See matkib. Täis julgust ja wõirluse himu kosrab RoorteMeeöte Scltfi koon laul: EeSti rmduS Lukjub julge süda", sWnmsem wsre tilgsm tahame wöidclda" päris lahingu laul, mis meestel silmad wälku heitma, rinna wägewalt tõusma paneb. Weel korra astub Tõnisson ette. Sülitamas  kõnes annab ta mahaMäjatele nagu oma testamendi: tehke Lööd l Pömwil kuulab rahsahsll neid sõnu täis tuld: »Kui wõidelda tuleb, fiiS wõitleme wiimss weretllgam. Praegu koguwad ühe Tauria palee ümber kõik Wenemaa paremad jõuud, mida rahwaS oma õlgadel kannab. Siin algab Wõitlus. Kuid see rvõiiluS on zöuu ilmutus ornde peolt, kes saadikud saadasad. Sedamööda km suur rahwa tahtmine ja jõus tugcwuS, nõnda kujuneb wõitluS Wuris xclsks. Sellest ei ole weel mitte küll, et seda tahtmist awaldatakse. See tahtmine peab ühtelugu uuenema, kui wõitu tahetakse saada. Peaksiwadgi nüüdsed rahwa  asemikud selles -võitluses langema, kuid rahwa tahtmine kelle awaldajad nad on, ei sure. Ta wõidab. Ka meie rahwa poolt saagu see tahtmine uut jõudu. Kes koju jääwad, nende osaks on suurem töö teha, et meie tahtmine ei nõrkeks, waid et ta ikka uut jõudu saaks. Sellest seisukohast wõtke kaasa kõik see tunne: alles siis pääseb rahwas wõidule, kui rahwaS alaliselt tahtmise kaSwatamiseks töötab. Ärge kohkuge ülesande suuruse ees. Rahwa jõuuhallikas ei kustu. Ta kisub kõik kaasa ja purustab ära kõik tõkked  ja tammid, kui rahwa sees kõik, mis hääd ja auusat, elab ja edeneb-" Kõne pääle -vastuseks oli üleüldine wägew „Mu isamaa, mu õnn ja rõõm," muusika saatusel ja marss-" Siis liikusiwad riigiwolikogu saadikud raudteejaama poole suure rahwamurru  saadetusel- Palju oli nende! tuttawate  kättcpigistuSts pääle wastata, palju hüüti nnle õnnesoowituse sõnu ühes- Raudt ejaama trepi juurde jõudes wõeti saadikuid lillede wihmaga wastu. Waewalt pääseti siit läbi platformi pääle, mis puupüsti  saatjaid täis cli. Siin -vahetati -veel -viimaseid sõnu, suruti kätt, kuni rong -viimati muusikakooli helide all liikuma hakkas. „Kui meie ka tagasi ei tule, mõte ja püüded elawad ikka edasi! selleks tööd," kuuldus Tõnissoni suust jumalaga jätmiseks. teha! tõotame!" elagu! hurra! kajas temale tuhandetest suudest -vastu. Lehwitali rätikuid, pilluti lillesid. . . Kaua kostis meel elagu-hüüete kaja kõrwu  kaugemalt raudtee äärest, mis kuni ülesõiduni rah-vast täis oli. See oli unustamata saatmine. . . .PoSt." „Postimehele" telegrahweeriti Peterburist  25 aprillil õhtul kell 10 : Seisukord põhjuSseaduste ilmumisega halwencnud. Kongress lõppes käredasti protesteerides- Riigiwolinikkudel täna nöuupidamine.  Niigiwolmikkude nouupidamiselt pä ii unna  st telcgrahweeriwkse täna kell 1, 45 min. p. i- Parlamentline taktika meele olu karedusest hoolimata ettewaatlik. Kokkupõrkamist walitsuscga  ivõctakse ainul- tähtsamates tegelikkudes  küsimuste -vastu, -vandes ja tserimoniedes  oldakse järeleandlik. Tallinnast. Nagu kuulub, on surmaotsus, mis söjawäljakohuS omal ajal Tallinna linna-volinikkude  herrade K. Pätsi ja J Teemanti  kohta tegi, nüüd tühjaks tunnistatud.  Need asjad tulla kas sõjakohtuZ wõi ringkonnakohtus weel kord harutamise alla- Lätimaalt. Riiast- Telegramm, mis Liiwi kugermangu  Eesti ja Läti walijameeste sa riigiwolikogu liikmete poolt Peterburisse saadeti, on järgmine: «Peterburisse ministrite  ncuukogu esimehele. Minema aaSta lõpul pandi Liiwi kubermangus sõjaseisukord maksma, mille kannul nuhtluse salkkondade koledused ja kõiksugused omawolilised kodanliku  -vabaduse kitsendused käisiwad ja rahwast  isegi nendes kohtades rõhuti, kus täie- line rahu wamsemas Kõik see on ilmpõhjendsmata karistus, mis rahwa hulkades  pölgtust ja wihatundmuft äratab. Laialised rahwakihid, keZ meid oma usaldusega  on auustanud, nöuawad ühel meelel ilmwiibimata sõjaseisukorra ärakaotamist ja politiliste asjade pärast kinnipandud inimeste wabastamist, kes siiamaani kuude kaupa wangikododes ilma ülekuulamiseta waewlema peawad." Järgncwad Liiwi kubermangu Eesti ja Läti walijatemeeSte ja riigiwolikogu liikmete  allkirjad. Kroon umõisate jaota mis  e st. Balti riigimaade walitsus on Läti lehtedes „R, Wed." teatel järgmise tcadaandmise  awaldanud: „Nende päewade secS asub üks osa riigimaade walitsuse ametnikka  kroonumõisate jaotamise ja üksikute maatükkide,  mis maata inimestele ja neile kellel wähe maad on, wälja jagatakse, hindamise  küsimuse kallale. Seks otstarbeks on otsuseks tehtud Liisi ja Kura kubermangudes kg 000 deSsütini kroonumctsa wõtta ja pääle selle kõik rendimaad,  selle järele kuidas wanad rendilepingud  lõpewad. Talupoegadele tarwitainiseks  antaw maa jagatakse üksikuteks tükkideks,  iga tükk 6—lo det sätini. mis üksikult  rendile antakse, selle juures ainult maata inimestele ja neile, kellel wähe maad on. Maata inimeste hulka ei loeta mitte maaomanikkude perekondade nooremaid  liikmeid j wähe maaga loetakse neid, kellel wähem kui kolm dessütini on. Wiimastele  antakse ainult sel juhtumisel maad rendi pääle, kui rendile antaw maatükk nende maa lähedal on, nii et mõlemaid maid ühel ajal harida saab. Et kindlaid tõendusi selle kohta tuua, kui kellegi! maad mitte ei ote ja kui tal seda wähe sn, siis pcawad talurahwa ksmmiSsarid ja walitsuse  agendid walla walitsustega ühendusesse astuma. Rentnikkude wäljawalik sünnib -vallamajades, mis wäljarenditawa maa naabruses on. Sinna peawad rentnikud palwekirjad sisse andma: palwekirjade teistesse  kohtadesse saatmine on asjata ja teeb ainult kulu. Maatükid antakse 12-kS aastaks rendile, korralikkudele rentnikkudele pikendatakse kontrahid. Kui maa püül hooneid ehitatakse ja sääl korraline põllupidamine  sisse on seatud, siis wõib rentnik paluda, et talle maa päriseks müüdakse. T äh tj a s s e nati o t s us. „Liibawi  Zeitung" teatab ühest tähtsast senati otsusest. Altenburgi -vald määras oma liikmetele Kristoph Berkele ja Andrei Gattawile  selle järele -vallamaksusid maksta, kui palju neil oma isikliku teenistuse ja Liibawis  olewate majade järele sissetulekut on. See maksu määrus sai Grobini talurahwa asjade kommissioui poolt kinnitatud, äga Kuuramaa talurahwa asjade kommission muutis seda Berke ja Gattawi kaebtuse pääle selles mõttes, et -vallaliikmetele selle liikumata waranduse kohta, mis -väljaspool  -valda on, mitte maksu walla kasuks pääle panna ei wõi, mispärast Berka ja Gattawi käest ainult sel mõedul-vallamaksusid  wõib wõtta, mis nende isikliku teenistuse  järele kohane on. Selle otsuse pääle kaebas Altenburgi -vald senatisse edasi, aga senat jättis edasikaebtuse tagajärjeta ja kinnitas talurahwa kommissioni otsuse. Sellega ei wõi siis walla liikmetelt, kellel wäljaspool oma walda kas teistes waldades wõi linnades majasid wõi muud liikumata warandust on, mitte selle waranduse  kohaselt maksu nõuda, mis kõigiti õige on, sest et linna piiris olewate majade eest muidugi linna kasuks p-aksu tuleb maksta. Allashest kuuleb „Rig. Rdsch.", et walla peremehed teinud otsuseks, xahM M 13 Saarlane, 190 K