NMk'u apteegile (1903 a. arwe) 95 r. 32 k. v. Lingenile 300 w. kartulite eest 210 „ „ MarkuS'ele 20 waka „ „ 18 „ „ Jansvnile ja Kukkele räimeste eest 171 „- — „ Piht'lle liha arwe .... 37 „62 „ WelSkeri poolt mitmesugusteks kuludeks wäljapandud. . . 232 „57 „ 800 rbl. wõla °/° Lümmada w. 40 „ Kokku 1619 r. 30 k. I. januaril 1909 oli haigete jaoks toidumooua olemas . . 784 „ 13 „ Seega jookswaid wõlgastd 835 r. 12 k. Pääle selle on weel Lümmada wallale 800 rbl. koha eest maksta, mida igaaastastes  osades (a 100 rbl.) tasutakse. 5. Üleüldine aaStabilanz 1908 a. kohta: 1. jan. 1908 a. kassas puhast raha 61 r. 59 k. Sissetulnud 1903 a. jooksul .... 4557 „ 39 „ Kokku 4618 r. 98 k. WSljaläinud 1908 a. jooksul 3811 r. 94 k. 1. januaril 1909 a. kassas puhast raha . . . . . 807 „ 04 „ Kokku 4618 r. 98 k. Pidalitõbiste warjupaiga „Audaku" korraliku  asjaajamise eest waStutaw tegelik juhatus, majapidamise komitee: Komitee esimees: S. Talwik, warjupaiga arst, liikmed: A, Habicht, Kihelkonna õpetaja, P. Kiil, Lümmada wallawanem, H- Kõrge, warjupaiga  welsker, Saaremaa waldade wolinik. H. Põldson, lohapidaja, Saaremaa waldade wolinik. Kihelkonnal, 10 mail 1909 a. 8. januaril s. a. rewideeriti warjupaiga asjaajamist walitud rewisjonikommisfioni poolt. Selle kohta on üleüldises kassaraamatus järgmiselt protokoll tehtud: RcwisjonikommiSjon  on üleüldise sissetulekute ja wüljaminekute raamatu, kui ka tõendawad dokumendid ja kassa seisu ülewaatanud ja leidnud, et asjaajamine korras on. 1908 aasta bilanz, 4618 rbl. 93 kop. o« kommisstoni poolt kinnitatud. 1909 a. eelarweS on bilanz 4934 rbl. 11 kop. suuruses cttcnäha, kus juures kommisfion tähclepaneb, et puudulikkude sissetulekute tõttu iga aastane puudujääk (defizit) olemaS on, mis iga aaSta 180—200 rbl. wõrra kaswab, milleks ka toidumoona  tõuSwad hinnad kaasaaitawad. Allkirjutanud on: Rewisjoni-kommisjoni efimeeS: R. Baron Freytagh-Loringhovsn. Liige: K. Triipan. ?. S. Palutakse teifi ajalehti seda aruanned äratrükkida. jutustas, tundsin ma, et mind misgi asi tema poole tõmbab. Iseenesest mõista, et ma tema wastu ka alandlik, ja hää olen, sest see on juba looduse sund- Kui ta ka mitte kuningas ei oleks, isegi mitte minu kaitsja ja häätcgija, ma armastan teda fiisgi, sest et ta mu isa on. Niisuguses tundmuses on wõimata elfida l hüüdis Gabriele. Nii palawalt armastatud, kallis Diana, see on hää, et Teie oma isa nõnda armastate ja tema wastu liigutawat armastust ja tänu tunnete. See õrn lapselik austamine teeb Teile au, Diana. Ma rõõmustan säga, et Teie seda mõistate  ja hääks kiidate, mu sõber, ütles Diana. Meie oleme isast ja tema tundmustest rääkinud, mis tal minu wastu on ja mis ma temale wastan, Gabriele, aga nüüd räägime ka iseenestest  ja meie armastusest. Ehk see küll, nagu oma kasu püüdmise laadi näitab, aga mis teha! lisas neiu seesuguse südamliku naeratamisega juurde, mis tale ikka nii hästi passis. Pääle selle, kui kuningas siin oleks, ta ei oleks sellega rahul, et meie nii wähe eneste pääle mõtleme. Teate, Gabriele, wähe aja eest ütles ta mulle: „tallis laps, ole õnnelill Kuuled  sa ole õnnelik. . . Sinu õnn on ka minu õnn." Nõnda siis, vlcomte, on meie tänu wõlg makstud, ärgem unustagem ka iseendid  ära. Õigus, ütles Gabriele mõtetes, just nimelt nii ongi. Maitseme nüüd seda armastust täielikult,  mis meid eluks ajaks kokku köitma peab. Waatame oma südamete sisse ja paneme tähele, mis jääl sünnib. Zlwame üksteisele omad südamed. Ometi wiimaks! üttes Diana- See on suur õnn. Jah, suur õnn, kordas Gabriele kurwalt. Kõige enne waatame järele, Diana, kuidas Teie südame lugu on? Ütelge, kas armastate Teie mind niisama palawalt, kui kuningat? Armukade I ütleS Diana. Teadke seda, et ma Teid teistviisi armastan. Seda seletada oa raske. Ptrgaed.) Kodumaalt. Kuresaarest. WäeteenistusekohuStuSte seaduse  H 2ö7 põhjal kutsutakse Saaremaal kõik maa- ja mere tagawarawäelised proowile kokku, ja nimelt: kes Kuresaare linnas, Kaarma-SuureS, Loona, Pihtla ja Kärla waldades elawad, K«- resaare linna 8. junil kell 9 homm., kes Abroku, Torgu ja Lkmmada waldades elawad, Abroka wallamaja juurde 9. junil kellu 11 enne lõun., kes Mustjala ja Kihelkonna waldades elawad, Mustjala wallamaja juurde 11. junil kellu 12 lõun., kes Pärsamaa, Leisi ja Maast waldades elawad, Pärsamaa wallamaja  juurde 16. junil kellu 12 lõun,, keS Uemõisa,  Muhu-Suure walla ja Hellamaa waldades elawad, Uemõisa wallamaja juurde 17. junil kellu 10 homm. ja keS Kogula ja Laimjala  waldades elawad, Laimjala wallamaja juurde 17. junil kellu 1 püüle lõun. Kõigil olgu lahtilaskmise piletid kaasas. Nendelsamadel päewadel lastakse tagawarawäelised jälle koju. Kokkukutsumisele ei ole järgmised tagawaraalamwäelised  mitte kohustatud ilmuma: s>) kes wäeteenistusekoh.-seaduse K 25 juure lisatud nimekirjas tähendatud tegetllust wäeteenistusest  wabastawates ametites seisawad; d) kes iseäralises nimekirjas seisawad (wäeteemstusekoh-seaduS.Z  252) Jsikliscst ilmumisest kokkukutsumisele on wabastatud: s.) riigi- ja kogukondliSteS asutustes teenijad, d) palgalised teenijad sõjamäes, mere- ja maamäe walitsuse-asutustes, kes aga mitte iseäralises  nimekirjas ei seisa. o) teedeministeriumi all olewate mere- ja jõe taewade, weeteede ja sadamate palgalised teenijad; ä) posti- ja telegrafiwalitsuse palgalised teenijad; e) wangimajade palgalised teenijad; t) kroonu wiinapoemüüjad. Ametikohtade ülemad, kelle all tähendatud ss.—k) tagawarawäelised teenistuses on, peawad 7 päewa enne kutsumist teenistuses olewate tagawarawäeliste nimekirjad, ühes nende lahtilaskmise  tunnistustuStega, sõjawäeülema kätte saatma. ?) haiged, kes haiguse pärast ei saa kokkukutsumisele  ilmuda, mille üle nad enne kokkukutsumist  tunnistuse peawad sõjamäe ülemale sisse andma. ll) wangisolijad, kelle üle politsei ametikohad  tunnistused peawad saatma. Ilma mõjuwate põhjusteta kokkukutsumisele ilmumata jäämise eest langemad süüdlased nuhtluse  seaduse Z SIS *) määratud karistuse alla. Kokkukutsumise aja eest kokkukutsutawatele kroonu poolt tasu ei anta. Laulupidu aSjus oliwad kesktoimetuna  liikmed 5. skp. Kuresaares ja S. skp. Kihelkonnal koos nõu pidamas. Kõne alla tuliwad mitmesugused pidusse puutuwad tehnilised  küsimised. Otsustati kõigi Kuresaare koolide ülemuste poole palwega pöörda, et juwisel wahcajal  nii kui nii tühjalt seiSwad kooliruumid maalt tulnud lauljatele ja mängijatele ühiskorteriteks  laulupidu ajaks antaks. Pidukutsed ja eeskawad on malmis, kuid wiimaseid ei jaa esialgul weel mitte laiali laotada, kuna kreis- Nägemine. Maupas>anl'i jutustuse Wana markii de-la Tur, kes seniajani wagufi teiste juttusid püült oli kuulanud, pani küünarnuki kamina pääle ja algas oma weidi würisewa häälega: Ma tean ka - midagi imelikku jutustada, mis terwe eluaja minu püül on lasunud. Juba wiiskümmend aastat on möödas, kui ma ta üle elasin, aga seniajani pole wcel ühtegi kuud mööda läinud, mil ma teda mitte unes poleks näinud. Kümne minuti jooksul elasin ma niisuguse  hirmu üle, mis sellest ajast igaweSti minu hingesse, nõnda ütelda, alatise hirmu jättis. Äkiline krabin paneb mind kõigest kehast  wänsema, ma tunnen metsikut tahtmist jooksta, kui õhtu widewikul asju näen, mida öigeSti ei wõi seletada. Sagedasti ei saa ma öösetel silmagi kinni. See lugu on mind nii kaugele äritanud, minu hingesse niisuguse rahutuse toonud, et ma teda iimasgi kellegile pole jutustanud. Ma hoidsin teda kõige sügawamaS südame põhjas, jääl saladuse kambris, kus kõik piinawad saladused,  kõik elu nõrkused hoitud saamad. Ma jutustan üetle seda lugu nõnda, kuidas  ta tõesti on olnud, ilma et ma teda kuidagi  walgustada püüaksin. Zlma kahtlemata wõlb ta selgeks tehtud saada, kui mind sel silmapilgul  mitte meelesegadus ei tabanud. Ei, ma olin oma terwe mõistuse juures, mida teile kohe tahan selgeks teha. Arwaie ise. See juhtus 1L27. aastal, heina kuus. Ma olin o«a sõjamäega Ruanis. Ükskord, merekaldal jalutades, juhtusin ma ühe herraga kokku, kes mulle nagu meidt tuttaw näitas oiewat,  ehk ma küll meelde tuletada et suutnud, kes ta nimelt oti. Tundmata inimene näis minu imestust märkawat, ta maataS terawamini ja juba järgmisel silmapilgul olm ma tema kaenlas. See oli «mu lapsepõlwe sõber, keda ma »Sga armastasin. Wis aasta jooksul, mil ma teda ei näinud, oli ta poole eluiga mammaks  muutunud. Kui ma ikka weel tema rutulise  wananemije üle imestasin, jutustas ta mul« le oma eluloo lühidalt ära. Teda oli üks haruldane õnnetus tabanud. Ta hakanud ühte noort neiut meeletumalt armastama, kelle ka esimesel õnnetuhinal ära kosinud. Pärast aaSlast taewaliklu õnne surnud see häkitjelt ära. Tema jätnud matusepäewal oma lossi maha ja asunud Ruani, oma hotelli elama. Kui me' kord juba kokku oleme puutunud, ütles ta mulle, sus peate minule ühes tükis abiks olema. Katsuge mulle minu lossist mõned  paberid kätte muretseda, mis mulle wüga tarwilijed olekfiwad. Mis minusse puutub, siis ei täheks ma misgi hinna eest enam sinna tagasi. Ma annan teile toa rvotme, niisamuti kasti wõtme, kus paberid sees on. Püäle selle annate teie aednikule minu poolt kirja, leS teid lossi sisse laseb. Homme tuige minu juurde hommikusöögile, siis räägime asjast pikemalt. Ma lubasin tema soowi täita, seda enam, et see minule ainult «väikene jalutuskäik oli. Tema mõis oli Ruanist ainult mõni werft eemal. Teisel päewal, kella kümne ajal, olin ma tema juures- Söögi ajal ei jutustanud ta minuga kümmet sõnagi. Ta palus wabandust ja rääkis, et see mõte teda wäga üritada, et mina selles toas saan olema, kuS tema oma õnne oli matnud. Toepoolest näis ta wäga rahutu ja murelik olewat, nagu oleks nägemata madu tema südant wahetpidamata j aimanud- Wiimaks kogus ta omale niipalju jõudu, et mulle ära seletas, mis ma pidin tegema See oli wäga lihtne. Ma pidin kaks kirja, pakki ja paberikimbu jäält seltsi wõtma, mtö paremat kätt esimese kapi sees pidi olema. Ta ltsaS weel juurde: Mul ei maksaks wift nimetadagi, et te neid ei waataks. Ma sain tema üle pisut pahaseks ja andsin  tale seda sõnade läbi mõistajärgneb.)  35 Saarlane, isov.