naerma!" Armsad memmed I Saage ometi aru, mis auus ehk mis auutu on! Hiiumaalt. Kalapüük. Wiimastel päewadel  oli siin mitmel pool, kirjutab „Jsam", haruldaselt hää silgusaak. Kõrgesaare rannas  läks ühel kalamehel toguni niipalju sitkust wõrku, et terme wõrk, üsna uus ja tubli alles, hoopis ära kärises ja õnneliku  püüdja õnn niiwiifi korraga õnnetuseks muutus. Wiimase kahe kalawacse aasta kohta ei ole meel kordagi sarnast rikkalikku silgusaaki ette tulnud. Silgukülimit maksab siin praegu läbistikku 35 —4O kop., kuna ta eest tänawu kewadel ja minewal aastal 45 —5O kop. nõuti- Ja mis meel hullem : ka sarnase soolase hinna eest ei olnud tihtipääle silku saadagi l Siis waatafiwad hiidlased wäga mureliselt tulcwikusse, sest ilma silguta elada see jääb Hiiu°taadile  täiesti arusaamata mõistatuseks. Piirnust. Weolaew „Kompass" jõudis 15. augustil „Pwl." teatel Pärnu sadamasse.  Laewa pääl on IVVO pudelit, mis kõik mcrde wisatalse. Pudelites on sedelid, millele leidja teateid pääle peab kirjutama ja mis siis Peterburisse tulewad  saata. Iga sedeli eest saab saatja 2 rubla. Tartust. Peipsi kalapüüdjats koosolek peeti 12. aug. „Jsam." järele „Karskuse Sõbra" ruumides ära. Koosolekust osawõtma oli SS kalapüüdjat,  1 kalakaupleja ja üks kalakaswotaja (hra H. Laas) ilmunud. Koosoleku kokkukutsumine oli sellepärast tarwilikuks saanud, et Liiwimaa kuberneri  sundusliste määruste läbi ära on keelatud kemadel, tintide kudemise ajal, kalu püüda. Iseäranis  on keelatud seda rüüsaga (puaeu?,) teha. Koosolek''' 'ehti aga selgeks, et rüüsaga püüdmine kala kudemüe ajal kahjulik ei ole, sest nimetatud riist püüab ainult täiskaswanud kalu kinni. Ka on suuremjagu tintifid, kui nad püüdmise kohale jõuawad, juba ära kudenud. Palju suuremat kahju sünnitab aga noodaga püüdmine, sest et see kõik wäikesed kalakesed kaasa kisub. Seda tõendab ka see asi, et ennem kui novtadega püüti, tintifid palju wähem saadi ja nad kallimat hinda maksiwod.  Sellepärast otsustafiwad kalamehed ühelhäälel  kuberneri herrat paluda, et neil edaspidi lubataks rüüsadega tintisi püüda, sest see on nende elu küsimus. Niisama tuleb la paluda, et noodaga püüdmine ära keelataks. Nagu pärast koosolekul selgus, on niisugune kectd Pihkwa kalade üleSostjate  süüd, kes oma tintidele, mida nad terwe aasta jooksul püüda lasewad ja mis koguni pisikesed  on, Pihkwas paremat müügikohta muretseda, kuna muidu Peipsi kalapüüdjateit tintifid enam ostetakse, sest et need suuremad ja odawamad on. Nimetatud ülesostjad peawad oma juures kalamehi „rendi pääl", kes siis endid kohustawad kõiki püütud kalu ainult nendele müüma. Sundusliste määruste pääle waatamata lubatakse nendele „kulakate" kalameeste järweS terwe aasta otsa noodaga kalu püüda. Niisugune püüdmine toob aga kaiasoole suurt kahju ja ähwardab teda täielise  häwitamijega, sest nool kisub kõiksuguste kalade wäikesed pojakesed wälja. Koosolekule oli kuiwatatult ahwena, sudakute ja haawide poegi kuiwatatult  toodud, mis noot wälja on tõmmanud. Tõepoolest ei olnud sääl ühtegi kala, mis tollist pikem olnud. Oli aga küllalt poole tolli pikkuseid. Koosolekul awaldati soowi, et tarwis oleks kuberneri  herrat paluda, et ta iseäralise kommiSjvni nimetaks, kes kalapüügi tingimisi koha pääl järele uuriks. Peab tähendama, et kalameeste seas koosolekul  imekspanemisewäärt üksmeel walitses. Eesti Näitus, kirjutab „Elu", mis esmaipäewal  lõpule jõudis, olt õige hunntaw. Endiste aegadega wõrreides on mbm jagu tvälmpanekutest  tänawu wähem, nagu loomade osa. Kariloomi ei olnud palju, hobuseid rohkem. Seda wähemust wõib mitmeti seletada: rasked rõhuwad Wäitsed oiud ja juba teist aastat siin ja sääl üles kerkima loomakalku hirm on wist nii mõndagi  tagasi hoidnud. Wäljapandud loomade seas on aga patju häid loomi. Selle waStu on aga nii mõnigi osa märksa kaswanud, nagu põllutöö riistade ja masinate osakond- Eesti Põllumeeste Seltsi Osakond on siin palju wSljapannud, mis põllumehi ja karjakaswatajaid huwitab, niisama Tartu ärid E. A. WirkhauS, Elm. Grohs. Näitusel  leidsime iseäraliste uudistena Rootsi ja muid motorisid, mis wäikepõllumeeste seas rehepeksumasinale  larwis oma suurema odawuse ja kerguse pärast wististi laialisele tarwitusele wõiksiwad  lulia. Kõik muud osakonnad ei ole endistest aastatest taha jäänud. Üht asja peab aga rõõmuga nimetama, mis uut ja tarwilist püüet näituse korralduses tunnistab:  näitus on õpetlikumaks muutumas. Põllusaaduste  osakonnas oli Tartu E. P. katsswuoest  wäljapannud, mis seletustega ühes wäga õpetlikud on. Wäga rõõmustaw on, et sellel põllul mitte üksi eeskujuline katsepõld tööd ei tee, maid ka juba wäikepõllupidajad ise wälja pandud põlluwiljade lammutamise katsed seletustega tunnistawad.  Huwitawaks, laiemaks ja õpetlikumaks teemad näitust ka meel kaks uuesti juurde tulnud osakonda  : rahwa terwishoid rahwahariduse osatöötatud  tabelid terwishoiulisest seisukohast, mida vauä. J. Tõnisson mängis kokku seadnud; niisama  tähelcpanemisewäärt oiiwad ka Eesti Karskuse  Seltside Kesktoimekonna wäljapanekud ja Eesti Nooresoo Kaswatuse seltsi tütarlaste gümnasiumi  koolilauad ja Mõskma Grossmann ja Knobeli õpeabinõuude kogu. See näitab, et hakatakse  üksikuid majapidamise ja rahwaelu harusid sügawamalt wälja töötama. Selle plaanilise ja spetstaliseritud majapidamise kohta käis ka kõne, mis A. Jllrgenstein näituseplatsil pidas, kuna vr. msä. H. Koppel pikemalt seletust rahwa loitmiseoludest andis. Et huwitus näituse kohta kaugeltgi weel kadunud  ei ole, seda tunnistab haruldane elaw osawõlmine  temast. Ehk küll iaupäewal pääle lõunat wihmane oli, käisiwad fiisgi 1200 inimest näitusel,  pühapäewase ilusa ilmaga aga 16,077 inimest,  mis wist kõige suurem osawõtmine Tartu Eesti näitusest on. Ka esmaspäewal teatati telefoni  teel näituse platsilt toimetusesse, et sääl Tallinnast. Streigi üle „ Volta" wabrikuS kirjutab „Õig.": Wabrikuwalitsus pani wabrikuwärawasse kuulutuse üles, et kõik töölised, kes esmaSpäewal, 18. aug. tööle ei ilmu, lahtilastuks arwatakse. Et töölised sellest hoolimata mitte tööle ei hakanud, antakse neile lühematel päewadel lõpuarwed kätte. Ainult paar naist olnud tööle ilmunud, keda aga wabrikuwalitsus koju tagasi saatis. Tallinnas on üks tütarlaps 11. päewa magamise järele ära surnud. 11. päewal läinud ta keha kordkorralt külmemaks,  senini kui ta ära suri. Surm olla ajude põletikust tulnud- Wanemad reatawad sellest imelikust juhtumisest  „Pwl." järele järgmist: See tütarlaps  on raudteewahi tütar, kes Walga ja Tartu wahel teenistuses oli. Ükskord hoidis ta karja, kui ta äkitselt oma wäikese,  2-aaStase õekese nägi raudteel roobastel mängiwat, kuna üsna ta lähedal rong täiel aurul tuli. Neiu pani lopse poole jooksma.  aga rong oli juba niiwõrd lähedal, et last wõimata oli ära päästa. Wedurijuht, keS kõige hiljemalt seda nägi, andis wastuauru.  Selle läbi suudeti laps ära päästa. Wanem tütarlaps jooksis suure hirmuga koju, kuhu ta heinaladusse läks, kust ta pärastpoole leiti. Pääle seda juhtumist kannatas neiu kaks nädalat kanget pääwalu, ja kui ta haigemajasse wiidi, uinuS ta jääl pikaSse unesse, milles ta 10 päewa wiibis ja siis suri. Lätimaalt. Riiast- Riia õpekonna kurator Prutschenko  yn 20. aug. Riiga tagasi jõudnud. Baaste maakonnast. Ajaletede teatel on 10. augustil Bauske maakonnas öökülm  olnud, mis kartulipäälissed ära on wetnud ja teeduwilja aidadeS kahju. teinud on. Kaugemalt riigist. Peterburist 19. aug. kell 10 hommikul sõitsin, ad Keiserlikud Majesteedid Keisriherra ja proua ühes auujärjepärijaga ja teiste lastega Soome lahesse merereisule. Keiserlikkust  Majesteetisi oliwad palju auukandjaid  ja saatkonna liikmeid saatma tulnud. Laewa «Aleksandria" pääle-astudes andis auujürjepärija komanderile ja ohwitseridele aun ja teretas neid- .Pwl." Margused ja õnnetused raudteel. Teedeministeriumisse tuliwad 1907. aasta kohta teated, mis näitawad, kui palju õnnetusi,  wargust ja muid juhtumisi kusagil raudteel Wenemaal ette on tulnud. Kõige esimesel kohal seisab selles asjas Siberi raudtee, selle järele tuleb Taga-Baikali ja siis Löuna-Lääne raudtee- Siberi raudteel oli 1907. aastal 388 rongide teelt kõrwalejookSmist ja rongide kokkupõrkamist, 133 korda tuli selle tee rongides wargust ette, 31 inimest saiwad rongide teelt kõrwaminemiste ja kokkupõrkamine  puhul wigaStatud, 21 korda sündis ettewaatamatuse pärast rongides tulekahju, 159 korda tuli postirongides postiröõwimist  ette. Üleüldse ulatab ülemal tähendatud  juhtumiste arw Siberi raudteel 727 pääle. »Pwl." Katku waStu wõitlemise kommisjon teatab, et kolera algusest saadik Astrahani kubermangus 981 inimest haigeks on jäänud,  472 ära surnud. Saratowi kubermangus  794, ära surnud 452, Samara kubermangus 119 haigeks jäänud, 65 ära surnud. Simbirski kubermangus 7 haigeks, jäänud, 1 ära surnud- Nifhni-Nowgorodi kubermangus 264 haigeks jäänud, 108 ära surnud. Kostroma kubermangus 6 haigeks  jäänud, 3 ära surnud. Jaroslawi kubermangus 13 haigeks jäänud, 6 ära surnud. Permi kubermangus 13 haigeks jäänud, 5 ära surnud. Kiiewis jäi 12.. aug. 1 haigeks ja suri. Jekaterinoslawi kub. üleüldse 12 haigeks jäänud, S ära surnud. Kertshi linna piirkonnas jäiwad 13- aug. 2 haigeks ja suriwad ära. RoStowis D.-ä>, IS. augustil jäiwad 18 kolerasse haigeks, 9 suriwad ära. Kolera algusest saadik üleüldse  408 haigeks jäänud, 179 ära surnud.  Doni kasakate maal 483 haigeks jäänud,  175 ära surnud. Baku linna piirkonnas  on 16 haigeks jäänud, 8 ära surnud.  Kubani oblastis 23 haigeks jäänud, 18 ära surnud. Sultanowski külaS, Tweri oblastis, jäi 1 haigeks ja suri- Tiflists jäiwad 5 haigeks, 4 suriwad ära. KraSnowodskiS  wõeti 6- aug. Astrahanift tulewa laewa päält kolera surnu maha. Krasnojarskis  jäiwad 13. augustil 3 haigeks, 2 suriwad ära. TerweS riigis on 8. kuni 15- aug. 1199 haigeks jäänud ja 573 ära surnud. Kolera algusest saadik üleüldse 3141 haigeks jäänud, 1505 ära surnud. «Elu." Narwast. 11. augustil wõttis Kreenholmi  wabriku priistaw, kirjutab „Pwl.", ühes kaubatarwitajate ühisuse „Tulu" eestseisusega  ühisuse kassa rewideerimise ette. Ilmus, et kassas 522 rubla K 2 kopikat puudus, mis kaSsaneiu Helene N. ära on raisanud. Warschawist. Kohtupalat waataS politseimeistri  PabiantS-Jonini ja tahe strashniku  süüteo asja läbi. kes meelega ühe mangi ära viitvad tapnud, ja mõistis Janini  kahetsteistkümneks ja ühe strashniku khVksaks aastaks HtWstõõle; teine mõisteti õWS. M 60, Saar l a n e 1908