Saarlane UM Üleüldine xolitika ajale.h! maa- ja linnarahVale. WM M 36. TeisipiLewal, 6. septembril 1905. XXI. aastakäik. maksab: Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Postiga saadetud aastas, V „ „ Pooles aastas l „ 2S „ Ilmub igal tsistpä-05V«»r. Kuresaares Ka ub a-uulits as nr.l?. Saarlase totmet«sele,K»resaarde. Kuulutuste petil rida maksab s k. Riigi-wolikogu pöhjusseadus. 56. Kui minister, püäwalitseja n>õi riigisekretär maksma seaduse muutmise wõi kõrwaleheitmise wõi uue seaduse wäljaandmise  asjus riigiwolikoguga ühes arwamifeS  on, siis saadab ta selle asja seaduseandwal  teel toime. 57. Kui nimetatud ametnikud maksma seaduse muutmises wõi kõrwaleheitmiscs wõi uue seaduse «väljaandmises, mis riigiwolikogu  osakonna ja täiskogu poolt Vkõikidest  häältest wasm on wõetud, mitte ühes arwamises ei ole, siis pandakse see asi riigiwolikogu juhataja poolt riiginõuukogule  ette, kust ta Kõigekõrgemale poole hääksarwamiseks ette pandakse. Sel korral, kui Kõigekõrgemalt poolt käsk antakse, asja seaduseandwal teel edasi saata, tehakse selle küsimuse wäljatöötamine sellekohasele ministrile,  üksiku osakonna pääwalitsejale wõi «viimaks riigisekretärile kohuseks. 58. Ministrite, üksikute osakondade pääwalitsejate  ja nende all teeniwate ametnikkude  > poolt antud teatede selgitamiseks, milledes makswatest seadustest üleastumine tähele on pandud (paragr. 35,) annawad riigiwolikogu liikmed juhatajatele kirjalikud ettepanekud ära, milles selle päüle näidatud peab olema, milles seadusest üleastumine seisab ja nimelt missuguse seaduse kohta see käib. Kui ettepanekule kõige wähemalt 30 riigi-wolikogu liiget alla on kirjutanud, siis paneb juhataja selle asja riigi-wolikogu  üleüldise kogule ette. 59. Riigi-wolikogu enamuse poolt wastuwvetud  ettepanek (paragr. 58) antakse sellekohasele ministrile wõi pääwalitsejale teada. 60. Mitte hiljem, kui kuu aja pärast pääle seda, kui ettepanek riigi-wolikogu poolt ära anti, annawad ministride ja püäwalitsejad riigiwolikogule nõutawad teated  ja seletused teada, wõi näitawad nende põhjuste pääle, mispärast nad nõutawaid seletusi ja teateid mitte anda ei wõi. 61. Kui riigi-wolikogu täiskogu häälteenamusega  otsusele tuleb, et ta ministri wõi püäwalitseja poolt saadud teadaandmisega  mitte rahul ei wõi olla, siis läheb asi riiginõuukogu kaudu Kõigekõrgemale poole. 62. 12. paragr. äratähendatud nõuukogu  tegewusekord, riigi-wolikogu kantselei kohused, tema pristawid ühes nende «valitsuse  alla käiwate ametnikkudega määratakse juhatuSkirja läbi ära, mis riigi-wolikogu sellekohaste määruste asjuS wälja annab; see juhatuskiri awaldatakse senati kaudu. Riigi-wolikogu walimiseseadus. I. Üleüldised määrused. 1. Riigi-wolikogusse walitakse: s.) kubermangudes ja oblastites ning b) linnades: Peterburis ja Moskwas, aga ka Astrahanis, BakuS, WarschawiS, Wilnas,  Woroneshis, JekaterinoslawiS, Irkutskis,  Kaasanis, Kiiewis, KischinewiS, Kurskis,  Lodsis, Nishni-Nowgorodis, Odessas, Orellis, Riias, RoStowis D. ä.,ning ka Nahitschewanis, Samaras, Saratowis, Taschkentis, Tiflisis, Tuulas, Harkowis ja Jaroslawis. Tähendus. Poolamaa kubermangudes,  Urali oblastis ja Siberi kubermangudes  ning Mastides, Stepi ja Turkestani  kindralkuberneri walitsuSkonnaS ja Kaukasia asewalitseja all olewates maades, niisama ka rändawate muulaste juures saadetakse riigi-wolikogu walimised iseäraliste  määruste järele toime. 2. Kubermangudest, Mastidest ja linnadest  walitawate riigiwolikogu liikmete arw määratakse sellekohase päätüki juurde lisatud  plaani järele ära. 3. Kubermangudes ja Mastides (1. paragr. 1. punkt a) saadetakse riigiwolikogu  walimised kubermangu walimisekogu poolt toime. Seda walijate-kogu, mis a) Weigeli perekond. Saksa keelest L. Suburg. Kell 11 oli isa üra wiidud, kell 2 wiidi ema talle järgi. Weigeli trotslik salgamine  efimisel ülekuulamisel wiskas kahtluse  marju ka tema abikaasa pääle ja sellepärast  pidi ka see warigi wõetud saama. Kui kordnik talle wangi wõtmise käsukirja ette näitas, karjatas kahwatanud naesterahwas  waljuste: Jumala päraft ! Jumala pärast! ma ei tea midagit! Tema karjatus kajas laste rinnust wastu. Need kisendafiwad suure häälega ja riputasiwad  endid takjana ema külgi. Johanna seisis kui soolasammaks ära tarretanud säül. Oli liiga palju, mis tema üle tuli. Ta ei jaksanud meel kõigest aru saada, kõike ära mõista. TemaS oli kõik kui surnuks löödud. Siis oli ta õde ja wennakeStega üksinda jäätud. Kui kellu kolme ajal kella kõliStadi,  ei läinud ta mitte ust awama. Ta laskis Albert Klimekit, kes teda wanematelt kosima tuli, asjata ukse taga oodata. Mürisedes  istus ta toas. Ta ei leidnud eneses jõudu, armastatud mehele oma häbi kuulu» tada, mis hakitselt nende üle tulnud oli. Sellest sai ta muidugi homme ajalehtedest kuulda. Ja siis jumalaga magus õnn, mille püüle ta lootnud olil Albert Klimekil ei olnud aga mitte waja homseni oodata, talle teadustati asjaloost luba täna kohe. Ta ei imetlenud mitte wähe, kui teda nii kaua ukse taga oodata laSti. Ta oli enesele nii kaunisti ette kujutanud: kudaS tiks wärisew neiu käsi talle kärmelt ust amas, üks roosiline tütarlapse nägu talle teretades wastu naeratas! Ju nüüd pidi ta süü! seisma ja ootama. Wähe aja pärast tõmmas ta uuesti kella ja kuulis selle heledat kõla majas kajawat. Aga tubades jäi kõik maitseks; mitte ühtegi sammu ei tulnud kuulvamale. Enne kui ta meel järele mõtelnud oleks, mis ta niisugusest tegumoest arwama pidi, awati üks maja kõrmaline uks ja üks wana NaesterahwaS astus wälja. See waatleS nöörimeest uurima pilguga, siis pööris ta ennast inimese sarnaselt, kel suurt uudist kuulutada on, tema poole ja teadustas: Herra kõlistab kül asjata kella, keegi ei tule ust awama. Naesterahwa iseäraline saladuSline kõne toon tegi teda tähelepanelikuks. Imetledes pööris ta ennast tema poole. Mis pärast mitte? Kas kedagit kodu ei ole? O ja, kodu on nad juba, aga lahti ei tee nad mitte, kõlas mõistatuSline wastus. Albert waatis suurel silmil naesterahwale näoSse. Ms see tähendab? on midagi iseäralist sündinud? No muidugi. On nõnda arusaadaw, et need sääl secS, ta näitas pöidlaga Weigelite ukse poole, täna kedagit näha ei taha selle ränga õnnetuse järele, mis sääl sündinud on. Ja selle suure häbi pärast! Et herra aru saaks, jutustan asjaloo ära: Täna ennelõunat tuliwad politsei ametnikud ja wiisiwad kaupmehe mangi ja pärast lõunat wiidi naene talle järele. Mis nad kurja teinud on, ei ole meel õigesti teada. Räägitakse, nad olla warastatud asju ostnud ja teadnud, et need warastatud olnus. Nooremehe meelest oli, nagu oleks pikse löök teda trehwanud. Pärast poole jäi see talle mõistatuseks, kudaS ta paigast oli liikuda wõinud, kudaS Weigeli ukse eest ära minna saanud. Ta leidis ennast korraga  kaugel eemal sellest majast, milles häkkitselt  õnnetus ja häbi aset wõtnud ja milles terwe perekond troostita meeleäraheitmisele tõugatud oli. Üsna põrutatud, wõimuta üht selget mõtet oma pääs pesitada, astuS ta wenitawate  sammudega oma teed edasi. Ja raske, nagu ta keha liikmed, oli ka ta rind, nagu weaks ta terwet mäc koormat sääl pääl edasi. Kui ta teisel hommikul kantseleisse astus, nägi ta oma kirjutuse laua pääl ühe kirja. Tal ei olnud Johanna käsikiri meel tuttaw, aga ta armas, et see kiri temalt pidi olema. Ta südame äge tuksumine ütles talle seda. Kiri oli lühikene ja järgmine: Sündmuste järele, mis eile mind ja minu omaksid trehwanud on, annan ma Teile teie sõna tagasi ja ütlen Teile Jumalaga. Oma eluga wõilstn selle eest wastutada, et mu ema ilmasüüta on, oma isa eest ei wõi ma aga mitte seista, ja see lahutab meid nii kindlasti, kui surm seda teinud oleks. Saage õnnelikuks! on ainuS soow, mis mul weel Teie kohta ou! Johanna. See kiri, mille pääl pisarate jalgest näha oli, lõikas tal südamest läbi ja tõmmas teda wägewa jõuuga neiu poole, et teda trööstida, toetada, ta kõrwal seista, kellel nüüd nii wäga kaastundlikku sõpra waja läks.