Saarlane maksab! V- . » ss . -/. . -.vs „ »aapsStiga: » « õv „ V- . !.. - .. V. .. -«so „ üksik number s kop. —»>- Ilmub i»lsl,rd« l,al kesknädalal ja lanpäewal. 2!ulMelul KuresaareS, P!tkaS uul. KnulntuSt? waStuwõtmine tuni Is «». Kesknädalal, 34. septembril 1908. XXIV. aastakäik Kolera ja selle wastu wöitlemine. Vr. W. Gorinewokp järele M. K—a. Kolera arwatakse täie õigusega rahwa kõige hirmsamate wiletsuSte hulka. Tõsine hädaoht ei oleks kaugeltgi nii suur, kui rahwas esimesel kolera ilmumisel mitte hirmu alla ei satuks, mis kõik päästmise abinõud mõimatuks teeb. Suuremalt osalt oliwad hirmust segaseks läinud inimesed esimesed kolera ohwrid, sest et nad oma meeletute tegudega selle suurenemisele ise kaasa aitafiwad. Mikspärast siis paljud nii wäga kolerat kardawad? KaS ta tõesti kõige laastawam haigus on? Si ole! Praegusel ajal on tõeks tehtud, et mitmed teised haigused oma ohwrite armu poolest kolerast kaugelt üle käivad- Tiisikuse ja turgumäda (difieriti)  läbi saab, näituseks, palju rohkem inimesi hukka ; aga inimesed on nende koledate  haigustega nagu ära harjunud, neid loetakse möödapääsemata õnnetuSteks ja oldakse nende waStu liiga külmawerelised. Kolerat kardetakse köigerohkem sellepärast, et ta mitte haigus ei ole, waid harwa, nagu soowimata külaline, meid maatama tuleb. Niihästi tema häkiline ilmumine, kui ka ohwri rutuline halastamata  surm, paneb rahwa tahtmatult kohkuma. Sagedasti juhtub ette tulema, et kolerast  mõneS kohaS, kuida öeldakse, kihku ega kahku" kuulda ei ole, ja korraga hakkab  ta täitsa terweid inimesi maha sirutama,  sünnitab neile palju piina ja külmab  tihti ühe, kahe päewaga surnuaiad oma ohvritega täis. Needsamad häkilised laostamised, mis nägemata, hirmsast «vaenlasest  kordasaadetakse, panewadgi rahwa ärewusesse. Ei leidu siis ühtegi rumalust, mida hirmust segaseks läinud inimesed mitte ei usuks; kõiksugused metsikud sõgedusel, saadetakse surmahirmus korda. Kahjuks tuleb see rahwa meelesegadus kolera ilmumisel wäga sagedasti ette; sääl kus see sünnib, wõib kindlasti suuri hädasid  oodata, sest et kolera niisugustes paikades  vahetpidamata laiali laguneb. Iga waenlaue on senini iseäranis hirmus,  kui ta nörkafi küigefi weel ei tunta. On aga need selged, siis wõib ka kergemini  sõjariista leida, millega teda ära wviia. Kolera üleüldised tundemärgid on järgmised  : läbijooksmine, okse, krambid, lõpuliikmete  (käte ja jalgade) jahenemine ja üleliigne  zõustuS- Tema nähtused on mitmesugused. Ühe! on kolera pääletulek nõrgem ja läheb ruttu mööda, teisel on ta wäga tugev ja lõpeb kiiresti surmaga, wõi wenib pikali. Ühel kolmandikul kolera haigetest on kange läbijooksmine,  mis ruttu mööda läheb- Hariliseja  kolera läbijooksmise wahel, mis kõlbmatu toidu tarvitamise läbi sünnib, ei olegi suuremat wahet; tihti tarwitab ka arst palju vaeva ära, et tõtt teada saada. Kolera täbijookSmine, kuida me edasi näeme, ei awalda haige enese pääle sugugi nii kardetawat  mõju, kui teiste pere liikmete pääle. Sagedasti algab kolera hoopis kergete tundemärkidega, sellepärast nimetatakse niisugused  juhtumised kolera sarnaseks kõhutõbeks.  Mõõdukas läbijooksmine, okse, walu sääremarjade  sees, nahk käega katsudes külm, weelaskmme napp, need on kolerasarnase kõhutõbe tundemärgid, mis mõne aja pärast kaS terwise poole pöörab, ehk kolera algusele üle läheb. Seesama ongi kolera kõige iseloomulisem külg. Kolera algusel on järgmised nähtused : haige hääl kaob aegamööda ära, mis cfitekS kähisesaks ja kõlatuks läheb, aga haiguse lõpul hoopis ära kaob. Nahk kahmatab ära, käte ja jalgade otsad, niisamuti  ka nina, kõrwad ja huuled muutuwad  siniseks; ihu on käega katsudes külm, otsa ette ilmub tümikas higi. Kui nahk kortsu muljutakse, siis seisab ta kaua aega niisugune, sest et keha weewaene on; seda mööda jäeb kõik keha kõhnaks; nägu muudab  kuni tundmatuseni: põsed langemad sisse, koon, nina ja põsenukid lähemad mahedaks, silmad wajuwad sügawamale pääluuSse; kondid paistwad kehas enam wälja, kõht läheb õõnsaks. Kehasoojus langeb Zelsiuse järele kuni 35 graadini *). Haiget piinab tihti kustutamata jänu, ja selsamal ajal on läbijooksmine ning okse nõnda  sagedased, et tahtmata eneselt küsid, kust niipalju wedeükku peaks tulema. Läbijooksmise  ja oksega woolab kehast palju mett wälja, weelaskmme jäeb hoopis seisma. Jlmuwad krambid. , Haiguse lõpp: kas HSkiline surm, «või rutuline ehk pikaldane paranemine ; mõni« kord wcnib haigus liiga pikale ja haige sureb nõrkuse ISbi ära. (Järgneb.) Harilik teha soojus on inimesil taindla alt mõöteS S 7 grandi Zrlsiuje järele. Nelja märk. 10 Conan Doyte järUe eestistanud J. Piki ep. Meie uuS tuttav võttis eesriide tagaft määratu suure kasuka, «ida ta selga tõmbas  ja kõik «ööbid eest kinni pani- Pühe pani ta suure kõrvadega mütsi, sellepääle «vaatamata, et ilm külm ei olnudgi. Ma ole» nõrk inimene, tähendas ta koridori  aSwdeS. Peab tervist katsuma hoida. Tõld ootis meid trepi ees. Nagu näha, oli kõik varem j«ba ette valmistatud, sest kutsar kargas pukile ja kihutas kohe minema. TaddeuS Scholto aga jutustas vahetpidamata ja nii valju, et rataste mürinat tema hääle kõrval sugugi kuulda ei olnud- BartolomäuS ei ole rumal, ütles ta. Mis Teie arwate, kuida wiifi leidis ta waranduse? Ta arwas, et warandus maja seespool peab olema ja mõõtis sellepärast maja seesmise ruumi kubik suuruse ära, kuS juures ta ühtegi tolli mõõtmata ega wahele ei jätnud. Maja kõrguse arwaö ta 74 jalga ; kõikide tubade kõrguste summa aga, igaüks üksikult wõetud, sinna juurde tubade wahed, tegiwad 70 jqlga wälja. Sel wiisil jäi 4 jalga puudu. Need neli jalga wõifiwad ainult maja ülemises osas olla- Wend laskis ülemise toa lae sisse augu teha ja säält leiti tõepoolest tühi ruum, mida teegi ci teadnud- Keskpaigas oli waranduse kost kahe palgi pääl. Bartolomäus  laskis kasti läbi augu tuppa, kus ta praegugi on. Wend takseeris briljandid  kõige wähemalt poole miljoni naelsterlingi  alla. Meie kõik olime kui kiwistatud- Kui miss MoreStan oma jao kätte saab, saab waesest koolipreilist üks kõige rikkam mõrsja Inglismaal- Mina, kui õige inimene, oleksin  pidanud selle üle aina rõõmustama, aga omaks häbiks pean tunnistama, et ma tema püüle kadedaks sain. Ma surusin end kaugemale tõlla nurka ja jäin kõikide meie uue tuttawa edespidiste jutustuste wastu kurdiks- Ta näis päris raskemeelne inimene  olema ja ma kuulsin ainult, nagu läbi une, kui ta mulle oma haiguse tundemärkidest  rääkis, mis ta enesele külge luuletas ja mind palus mitmesuguste arstirohtude  mõjust jutustada, mis tal nahktaskuga  kaasaS oli- Ma ei mäleta sugugi enam, mis ma talle seekord waStafin, kuid Holmes räägib, et ma talle halenaljakat  nõu rohtude pruukimises olen annud. Olgu kuidas oli, aga kui tõld seisma jäi ja kutsar pukilt maha hüppas, et ust lahti teha, hingasin ma kergemalt. See on Pondicherri-Lodgh, miss MoreStan,  ütles TaddeuS Scholto neiut tõllast Välja aidates. 5. Kurbmäng Pondicherri-Lodgy'is Kellu oli juba üksteistkümmend, kui meie oma eesmärgile jõudsime. Niiske udu, mis hiiglalinna püäl heljus, jäi meist kaugele seljataha; Sö oli imeilus. Lääne poolt puhus soe tuuleõhk; pilwed ujustwad pilkamist  edasi, millede wahelt wahest kuu paistis,  nõnda et kaunis «valge oli. Siisgi wõttis TaddeuS Scholto teise tõlla laterna  ära ja näitis sellega meile teed. Pondicherri-Lodgh seists oma väriSmaa pääl ja oli ümberringi krwi müüriga ümber  piiratud- Meie jõudsime ühe kltsy laotatud  ukse ette. Meie uus tuttaw koputas ja kare hääl küsis seestpooll: KeS sääl on? Mina, Max Murdo. Kas sa mu koputamist  ei tunne ? SecSpool kuuldus wõtite kõlin. UkS tehti lahti ja läwele ilmus wüikese kasmuga  meeSterahwaS- TulewalguS paistis talle otse näosse, millest kahtlust oli lugeda. Teie, herra Scholto? Aga kes need teised on? Peremees ei ole mulle teistest «võõrastest midagi rääkinud l Tõesti ? Imelik! Ometi ütlesin ma eila «vennale, et ma üksi ei tule. Tema ei ole täna oma toast wäljaS käinud, hra, Scholto, ja ma ei ole tema käest mingisugufid käskusid saanud. Teie