Saarlane Klröldiie ijaleht maa- ja liaaarahmalt. UM -'/i TeifiPSüval, Zg. oktbbril 1903. XVIN. aastakittk. maksab: Saaremaal pooles aastas t „ „ PoStiza saadetud aastas. Ä „ „ Pooles aastas l „ SS „ Ilmub igaltoisiP><rs»V«»k. „Saavlasc" toimetus ja wkljuundmine Kuresaares Kaaba-unlitsaS nr.l 7. Saarlase taimrtusele.Kurefaarde. Kuulutuste petit ridu muksud L k Kõigekõrgema manifesti 16. augusti k. p. 1902 awaldasime ühe teise lehe järele „ Saarlase" 35 nmnbris,  kus alguskeeles olewad sõnad „(?auo. Aepüisu'». LoexoeojNeliiü" Eesti keelde oliwad  ümber pandud: „Köikide mett  ela S t e keiser ja isewalitseja."  See ümberpanek pole aga sõnasõnalt  mitte õige> sest os>uoAopß«lti. Leepovoiktouin  ei ole õiges ümberpanekus mitte wene l a s t e Keiser ja Jsewalitseja,  maid »kõige W e nemaa keiser ja isewalitseja." Nagu näha, on mahe ainult sõnasõnalt ümberpanemise juures- Tähenduse poolest on need ümberpanekud ühesugused, sest üleüldises mõttes on kõik weneriigi alamad wenelased. Et siia ajani ka enne sarnast ümberpanekut on tarwitatud,  tuda see „Saarlase" 35 oli, ja et ka Saksakeelses tõlkes ülemal tähendatud  Wenekeelne lause «LoldstderiKvtlör aller Lvussku" ün.verpannakse, mis Eestikeelses tõlkes wenelaste keiser ja isewalitseja"  tähendab, siis ei tulnudgi meile kõige wähemat põhjust ette, ühest teisest tsensuri poolt lubatud Kõigekõrgemat Manifesti. Sratrkkkides, ülemal tähendatud Ümberpanekut parandama hakata. Juustuwabrikud on juba Saaremaal mõisates mitmele poole asutatud ja wabriku omanikud saamad hääd kasu, sest juust on asi, mida igal pool häämeelega ostetakse jai mille eest hääd hinda saadakse. Enamisti on aga juustu wabrikute omanikud mäljamaalt SaaremaÄe  tulnud isikud; ainult mõnel pool on eestlased, kes Ülemaalt pärilt. Üksgi saarlane ei ole aga meel nii kaugele saanud,  et ta juustu wabriku asutamise pääle oleks mõtelnudgi, sest saarlane ja juustuwabrik,  ehk õigem ütelda juustuwabrik ja saarlane selle omanik kus sa sellega lähed, see on ju päris imetegu! Asja ligemalt järele waadates pole see aga sugugi imetegu, kui saarlane wõi Saare talupoeg ka juustuwabriku omanikuks ja seega wabrikandiks saaks. Wabriku ja wabrikandi nimi kõlab küll suuresti, aga sageli pole ta nii suur asigi. Mindagu  maal olewaid ..juustuwabrikuid" waatama, siis näeb igaüks, et see ütelus tõsi on, Wäikene majakene, paari toa ja keldriga; tubades on suur mask katel, press, riiulid ja weel mõned muud asjad; paar inimest teemad sees tööd ja juustu wabrik see ongi. Kas siis sellega meie talumehed mitte malmis ei saaks? Tõesti saaksimad, kui tahaksimad; selleks küll jöuupuudust ei ole. Wiimasel ajal on meie mehed mitmel pool walla tarwis päratu suured majad üles ehitanud. Kuidas jõudsiwad nad seda? Olgu küll, et siin juures sund kaela pääl oli, fiisgi on majade ehitamise kulu meie talumehe taskust tul« nud ning talumees pole sellest mitte mäeseinaks jäänud. Kuidas see siis wõimalik  oli? Ühine jõud tegi seda. Räägitamad majad tehti ühisel jõul, terme walla kulul. Ühendus teeb tugemaks nõnda siin, nõnda igas asjas. Nõnda wõib see ka juustumabrikute asutamises olla. Astugu siin külade elanikud kokku juustumabrikute asutamiseks.  Kiilap asi läheb. Ühes külas wõib wabrik olla, teised külad saatku oma piima sinna. Piima saatmine sündigu ka ühisel jõuul Hulga päält muretsetagu piimawanker ja piima kehad, talupered saatku igal hommikul oma piima teatawasse kohta ja säält wiidagu sinna, kus wabrik töötamas. Wabriku asutamine sündigu kaS Ühe ehk paari küla elanikkude kulul ja teised külad müügu nendele oma piima ehk asutatagu wabrik mitme küla ühisel jõol. Kui ehk tl Mamsel Ilmaaegne. IV. Rslmdu?s'i Mrsls, Täna ei tea mina nende üle weel otsustada, südamekene, wastas tema, häämeeleliselt  oma abikaasat tema ilusas uudes ülikonnas silmitsedes. Ju meie mõne nädala järele ikka kuhugile lipata saame. Oh, ma palun wäga, seda wõib sinu jutust kohe ära mõista, et sina reisidest  midagi ei tea, wastas Terecse ruttu. Sina räägid mõnest nädalast! Praegu just kõige peenem seltskond OstendeS koos. Mõni nädal hiljem, see on septembri kuus on ainult need sääl, kes odawalt läbi tahtisad  ajada, siis ei leia sina tcrwest linnast mitte ainukest peenema seltskonna liiget ega ühtegi toredas riietes naeSterahwast; ka toit on hoopis odawam ja pahem. Lühidelt siis on elu sääl otse hirmus! Oh sa mu waenekene! trööstis Fritz teda naerdes, mina kardan küll õigusega, et minu haiged meile sedakord küll kriipsu meie reisust läbi tõmbawad. Ja sellest wõid sina nõnda külmawerclifelt  rääkida? ütles noor naene paksusi raskeid siidi paelu, mis tema uue mantli küljes oliwad, linti sidudes. Jah, kuidas mina siis rääkima peaksin? Mina ei wõi ju sellepärast ometi mitte oma juukseid pääst ära kiskuda. See on tõsine üteluS, et teie, tohtrid kõikide inimeste orjad olete, ütles Tereese pitkaldaselt, -- ja, et Et see, kes Ühe arsti naene on, selleläbi ühtlasi ta orjaks on saanud, täiendas tohter.  Noh, igatahes oled sina see kõige ilusam ori ja see teeb mulle otsatu haiget, et finn tore uus reisiülikond sellega leppima peab, et teda ainult mõne Reini aurulaewa pääl imestatud saab. Õigust ütelda, ei tea minagi, millal meie reisi pääle mõtelda tohime. Tereefe ci lausunud sõnagi, waid ümises ainult oma ette, tõmbas toreda reisiülikonna seljast ära, ajas ilusa koduse kleidi selga ja ei lasknud ennast mehest suutleda, waid tõrjus teda, tasa lauldes, käega enesest eemale. Wiimaks ütles ta: Noh, nüüd wõime sööma minna. Sina tead ikka seda kõige kohasemat nöuu anda, ütles ta mees. Toredas söögi toas wastakuti istudes algas tema jälle: Sinul poleks ju siin millegist puudus olewat. kui mina papaga reisiksin; säh, wõta siit sellest lihast ja ka tema lõrwasest, proowi järele, toit on tõesti hästi «valmistatud ja seda kõiki on köögitüdruk  ainu üksi teinud. Roettger pani noa ja kahwli käest ja waatis sõnalausumatalt ilusa nacse otsa. Sina wõid ju siis, kui sul ükskord «võimalik  on, meile järele tulla, lõpetas Tereese  oma ettepanekut. OnS see su tõsine mõte? Ja muidugi! Ole sina nõnda palju ori kui soowid, mina omalt poolt tänan selle eest! Mis puutuwad wõõrad, püälegi haiged  inimesed ülepää minusse?! Meie lapsel ja minul saab aga aeg ilma sinuta wäga pitk ja igaw olema, ütleS Roettger pitka waikimise järele wiimaks. Aga Fritz. kas sa siis tõesti silmapilguksgi mõtelda wõisid, et mina, kui lähen, lapse siia jätta tahaksin? Ei, laps peab Dorissega  vheS ka OstendeSse tulema. Ei, südamekene, lapS ja Doris jääwad omale maale ja toitwad endid auusaSti rusle lehma piimaga, mis just nende tarwis  muretseti. Proua Tereese oli selle kuulmata asja üle, et tema soow tähelepanemata ja täitmata  töötati jääda, nõnda kohkunud, et noa ja kahwli käest ära pani ja üsna uudishimulikult mehe otsa waatama jäi. OstendeS on ka häid lehmi hää rammusa piimaga, tähendas tema wiimakS kuiwalt. Ja, üle selle wötame eneste uue keedumafina  ühes, mis igat piima hääks keedab. Kõik emad wötawad eneste wäikesed lapsed sinna ühes ja sellepärast ei taha mina ka mitte ilma oma lapseta reisida. Pead seda aga ometi tegema, kui sina ise ka koju jääda ci taha, sest last ei luba mina misgi tingimisega reisida, see ei ole tema kosumiseks ei ühestgi küljest kasulik. Aga armuke, sina räägid just nõnda, kui oleks tema sinu laps üksi olewat. Sina ei tea teadwatgi, et emal kõige suurem õigus oma lapse üle on! Ja, mis peab temast wäetimast ilma minuta saama? Roettger pahwatas üsna wastutahtmist naerma. Sina räägid just nõnda, km ei laseks sina teda mitte silmapilguksgi käte wabelt ära, ja ometi on tema homikust õhtuni ainult Dorisse hoole all. Pääle selle jään ju mina ta weel koju ja kannan enesest mõista kõik see aeg kahekordse murega tema eest hoolt. Aga, kui sina ka kaasa tuleksid? rääkis Tereese. Siis on siin ikka weel tolm täiskaSwanud  naesterahwast majas, waStas tohter. Esimiseks on minu ema siin, kes juba praegu, kus meie mõlemad ometi kodus oleme, oma kinga tallad katki jookseb, et teda waadata