Saarlane maksab: kroouupoStiga: aoStaS s r> kop. Vs » t.SS . V» .. -7S .. maapostiga: „ 1 „ Sv „ V-- . ».. - .. V» .. -„so.. ltkfik number 2 kop. Ilmub'kakskorda nädalas, SM kesknädalal  ja laupiiewal. Toimetus Sunsaar-S Pilkas uul., Kuulutuste tvastuwõtmiue kun. Kuulutuste p-tit-rida 8 kop., lehe «SolsaS 30 kop. M 36. Laupäewal, 28. julil 1907. XXIII aastakäik Olewik ning minewik. Kusagil mujal ei tule wist niipalju ebaarwamisi  ette, kui uue ning wanaaja asjade harutusel ning seletamisel, olgu see kas kunsti töödes, wõi teaduses, seaduses, walitsuse wõi usuasjades. Uudisel ei ole mitte pikka iga, waid kõik mis uus langeb jälle wanaduse liiki ning kukub, kas tvarem wõi hiljem kolikambri,  kus teda ehk jälle kauges tulewikus  päewawalgele tuuakse ning teda siis ka ehk kiidetakse ning jumaldatakse. Kõigepäält on Rooma linn sarnane kolikamber,  kus inimesed imeStamisewäärilifi aSju wülja otfiwad ning kaewawad, mis wanaaja inimesed omal ojal jalgade alla on tallanud wõi prügi alla matnud. Kui süül wanaaja warametest mõni kiwihunik  ära koristatakse, et uueaja ehitustele platsi teha, fiiS feisawad teised selle wastu. Wist meeldiks nendele, kui kõik ilm «arematesse  langeks. Mitte Üksnes Roomas, waid kõiges ilmas  on see wanaasjade korjamine ning uurimine meie sial nii wäga päewakorrale wõetud. Meie EeStr kodumaal pyle mitte marmorikujufid  nmg waremaid wätja kaewada, aga fiisgi tehakse selleks õige tublisti tööd, üleüldse tuule põllul, ja arwatakse sellel tegewuse põllul õige tähtis siht olewat. Selle waStu ei wõi küll kellelgi  midagi olla, kui waNaaja mälestusest lugu peetakse, aga et liialduse tujudes sääl juures liiga palju aega ära kulutatakse, siis ehk wõiks juhtuda, et tulewik meie aja tegewust wastutamisele wõtab, küsides : „Kui palju kaalub teie aja tegewuse kuld, za kui palju teie mana kulla kaewamise wäärtus? Kas teie olete oma naelaga truuwisti töötanud ?" Sellepärast siis peaksime  oma kohusetäitmisele ustumaks jääma, nii et meie oma tulewikule wõiksime auusat  ning armast mälestust järele jätta. Sellest suurest wanawara auustamisest hoolimata, on ka nähtusid, kus meie aja tegudes wanaaja lugupidamisele wõi auustamisele  just wastu filmi lüüakse. Näit. meie kiriklik usukombe, mis ka ju umbes paartuhat aastat mana on, millest aga mitte üksnes temakohane lugupidamine ei wähene, maid ka juba teotawalt tema külge puudutakse. Kas selleks ei peaks küll ettewoatust tarwis olema, sest mahalõhkuda  on kergem, kui üles ehitada. Selles tükis wõiks ehk Saaremaa Suuremaals  eeskujuks olla, sest siin pole meel kusagil kiriku teotamist ette tulnud, mis, kahjatsemise wäärt, suurel maal ju sagedasti  on juhtunud. Ka oskawad saarlased  kirikule omakohast auu pakkuda, nii sui see hilja aja eest nähtawale tuli, kus Kaarma kiriku SOO. aasta kestust pidulikult mälestati. See pidu pühitseti wäga ilusasti ja üksmeel walitses. Sellest on ju paremalt ning pahemalt poolt awalikult kirjutatud. Oli aeg. kus pagana usku taga kiusati, tema templid maha lõhuti ning tema altarid ära HSwitati. aga peetakse tema mälestusest suurt lugu ja on kohtasid olemas, küS pagana jumalateenistust weel täielikumalt püütakse kirjeldada, kui ta ehk wanal toorel ajal olemas oli. Ehk arwatakse ju aeg tulnud olewat, kus ka meie Jumalakojad waremateks jüäksiwad,  mida siis meie järeltulew sugu kauges  tutcwikuS wõiks meelde tuletada ning nendele waremetele auuStamisega ligineda, kus nende esiwanemad omal wiisil Jumalale  kiitust ning auu awaldasiwad? Kui nüüd riigiwalitsuSse wõi wolikogusse pilku tohiksime heita, siis oleks ehk küll küsimus omakohane, kaS sääl wana wõi uueaja tujud süüdi on, et meie riigiwolikogu  ikka weel ei taha edeneda. Wõib olla, et sääl mölemilt poolt elfttakse. Paremalt poolt püütakse kõiki uuendusi ning ka wolikogu, mis ju Keisri Majesteedilt  sisse seatud, tagasi tõrkuda, aga pahemalt  poolt jälle wana walitsuse korda hoopis ümber lükata- Nõnda siis ei saa riigiwalitsus mitte üksnes takistatud, waid ilmwõimatuks tehtud. Sellepääle maadeldes ei peaks küll keegi imeStclem», kui riigiwalitsus  oma wõimu tarwitab, et riigis jälle korda jalale jeada, kuni need liialduse tujud ning rahutused, milleks rahwaS on üles kihutatud, ehk saamad waikima. Parem tiiw saab muidugi oma tujusid taltsutama, aga pahemale poolele on ettewaatus wäga kallis abinõu, kui ta soowib, et meie suures WenerMs  Mb. rahulik kord peaks walitsema, ja kus meie wolinikud siis riigi walitsusega ühises tegewuses riigi kasuks jäksakfiwad töötada. Ettewaatuft on tsrwis, sest kõik ei ole mitte kuid mis hiilgab, ja kõik ei ole mitte sellepärast hää, et la liig wana wõi tuli uus on. Sarnased liialduse tujud ühele ehk teisele poole ei ole sagetasti  muud, kui mõttewasfingud. On meil Streigimurdja. J. Tschestcri jutustus. Eestistanud J. 7 See oli ainult Unierwudi nali, mis aga wahest õige kurba etendust pakub. Nüüdgi oli tal soow kuulda saada, kuda skeb nende kasusid kaitseb, kes walmiS oleksiwad  tema pää cest kallist hinda maksma. Lengan on terwe linna kohta kõige parem masinist ja täidab armsasti oma kohin. TrUuwimat inimest, kui Lengan, ei wõi kusagilt leida, sõnas Underwud omakord. Teie oleksite pidanud nägema, kuda ta täna Wilkst läbi uhtus. Nüüd jutustas ta laialt hommikust juhtumist, mille päältnägijaks ta olnud. Tremont kuulas seda häälmcelel, oga UellS raputas pääd ja tähendas: SiiSgi peate selle inimese järele walwsad  olema. Lengan astus kontorist kohe masina ruumi.  Ta tundis enese puutudatud olema, aga siin ootas teda uus pahandus. RiS «iga auruga on? küsis ta Wilkfi käest, manomeetri juurde astudes ja kraanist  kinni hakates. KaS auru rõhumine sagedasti nn nõrk on? See on ikka niiwiifi. Nii kaua, kui mina siin olen, pole ahjukütja ialgi täit Nvm anda võinud. Ta kukuks hirmu pärast surnuks, kui masinat täi-s hoos töötama kuuleks. Lengan läks ahjukütja ruumi. Ka siin walitses hirmus korratus ja igalt poolt paistis niisamasugune osawuseta töötamine silmi, kui masina ruumisgi. Ahi oli tuhka täis ja labida päült maha kukkunud sütest oli terwe mägi kogunud, aga ahjukütja arwas fiisgi paremaks hunikust ringi ümber  käia, kui teda ära koristada. Tuli põles katla all korratumalt ja ei puutunud  külgtorusid ; sinna tungis külma õhu mool ja selle järeldusel oliwad torud läbi põlenud. Ahjukütja pidi määratu palju põletusmaterjali ära kulutama, kui wähegi auru tahtis alal hoida. Lengan aSlus lähemale ja koristas ise tuha ära, seadis sööd wõrre pääl tasaseks ja tegi ka ühtlasi  tusaseks jäänud ahju-kütjale mõne märkuse. Niisugune hooletus töös äratas Lenganis tõsist meelepaha. Kurwalt läks ta masina ruumi tagasi. Eh, ütles ta Wilkfile, tõesti, ma annaksin  terwe tosina Niisugused ahjukütjaid ühe Kylmanni eest. Aga ta teadis wäga hästi, st Kolmani ilmaSgi enesele ahjukütjaks ei wõi saada, sest et Kolman kõige ägedam ühtsuse liige ja halastamata skebide waenlane oli. Juba paljas äraandjate meeletuletus äritaS teda nii wihole, et ts Malmis olt neid üra tapma. VII. Teise päewa lõuna ajal läksiwad wabriku würawad lahti ja waljusti puhkudes tõi auruwedur kolm waguni täit rauda hoowi pääle. Wärawad saiwad kiiresti jälle kinni pandud ja wagunist hakkafiwad, kortsunud  nägudega, kahtlust üratawad tööliste kogud wülja ronima, kes sajatades, koledaid  sõimu sõnu raudtee ametnikkude, wabriku ja muude isikute kohta jägasiwad. Lengan jäi seda kawalasti plaanitud tööliste  sissewedu wabrikuSse põnewusega waatama, mille juures tale Ewansi ühwardus  mcclde tuli, seda raudtee haru wabrikuSse ära häwitada. Töölised seati ritta, Fremont waatas nad üle ja ei wõinud see juures oma meelepaha marjata, aga ta oli sunnitud, neid siisgi tööle saatma. Teisel hommikul toodi wabriku hoowi pääle jälle üks waguni täis seesugust kaupa,  ja pärast lõunat weel kaks. Niipea kui wiimane magun lahti tehti, hüppas säält kõige esimesena Red Kolman wülja. Lengan oli sel ajal juhtumise kombel hoon» pääl. Ha sina, Red! hüüdis ta. Kui sa teaksid,  kui tarwiline sa praegu meile oled. Kuid ma ei lootnud sind sugugi siin näha. Kolman ja Lengan oljwad suured sõbrad, kuna nad siin üheteijele kätgi ei ulatanud,