Siin kõnelefiwad pahempoolsed, et ülemalt poolt kohtunikkude päüle rõhumist awaldatakse. Ma ei saa aru, missugune see rõhumine on, kui kohtunikul hulk aSju korda ootamas ei tohi wedeleda ja kui kohtunik oma kantselei korras peab hoidma. Ma wõin aga kindlasti öelda, et rahukohtuniku pätile altpoolt rõhutakse. Ma luban enesel koguni arwata, st kohtunikud walimise  eeltööde ajal oma waStascid kohtulikule waStutusele kisuwad, et siis tagafiwalimise pääle julgem wõib olla. Kell 1 kuulutatakse waheaeg. »Jsaw." saanud, «vend! ütles sõjariistades meister ja mõlemad «vennad pjgiStafiwad teineteise kätt. Niikauaks tui ootama peame, peame omad plaanid ja eelarved mõneks ajaks kõrwale jätma,  ütles Jean Pecois- Mis wõiwad käed ilma pääta teha? Mis wõib rahwas ilma juhatajata korda saata? Efimese jao lõpp. . 11. jagu. I. Mitmed sündmused ühinewad Kolm nädalit oli mööda läinud; septembri kuu jõudis lõpule ja selle jutu tegelaste elus ei olnud mingisugust muudatust ette tulnud. Teadagi, et Jean PccoiS lord Wentworthils oma lunaStuseraha ära maksis ja wabaks sai. Pääle selle sai ta weel luba Calaiö'e elama asuda. Kuid kangru töötuba ei seadnud ta mitte sisse, maid «viitis oma aega sellega, et ts kindluse malli ääres istus ja soldatitega juttu ajaS. Gabriele jäi iga püewaga kurwemakS. Parifist oli ta ainult öleüldifid teateid saanud. Prantsussmaa hakkas uuesti elama. Hispanlssed ja inglased oliwad ilmaaegu palju aega raisanud; Paris ja kuningas oliwad päästetud. Selleks oli St. Quentini wägilase kaitsmine mõjuvalt kaasa aitanud, mis Gabrielst rõõmustas. (Järgneb.) Mis tuleb meil karjamuretsemises tähele panna? Pärandamise wõim ripub suuremalt osalt looma enese loodnslistest isiklikkudest omadustest, nii et sellessamas suguS ja samas karjas ühedel sõnnidel ja lehmadel palju kindlam pärandamise wõim wõib olla, kui teistel. Karjaparandamife ajaloos on palju näitusid sellest, kuidas üksikud kindla pärandamise wõimega sõnnid lühikese ajaga terwete maade karjatõugudesse on wõinud mõjuda. Sellepärast on tingimata tarwilik, et iga karjaparandaja tähelepanelikult üksikute suguloomade  pärandamise wõimet järele uurib ja selle pääle oma walimist põhjendab. Kui meie siis puhast sugulust tarwitame, saame aja pääle alati ikka kindlamaid"saadusi, kui aga ristjugutusest,  millega seda tähendatakse, et mitmed tõugu loomi segi sugutataksi; selgib meile kohe, kui kindluseta niisugune sugutui on, sest siin jätawad maaemad mitmesugufid mõjusid järelsugule.  Ristsugutuses ei ole midagi kindlust selles, missugune järelsugu tuleb. Ristsugutust on alati sellega kaitsetud, et selle läbi mõlemate poolte hääd omadused saaks ühendatud, näituseks  ühelt poolt wäljamaa tõugude suur lüpsmise  wõtm ja teiselt poolt maatõu waStupidawuS ja wäikesed nõudmised, ja saadaksegi wahest esimeses  põlweS ristsngutuse läbi kaunis häid segatõulist  pruukimise lehmi, aga see mitmelt poolt kokkukorjatud ja täiesti kindluseta pärandamise  wõim teeb, et segatõulist loomi nõudmist  täitwaS karjapidamises kunagi kauemat aega eneste keskel ei wõida sugutada. Alati peab sõnn tingimata puhtast sugust olema- Maakondades,  kuS kari wäga segane, on sagedasti wõimata ilma ristsugutust tarwitamata läbi saada. Siis wõime sugulustest hääd wäljatulekut  loota, kui alati puhast sugusõnni tarwitame,  ja nii põlw-põlwelt karja sõnni tõule ikka lähemale toome, ning pilkamist puhastõuliseks muudame. Niisugust tööd kutsutakse kestwakS ristsugutisteks  ja seda teed peame ka meie käima. Kui nüüd oma karjasid tahame parandada, on meie esimene töö tähelepanelikult suguluseks tarwitawaid loomi walida. Walides ci pea ainult  sellega rahul olema, et looma näeme. Meie peame asja kõik pooled, kõik küljed piinlikult läbi waatama, näit.: loomade oludesse sündlikkus, kasutoowus, nende suguluse ja pärandamise wõimed, tõug ja sugu. Wäga tähtis on, et samas ümbruskonnas asuwatel karjaomanikkudel karjaparandamiseS ühine juhtmõtte on, ja et mitte ühes külas ja kihelkonnas ühte, teises jälle teist ei aeta. Ühine sugutuSfiht annab wõimalust suguloomi uuendada  ja teeb terme karjaparandamise töö ühiseks asjaks. Mida laiemal alusel ühist korraldatud karjapidamise juhtmõtet tarwitatakse, seda tugewam  wõib ühistöö olla. Sellest, mis siiamaale ettekantud, tuleb ikka otsusele, et suguloomad puhast sugu peawad  olema. Wähemalt sõnni jaoks ei ole meil tingimise wõimalust. Ja et sõnni puhta sugu üle kindel olla, nõuame ostes sugutahwli selle wanematest ja efiwanemateft, kuhu nende kehamood,  karm, aastane piimaand, piima raswarikkus  j. m. on üles tähendatud. Kui niisugust wõimalik saada ei ole, siis waatame wähemalt, et sõnnil täiesti hää on, milleks wähe wanema sõnni muretseme. Daanis on näituseks  häid sugusõnnist 16 aasta wanaduseni tarwitatud.  Niisama kindlasti, kui hää sugusõnn kaS wõi tuhandani tõusnud hinna ära tasub, niisama kindlasti wöib halb ehk keskmise hääduscga  sõnn terwe karjapõlwe ära raisata ja paranduse tööd tühjaks teha. Neid asju oleks tarwis tähele panna, kui Väljamaalt hakkame suguloomi tooma. Kindel on, et meie EeSti mõisnikkude karjad neid nõudmist ei täida. «Põllutööleht." Kodumaalt. Kuresaarest. K oht« kojast. Minewal sügisel kadunud Marie Allel Kihelkonnal esiteks 1 ja pärast.2 wõrku mereäärest «võrgumajast ära. Möödaläinud kewadel leitud 1 wõrk AuliuS Kose kotist. Kose seletanud, et ta wõrgu merest leidnud. Protokolli tegemise ajal pakkunud Kose urjadnikule 5 rubla, et see protokolli tegemata  jätaks. Urjadnik wõtnud küll raha wastu, kuid saatnud ülemuse kätte, kes niisugused  rahad Üleüldiste haigemajade ülespidamiseks  tarwitab. Kose anti aga kohtu kätte, kuS ta oma süüd salgas. Kui wõrgu sees leiti mõned alleS täiesti walged lõngad, mis wee fees ei ole olnudgi. I. jaoskonna rahukohtunik mõistis Kose 3 kuuks türmi. 18. junil s. a. teatati hra L. kauplusest,  et keegi naene, kes protokolli tegemise juures  ennast Liisa Randiks nimetas, nimetatud poest 30 küünart riiet 3 rbl. 50 kop. waraStanud.  Pärast tuli awalikuks, et tähendatud isiku nimi mitte Liisa Rand, maid Wiiu Rand on, mille tõttu asi Liisa Rand kohta maha kustutati  ja Wiiu Rand waStu süütõstmist uuesti alustati. 4. nowembril oli asi I. jaoskonna rahukohtus ees. Rand ennast süüdlaseks ei tunnistanud. Ometi tegiwad tunnistajad Randi  süü selgeks ning rahukohtunik mõistis ta 2 kuuks türmi. Rand on jõukast perekonnast. 26. augustil olnud Salmel, mere ääres, 40 inimest koos ühed kalamehed, teised  «kalade wastased." „Wahetamise" kaup läinud hästi. Joodud. lõbutsetud ning ka tülitsetud,  nii et urjadnik korda jalale seadma pidanud. Esialgu anti kõik 40 meest kohtu alla, Talwel. Päike ara roäsind. Lehed puudelt langend, Waikind linnusuu. Wüwne õis on närtfind. Külm tal' haua teind, Wnmns lidlik uinund, Wiimne lõo läind. Wäfind, kahwatonud On kõik loodus nüüd; Mul ka tõuseb himu Ära minna siil. Wilhe lmiae Gtruk. Imeneiu. 2 Uudisjutt amenklase Helptte Kelleri elust Terme Amerika paneb kõigesuurema huwituseda  nende kahe tähtsa isiku elu tähele ja ajalehtedes  ilmuwad kõik teated Helene Kelleri tegewuse  ja edasi jõudmise üle. Ma . söönuksin, et see jutt kõikide minu noorte sõprade pääle seda elurõõmust, julgustavat  mõju awaldaks, millega selle neiu elu läbi punutud oli. Elu armastada, wiletsustega maitselt leppida, kõiki armastada ja igale elamule  -olemusele püüda kasu ja rõõmu saata, kindlalt ja wankumata kord ette wöetud rasket teed teaduse poole käia . . . Kas ei ole see kõige suurem õnn, aatelisem elu, mille poole igaüks peaks püüdma? Ja niisugust elu elab pime, kurt tütarlaps. Sügama südame liigutuse  ja huwituse tundmusega kergitame katte selle imestamise wäärilise elu päält üles ja õnnelik  on igaüks, olgugi ta juba täisealine, kes saatuse poolt õnnetumaks tehtud on, kelle kohta veed pimeda tütarlapse mõttetarga sõnad täide sõimad minna, mis ma selle juhtuStuse juhtsõnaks  olen pannud. Julgustagu ja elustagu neÄ read igaüht noort hinge tema raskel eluteel, l. Pilkases pimeduses. Lõuna-Amerikas, Alabama riigis TuSkumbia  linnakese lähedal oli ilus puuwilla istandus.  Ta oli Kelleri perekonna päralt. Kõik Kellerid oliwad anderikkad ja hääd inimesed, kes wabadufe sõjas teistele tähtsatele tegelastele kaasa aitafiwad Siia ühes ilusas istanduse uurgaS, keset viinamarja, rooside ja kapifoliumi põõsaid oli mürke majakene, mis haljuse sisse peaaegu ära kaduma näis. See oli paradiislik koht: mefilalased  torjafiwad iõhnawatest mailillede ja kannikeste  õitest mett, wäikesed kolibrid igas vikerkaart  wärwiS särades lendafiwad põõsast põõsasse,  ilusad suured liblikad ja muud putukad sumiseswad igas hääles. LHlwwad jaSminid, lülijad ja teised lilled täitsiwad aeda oma peenikese, hää lõhnaga. „Aga kõige toredamad oliwad fiin roosid. Nad rippusiwad salkadena ilnsa maja wüikese trepi päält alla, täitsiwad õhku oma armsa lõhnaga ja oliwad iseäranis hommikuti  käega katsudes nii õrnad, puhtad, pehmed,  just kui olekfiwad nad otsekohe Jumala aiast pärit", kirjutab Helene K. ise selle üle. Siin sellessamas ilusas majakeses sündis 27. junil 1380 aastal jalawäe kaptenil Artur Kelleril ja tema naesel Käthe-Adamfil tütar Helene. JluS ruugejuukseline laps, nagu Jumala  ingel, oli ta wanematele ütlemata suureks rõõmuks. Kapten Kelleril oli esimesest abielust kaks poega ja ammu oodatud tütre sündimine tegi tale iseäralist rõõmu. Suuremaks ja kangemaks saades jooksis Nelli mööda aida ümber, ennast naerdes pika rohu sisse ära peites ja häälitses nagu linnuke. Isa, ema, sõbrad ja sugulased ei jõudnud ennast küllalt ilusa ja targa lapsukese üle rõõmustada. Aga ükSgi õnn ei ole siin maa pääl täielik.  Hirmus äikese pilw kogus ennast õnneliku perekonna kohta: kõikidest armastatud wiikens Nelli jäi raskesti haigeks. Ta oli siis aasta ja kaheksa kuud wana. Ema ja isa ei lahkunud lapsukese moodi juurest ära. Kõige õrnemate meelituse ja armastuse  sõnadega püüdis ema wäikese palawikus  waewleja lapse hoigamisi waigistada ja palus meeleärahsitel: .Armuline Issand, kingi mu tütrekesele elu I Hoia mu silmatera I" Aga hirmus palawik läks igapäewaga kangemaks ja põletas lapsukese silmad ära. Näis, nagu ei oleks enam pääSmist ja ka arst arwaS, et laps sureb. Aga ühel hommikul ärkas Nelli rahaliselt üles ja palawik oli lahkunud. Wanemad nägiwad,  et nende kallis tütreke päästetud oli, et ta elusse jääb ja oliwad üliõnnelikud. Mõni aeg laks mööda ja ema hakkas märkama,  et laps tema kutset tähele ei pannud ja oma filmi maiuse järele ei pöörnud. (Järgneb.) Saarlane, isos. M 83