jäewat, kelle pool armu rohkus seisab, kuid päriselt ei ole lugu ometi nii. Vaenulik laewaivägi peab meie lacwastiku ära hukata  püüdma, kuid meie laewastiku kohus on ennast kaitseda ja pääletükkijaid rannast eemal hoida. Ja igaüks teab, et ennast kaitseda palju kergem on kui teise pääle minna. Lõpeks tahtsin ma weel tähendada, et kui Wenemaa Kauges JdaS endale ülesandeks  teeb, mitte pääle tungida, waid ise ennast kaitseda, siis torpecdu paatidele kalda kaitse mallide tugewuS rohkem tähtis on kui waenulise laewawäe suurus. T-orpeedud  aga on wenelaste käes palju hirmsamad  kui teiste rahwaste käeS, seda näitas  wiimane Türgi sõda kõige paremini üles. ~W." Adolf tõusis püsti ning wastas, tal olla niipalju kaebtuse wastu ütlemist, et ta mitte salaja Z rnilse herra kallale pole läinud ning teda maha löönud, maid tema olla ilmsüüta tüdrukut ära päästa tahtnud, ei olla ega muud nõu leidnud kui seda mida ta tarwitanud. Nüüd ütles la meel edasi: Süüdistajal on õigus, kui ta ütleb, et ma terwe meele ja mõistuse juures mõrtsuka tööd olen teinud, ja ma lisan weel siia juurde, et ma seda ialgi kahetsenud ei ole. Kui reie seda ka suureks tooruseks peate, siis usun ma, et ma selle merise teoga üht suuremat kuritegu takistasin. Preili Liisa Boiten oli juba mitu kuud minu kihlatud pruut, aga mitte sellepärast ei kaotanud Zernitse herra oma elu, mina oleksin nõnda samma ka mõnele teisele tüdrukule appi tõttanud, kui ma niisugust wägiwalda näinud oleksin. Mõned minutid oli saalid täieline waikus, siis põõraS president ennast Liisa poole ning käskis teda asjast rääkida, mis ta teada. Liisa tahtis kõneleda aga ei saanud edasi, ta hääl kadus kurku ära ning silmad oliwad wett täis, ta ahaStuS oli suur. Viimaks kõneles ta ning kinnitas mitu korda et krahw Adolf ilma süüta olla. Kui mõlemad kärneri poisid ning mõned teised tunnistajad üle oliwad kuulatud, tõusiwad kohtunikud üles ning läksiwad nõuplvama. Mõne tunni pärast tuliwad nad tagasi ning esimees kuulutas, et krahw OSterfelde kõik omad õigused kaotab ning 15-aastaks mangi läheb. Adolf kahwatas weel kord ära, st st ta tundis, et kõikide silmad teda tähele panst wad. Ta nägi Zernitse proua naerulist nägu ning kuulis ka oma ema ning Liisa nuuksumist, aga parata ei wõinud keegi wõim siin enam midagi, ja ta ei soowinudgi kellegi abi. Ta ise oli oma elu õnne ära purustanud, mille tükid ta jalge ees hunnitus  maaS oliwad. Aga ta oli Liisa ära päästnud, ta oli kui õige mees kuritööd karistanud. Maailma ning inimeste ees oli ta mõrtsukas, aga seda ei pannud ta tähele. Liisa teadis ju, mikspärast ta seda teinud, ta ei mõistnud teda mitte hukka ning Jumal taewas ei wõinud tema teo üle mitte wihastada, sest üks hääl tema sees ütles talle ikka jälle: mis sa teinud oled, on õige; nõnda ja mitte teisiti ei wõinud sa teha. Aga Liisa, see wame Liisa, mis saab nüüd temast? Ta kartis? et Zernitse proua kes tema -viletsuse üle rõõmustas, ka Liisatgi rahule ei jäta. Selleks oli tal wõimu küll. Kes aitaks nüüd Liisat, kui tema wangi kojas on. Ei keegi, ei keegi l Ja see tegi talle palju muret. Ta pea läks segaseks, wiimaks jooksiwad külmad higi tilgad ta palet ning nägu mööda maha, ta püüdis appi karjuda, aga ei suutnud, ta karjatas kord hirmsasti ning siis kukkus ta otseti maha. Kaks kohtu teenert tõstsiwad minestanud ja poolsurnud inimese maast ülesse ning kandsiwad ta wälja. Zernitse proua huulte ümbert käisiwad naeru jooned läbi, ja oma tütarde otsa waadateS, üües ta: Mõrtsukale on see paras ning tüdrukule oleks seda sammu tarwis. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Saaremaa Eesti Põllumeeste  Seltsi koosolekul, 2. okrobril !> a. tehti otsuseks, laenu-ja hoiuühisust asutada. Waliti selleks 5. liikmeline kommisjon. Sel sammal koosolekul otsustati ka seltsi tarwis iseäralist mesilaste pidamise komiteed  sisse seada. Saaremaa Põllumeste SeltS töötab nagu näha. täie jõuga- Tal on praegu pääle 100 liikme kõigist seisustest,  isegi kõrgemast scifustkst naesterahwad on seltsi oma liikmeks astumisega auustanud.  Sunduslikud määrused, mille järele «vista mitte mõõduga, waid ainult kaaluga tohib müüa, pandakse rahaministeriumi kasul 1- jaanuarist 1904 Saaremaa kohta maksma. Kihelkonnalt Kihelkonna rahwa üheftmeeiest  ja lõbusast, lahkest olekust oma all, millest säälsed laulu ja mängu koorid selget  tunnistust andwad, räägiti hiljuti „SaarlaseS". WöõraStel, keS aga sinna juhtuwad, jääb Ml, muidu nii lahke rahwa seas, mõndagi soowlda. Näituseks ei ole MI, suures, ilusas ja ruumikascs theemajas teekäijal mingitsugust söögipoolist saada, ainult theed ja sukrut wõib säält osta, aga ega see teekäija tühja kõhtu palju ei wöi täita. See oleks aga wäga kohane, kui sääl ka mõnda söögipoolist saada oleks. Ja siis on meel ilusal Kihelkonna alewil õige tume «varjukülg tema monopooli  poed. See on päris hale näha, kudas sääl elawal läbi käimise kohal alatasa joobnud inimesi lonkumas on. Kuida kuulda olla sääl nüüd juba päris alaealiste seas joomamehi, kes selle lühikese  aja sees, kus see paise sinna tekkinud, jooma harjunud on. See oleks tõesti tänuwäärt asi, kui sarnane rahwarikkumise koht mitte nõnda kiriku ligidal ja rahwarikkas  kohas ei seisaks, waid kusagil körwalists  nurkas. Terwishoiu - sadama ehitamisest Saaremaale on wiimasel ajal õige sagedasti juttu olnud. Räägitakse, et plaan juba kindlaks tehtud ning Kihelkonna lahe sadama  kohaks wälja «valitud. Kaubalaewasõidu  ülemvalitsus määranud omalt poolt suurema summa raha koha ja mere põhja uurimiseks. Karjast. Margus on siin suurel möövul liikumas. Enamisti igal hommikul  on kuulda, et öösel jälle mõnel mehel aida uksed on ära lõhutud ja margad sisse tunginud. Öösel 24/25. septembril warastati P. walla postimehel wallamaja wärawa tagant «vankrilt 5 rubla eest saiu ja meel muud kraami ära, mis tema linnast ühele kaupmehele tõi. Postimees läks «vallamajasse sisse postikotti  ära andma, ja selle aja sees oli warguS korda saadetud. Wiljandist. Wiljandi kreisis mõisteti, nagu „Prib. Krai" teatab, keegi poepidaja Hoffmanni tilkade (l iik w a) müümise pärast 4. kuuks wangi. Järwamaalt. Lehtsest kirjutab »Olemi!"  : Piimatalituse-ühisus. Siin on mõned peremehed ühisuseks kokkuastunud  ja halkamad Lehtse raudtee jaama ligidale wõiwabrikut ehitama. Ehitamine algab juba tänawu sügisel. Hooned tehtakse  kiivist. Päähoone saab 9 sülda pikk ja 5 s. lai. Wabrik hakkab auru jõuul töötama. Kulude eelarwe on 5000. rbl. pääle määratud. Iga ühisuse liige maksab ühekordselt ühisuse kassasse 50 rbl. ehk enam ja saab selle raha eest aastas S°/°. Tahab keegi liige ühisusest wälja astuda, siis saab ta oma raha kätte. Liikmeks wõib igaüks ja igal ajal hakkata. Aga uued liikmed, kes siis juurde tulewad, kui wabrik juba käimas on, on kohustatud iga oma lehma päält, pääle määratud ühisusemaksu, ühekordselt 5 rbl. ühisuse kasuks maksma. Raha, mis ühisusel ehk meel puudus tuleb, tahawad liikmed oma inwentari pääle laenata. Puhas kasu, mis pärast -vabrikust saadakse, jagatakse ühisuse liikmetele nende toodud piima rohkuse  ja hääduse järele ära. Wõõrad piimatoojad  ei saa kasudest osa Esiti mõeldi kasud sissemaksetud raha pealt liikmetele ürajaotada, aga kõik ei olnud sellega rahul ja siis määrati neid piima päält maksta, mis ka tõesti parem on; meel parem oleks, kui kõik piimatoojad kasudest osa saaksimad. Ühisuse liikmeid on praegu 20 ümber, enamisti kohaomanikud ja muud peremehed. Loota on, et liikmeid meel juurde tuleb. Läbikukkumist ei ole ühisusel karta, sest et pümatoojaid küllalt saab olema; ka mitu mõisat on ligidal, kes lootuse järele piima saamad tooma. Tallinnast. Paki Eesti piibli ümberpaneku  käsikirja on õpetaja Winkler Eestimaa  konfistorial-arhiiwist üles leidnud. Kuura kubermangus käia mõndas kohas Kowno kubermangust, juuta ja mustlasi, kes kohalistele elanikkudele «võlakirjade wastu mitmesuguseid tarbeasju ja isegi hobuseid tuua. Muu seas müüa nad talusid mööda ütpker ssites hää eduga saharini, mida Ml Litawi suhkruks nimetatawat ja muid tihti wäga kahjulifi olusi rohtude nimel. Mustlased kuulutada kaartide ja käte järele tulewikku ette, mille abil nad iseäranis «vanapiigadelt, kes peigmeest oodawad, raha petwat. Ühtlasi «vaadata mustlased ka, kus hobused seisawad- Peterburist. Nagu lugejad ju teawad, kinnitati uus kaelakohtu seadus kewadel kõigekõrgemalt poolt. Nüüd teatawad aja« Naljaks. Õieti waStatud. Üliõplased (korterit waadateS): „Mis see seaputka siin õieti maksab?" Majaperemees (rahulikult) : „Kui üks siga sees elab, 10 rubla kuuS, kui kaks elawad, 15 rubla kuus!" Ukse pääl Noor perenaene skerjajale): Sul wist küll on raske elu? Wäga, wäga raske, proua . . . täna olen ma pidanud juba kümme taldriku täit suppi ära sööma. Wäike Karl: „Kui ma naise wõtan, siis tahan mina majas peremees olla." Ema: „Nõnda mõtles sinu isa ka, kui ta sinu wanune oli." Alamobwitser: „Kuule sina, Kadakas,  ära joo nii palju wett ära l Teised tahawad ka supelda!" .V. 41 Saarlane, 190 Z,