natuke paremirie. Kellel noorelt juba „weri sarwe alla" on läinud, et sellest ilmaski head nahka ei saa! L. H.. lasta, et temaga korra sõnudlenud oli. —- Äkilise meele ja kerge wihaga oli Jüri paraku ikka olnud, nõnda oli wana Arms teda tunnud; ehk tema küll muidu ikka temale enam meelt mööda olnud, kui tema wanem wend Hans, kes juba lapse põlwcst saadik kõrge meelega poiss olnud, ehk temast küll muidu keegi midagi paha ütelda ei wöinud. Mölder Elbah elaS maga kasinasti  ja wiisipäraselt, oli hoolas ja kokkuhoidlik  sellest ajast saadik ning kuS tema nooremal wennal see õnnetus oli, et teda kahekskümneks aastaks mangi roodu mõisteti, jäi tema ka magaks. Tema käis igal pühapäcwal kirikus ja sai igal pool ümber kaudu eeskujuliseks abielumeheks peetud. Vaimulikud mehed pidasiwad temast suurt lugu ning õpetajad käisiwad sagedasti ja rohkesti tema majas. Tema rahulise ja mõistliku olemise pärast anustaS teda igamees.  Igal pool ümber kaudu oliwad kõik kohad tema kiitust täis. ning aja jooksul oli tal tema suure rikkuse tormale ka mitmed auu ametid osaks saanud. Kui mõlemad wcnnad meel oma wanemate majaS clasiwad, oli wana Arms neid juba tunnud, ja mitte sellest undgi näha wöinud, et neil headel, rõõmsatel poistel sarnane saatus osaks pidi saama. Jüri oli ikka tema meelest armsam olnud ja sellepärast oli see siis ka temale aru saadaw, st Anna Wintseril noorem Elbah enam meelt mõõda oli kui wanem. Aga seda ei wöinud ka keegi temast pahaks panna, et tema teda siis üle jättis kui Jüri tema wcnna maha laSkis ja siis selle pärast mangi minema pidi. See aga oli Hansul õnneks! Rüüd oli Anns prii ja sai tema naiseks. Et tema juba ammugi Annat armastanud, see oli igal mehel teada. Jah, mölder Elbahil oli igas asjas õnn olnud; temast oli wäga rikas mees saanud; tema oli wiimsel ajal sagedasti sellest rääkinud, et oma wesket ära müüa tahab ja siis omast rahast rahuga elada ehk oma naisega reiside pääle minna, ning nüüd oli tema äkiste selle ühe suure reisu pääle läinud, kust keegi enam tagasi ei tule. Nüüd oli see waene rikas mees sääl niiske rohu sees maas ja rookõrkjad tema pea kohal sosistasiwad temale: Kõik on möödas . . . Oma sügawatest mõtetest sai mana kalamees  waljude häälte läbi üles äratatud; see oli Klaus, kes mõnede weske poistega tuli ja surnuraami seltsi tõiwad. Esimised päikse kiired tuliwad ida poolt nähtawale ja walgustasiwad kõiki ümberkaudust.  Hakkatusis ei ole weske poisid seda hirmutawat sõnumit koguni mitte uskuda tahtnud ja ka noore kalamehe kindel tõendamine  äratasgi meel mõnda kahklust, siisgi läksiwad nad tema üleskutset mööda waatama. Siin wõisiwad nemad ise tema sõnumi tõsidust näha; siin oli nende meister kange ja eluta maas, tema ilus nägu üles porsunud tema oli tõesti surnud. Kuidas oli tema järwe sattunud? Tema ei olnud ju aastade kaupa kala püüuga enam midagi tegemist teinud, maid oli seesugused toimetused kõik teenrite hooleks jätnud; kuidas oli see nüüd wõimalik,  et temal seesugune õnnetus juhtus? Weske inimeste seas tärkas kohe aimamine,  et neil siin kurjakäe tööga tegemist on. Surnu keha küljes ei olnud küll ühtgi haawa ega sarnast wägiwalla märki näha, aga kas ei wöinud see wõimalik olla, et keegi tema kallale tuli ja teda jõkke tõukas? Nende mõtted läkfiwad kohe tema naise kohta, mis see küll sellest arwama peaks? See löök puutub küll wäga walusastc temasse. (Järg tuleb). Isamaalt. Kurcsaarcst. Johanßaplist Holzmayeri  matus. Nii kuida üleminewaS numbris teatasime, lahkuS üicmal nimetatud inces, 16. Oktobri homiku siit ilmast- Pühapäem, 21. õhtu kellu 7 ajal kandsiwad tulekaitse mehed teda kodust kümuasiumi. Rongi ees käisiwad selle kooli kaswundikud tõrwa tontidega. Ehitatud kooli toas pidasiwad Direktor Wiedemann ja ülem kooli herra Jgel lühikese kõne, kus lahkunud wenna elu lugu ja tööd siin lühidelt meelde tuletati. Selle paalt taluti teda jälle wälja, kus kõik tulekaitse  seltskond teda tõrwa küünaldega kirikusse saatfiwad. Puusärgi ees mängis linna muusiku koor leina laulu. Rong oli maga ilus nähja, sest mõlemilt poolt uulitsa äärest säras otsegu tule meri. Rahwast oli ka hulgana waatmaS ja saatmas.  Kirikus laulis saksa laulu koor ühe laulu, mille pääle rahwas kirikust lahkus, kunas puusärk altari ligidale jäeti. Esmaspäew kellu 12 tõttas jälle igaüks, kellel wähegi aega oli, kirikusse, matusest osa wõtma, niisama ka. kõik tulekaitse mehed seisiwad kirikus kahes reas, kellede keskel lillede ja maimikutega kaswandikud teda wälja uulitsale, kust päewa piltnik  seda üles wõttis. Selle pääle tõstsiwad talujad tulekaitse mehed teda jälle õladcle ja kandsiwad künni linnast wälja, kus teda siis surnu wankrile pandi ja hulga rohiva saadetistel künni kirikuajale wiidi. Ka tulekaitse selts lipuga marsis oma armastatud asutaja järele, ilma ropust teest hoolimata. Senna jõudes, oli juba rahwa hulk heasti suur, kes kõik rohelise haua ümber viiwad kogunud, kuhu sisse nüüd tore sinise kalewiga üle löödut puusärk lasti. Esimeseks pidas kooli herra Favre tulekaitse seltsi poolt kõne, mille sisu järgmine oli: „Armas wend! Siin sinu lahkunud haua ümber seisab nüüd see tulekaitse selts, keda Sina 25 aasta eest asutasid. Seiamaale hoolitsesid Sa nende eest, kui üks isa oma armsate laste eest, armastuse ja hoolega. Kõikide nende südamed on kurwad Sinu surma pärast ja saamad kaua, kaua Sind mälestama.  Rahu sinu põrmule!" Wähe oli neid, kellede silmad mitte märjaks ei läinud; igaüks soowis sala südamest: „Hinga õntsast Sa puhkama läinud isa!" Selle pääle pidas kooli herra Michelse n kõne mana mara korjajate seltsi nimel, kus sees ta lahkunu tähtsust, tööd ja asutust meelde tuletas niisamuti kahetsemisega, mille lõpuks „hinga rahuS" kuuldawale tuli. Siis astus kümnasiumi ülema klassi kaswandik Lippe ette ja tänas lahkunud kooli õpetajat kõige selle hea õpetuse eest, mis ta kaua aega nii mitmete lastele annud oli, ta on kõiki katsunud kõrgema hariduse järjele juhatada, ikka headusega ja lahke sõnaga. Nüüd leiname ka meie Sind taga, suure kurwastusega, sest meie koolilapsed oleme kõik nüüd kui oma lihaliku armsa isakese kautanud. „Pehmed mulda sulle magada!" Siis pidas Eesti-Seltfi president Markus ühe eestikeelse kõne, kõige Saaremaa rahwa ja Eesti-Seltfi poolt, kelle auuliige ka lahkunud olnud oli. Selle sisu oli järgmine: „Sina kõigist armastatud ja auustatud Holzmayer oled nüüd surnud, ei räägi Su suu enam kcllegiga, ega tee Su käsi enam ühtegi tähtsat tööd, waid oled kõik maha jätnud ja hingad nüüd siin rohelises kamb- rikeseS. Sind ei leina mitte üksi linna rahwas ega suuremad nimekandjad, waid Sind leinab kõik see Saaremaa; kõikide suud kuulukse sinu surma lugu jutustawad, igal ühel on kahju, et nüüd surm Sind kallist meest, kellega meie kaua aega koos oleme elanud ja kellele Sa mitugi head nõuu oled annud, nüüd on ära kutsunud. Suur tänu kõige meie Saarlaste poolt Sinule wiimseks mälestuseks. Hinga rahuga!" Ka bürgermeister Schmidt pidas linna poolt lühikese kõne ja kahetses südamest lahkunud sõbra surma pärast. Lõppeks pidas ka surnu wanem poeg ühe liigutama kõne, kõigest tema heategudest ja oma perekonna kaSwatamisest. Kõikide juures seisjate silmades läikifiwad pisarad. Wiimaks astus ülemõpetaja Lemm haua otsa ja mattis kolm korda mulda pääle panemisega lahkunud wenna ära, mille hakatusel ja lõpetusel paar salmi lauldi. Siis aeti haud kinni, mille pääle silmapilgul suur lille mägi kasivas. Pargast olid enamast kõik seltsid saatnud, niisama ka palju erainimesed. Nii oli nüüd selle tähtsa mehe matus, mis kaua aega rahwa raamatus kuulda on. Õndsad on need, kes Issandas surewad, sest nende teud käiivad nende järele!" Linna politseimeister, Baron Pilar v. Pilchau on omast ametist lahkunud ja tema asemele jälle endine Riia linna politseiametnik KerSnitzky seatud. Karjast. 21. Oktobril pääle lõunat nähti sääl pool põhja-ida taeiva all õige heledas wärwides wikerkari, mis mana rahwa üteluse järele pitkalist sügiset ja pehmet talwet pidada tähendama. Paneme tähele sõbrad! Karja kihelkonna koolimajasse asutakse praegu oige kiiresti wenekeelelist kooli raamatu kogu, kooli õppijate tarwis. Wäga soowida oleks, Mõistatus No. 16. a, äe, äit, o, ou, ess, Im, ie, is, iu lää, leem, me, rao, moi, met, mu, us, ui, uo, nööp, res, res, 83, seo, sei, tus, ti, ti, >va. Need 30 silbi on tarwis nii kokku seada, et 14 sõna wälja tulewat, kellede algus tähed ülewelt alla ühte hilja ilmunud Eesti-keeli raamatu nime ja lõpu tähed alt ülesse lugedes, üht Eesti ajalehe nime wälja annawad. Õigeid seletusi palume pea saata. Hinnaks on tulema aastaks üks prii ..Saarlane", mida meie loost läbi ühele määrame. Otsttawad sõnad on järgmised:  1) Lind, 2) Jhukatte hilbule. 3) Meri Euroopas, 4) toit, 5) Jõgi Siberimaal, K) Tähtjas usu üleswötja, 7) Mis mitte keskel ei ole, 8) MeeSterahwa nimi, 9) riide luk, 10) Kubermang Peterburgi ligidal, 11) Naisterühma nimi, 12) Rätsep Kuresaares, 13) Kui sureb, stis elu äratab, 14) Tähtjas palme. Seletus kahe nädala pärast. Soowime õige rohkesti õnne wäljaarmamiseks.  46. Saarlane. ISM