Saarlane sl° 45. Teisipäewal, 20. Nowemvril 1890. VII. aastakiiik. maksab! Ilmub igal Kurcsaares laitbauulilsaö nr. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaarcs. Kuulutuse rida ehk selle ruum UM Üleüldine «««litid» ajkleht j» lj»»«r,h»»le UM Mis arwate Saarlased? Algmises oli ilm tühi ja paljas! ütleb püha kiri; aga mõne aasta eest oli meie wäike Saaremaa ka tühi ja paljas, ei olnud siin elu ega liikumist, ei ka ühtegi seltsi, kust meie maalased olekfiwad wõinud mõnda elusse puutuwad tarkust kuulda ja õppida. Nüüd Jumal tänatud, hakkab aeg mähe selgima; talumees oskab juba teisele „tere homikust" ütelda ja pitka saapa jalga tõmmata, kunas seda enne teda tehja kästi. Nüüd tahab meil ka juba seltslik elu liikuma, üks selts tahab teise järele elusse tõusma hakata, ehk küll ükski selts wcel oma kindla aluse pääle ei ole, aga uskuda ja loota wõib, et aja mool neile pikkamööda kõma malli ümber teeb, nii, et nad enam kõikuma ei haka. Niisama kui ühe wäikese lapsega lugu ou, kes waewalt oma nõuga käima hakab, ta waarub esite kartlikult, aga wiimaks jääb ta julgemaks. Just niisamasugune lugu on ka meie noorte seltsidega. Mõni wõiks ehk praegus küsida: „MiS seltsid meil siis praegus nõnda ou?" Sellele waStan ma: „Meil on mesilaste pidajate selts, siis on meil soh, polegi enam! Nüüd ma eksisin ometi, ma tahtsin niisugust seltsist nimetada, mis meie maarahwale  ka kasu toomad, aga neid pole ju meel meie maal ainukestki; mesilaste selts pole ju ka kellegi kinnitatud selts. Linnas on küll mõned lõbu seltsid. Ah ja, „Eesti- SeltS on ju ka niisama meie Saaremaa talu-rahwale kui linnalastele, aga see on üsna mähe! Ma tahtsin pr egus ülepea meie Saaremaa  seltsist" midagi kõneleda, aga unustasin ära, et seda meil praegus meel polegi. ÜkS selle sarnane on siin küll mähe kuulda, aga see ei mõju mitte meie talu-rahwale, maid ainult kõrgemate põllupidajatele. Üks proStoi talu mats ei tea sellest mitte midagi. Mis arwate Saarlased, kui meie nüüd endale ka ühe „põllumehe seltsi" asutaksime, kellest kõik meie Saaremaa talu taadid ja põllumehed wõiksiwad osa wõtta? Ma arwan, see oleks küll „üks tükk ilma kondita" olewat. Waatame Ülemaalasi, kuidas nemad niisugusest seltsist kasu leiawad ja seda kalliks peawad, kas meie siis mitte seda ei wõiks saada, kui see selts siin jalal oleks! Muidugi teada, ütlete teie, aga see on esite wäga raske asutada! Kas teie siis seda waewa just oma pääle peate wötma, kes teie meel ei tunne selle asutamist? Ei, seda andke ja usaldage nende kätte, kes selle põhjust puremine tunnewad; aidake aga ise ainult hoolega tagant lükata, külap siis kõik märgid liikuma hakawad. Kes hoolega püüab, see wõib kõik! Paari aasta eest hakkas üks mees sellest kõnelema ja nõuu pidama ja oli juba üsna kaugel sellega, põhjuskirjadki oliwad juba muretsetud, aga nüüd kuida nähja, on wist kanged tormid meie Saaremaal kõik selle kõla ära puhunud ja metsa wiinud, et mitte maikugi enam sellest kuulda pole. See nimetatud plaani tegija oli herra G. Markus, Kaarmalt. Nii palju kui mina nimetatud meest tunnen, on ta muidu üsna Tõe wõimus. 2 Ludwig Habichti järele. Sest nii palju kui nemad teadsiwad, oliwad nad ju teine teisega wäga rahulikult ja õnnelikult elanud. Kes ei oleks aga selle naisterühmaga mitte õnnelikult elanud? Tema oli ju heldus ja tasandus ise. Ja süül juures oli ta omast kolmestkümnest aastast hoolimata üks wäga ilus naisterühmas,  kes igal pool, kus ta ilmus, ainult imekSpanemist äratas. Üksgi ei wõinud mölder Elbahi abikaasat nii manaks pidada; temal näis see omadus olewat igawesti nooreks jääda. Üle kahekümne nelja aasta ei takseerinud teda keegi. Teda peeti ka mähe uhkeks; aga see tuli ainult tema rahulisest, tagasi hoidwast  olemisest. Tema nägu, walkja patsu juukstega, oli iseäranis wärske, tema sinised pitkadest kulmu karmadest warjatud silmad hiilgafiwad ime ilusalt ja fiisgi näis tema hinge põhjas midagi muret marjul olewat, millest aga pääliskaudne tähelepanija midagi aru ei saanud. Mehed pidasiwad temast igal pool suurt lugu; naisterühmad aga pidasiwad teda liig külmaks ja ühe sõnaliseks ning ütlesiwad, tema olla ennast oma südameta oleku läbi mõistnud nii kaua ilusaks hoida, temal ei olla mingisugust sisemisitundmusi, ega laska ennast misgi asja läbi erutada ega rahutumaks  teha, nõnda wõida tema muiougi kauemine oma ilusat nägu alal hoida kui teised, kes oma ligimeste ahastustest ja hädadest südamelikult osawõtawad. Mehed selle wastu leidsiwad seesugust ja kindlat elamist wiisi imetlemist wäärt olewat;  temal oli õige rohkesti auuStajaid, aga see kõik ei wõinud teda karma wäärtgi tema ettewõetud rööbastest körwale wiia. Ka kõige kurjemal laimamise korral ei wöidud temast midagi paha ütelda. Hans Elbah oli see pääle uhke, et tema naine oma iluduse läbi meel nii palju tähele panemist äratas. Tema ei olnud ka sugugi armukade, kui keegi teine oma tundmusi tema ilusa naise kohta kaunis soojalt awaldas. Tema teadis ju, et tema teda täiesti usaldada mõis, päälegi oli see tal wäga meelitaw, et tema abikaasa praeguses  manuses meel sarnast lugu pidamist teiste juures leidis Isegi sellid rääkisiwad waimustusega omast ilusast meistri emandast, aga ka siin oliwad arwamised meeste- ja naisterahmaste wahel isesugused. Kuna weske poisid mitte küllalt tema iludust ja headust kiita ei jõudnud, oli tüdrukute armumine tema kohta palju külmem. Tema üle kaemata ei wõinud ka nemad mitte; sest perenaine andis ikka omad käsud rahulisel  ja tasasel miisil ja ei olnud ialgi wali ja ülekohtune, aga sellegi pärast ei wõinud nemad teda sallida, See oli nende meelest audeks andmata süü, et perenaine omas kolme kümne aasta wanaduses meel nii üli ilus oli ja kõik meesterahwad temast ainult kiites rääkisiwad. Pitka nõutamise ja arwamise järele kuidas mölder küll senna järwe sattunud olla, paniwad weske poisid wiimaks oma peremehe surnu keha kanderaami pääle, mis nemad ligi toonud ja sammusiwad kurwal meelel koju poole. Mõlemad kalamehed läksiwad nendega ühes. Teel pidasiwad nad selle üle nõu, kuidas seda hirmutumat sõnumit tema abikaasale kõige pehmemal miisil teada anda. Keegi tema enese poistest ei tahtnud seda oma pääle wõtta. „Noh, siis tahan mina seda temale rääkida," ütles mana Arms. „Aga teie peate seda ka osawaSti tegema," tähendas üks möldri pois; sest meie perenaine  on üks õrn ja haritud naisterahwss, et kui sarnane teadus järsku tuuakse, wõiks see temale surma hoobi anda.". „Küll mina juba sellega korda saan," ütles manamees. «Kaarlast" tellimine on alganud. Tellimist palutakse pea ära toimetada. MM- Lehe hind on: IM Saaremaal aastas . . . 1 r. 50 k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas . 2 „ „ Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ Tellimisi wvtawad wastu: Kuresaare linnas toimetus, kaubauulits as nr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Igaüks, kes ,/Saarlast" tellib, saab kalendri lingitud. »«»«»»»»»»»»»»»» Tulewal aastal ilmub Saarlases kuulsa Saksa kirjaniku Franz Hoffmanni jutustus: MMM MMtlljl! ja tema waenlane. »«»»»»»«»«»»«»«»