400 inimest ilma peawarjuta jäenud. 2. künni 24. Maini ei olnud wihma tilkagi selles paigas maha tulnud, waid selle asemel  hirmus palaw ilm kõik õlest katused kui ära körwetanud. Sell põhjusel lagunenud  tuli takistamata kiirul laiali ja 70 minuti jooksul seisnud 60 höonet loitawas tuleleegis. Peasta ei ole palju midagi saadud, nii et peawarjuta jäenud inimesed suures hädas ja mures on. Siin oleks kristlikku aitajat kätt hädapärast waja. Minusfittskist. Sääl kreisis. Siberi wiljaait, on nii õnnistatud, et kusagil pool Wenemaal nii odawad wiljahinnad ei ole, kui sääl. Kaeru ja rukkid pakutakse 10 —l2 kop. ja nisu 15 kop. eest puuda päält müüa, aga siiski ei leita ostjad sest, pruulikojad  ja wiinawabrikud on oma tarwituse ning rohkemgi juba odawamate hindadega ostnud. Hamburgi politsei-kohuS mulle saadab, seisab see ülewel ning on mähe sõnadega jutustud. Roden põgenes meite lossist oma õepojaga Hamburgi, andis Ml ennast ühe wargaseltsi  sekka, tegi meel mõned hirmsad teud, sai wiimaks kinni wõetud ja kohtu poolest surma mõistetud, mida tema nüüd, kus meie temast räägime, ka juba kannatanud on. Oma wiimaStes elutundides tunnistas ta need kurjad teud ja nöuud mida ta sinu wastu, armaS Hugo, teinud ja meel teha oli mõtelnud. Kui sinu isa surmaga wöitles  ja oma wiimaste sõnadega sind meite Antoni hooleks andis, luuras Roden moodi taga peitus iga sõna, ning wõttis kohe nvuuks, raudkastikest oma kätte toimetada, mille sees need tarwilised paberid oliwad, mis pärast sinu julguse läbi ometi õige pärija kätte saanud on. Tartuga saades, läks ta öösel salaja laewa püält ära, ojus maale,tungis sinu isa majase, sai raudkastikese oma kätte, suutis maja põlema, selles lootuses,  et sa leekedes otsa saaks. Aga Anton peastis sind. Kuni sa elasid, ei wõinud need paberid rööwlile midagi kasu tuua, sest ta pidi ikka kartma, et sa ükskord ettetulema  ja tema pettust awalikuks tegema saaks. Seepärast rööwis ta sind salaja, wõttis sind oma laewa pääle ja jättis sind ühe tühja saare pääle maha, kus sa, kuida ta mitte ei kahtlcnud, nälga surema ja lõpma pidid. Seepääle kaSwatas ta oma õepoega selle tüki tarwis, mida ta hiljem mängima pidi, ning pettis ka teda, temale ettemänaides. et ta tõeste sinu isa voeg oleks. Aastade kaupa wiiwitas ta aga oma plaanidega walge ette astuda, arwates ja lootes, siis seda wähem, karta, et ta pettus awalikuks tõuseks. Waheajal walksis ta su isa testamenti ära, tegi osawalt selle allkirja järele, ning astus nüüd mii maks, sest et ta sind ammu surnud ja meite sõbra Antonit kadunud armas olewad, oma nõudmistega üles. Kuida tal korda läks, meid petta ja ära ajada, kuida Jumal wiimaks  sinu läbi, minu armas Hugo, seda pettust awalikuks tegi, seda teame meie. Ning nüüd tuleb ka see teadus, et ta oma kurjatöö nuhtlust on kätte saanud, et weel siin maa pääl jumalik õigus teda keskel tema pattude sees tabanud on. Graf waikis; Hugo aga ütles pitka waiksuse järel, mille aegus tema ettenägija teede pääle näis mõtlcwat, pehme häälega: Issand olgu temale armuline ja andku temale ta kurjad tööd andeks, kuida ma temale südamest andeks annan, mis ta mulle on teinud. Rahu tema põrmule! Aga mis, armas isa, on sest õnnetumast Martinist, tema waesest eksitud ööpojast, saanud? Ka tema üle andwad need paberid teadust, wastas gras. Kindlast pani ta wastu, oma patuse onule kaugemale oina kät selle töö abiks anda, künni see teda hoopis oma juurest äranjas ning teda wilctsuse, waesuse ja puuduste kütte jättis. Waene noor mees kerjas oma leiba uste ees; taewas oli öösel tema kate, maa tema ase, kuni ta wiimaks kui kodu paigata jooksik politsei poolest kinni wõetud ja wangi pandud sai. Ühes nuhtluse-töömajas läheb ta praegus kurwa tulewiku poole. Kõik jäiwad kurwalt mait, ning ka Hugo jäi järel mõtlema. Wiimaks tõusis ta üles ja pani omad käed graf Willemi kaela ümber. Eks ole tõsi, isa, ütles ta paludes, waene Martin peab oma wiletsuiest wälja kistud saama? Ta oli aga üksnes eksitud ja on näitnud, et ta kurjaga midagi tsgemist enam ei taha teha. ArmaS isa, mull ei saaks üht rõõmust silmapilku enam olema, kui sa selle õnnetumale mitte abi ja peastmist  ei saadaks! Graf surus liigutud oma õcpoega kaenlase.  Seda, ja mitte muud, olen ma sinust ootnud, ütles ta ning surus üht musu Hugo punaste uulde pääle. Täna weel saan ma Hamburgi kirjutama. Martin peab tulema, ja metsawaht Knorring, meite hea Leena wend, saab tale auusat kütiametid õpetama! Kõik oliwad selle otsuse üle rõõmsad mida graf oli teinud, ning nõnda sündis see, kuda ta võtnud oli. Neli nädalad hiljem oli Martin metsawahi majaS, ning iial ei olnud sellel pärast tema üle kacbada. Martin sai tubliks, wapraks meheks ja hoidis kindla armastuse ja auustusega oma kalli häätegijatc poole. Neid aga õnnistas Issand ja kinkis neile rahu ja õnne palju, palju aastad edasi. Wäljamaalt. Wenemaa ja Amerika Ühisriikide sõprusest on hiljuti jälle uus ilus märk ilmsile tulnud. Kuda teada, wiibiwad praegu Wene sõjalaewad „ Dmitris Donskoi" ja „Rynda" Amerikas. 23. Mail uue kalendri järele mälestati Nju-Jorki ligidal  ühel surnuaial kuulsa Amerika meremäe  kindrali Farraguti surmapäewa, millest ka Wene laewade juhatajad osa wõtsiwad. Haual peeti mitmed kõned, milledes mõlemilt  poolt wastastikku sõprust ja kaastundmusi  Wenemaa ja Ühisriikide wahel soojal ja elawal sõnal meelde tuletati. Wene laewade poolt pandi kaks ilmatu suurt loorberi  pärga kuulsa sõjamehe hauale pealkirjaga  „Kreitser Dmitrij Donskoi" ja „Kreitser Rynda". Kui kõik südamlikud kõned peetud, andis Wene wiitseadmiral Kasnakow Wene sõjalipu, admiral Osborne andis lipu äärtele  suud ja ütles, et see „igaweste" Ühisriikides  saab lehwima. Vulgarist. Säälne püütakse kaun issuurelt  oma rõõmu selle üle nähtumale tuua, et riigile oma „maa-ema" wõi perenaine saanud.  Prints Ferdinandile ja tema noorikule annetati suurel armul pulmakiukisid,  mis 31. Mail pidulikul kombel noorpaarile  ära antud. Teadagi püüdis Siambulow  ka siingi oma agarust näidata: Tema abikaasa juhil wiis üks naisterühma saatkond  noorikule kalli peaehte ja 130,000 pranki heategewaks otstarbeks. Serbiamaalt. Sääl noor kuningas mandus skupshtina ees oma ametiwannet ja sellejärele pani Dokitshi ministerium oma ameti maha, sest et ta ülesanne nüüd täidetud olla. Kuningas andis, kui skupshstina  esimehega nõuu pidanud, uue ministeriumi  asutuse jälle Dokitshi hooleks, ja kinnitas temalt ettepandud ministrite nimekirja.  Sellejärele jääwad kõik ministrid endised, üksi sõjaministriks saab Franassowitshi  asemele kindral Gruitsh. Kewadel. Äu jälle kontsert kõlamas On laulu linnu suust. Me' metsad nagu elamas, Laul kõlab iga puust; On nagu ainus hüüdmine Mis kõlab ilmasse: Oh kena, kena kcwade. Suil meie laulame! Ju jälle aasal tõstmas pääd On lilled iluga; Nad lautawad lõhna hääd Küll üle isamaa. Kui oleks kullal karmistub Ja kallist kiividest, Nii on kõik maa neist täidetud. Kui laulik lugudest. Ja kuis meel jõgi kohades Sääl tormab edasi, Ta laeneist läbi imestes Silm tungib põhjani. Kuis kaunilt kohisewad puud Ta kaldail kaswades; Kuis lendivad kalad wallatud Ta hõbe laenetes! Ja miks sina imme Ei rõõmus olla wõi? Eks käe meil kena kewade Mis kõigil rõõmu tõi. Oh hüüa, lustil laksuta Ja laua lindega; Lass kodumaad sa elada Mis kaunis pärlina. Hermann Annita Ülesanne. O. I. d . . M. (kolme silbiline sõna.) Üht sõna kolme silbilist Saad sina teadma küll ehk wist Kui ühes nimetad sa mind, Siis waljust tuksub sinu rind; Ma kallim wara ilma pääl, Kell olen ma, see õnne teel. Ma ütlen sidet mis ehk weel, On tugewam kui raud mis eel. Ma wangis hoian inimest Toon siiski elu õnnelist. Kui mõtad kaheks lahuta Siis wõin su meelde tuleta, Et sindki wõib ta haawata, See amor oma noolega Kui wahctad kaks csimist Mu wäikest kirja tähekest, Siis sõna saad mis tähendab Üht haigust, rammu wähendaw. Seletus tulemas numbris. Kuresaare kiriklikud sönumid. Teisipäetval 15. Juunil. SeStikeeli õhtu Jumalateenistust kell 6 peab Kaarma õpetaja Ederbcrg. Pühapäewal Juunil. Eestikeeli Jumalateenistus kellu Jutlust  peab õpetaja Ninue. U 24. Saarlane, 1893