juua wõis, et ka kalli hinna eest teda nii palju tarwitada ei wõinud, kui mõne süda himustas, ja et sooja pää pärast trahwi maksma ja mis wecl hullem ka „istuma" pandi, see oli wiinasõbrade meelest nii imelik,  et nad ilma otsa ligi tulema arwama hakkasiwad. Mitmel pool ei kannatanud rahwas seda uuendust wäljagi, waid hakkas mässama, nimelt lõuna pool riigis, kus nad karskuse seltsisid selles pääsüüdlasteks pidasiwad ja selle tõttu nende kallale tormasiwad.  Wiina armastajaid mässajaid saadeti sõjawägi waigistama, mille järele mässamine ka seisma jäi. Wäga targasti tegi sellkorral „Rootst karskuse selts," kes mässama rahwa sekka tähtsa karskuse mehe, ..Rootsi Karskuse-apostliks"nimetatud, praost Dr. Wieselgren' i saatis. Wiimane pidas wihase rahwa hulgas waimustawaid kõnesid näidates, kui suurt kahju joomine rahwale on teinud ja kui rohket häädust uudest seadustest ja karskuse asjast wõib loota. Nendel kõnedel oli ka mässama rahwa pääle suur mõju. Mitmete silmade püält langes wiinakate maha, nad nägiwad,  kui naeruwäärilisteks nad endid wiinaauustamise  läbi teinud oliwad ja hakkasiwad  karskuse poole hoidma. Karskuse seltside tegewus ja eespool räägitud seadused  mõjusiwad silmanähtawalt joomise, joogi müümise ja walmistamise kohtade wähenemise  pääle. Nii kui kuulsime, oli Rootsimaal  aastal 1830 173,000 wiina kaupluse  kohta, nii et iga 5 inimese pääle 1 kõrts ehk wiinapõletamise koht tuli. Aastal 1870 oli aga wiinawalmistamise kohtade arw 442 pääle alanenud ja maal ületerme riigi oli aastal 1816 ainult 314 kõrtsi ning 136 wiinakeldrit. Nii tuli iga 10,500 hinge pääle üks kõrts ja 20,000 hinge pääle üks wiinakclder. Siisgi oli linnades wiina joomist weel rohkesti leida, sest et palju niisuguseid inimesi 011, kellele enne tähendatud seaduste wäljaandmist  söögimajade pidamise õigus pitka aja pääle ehk ka eluks ajaks antud oli, ja nii ei lvõinud linnawalitsused, ehk küll mitmed tahtsiwad, kõrtside arwu wähcndada.  Linnades oli siis joomine weel hästi õitsemas. Lugu läks sellepoolest weel pahemaks, et maa-joodikud wiina himus linna elama tuliwad, mille läbi waesus ja korratumate inimeste hulk kaswis. Aga warsi oliwad ka linnade üleliigsete kõrtside ja rohke wiinatarwitamise päewad loetud. Seda sünnitas nõnda nimetatud „G otenburi  seadlus" koda. Aastal 1861 oli Gotenburi linnas 136 mitmesugust  söögimaja. Et sel ajal nimetatud linnas ka rahwas wüga suures waesuseS seisis, siis hakati waesuse pääpõhjust uurima,  milleks üks kommission asutati- Komission  leidis aga, et waefekS jäämise põhjus  ainult üleliigne joomine ja rohke söögimajade  arw on- Ühtlasi walmistaS tähendatud  kommission ka ühe seaduseplaani, kudaS nende söögimajade arwu, mida seadus  mitte wähendada ei wõinud, ometigi mahendada wõiks. See seadus sai ka kohe wastu wõetud. (Lõpp tuleb). pow kargas ruttu istmelt maha ja seadis ennast ivormi järele, auupakuwalt sissemineku  ukse kõrwa. Paul wahtis teda meel üks silmapilku wait alles, siis ütles ta: „Ahaa, Teie olete üsna siniseks külmanud. Noh, see ei saa ühele noorele mehele midagi kahju tegema. Wõtke seda sõitu omale üheks õpetuseks! Ega Teie ometi nina ega kõrwad ei ole ära külmanud?" „OH ei, keiserlik majesteet, ma ei tunne sugugi külma, oleks häämeelega malmis edasi sõitma." „Soo?l Wist weel oberstiks  saama? Ei, ei, olgu esiteks oberstlcitenanti  nimest küllalt. Nüüd minge ja teretage minu poolt krahw Karitonowi." Nende sõnadega kadus keiser talwepalee ukscde taga ära. Tscherepow ruttas tüki maad jala edasi, et ennast soojendada, siis istus esimise kõige parema troskasse oma kindralile ilmelikust juhtumisest teatust andma.  See wõttis teda lahtiste kätega waStu, südamest rõõmus, et tema kaitse aluse imelik juhtumine õnnelikult läbi läks. Pallikleidi selga passimiseks oli ta tõesti hiljaks jäänud,  üks sõbralik pilk ilusatest silmadest, palkas teda siisgi nkalikult selle imeliku ette tulnud õnnetuse ja õnne eest. 11. Siberisse asutusse ! Sügifine manöwer aastal t 798 oli ar< wamataelaw. Terwe keisri maja ja nõnda nimetatud «Peterburi peenike ilm," oli keisri Pauli armastuse elu kohta, Gatschinase,  umbes 4t) wersta päälinnast, elama asunud. Kõik majad puhtamates kohtades sai-- wad Peeterburi külalistest ära üüritud. Wei- kese tuakese eest makseti 14 päewaks 5 kuni 10 rubla. Gatschina ümber laagris olem sõjawägi  sai kahte jakku jaotatud. Üht jagu komandeeris krahw Pahlen, teist kindral Kutusow. Suurwürst Konstantini käes oli linna kuberneri amet. Päew sai mööda saadetud hariliku manöwri pidamise ja muntsertamisega,  waba wälja pääl. Gatschina ümberkaudsuses helises püsside paukumine, suuretükkide mürin, trummide põrin ja trompetide kõla. Õhtul kogus suuremalt osalt auu seltskond keiserlikku lossi suuretcsseruumikatesse  ja laiadesse saalidesse ennast rõõmustama; kes seda ei soowinud, wõis jälle kenat muusikat kuulata ehk Prantsuse näitlejate kunstetentusi waadata. See kõik oli keisrile wäga meele järele, nõnda et ta ennast maailmas kõige paremas tujus tundis olewat- Ühel hommikul, pääle selle kui ta oma armastatama rügimenti, preobraschenski  kardeparaadet üle oli waatanud ja sellega iseäralikult rahul olnud, ütles taümber olewale kindralitele ja ohwitseridele: „Ma tean küll, mu herrad, et minu sisse seadmised mitte igale meele järele ei olnud, sellepärast olen ma sügiset ära ootanud, et sellega igaüks ise ära tunneks, kuhu minu uus teenistuse kord juhib. Nüüd näete meite waewa taga järge. Wene sõjawägi saab edaspidi auu- ja kiitusega Euroopa sõjawägede sekka astuma!" Nii ootasid kõik põnewusega manõwri lõppu ja sellega ühes auu-pelka, kui armu kingitust, aga üks ette arwamata juhtumine tegi kõik lootused korraga tühjaks- Järgmisel hommikul, pääle selle õnneliku paraade, pidi ihu karde ratsa keisri ees muntsertama(Järg  tuleb ) Isamaalt. Kuresqqrest. Siia aegne Kuresaare wangikoja ülem on nimetatud ameti järele jätnud ja tema asemele on hr. Adamowsky kinnitatud, kes siin aasta eest politseiülcwaatja oli ja haiguse pärast sellest ametist omal ajal pidi lahkuma. Kohtuministeriiimi käsu pääle on Kuresaare asetäitja kohtuuurija, nimenõuunik OlchowSky Wõnnu kreisi esimise jaoskonna kohiuuurijoks tähendatud, ja Kuresaare uueks kohtuuürijaks on Peeterburi ringkonna kohtu kohtuametite ivanem kandidat, kollegia sekretär Nasaroiv nimetatud. Kuresaare linnaülewaatajakS on hr. P e r« l a s ch k e iv i t s ch nimetatud, keS sel suwel siin „okolodotschnikuks" oli. „Eesti Postimees" kirjutab «Kuresaare Nädalalehe" järele järgmiselt: Minewal aastal las» kis politsei, mitme Lümada talupoja hobused ja wankrid  Kuresaares arresti alla panna wõlgu jäänud maksude pärast, mis talupoegadel Lümada minisleriumi  kooli ehituse eest maksta oli. Kahju, mis talupojad seeläbi saiwad, oli suur. Nõnda peeti hobused, kelle söötmine juba isegi palju kahju tegi, kibedamal löö-ajal kinni, kuna wankrite hind juba mõla tasumiseks oleks ulatanud. Talupojad kaebasiwad  see üle kubermangu walitsusele, kes neile õiguse andis, politseilt kohtu teel kahjutasu nõuda. Kuresaarde pidada ikka edespidi alatine „okolodvtschniku" koht sisse seatud saama. „Arensburger Woch." kirjutatakse, et Saaremaa  kihelkonna teed wiimase! ajal palju pahemaks olla läinud ja soowib, et nende parandamise  pääle suuremat rõhku pandaks. 1. Septembril peetud Loode laada pääl oli elajaid mähe kaubale toodud ja pääle selle oliwad  nad kaunis kullid. Kuresaare kaupmehed tahta kõrgemale poole palwekirja sisse saata selle üle, et Kuresaare „Riiete laat," mis nüüd Juli kuus peetakse, edcspidi  jälle talwe pääle ümber wiidaks. Muidugi oleks talwel nimetatud laada pidamine Kuresaare kaupmeestele kasulikum, sest et siis wõõraStel kaupmeestel  raskem siia on tulla ja neid selle läbi ta ivähem tuleks. Üleüldse oleks ka laada pää l kauplemine  talwisel ajal wähem olewat ja see on Kuresaare  kaupmeeste kasu. Rahwa kohta mõjuks aga talwel laada pidamine palju halwemini. Laada kaup oleks kallim, sest et laada kaupmehed kalli- Möndasugust. Uhke kerjaja õle teatatakse „Rcv. Zeitungile"  järgmist: Mõne päewa eest tuleb riiginõuuniku  E. proua korterisse kerjaja ja palub armuandi. Helde naesterahwas wiib talle suure tüki leiba. „Ma ei palu leiba, maid Natuke raha", ütleb sant. „Jah, armas sõber, kui sul leiba maja ei ole, siis ei wöi ma sulle ka raha anda." „Noh, siis ostke iseenesele weel leiba," ütleb kerjaja pilkawalt, wiskab kolm kopikut akna pääle ja sammub uhkesti trepist alla. Naljaks. Kuulutus. Annan auupaklitult teada, et ma kõiksugu palwe- ja kaebtusekirjasid hästi ja odawasti walmistan. Palwekirjasid armu-annete saamiseks kirjutan soowi järele wärisewa käega. Petsold adwokat. Waikne ja tasane tuuleke õrnasti heljus Maadest ja meredest üle, neid õrnasti puutus, Wäsinud päikene teekäiku lõpetes majuS Silmade eest; kõik, hämarik õrnasti kattis. Tasa kui ivari üks kuju sääl puude all kõnnib. Tasa ta sammude kahin ja riiete kohin sääl kuulud. Tasa la läheneb järivele kaitsetud tuule eest jmetsast. Tasa ta ümiseb eneses surmast ja eeStulewast õnn sotsast Waluga kramplikult käsa ta rinnale surub, Waluga waate ta tõstab nüüd taeivaste poole, Waluga hüüab ta ahastcs: Petja su läbi snüüd sureb Waluga pääle minu meel õnnetu taewalik stoode. Tasane kohin Lehtede sohin Wete mulin Ja maa pääl on wähcm üks õnnetu inimese lapi. vari ll—arät. Sa a r l a n e, 1898 .>ö 38