Saarlane K° 50. Teisipäewal, 12. Detsembril 1890. Vll. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas.... I rbl. 30 lp. pooles aastas .1 „ S 3 „ Ilmub igal tsisipÄSsVt»r. KurcsaareS kauba uulitsas nr. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab S kop. —H.— Ulcäliiiit Dlitika ajaleht maa- ja liaaarahwalc Armas herra Allik! Teie olete „Saarlase" 47. numbris ühe Saaremaale asutama põllumeeste seltsi pärast minu nime nii kõwasti käsile wõtnud, et ma selle läbi mägise maStu rääkimisele sunnitud saan, iseäranis meel sellepärast, et Teie mõnda minusse puutuwat asja kas meelega wõi kogemata kiima lükkate. Et Saaremaale üks Eesti põllumeeste selts hädasti tarwis oleks, on minu mõttes ja meeles ju ammugi liikunud. Sellepärast olen ma ka juba paari aasta eest Põltsama põllumeeste seltsi põhjuskirjad omale proowiks  muretsenud. Need pidid aga meite Saaremaa kohta parajaks tehtud saama ja selle pärast andsin ma neid tundja meeste kätte läbiwaatuseks ja muudatuseks. See asi wõtab aga ka natuke aega. Teiseks, kuidas ma Saaremaa Eesti rahwa asju tunnen, on siin head ettewaatmist tarwis, et midagit ilmale ei sünniks, mis enneaegne oleks, s. o. millel mitte elu jõudu sees ep oleks. Arwate ehk Teie, armas Allik, et nüüd Saaremaa rahwas nii kaugelt tugewad ja täieealised on, et nad juba üht põllumeeste seltsi sünnitada wõiks. Ma kardan wüga, et sünnitajad ise meel liiga nõrgad on ning sellepärast oma lapse eest ehk õiget hoolt ei saa kandma, mis läbi ta kidewaks jääks ja kellegile kasu ega äratust ep tooks. Waatke see on see asi, mis ka asutamise aega on pikendanud, aga mitte minu hooletus, kuidas Teie seda nimetate. Üle pea näitab see sõna „hooletus" Teite suust ja sulest liiga kergelt wälja kukkuwat, nagu ei teeks ta kellegile waewa, aga ta on ometigi üks kaunis mahe otsaga nõel, millega teist walusasti haawata wõite, iseäranis meel siis, kui ilma süüta pistate. Teitcle selgemaks tundmiseks ühest seltsi tegewusest lubage mulle mõni sõna seletust anda. Üks selts wõib üksi siis kasuliku tööd tehja, kui sääl liikmed ja osawõtjaid on, kes äratust ja õpetust jägawad ja liikmed ja osawõtjaid, kes seda äratust ja õpetust wastu wõtawad. Need, kes aga õpetust annawad, peawad jälle ise ka õpetatud ja haritud inimesed olema. Kui meil ühes seltsis niisugused  haritud mehed puuduwad, siis ei wõi selts iialgi õitseda. Seda näeme ju selgesti omast praegusest Kuresaare „Eesti seltsist." Kui nüüd Saaremaale üks põllumeeste selts asuks, millest õpetatud ja kõrgema haridusega mehed mitte osa ei wõtaks, siis ci oleks niisugusel seltsil midagit suuremat tähtsust. Mis aitaks meitele kool ja koolimaja,  kui koolmeistrid sääl puuduwad? Ehk kui palju wõime meie Saaremaal kõrgema haridusega põllu mehi leida, kes ka Eesti põllumeeste seltsist osawõtaks? Haritud mehi on siin küll, aga nendel on Eesti rahwa keel ja rahwa meel weel tundmata ja wõeras. Waatke niisuguste küsimuste juures wõite jällegi tükiks ajaks seisma jääda ning järge mõteldes pead murda, mis peab tegema ehk tegemata jätma! Kui wähe meite haritud mehed meite praegusest Eesti seltsist osawõtawad ja kui wähe nad rahwa elust lugu peawad, seda näete ja teate ju wäga selgesti isegi. Kui Tõe wõimus. s Tema ei salganud seda mitte, et Georg Elbah neil wõersil käinud, aga seda ei rääkinud ta mitte, mis nende kahe wenna wahel õieti olnud oli. „Seda miin ma enesega hauda", tunnistas  tema seesuguse kindlusega, mis üksgi enne selle tasase naisterühma juures ei näinud. Tema oli ennast täiesti muutnud. Tema ilusa näo pääl asuS nüüd üks kare wali jume. Lahke naeramine, mis muidu tema huulte ümber mängis ja teda ilusaks tegi, oli hoopis ära kadunud ja walju, peaaegu kärsituma olemisele maad annud. Kõik katsed, mis kohtu ametnikud ette wõtsiwad, et teda selle saladuse ilmutamisele ja kõige awaliku tunnistusele meelitada ehk sundida, oliwad ilma asjata. Tema jäi oma esimese ütelust juure, et misgi asi maa pääl teda seks sundida ei jäksada. Mägise ei wõida siin seda kangekaelist naisterühmast ka mitte seks sundida, sest et siin misgi kurja töö märkisid ega awaliku tunnistust ci olnud. Nii ei jäänud seesugusel korral muud nõuu üle, kui jälle Georg Elbahi taga otsida kui selle asja sisse selgust taheti saada. Weske abielu paar oli juba mõne aasta eest oma testamendi malmis teinud, kus nad seda, kes neist kauemaks pidi elama jääma, täie wara pärijaks oliwad nimetanud ja et neil mitte lapsi ei olnud, siis jäi see kaunis suur warandus kõik lese Annile. Noor, ilus ja rikas lesk oleks wist lühikese aja pärast kosilasi küllalt saanud; aga kõikide suureks imeks panemiseks tegi ta nagu tahaks ta kohe pärast oma mehe surma igawesti oma kodu maad maha jätta. Tema püüdis nii ruttu kui «võimalik oma meski ära müüa ja kõik oma liikuma waranduse rahaks teha ja korraga oli ta ise ka kadund, keegi ei teadnud kohu . . . Nagu ta selle üle waikis, mis selle õnnetuse kohta käis, nõnda sama waikis tema ka selle üle, mis ta nüüd ette wõtta tahtis. Arwati küll, et ta tahta Breemeni linna elama asuda, kuS temal ka sugulasi oli, aga selgesti ei wõinud ükSgi seda teada. Lese järsk ja salaja kadumine, heitis weel mustemat warju möldri arusaamata surma pääle. Kõik oliwad nüüd kindlad ses arwamises, et kuri käsi waese möldri elu küünla ära kustutanud ja tema abikaasa kuidagi wiisi sellest asjast ka osa on wõtnud, sest mikspärast oleks ta muidu nii kangekaelselt  mehe wenna wõersil käigi üle matkinud  ja ise nii salaja kodumaalt ära karganud?  Tema tahtis ennast wist hoopis eest ära hoida. Kes oleks aga sest maitsest, ilusast ja tasasest naisterühmast seda kõik uskunud?! Päike wajus kaugel lääne pool ikka madalamale. Km kulla sisse kastetud säras Präri mets ja iga rohukõrreke hiilgas purpuri karwal. Ühe tahumata palkidest üles ehitud maja ees pingi pääl istus üks mees ja waatas mõttes alla wajuwa päikese poole. „Sääl lähed sa alla, et jälle kodumaal  hiilgama iluga üles tõusta. Kodumaal  . . . mis kaugel, kaugel tema selja taga seisis. Tema ei wõinud reisija päikesega ühtegi terwisid senna saata, temale oliwad sääl kõik surnud ja kadunud. — Oh seda wiletsat elu, mis temale ainult oma hirmust ja karedat külge oli pöörnud, mikspärast pidi ta seda meel edasi elama? Tema ei mõistnud isegi seda, mikspärast ta seda mitte enesest ei ole ära heitnud, millel ometi tema kohta miSgi sugust wäärtust ei olnud . . . Kas oliwad need sidemed, mis õnnetumat meel maailma külge köitis, kohuse tundmine ja harjunud wiis? Wõi oli see elamise himu, mis ka kõige rõhutumate südametes asub? ..Znarlase" tellimine on alganud. Tellimist palutakse Pea ära toimetada. M- Lehe hind on: IHA Saaremaal aastas ... 1 r. 50 k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas .2 „ „ Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas toimetus, kaubauulits as nr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Igaüks, kes ..Saarlast" tellib, saab kalendri kingitud. OOOGOOGGGGOGGOGG Tulcwal aastal ilmub Saarlases kuulsa Saksa kirjaniku Franz Hoffmanni jutustus: Hmllll llrillllstch ja tema waenlane. »»»«»»»»»»»»»««»