Saarlane H s. Teisipäew-l, 38. Webruaril 1895. Xli. aastakiiit. maksab: Saaremaal aastas.... 1 rbl. 50 kp Postiga saadetud aastas. 2 „ „ Pooles aastas 1 ~ 25 „ Ilmub igal toisijsäsiVt»?. KurrsaareS kaubauulitsäs ur. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaares. —K- UM Uieiildiiie xolitik» aialeht «im- ja llnnarahisiilk. UM Saaremaa Karskuse Seltsi aastakoosolek 14. Webruaril 1895. HAii kui teada, pidi Saaremaa karskuse Ai seltsi aasta koosolek 6. Webruaril s. a. olema. Et oga koosolekule ainult mõned liikmed tulnud oliwad, siis tähendati järgmine  koosolek 14. Webruari kp. pääle. Sell päcwal oli aga liikmeid kaunis rohkesti  kogunud, millede hulgas kõigerohkem meie auuwäärt õpetajaid oli. Pääle liikmete  oli ka 4 wõõrast koosolekust osa wõtma tulnud kaks nendest selle hää nõuuga, et seltsi liikmeks heita. Koosolekut alustas  seltsi esimees lühikese kõnega koosolijaid terwitades. Kõnes tuletas esimees meelde, et seltsi eestseisuses mööda läinud aastas muutust ette on tulnud ja nimelt selleläbi, et endine esimees hr. baron Sasi, kes seltsi hääks wäsimata tööd on teinud, seda ametit  maha on pannud. Raske südamega alganud  tema, praegune esimees oma ametit. Mitmelt poolt lubatud temale abi, kuid lubamine  ei tehtud enamuse poolt mitte teoks. Sellcstgi tulnud, et mitu asja teisiti olla läinud, kui nad minema pidilvad. Ka külmust  seltsi liigete poolt olla wäga sagedasti näha olnud. Iseäranis paistnud see seltsi aaStapidul, millest ainult 5 liiget osa «võtnud,  selgesti wälja. Sellepärast palus esimees,  et seltsi liikmed kõik südidusega ühes kooS töötada püüaksiwad. Muidu seltsi asi ei wõida edeneda. Kõne lõpul tuletas juhataja  ka Riigiisat meelde Teda kõrgesti elada lastes, kus juures kõik koosolijad püsti tõusiwad. Kõige esiteks tuli päewa korrale aastaaruanne,  mida esimees ette luges. Selle järele oli 1894 aastal üleüldse 137 rubla 44 kop. sisse tulnud ja 113 r. 53 kop. «välja läinud, nii et kassas meel puhast raha 24 rbl. 45 kop. järel on. Minewal suwel Kuresaares peetud Eestirahwa baastase  «vabastuse mälestuse laulu pidu sissetulek  ja «väljaminek ei wõetud mitte karskuse  seltsi aruande sisse. Teiseks päewakorra punktiks oli Keisri Majesteetidele Nende pulina päewa mälestuseks kingitama albumi tarwis rahaandmine tähendatud, milleks St. Peterburi Eesti häätegewa seltsi kiri 17. Januaril s. a. põhjust andis. Et aga paar päewa enne koosolekut nimetatud häätegew selts oma kirja 17. Januarist s. a. mitte tulnud  olewaks lugeda palus, nii kui auuande «valmistamine selle seltsi põhjus kirjade järele mitte kokku ei käida, siis oli see küsimus sellega lõpetatud. Üleüldse ei olnud koosolek sugugi Keisri Majesteetidele albumi kinkimise poolt, maid arwas kõige paremaks Riigiwalitsuselt Eesti Aleksandri kooli ümber  muutmist põllumeeste kooliks paluda. Kolmandaks tuli uude liikmete «vastu «võtmine päewakorrale. Seltsi liikmeteks soowisiwad neli herrat astuda. Kaks neist oliwad palelikult koosolekule tulnud, kuna kaks oma soowi kirja teel awaldasiwad. Koosolek wõttis liikmeteks soowijaid kõik ühel häälel wastu. Selle järele pidas hr. Koppel kõnet, milles ta joomise kahjust rääkis ja igaühte joomise wastu wõitlemiseks töötada manitses. Lõpeks sai weel otsustatud  5. Märtsil kõne õhtut lauluga pidada, milleks Kaarma seminari abikoolmeister lahkesti kõnet pidama lubas tulla. Ühtlasi  tehti weel otsuseks tulewal suwel rahwapidu  karskuse seltsi poolt toime saata. Selle kordasaatjaks waliti kolmeliikmeline kommission,  kes enesele, kui tarwis näib olewat,  weel liikmeid juurde wõib walida. —lk. Ilu ju süda. 30 K. Loike«'i uudisjutt Pauli teenistus läks üsna jõudsasti edasi ja, ehk küll ilmad mõni kord wäga külmad oliwad, siisgi ei teinud see tööle palju takistust. Iga laupäcwa õhtu sai temale nädala palk wälja maksetud. Pühapäewadel wiitis Paul enese aega, linna tähtsamaid kohti järele waadatcS. Ühel õhtul, kodu tulles, leidis Paul oma sõbra raskesti haige olewat ja öösel jäi ta wccl mi wõimatumaks. et iga silmapilk  surma oodata oli. Manamees ise armas, et ta mitte enam õhtut näha ei saa ja kcclaS Pauli täna wälja minekut. Vinu elu kelluke hakab nüüd warsi lahkumise tundi helistama, Ales ta. Ma ei ole sest saati mitte ainust kordagi haige olnud, kui ma siia elama asusin. Nüüd tuleb hantselt raske hoop ja selle alla pean ma langema! Ei wõi senna enam parata, sest ma tunnen oma eluotsa käes olewat! Sina oga Paul, oled minu ainus sugulane, ja pead MM mulle, mu surma tundi kergemcks  icgcma. Aga ma ei taha seda ka witte mmdu,"waid sa pead selle eest ka tasumist sama! Ära pane pahaks et ma sMe süüd »fina" ütlen, sest sa oled ju minu lähem sugulane. Mina olen juba kakskümmend aastat siin elanud, alati olen ma waewaga raha teeninud ja kõik hoolega kokku hoidnud. Jumal on minu töösid ja tegemisi õnnistanud, nõnda et ma manaduses  kauni summakese raha wõisin kokku panna, mida ma nüüd kõik sinule, kui oma ainsa suglasele pärandada jätan. Mina olen oma testamendi juba enne sinu siia jõudmist selle tarwis malmis teinud, ja see on Jumala armu tahtmine, mis sind just seks parajaks ajaks siia juhatas. Kõik olen ma juba nõnda malmis seadnud, et kõik minu mara, pääle minu surma, seaduslikult  sinule mõistetud saab, muud kui matmise kulud pidiwad tagasi wõetud saama. Nüüd aga saad sa ise oma sõbraliku käega minu silmad kinni majutama ja saad ka minu matmise eest hoolt kandma ja sellega jääb siis lõik ainult sinu pärandada. Siin minu moodi kohal kapi sees, on see raha, wõtta ise teda siit wälja, sest minule teeks niisugune liigutamine wäga haiget. Wõti on ju kapil ees. Paul täitis haige soowi, keeras kapi ukse lahti ja tõi jäält seest kaunis suure raha paki nähtumale. Kas sa tead ka, armas Paul, kui palju raha siin paki sees kooS on? küsis haige. Ei tea. Noh, kui see summa ka iseenesest nii wäga suur ei olegi, siisgi on see sinu kohta wäga tähtis, sest ma tean et sa kehwa mees oled; siin on terwelt kaks tuhat rubla. Kas minule tahate seda raha anda. Seda kõik? Kõik, waStas haige; mull ei ole ju enam muid pärijaid maailmas. Aga see on jo üks arwamata suur kingitus! Millega wõin ma selle eest oma tänu awaldada! Ei ole midagi tänu tarwis, sest, nagu sa ise näed, ei wõi ju mina seda raha enam ise ometi tarwitada. Wanamehe silmad wajusiwad kinni ja ta uinus magama. Tüki aja pärast lõi ta jälle silmad lahti ja rääkis edasi, aga palju nõrgema häälega, kui enne: Siit kapist, kust sa see raha wõtfid, leiad sa ka minu testamendi. Pääle selle summa mida ma sinu kätte andsin, on mull weel teiste inimeste käes ligi wiissada rubla raha, mida sa kõik kohtulikult sisse sundida wõid sest nende kõikide pääle on kindlad tunistuskirjad.  Kapist leiad sa ka minu mõla raamatu, kuZ kõik wõlglaste nimed nende raha summadega ülewel on. See korter on minul üüritud, aga mööblid on minu omad ja neid wõid sa kõik puhta raha eest ära müüa kui sa siit ära reisid. Mind mata selle maja peremehe abiga, kõige lähe» masse surnu aeda, sest minu riStiraamat on ka siin. Minu matuste eest ei maksa Isamaalt. Kuresaarest. 9. Webruaril s. a. auustas  Kuresaare linna gymnasium ärasurnud tähtsama Wene kirjaniku A> S. Grybojedowi 100 aast. sündimise päewa mälestust seega, et hulga rahwa osawõtmisel mitmesuguseid ette lugemise pidas. Kõige esite ütles gymaasiumi direktor lühikese alustuse kõne, mille järele gymnasiumi koolmeister hr. Aksjõnom pitkemalt Grybojedowi, kui esimise Wene rahwa rahwusetundmuse ärataja elu üle kõneles. Pääle kõne sai mitmete gymnasiumi  kaSwandikute poolt Grybojedowi töösi ette loetud. Lõppeks lauldi Keisrilaulu. Pidust wõtfiwad muude seas ka enamisti kõik Kuresaares elawad kroonuametnikud, nagu koolmeistrid, kohtunikud, wäeteenistuse ametnikud j. n. ed. osa.