na last kõige paha elu eest hoida oskab ja seda ka alati teeb. Niisugune armastus on see kõige magusam ja kangem, mis kõik ära wõidab. Õige ema arm kaitseb last igal ajal ja ka iga pool! C. Allik. sõna enam sellest! Sa ei tohi oma leiba mitte pisarates süüa, mis igawest mu hinges põlema saaksiwad, ja minule saab juba üks toimetus leida olema, mis sind minu saatusega  rahuliseks teeb. Kes midagist õpinud, emake, noor, terwe ja täis head tahtmist on, kes kõige päält Jumala pääle loodab, mis peaks see siis kartma? Julgust ja kannatust, minu armas ema! Tõeste läheb meel wiimaks kõik hcaste! Ema surus oma poja kaenlast, surus ella musu ta palge pääle, ja laskis °teda toimetada, kuida ta ütelnud oli. Ta ise lootis, et Osivaldi waiksed joonud täide minema saaksiwad, ja nägi isegi ära, et ta poeg kauplust tundmiste, oma hea tahtmise ja usinusega ja oma kindla mcelc-oluga siiski weel wäga noor ise oma kaupluse alustamiseks oli, sest ta oli waemalt kaheksateistkümne  aastaseks saanud. Ka wõttis ta mait olles nõuks, seda wäikest päestetud warauduft õige murelikul hoida ja kaitsta, et see kord hiljemal ajal Oswaldile kasuks wõiks tulla, ning see mõte oli kõige päält, mis teda oma poja plaanide ja ettewütmistega  äralepitas. Ta üüris omale wäikse, odaw, korteri, ning kui see sõbralikult kui ka hiilguseta ja toruseta korrale seatud oli, wõttis Oswalt ette, omale üheski Hamburgi kauba-majas üht wähikest kohta leida. Aga temal ei tahtnud õnneks minna, oma eesmärgile saada. Mitme kaubamaja ühe teise järel langemine oli suur hulk kontori-abilisi leiwata ja teenistuseta jätnud, ning teised majad oliwad oma abiliste hulka «vähendanud, nõnda et selle hulga koha otsijatele kuskil kohta leida polnud. Igal pool, kus Oswald järel küsis, trööstite teda tulema ajaga, ning pea pidi ta ära- nägema, et wähemast silmapilguks tema, kui küll ka wäiksed, lootused mitte täidetud ei wõinud saada. Aga kui ka seda, ema, ütles ta ühel õhtul, kui ta jälle mitme asjata käigu järel ema wäiksesc elukortri tagasi tuli, kui ka! Kui mull selle wiisiga ei õnnista, siis ehk wahest teisega, ja mina ei taha niisama mähe lootust kautada, kui sinule koormaks olla. Home lähen ma sadamas?, ja teenin oma leiba oma käte tööga. Ema tahtis wastu räekida, tahtis weel napimalt elada, isegi kõige hädalisemad tarwitused kitsendada, aga Oswald oli kindel ja jäi kindlaks. Kalewi-kuue asemel pani ta teisel homikul töökuue selga, ning kindla tahtmisega, ühestgi tööst mitte häbeneda, astus ta teele sadama poole. Kes Hamburgi sadamas, kus igapäew palju laewu täidetud ja tühjendad saamad, hea tahtmisega tööd tahab teha, sellel on sest arwasti puudust. Alandlikult pakkus Oswalt ennast tööle, ja mõne silmapilgu pärast aitas ta kehast, kastist, pallist ja' nendesarnast teisi niisuguse jõuga ja usinusega  ühe ilusa sõiduriista pääle kanda, nagu poleks ta lapse põlwest mitte muud harjunud. Seesuguse tööga läks aeg rutust edasi, ning kui lõuna tuli, oli Oswald mõned shillingid teeninud, milledega ta oma lihtsat lõuna sööki mõis maksta, mida ta kohe ligemas sadama trahteris ärapidaS, et pääle selle aja wiitmata oma tööd wõiks jälle hakkata. Parajalt tahtis ta üht rasket kasti oma õlale tõsta ja laewale kanda, kui häkitselt üks käsi pehmest ta õla pääle koputas, ja ühtlase üks tuttaw hääl ütles: Aimu Jumal,  näen ma õiete? Oswald! Sina? Ning sadama tööline? Poiss, oled sa narrilaseks  läinud? Oswald pööris ennast rutust ümber ja nägi üht sõbraliku nägu. Härra Bornstabel,  ütles ta ja sirutas oma kät, millesse teine südameliku surumisega kinni hakkas. Oh ja. Teie ei tea mitte, mis meile kõik on juhtunud! Palju paha ja kibedat selle lühikese poole aasta sees, künni Teie Hamburgist  ära olite. Mis siis, mis Oswald? küsis härra Bornstabel- Sinu isa? On surnud! wastas Oswald. Minu Jumal! Ja sinu ema! Elab, Jumalale tänu! Aga kitsendud, pea aegu puudulikku elu, nõnda et ma temale mitte koormaks ei tohi olla. Need on ju pahad teadused, waene sõber! ütles härra Bornstabel kaastundmusega.  Sa pead seda mulle kõik edespidi laialt kõnelema. Nüüd aga, mikspärast  see kuub? Miks ei ole sa waewaks wõtnud ühes kontoris omale kohta nõutada? See on sündinud, härra Bornstabel, ning tõeste, waewast ei ole mull mitte puudust olnud. Aga õnn puudus, ma pidin katsuma ennast teisi wiisi pääl üles pidada. Hm! Aga koorma kandja! Sina, minu wana sõbra poeg, sina, kes üksnes pea ja sulega oled harjunud tööd tegema! Näe nüüd, ma mõtlen, et see häbi ei ole, härra Bornstabel, käed abiks wötta, kui pea tegemist ei leia, wastas Oswald. Esialgul leian ma sell wiisil oma leiba, ning hiljem juhtub ehk midagi paremat ja kergemat teenistust. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarcst. ö. Juunil tuli Liiwimaa kuberneri harru seia, siinseid kohtuid läbi waatama; siit läheb ta Pärnu, kust ta siis jälle seia tagasi tuleb, et paar nädalat terwise wett pruukida. „Marvsina" müüjad Wmelased on sce suwi üsna tormiks läinud: igapaew, kellu 12 saadik hakawad nad karjuma, kuni õhtu kellu 8, mis sellepärast palju enam kära teeb, et neid rohkest on. 4. Juunil sõitis üks haigene pati-prõua laewa päält linna, muidugi woorimehega. Linnas laks aga kaleshi rataS katki, millepärast prouakene uut woorimecst palkama pidi. Oleks perud hobused  olnud, ega siis ilma õnnetuseta poleks mööda läinud. Säh, mine usu siis woorimeeõte sõidu wärkisi! Paari nädala eest rautas keegi wõeras preili parkis oma kuld uuri ära. Küll oli õrnake kimpus, päälegi sellepärast, et see üks mälestus tale oli. See on siin küll imelik, kui midagi ära kantakse, ega seda siis enam miskit moodi kätte ci saa. Meie rahwas on nii „auusad," et nad leitud asja ilmaski kautajale, ehk politseise ära ei anna. Kuida kuulda, saada tulekaitse sellsi musiku koor laupa õhtuti, kellu 8— 12 mängima. See oleks ka wäga soowida, et Bade-kapellc igal õhtul kellu 7 kuuni kellu 9 mängiks. Enamast lähemad inimesed pääle kellu 7 alles parki, kunas need siis endid juba minemise wastu walmistawad, 6. Juunil tuliwad Peterburgi kaswatus majast 4S haiget last seia pätti. Pühapäew, 6. Juunil peeti Kaarmal kaks laulu kontserti ära. Waimulik kellu 2 kinkus  ja ilmalik kellu S maalinna Ml. Linnast hakkasiwad homiku wara juba rohkest saksu kui ka alamaid rahwast senna sõitma, kuid kahjuks oli sell päewal nii kange tuul lahti, et tee pääl tolmu sceZ teist inimest enam ette ei näinud, millepärast paljud tagasi jäiwad. Hinnad oliwad kohased, kunas laulud ka üsna hästi kõlasiwad, ehk wäljas tuul küll palju iludust ära kautas. Talu rahwas rõõmustas enam endid „linna pillide" üle, kes waheaegasid lõbustama oliwad läinud. Ilus pole see just mitte, et talnrahwas nn näljane on ja mitte 10 kopikat ci raatsi pileti eest wälja anda, maid tikkusiwad salaja siit ning säält sisse. Pärast kontserti paluti sarme mehed hr. Undritzi kooli majasse, kus ka natuke keerutud sai. TõeSti halwaks peab seda tunnistama, et woorimehed kõik hästi oma kohut ei täida, nagu näituseks, oli musiku meestele linnast hobused tellitud, kcS neid senna wiisiwad. Et woorimehcl omal enam hobuseid ei olnud, oli ta ühe liiwa wüdaja käest 3 wäsinud töö hobust wõtnud, keS waemalt iseendid jõudsiwad kanda. Hobuste peremees  oli siis kutseri ametis, kes sääi ennast nii purju pani, et sugugi puki pääl enam seista ei jaksanud. Kõige tee pidi teda kinni peetud saama, et ta omas purjus olekus mitte ära poleks kõdunud. Raha saab hobuste eest küll õieti nõutud, aga kas igakord nõudja oma kohut ka õieti tahab täita, seda ei panda tähelegi. Parandust senna! Karjast. Häbemata toores töö on hilsuti Karja koguduse surnu aidas ära tehtud. Karja mõisa härra lapse haua pääl olcw ilus marmori rist on toorestest kätest ära lõhutud. Ohkades peab ütlema, et kurjus praegusel ajal nii koledaks läheb, et ka surnute mälestused kiriku aidas enam rahul ei peeta! 15 rubla on sellele lubatud, kes selle kurja tegija üles annab. Nuki wili paranes soojade ilmade ja wihma tõttu kaunis hästi; ka odrad on ülesse tõusnud, mis kuiwa läbi alles tõusmata oliwad. Noored puud aidadcS ei taha see aasta kellegile rõõmu tehja. Riiast. Sääl on minewal pühapäewal suur torm mässanud, mis nii kange olnud, et isegi puid siin ja sääl maha murdnud. Ka Tallinnas on sell päewal wali tuul, mis aga kellegile kahju ei teinud. Warshawist. -Valerahategijad. Hiljuti  on siin kaks meest kinniwõetud, kelle päüle oli kaebatud, et nad wale kahekümnekopikalisi  hõberahasid laiali laotada. Mehed wõeti kinni ja leiti nende juurest tõesti kahekümnekopikaliste walmistamise masin, ja kümme tükki uusi walmis rahasid. Kurjategijad on oma süü ülestunnistanud. Moskwast. Sääl tapnud 16-aasta noor poiss oma ema ära, sest et see talle nõudmise püäle raha ei andnud. Mõrtsukas on kohe kinni wõetud. Kiiewist. Aruldasest lapse armastusest taob „Kiiewl." järgmise kohutama sõnume: Ühes külas Kiiewi kubermangus elas Juudi naine Hail Tuw oma tütre Leiega. Ühel Aprilli kuu ööl tungis sõjariistus mõrtsukas  aknast sisse otsekohe ema kallale. Ema karjumise päüle kargas Leie mõrtsuka külge kinni ja hüüdis emale, et ta põgeneks, mis ka sellel korda läks. Selle asemel wcdas aga mõrtsukas nüüd tütre urtsikust wälja ja surmas ta sedamaid. Oma wõitlemiseS mõrtsukaga oli tütar mitu korda hüüdnud: „See on Jwan!" Sell põhjusel on kaks selle eesnimega kahtlast inimest ülekuulamise  alla wõetud. 24 Saarlane, 1893,