Saarlane Neljapäewal, 3. Januaril 1891 V»!. aastakäik. maksab - . iles aliStaS I „ 2Z „ h Ilmub igal Kuresaares kauvauulitsäs nr. 17. Saarlase toimetusele, Knresaares. Kuulutase rida ehk selle ruum UW Klealdiae xalitika ajaleht maa- ja liaaaeahwale MM Õnnesoow 1891 aastaks! Hoja soowi sõna söua, Söua lõbusamal 1001, Wendel ühenduseks jõua Tasa mahedamal wool. Uuel aastal iga wenda Iga õde terwita, Koidu tiiwadella lenda Rahu lilla puistama. Isad teie ettewöte Käigu õnnistuse teed; Ellad emad saage kütte Aate küllasemad keed. Peiu säras ilma söul, Kalli kaunikese käel, Kalli kaitsutuse möul Örnäl armastuse wäel. Neidu Pruudi pärjal ehi Aasta uus meil ellasti, Rõõmu roosidella lehi Saada öitswalt õnnele! Käi sa kindlal õnne söul Minu kallis Saaremaa, Rända raugemata rammul. Leia krooni kullasta! X. 8. Armsad Saarlased! A/lepea kõik, kes teie Saarlast loete, olge teie rahwuse ja usu poolest kes teie olete, kõigile teile soowime meie head ja õnnelist uut aastat, rõõmust elu ja üleüldse  kõik mis iial keegi soowib saagu täidetud! Saagu uueks meie meeled ja mõtted, uueks meie teud ja tööd; nõnda kui aasta uus, nõnda olgu ka meie meeled ja teud uued. Leidku iga hädaline awitäjaid ja tõbine parandust! Taganegu tuimus, see paks jämeda jalaga laisk loomus, saage wirgaks ja usinaks igale heale tööle ja teule. Head õnne ja usinust soowime iseäranis isamaalisele tööle, astugem kokku Saare sõstra silmalised neiud ja pere pikad peened peiud, Eesti ilu uueks tooma, teatus wallast walgil looma. Ühendagem endid igaS heaS ettewöttes. Asugu sell aastal meile need uued ammu oodetud kolm kulda kallist mälestuse sammast, mida nii mitu ja mitu aastat ilmaaegu on oodetud, olgu see aaSta fee, kelle numbri meie kuld tähtedega oma ajaloosse rahwa elulise parandamise  ajaloosse wõime kirjutada. Need kolm kuldset mälestuse sammast, mis meie Saare pinnale nii wäga soowida oleks, on „Kasinuse selts", „Laulu selts" ja „Põllumeeste selt s." Ühendagem endid seks armsad Saarlased, ülemad ja alamad, kõrged ja madalad, tugemad ja nõrged, sest ühendatud jõul on kõik kergem ette wõtta, kergem koormat kanda, sest ka laulik ütleb: „OH ühendus sa pärli rida. Sa wõidad tacwad, wõidad maad; Mill punab meile sinu ida Mill siin su päiksed piirawad. SSäl üksi sina elad, asud KuS oma kasu kärmal jääb, SSäl pilwcni sa kõrgeks kasud, KuS waen ja uhkus kõnva jääb!" SeS lootuses, et meie maa kõrgemad ja targemad pojad enda Käle seda waema wõtaksiwad ja nende kolme seltsi asutamist elule kutsuks, julgeme meie kui nõrgemad liikmed endid nende abiliseks pakkuda, et meie elamalt ja südamest nendest osa saame wõtma, ja mis iialgi meie jõuus on, mitte tegemata jätta, et need seltsid Saaremaale jäädawakS kasuks ja elustajaks oleksiwad, see on ju igale lapsele selge, kuid ainult tegewaid esimehi on meie seas wähe, kes aSja joonde ja korda ajaksiwad. Meie Saarlased ei ole mitte, nagu mõned ütlewad, tuima ja aeglase loomuga, maid i Saarlased ou ergu ja ärksa loomuga, agar ja töökas rahwas, sest seda on tema kodusest ' elust nähja, et kõik, mis temal eluüles!  pidamiseks tarwis läheb, ise tahab tehja, ega mitte iga ühe wäikese asja pärast - meistrid otsima ei lähe. Lootusest ja usust wõtkem uut julgust ! uue aasta sees. Läheb igamees oma tööle tõttes Ja wöitleb nagu rahwa mees. Siis pea näeme igas asjas. Et uus elu asub rahwa seas. Ja pea paistab wilja wäli. Mis laenetab kui Lääne meri. Sellepärast tööle kallid kodumaalased! Ehitagem endale mälestuse sambad, mida meie lapse lapsed tänades ja õnnistades saawad nägema. Head edu ja head uut töö jõudu kõigile uueks aastaks! Lõppeks soowimc meie A. Haawa sõnadega: Ärka! Jumal õnne andku > Uuel aastal sinule, Elu-saatuS vist kandku i Palju sinu teedele! Õienduseks. j Nr. 47 „Saarlase" seeZ tegin ma I „Põllumeeste seltsi" asumisest, meie Saare- I maale, wähe juttu ja soowisin, et mõned targemad mehed omad nõuud ja jõuud ühte panemad ja ka hr. Markust, kes seda wist kõige puremine tunneb, abiks paluksiwad, i aga nimetatud herra nähti kui natuge pahandatud saamad, et mulle sellest wäikese tüki wastu kirjutas. See kirjeldus ei tulnud küll just mitte kurjast südamest, aga siiski pean ma selle kohta natuke õienduseks I ütlema, kuid palun, et lugejad mitte seda ! pahaks ei pane, sest asi on meie rahwa ! kasu pärast. - Armas herra Markus! Teie ütlete, et mina TeieSse puutuwad ! asja kas meelega wõi kogemata kiima lükan. Kuidas wõite seda tõendada? Minu arwa- mile järele olen ma ühte asja, mis kord nõuilpidamise all oli ja mis peaaegu unusi  tuse hõlma pidi langema, jälle üles asutada ! katsunud ja nimetasin Teid kõige tähtsamaks, ! millest muidugi kõige rohkem tunda wõite ja soowin, et ka teised Teid meel paluksiwad, et asi pea käsile saaks; sellega pole ma I Teiesse puutuwad asja mitte kiima tahtnud lükata, maid palju ennem kõrgemale upitanud. Teiseks ütlete Teie: „kuida ma Saaremaa  Eesti rahwa asju tunnen, on siin head ettewaatmist tarwis." See on Teil küll tõsi! Aga nii kuida mina Saaremaa rahwast tunnen, on nad niisugused, kes enne targemaks ei saa, kui neil midagi äratust ei ole, ehk kui neil midagi nähja ja kõpuga katsuda ep pole. Nii kuida nad praegus on, on nad ka 20 aasta pärast „Pöllumeeste seltsist" tundmata, sest kust peawad nad selle kasu nägema, kui seda meel pole. Ka arwate, et häid esimehi siin wähe saab olema. Esiteks leiab juba küll siit nii palju, et ühe tubli eestseisu kogu wõib saada, külap aega mööda ärkawad mehi, kes appi wõiwad tulla. Ükski ei saa enne targaks, kui õppimise läbi. Kui meil