Saarlane UM Kleüliiine vilitikg ojiileht ma- j» limmahmle. MM Xs W. Neljapäewal, 31. Aprillil 1894. Xl. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas. .. . rbl. 3N kp. Saaremaal pooles aastaS „ -- „ Postiga saadetud aastas. 2 „ ~ Pooles aastas. ..... tl „ 23 », Ilmub igal toif»PÄosVa4'. Kurcsaares nr. 7. Kirjad käkivad: Saarlase toimetusele, Kuresaares Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab L kop. Telegramm. Keiserlik Kõrgus Suurwürst Troonipärija Nikolai Aleksand-- rowitsch on ennast oma Kõrgete Wanemate lubaga, 8. Aprillil Hesseni suuherzogi õega prinzes Alicega kihlanud. Saaremaa naisterahwas. Et meie Saaremaa naisterühmad Ülemaa naisterahwastest hariduse poolest natuke taga on, ei wõi keegi salata, aga kui natuke rohkem selle pääle waatame, millest see tuleb, siis näeme, et nad koguni seda olla ei wõi, nagu Ülemaa naisterühmad. Saaremaa naisterahwad on palju töökamad  kui Ülemaa naisterahwad. Juba maast madalast peawad nad hakkama rasket tööd tegema ja päris sundimise waral. Kooli õpetus on peaaegu neil kõrwaline ja asjata asi, sest kuhu läheb üks naisterahwas oma tarkusega! ütleb enamast iga isa ja ema; Kui ta waewalt lugemise on jõudnud kätte saada, siis on tal tarkust küllalt ja siis tehku aga kanget tööd, wanematega ühes. Et asi kudagi teisiti ka muuta ei anna, tuleb sellest, et meie Saaremaa tugewamad meestcrahwad kewadel kõik Ülemaale tööle rändawad. Lähme sui kord maale, siis näeme et põllal ehk heinamaal ainult naisterahwad  tööl on. Kõik puumaa töö saab Saaremaal naisterahwastest tehtud, niihästi kerged km ka rasked, mis mõni tõeste tugema meesterahwa tehja tuleks. Ka tohter Hellat ütleb omas „Terwise õpetuse" raamatus, et Saaremaal ja Pärnumaal  naisterahwad kõige langemine peawad  tööd tegema. Ülemaal käiwad naisterahwad rohkem üksteisega läbi segamine, see on, nad reisiwad  kaugematest linnadesse, kus nad mitmesuguste  inimestega kokku saamad ja asju õiendawad, kunas mehed kodust töö üle rohkem rõhku panemad. Niisugust läbi segamine käimisega õpib ja harjub inimene rohkem elu ja inimesi tundma ja haridus kaswab temas selle tundmistega ühes. Saaremaal leiame neid naisterahwaid praegus meel küllalt, kes ütlewad endid kõige oma eluaja fees ainult paar korda linnas käinud; ons siis ime, kui ta kodus päris masina moodi tööd teeb ja muud kuulda ega nähja ei saa. Ta wilub tuimaks  ja üsna harimatuks inimeseks, kes mitte ei mõista teisega õieti kõneleda, kunas siis selle kohta jällegi ütledakse, et ta harimata  ja rumal on. Et Saaremaalt iga kewade wäga rohkest noori töötegijaid mehi ära lähemad, see teeb nende koduse töödele wäga palju kahju ja waesed õrnakesed peawad endid üleliia tööga palju waewama. Ühelt poolt on nende ütelus küll õige, et peawad rendi raha minema teenima; kui töö ja teenistus juhtub hea olema, siis jäeb mõnikümmend rubla järele, aga paraku tuleb haigus ehk töö puudus kallale, siis on kahju kahekordne: aeg wiidetud ja kodune töö ripakil. Sellest siis tuleb, et meie naisterahwad nii mähe haridust ja elutarkust saamad, mis neile aga üsna hädapärast tarwis läheks. Õige on, et tööd peab igaüks tegema, aga igal asjal olgu oma aru ja piir; tehku meesterahwas meeste tööd ja naisterühmas oma tööd ja õppigu selle körwal ka haridust, mis tema maimule kasuks ja tema kaas» õdedele auuks oleks. Olgu meie Saaremaa rahwasi üks wäikene  näitus: Minewal sügisel tuleb Pöide poolt üks arwata 30 aastane naisterahwas linna turule, wilja koorm müüma jäuks wankri pääl. Keegi kõrgemast seisusest prõua küsib, mis ruki wakk maksab, aga Pöide õrnem ei läbe seda kosta, waid küsib uhkelt: „Mis me' praegus kaubast räägime, „juhata" mind naha wabriku, sest ma pean ennem ühe naha senna wiima!" Selle pääle juhatas prõua temale küll koha õigesti kätte, aga et inimene esimist korda linnas oli ei wöinud ta seda ilmaski selle juhatuse järele leida, mille pääle ta paremaks arwas, üteldes: „Tule istu parem minu wankrisse ja siis wiid mind senna." Salakauba-wedaja poiss. 16 Wõis, julges ta seda teha, ilma oma südametunnistust koormamata? Ta kahtles. Unistawalt ja järcle-möteldes käis ta ümber, ja ei wõinud mingi otsusele saada, kuum wiimatS «astu õhtud kiriku-öpetaja tuli, tema ja Prokopi terwise järele kuulama. Prokop juhatas teda Hanka juure, jawaimuliku  mehe sõbraliku nõudmisele awaldas poisike oma südame. Kiriku õpetaja kuulis teda tähele-pannes paalt, ja kui Hanka nuuksudes lvaikis, hakkas ta armulikult tema Kest Luni. Ära nuta mitte, poisike, ütles ta. Sa oled muidugi Jumala käskude wastu patustanud, kuna sa seaduslise korra wastu teinud oled, sest kirjutatud on, Rooma ram. 13. p. I ja 2 salmis: „Jga hing heitku ülemate alla, kelledel tema üle wöimus on, sest ülemaid ei ole muid kui Jumalast; aga kes ülemad on, need on Jumalast seatud. KeS nüüd ülemate wastu paneb, see paneb Jumala seadmise wastu." Nõnda oled sa siis Jumala käsu wastu teinud, aga ma näen, et sa seda enam eksimises kui kurja tahtmisega teinud oled, ja sellepärast saab Jamal, kes armastus on, sulle andeks andma, km sa edeSpidi mitte enam ei patuSta, ja mis finn isase puudub, Hanka, kellele Z«s«l igawest õnnistust kinkigu, siis ära unusta mitte, et tema iseoma tegude ohwriks langenud on. Kes oleks temale mingi waewa teinud, kui tema iialgi õiguse ja kohuse teest poleks kõrwale läinud? Tõesti mitte keegi! Ja piiri-wahid, kellede surmawate kuulide läbi tema langes, tegiwad need siis muud, kui mis nende kord ja kohus oli? Eks nad pea ülemate sõna kuulma, nii heasti kui sina ja igaüks teine? Ja sellepärast, et nad eneste kohut tüitsiwad, tahtsid sa neile kättemakSta? Ei, Hanka, ära usu mitte, et see Jumala meelepäraline töö oleks. Esiteks ei ole sinul miski õigust kättemaksmiseks, ja teiseks, isegi kui piirikütid ülekohut teinud oleksiwad, siis küsin ma, kes on sind siis kohtumõistjaks nende üle pannud? Eks ei seisa kirjutud, Rooma ram. 12 p. 19 salmis: „Kättemaksmine  on minu päralt, mina tahan kättcmaksta, ütleb Issand." ja Siraki ram. 28 p. 1 salmis: „Kes teise kätte maksab, selle kätte maksab Issand jälle ja kinnitab tema pattu kõwaSte." ja Rooma ram. 13 p. 4. salmis: „Sest tema (nimelt ülemad) on Jumala teener, kättemaksja, seda nuhtlema,  kes kursa teeb!" Mikspärast tahaksid sa nüüd niisuguste selgete ja puhtate käskudele  waStu panna? Ei, poisike! Sa oled ju nüüd ise omas elus tundma saanud, et Issanda tahtmisele waStupanemine hukatusesse  saadab. Sinu isa on seda oma eluga maksma pidanud, sina ise ja sinu kasu isa Prokop, teie olete raskeste selle pärast kannatanud, ja siiski, kus kõik see nõnda selgest silmade ees seisab, siiski wõisid sina weel omas ettewõtmises wankuda? Aga ei, mitte nõnda! Ma näen juba, sa oled hea ja kurja tundmisele saanud, sest sinu liigutus ja sinu pisarad andwad sellest tunnistust. Kinnita ennast nendes ettewõtmistes,  mis nüüd sinu hinges ülesse tärkanud on, ja pööra tagasi õiguse ja headuse tee pääle, mida sa iialge poleks maha jätma pidanud. Ära lase ennast ühegi takistuse läbi ära hirmutada ja wõida kõik kiusatused ära mis sinu ligi tulla wõiksiwad. Sest ma ütlen sulle ette ära, et sull ka neist ei saa puudust olema. Nõnda kerge kui on ülekohtu tee pääle minna, nõnda raskeks saab sagedast wooruse tee pääle tagasi pöörda, isegi kui kindel tahtmine ja tõsine otsus selleks malmis on. Patt on nagu suur puu, mis oma laiad ja dad marjud elutee pääle heidab. Waata nüüd järele, et sa neist marjudest heledase päikese-walgusesse jõuad: Kui see sull kordaläinud  on, ja sa jäed truuiks, õiglaseks ja tõötegewaks, siis ole julge, et sull ka Jumala õnnistus ei sa puuduma. Ja nüüd hoidku sind taewas, Hanka! Mõtle järele, mis ma heaste mõtlemast südamest sinule räekinud olen, ja lase mind loota, et Jumal sind walgustama ja sinu häid ettewõtmisi kinnitama  ja tugemaks tegema saab! Südamelikult surus kirik-herra tema katt ja läks siis ära. Hanka aga mõtles meel kaua tema sõnade üle järele, ja mida selgemaks ja walgemalS tema hinges laks,