üldse elulooma saab, on praegu üsna teadmata; wälgu rabandus näikse temasse õige walusasti mõjunud olewat! Korraga jäi Roshild aga ehmatades seisma;  tema silmad langesiwad teise merise rinna pääle. Nüüd nägi ta ka maaS suurt mere kogu ja leidis ka haawatu rinduS koleda haawa, kust püssi kuul sisse oli tunginud.  Inetu kuritegu! hüüdis ta. Enese tapja ei wõi ta mitte olla, sest et siin surmamai  riista kuskil näha ei ole! Aga olgu kuda tahes! Abi on siin hädasti tarwiS ja seda peab ta leidma, nii tõesti, kui mnm nimi Roobert Roshild on! Ruttu kiskus manamees haawatu riided lahti ja pesi tema haawa külma meega, mis parajast lähedal saada 011, puhtaks ja fiduS siis tugewaSti kinni. Nõnda wist läheb, ütles ta; nüüd pean teda oma kodusse kandma. Saab wist raske olema, temast elulooma teha, sest õnnetu on wäga palju werd enesest kautanud;  hoolsal raawitseinisel wõib see siiski korda minna! Kergest wõttiS tugew manamees nagu halastaja Samaria mees tundmata nooremehe oma õlale ja hakkas temaga oma kodu poole sammuma, mis paljalt pool werSta teest kvrwal oli. Lugeja on wist juba märkanud, et see haawatud noormees Peeter Roos oli. 8. Uuesti haawatud. Roobert Roshild'i! oli oma haigega palju tegemist. Et teisi inimesfi kedagi ligedal ei olnud, keda linna õpetud arSti järele oleks wõinud saata, mis ka päälegi meel pääle 30 wersta kaugel oli, siis pidi ta arstimise ametit ise toimetama. See ci olnud  temal küll ka mitte just tundmata asi; ta oli Wcne-Türgi sõja ajal juba küllalt enne haawatutcga ümber käinud, muidugi, õpetud arstide juhatuse all ja selle juures oli ta ka mõndagi arSti teadust omale kogunud. Ka pruukis ta mitmesugusid arstirohtusid omal alati kodu-Z, mis ial faadawal oliwad. Ometi puudus tal wäga palju, mis selle juures just hädasti tarwis oleks olnud ja see tegi tale arstimise wäga raskeks. Kuul oli wäga sügawasse Peetri rindu tunginud, oga õnneks oli see südamest  ja kopsust eemale jäänud. Suure waewaga läks Roshildstl wiimaks korda, kuuli nooremehe rindus ülesse leida ja wälja tõmbada. Haawatu olek oga ei tahtnud  milgi kombel muuta; ta hoigas, korises ja ähkis ühte puhku, ega annud enesest midagi paremat tähendust, ehk küll Roshild temaga wäga õrnalt ümber ja kõike oma arstitarkust tema juures tarwitas. AllcS teisel päewal lõi ta silmad jälle lahti, waatas imestades oma raawitscja otsa ja küsis nõdra häälega: Kus olen ma praegu ja mis lugu minuga on juhtunud? Teie olite haawatud, metsas maaS; mina tõin teid siia oma majasse ja nüüd wõite Leie mureta olla, sest mina saan teie eest iga pidi hoolt kandma. (Järg tuleb). õige rohkesti surnuaia jumalateenistusest osa mõis wötta. Enne peeti meil surnuaia püha pärast JaanipSewa. Jaanipäcw näib oga nimetatud  püha lärmis palju tohasem oicwat, sellepärast mere wcst igapäerv päälc 20 gr. k. soe oli, on aga selle aastane mcrcwec soojus 15 lk gr. k. Nõnda sama on ka minema sume ja käeSolewa sume õhusoojuse wahel suur wahc. Seegi pärast ci ole meil soojusest puudus. Seda on ikka oma paras jagu. Mis aga asja pahaks, teeb, on siin kaua wältaw tuul, mis tolmuga ühenduses kuresaarlasle meelt püüab tusaseks teha. Uulitsa pühkijadgi ci taha tolmu palju kannatada. Nad tahaksiwad teda uulitsatelt  tiiesli ära kaotada ja pühkiwad nii, et „kiwid üsna punased on", aga tolm on kui „piile pandud," ja ei taha mitte ära kaduda. „Weise" supelmaja juhataja hr. Weidenbaumi  hoole läbi on sel kewadel Kuresaarc supelelu spatielu) üle kaunis tuumakas raamalukene ilmunud,  milles suwitajatcle mõndasugust kasulikku juhatust  ja teatust pakutakse. Raamatu on meie linna osaw arst hr. Maywald kokku seadnud, nimelt Wenc ja Saksa keele pääl. Loodame, et iähendahästi  mõjuw saab olema. Pühast. „Wõta nüüd Issandat wSgewot kuningat kiita!" selle lauluga alustas Kaarma õpetaja hr. Ederberg 11. Junil Saaremaa kurttummade  koolis selleaastast lõpueksami päewa. Paile palme astus Püha õp. hr. Grohmann, selle kooli eestseisja ja juhataja, kõnetooli ja seletas aastat liig pikaks ja asjata aja- ja wara raiskamiseks  pidada; aga kui selle paile mõteldakse, et kolk, mis kuuljad - lapsed kodus juba mängi- aega mitte liig pikaks arwata. Ta tuletas ka meelde, kudaS kurtummadc õpetamine meie Eesti rahwa seas ikka enam õitsema hakata, kudaö enne Wüudras ainukene kool vii olnud, kus EeSti kurttummad lapsed o» õpetatud saanud ja seegi palju wäikscm, kui nüüd; et meil nüüd Saaremaal  juba oma kurttummade kool on; et Wõruö tahetakse jälle uut kurttummade kooti asutada esmalt ühe, pärast rohkem klassidega j. m. m. Kõne lõpul palus ta kooliõpetajat lapsi katsuma hakata. Sellega algas selle päema tähtsam osa. Rõõmu wäriu tungis läbi päältkuulajatc südamele, kui lapsed kooliõpetaja käsul püsti tõusiwad ja selge häälega kooris palusuvadi „Armas Jumal, aita meid täna jälle!" Siis tegi koolivp. lastega lühikest kõnet tänasest päewast, nimelt kooli lõpetusest,  selle järele küsis ta piibli lugu, kus lapsed pea ühtegi küsimist ilma kastuseta ci jätnud; iseäranis rõõmuStaw oti see, et lapsed ka mõned salmid Jeesuse siirma lauludest ülimad pähe õppinud,  mida nad koolmeistri käsilt ette tandsiwad. Selle järe tuli wäikenc waheaeg. Pärast lasti lugeda; mõned laused lugemise tükkidest saiwad ka lastest klassi tahwti päälc kirjutatud. Lugemise ajal anti rahwa kätte ka laste kirjalikku töösid waadata; ka need olnvad ilusti tehtud; iseäranis juurde ja luges igale ühele tema tunnistuse ette; stiS andis ta igale lapsele tema tunnistuse kätte, mille pääle igv laps selge häälega tänas. Lõpetuseks  lauldi: „OniilSta ja hoia !" Nõnda lõppes see päew, mis meile näiiaS, et need lapsed kooti oma usust solget aru saamad ja jälle ristikoguduse liikmeiks wõiwad wastu wõetud saada. Neli aastad  on nad juba koolis olnud, kaks on neil meel olla. Suurem jagu waneinaid oliwad selsamal päcmal oma lastele järele tulnud, muist, iseäranis kaugemalt teelt, polnud meel jõudnud. Pääle nimetatud õpetajate oliwad wecl mitmed muud õpetajad ja kõrgema seisuselised inimesed seda koolikatsumist  päält waatama tulnud. Karjast. Teisel snwiste pühal oli karjalastel  suur uudis, mille sarnast Karja pind enne ci ole näinud ega kuulnud. See oli nimelt „suur basaar" ja „teater", wõi näitemüük ja näitemäng,  mis siin Pamma küla kooli hääks korda sai pandud. Mõlemad, nii hästi näitemüük kui ka näitemäng lõksuvad kiiduwäciriliselt korda ja leidsiwad  rahwapoolt lahket waötuwõtmist. Asju oli basaarile õige rohkesti kokku tulnud ja saiwad kõik lühikese ajaga ära ostetud. Basaari aega lõbustasimad Waljala ja Kaarma laulukoorid. Suurt uudist pakkus oga siinsele rohivale näitemäng. Nimelt sai Kuresaare näitlejate voolt kaks nalja mängu: „Enesetapja" ja „Maja maantee ääreS" ette kantud. Rahwas oli mängude üle nõnda elustatud ja waimustatud, et kiiduawaldamine ja rõõm otsa ci tahtnud lõppedagi. On ju ka tähendatud näitemängud lõbusa sisulised, ja ladusal ettekandmisel ei wõigt nad rahwale muud sünnitada,  kui elawat rõõmu ja tublit lõbu, iseäranis meel sarnasel kohal, kuS näitemäng haruldane asi on. Kuda kuulda, olla sissetulek pääle 2W rbl. olnud, Päätegeline kõige selle tähtja ettewõtte kordasaatmise juures oli kohane walla koolmeister hr. Gre p p. Wäga rõõmustan? on kuulda ja näha, et Saarerahwa waimucli. endisest madalusest  ikka kõrgemale ja kõrgemale hakkab tõusma. Wõtku karjakihelkonnas korda saadetud kaunist ette mõttes! ka teised Saaremaa kihekonnad enesele Ruhuosaarelt. 12. Junil oli Rnhnusaarcl Möndasugust. Jalgratas Hiina leidus. Kui Li-Hung- Tschang Europas reisis, ostis ta ka ühe Inglise ja ühe Belgia jalgratta. Londonis seletas ta, et jalgrattad Hünamaai ju S3VV aoSlat enne Kristust olla üles leitud ja peaaegu siiamaani tarivitusel olnud. El oga iseäranis naeSterahwav ratast mäga palju tarwilama hakanud, keelanud keiser selle tarwitamise  ära. Noh, Li-Hung-Tschang ei näita just keisri käsus! palju hoolima!, sest et ta ostetud rattad Ostetud laps. Paari nädali eest oli Wicni ülemas kohtus haruldane asi õiendada. Keegi abielu naene Barbara Hör! läinud oma mehe juurest Ara ja elanud mõnda aega miljonär Walcheriga. Wiimaks ostis Barbara ühe waese pcsunaese käest -väikese pojakese ja ütleS selle enese ja Walchcri lapse olewot. Walcher hakkas ka last nii armastama, et oma terme waranduse testamendis  sellele määras. Kui mees mincival aastal ära suri, tuli ilmsiks, et laps -võõras oli. Barbara  Hörl anti kohtu alla ja mõisteti nüüd neljaks  aastaks mangi. Täheiepandaw on aga, et kohtuotsusest hoolimata pesunaese pojakene, kes nüüd 5 aastat ivana, kadunud Walcheri päranduse  saab, mida ligi kaks miljoni kuldnat olla. Naljaks. Tcoria ja praktika. Arthur: „Ma pian praegu ival ima, keda ma wõtma pean, kas ühte ivaest neidu, keda ma armastan, ehk ühte rikkast ieske, keda ma ei armasta. Mis nõuu ja annad mulle. Prits Prits: on elu eesmärk. Jima südameta ei tähenda kõik muu midagi. Armastus teeb waesust rikkuseks, maa paalist elu taewaliscks." Arthur: „Küllalt, ma rvõtan siis waese neiu, Prits: „Brawo. Sa oled õieti rääkinud. Praeguse juhtumise juures wSid mulle selle rikkaise  adrcssi anda, keda sa ei armasta." 76 27 Saarlane, 1897,