Jumalateenistuse ajal oli kirikus rohkesti rohivast. Pääpiiskop kõneles rohivale apostli Joanese elukuust.  Et ta aga ise Ecstikeele ei wõinud kõneleda, sellepärast pani kohaline preester tema kõne ümber. Pärast kõne lasid lauljad pääpiiskoppi elada. .Kirikust mindi kooli majasse, kus pääpiiskop ühes inspektoriga kooli lapsi küsis. Koolimajast wälja tulles latkis kõrge waimulik mees Keisri palwet ja „Jumal Keisril Kaitse Sa!" laulda ja pääle õnnistamist läks iga üks oma kodusse. Teisel päcwal, 3. Augustil homikul kellu 8, enne ära sõitmist, andis pääpiiskop ära saatjatele waikesi ristisi ja kujusi kaelas kandmiseks, ning õnnista» juure» olijaid. Nagu näha oli tema kõigiga wäga rahul. Poidelt. Inetu tegu. 26. Juulil on Ridala külast kaks arwata kuue aastast tütarlast läinud metsast, mis külast ligi kolm wcrs ta kaugel seisab, wasikaid ööseks koju ajama. Metsa ligi jõudes on lapsed ligidal olema wabadiku kaemulc jooma läinud. Et nad aga oma rammuga kaemust  mett kätte pole saanud, läinud nad hoowi pääle, et ehk säält mett leida. Sell samal ajal tulnud ka maja peremees koju. Lapsi nähes, hakanud ta neid kiruma ja manduma, arwatcs, et nad tema õunde marga olla tulnud ja ähwardanud  neid hirmsasti nuhelda. Lapsed seda kurjust kuuldes, hakanud jooksma. Peremees aga läinud neid tagaajama. Warsti on ta ka ühe lapse kätte saanud, kuna teine ära põgeneda wõinud. Säält wiinud mees wäikese tütarlapse, tema paisest  hoolimata, kätpidi oma maja juurde ja pannud  ta lammaste lauta kinni. Ei ta aga mitte wälja ei pääseks, lükanud ta suure pesu küna ukse taha ja ise ütelnud sääl juures: „NiisuguStel k pole muud kui kõri maha tõmbata, küll Mi rahu saab." Wäikene laps aga arwanud, et mees nuga tooma olla läinud, et teda ära tappa, ja hakanud selle pärast läbi lauda akna wälja pugema, ennast ennemalt riidest ära wõteS, et kergemine läbi akna saada. Ehk küll aken wäikene olnud, läinud lapsel õnneks korda, wälja pääseda. Saanud ta paarkümmend sülda oma kodu poole jooksnud, näinud teda wihane mees ja hakkanud Me järele jooksma. LapS jõudnud aga ennem ligidal olewa talupere hoowi pääle, kus ta pereemal  palunud, seda mehele mitte ütelda, kus ta olla, ja jooksnud ise turbla kuuri. Paari minudi järele tulnud ka wihane meeS sinna ja küsinud lapse järele. Pere ema, kellel juba enne selle mehe wiha tuttaw olnud, ütelnud, et ta last näinud ei olla. Küll otsinud mees sääl kirudes ja mandudes last, pole aga teda ometi leidnud. Pärast mehe ära minemist läinud laps pere ema tänades, palja särgi wääl koju, kus ta oma wanematele ülemal seiSwat juhtumist nii tõsiselt ja ärdalt rääkinud, et wanematele sefi silma tulnud. Praegus aga ei sõida laps, ke« enne rahulist, on maganud, öösel mitte magada. Jlttjewist. Sarnast kohutawat õhtut, kui 5. Augustil oli, pole Tartlased küll palju enne näinud. Umbes kella kaheksa ajal kattis pats must pikse pilw taewalaotust,  kust Ms kange luulega sõidu wihma kui maha woolas. Selle huikas sähwaS oga malk wälgu pääle, nii et linn tihedast wälgulõõmisest pea walge seisis. Wältu lõi umbeS 40 künni 50 korda minutis. Ja faraane kohutan) tacwa-nähtuS kestis ligi tund aega, künni ta mõõda jõudis. Alee uulitsas on sälk ühe kase maha löönud ja Jurjewi ligi KõrwekülaS ühe weSki põlema pannud. Pääle nimetatud õhtut tuleb pea iga päew rasket wihma. WiimselJuulikuu päesal  juhtus M. mõisa metsawahi perekonnas säga kohutas hale õnnetus. Tähendatud põewal läinud nimetatud mehe pojad, esi- mene õitsemas nooremehe eas, teine aga alles poisikene, püssiga metsa lindusid laskma, kuid õnnetuseks komistanud noorem wend, kellel minnas püss käes olnud, misläbi see lahti läinud ja umbes kuus sammu eemal olewat wenda trehwanud. Laeng lennanud wanema wenna pähe, mis pääle see ilma sõna lausumata maha langenud. Laskja minestanud ise ära. Kui ta jälle toibunud, läinud ta kodu abi otsima, kust ka kohe õnnetuse  paigale rutatud. Tee pääl, enne kui koju saadi, suri õnnetu noormees umbes neljatunnilise piina järele ära. Wanemate  ehmatus on otsata. Noorem wend on õnnetusest nii ehmatanud, et karta on, et ta oma mõistuse kaotab. Eestimaalt. Karskuse liikumise üle Eestimaal kirjutakse Tallinnast ~St. Ptb. Ztg,'ile" muu seas järgmiselt: „Wiimastel  aastatel, on Eestlaste seast karskusliikumist  tähele pandud. On seltsisid asutatud,  millel sihiks on, rahwa seas kirjade mäljalaotamise läbi liigjoomist ning selle tagajärjeks olewat õnnetut elukorda wõimalikult  mahendada wõi koguni kaotada. Ehk küll wiimasel ajal selles asjas suurem tuhin möödas on, on siisgi tähel panemise wäärt, et liigjoomine meie rahwa seas märksa on wähenenud. Nii mõnigi on kohkudes ära tundnud, kui suurde häda ohuSse ta ennast hukka saatma märjukese läbi satutanud, ja Jumala abiga »n ta aegsasti parema tee pääle käänud. Nii siis on meie karskuseseltsid  tõesti kasuga töötanud ja wõib ainult  soowida, et nad oma pääle wõetud rasket tööd wäsimata tüdimata edasi toimetaks.  Sest silmanahtaw on, et lood tõesti paremaks on läinud. Kakskümmend aastat tagasi, oli meie maal hoopis rohkem joodikuid,  kui nüüd. Nüüd aga on neid mõneS paiguS koguni mähe, ehk ka lugugi mitte enam. Iseäranis on mõne kiriku juures sellest poolest lugu paranenud. Kõrtside hulk on wähenenud ning on kohati hoopis waikne lugu walitsemas, kus enne alaline joomine ja kakelus oli olnud. Kiidu wäärt on, et mõned mõisa-herrad kõrtsisid osalt ehk koguni on kaotanud, ning andku Jumal, et meil selle asja poolest ühtepuhku paremale  järjele edeneksime." Wirumaalt. Kundas on üks peremees oma naabri 15-aastase poja surnuks lasknud. Mõrtsukas elanud oma naabriga wihawaenus,  mille wili kole mõrtsuka-töö ka ollagi. Asi on seda kurwem, et õnnetu isa nüüd ka oma noorema poja pidi kaotama, kuna wanem hiljuti pimedaks jäänud ja ühte asutusesse wiidud. Kole mõrtsukas on Rakweresse  wangi saadetud. Peterburist. Wenemaa ajakirjandus 1893 a. on „Jstoritscheskij WeStnikui" järele hästi kaswanud. Ajalehtede ja ajakirjade  anu on tähendatud aastal 743. paalt 779 pääle tõusnud, kuna 53 tüki s. o. 22 tükki enam kui 1892. a. juurde on tulnud ja ainult 17 tükki seisma on jäänud.  Uutest lehtedest on 48 Wenekeeli lehed. Kõigest 779 lehest on Wenekeeli 523 (1892. a. 589) ja 15K (1892. a. 154) muu keeli. Päewalehti on 113, nädalalehti 221, kuulehti 179, mitu korda nädalas tulewad wälja 93 lehte, mitu korda kuus 102, mitu korda aastas 54. 26. lehe ilmumisel ei ole kindlat aega. Et Baltimaa talurahwa! maaomandamist  kergendada, awatawat ka meie kubermangud  talurahwa panga osakonnad. Gatshmast. Kuulu järele on Gatshina Eestlased õige agarad lugemise pääle. Gatshinasfe  ja siuna ümberkaudu olla enam kui 100 „Rahwa lehte" tellitud. Wähe on wift kohtasi, kus rahwaS nii agar lugema.  Wäljamaalt. Saksamaal sünnitab Keiser Wilhelmi külakäik Napoleoni lese, keiserina Eugenie juures, mida ta Jnglisemaal wiibides tegi, suurt tähelepanemist ja läbirääkimist. Kuna üks osa ajalehti keisri teoga rahul on ja seda kiidawad, awaldawad teised selle üle jälle pahameelt. 1. Augustil on BerliniS üks anarhistlane,  nimega Schewe, kinni wõetud, kes kinniwõtmife ajal südisti wastu hakanud  ja tabajate pääle kuus rewolwri pauku lasknud, mille läbi kaks politsei ametniku haawatud saanud. Ka mitmed erainimesed on haawasi saanud. Ajalehed soowiwad, et Saksamaa nüüd, kus ta juba mittu kibedat  õpetust anarhistlaSte käest saanud, Valjemaks  nende wastu läheks ja neid üra häwitada püüaks. Schewe kinniwõtmife tagajärgedel on weel 50 inimest wangi pandud, kes anarhismuse kahtluse all seisnud. Nendest on ainult 6 lahti lastud, kuna teised kõik weel trellide taga wiibiwad. Kõik kinni pandud inimesed on päemapiltlikult  üles wõetud. Prantsusemaalt. Prantsuse wabariigi esimehe mõrtsuka Caserio pea on neljap. 4 skp., nagu meie lehes teatud, lange-kirwe all otsast maha raiutud. Anarhistlased ei püüdnudgi  oma seltsimeest kaitsta. Kõik teated Ütlewad,  et Caserio sugugi mehise meelega surma ei läinud, ehk ta seda küll lubas ja kiitles. Üks telegramm ütleb: „Wangikoja direktor äratas Caserio homiku wara kell Vss üles ja ütles talle: „Julgust, Teie tund on tulnud !" Caserio istus woodi äärel ja sai kahwatuks, nagu lubjatud sein, ta wärises kramplikult nagu haawa leht. Pikka mööda pani ta end selles wärinaS riidesse. Karastust,  mis talle pakuti, ei wõtnud ta waStu. Niisama ei lasknud ta waimulikku meest enese ligi trööstima, waid ütles: „Teil ei ole mulle midagi ütelda." Aga ta palus preestrit, et see tema emale üht kirja kätte saadaks, mis see ka lubas. Kui wangikoja  direktor weel Caserio emast hakkas rääkima, tuliwad pisarad Caserio silma. Siis aga surus ta end magusaks ja jäi wäga kahwatuks. Nüüd ei rääkinud ta ühtegi enam. Ta pandi wankrile. Sääl plagisesiwad tal hambad ja wabisesiwad põlwed. Kui ta wankrist wälja aStus, lõi ta silmad lange-kirwe ja siis rahwa pääle. Siis püüdis ta weel timukatele wastu panna, keS teda kirwe alla seadsiwad. Aga juba langes kirwes ja Caserio pea weeres lange kirwe kõrwa. Kui surnukeha ära wiidi hüüdis rahwas „brawo". Ühes Vangikojas  aga hüüdis, kui surnukeha mööda sõitis, üks anarhist: „Elagu anarhial" Järelekuulamine on alganud." Partsis on üks naine oma mehe pääle kaebtuse tõstnud, et ta anarhistlane  olla. Kui politsei tema korterit läbi otsima läinud, leitudgi ka dünamidipatronisi  ja hulga lõhkumise-rohtu säält. Politsei kätte sattunud kirjad tünnistawad, et mees kardetawate anarhistlaStega ühenduses  seisnud. Serbiamaalt. Üsna imekspanemife wäärilisi asju on säält kulda: Kuningas Aleksander tahta troonilt tagasi astuda ja Milan saada jälle sinna tagasi ronima. Kuid ministrite president Nikolajewitsch olla kõigest jõust selle waStu, mispärast siis H 34 Sa a r l a n e, 1894