Kes wäljanäituse pärast mingi sugust nõu tarwitab, see küsigu seda kõige Mli oma mõisa omaniku, kihelkonna õpetaja ehk walla walitsuse käest. tunda saanud, ja kes wõib teada, mis wcel järel tuleb? Nõnda nuttis ja kaebas ta, aga wiimati tuletas ta meele, et ta jn iveel teisi inimesi  ulesse otsida wõiks, ja neile ennast teenistusse pakkuda, ja katsus kõige jõuga, jälle uut julgust Võtta. Aga see ei tahtnud tal heaste korda minna; tühja läinud lootus oli teda wäga sügamast maha rõhunud. Wimaks pühkis ts siiski pisaraid silmist, läks pitsil: uulitsat mööda edasi, ja astus pitkali Äie reisi majasse, mida wana Prokop temale eile õiuu usaldades soowitanud oli. Ei olnut uuressl Haukal teise kaupmehe juures paramad õnne, kui csimise juures. Ta läks kolmanda ja neljanda juure, ja sai igast ühest selle otsusega ära saadetud et «õcr-nd inimesi teenistusse maja ei ole, ja ülepea tormiline osa käes oleks. Hanka rõõmsat si.".'..sis wajusiwad ikka sügamamale.  ja mrewalt oli tal weel nii palju julgust, ra mi 'mast kaupmeest weel ittcsse otsida, ksia Vrokop temale nimetanud oli. Tõe ree isi siis ta ka mitmel korral ukse ees kasist: cs edasi ja tagasi, ja ei julgenud mine msistsi voodi sisse astuda, künni kcurmce? n: juhtuMisel lahtise poe-ukse pSle Sstus. js teda äratundis. HasLa WeZlawin! MeS ta nähtawa  ja tähtsa rõõmuga. Missugune tuu! pubuo sind siia? Ja kui kurb näed sa nsista: st.'a usun koguni, sa oled nutnud! Mg sul rvaja on? Tule sisse ja jutusta, ksS «s chk sulle midagi meckpäralist teha See sõbralik kõnelemine elustas Hanka pea-aegu kustunud lootusi uueste. Oh jah, härra, mull läheb õige pahasti, wastas ta, ja ma soowikfid küll, et Teie mulle abiks oleksite. Ma otsin teenistust  linnas, ja ei wöi seda kuskilt leida. Oi, sina narrilik poiss, mikspärast ei tulnud sa mitte kohe esimiseks minu juure, wastas kaupmees. Minu juures ci oleks sul mitte asjata küsida karmis olnud, sest seesugust terawat poissi, nagu sina, wöiu ma ikka tarmitada. Tule aga sisse Hanka! Juba sinu isa pärast pean ma sulle abiks olema. Hanka hiilgas rõõmu pärast. Hea-meelega läks la kaupmehe järele, kes teda poest läbi taha tuba wiis, teda istuma sundis, temale oma-käega pudel wcini ja kõiksugust - maitswaid toitusi ette pani, ja ülepea wäga helde ja sõbralik tema wastu oli. Nüüd söö ja joo, mu poeg! ütles ta. Tühja kõhuga ei ole hea räekida, ja ma näen sinu näust et sa täna meel ! ülearu palju maitsnud pole. Ikka wõta I julgest, Hanka! j Hanka mollis, ja tublisti, sest, tõepoolest, j ta kõht oli tuline tühi. Kui ta nua ja j kahwli ära panna tahtis, ergustaS kaupj  mees teda ikka uuesti, weel kauem wõtta, ! künni miimaks Hanka seletas, nüüd ei oleks j tal enam woimalik, weel rohkem süüa. Hea siis küll, Hanka, ütles kaup» j mees, Ms tahame meie asja-toimetusi  test räekida. Tule minuga. j Nad läksiwad tuast wälja ja kaupmees sammus üle õue aida poole, mille uksed kindlast lukutud oliwad. Ta tegi ühe ukse lahti, ja pilkutas Haukale, sisse astuda. Ta ise tuli järele, ja pani oma taga ukse jälle hoolsasti lukku. Nõnda! ütles ta siin oleme meie julged, sest ükski inimene ei wõi meid näha ega meite juttu kuulata. Waata ümber, Hanka! Mis sa neist pallidest ja pakkidest arwad? Mis muud, kui et Teil ilus ja rikkas kaupade-ladu on, härra. Sääl peab ju mäeratu rikkus sees olema. Aga mis mul siis sellega tegemist on? Kas sa midagi ei märka, Hanka? Mitte midagi? rvastas kaupmees saladust täis. See kõik peab ül- piiri wiidama, ja iseäranis nõnda pea kui wõimalik! Selle pärast rõõmustasin ma ju nii wäga, kui ma sind nägin. Sääl juures wõib midagi teenida, Hanka! Poiss raputas peat ja kordas, mis ta juba teistele kaupmeestele ütelnud oli, et ta sala-kauba weuga enam tegemist teba ei taha. Ta olewat kord kätt ja sõna selle pääle andnud, ja seda pidawat ta pidama, ja kui ta ka nälga surema peaks. Kaupmees  kahniatas. (Järg tuleb.) Isamaalt. Knresaarcst. Palmipuude pühal, pärust lõunat tuli Kuresaare aurulaew ~Konstantin" cfimist korda selle aasta uude Roomassaare sadamasse/toredasti  lippudega ehitatud- Liimalast vii arwata paar sada senna kokku kogunud, teda wastu wõtma. Sellega on siis kokku käimine meil Ülcmaalastega  jälle kergem ja mõnusam. Paari nädala eest tahtnud keegi kelm Lugusse ragatkis olewaZss wäikese kortsu sisse tungida; esiteks purustanud ta paar akna ruutu ära, kunas aga sees olewad luugid sisseminekut takistanud; tviimaks olla ta seina seest katsunud mõnda palki wälja käristada, aga ka seegi pole tal korda läinud. Kõrtsimehe üleluse järele, olla see maja nii mädanenud, et tugew mceS teda wõida ümber lükata, et see linna maja on, sellepärast  peaks seda ka säält poolt parandatama kuid seda ei panda suuremat tähelegi' Meeldetuletuseks. Nüüd kus meie endine armas ülemõpetaja Wilhelm Fres c siit hädaorust on ära päästetud, tuletan mina Kuresaare EcStikoguduscle  meelde: kas meie ei ivõiks ühte parga, kui tänu-mälcstuscks õndsa lahkunud haua künkale laska panna. Üks koguduse liige. Kulda kuulda, olla Põidi pool jälle paar nöörimeest peksu haawadesse ära surnud; teine olla juba mitu aega maetud olnud, kunas teda nüüd hiljuti hauast wälja kaewatud, et kohtu üle kuulmiseks selgemaid tunnistusi saaks. Kas pole kole lugu praeguse aja haridusest l Kurefaarest kirjutakse Postimehele: Nurga-adwokadi herrade nurjatumate tegude üle on juba küllalt kurdetud, aga siisgi lähemad nad siin meel hullemaks. Hiljuti -vusserdanud keegi neist herradest oma aluse" kohtuasju üsna uutmoodi -viguriga ära. Andnud teine „kaitse-alusele" nõuu, asja seletamiseks mitte kohtu ette ilmuda, kui teda kutsutakse, maid koosoleku-saali rahwa sekka ootama jääda. Tema, „ad-vokat",  saada ise ka saalis olema, asjalugu  päältkuulama ja kui „kaitse-aluse" seletust kohtule tarwis näitab olema, siis saada adwokat temale märku andma. Kaitsealune  teada mähe seadustest ja selle pärast wõida ta oma seletuste läbi, kui nad mitte õigel ajal antud ei saa, protsessi kaotada. Asja ülekuulamine kohtu poolt läks aga mööda, ilma et „admokat" lubatud märku „kaitse-alusele" oleks andnud, ja wiimane kaotas protsessi. Kui nüüd see edasikaebada  tahab ja ärakirja kohtust wäljawõtta soowib, lubab „adwokat" seda tema eest toimetada. Mitmekordse küsimise pääle saab meie kohtukäija „adwokadilt" -vastuseks,  et aega weel küllalt olla. Wiimaks awaldab aga „adwokati herra", et edasikaebamise  tärmin juba mööda olla ja enam midagi teha ei -võida. Sellest loost selgub, et „ad-vokadi herra" oma kaitse-aluse -vastase poolt -vist äraostetud oli. Niisuguse  pettuse pääle -vaatamata julgeb kõnesolew -vigurimees siisgi -veel ennast auusate inimeste sekka lugeda. Jurjewist. Ühel wäljasõidul, mida üliõpilased minewal laupäewal ette wõtsiwad,  sündis hirmus õnnetus. Liwonia korporatsioni liige stnll. meü. N. Moritz ja Kuronia liige E. Grnnski sattusiwad wankri rataste alla ja saiwad pääst ja näost hirmsaste äralöhutud. Üliõp. Moritzel läksiwad rattad üle kaela, nii et surm kohe käes oli; üliõp. Grnnski sai haawu päha ja näosse ja murdis käeluu. Teifipäewal  wiidi surnud üliõpilane Moritz Riiga, kus ta maetakse. E. Grunski oli raskeste haige, kunas ta nüüd ka ärasurnud. Peterburgist. Keiserliku Kõrguse Suurwürst Troonipärija kihluse kohta awaldawad päälinna lehed oma südamlisi õnncsoowisid, mõned lehed annawad isegi juba oma arwamistele selle rõõmusõnumi kohta ruumi. Nii „Nowoje Wremja", kes muu seas kirjutab: Wenemaa Troonipärija abielusse heitmisega on üks iseäranis tähtjas mõte ühendatud, mõte, millel riikline tähendus  on, nimelt walitseja-wõimu lõpmata seadusline edasikestmine, mis praegu walitsewa  Keisri sugukonna käes õnnelikult seisab, millele see wõimus tema hiilguse ja suuruse annab, mis Wenemaale tema auuks ja rahwusliseks uhkuseks on. Sõnum Troonipärija kihlusest saab terwel Wenemaal  suure rõõmuga terwitatud ja ta kutsub soowisid kõikide südames Kõrge Mõrsjapaari wastu elule, et see samm õnneliku abielu läbi kroonitud saaks, mis kristliku perekonnaelu  hiilgamaks ja säramaks eeskujuks oleks, nagu seda Wenemaa oma palawüsti armastatud  Keisripaari elust näeb ja auustab." Siis tähendab see leht ka weel, et Suurwürst  Troonipärija noor mõrsja Wenemaale mitte üsna wööras ei ole; tal olla üks õde juba Wenemaal, kelle läbi tal wõimalik  olnud, Wenemaad isikulikult tundma õppida, ja Wenemaad tundma õppima Lähendada,  teda armastama hakata. Sellel samal mõttel ja niisama soojalt termitawad  ka teised tähtsamad Wene lehed seda rõõmsat sündmust. Peterburgi uulitsatele lõpeb aaSta jooksul üle 1700 looma ära, koerad ja kassid arwamata. Kõik langenud hobused lähemad Tatarlaste lihapoodi, kust linna koerte ja kasside söötjad neid ostawad. Peterburgi koerad ja kassid söömad nädalas umbes 30 hobust ära. Tatarlased söömad ise hobuseliha ja saamad seda üsna odawalt 3 künni 5 kop. nael. 5S 17 Saarlane 1894.