nii kaua, kui ta fääl seisab, kidub ta selles kolera haiguses künni ta langeb. Nõnda armas wend ja õde, käib praegus meie EeSti Seltsi käsi. Parandage kes ivõib, Jamajast. Sõrme taadid kaebawad, et selle sügisene räime püük peaaegu üsna tühine olla. Igal aastal sell ajal olla mõnel juba mõni hea rubla nende eest tagawaraks pandud, kunas sellel aastal meel tubaka rahagi ei olla. Wilja käsmu üle tulewad sõnumid siit Saaremaa kihelkondadest peaaegu rahul oldawalt. Ehk mõnes kohas küll kshwapäraline on, sellepärast on teises kohas jälle parem. Nii hea küll mitte kui möödaläinud aastatel, aga tänu taewa Taadile, wõib rahul olla. Kartuhwlid on mähe igalpool. Minewal aastal 17. Augustil päästsiwad Lübeki aurulaewa „Marie-Louise" mehed Saaremaalt  pärilt olema Kihelkonna meeste purjulaewa „Anna" 5 meest Tallinna alt surma suust. Kuda nüüd Kuresaare tulnud sõnumite järele kuulda, on Saksamaa keiser Willem li., kellele ka omal ajal sellest õnnelikust päästmisest aru anti, „Marie-Louise" kaptenile Heinrich Nachtwigele ühe kulduuri oma nime ja pildiga, tüürmann Ludwig Ernstile ühe doppelkiikri sissekirjaga, ja mõlematele madrustele, Hermann Schimmelpfennig ja Johann Johnsenile mõlemile üht kiikrit auukingituseks kõigekõrgemalt andnud. Ühtlasi on ka Lübeki senati käsk tulnud, neid auukingitusi nimetatud meeste kätte anda. Tallinnast. Kohutan? sõnum täitis 6. Septembril hvmiku Tallinna linna. Suure Pärnu maanteel nr. 447 Meibaumi trahteri n'daja Johann Luur oli neljapäewa õhtu S. Septembril oma trahteris ära tapetud. Õnnetuma  noor abikaas oli oma tutwate- ivõi sugulastega  õhtu tfirkusse läinud, ja kes jõuab ta ehmatust kirjeldada, kui säält kesköö ajal tagasi tulles oma mehe lõhki löödud peaga, üleni merega kaetud, trahteri põrmandult maast leiab! Surejal olnud meel weidi elu sees ja saanud, kuda kuuldub, juures olijatele enne hinge heitmist järgmised sõnad õölda: „Otfige sõpra!" Õnnetuma kõrwal põrandal maas oli raudne luugilatt, millega ta pealuu wististi lõhki löödud. Mõrtsukad on kõik raha, mis nad kassast leidnud, kaasa wõtnud ja tühja rahasahtli ära wisanud. Kui palju rõöwitud raha olnud, seda ei teata. Tapetud, kelle haaw sügaw ja 4 tolli umbes pikuti mõõta, sai Tornimäele kohtuliku ning arstlise uurimise alla wiidud; naise teada aga, kes hirmsast ehmatusest poolsegaseks jäänud ja woodis maas lameb, on õnnetu praegu alles hospidalis rawitsemisel ja ei tea ta siis koletuma töö järeldustest senni midagi. Mõrtsukate jälgile pole meel saadud, ehk küll politsei poolest kõik on ära tehtud, et hirmsaid saatana-sulaseid ilmsile tuua ja nad oma teenitud ajalikust nuhtlusest ei pääseks. Johann Luur oli Pärnu poolt mees, 23 aastat mana ning jätab pääle abikaasa ka kolme- wõi neljakuuse wäetima lapse maha. Walgast. Sääl leiti 1. Septembril homiku üks noor abielupaar surnuna, mees toaukse külge ülespoodult, naisel rewolwrikuulid peas. Arwatawasti  on õnnetu mees enne naist ja siis ennast surmanud. Naine oli ju mõni aeg põdenud ja mees kord nimetanud, et kui naine sureb, temagi elada ei suuda. Järele jäetud sedelis oli palutud, nende sugulastele Weneinaal asjalugu teatada. Weuemaalt. Sääl on näljahäda tänawuse aasta wiljaikkalduse pärast õige laialdane, nagu see juba üleüldiselt tuttaw on, ja ajalehed toomad siit ja säält kubermangust kõige kurwemaid sõnumid, mis meid siin Baltimaal, tänuks palju parema elu järje eest, tõsise ligcmise armastuse ja awitamisele wõiksiwad maanitseda. Waatame aga, kuda lugu kaugemal isamaal on. Kasanis pandi Lv aastane mees selle eest kinni, et tema kusagil wõera põllu pääl ühe kartuhwli mullast wälja Dlis ja ära sõi. „Olen kuuskümmend aastat manaks saanud ja pale kunagi waraStanud kaebas manamees ja nüüd, kus minul enam leiba suhu pista ega mingisugust teenistust polnud, mõtlesin mina; noh, warasta ometi üks kartuhwelgi  ära . . . aga Jumal nuhtles mind kohe!" Pensa kubermangus, niisama ka Kajani ja mitmes teises kubermangus, on mitmegi küla rahwas näljahäda pärast meeleäraheitmisel; palju äranälginud  talupoegi on maanteede ääres istumas ja paluwad armu. Kõige suurem wiletsuS on aga neis perekondades, kus patju lapsi juhtub olema; sest kui isa ja ema ühe ehk kahe lapsega meel waewalt elada mõiwad, missugune wiletsuS wõib aga sääl olla, kus wäikene leiwapalukene kaheteistkümne  sööja wahel ära jäutakse! Sääl tuleb siis ka ette, et emad oma lastega küla tee pääle maha heidawad ja möödaminejalt südant lõhestawal häälel raasukest leiba paluwad: „meie sureme nälja kätte!" Kui niisugused sagedaste ette tulewad nähtused meie südame haledaks teemad, siis peab küll iga ristiinimene meel enam nõnda nimetatud „kulaki'de" nurjatuse pärast nurisema hakkama. Need mehed otsiwad omale nälja hädast kasu. Weski pidajad Juudid Poltawa kubermangus ei aja wilja hinda mitte üksi kõrgele, maid ajawad ka jahule halba kraaini sekka ja wõtawad siis selle segi puudast rubla. Niisugusest jahust leib maitseb wiha ja pole temal ka enam suuremat toitmise jõudu. Möldri isandad Juudid ei müünuwad  jahu mitte otse kohe pagaritele, maid saatfiwad,  et hinda oma käes pidada, oma jahukauplustesse  ja Juudi sugust mahe kauplejate kätte, kes hinda ikka meel kõrgemale ajasiwad. Ahnitsejad ostsiwad ka kartuhwlid, mis heaste korda läksiwad hulga wiist kokku ja paniwad neile siis oma hea tahtmise järele hinna pääle. Ülemal pool on seda tähele pandud ja nii heaste Poltawas kui ka mujal neile takistawaid seadlusi tehtud, kes rahwa wiletsusest  omale kasu otsisiwad. Ootame ära, mis ihnused meel teemad. Peterburgist. Püha Synodi poolest on leiwahädaliste abiandmise kohta määratud, et annete jagamine tarwitajatele nimelt waimulikkude meeste heaksarwamise järele peab sündima. Puudusist ele peab abi antama kõige usulistele üht moodi; peaasjaliselt  ikka loidusega ja üksi arukorral rahaga. Aitamise komiteed peawad oma tegewuse kui ka saadud annete üle aru andma. Waimuliku seisuse toetamiseks hädas olewates kohtades lubati Püha Synodi päält 25,000 rubla tarwitada. K. K- Suurwürstinna Aleksandra Georgjewna  on pojaga 8. Septembril maha saanud, kellele  nimeks Dimitri pandud. Enne mahasaamist 0. sept. on K. K. rasked maluhood pääle käinud, mis arstilist lõikamise abi tarwiliseks tegiwad. Pärast sünnitamist andsiwad maluhood järele, aga pärast sündis see uue mõimuga, nii et Kõrge Haige uimastusse langes ja ta olek hädaohtlik on. Krambid käimad aeguti pääle. Hiljem awaldatud  teatuse järele on haigus sugu paranenud, uimastus aga kestab edasi. Sündinud prints on hää terwise juures. Kõrge Haige on Keiserliku  Majesteedi Wenna, Suurwürsti Paul Aleksandrowitschi  Abikaasa, Greeka kuninga tütar, praegu  21 aastane. Greeka prints Georg on kuld medalje päälkirjaga  «Päästmise eest" Wladimiri paela otsas kandmiseks saanud. (K. K. Troonipärijale näidatud  abi mälestuseks Otsu kurjateo juures.) Tagaurogist. Sääl on suur pahandus olnud, üle keelu rukkide wäljawiimise pärast. Üks Greeka kaupmees oli 900 tsetwerti nisu lahtiselt  laewale lasknud tassida, aga kui neid ligemalt läbi waadati, leiti nendes 12 protsenti rukkid sees, kuna seda aga kõige rohkem S protsenti tohib olla. Seaduse järele wõeti wili käest ära ja pandi omanik trahwi maksma, mis mehele 20,000 rbl. kahju teeb. Ta on asja ülemale poole kaebanud. Wäljamaalt. Inglismaalt. Inglased on Mytilene ära wõtnud! see sõnum kukkus nagu pommilöök  selle kuu esimestel päewadel Europa poliitika  meeste tubadesse ja tegi igal pool üritust, mis hoidku. On ju Mytilene saareke ise enesest üsna wäike, ometi seisukoha Dardanellide suu ligi wäga tähtjas, sest saare Inglaste käes olles saaks need kcrgeSte selle sissekäigu peremeheks. Säält ep igal pool oh! ja wõeh! diplomatikuste seas. Kõige kärsitumad oliwad muidugi Türklased,  kelle kulu pääle Inglaste uus wõimu kaswatamine oleks sündinud. Jooksti Inglise saadikutelt,  aga igal pool nikutati Slafld ja ööldi, et sääl lugu tundmata olla. Türklased oliwad kimpus,  kas asi nüüd nutu wõi naeru wäärt on. Seletus tuli küll pea, mille järele Inglaste maaleminik  ainult pühapäewane jalutuskäik olnud, mingi mõjuta, aga on ka neid, kes seda õieti uskuda  ei taha, maid asjal suurema tähtsuse arwawad.  Miks siis Inglased just MytileneSse jalutama  läksiwad ja suurtüki kaasa wõtsiwad ning mitte  mujale, kus nende käiku suurt tähele ei oleks pandud? Ja mis ütleksiwad Inglased, kui keegi teine riik Zeiloni saarel ehk mujal Inglise pinnal seda teeks, mis Inglased Mytilenes! Selle teoga aga olla Türgile nagu teiwaga märki anda tahetud, et kui Türk Inglaste „sõber" ei taha olla, see on kõigiti nende pilli järele tantsida, siis Inglased oskawad pahaga wõtta, mis hüäga ei saa ja nimelt kõiki, mis neile aga meeldib. See hoiatus pidada sultani Inglasse nõudmiste wasta pehmemaks tegema. Palju sarnastes arwamistes  nüüd tõtt ehk malet on, ei wõi õiete teada, esiotsa on aga Inglased jälle Mytilenest ära läinud  ja laewaSiiku ülemad on olgu nüüd ega ehk silmakirjaks tapelda saanud. Hispaniamaalt. Hispania rannas olla üks Greeka ja 'Jtalia aurulaew kokku põrganud, mille juures mõlemad põhja wajunud ja 05 inimest upunud. Tiirgimaalt. Türgi raudteedel on rõöwlid jälle uue wägitüki teinud, seekord otse ühe jaama juures olemate shandarmite kallale tunginud ja nad surmanud. Hiinamaalt. Hiinas ei lähe paraku lood paremaks kedagi, waid ennemini pahemaks. Ikka uuesti kuulub wägiwalla tegudest EuroplaSte wastu ja wõeraste riikide saadikud nõuaimd tungiwalt, et Hiina walitsus asjale parandust püüaks. Aga kuigi walitsus uusi walidaid käskusid rahutuste soigutuseks annab, nagu ta lubanud, kaSwab nendest  küll weidi kasu, sest maawalitsejad on nende täitmiseks hirmus wisad ja hooletud. Möndasugust. Kapten Wiedberi kirjutab kõige suurematest maailmas olnud tulekahjudest. Esimene niisugune oli Aleksandria kuulsa biblioteegi põlemine, 48 a. enne K.; ühes sellega häwitas tuli 700,000 maja ära. Pääle selle tuli suur Jerusalemma põlemine 70 a. p. Kristust, millal Rooma söjawägi keiser Tituse käsul linna häwitas ja 1,000,000 inimest hukkas. Weidi warem, 12 a. e. K., Augustuse ajal ja hiljem Nero ajal põles Rooma linn, Sultan Omar põletas Aleksandria biblioteegi poole miljoni raamatuga ja Serapeumi templi ära. Hiljemal ajal on tulekahjusid kõige enam kannatanud Mosku linn ja London, fiisgi on ütelda, et need põlemised osalt mõlematele linnadele  päästjaks on olnud, nõnda kui pääle Mosku põlemist IS7O ja Londoni põlemist 1606 häwinesiwad  neis linnades hirmsad inimesesoo häwitajad haigused, nagu katkud ja palju teise samaseid, ära. KäeSolewal aastasajal märgitakse suurte tulekahjude sekka Mosku põlemine 1312, siis Ameerika linnade tulekahjud Philadelphias 18SV, Nju-Jorkis 1830, Portlandis 1866, TshikagoS 1871 ja Bostonis 1890. Kõige suuremad kahjud kandsiwad London Xs 38 Saarlane, 1891