sama tuleb sääl palju kawalaid ja meelitawaid  suuandmisi ette, aga need kõik ei ole kellegi suuandmised. Suuandmine, mis armastusest ei tule, pole kellegi õige asi, seda niieme mitmes kohas, kus on sunnitud mägise suud anda. Kord saanud ühte orja, kes ilmasüüta oli, surma mõistetud, aga enne surma sunnitud teda meel oma isanda käele suud andma, sääl hammustanud ori selle kätt nii, et see kaua pidi walu tundma. On ka seda ette tulnud, et sunnitud suuandmise juures silmi saab süütud. Sellepärast ärgu saagu seda püha asja mitte suntuse läbi pahaste pruugitud ega teutatud, sest armastus ei ole otsimine ega müümine. Eesti rahwa juures jägatakse suuandmist seitsmesse jagu, see on: Armastuse, sõbrust,  truust, auustuse, õnnesoowimise, lahkumist,  teretatamise ja jumalaga jätmist suuandamine. (Pooleli.) nõnda et laew laewa järele tema kuulidest trehwatud põhja waus. Ligemad Portugali sõjalaewad, nähes et nende admirallaew kadunud on, saatsiwad paatisi, kes wraki mehi üles wõttaksiwad ja teiste laewade pääle wiiksiwad. Lorentso, kes mõek käes, peamasti all seisis, hüüdis: Mina ei jätta oma laewa mitte maha! Kes minna tahab, wõib paati astuda! Mitte üks mees ei jätnud oma wahwat ülemat maha. Paadid läksiwad jälle oma laewade juure tagasi. Ikka rohkem ja rohkem sai admirallaew kokkulastud. Ikka kaugemale jõudsiwad teised sest nende pääle ci kippunud keegi Mikspärast ei tulnud nemad aga oma admiralile abiks? Nendel oli käsk edasi sõita ja kauba laewu kaitsta, kes nende ees purjutasiwad. Lorentso aga ja tema omaksed walmistasiwad  end wiimse hirmsa wõitlusele. Nemad pidasiwad ainu üksi waenlaõte laewaStiku tagasi, aga üks mees teise järele langes maha. Keda kuulid ei trehwanud,  seda trehwasiwad puupinnal,. Wiimaks langes ka wahwa Lorentso. Üks kuul oli tema paremast jalast läbi läinud. Teda taheti kajuti nuia, et jääl tema haawa kinni siduda. Midagi niisugust! hüüdis tema, aga mina jäen. Pange üks iste mulle siia pea masti alla. Tema käsk sai täidetud. Lorentso istus nüüd maha ja kommandas edasi. Üks teine kuul trehwaS teda. Seekord oli see tema surm. Ta langes maha ja mehed katsiwad teda ühe plaguga kinni. Walu ja tuline kättemaksmise himmu põles järele jäenud meeste südames. Nemad  ei mõtelnud enam elamise pääle, sõdida tahtsiwad nemad, surra oma wahwa esikuga. Rohkem kui enne läksiwad waenlaste  laewu põhja. Ühte tükki aega pidasiwad  nemad meel laewa, mis kuulidest täis külwatud oli. Kui aga kõige wiimne mees raskest haawatud kokkulanges, kui mitte üks ainuke suurtük enam Araablastele tule pääle ei wastanud, kui admirallaew surnute  laewaks saanud oli, siis tohtisiwad waenlased laewa pääle tulla. Esimine, kes laewalaele kargas, oli Kano, mererööwel. Kõik laew oli surnu kehadega ja merega kaetud. Almeida! hüüdis tema wõidu rõõmus,  seda on see teinud, keda sina nõnda uhkelt enesest äratõukasid. Äkkist jäiwad tema silmad plagu pääle seisma. Tema tõstis teda üles ning waatas kena malge merega kaetud näo pääle. Ta oli liigutud. Wahwa noormees, ütles ta, kui hea meelega oleks mina sinu kõrwas wõidelnud! Sina ise ei ole seda soowinud, aga sinu surma ei ole ma mitte soowinud. Mõned Araablased tahtsiwad surnud riisuda.  Tagasi, teie wiletsad! hüüdis Kano. Tahate teie kõige wahwamat meest paljaks teha? Araablased ei lasknud ennast ärakohutada.  Mis tahab see mererööwel? hüüdsiwad  mõned ja tõmbasiwad omad kõwerad mõegad wälja. Kurat ja põrgu! hüüdis Kano ja lõi ühe Araablase maha. Üks kole riid tuli selle pääle ja näi- maks langes röõwel, surmani haawatud, laewa laele. Tema oli Araablastele wiitsekuninga nõu teadannud, neid wõtdule wiinud. Kalli Lorentso surm oli nõnda, wõib ütelda, Kano süü, ja nüüd sai tema oma palka ühendud sõbrade käest. Wahwa Lorentso surm aga päästis laewastiku. Tema sai õnnelikult oma eesmärgile ja jooksis tagasi tulles õnnelikult  Goa sadamasse. Siin esite kuulis Almeida oma poja surma. Ta pani ennast mõneks päewaks kinni ja ilmus siis jälle kõwa tahtmisega, oma poja surma Araablastele  kättemaksta. (Järg tuleb.) Joogi majade asutamisest ja nendes müümisest. Meie Saaremaa karskuse seltsi ülesanne on siin kangete jookide liigjoomise wastu wõidelda ja seda katsuda mahendada; sellepärast  on ta heaks arwanud neid alamal seiswad paragrahwisi wenekeelestjookide maksu raamatust (võrava o uurLüu. eöoxH ümber panna, mis kõrtside ja wiina müüjate kohta käiwad. Nimetatud selts tahab hoolega selle pääle waadata, et kõik need paragrahwid igal ajal ja kohal õieti täidetud saamad ja wastaseid ülesanda, kus neid Vastutamise  alla saab wõetud. Need paragrahwid  on järgmised: H 504. Joogi majades, kus peremees ei kauple, sääl peab olema üks wastutaja inimene, palgaline ehk rentnik, kes § 596 ülestühendud nõudmised täidab. Pääle selle peab maal jookide müüjatel olema nende elumiiside üle hea tunnistus, niihästi neist kogukondadest, kust nad pärilt on, kui ka neist, kus nad jookide müüjateks tahawad olla. Joogi majades keeldakse pidada niisugused  müüjad, kes weel 21 aastad manad ei ole. tz 505. Maal ei lubata joogi majast pidada kogukonna walitsuse ametnikudel, stanowoi ülematel ja teistel, kes kohalikudel kogukondade ja maawalitiustel ameti pääl on, ka mirowoi posrednikute kirjutajatel, nõndasama nende ametnikude abikaasadel, ehk lahku läinud perekondade liikmetel. § 506. Neil, kes kohtu all ehk kaela kohtu (zmoaovn.) süü pärast üle kuulamise all on, ehk neil, keda kohtus kardetawaks on armetud nendes süüdes, mille pärast seadus seisuse õiguste kautamist, kui ka kogukondadest wälja heitmise ja ajamise nuhtlust seatud kombel ette kirjutab; nii ka niisuguste inimeste abikaasadel ja nende perekondade lahutamata liigetel ei anta luba joogi majade pidajateks ehk nendes müüjateks olla. K 510. Sees joomiseks (MZApoönre.lli.n. kangeid jookisi lubatakse müüja kellu 7 homikust künni kellu 10 õhtuni, aga linnades ja laatade pääl, sestsamast ajast künni õhtu kellu 11. A 511. Pühapäewadel ja kroonu pühadel  s-raöuai-n. Ma) on kõikidest sees joomise kohtadest kangete jookide müük ära keelatud, nimelt külades, kus kirikud, ja linnades Jumalateenistuse ja ristikäigu ajal. Nõndasama keeltakse ka külades, neil päewadel, kus wald koos käiwad, künni istumise lõpuni peawad joogi kohad kinni olema. H 513. Kangeid jookisi ei tohi mitte mõla pääle müüdud saada, mitte tulemase  wilja kasu pääle, ka mitte riiete, majaaSjade, ehk teiste asjade pääle. Ei tohi ka wilja ehk mõne teiste maa andide  wastu wiina wahetada, maid peab ainult puhta raha eest müüdama. Nõndasama  keeltakso wiina müüjatele ära, mitte mingisuguste tingimiste all meelitada ja raha asemel wiinaga maksta, ehk ka oma wõlga niimoodi kustutada ehk wiina eest laska omale tööd tehja. 514. Ka keeltakso wiina ja teisi kangeid jookisi joomiseks müüja neile, kes weel täie ealisid ei ole. § 516. Joogi majade pidajad ja müüjad ei tohi mitte ostjaid laska joobnuks juua künni meele segamiseni,- ja kui see on juhtunud ette tulema, siis ei pea mitte joobnud inimest ilma hoolitsemata ja abita jätma, künni tema targaks saamiseni, sest niisugune hoolekandmine on täitsa söögimaja  pidaja ehk müüja kohus. § 517. Ka keeltakse soldatist, kes kroonu teenistuses on, joogi majadesse kus kangeid jookisi müüjakse, sisse laska . . . . . . Nõndasama keeltakse neisse majadesse  sisse lasta koolide kaswandikusi ja üleüldse allaealisi. H 518. Kõikides kohtades, kus kangete jookide müümine on asutud, süül peab olema puhtus ja kasinus igal ajal. Ka ei tohi ette tulla ei mingi sugust luhakile olekut, ega käratsemist. H 519. Keeltakse kõikides joogi majades,  mis üksnes kangete jookide müümi- Aasta lõpul. Uks aasta aja weerul A On leidnud lõpetust; Ta aja ratta keerul Ju tunneb õhtukest. Ta oli noor, sai manaks Käis wiimseid sammust, Ta sammul on kui kajaks Mull helin kõrwusse: „OH hing su elu aasta „Ka lõpeb õhtule, „Sest aja astumisel „Läed lcndes edasi! „Käid üle maa ja mere „Ja kõrge mägede, „Ei tea on weel kaugel „Sust kalmu künkale!" Oh kõrge kalmu küngas. Ei tema üle saa; Ma wäsind katsumist Pean orus hingama. Sa oma külma mulda Siis katteks läkita. Kui elu reisist wäsind. Jään kalmu künkalla. F. Kips Saarlane. 1892. 2.