Saarlane UM Kleiildinc Pilitika ajaleh! ma»- ja !i«uarah»alt. UM St Teisipäewal, 34. Mail 1894. Xl. aastakäik. maksab Saaremaas pooleZ aastaZ 1 „ " „ Postiga saadetud aastas. S ~ ~ Pooles aastas. ..... 1 „ Stl „ Ilmub igal Kuresaares kanbauulitsäs nr. >7. Kirjad kSiwad: Saarlase toimetusele, KnresaareS. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab N kop. Tulge pidule, wötke osa tähtsast röömu päewast, armas Saare rahwas! -Aui Jumal Jsraeli rahwa Egiptuse orju- HH sest päästis, siis ütles ta: „Seda päewa peate teie mälestama ja pühitsema ning wanemad rääkigu temast oma lastele. Meil Saarlastel on nüüd ka 75 aastad möödas,  kus orja põli loppis ning otsa sai. KaS see pole mitte üks suur sündmus, mis meie südamid tänulikuks peaks tegema ning meid kohustama tähtjat päewa mälestama ja pühitsema? Tule siis kokku Kuresaare linna, armas Saaremaa rahwas, kiida Jumalat ja täna Keisrit, kelle arm meid orja põlwest on päestnud. Neli pühi wiimane päew ei ole mitte enam kaugel. See päew olgu Sulle mälestuse päewaks, et So wanemad Egiptuse maal on elanud ning Sina nüüd Kaanani maal elad. Niisugust pidu päewa ei ole Suli enne Kuresaare linnas mitte olnud ning kes teab kas Sa teist niisugust weel näha saad. Näita, et Sa prii mees oled ning priiuse wilja kannad. Kes wabaduse  tulu tunneb, ei see küll pidust eemale jää. Mitmed mõerad waatawad ülemalt alla meie Saarlaste paale ning peawad meid sagedasti eksiteel kilplasteks, kelle majadel mitte aknaid ei olla, kust nad päikese maigust nääks. Näidake nüüd pidust osa wõtmisega, et meie mitte pimeduse lapsed ei ole ning nõnda sammu walgust armastame, kui teisedgi.  Meie pühitseme ka Kuresaares tänu päewa nagu teised mujal ning oleme rõõmsad, et meie prii rahwas oleme. Kui isa ehk ema oma lapsele midagit kingib, siis ütleb mõistlik laps : „Aitäh", mõistmata ja harimata  laps ei ütle aga midagit. Kui sinu taewane Isa Sulle priiust on kinkinud, ära ole siis mitte harimata laps, kes tänada ei mõistaks, maid tule ning täna kui haritud inimene, täna Jumalat kirikus, täna teda õues lauldes, täna Teda teistega ühes koos ning palu Jumalat oma Keisri ning kõigeülemate walitsejate eest. Kui keegi peaks mõtlema: „Ma wõin jo seda oma kodu, omas kambris teha, mis mull tarwis pidule minna, mis mind muidu waewab ning mulle kulu teeb." Ei ole mitte õige, armas sõber, mis sa arwad. So hääl on üksi selleks tähtjaks tänuks liiga nõder ja weikene ning So süda on üksi tänu palamusest hoopis tühjem, kui teistega ühes koos ning Sa unustad oma üksiku tänu päema liiga nobesti ära, kuna Sa ühendud tänu päewa surmani meeles pead. Kui see mo oma tegemine oleks, siis kaswaks mina seks päewaks kümme kord suuremaks ning ma laulaks kümne häälega, aga et see mitte wõimalik ei ole, siis tõttan mina pidu päewal Kurefaare linna teiste sekka, kus pääle 300 lauljat ühes koos laula wad Jah, see laul wõib mo tuima südant ärdamale tänule äratada. Ärksamad Saaremaa pojad, olge agarad ja hakkajad rahwast pidust osawõtmisele äratades  ning seletage asja ära, kus tarwis. Pidu saab järmiselt peetud: Homiku kell 10 Jumalateenistus mõlemate  uskude kirikutes Kuresaare linnas. Pärast seda lähemad laulu koorid lipude ehtel ja muusika mänguga rongis läbi linna künni linnapääle kus kell 2 —3 waimulik kontsert ära peetakse. Kell 3 —5 on wahe aeg, kus Hunat peetakse. Kell 5 algab ilmlik kontsert kõikide ja üksikute laulu kooride poolt, kus ka muusika mäng seas on. Ilmliku konserdi wahel saab pidu kõne peetud. Pärast kontsertisi on pidu söök, millest iga üks osa wõib wõtta, kes soowib ning kellel selleks kopik taskus on. Pidu söök maksab 1.50 kop. igale osawõtjale.  Kõige halwem pidu päewa kulu on 2 0 kop. Selle eest wõib kaks kontserti ja pidu kõne kuulda püsti seistes. Istujad maksawad 40, 60 kop. 1 rubla, mida lähemal lauljatele, seda kallim. Lauljad tulewad juba teisel pühal linna, kus pidu komitee neid wastu wõtab ning korteri pääle saadab. Teise püha õhtul kell 5 saab laulude proow ära peetud. Sell samal õhtul saab ka näitemängu lauljate lõbuks edendatud. Salakauba-wedaja poiss. Pisarates lahkus Hanka, aga siiski tundis ta omas südames ennast rahul ja õnneliku olewat. Weel kord tõuta s ta tasa omas hinges, mitte sõrme laiuselt õige tee päält kõrwale minna, ja igal ajal nende sõnade pääle mõtelda, mis ,vaimulik härra temale rüekinud oli. 5. A««Z«S keStab kõige kauem. See wserss härra, kes Hankat oma juure wõtnud ok, oli üks rikkas wabrikant, kelle wabrikuS enam kui sada inimest tööd ja ülespidamist leidsiwad. Need toredad ja laialised hooned, milledes ta oma kaugele ulatawat tcgcwust toimetas, seifiwad rohkest poole tunni tee ühest suurest linnast kaugel, ja esimine toimetus, mida Hankale anti, seifis selles, iga päew wahest wiis ehk kuus korda linna ja linnast tagasi jooksta, pea seda xea teist tooma, seda ehk teist ara wiima. Pääle selle pidi ta, nagu talle enne juba üteldud oli, homiku wara esimine noodist wäljas olema, ja saapaid puhastama, wabriku ruumist puhastama ja pühkima airama, tuld põlema panema, wett tooma, ja muud selle sarnast tegema, nõnda et tal wara homikust õhtuni aga mõni minut puhkamise aega oli. Aga Hanka tegi kõik ja usinast, toimetas ka kõige wähemat asja taiest hoolsalt, ja oli igal ajal tüdimata ia iaa asia «"»!««« Selle wastu andis ta härra temale ilusa, pisukese magadis-kambri wabriku pööningu ruumides, andis talle korralised riided, ja lasi teda pere laual süüa, kus ta rohket ja heat toitu sai. Ka Sultani eest sai muret peetud, nõnda et Hanka, kõik kokku mõttes, oma uue elamisega täiest rahul oli. Wabriku härra, ei näitanud pääle selle, kui ta Hankat jooksu-poisi ametisse pannud oli, temast enam suuremat hooliwat, ja mõned nädalad läksiwad mööda, ilma et Hanka teda näha oleks saanud. Ühel pühapäewal  kutsuti teda aga üsna ootamata tema juure ja wõeti sõbralikult ja lahkelt wastu. Noh, Hanka, kuida sinul läheb? küsis ta. Heaste, härra! wastas Hanka usinast ja oinalikult. Siis oled sa oma praeguse seisukorraga  rahul? Täiest rahul, härra! Ma olen Teile wäga tänulik Teite helduse eest. Rõõmustab mind, Hanka! Ma tahan sulle nüüd ütelda, et ma oma pere käest üksnes heat sinust kuulnud olen. Aga nüüd midagi muud. On sinul ehk mõnda soowi, mille täitmine sulle armas oleks? Räägi awalikult walja! Kui see wõimalik on, peab see täidetud saama. Ma ei tea midagi, härra  üksnes.  ... Noh, mis? Äksne natuke rohkem õppida' kirjutada ja rehkendada wõin ma, nüüd tahaksin ma ka nõnda ilusaste joonestama õppida, nagu need noored inimesed joonestuse-toas,  kessed mitte wanemad ja suuremad ei ole, kui mina. Hea, Hanka, sarnane soow teeb sulle auu, ja ma tahan sulle luba anda, joonestuse  õptusest osa wõtta. Aga kas sull ka selleks aega on? Jah, härra, mõned tunnid saab wahest homikul ehk pärast õhtu poole. Wäga hea, siis tarwita neid oma tahtmise järele. Ja muud soowi sull enam ei ole? Ei armaS härra! Mul läheb ju heaste. Hea küll! Kui sull aga kord minu abi waja on, siis tule julgest minu juure, sest ma tahan su heat ja soowin et sull kord õige heasti rlmas läheks. Jumalaga, Hanka. Hanka läks wäga rahul olles ära, sest joonestama õppida oli juba mõne aja eest tema armsam soow olnud. Kui ta teisel päewal jooneStuse tuba astus, nägi ta ära, et härra teda mitte unustanud polnud. Talle juhatati paik laua juures kätte, anti joonestuse laud ja mis muud senna juure tarwis läks, ka wäga ilusad jooneStuseasjad,  ja üks osawamatxst joonestajatest pakkus ennast temale juhatust ja õpetust andma. Hanka hakkas usinast tööle, ja tarwitas igad priid tundi, oma uue kunsti harjutamiseks, milles ta õige pea tähtsalt edasi jõudis. Sagedast istus ta weel hilja