ja J. Kappcl ning vi-. K. A. Hermann, muusika kooride juhatajaks D. O. Wirkhaus. Pääkomitee tegewus läks seda jõudsamini, et selles mitmed tegewad ja mõjuwad mehed oliwad, nagu pääkomitee president,  linnapää J. von Hueck, siis ka weel linnawolinik K. v. Ritter ja linnanõuunik E. Erbe. Pidu asutamisest saadik on aga mõlemate seltside  eestseisused, iseäranis presidendid,  palju hoolt ja waewa näinud, sagedasti päiwi ja nädalaid omast kibedast ajast pidu hääks ilmamingi tasuta ohverdanud Iseäranis on „Estonia" pre-sident A. Busck» piduasju hamldase hoole ja agarusega ajanud, kulust ja waewast hoolimata. Isegi suurem hulk koosolekuid, mida wiimasel ajal pea iga päew peeti, saiwad tema korteris ärapeetud. Mitte vähem auu ei wõi ka „Lootuse" presidendile  A. Jannsenile anda. Mehed,  kesniisuguse hoolega rahwa  ettewõtteid ja seltsi elu ilma mingi tasuta edendawad, on tõesti auustamise wäärt, palju enam kui mõned wiletsad kirjanikud  ja luuletajad, kellede elulugusi  ja piltisid nii sagedasti tutwustamiseks pakutakse. Et ka kõige paremal asjal wastalisi wõib olla, ja seda ka meie laulupidul  olla olnud, siis oli jälle „Estonia" eestseisja J. Linnamägi see, kes ülemal pool asja äraseletas ja laulupidule  luba kui ka sõidu hindade  alandamise luba nõuutas,  nii et luba juba 2. mail Peterburist Tallinnasse jõudis. Muidugi mõista, et igal kooril  ja igal lauljal ja mängijal  ka küllalt waewa laulusid harjutades ja pidule tulles kanda on Kui aga pidu asutajatel  ja lauljatel ning mängijatel  niisugune kõrge ja tähtjas  eesmärk on, nagn see, mille mälestuseks meie tänawune  laulupidu peeti, siis unub kõik waew ja piin, pidu rõõm saab seda ülendavamaks- Kui ka pidu asutajad, lauljad ja mängijad kõigile pidurahwale kalliks ja armsaks jääwad, et nad nii waimustawat ja wägewat laulu ja muusikat meile kuulda lasksiwad, siis käib ometi see, mille mälestuseks  pidu peeti, kaugelt kõigist sellest weel üle, ja kogu Eesti rahwas laulab ühes saja miljoni  Wene alamatega: Jumal Keisrit kaitse sa! Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid Inglise alamkojale pandi juba ei tea kui mitmet korda ette seadust, mis lesele ära keelab oma kadunud naese õde naeseks wötta, tühjaks mõista. Seekord kinnitati see ettepanek, ehk küll häälte-enamus ainult 29 häält suur oli. Ettepaneku  poolt oliwad pääle muie Wales'i pring, Aorki herzog ja Fife'i herzog, kuna praegune pääminister, lord Salisbury,  ta wastu seisis. Kreeta saarel on säälsete greeklaste  mässu läbi türklaste fanatismus  nii kaugele üritatud, et nad juba wäljamaa riikide alamatele liiga hakkawad tegema. Nii kippunud  näit., kuda Havas»'ile Athenast teatatakse, mõne päewa eest Kaneas üks suur seltskond türklasi mere kaldal jalutawate Prantsuse ohwitseride kallale, kes häda-waewalt terwe nahaga oma laewadele pääsnud.  Prantsuse konsul olla Kreeta kubernerile teatanud, et osakond Prantsuse  sõjawäge maale saadetakse, kui ta Kreeta muhamedlasi taltsamateks ei tee. Kandia linnas tähendasiwad neil päiwil türklased salajal kõik kristlaste majad ristidega ära, mis kas uste wõi seinte pääle wärwiga tõmmati. Kristlased on sääl selle pärast suures hirmus: nad arwawad, et nüüd pea üleüldine kristlaste tapmine algab. Mäss laguneb Kceetas ikka enam ja enam laiali. Igalt poolt tuleb sõnumid weristest kokkupuutumistest kreetalaste ja Türgi soldatite wahel. Kristlaste olek läheb iga päewaga hädaohtlikumaks ja wiletsamaks. Athena leht „Akropolis" teatab, et need kreetalased, kes senini ainult uuendusi Kreeta saarele taga püüdsiwad,  nüüd saare täieliku iseseiswuje eest on hakanud wõitlema; nõnda Nimetatud „Uuenduste komitee" ko- mitee liikmed on igale poole laiali läinud rahwast mässule üles kihutama.  Selle komitee asemele tahetakse  ühte sala „Mässu-komiteed" asutada, mis mässu saab juhatama. Inglise wälimiste asjade ministri abi Curzon teatas neil päiwil alamkojale,  et kuue suurriigi asemikud wahetpidamata Türgi riigi walitsusega  Kreeta oleku üle nõuu pidada. Hiinast teatati mõne päewa eest et sääl keisri ema ära olla surnud.  Suurem osa wäljamaa ja siinseid  lehtesid arwasiwad, et kadunud see tuttaw keisrinna olnud, kes praeguse  Hiina keisri lapse>põlwe ajal riigi üle walitses ja Li-Hung-Tschangi ta püüdmises, Hiinas Europa eeskuju järele uuendusi sisse seada, alati on toetanud. Hiina praegune keiser, Tsaitiea, kes 12. januaril 1875, pärast  oma onupoja surma, troonile pääsis, on lese keisrinna, Tsussi, kasupoeg. Lesk keisrinna, kes oma kasupoja asemel kuni 4. märzini 1889 Hiina riigi üle walitses, on praegu küll juba 62 aastat wana, kuid ikka weel õige tragi. Ka praegugi on ta mõjudus keisri kohta suur, kuna keisri lihasel emal kõige wähematgi tähtsust Hiina riigi politises elus ei olnud. Tema surm ei muuda Hiinas  politika käiku sugugi. Montenegro würst tahab lähematel  päewadel Serbia kuningale külaliseks minna. Serblased on selle üle wäga rõõmsad ja walmistawad endid ta wastuwõtmisele agarasti ette: Belgradis puhastatakse ja koristatakse wäljaspoolt majasid, parandatakse uulitsaid  ja harjutatakse sõjawäge paraadi tarwis, mis würst Nikolai auuks ära saab peetud. Sellest paraadist saada, kuda kuulub, umbes 40,060 meest jala-, ratsa- ja suurtükiwäge osa wõtma. Belgradi teatris saab pidulik  paraadi-etendus olema, milleks iseäraline näitemäng on loodud ja mis hoolsasti kätte õpitakse. Wiimsel  ajal oli kuulda, et kuningas Aleksander würst Nikolai nooremat tütart kosida; seepärast ehk walmistawadgi  serblased nii suurel wiisil Montenegro walitseja wastuwõtmisele  ette. Pääle selle püüawad Balkani  saare slaawlased praegu säälsete Slaawi riikidede üleüldist politist ühendust toime panna, et nad mõjuwamalt  oma täieliku iseseiswuse eest wõiksiwad seista. See ühenduse-mõte on just Serbias tekkinud. Maschonamaale saadetakse nüüd teistest Lõuna-Asrikas olewatest Inglise  asumaadest hulk sõjawäge, et säälsele mässule wõimalikult pea otsa pääle teha. Mitte ainult ratsawägi, waid ka jalawägi läheb sinna hooste seljas, et sääl kiiremini ühest Paigast teise jõuda. Inglise sõjawäe kogumist Maschouamaale,  mis Transvaaliga piir piiri wastu on, ei näe aga boerid mitte hää meelega; nad kardawad, et Jnglisemaale  wiimati himu Pääle wõib tulla säält uut sõjakäiku nende maale toime panna ja neid oma käpa alla panna, seda enam, et nende weriwaenlane  Cecil Rhodes praegu Maschonamaal  wiibib ja säält suurt osa mängib. Mässajad tungisiwad, kuda Buluwaiost  „Reuteri telegrafi kontorile" teatatakse, neil päiwil ühe europlaste seltskonna kallale, kes sõjawäe kaitse all Mazoest Salisbury kindlusesse sõitis. Taplus kaitsjate ja kallalekippujate  wahel oli õlge werine; esimeste  seast sai 7 meest surma ja 4 haawatud. Salisbury kindluse ümberkaudu  olla praegu üteüldsi wäga palju mässajaid. Konstantinopolist teatatakse, et Wanis 11. skp. uuesti märatsusi ette olla tulnud, kus juures umbes 400 armenlast surma saanud. Hulk armenlasi põgenenud Inglise saatkonna  hoonesse warjule. Meie teatasime  mõne päewa eest, et säälne wali (kuberner) kõigilt armenlastelt sõjariistad ära lasknud korjata. Sellest  siis tuli wissisti, et neid räägitawate  märatsuste ajal nii palju surma sai. Praegu seisab Wanis 5 bataljoni Türgi sõjawäge, sinna tahetakse lähematel päewadel weel 4 bataljoni jalawäge ja üks terwe polk ratsawäge juurde saata. Armenlastel  on sellest sõjawäest aga wäga wähe kaitset loota, waid selle asemel on karta, et märatsuste ajal soldatid fanatilistele muhamedlastel? appi lähemad.  Türgi sõjawäe ülemad ei suuda wahest ka ei taha  niisugustel  kordadel oma soldatid taltsutada.  Wäike-Asias on ka mujal  weriseid kokkupuutumisi armenlaste  ja türklaste wahel ette tulnud; kurdlased on mitmes paigas jälle armenlasi  paljaks riisumas ja tapmas käinud. Need lood teewad Türgi walitsusele nii palju pääwalu, et ministrid Konstantinopolis peaaegu iga päew nõuupidamisel koos on. Türgi riik ragiseb jälle igast nurgast ja küljest ning ähwardab kokku langeda. Bremeni senat on otsuseks teinud sääl ühre tütarlaste gymnasiumi niisuguse õpetuse-programmiga awada, et need, kes selle kooli läbi on teinud, ilma iseäraliseta eksamita ülikoolidesse pääsemad. Haagist teatatakse, et kindral Better, k"s senini Hollandi kubermangus  Sumatra saarel oli ja Hollandi sõjawäge säälsete mässajate wastu juhatas, ametist lahti olla mõistetud. Tema asemele saadetumat sinna päälik  Demoulin. Wene-maalt. Kaugemalt riigist. Peterburist. Õndj aKeisri Aleksander 111. mälestusesamba  ehitamise hääks Moskwasse on komitee kätte mai kuu jooksul 5303 rbl. 58. kop. kokku tulnud, mis endise korjandusega 1,523,988 rubla 25 kop. walja teeb. Keisri-aeda Talwepalee  ees olewale suurele pa - raadi platsile ehitada oli juba ammugi plaanitsetud, aga praegu on see küsimus Peterburi linna nõuukogus  4. maist s. a. saadik jälle elawale  läbirääkimisele wõetud. Mõnelt poolt oldakje nimetatud plaanile selle poolest waSta, et niisugune aed üleüldisele  rahwa läbiräämisele takistuseks  oleks. Asi läheb Keiser liku  Majesteedi otsustamisele. Moskwast- Wanausuliste kogudus kinkis Hodõnski wäljal waeseks lasteks jäänud laste hoiumaja hääks 10,000 rubla. Kaks auupalka 1000 ja 500 rubla määras linna-duma niisuguste  gummirataste ülesleidmiseks, mis muda laiali ei loobi. Kroonlinnast. Aurulae - wad „Peterburg" ja „Onega" saadetakse  Suurwürst Wladimir Aleksanrowitschiga  Laadoga zärwele, kus Walaami  saarel 19. skp. kloostri pääki. riku õnnistamist peetakse. Warssatvi riigibangi jaoskonnas on wale 25 kopikulisi rahasid leitud. Rahad olewat hästi järele tehtud, tunda wõib neid ainult tu° meda kõla ja hõlbsa murdumise läbi. Wolossotvo jaamast teatab „St. Pet. Ztg." : 11. skp., kell 6 õhtul, natuke aega enne rongi tulekut, tormasiwad  äkitselt umbes 15 Eesti pauuraiujatHkes lähedal olewas metsas  tööl oliwad, Wolossowo jaamamaja  juurde, kiivid ja kaikad käes, nii et reisijad, kes rongi ootasiwad, metsikul ehmatusel laiali jooksiwad. Wihane salk ei hoolinud kellegist, kes talle tee pääle ette juhtus, lõi kaks aknaruutu sisse ja haawas kolme raudtee-ametnikku kaigastega lüües ja kiwidega pildudes. Kui shandarm Malow palja mõõgaga märatsejatele wastu astus, tungisiwad nad ta kallale  ja püüdsiwad tal mõõka käest Herra Thompsoni kadunud poeg. Bret Harte jutustus. „Täna on üks aasta sest ajast saadik  mööda läinud, armsad wennad ja õed", algas herra Thompson pikkamisi  ja iseäralise rõhuga, „täna on üks aasta, et mu poeg oma isamajasse  on tagasi tulnud, selle pääle kui ta himustanud oli oma nälga stgade rabaga vaigistada ja ta oma päranduse liiderlikkude naeste seltsis oli ära pillanud." (Hirwitamine waikis  äkitselt). „Waadake nüüd tema otsa. Karl Thompson, tõuse üless?!" (Karl Thompson tõusis ülesse). „Täna saab just üks aasta, waadake nüüd tema otsa." Ja tõe poolest, see oli üks ilus kadunud poeg, nagu ta sääl seisis oma uhkes, pidulikus ülikonnas; ja pääle selle üks kadunud poeg, kes oma pattu kahetses nagu ta kurblikust,  alandlikust pilgust näha oli, millega ta oma isa kalkidesse silmadesse  waatas. Kõige noorem preili Smith, kes oma rumala südamekese põhjani liigutatud oli, nihkus wastu tahtmist talle wähe ligemale. „Nüüd on seda wiisteistkümmend aastat tagasi, kui ta hulgusena ja päewawargana minu majast lahkus", kõneles herra Thompson edasi. „Ma ise olin sel ajal weel patusulane, mu kristlikud sõbrad olin wihakandja ja kättetasumise himuline mees" („Amen," ütles kõige wanem preili Smith) „aga Jumalale olgu kiitus,  ma olen oma wiha üle wõimust saanud. Seda on nüüd wiis aastat tagasi, et ma selle rahu osaliseks olen saanud, mis maailm mitte anda ei wõi, millest ta arugi ei saa. Kas Te olete juba seda rahu leidnud, mu sõbrad?" „Ei, ei!" hüüdsiwad noored preilid  ühes kooris, ja kui noor mere wäe kadet Robins sõjalaewalt „Wethersfield"  lisas juure: „Ma paluksin  selle rahu walmistamiseks juhatuse  tähte," kõneles herraThompson edasi: „Koputage, siis tehtakse teile lahti... Kui ma oma eksituste suurusest ja armu wägewusest aru sain, siis tahtsin  ma seda häätegu oma pojaga jagada.  Wäsimata olen ma teda otsinud  maal kui merel. Ma ei oodanud  mitte, kuni ta minu juurde tuleks mis ma küll oleksin wõinud teha ja raamatute raamatu järele ikka weel õiglane mees olla waid ma otsisin teda ta sõnniku hunikult ja keset. . ." Selle lause lõpp ei olnud selle kahina pärast, mis üles tõuswate preilide siidikleidid sünnitasiwad, mitte aru saadaw. „Tegusid, minu kristlikud sõbrad, tegusid tarwis I Minu juhtsõna on. „Nende tegudest saate neid ära tundma. . Ja minu tegu sääl ta seisab!" Jumala meele päraline tegu, mille pääle herra Thompson sel iseäralisel korral näitas, oli näost walgeks läinud,  kui lubi, ja wahtis klaasitanud silmadega ühe lahti seisma ukse poole, mis werauda pääle käis, kus praegu alles luurawad teenrid oliwad  seisnud ja nüüd arusaamata mäss oli tõusnud. Kui kära juba kõige suuremaks oli tõusnud, kiskus ennast üks ära kulunud ülikonnaga ja nähtawalt joobnud mees nende käest lahti, kes teda tagasi hoida püüdsiwad, ja waarus saali. Wäljast  udust ja pimedusest pidusaali hiilgwusesse ja palamusesse astumine tegi teda silma nähes sõgedaks ja uimaseks. Ta wõttis mana ära mul. jutud kübara pääst, pühkis sellega mitu korda oma silmade üle, kuna ta ilmaaegu ühest toolileenist kinni hoida püüdis. Korraga juhtus ta silmade eksiw pilk Karl Thompsoni kahwatanud näo pääle; ta silmad hakkasiwad lapselikust rõõmust mähe hiilgama ja kriiskama naeruga tungis  ta ette poole, hoidis ennast lauast kinni, wiskas klaasisid ümber ja kukkus  siis otse kadunud poja kaissu. „Karlakene, oh, sa mana igawene hulgus, ku-da su kä-ä-si ka kä-ä-ib?" „Wait! mait!" ütles Karl Thompson,  kuna ta ennast ootamata külalise  kaisutusest wabastada püüdis. „Uijah, waadake ometi 1" rääkis wõõra? manitsusest hoolimata edasi, kuna ta õnnetut Karlat ta piduliku ülikonna hellal ja südameliku! imestusel  käemarre kangusel enesest eemal hoidis. „Waadake ometi imet! On see aga üks pääkelm! .. . Karlakene,  ma olen uhke sinu pääle!" „Wälja!" hüüdis Thompson üles tõustes ja oma manade külmade silmadega  ähwardawalt päaletungija otsa waadates. Karl, kuda wõisid sa julgeda. . .! „Pea lõuad manamees l . . . Karlakene,  kes see mana hilpharakas sääl on? Mis ta lurjus tahab, mi-i-is?" „Wait, sa narr! . . . Säh. . . siin on. . . joo!" Wärisewate kätega walas Karl Thompson ühe klaasi rummi täis. „Säh, joo see ära ja käi minekut... homseni. . . kuni. . . sa tahad. . . aga nüüd, nüüd jäta meid rahule!" Enne kui wilets mees weel juua sai, oli manamees, kes wiha pärast kahwatanud oli, tema kuue kraest kinni sasinud. Teda oma tugewate kätega pool wedades, pool tõstes, oli ta ümberringi seiswate ehmatanud  külaliste hulgast läbi toa poistest  pärani lahtikistud ukse juurde jõudnud ja tahtis sissetungijat just wälja wisata, kui Karl Thompson, just kui uimastusest üles kohkudes, isale järele hüüdis' „Pidage!" Wanamees pidas. Lahtise ukse läbi tungisiwad tuul ja udu jahutawalt  tuppa. „Mis see tähendab?" küsis ta õnnetust ähwardawat pilku Karla pääle heites. „Ei midagi. . . aga pidage, jätke järele! . . . Jumala pärast, jätke järele! , . . Kannatage homseni... Ärge tehke seda. . . Ma palun Jumala nimel. . . ärge tehke seda kõige wähemalt mitte täna õhtu!" Ei tea, kas noore mehe hääle kõlas midagi iseäralikku oli wöi tõrkuma, wiletsa mehe puudutamisel, keda ta ikka meel oma tuge.oate kätega kui klamrite wahel' hoidis üks salalik, tume hirm nööris wanamehe südant kokku. „Kes", sosistas ta tumedal toonil, „kes on see inimene?" Karl ei wastanud. Minge oma teed!" kärgatas herra Thompson oma< külaliste pääle, kes tema ligidale tungisiwad. „Karl. . . siia minu juure! . . . Ma käsen sind. . . Ma. . . ma. . . ma. . . palun sind I . . . Ütle mulle, kes on see noor mees!" Ainult kaks inimest kuulsiwad seda wastust, mis Karl Thompsoni suust tuli! „Teie poeg!" » » Kui lehmadel liiwa kinkudel walge hakkas wälja tulema, oliwad kõik külalised herra Thompsoni pidusaalist kadunud. Tumedasti ja nagu wäsinult  põlesiwad meel küünlad tühjaks jäänud ruumides. Aga nad ei olnud meel kõigis maha jäetud: külma elutoa ühes nurgas konutas kolm inimese kogu, nagu otsiksiwad nad sooja teine teiselt, üks neist lamas sohwa pääl ja magas rasket joodiku und: tema jalutsil istus see mees, kes Karl Thompsoni nime all oli tuttaw olnud; ja tema kõrwal kükitas segasel näol ja hoopis kortsu läinud herra Thompson oma mana rauga silmadega pörnitades  enese ette wahtides, küüuarnukud põlwede pääle toetatud ja käed kõrwade wastu surutud, nagu tahaks ta neid selle palwetawa hääle wasta lukutada, mille kurblik kõla seda terwet tuba näis täitwat. „Jumal on minu tunnistus," ütles see hääl, „et ma Teid meelel: ei ole petnud. Nimi, mida ma sel õhtul nimetasin, oli esimene, mis mulle juhtumisi meelde tuli kellegi nimi, keda ma surnute liiki arwasin, minu häbielu seltsimehe nimi. Ja kui Teie minult kõik järele uurima hakkasite, tarwitasin ma seda, mis ma temast teadsin. Teie südame liigutamiseks, lootes, et ma sellega jälle wabaks saan ainult!ja üksnes selle mõttega, et ma wangist lahti pääsen, seda ma wannun Teile, ainult ja üksnes selle Pärast. Aga kui Teie mulle ütlesite, kes Te olete, ja kui miuu südames lootus tõusis, et ma ühte uut paremat elu wõiksin algada. . . sääl. . . oh, sääl. . . oh, herra, nii tõesti, kui ma sell korral, kui ma Teie raha tahtsin ära ära riisuda. l2B. Postimees. 1896.