sest armastus wõidab wiimakS kõik ja katab ka, kuidas püha kiri ütleb, pattude hulga! Ka Hindu näis nüüd asja lõust aru saanud olewat, sest ta oli wahe pääl jälle Miirolwhsi juure roninud ja endised ebausu Varjud nähti näu paalt kadunud olewat. Miirolwh mõtles praegu järele, kuda ta ennast rahuarmastaja looduse sõbrale kõige varemini wõiks ette seada. Ligi kakskümmend sammu ronis ta weel ülespoole, siis seisis korraga üks tasane lausik ksht tema ees, mis igapidi, arwata 20 sülda lai oli. Otsata uhked põcsad ja lilled laswasiwad siin ja mi ilusalt, kuna Miirolwh seda enne iialgi näinud ei olnud. Ka mõned kõrgemad palmi- ja piisangi kaswasid siin ja wölwinwad oma laia ladwadcga nimetud tasandiku üle kindla lehe katukse. Nelja päratuma suure pauani tüunde wahe! ! seifis üks wõikcne polüsipuu lehtedest urtsik j mis uhke õilmctcga täidetud kasudega üleüldse I kinni oli kaetud. Urtsiku ukse pääl istus I üks wana, wähesc kaSwuga ja lahkenäuga l mchikese ja mängis kahe suure, helepunase j Maani õitega, mida ta omas peus hoidis I Sõbralikult teretades seadis Miirolwh ! ennast Vanamehele ette, kes silmapilgul j kuOumrult ülesse kargas, siis laks ta nägu I korraga jälle lahkeks ja ta ütles sõbralikult: i .Tere tulemast lahke noorherra ! Teie I tahtsite wift mäeharjale ronida ja juhtusite I kogemata seia minu juure; eks ole nii?" I »See on küll nõnda," ütles Miirolwh, .aga, ega meis oma teadmata rahu rikumisega  teid ei pahanda?" .Olge mureta noor sõber kui ma AK seks tohin nimetada" ütles manamees  lahkelt. „Mina näen siin ülewel ! ÄsikaS paikas, taewa ja maa wahel wäga I ENMft inimesi aga kui see juhtub, Ms i rõõmustab see mind iga kord. Palju rohkem j rõõmustate meel teie mind, sest et teie wist üks looduse sõber olete, ütelge, eks ole nii?" „See on küll nõnda," ütles Miirolwh. „Siis olete täna minu külaline," ütles manamees. „Teie olete ennast ju mäeotsaronimisega  kaunisti wäsitanud, sest minu seisukoht on ligi 800 jalga merepinnast kõrgem; nüüd teie peate ennast enne kui jälle edasi ronima hakate, toidu ja puhkamisega  kosutama, sest muidu wõiks raske teekond teile liiga teha." „Südamelik tänu selle pakumise eest!" ütles Miirolwh. „Aga kas lubate, et ma oma tõmmu teejuhi ka seia kutsun?" „Mikspärast mitte? Kutsuge ta aga seia! Saab näha ehk tulen pääle söömist meel ise teie seltsis mäeharjale kaasa; mina olen juba mitu korda enne sääl käinud ja tunnen need kohad kust hõlbsamalt wõib edasi pääseda." „OH kui rõõmustan, see meile oleks!" hüüdis Miirolwh hiilgawal silmil. „See on wast õnn, mis mind teie juure juhatas.,, Pääle söömise jutustati weel mõnda India imerikastest looduse annetest, kus juures Miirolwh wanamehe olekut teraselt tähele pani, wiimaks küsis ta: „Aga ütlege mulle armas sõber, kudaS teis seia olete elama saanud? Mis' asi teid seia üksikuse paika on sundinud?" „ Sellest oleks palju rääkida," ütles waname-s naeratades, „kui teie seda kõik kuulda tahate, siis peate küll lubama, mõneks päewaks mulle seltfilaseks jääda." «Oh hea meelega!" hüüdis Miirolwh rõõmsalt. «Siin ilurikka puude all, jahutawa  wärske õhu sees saaksin ma küll hea meelega mõneks nädalaks wiibima. All maa pinnal on õhk nii wäga raske, palan, ja wäsitaw, siin ülewel aga selgem ja õrn tuuleõhk jahutab wist sagedamalt kuuma otsaesist." (Järg tuleb.) Isamaalt. Knrcsaarcst. Aruldaue uudis. Kuida kuulda, saada nüüd see ammu oodctaw ja räägiiaw meremeeste kool asutatud. Maja selle tarwiS on juba malmis waadctud ja ka ülemalt poolt see puudum abiraha lubatud. Selle sügise on lootus seda uut kooli juba jalal ja tegewuses näha. Ülemaalased on juba mitmed selle kooli tulu ja kasu tunda saanud, kunas meie Saarlased sellest meel midagi ci teadnud. Nüüd olge aga ka hagarad, et meie ka pea sellest kasu wõiksime saada! Selle sui, pärast koolide lõppu, saada Kurcsaarcs üks wene keele kursus ära peetud, millest kõik Saaremaa koolmeistrid peawad osa wõtma. See aeg tüürida paar kuud. L õ b u d u s e st ei saa meil selle sui jälle wist mitte puudus olema. Kuida kuulda saada tsirkus jälle seia tulema ja ome kunStükkifi etendama, millest muidugi teada maa- kui ka linna rahwas rohkel mõedul osa saab wõtma. Ka saada saksa teatri mängijad tulema, aga ega meie halwemal sugu rahwal neist küll midagi lõbustust pole. See näikse siin üsna mvodiks saanud olewat. et naised omad wäikcscd imewad lapsed sauna kaasa wädawad ja sääl tulises palamas leilis neid kangesti läbi ropsiivad, ilma selle pääle waatamata, kas laps minu pärast kas hinge wälja karjub. Mõni kord on nii palaw, et mana inimese  ülewclt maha ajab, aga naisterahwaste pool kulges kuuldakse hirmust laste häda kisa ja nende wihtlemist. Hiljuti peksis üks juudi naine oma last nii kaua, künni see wagufi jäi, siis toodi lapsukcnc ülalt maha, aga eluta! Küll siis oliwad kümned käed korraga kallal, et wäikese Moosescle jälle elu sisse ajada, mis küll õnneks minnaks korda lkks. Miks peab üht wäikcst ilmasüüta lapsukest nii rängaste nuheldud saama ja päälegi omaist «vanematest?! Parem tehku nad kodus mett sojaks ja pestagu laps -vannis puhtaks. Niisugune palaw peksmine wõib ka pea lapsele wiga teha, kas silmad ära rikkuda, ehk muud õnnetust saata, päälegi selle hirmsa karjumisega.  See pruuk on niihästi maal kui linnas üsna päcwa korral, mis aga kaduma peaks. Mis hullu kometid jälle talu taadid tegewad, kes linna puid müüa toomad: On keegi koorma ära ostnud, wiib ta muidugi siis seda oma kortri pääle ja laseb päält ära laduda; ci jäe jo ostja ilmaski nii kauaks juure mahti pidama, maid toob toast raha ja maksab wälja. Saand talu Mats puud ära ladunud, siis jätab ta paar head sületäit puid «vankrile, mida muidugi heinde alla maetakse ja läheb nendega turule, kus ta siis neid korwi naistele ära annab, millede eest süle täie linna saija waStu saab. Seda on üsna sagedasti näha, sellepärast ei taha keegi ostja neid enam uskuda. Hiljuti sai keegi ostja ise mehe mürama wahel kätte ja küsis, miks ta neid ära wiib? Mees waStab üsna külmalt: „Mille eest ina siis kodusse lastele saija pean wiima? ma olen jo nii palju rohkem koormale juure pannud." KaS pole häbemata tegu, niisugustest meestest, kes kahte nahka ühe looma seljast wõtta tahaivad! Meie maa-hospidali üle kaebawad mitmed suud, et sääl haigetega wäga halivasti ümber käidakse, nimelt meel peast rumalatega. Neid pandakse ühte «väikese nelja kandilise latri, mis ühte kõrwal olewasse tuba on üles seatud, kus need siis mitu päewa järistiku sääl sees endid lõhkuwad ja oma pori sees pöörlewad, ilma söömala ja järele waatamata! Et see tõsi on, rääkis seda üks, kes sääl ise haige oli olnud, sellepärast usume selle juttu. Kui kurb see kuulda on, et nendega, kellel mõistust ei ole, siis iveel looma kombel ümber käidakse. Kui küsime: millest see tuleb? kas mõisnikude kogu, kes seda hospidali ülewel peab, nii mähe raha annab, et selle eest ei jõuaks rohkem haigete talitsejaid pidada, kui paar «vanad naisterahivast, kes ise peaaegu awitamist  larwitawad? Sääl «valitseb wist hooletus! Haigete talitajad olgu noored, terwed ja tugeivad inimesed, aga mitte mõni kord see, kes omast haigusest natuke paranenud on. Need ei jäksa jo ühte rumalat hoida. Paar aastat tagasi, nägin ma ise kuida üks ruinal noormees oli nööridega nii kõwasti pengi külge kinni seutud, et ihu, üleüldse pea, «verine oli ja kus ta ka «viimaks suri! Soowida oleks, et nimetud hospidali «valitsus selles tükkis natuke tähtsama hoole pääle «vaataks. Kärlalt. Tänawused suwe wiljad ähwardawad  küll põllud tühjaks jätta, kui mitte «vihma ei tule. Kartuhwlid wõiwad ehk küll mähe kauem wastu pidada, aga kuigi kaua ka mitte. Palju «väikesi maa-kirpusi on weel kange kuiwale lisaks tulnud ja poldusi paljaks rõõivima hallanud. Mõned arwawad, et põldust uuesti üle rullides neid elukaid «vähendada, aga sellest ei tule wist midagi wälja! Tallinnast, ö. Mail leidsiwad kolm naisterahivast  Baltiski maantee pääl ühe purjus talumehe  neljakordse nööriga kaela, rinda ja jalgu pidi wankri külge kinni mässitud, kus juures ta weel waewalt hingata wõis. Kui naisterahwad nöörid lahti päästsiwad, tuli mees natuke meelemõistusele.  Kas teda ka rõöwitud ja keö selle kuritöö ülepea teinud, saab järelkuulamine tõeks tegema. Harjumaalt. Lehtsist. 4. Mail ööse jäi üks noor raudtee maht sõidu alla ja sai koleda surma; üks käst on õlast saadik ära, peas kaks suurt haawa, teha on pikku pooleks ja kõik Mõistatus No 2. Kirjuta neist all nimetatud tähendustest sõnad kokku, ühe teise alla, nii et esimesed algus tähed, ülewelt alla lugedes, üht Eesti ajalehe nime kujutawad ja lõpu tähed ülewelt alla lugedes üht tuttawad Eesti kirjanikku tähendawad. Kõige lõbusam aeg. Naisterahwa nimi. Metsa nimi ühte seltsi puudega. Kirik Saaremaal. Maitsew toidus kõigile. Kirjade kätte juhataja. Üks koera nimi. Üks tuttaw Eesti kirjanik. Seletus tulemas numbris Kust troosti saab? Km walust lõhkeb finu rind A Ja süda nutab pisaraid. Kui ükski enam tröösti sind Ja halb kõik ilma elu hüüd. Siis õrna õhtu ehaga Sa mine metsa murule. Kus Sopil oma lauluga. Kui sunniks loodust uin'sele. See ülikuulus laulu mees. Kes laulab rikkal' waesele; Sääl kutsub finu südames, Nut rõõmu jälle elule! Et jäewad mured muljujad. Kõik minewiku meresse. Ja silmad näewad kaunimad Lootusi tulevikusse. A. Leiner Saarlane 18Y0