Saarlane K- Sl. Teisipäewal, 30. Julil 1891. VIII. aastakäik. maksab: , Saaremaal aastas .... 1 rbl. F<> kp. Postiga saadetud aastas. 2 „ „ Pooles aastas l „ SS „ . Ilmub igal toifipässVt»r. Kuresaares kaubauulitsas nr. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum UM Ultiildiie xilitikii ajilkht ««»- j« liilNblahwale UU Mõni wiga meie Eesti rahwa juures. v. See «uimane wiga, mis meie Eesti rahwa kulges elutseb, nimetan ma tõega haiguseks, sest et see täieste seda ka on. See waewab ja piinab rahwaid, kõige rohkem Meie rahwast, nii et kõik sugud selles raskes pidalitõbe haiguses ägawad. See nimetud haigus on: „joo mine!" Ehk see küll üle maailma rahwaste külges wilunud pruuk on, siiski aga mitte nii koledal kombel, kui meie Eesti rahwa juures. Seda näeme ju sellest ära, kui palju karskuse  seltsist nüüd Eestis eluse ärkab; need on kõik alkoholi kautamiseks meie Eesti rahwale. Joomise kahjust saab enamast igal nädalal ajalehtedes räägitud, on ka juba mitmed raamatud selle haiguse kautamiseks meie rahwale trükitud, aga mikspärast siis just Eesti rahwale! Ta on ju si>s rohkem joodik kui muud rahwad! Südamest oleks soowida, et see kole haigus ükskord wähenema hakkaks. Aga kui meie kord rahwa seas ümber waatame, siis näeme, missugune weel meie rahwas hariduse poolest on. Nii kaua kui meie Eesti rahwas tuim, kasimata, ebausklik ja auuahne on, nõnda kaua on ta ka joodik; sest mida wähem ühel rahwal neid nimetatuid  wigasi on, seda wähem joob ta ennast joobnuks. Äks haritud inimene ei joo ennast iial joobnuks, et ta wankuma hakab, kunas teine, kes wähem haritud on. Ta wabandab ennast sellega: Mina ei wõi palju kanda; aga kes kässib siis ülepea juua? Kes kässib  senna minna, kus niisugust märga müüakse? Eks jalad wii ikka ise ja eks käsi tõsta wiina klaasi nii kaua suu juure, künni jalad enam ei talu, siis on upakile kraamis maas. Nii on enamast kõik meie Eesti rahwad. Et wiina joomine täitsa rahwa seast ära kaukS, seda ei wõi meie koguni nõuda, sest see on ilma wõimata, aga et joomine wähemaks saaks, see on ja olgu iga Eestimehe  tõsine ülesanne. Ka on parem, kes seda kibet wett on jõudnud maha jätta. Eks wiin ole ju see kallis wend, kes kõiksugu paha meie rahwa sekka külwab! Eks wiina läbi tule ju kõik riid, hooletus, laiskus ja kölbmata sõnad ja teud. Kui need ühel inimesel juba külges on, siis on kohe see paha waenlane nälg ka käes, nagu seda praegus nii mitme juures nähja on. Wiina klaasi waatajad on enamiste kõik ühed õnnetumad inimesed, sest see inimene,  kes wiina armastab, selle eest taganeb tarkus eemale. Armsad Eesti wennad! Aidake kõik selle waenlase wastu sõdida; maenitsege neid ikka jälle, kes selles wõrkus linni on; kui küll teada on, et ükski joodik teid küll selle eest tänama ei tule, aga kas meie siis ühte soojatõbist abita jätame, kui ta meid sõimab, kirub ja wannub! Tal pole ju seda tarkust weel, aga kui ta terweks on saanud, külap ta siis oma heategijat silmameega tänab, iseäranis meel joomise haigusest, mis kõikidest teistest haigustest see hirmsam ja koledam on. Aidaku Jumal kõiki arusaada, et senikaua kui wiina armastus  meie seast ei kau, sennikaua kõik muud paremad asjad meie seas kamitsas seisawad. Need on nüüd need wiis kõige suuremad ja tähtsamad wiga, mis praegus meie Eesti rahwa seas hästi weel päewakorral on, need wead on järgmised: Meie rahwaS peab olema enam ärksam, enam puhtam,  mitte ebausklik, mitte auuahne  ja miimaks peab ta wiina joomist maha jätma. Kui meie need wead oma küljest maha jätame, siis oleme üks tark ja mõistlik rahwas, kellega kõiki asju wõib õiendada ja kes wiimaks üks rikkas rahwas saab olema. 0. ä.. Kaks tähtsat kosjalugu. Kaks kosjalugu würstlikudes perekondades sigitawad praegu Europa politikas tähelepanemist  ja kena küll, mõlemad Balkanis ning mõlemates on arwatawa peiu nimi Ferdinand: esimene on Bulgaria ebawürst, teine Rumeenia troonipärija. Et kosjateed tihti üliokkalised on, pole sugugi uudis, waid ju igapäises elus nähtakse  alatasa, kuda seisus, warandus, kutse, wanemate ehk eestkostjate wõi ülemate tahtmine  jne. nii mõnegi õrna sideme katkestab ja südameid, mis teine teise jaoks loodud, wSgewa käega lahutab. See on mana lugu, kuid sünnib alati uuesti ja nendel, kellele sünnib, lõhestab südame. Mis sääl teha! Aga kõrgemates seisuStes  on takistused meel tihemad, kroonikandjate  perekondadest rääkimata, kus paha politika  nii sagedasti armastawate wahele oma külma käe pistab. Kadunud Saksa keisrist Willem I. saadi alles pääle ta surma Mesti teada, et ta oma nooruses just leegitsevalt  üht Poola würstisugust neidu, printsess Radzivill, armastanud ja temaga ühendust püüdnud. Aastate kaupa peetud neid mõrsjapaariks, ka printsiperekond ei olnud asjale just wasta, aga ministrid arwanud seda riigilisest seisukohast mõimataks  ja lõhestatud südamega astunud prints tagasi. Ta leidis küll omale teise kaasa ja elas selle kvrwal arwatawasti õnneliku abi- elu, aga ta armastatud neiu ei kannatanud rasket põrutust, waid nagu murtud lill jäi ta põdenema ja wiguma, kuni ta suri. Alles wärskelt meeles on kõigil Bulgaria  esimese würsti Aleksandri ja Saksa keisri wanema õeWiktoria armastuselugu.  Noored inimesed hoidsiwad kangesti üks teise poole ja miiu aastat oli see ühendus  jutuks, mis ka aeguti nagu täide minemas  oli, kuna nimelt ka mõrsja ema ja wanaema Inglise kuninganna seda wäga soowisiwad, aga tige politika rikkus ka siin asja. Saksa riigimehed, nimelt seekordne  wõimumees Bismark, arwasiwad Saksa politikale hädaohtlikuks, kui keegi Saksa keisrikoja languks saaks, kes Wene walitsusega waenus oli. Ning isegi pärast Aleksandri troonilt taganemist arwati seda põhjust maksmaks. Pahaselt kosis siis peiu ühe alamast soost lauljanna abikaasaks ja lahkus seega täitsa oivalisest politika tcgewusest,  muutis oma nimegi grahw Hartenauks,  kuna mõrsja esimesele mehele läks, kes kõlblik ja kosima tuli, ja see oli wäikese  Saksa osariigikese Schaumburg- Lippe (mis umbes mõne Liiwimaa walla suurune on) prints Adolf. Otse nüüd on seesama lugu Bulgarias  uuendatud. Nüüdne ebawürst Ferdincnd,  kes aruldase julgusega ju neli aastat kõige Europa suurriikide otsekohese keelu wastu Bulgaria trooni! istub ja ka alatistest  sisemistest segadustest ja mässudest ennast sääst kohutada ei lase, otsib omale ju mõnda aega kohalist perenaist. Nimetati ta mõrsjateks  ühte ja teist, aga nüüd on alles selgunud,  et tal kodukanale ammu leitud on aga parast aega koduwiimiseks ootab ning see on Austria keisrikoja printsess Maria Dorothea, ertshertsog Joosepi tütar. Noortel inimestel olla ju oma keskel asi kindel, peiu ema ka nõuus, aga jällegi on üleannetu  politika, mis haaki teeb. Austria keiser, kui perekonna pea, ei taha sallida, et tema sugulane nii köikuwale istmele saab, nagu Ferdinandi troon Bulgarias on, mida wähem tuulehoog ümber wõib puhuda ja ehk meel pääliskautselt alla matta. Ning Austria riigimehed arwawad, et see otse Wenemaa ärritamine oleks, kui prints Ferdinand Austria keisrikoja sugulaseks saaks, kes ju nimelt Wenemaa pahanduseks ja tüliks Bulgarias on. Kuida nad muidu teda altkäe püüaniad toetada, sarnase sammu astumist  peawad ometi wäga kardetawaks. Näis ühewahe küll, nagu läheks Ferdinandi sellepoolne  lootus täide, sest ta wõeti Austria keisri ning peaministri jutule, mis, nagu hiljem  selgus, ka kosjaasja pärast sündinud, ühtlasi näis asja ka edendama et ta jalaase Bulgarias nagu kindlamaks saanud oli, kuna sultan Bulgaria saadikute wastuwõtmise läbi ebawalitsust nagu sugu kinnitas, aga tühi kõik: Printsessi isa laseb ajalehtedes teatada, et ta laps ialgi Bulgaria Ferdinandile ei pea saama. Nii näib seegi plaan mokas olewat. Isamaalt. Kurefaarcst. Minewal aastal teatasime oma auustud lugejatele, et seia Kuresaare tahetakse ühte matmise kassad alustada, milleks ka põhjus» kirsad oliwad ära saadetud. Nüüd paari nädala eest kuulime, et nimetud seltsi põhjuskirjad ülemalt poolt on liimitud, milleks sellel seltsil nüüd luba käes on oma ülesannet täitma hakata. Et juba