jõudma, tähendas adwokat. Tema on minu hooleks ülewaatmist annud, aga walitsejaga  ei saa ma kuidagi malmis. Teised ametnikud kaebawad ka tema üle. Tema on aga ise seda terwet juhtimist tema hooleks annud. Meie peame juba seega leppima, et salaja tema üle walivame. See aga, kellel õigus oleks tema käest aruandmist nõuda, hulgub Jumal teab kus  maailma  merd mööda ümber ja ei hooli midagi omast pärandusest." Teie ei ole siis misgi suguseid sõnumid  kapteni käest saanud? Kuude kaupa mitte midagid. Ma ei wõi temale ka mitte midagi kirjutada, ei tea kus ta on. Tema unustab ära, et ühe mõisa omanikul ka kohuseid on ja ta mitte ei wõi maailma kaudu uidata, kus juures ta iseenesele ja teistele kahju teeb. Tema on wäga palju kannatanud, ütles Gertrud wahele. Wõib olla, aga see ei anna temale mitte õigust waStutamist oma päranduse walitsuse üle minu õla pääle laduda, kui ta mulle mitte wõimust ei ole annud, kõiki oma tahtmise alla painutada. Kuidas wõin ma sääl rewideerida, kui raamatuid mulle ei näidata? Nad wõiwad ju korras olla, aga nad wõiwad ka üsna korratumas olekus olla. Kõige selle üle saab mõndagi räägitud. Gertrude nägu läks nukraks. „Laimamise  juttide Mi ei wõi midagi tõeks teha," ütles ta. „Needseisawad kõik wale põhja pääl." Enamiste mitte, aga mõni kord küll. Uskuge mind, ma tunnen maailma ja inimesi. Aga küllalt sest asjast see kord. Preili Gertrud, teie teate, mina ei räägi kellegi muuga, kui ainult teiega nende asjade üle. Olge ilma mureta, herra adwokat, mina mõistan waikida. Ta andis wana herrale kätt ja jättis teda Jumalaga. 6. Mõned päcwad hiljem astus wana madrus ühel pärast lõunal adwokadi aida, kus prõua Fels postmeistrinna ja mitme teise naisterahwaga  kohwe laudas istus, kuna wana herra ise mõned sammud eemal ühe puupingi  pääl seitungi luges. Peppo andis majaprõua kätte ühe paki ja ütles: „Neiu Gertrud laseb tänada ja palub wabandada, et ta need raamatud nõnda kaua on oma juures pidanud, need olla juba enne prõua surma läbi loetud, neid on ära unustatud kodu-maa sadamasse tagasi saata." Kuna prõua Fels wanakesega neiu Gertrudele  terwisid saatis, kutsus adwokat teda enese juure. Peppo rõõmus, et ta selle arwurikka kohwe laua seltskonnast pääseb, ruttab wana herra juure ja läheb temaga aiast wälja. Adwokat wiis teda oma töötuppa ja küsis senna jõudes: „Mis arulist on kuulda?" Ei midagi, mis rääkimise wäärt oleks, wastas Peppo. „See wöeras mererööwli laew ei näita ennast mitte enam meie meres." Ja walitseja herra On omad wälja sõidud järele jätnud. Nero magab nüüd öösetel üsna rahuliste. Praegu ei ole midagi paha nähtusi. Adwokat waatas mõtes wana kortsulise ja auusa näoga madruse otsa ja ütles siis ilma wiimase kõne pääle wastamata: „Peppo istuge siia minu kõrwale ja jutustage mulle kõik, mis Leie Amerikaanlase siia tulemisest saadik ja enne seda lossi sakstest teate ja kuulnud olete." See ei saa mitte palju olema, herra adwokat. Kui meie wäikse Alfonsuga siia ankru pääle jäime, oli prõua juba lesk. Teenrite käest kuulsin ma, ilma et ma selle järele pärinud oleksin, et mana õnnis paroni herra sügamas wõlgade sees olnud on, kui ta proua wõttis. Esiteks olla prõua oma rahaga see mõisa wõlgadest priiks teinud. Seega oli ta juba sell ajal, kui prõua elas, prõua omadus. Nemad rääkisiwad ka sagedasti ühest herra wennast, see olnud nagu nad ütlesiwad, noorelt wäga kergemeelne ja pillakas. Tema pillanud kõik oma wara ära ja purjutanud siis Ameerika. Seda ei teata mitte, kuhu sadamasse tema sõitnud oli. See peab, herra Kurti isa olnud olema. Direktor nägi üsna wilets wälja, kui ta meile tuli, nagu lagunud purjudega laew. Prõua oli tema wastu wäga osawõtlik. Mulle ei olnud hakatusest saadik see Amerika  lipp, kes kellegi ristiinimese silmade sisse waadata ei wõi, mitte meelt mööda. Mina ei ole ennast temast ilmasgi kommanderida  lasknud, maid temale kobe tunda annud, et ma kellegi muu kapteni sõna ei kuule, kui ise oma. Kui mana madrus selle pääle minema hakkas, pidi ta peaaegu maja perenaisest treppi pääl ümberwiidud saama, keS mõne oma sõbrannaga trepist üles tormas, otse teed oma mehe töö tuppa. Näe, näe, kahistas see paberi tükki ülewel hoides „wõta kätte ja loe." (Järg tuleb.) mõistlikult ja targast, et pärast mitte kahetseda ei oleks kui mõistus jälle selgeks saab! (Z-. Saaremaa 2-rublase matmise  -ka s s a põhjuskirjad on nüüd Sissemisc Ministri herra poolt kinnitatud. Kolera hirm teeb nüüd wiimasel ajal nii mitmele kanged peaivalu, nimelt neile töömeestele, kes wõeralt maalt nüüd kodusse tükivad.  Mõned on jutu wälja teinud, et tohter, keS neid läbi waatab, peab 1 rubla raha selle eest wõtma, mille pärast nüüd paari nädala eest 8 meest ühe wäikse purju laewaga Kasti mõisa alla tuliwad. Riiast oli aga telegramm seia jõudnud ja mehed tabati ometegi kinni ja toodi hospidali waatamise alla. Ei salaja putkamine midagi aita! W. küla siin linnas, näitab praeguS kõige kolemaks kohaks läinud olewat, et politseil alati sääl tegemist peab olema. Küll peksawad naised üksteist ja lõhkuwad aknaid puruks kui muud enam ei saa tehja. Seda peab kõik see wa' kallis miin tegema, mida sääl mehed ja naised tublist pcawad trumpama. Linna turu on sell sügisel üsna kehw. Homikul pole muud leida, kui mõni makk wilja, paar wakka kartuhwlid sa mõni Sõrme onu oma pool hapude räimeStega. Aär-kalu pole see aasta nähjagi. Kuida mõned püüdjad kuulukse kaebawad, et: „Wett on hirmus mehe ja merrad isna pehja peel, kala pole lootagi!" Ehk on meel warane aeg selleks püüdmiseks,- peab meel ära ootama, künni „mcred kergemaks teusewad." Naljakas märgus juhtunud paari nädala eest kusagil kõrtsis. Keegi meistrimees läinud homiku juba senna, kus ta künni õhtuni purjutanud, muidugi teistega seltsis. Wiimaks jäänud ta kõrtsimehega seltsis tukkuma. Selle aja sees tulnud aga keegi pitkanäpu mees aknast sisse, wõtnud meistri taskust 6 rubla raha, puhwcti kapist mõni hea pudel „kärakad", laua päält sakuskad, pabe- rossisi ja läinud ilma kellegi nägemata tuldud teed jälle tagasi. ÜleSärkades kurtnud mõlemad oma kahju, aga see olnud juba hilja, sest kelmist ei teadnud kumbki midagi. Selle pahanduse pääle purjutanud meistri herra meel kuuni teise päeiva õhtuni, rahwa sõna järele ennast trööstides: „OnS õpetaja läinud, mingu köster ka!" Mõne nädala eest löönud keegi „Kuresaare" kunstnik kolme naelalise kaalu kuuliga ühe mehe pea puruks, nii et teda hospidali pidi wiidama, kust ta küll kohe jälle ära tuli aga kodus mõned head nädalad haawu parandab. Jah, üks kunstnik peab kõik oskama! Ta ise ütlebki: See on küll uudis, et üks Kuresaarlane ka midagi tchja wõib. Küll on tore ütelus aga palju toredam meel see tegu! Karjast. 23. Augustil jägati meie kiriku ukste ees priitahtliku hinna eest laulu lehti wälja, mis Wändra tummade kool oma juubeli päewaks oli lasknud trükkida. Et selle päewa ewangelium kurdist ja keeletumast oli, sellepärast oliwad ka laulud neis lehtedes otse sündsad. Pääle laulude on weel kurttummade koolist ja selle käekäigust lehes mõndagi kõneledud. Et meie oma õpetaja ameti asjade pärast Rügas oli, siis pidas õpetaja Hõrschelmann jumalateenistust, kus ta jutluses kurttummade  koolitamisest mõnusasti kõneledes seletas. Kui wäga tähtjas ja tarwiline selle kooli tegewuS on, sellest saagu iga wähegi mõtleja inimene aru; aga et see meile Saarlastele wäga kaugel on ja suuri kulust teeb lapsi senna saata ja sääl ülewel pidada, sellepärast oleks wäga soowida, et meie Saarlased, ülemad ja alamad, rikkad ja waesed nõuud ja jõuud kokku paneksiwad ja endale ka sarnase kooli püüaksiwad nõuutada, sest siin on ka õieti hulgakene neid õnnetumaid, kelledele meie seda, kui wähemate wendadele söönuksime. Sellepärast  armsad Saarlased, kellel mähegi jõuudu ja wõimust on ja kelle sõna seesuguses asjas maksab: Ülesse, isamaa tööle, rahwa maimu elu parandamiseks  ja õnnetumate wendade heaks. 'iV. K. Toim. täh, Kuida mitmelt poolt praegus kuulda, olla selle kooli asutamine Saaremaale juba nõuupidamise all. Seda arwaku igaüks, et selle ülespidamine siin tuima rahwa seas wäga raske saab olema. See kool pruugib rohkest armu-andi, mida siit raske saada on Tähendamise sõnaga wõib ütelda: „Ega Saarlane enne põlemast majast wälja ei tule, kui tal juba palaw kinni ei haka!" Mõne nädala eest käinud rahukohtu herra Leisi kogukonna kohtu asju rewiderimaS, kus kõik rahul oldawalt leiti olewad. Sellel nädalal pidas see kohus esimist korda puhkamise aega. Leisi Wene-usu kiriku juures loeti rahwale kolera eest hoidmise kiri ette, milles pea nõudmine puhtuse eest hoolitsemine oli. Rahwa seas on suur liikumine ja elaw kõnelemine kolera haigusest ja selle hakkamisest. Keegi talumees wõtnud sääl pool omale uue moodi, et ta ka pühapäiwiti tööd teeb. Ta ei pea kuuest päewast küllalt saama, maid pruugib nüüd ka kalli hingamise päewa oma ahnuse kasuks ära. Häbi asi küll, et praegusel hariduse ajal meel niisugust pühapäewa rikkujaid leitakse! Säälse Leisi walla kohtumaja juure tahetakse weel ühte iseäralist maja ehitada, nimelt talitaja, kirjutaja ja nende perekondade tarwis, pääle selle weel mõnda tuba selle jäuks, kui kohtute rewiderija ehk komissari härra juhtub ööseks wiibima, et need säält siis korterid leiaksiwad. Küll oleks hea kui niisugused ehitused teiseks aastaks jääksiwad, sest et rahwa ühendamisel manade wõlgadega juba küllalt koormat kanda on. Aga kuida ülemad arwawad, nõnda olgu siis parem! Riiast. Liiwimaalt wõetakse tänawu wäe teenistusesse 3275 meest. „Düna Ztg." awaldab sõnumi, et ministri 1892 3B Saarlane