Saarlane MM Ulr«li>i»e politika ajaleht maa- ja linaarahmale. MM Ih Sl Neljapäewal, 35. Mail 1895. X!l. aastakäik. maksab: Saaremaal pooles aastas l „ „ Pooles aastas l „ SK „ Ilmud uzul Knrcsaares nr. 17 Saarlase toimetusele. Knrcsaarcs maksab S kop. --s Üleskutse. Nii kui endistel aastatel, nii tahetakse ka sell aastal Juuli kuus Kuresaares Saaremaa kurttummadekooli hääks basaari korda saata. Armastus ja kaastundmus õnnetumate kurttummade wastu on ka sell aastal juba mitmed wirgad käed töötama pannud ja mitmed anded basaari hääks kokku tuua jõudnud. Et selles aSjaS aga armastus ja kaastundmus tcgewad on, siis wõib julgesti loota, et eestulewa basaari hääks weel mitmed ja mitmed käed, kes enne juba töötanud on, ehk seda weel siiaajani mitte teinud ei ole, südidusega töötama saamad, ja et weel palju andisid kurttummade hääks kokku tuleb, nõnda et ka selle basaari tagajärg rõõmustan? saab olema ja kurttummade koolitamises rohket kasu saab tooma. On ju ka praegu, kus kurttummadekoolimaja  ehitus käsil on, hädasti awitamist tarwis. —Nimetatud basaari hääks töötamisele kutsub ka weel igaühte see nähtus,  et kuuni siiaajane töö kurttummade kasuks ja siiaajani ohwerdatud anded palju palju on jõudnud korda saata. Peaks ka need read lugejate keskes rohkesti lahkeid südameid ja heldeid käsi leidma ning kurttummadele rohkesti sõbru koguda jõudma!  Et nad aga seda wöiksiwad, seda wõid ainult sina, kes sa seda loed, teha, kui sa aga tahad. Taha siis seda armas lugeja, sest wõimine seisab ju tahtmises. Kurttummade svbrade nimel E. P. Andeid wõtawad mõstu Kuresaares: hr. L. Jssajcwi kauplus, Karoiine Jasner, Minna Jallak, Alwine Uljas, Marie Schmidt, Marie Mürson, Constantin Grönberg, T. Liim, Hugo Goritz ja Carl Palk. Maal kiriku õpetajad. Ilu ja süda. 42 K. Lõiken i uudisjutt Tuima ja külma südamega waatas Paul oma endise armukese olekut päält. Ta ei kahetsenud peaaegu enam sugugi, et Leena oma armastust temalt ära oli kiskunud. Ta ei olnud enam nii ilus, ta ei olnud enam nii külge tõmbaiv. Tema kuju, olek ja kombe ei olnud enam nii wõrgutaw ei nii läbi tungi», ega südamesse lsikaw. Tema kuju ja olek oli aga tuimaks ja tuhmiks jäänud; tema ilu ja elamus näis iga nädalaga ikka enam kohanema! ja ikka enam tundis Paul teda wana Anna Hallani nägu olewat. Ühe! päewal kõlas, nagu kella hääl see sõnum läbi Ma: Juhan Hallani naene Anna olla ära surnud. See oli Hallani perele küll raske hoop; küll oli ai 'li rohtudega ja tohtrite tarkusega  temast surma eemale tõrjuda, oga ei aitam-.d midagi, sest ei kõrgemal sunni! elu kelluke lahkumise  taudi vii helistanud. Paulile saadeti kohe sest Zn-.-.numast lrost sõuumcd ja paluti teda tungiwalt,  seaniks Hallani peresse abiks ja nõuks tulla, künni suurem turwaStuS jälle mõõdaS oli. Paulile oli see saami täitmine kull esiteks meele maotu, sest tema meelest ei olnud meel mitte ära läinud, kada lood mümati tema ja Leena wahel olnud oliwad.  ei olnud ta süda nii kõma, et ta seda sse»i hoopis täitmata mõis jätta. Ta oli ammu juba näinud, et Leena uhke meel nüüd jälle murtud r.'i ja kui la oma pettust Pauli wastu nüüd küllalt ka kahetses, fiisgi ei julgeuud ta seda temale awaldada. Pääle selle oli nüüd meel see raske mure ja kurwastuse löök ema surm, mis teda tõesti halastuse wääritiseks tegi. Paut ei suutnud enam mastu panna, maid ta pidi Leenale omas südames andeks andma. Jah seda ta tegi ka. Ja ta täitis ka oma kallima sõbra ja häätegija loomi ja läks nüüd jälle mast esimist korda Juhan Hallani majasse, pärast seda kui ta säält nii raske südamega lahkunud oli. Siin oli ka abi ja nõuu hädasti tormis, sest surma läbi rõhutud ja kurwastud  perekond ei suutnud ise midagi. Kõige paalt oli kirstu tegemist toimetada, mille tormis külast küll ka üks puusepp tellitud oli, aga siisgi oli senna meel abi tarwis, sest et üks ainus inimene ei wõinud jo kirstu tegemist toimetada. Juhan ise oli mure ja kurmaStuse pärast nii uimane ja haiglane, et ta midagi teha ei wõinud. Precdik, kcS nüüd küll ka jälle kodus oli, ei teinud selle lõõga midagi tegemist; ta oli alati mossis ja magun  ja hoidis ennast kõrwalistesse nurkadesse. Kui ka tema haledus ja kurwaStus ema surma pärast suur ei olnud, siisgi tundis ta oma kelmustüki pärast nüüd nii suurt häbi, mis iseäranis Paali ees mõjuw oli, aga sellegi pärast ei paistnud mitte ühte ainustgi kahetsuse ega alanduse märki tema näo pääl, maid see jäi ikka külmaks, kalgiks ja uhkeks, nagu ennegi. Leenale näitas ema surm iseäranis raskesti mõjunud olewat, sest ta oli nüüd otsata kurb ja nuttis-vahetpidamata. Tema nõgu ott nüüd -meel enam auku langenud ja Ma selgemalt  paistis säält Paulile tema kõdunud ema kuju waStu. Ei saäl olnud enam armast külge tõmbust ega endist kõrget ilu ja elamust naha. Ta püüdis nüüd, mõne kustunud sõnagu, Pauli maStu ka jälle lahke olla ja kibe kurblik naeruwine liikus tema näo paal, kui Paul temaga mahcst mõne sõna kõneles. Kõik perenaese kohused oleksimad nüüd Leena pääle langenud, aga ta ci pidanud nendega midagi tegemist, maid jättis kõik ümardaja Miina hooleks, kes kõik suure osawuse ja kärmusega toimetas.  Nüüd tuli Paulile jälle meelde, kuda ta enne Leena ja Miina ilu wõrdleuud oli. Kuda pidi ta seda aga nüüd tegema? Miina oli ikka meel priskemaks ja ilusamaks läinud, kuna Leena tema kõrwal nagu kolletanud lilleke wälja nägi! Anna Hallani matused saiivad suure auu ja osawõtmisega ära peetus. Paul oli oma mana paiga püäl jälle üsna harjunud ja toimetas kõik suure hoole ja osawusega. Juhan ise oli omast kurwastusest mõne nädala jooksul ka juba jälle toibuma hakkanud, oga õnnetumal Leenal ei näitanud  see kudagi moodi wõimaiik olewat. Ta jäi ikka kurwemaks ja -viletsamaks ja Juhan ise kurtis sagedasti, et Leena ka marsi, ema järele, hauda langema saav. Ühel päemal kutsus Juhan Pauli enese juure ja alustas temaga juttu. Leenal näitab sinu ees suur häbi ja kartus olewat, sest et ta maga raskesti sinu wastu eksinud  on. Aga ta kahetseb nüüd seda, ta tunneb oina pettuse palka nüüd karmilt! Kus sa tema pääle sellepärast wiha kannad, Paul? Kas ei -või sa seda ialgi andeks anda? Ma ei tea mitte l menitaS Paul pilkamist, ilma ei ta ise teadis, mis ta iitleS. Sa arwad ivist, rääkis Juhan edasi, ma sind kässin, teda jälle armastama halkata. Ei Esimine ministeriumikool Saaremaal.  Selle päälkirja all toob „Rishki Westn." järgmise kirja: „Kõigekõrgemalt kinnitatud Riigi nõuukogu arwamise järele on lubatud Saaremaal Lümmanda wallaS kahe klassilist ministeriumi kooli asutada. Selle kooli ülespidamiseks on kroonu poolt iga aasta 1000 rubla wäljaanda määratud, pääle koolimaja ülespidamise kulusid, mis walla poolt saamad tasutud. Ministeriumikooli arvamine Saaremaal on nii tähtis sündmus, et selle üle laiemalt peab kirjutama.  Waewalt on kusagil mujal walla koolid nii waeses olekus, kui Saaremaal. Selle nähtuse põhjus tuleb osalt rahwa waesusest, kõige päält aga sellest, et Saaremaa wallakoolide  arw rahwa arwu ja maksmise jõuu kohta wäga suur on. 1600 mehe hinge pääle tuleb Saaremaal ligi 120 walla kooli, 40—60 asemel, mis rahwas ülemal wõiks pidada. Siis on ka loomulik, et seesuguse koolide arwu juures nende seis kõige waesem  on: koolide majad on enamisti niisugused,  et korratumat midagi enam ei wõi mõtelda, õppetuse abinõuusid ei ole sugugi. koolmeistrid möistawad waewalt lugeda ja kirjutada jnd. Saaremaa wallakoolmeistrisi wõib Riia kui ka Tallinna sadamates leida, kuhu nad laewasõidu algamisega tööd otsima lähemad ja Ml päewatöölisetena laewade tühjendamisega ja täitmiseta ametis on. Seesuguse suwise teenistuseta suurem osa külakoolmeistrist elada ei wõi, sest et nende aastane palk läbistiku pääle 30 rubla ei ole, pääle 3—4 kooli; on ka koolisid ja neid tuleb üleüldise armu kohla 10°/» kus koolmeistrid aastas weel wähem kui 10 r. palka saamad. Ühe sõnaga, tõsidusega wõib ütelda, et ka kõige wihasem wallakoolide ühendamise ja nende armu wähendamise wastane peaks seda möötu õigeks, kui ta ennast Saaremaa wallakoolidega tutwustaks. Et kooliasi Saaremaal seesugune on, siis on sääl ministeriumikooli awamine wäga tähtjas  sündmus. Teiste Saaremaa rahwakoolide  seas wõib ministeriumikooli tema sisse seadmise, koolmeistrite seminaride parematest  kaswandikutest walitawate koolmeistrite  ja kooli õpeaja (kursuse) järele talurahwa ülikooliks nimetada. Siin juures ei tule kahtleda, et kooli malitsus, kes kroonu käest nii suure summa kooli ülespidamiseks  on wälja palunud, ka selle eest muret peab, et tema ühekorraga kohalisesse tähtsusesse saaks tõstetud, mis selleks tõenduseks  oleks, et üks hüä kool palju parem on, kui mitu seesugust, mis kuhugile ei kõlba. Awatawa kooli tähendust kõrgendab weel fee, et temas aeg-ajal kooliteadus-