(Nõnda ei ole siis „Walguse" toimetaja, kes Tallinnas elab, teada saada tahtes, mitmes eksemplaris tema lehe konkurentid ilmuwad, mitte waewaks pannud Tartus seda oma „ konkurentide ladujate juures järele uurida!)  WalguS ilmuda praegu 6800 eksemplaris  (?) nõnda fiis „Olewik" ja „ Postimees" ainult  umbes 2300 eksemplaris. Muidugi mõista ei jäe „Olewik" ja Postimees" „Walgusele" wastust wõlgu ja on selle pärast näha, et nende kolme Eesti lehe weergusid aasta lõpul jälle wastumeelsed tülid saamad täitma, kelle asemel nad oma lugejatele midagi kõlblikumat  wõiksiwad pakkuda ja wiimaSLel ise lubaks otsustada, missuguse ajalehe poole iga üks soowib hoida. Töiste Eesti ajalehtede anuks piab ütlema, et nad sarnaste abinõuudega omale lugejaid ei püia koguda ega meelitada. Nõnda nimetatud Läti ajaleht. Nagu meie sagedaste oleme kuulnud, arwab ka rahwas, et mõned meie ajalehtedest oma lisade, kaasannete  ja sala kingituste lubamistega üle piiri lähemad ja nagu ülemal seiswad riad näitawad,  arwawad ka töiste rahwaSte ajalehed nõndasama. Mõnikord annawad ka Eesti lehtede kirjasaatjad  asja Läti ajalehtedel nende üle nuriseda.  Nõnda kirjutas seesama eespool nimetatud  Läti ajaleht wana aasta lõpul järgmiselt:  Riiast on „PostimeeS" pikema kirja saanud, mis siinsete Lätlaste üle wale sõnumeid  toob. Kirjasaatja ütleb: „Ehk mul küll suur lust oleks meie naabri (Lätlaste) keelt kätte õppida, siiski pian kahetsemisega tundma, et see Riias wõimata näitab olewat,  kus iga päew Läti keelt mitte kuulda ei saa. Kuulen ainult Saksa Saksa ja jälle Saksakeeli ja selle kõrwaS ka Wene keelt, arwa kuuldakse ka mõnikord ainult woorimehi Läti keelt rääkiwat. Olen küll juba ligi pool aastat RiiaS, aga ei oska Läti keelt enam kui „labriht", „lab den" (wiimast  sõna ei ole kirjasaatja wist mitte Lätlase, waid Juudi käest kuulnud, sest Lätlane ütleb „lab deen") ja „labwaker." Siiski Lätlaste üle tuleb mul üks asi meelde, see on nende priinimi „Ohsoling">) Riias on iga kolmandama inimese nimi,, Ohsoling( U!), nagu ka Berlinis igat wõõraft inimest julgeste  Schulziks ehk Mülleriks wõib pidada. RiiaS on „Ohsolingid" siin „Ohsolingid" seal „Ohsolingid" ja „Ohsolingid" igal pool. Nõnda kirjutab „PoStimehe" Riia kirjasaatja. Meie annaks omalt poolt temale nõuu, kui ta Lätlasi ja nende keelt tundma tahab saada,neid mitte ainult woorimeeste hulgas ei otsiks, waid Läti ärides ja seltsides, mida RiiaS üksi piaaegu niisama palju on, nagu Eesti rahwal üleültse, kelledes kõigis asjatoimetuse  ja oma wahelne keel Läti keel on. Nii pealiskaudne otsustamine Riia Lätlaste üle on wähemalt kergemeelne. põlgdust! Millega olen ma nii suurt häbi ja teotust teeninud!" „WaigiStage ennast ja jääge ometi rahulisemaks,  auustatud preili," palus Holm. Mina mõistan Teie auusast ja tänulikust südamest enam lugu pidada, kui keegi töine, aga ma ei wõi tõiseti. Ma olen ühele neiule oma sõna annud ja ei tohi seda murda, muidu piaksin. . . . »Kes on see, kes Sind minu käest nii armutumalt ära rööwib?" küsis Jsabella ägedalt  ja kargas sohwa pealt üles, kuna leegitsen»  tuli ta filmist wälkuS. Waemalt langes aga ta wihane pilk Holmi peale, kes maha rõhutud ja täis sügawat kurwastust ta ees seisis, seal wajus ta jõuetumalt  jälle sohwa peale tagasi ja palawad pisarad woolasiwad tal üle kahwatanud põskede,  millest wiimne were tilk näitas kadunud  olewat. Mine siis ja kiitle sellest, oma armukesele,  kuidaSüks auuwärt tütarlaps armastusest Sinu waSta oma auutundmise on kaotanud," Ütles ta tüki aja pärast wõõra koleda healega. „Ärge tehke minu südant mitte enam raskemaks, kui ta juba on," palus Holm haledalt. Ma 'pole seda karedust mitte ära teeninud, waid olen niisama õnnetu kui Teiegi." Tema liigutaw Väriseja heal mõjus wägewaste  Jsabella peale. Tema karedus ja ägedus kadusiwad kohe ja osawõtlikult waatas ta pisarsilmil Holmi otsa. „ Sinu sõnad on mind otsata õnnetumaks teinud; kõige magusama lootuse ja õnne . ootuse seest on nad mind äkitselt wälja kisku- I nud ja meeleäraheitmise ja kõige suurema I piina sisse kukutanud, aga Sina ei tohi U mitte õnnetu olla, Sa oled kõige suurema k õnne wäärt, ütle mulle mis Sind koormab, heameelega tahan ma kõik Sinu heaks teha," ütles ta jälle osawõtlikult ja pehmelt. Ehmatades waatas Holm rääkija otsa. Neiu ilus õitsew nägu oli ennast surmakahwatuks  muutnud ja ütlemata suur hinge walu ja palaw armastus paistis tema pisaratega  täidetud silmadest, mis siiamaale nii lahkeSte ja rõõmsaste tema otsa oliwad waatanud. Külm wärin käis läbi tema kehq, Ta tundis, missugune hirmus torm neiu südames  möllas ja ei pannud tema nii sagedat  meele muudatust enam imeks. Meele äraheitja lõpmata armastus oli see, mis ennast  nii imelikult awaldas. Erutatud oleku ja osawõtliku südame sunjnil  oli Holmi mõtlemise wõim lõpnud. Ta ei teadnud isegi, mis ta tegi, rääkis aga oma armastuse luo hakatusest otsani ja lõpetas oma juttu järgmiste sõnadega: „Praegu ei tea ma Klaarast midagi, arwan aga, et ta wististe ammu juba õnnelik abikaasa on, sest mina olen ju kõikide teada surnud. Mina olen temale kord onm sõna annud, et talle wiimse hinge tõmbamiseni truu luban  olla ja seda pian ma pidama, muidu ei julge ma kellegi silma alla astuda. Usun küll, et see mind õnnetumaks teeb, parem ometi õnnetu ja aunmäärt kui õnnelik ja ülekohtune. Nüid ihaldan ma teda weel kord näha ja siis tahan ma tuimate seast koguni ära wõõrasse kohta, tundmata rahwa sekka rännata ja seal omad elupäewad ära elada. See on minu põhjus, mis mind Teid sunnib kurwastama. Kõik, mis Teie aga iganes soowite, olen ma malmis kõige suurema  rõõmuga tegema, kuid seda ühte mitte, sest mind haawab see, kui ma oma armsat? keskel ainuke õnnetu pian olema, seepärast pian siit lahkuma. Teie ja Teie vmaM peale saan ma aga alati kõige suurema auus- tusega mõtlema ja Teie õnne eest igapäew palwetama. Et nüid minu suuremat saladust  teate, siis saate ta minu wasta tõrkumist  mulle andeks andpa, ma ei wõi ju kedagi töist õnnelikuks teha, kui üks endine mälestus  kustumata mu südames elab, ja petja ei wõi, ega taha ma ka olla. Kõigist sellest, mis meie wahel nüid on olnud, ei saa maa kellegile midagi räälima ja palun Teid seda ka üksi oma teada pidada." Jsabella oli tema kõnelemise ajal natukene rahulisemaks jäänud, ehk küll pisarad wana wiisi ta silmist woolasiwad. Kui Holm oma lugu lõpetas, andis ta talle kätt ja ütles haledusega: „Teie olete minu wasta oma saladuse rääkimisega kõige suuremat usaldust awaldanud, ja ma tänan Teid kõigest südamest,  ehk küll mu süd? walu pärast kippub lõhkema. Kui ka mina oma lootust pian mulda matma, siiski palun Teid, jääge meie juurde! Kui wenda tohin Teid ometi armastgda.  Kui teie just peate oma armukest nägema, siis minge sinna ja tulge jälle meie juurde tagasi. Miks tahate wõõra rahwä sekka minna, kus kedagi ei ole, kellele Teie oma muret wõite awaldada, kus keegi Teid ei tröösti, keegi Teid ei talita, kui haigeks piaksite jääma, kus kõikidest maha jäetud olete? Meie kõik saame Teid ellaste armastama  ja Teie kurbtust katsuma wähendada." Mõlemad oliwad nii sügamas mõttes, üks omas jutustamises, töine kuulamises, et seda sugugi tähele ei pannud, et kohe Holmi jutustamise algusel Antonio tasakeste uksest sisse oli astunud ja ukse körwa seisma jäänud.  Nüid, kus Jsabella wiimsed sõnad ta kõrwu koftsiwad, Mus ta ruttu mõlemat? ligi,, pigistas Holmi tormilikult oma rindu wasta ja hüidis: „Ei, kallis sõber ja wend, Sa ei tohi meie juurest. iial lahkuda, wem naliku armastusega tahan aidata Su kurbdust  wähendada ja Sind pikkamisi elu rõõmudega  jälle lepitada. Kuis wõin ma seda kannatada, et mu peastja wõõrsil kõikidest mahajäetud piab olema, kuna mina ennast Sinu abi läbi õnnes wõin rõõmustada? Andke andeks, et Teie juttu kuulatasin, see sündis esmalt koguni wasta tahtmist. Kui ma poekil oleja ukse taha tulin jcr Jsabella kahwatand nägu ja märgu silmi nägin, aimasin  kohe mis Teil ees olnud, sest tema armastus  oli mul juha enne teada, ja tahtsin tagasi minna, seal hakasid Sina parajalt oma õnnetumat armastuse lugu kõnelema ja nüid ei wõinud ma millgi kombel enam ära minna. Ma tahtsin Sinu lahkumise põhjust selgeste teada saada, et siis Sind mõjuwamalt wõiksin  keelda ja enestele Mlge köita. Heameelega  ja kõige suurema rõõmuga oleksin ma seda näinud, et Sa mu ainust õde õnnelikuks oleksid teinud, aga sundida ei taha ma Sind mitte, ehk Sinust nimetatud põhjus küll koguni nõrk ja jõuetu on. Miks piad Sa siis üksildast kurba elu elama, kui Su armuke oma sõna on murdnud ja ennast nüid omast elust rõõmustab? Keegi, ei Jumal, ega inimesed wõi Sulle süidi anda, kui Sa oma armukest  jäädawalt unustad, kes oma truuduse wannet on murdnud ja töisele oma südame annud. JmekSpanemise wäärt auusa ja kindla meelega oled Sa meile wastu pannud, kui Sind teadmata oma peale käimistega kiusasime.  Kas ei wõi Sa nüid mõistlikku nõuu kuulda wõtta ja oma südant elu õnnele uueste awada? Kui Sinu armukesel, kes ka minu arwates nüid wististe mehel saab olema, üks saandik osa Sinu auusast meelest piakS olema, siis saaks ta Sulle sedasama nõuu andma. Kui Sa just soowid, siis käi kord oma kodumaal ära ja tule jälle tagasi, ehk kul Sul selle wasta midagi pole, siis lähme ühes, et ka mina seda naesterahwast näeksin,  keda nii palawalt ja truuiste armastatakse." „Ärge käige enam mu peale," wastas Holm, „ma olen praegu nõnda segane, et ma midagi ei jaksa mõtelda, ega millestki aru ei saa. Andke mulle aega, et ma seda rahulikult wõin järele mõtelda!" Sellega oliwad mõlemad rahul ja Antonio  ütles: „Nüid unustagem kõik kurwad juhtumised ära ja olgem rõõmsad, et meie wanemad ega keegi muu tänasest luost midagi ei märka; meie sõber ja peastja soowib seda ja tema soow piab meil püha olema." Nii wäga kui nad ka Antonio nõuu järele püidsiwad teha, nii mähe läks see neil korda, kui nad wasta õhtut koju poole sõitsiwad! Muidu oliwad nad ju kord löbusaste juttu ajanud, aga nüid ei tahtnud see kuidagi minna; iga ühel oli oma mõtetega tegemist ja see takistas rääkimist. Kõige enam oli tänane juhtumine Jsabellasse mõjunud. Tema nägu oli kahwatanud ja tuimalt waatsiwad tema silmad maha, kuna ta rutuline korratu hingamine  suurt seespidist liigutamist awaldas. (Järg jääb tulema.) Eestimaalt. Wiljandist. Baltimaa linnade koolikollegiumid  pidada rahwahariduse miniSteriumi  alla pantama, teab Riia Wenekeelne leht ütelda. 1) Kui kirjasaatja oleks Riia adresst raamatusse waatanud,  siis oleks ta näinud, et tema möttev õiged ei ole, sest nimetatud raamatus on ainult 85 Osolingi ja 50 Osolit, aga Behrsinit ka 95 ja lelle wasta jälle Kalnitit 214. 1. Januaril on Peterburis Baltimaa kõhtude Apellhos awatud. Talurahwa asjade komissärist oleme enne juba nende kohtade järele nimetanud. Peale nende on meel alamal nimetatud komissarid  ametisse astuMd ja tegewust alganud: Wiljandi 1. jaoskonnas kollegiumisekretär Wladimirom, elupaik Wiljandi; Wõru 2. jaoskonnas hoowinõuunik Brujewitsh, elupaik Wõru; Saaremaal kollg. sekr. Kassatzki, elukoht  Kuressaares; Walga 2. jaoskonnas õigusetundmise  kand. Kusnezow, elupaik esialgu Marienburgi mõisas; Tartu 2. jaoskonnas Dewit (ilma iseäraliku auunimeta) esialgune elupaik Tartu linnas. . Üleüldine rahma lugemine on päälinna  lehtede järele pia tulemas. Lugemise kulud on 2,500,000 rubla peale määratud. Juba hiljemalt selle aasta lõpul tahetakse teada saada, mitu meeste hinge terwes riigis  on. Balti kuukirjas ilmunud vr. Dehio statistika aruande järele on Eesti ja Liiwimaal  enam waimuhaigeid ehk nõrgameelseid inimesi, kui kuskil mujal, kuS seda statistika waral on katsutud selgeks teha. Nõnda yn Liiwimaal iga 241 inimese kohta ja Eestimaal  230 kohta üks nõrgameelne, kuna töistes  maades alles 333 hinge kohta üks waimuhaige  tuleb. Peale selle tuleb kummagis kubermangus iseäranis nooruse põlwes enam waimuhaigust nähtawale, kui mujal, ka ei ela waimuhaigelt sündinud siin nii kaua, kui töistes kohtades. Selle wastu on mõlemates  kubermangudes nõrgameelsete eest hoolitsemine  õige kehwas korras, sest et Liiwimaal ainult 22 nõrgameelsest, Eestimaal aga koguni 42 üks hullumajas rawitsemist ja elupaika leiab. vr. Dehio arwab sellepärast wäga tarwiliseks, et kummagi kubermangu tarwis weel kaks hullumaja piaks asutatama. Ülekuuljateks kohtunikkudeks on nimetatud: Wil j andi 1. ringkonda  kollg. sekretär Nimander, 2. ringkonda  Moskwa üliõpilane Ebuldin; Pärnu 1. ringkonda titulärnõun. Weigelt, 2. ringü WarssawiüliõpilaneFischer; Wõru 1. ringkonda  kollg. sekr. Filewski, 2. ringk. aSsessor Andrejew; Tartu 1. ringkonda Moskwa ülik. kand. Awajew, 2. ringk. sekr. Wedenski, 3. ringk. Demidowi litseumi kand. Newski, 4. ringk. kubermangu sekr. Trubnikow. Wiljandimaalt. Paistu - Kaarlist. Wiimasel ajal on Kaarlis, iseenese atwates tähtjas mees, ülesse astunud, kes walla edenemist  ja head käekäiku igapidi takistada püiab Karskuse seltsi asutamisel oli ta jõudu mööda selle wastu, nägi aga, et see asjata waew ja kasuta katse oli. Nüid püiab ta Kaarli lauluseltsile kahju teha. Laitmine mehel sõariistaks: Kaqrli koorid ei laulda muud, kui Hermanni jorusid nõnda nimetab ta selle komponisti wiisisi. Kahju aga, et nimetatud isand ise ei näita tundwat, missugused Hermanni, missugused töiste helimeistrite sünnitused on. cher Seesama käfi kirjutab tükikese ebausust,  mida isegi kui rohkem haritud wallast, Kaarlist, weel leida wpiwat: Oli enne Jõuli. pühi, kui ühel Kaarli peremehel kõige parem hobune öösiti maas lamades ähkis ja hommi- kutel märg oli ja jalgade peal tuigerdctS. Loom loppis nähtawalt ära. Arwati siia ja sinna ja saadi wiimäti sellele otsusele, et loomal „ luupainaja" seljas käia. Peremees leidis wiimakS mblist salmikese, misega painajat ära ajaha. Kuid äst läks weel halwemaks. Arwatud painaja jättis» küll looma rahule, aga tikkus peremehe enda kallale. Ta tõendab ise, et ta „ painajat inimest" selgeste äratunnud. cher. Kõpu Puna wabrikus on ju Nswembri  kuust sardik rõuge haigus liikumas, ometi ei ole La weel kedagi surmanud ehk küll ju mitmedki haigust läbi on põdenud. TarwaStukihelkonnast. 22. Detsembril õhtnl m. a. sai Löwe walla Salu talu omanik  Wana SuAepi „Weske" kõrtsi juures nii pängaste peksa, et ta töisel päewal hinge heitis. Asi sai üle kuulaja kohtuniku poolt järele waad»' " m surnukeha arstlikult läbi katsutud, nn mti, et ta peksmise läbi on surnud, ' Wana Suislepi walla pois J. O. . ü ja wiidi wangi, kus ta praegu oi . ud palka ootab. Ka on tema enne . pärast üheksa kuud mängis istunud 4. Jam imad kõik Wiljandi, Paistu, Tarivam Helme kihelkondade pääkohtumehed ja kirjutajad Holstre malla majasse kokku kutsutud, ülema talurahwa kohtu (presidendi) estniku Linde juure nõuu pidama ees olewate toimetuste kohta. Esiti algas koosolek keisri lauluga, mille peale läbi rääkimine ja pääkohtumeesre. nimekirja  kokku seadma? algas. Koosolek loppis kella Vs2 l. a. pmsindi elada laskmisega, mille peale see oma lahket tänu ja rahul olemisi amaldaS ning sõbralikult igat ühte Jumalaga  jättis. Rjõmustaw. Tarwasiu kihelkonna lõunapoolsetele wendadele soowm õnnelist uut aastat selle mõttega, ?t nad natukenegi jooma paikades (kõrtsides) käimist wähemaks jätakfiwad ja parem kasulikka raamatuid ning ajalehti iuekfiwad, mis kaugeltki nii kallis ei tuleks kui klaasi wõi poti pruukimine. Tartust. Eesti Kirjameeste Seltsi koosolek  3. Januaril oli seekord kaunis perekas. President hra Treffner teatas, et armuline Keisri Härra Seltsi tema truu alamlsse uute kõhtude eest saadetud tänu tunnistuse eest tänada lasknud, -mille peale Keisri laulü lauldi. "-5 " ' uuest st ~ ' ' ) ette, peale sei! ewer kõneles Ees!" - ka tulewal sutt Wõidupidu pidada. Lähem koosolek Märtsi kuul. Ü. I^—«. Tartu Eesti Põllumeeste Selts pidas 10. Januaril s. a. oma üleüldist koosolekut,  kuhu kaunis rohkeste liikmeid kokku oli tulnud. President hra Tülk algas mõne teretuse ja soowisõnaga koosolekut ning teatas,  et Walgast kahe ustama ja jõuka mehe käest temale teadus ja palme on tulnud, et kas mitte Tartu Eesti Põllumeeste Selts nii lahke ei wöiks olla ja eestulewal sumel Walga linnas oma põllu- ja käsitöö wälM näitust ära pidada. Nad saada Walgas kõik selle kohased ettewalmistused oma hoolde ja ehituste kulud eneste peale wõtma. Selle peale tehti otsuseks, seda pakkumist tänuga wastu wötta M Htlewal suwel ka tõeste WalgaS wäljanäituft ära pidada, kui sealne linnawalitsus selleks (üba annab ja sealt poolt tarwilised kulud kantakse. Näituse ärapidamise  ajaks arwati Juuni kuud kõige paremaks.  Weel wöeti ka nõuuks, ?ügisel Tartus  suuremat linawäljanäitust ärapidada, kus ka kõik lina harimise riistad wülja pantud saamad olema. Peale muude lühemate läbirääkimiste  andsiwad weel kaks uut liiget oma nimed üles ja selle peale lõppes koosolek. Lähem koosolek määrati 7. Weebruari Soowime Tartu Eesti Põllumeeste Seltsile tublit edenemist! Siinne aastalaat algas juba esmapäewal.  Wõõraid kaupmehi nähikse piaaegu rohkem olewat kui mullu, kuid teadmata on see, kuidas nende kauplemise lõpuaruanne laada lõpul on; praegu näitab tegewus küll weike olewat. Siin sadab juba kuus seitse päewa aega iga päew järestiku lund. Esimese puhus tuul küll enamiste kõik teelt ära, kuid wiimne on aga teed heaste parandanud. Tartumaalt. Wõnnust. Töisel Jõulupühal  oli Wõnnu kihelkonnas Kiidjärwe walla koolimajas laste püha. Kooliõpetaja Annus pidas (aste kaswatamisest ja Vaimuharimisest  mõnusa kõne. Lõpeks korjati waesemate  koolilaste kooliraamatute muretsemiseks raha. Tuli peale wiie rubla kokku. —ä. Pärnumaalt. 26. Jõulukuu p. tegi Tori „Salme" selts oma koosolekul otsuseks, vr. K. A. Hermannile Eestirahwa manade wiiside Väljaandmiseks 30 rubla abiraha anda. Pärast koosolekut oli karskuse asja kohta elaw läbirääkimine, mis sellega (õppis, et mitmed joobnukstegewate jookide mõjust arusaajad Eesti karskuse seltsile „Tähele" joomise wastu Võitlemiseks ja karskuse edendamiseks  lahkest südamest 2 rbl. 10 kop. kokku paniwad. MA. Tõstamaalt. Tõstamaa kihelkonnas on manast hallist ajast see pruuk alale jäänud,  et mehelemineja tütarlaps pruudina talust talusse käib „hundi-hända ajamas", nagu rahwasõna ütleb, see on weimewakale lisa korjamas. Muidugi on ma wiinake siingi kaubasobistajaks. HundihännakS antakse harilikult sukki, kindaid, willu, riiet, raha jne., mida pruut tänuga wastu wõtab. Enam haritud kohtadest on see pruut juba kadunuo, soowida oleks, et ta üleüldse kaokski. Detsembri kuul käis mspektori härra koolisi ülewaatamas, nendega oldi rahul, kästi aga Wenekeele peale rohkem rõhku panna. Wist kuskil ei ole krippi wõi infiuenza tõbe maa paikas nii palju, kui siin. Mõnes kohas on terwed pered korraga põdemas. Tallinnast. Ahtra lehma kombel lübsab  siinne sadam sellel talwel ja annab waesele töörahwale sugupärastki elukinnitust. Nõnda siis tänawad ometi ka mõnedki, et meil nii ropp ja mudane Jöuln aeg on olnud. Palju enam tuska sünnitab see siiski maal elanikkude  juures. Ei saa weike ega suurpöllumees oma paigale pantud põllusaaki liigutadagi ja piawad isegi wiinawabrikud puu puuduse pärast  täitsa seisma. Läheb see meel üks kuu aega nõnda edasi, nagu targad tõendawad, tärminil niisama paksu muda ' käija wanker praegu ,a I-e fu, kull t-w. Ühe halwa Me peale, m»/tÄU linnas asumas, on juba momg- Ms°d ajalehed tasakeste näivanud. linnaõllepoodide aru ja nende „ . . need on oma ülesanni täitia unustanud ,a on nõnda ütelda ~-lusal.ha" p°°dw°k° '»°- nud, kus kõik kombelik elu täitja kadunud on ja mõjub see nooruse häwitus meie mna noorepõlwe kohta katku kombel, wm . linnawalttsus ilma suurema waewata asja ! parandada ja on loota, et see ainuke kaldetaw  asi siinse linnapolitsei muidu kõrgel lelswat  lugupidamist rahwa ees ei suuda aua poole kiskuda. . ' . Tallinna sadama edasi ehitamiseks ou 1890. aasta jaoks Teedeministeriumi kassast 72,500 rubla lubatud. Harjumaalt. Keilast. Ebausu rumalus leiab siinpool rahwa seas ikka weel rohkeste maad. Hiljuti asus Nõmme kõrtsi üks Tallinna  tark kaardimoor, kes kaartide pealt ainult 20 kopika eest igale inimesele wõi kas terwe elu aja ette kuulutab, pealegi ikka nii ilusa, et kuuljal süda aina hüppab sees. Tark on juba nii kuulsaks saanud, et tema Saalomonilikku  mõistust isegi Seeba kuninga emandad,  see on, naabri kihelkonna eided waatamas  käiwad ja waua kawal naisterahwas nosib südame rõõmuga rumaluse wiljast: üks naine toob kana-, töine põrsa pesa, kolmas lamba willa ja kõik muid niisuguseid asju. Aga selle eest lubab tark nende tütrekestele, kellel ju kodus igaw on, priskeid ilusaid peigmehi,  salwib ja sobib neid meeste meelest armsaks, et ä'ä kõnele. Minakene aga annaksin wallawalitsustele nõuu: Tallinna tarka, kui ; walla teotust ära sinna saata, kust ta on tulnud. Eks? Jürist. Wana aasta lõpul oli siin kaks suurt tulekahju. Aruwalla Lambaaugu kõris läks süda öösel põlema, mispärast kõik i kõrtsikaup ja elutubade kraam, kui ka 16 looma hinge sisse jäiwad. Üksi 20 rubla kaubaraha  wõidi peaSta. Ka Lehmja mõisa rehi on ärapõlenud. ä. Keilast 19. Detsembri hommiku wara põles Walinguse mõisa suur wiljaküin maani maha. Tuleroaks saiwad 90 koormat kaeru ja peale 7 tuhat puuda õlgi, kui ka hulk ehituse palka. Hoone oli tulekassas kinnitatud,  kuna rentnik oma sisse jäänud kraami eest 1500 rubla kahju sai. Tule hakatus teadmata. J. M—berg. Keilast. Üks nurjatu kombe on siit! mõisas weel alale jäänud, et pühapäewadel,  isegi kõige kallimatel, mõisa teomehi  tööle ahwateletakse, mille eest nad muud palka ei saa, kui õhtul wiinawabrikust  hea päätäie. Et selle läbi puhkuse  puudusel ihuline termis rikutud saab, kui ka kristlik eluwiis halwemaks läheb, paistab igale ühele silma. Nii widasid teomehed Nääri päewal, kui kogudus kirikus Jumalat oli palumas, knvisüsi kiriku juurest mööda ja umbes sada sammu eemal lõhkusiwad moonakad mõisa kartohwli kuhja lahti. Neid oli mõisa walitseja ähwarduste ja meelituste abil kartohwlid widama saatnud. Wäga rohke hulga kirikuliste pärast pidiwad Täis kihwti. TäiS kihwti on minu luule Ei tõisite olla see wõi. Sest kihwti Su roosihuule Mu õitsema elusse tõi. Täis kihwti on minu salmid Ei tõifite olla wõi see. Mu südames skorpionid Ja Sina, mu armuke. Heine järele 5. Hri«m Tuskane nägu ja pahur meel Räitwad, et asjad on halwal teel. 1890 Nr. 1. «Ak 5 l a