noorde meeste iluks aga mitte nende mängu kanniks loodud, ega ka tolmu lapakakS, kellega teie seinu pühite, teie kätte ustud. Pidage neid siis ka tõcSti enda iluks ja auukS, tehke nii, et nad alati teie wastu lahked ja teie üle rõõmsad wöiwad olla. Neiud on ühed õrnad lilled, kelledega ka wäga õrnaSti peab ümber käidama, kellega üheZ aStume meie ühe hea sammu parema poole ja teeme oma seltSliku elu üsna lõbusaks. aga see ei olnud ju gümnasiumi poiste Ms. „Sina Otto, kas teadsid täna?" GuSti MtleS selle küsimisega, kas wend oma kooliõpetust mõistnud oli. „ Mitte wäga heaste," kostas wend, «ning sina?" ~Mitte sugugi." „KuiS nii?" „Mina Vihastasin ennast eile, sellepärast mina ka ei vpinud. Mina tahtsin nimelt ka tantsida, mamma ütles mulle aga, et fee korda ei minewat, mina olla weel valju noor, ehk weel selgemine ööldud, laps." «Rammal oli ju säsl juures õigus, mis sina siis muud oled kui laps?" .Noor neiu," seletas Gusti rõhku wiimase sõna pääle pannes. „To hoo!" hüüdis Otto wallatult. „Muidugi olen, loen mina ometi kõiki raamatuid, mis noortele inimestele kirjutad on, nimelt Steini ning Klementine Helmi: .Jutud noorclerahwale," ning hilja aja eest lugesin koguni Friedrich Epielhageui suurt romani: .Mõistatuse wSarilised loomused." «Mis ? seda juttu, millest mamma hiljuti Mes: „et aga Gusti seda raamatut oma kätte ei saa!" GuSti nägu lõi ülem punaseks, kogum tema suur niua jäi teist karwa. .Mina leidsin selle raamatu kogemata, ei ole teda ka läbi lugenud, ainult tükati saatsin teda läbi. SäA sees ei ole aga minu teades midagi iseäraliku, niipalju mõistsin küll ära, sest aru saan kõigist, mida loen, kõigist!" .Tuleb süül jutu sees üks Wiktor ka ette?" «Mina palun et sina nõnda minuga ei räägiks!" ütlcS Gusti kaunis äritatult. Wend tahtis asja jälle heaks käända ning ütles kahjatsedeS: .Kahju, et sina eile tantsu saali minna ei tohtinud, süült oleksid omale ehk ka ühe wälja walida wõinud." „Tühja ka! MI ei olnud ühteainnstgi ulaani. Sääl oliwad ülepea ohwitserisi nõndasama palju kui teisi meesterahwaid, mis poolssgi sünnis ei ole." „Mis sest siis ka wiga oli, kas ohwitserid siis enam wäärt on kui teised ametmehed?" „Muidugi teada, ohwitserisi peawad ühe pidu pääl ikka rohkem kui teisi olema, esiteks sellepärast, et ilusamad wälja näcwad, ning teiseks tantsiwad nemad palju puremine. Ning mõtle ometi Otto kui passimata see oli, et meie Elsa, kotiljoni ühe ohwitseriga ci tantsinud!" „Kcllcga tema siis seda tantsu tantsis?" „llhe ülikooli õpetajaga, kes, kes teab mitme aasta eest korra kroonu teenistuses olnud, praegu aga tagawara mäe ohwitser on. „Noh, kui tema tagawara wäe ohwitser on, kannab tema ometi ka mundrit!" „Kas sina tõesti nõnda rumal oled, et sina seda ei tea, et nemad mitte muidu, kui aga siis mundrit kammivad, kui nemad teenistuse kordadeks siia kutsutud saamad. Minu silmas on kõik mesSterahwad, kes kroonu teenistuses ei ole, pooled inimesed." „Tuleta omale meele, et sinu oma isa ka mitte ohwitser ei ole, maid walitsuse nõunik." „Et mina, kui nõnda wiisi räägin, ainult noori meesterahwaid armun, peaksid sina juba ilma et seda seletada pruugin, teadma. Ning tead sa Otto? Elsa mõtleb selle asja üle ka nõnda sama kui mina, mina nägin seda eile, kui tema pärast pidu oma moodi serwa paale istus, ning hulk aega sügamas mõtteteS kurwalt oma ette maha waatis. Tema teades pidin mina magama, aga tema eksis, mina tegin ainult nõnda." (Arg tuleb). Ühe ema õpetused tütrele. 1) üks uhkus on olemas, mis kõik neiud eneses peawad püüdma kosutada, see on: et neiu ennast taieste waba tunneb olewad. Neiu uhkus olgu see, et ta kellegile midagi wõlgu ei taha olla. Oled sa alles noor, kellele lõikuvad ilu aöjad meelt mööda on, aga pea meeles, et üksgi naisterahwaS kes uhke on ja oma auu kõrgeks peab, ei pea iialgi kingitusi ühe tundmata mehe käest wastu wõtma. ÜkSgi auus neiu ei luba kellegile wõerale oma põske suutcleda, ära wõta siis ka tema käest midagi wastu, mis temale õigust annab, olgu ka nalja pärast, sinu käest mõnda tasumist nõuda! 2) Pea oma pisarad marjul ilma eest, sest elu saab neid wahest jälle tarwitama, sest sina oled naisterahwaS. Ära nuta kui sa wee! eksinud ei ole, ja mõtle kui sa ennast kurwastad, et siis ka sinu õiglane armastaja kurb on; tema on see, kes su ! igatsusi pettis ja iga õhkamine, mis so - rinnust tuleb, teeb temale walu. Auus meel, õiglane süda, olgu sulle ilmas kõige ! kallimad; nad söömad wahcst küll su kõhu tühjaks, aga su südame tunnistus jäeb puhtaks! Sina oled naiSterahwaS ja naisterahwas  on sind ka sünnitanud, aga kõige selle paäle waatamata ole sa wahwa ja tugema maimuga. 3) Sinu enese käcS on, knS sinu elu auulinc mõi auuta on. Meie ei '.või mitte oma tahtmist mööda rikkust ehk waesust, õnne ehk õnnetust, termist ehkhaigust enesele matida, aga seda mõime meie küll walida, et meis auusast ehk auutumast elame; pea seda elu aja omas meeles! Sarnased õrnad lillekesed nagu naiStcrahwad on, tarwitawad päikse paistet; külma ja tormi käes ei jõua nad mitte kaswada ega püsti seista. 4) Neiud, kes igatsewad rikkust, küllust, kõrget seisust ja toredust, need sammuwad kõige rutulisemal sammul alla kuristiku kaldale ja enne kui nad teadwad aimatagi, mis neid all ootab, on nad juba kesk koledat kuristiku põhjas, kust pääsemine waewaline ehk koguni üsna wõimata on, sest sellel jäeb ilma häbi plekk eluks ajaks külge! 5) Neiu olgu ettewaatlik ja ärgu toetagu ta liialt selle pääle, et ta suurest sugust on; kõige paremal korral toetad sa ennast selle mõtte juures ainult nõrga pilliroo na'ale. Üks asi on mull sulle meel ütelda: Olgu ühe eksinud neiu wanemad würstid ehk waescd saunikud, on nad kord õige tee päält kõrwale eksinud, siis ci saa need lihtlabase ja korraliku elule iialgi enam kõlbama, ega ka õnnelikud olema! K) Kõrguse ja suuruse igatseja neiu on kui üks lind, mis küll tiivu lchnntab, et kõrgele kuningliku maja kuldsele harjale lenda, aga ei aimagi, et tal seks jõudu ci ole ja et see, kes kõrgest kukub, ka kangesti häda saab. 7) Üks kõrguse armastaja neiu ei tunne ennast iial teiste hulgast olewad, tema on alati ühe arulise ja wõera näulise kattega kaetud ja näitab ennast teistele nagu ei oleks ta iialgi surclikude hulgast. Tema mureta ja pilweteta elu päikese paistuses ja lillede keskel olek on teiste raske tööga ja elu murctsst koormatud neidude olekust nii teist moodi, et ta ennast kui paradiisi linnuke, kes pääsukeste sekka juhtunud, arwab olewat, ta lehwitab küll ka ome tiibu, aga kukub ilma ootmata igawesti ja jätab ainult haleduse ja kahetsemise wäärilisi jälgi järele. 8) Kui tütarlapsel ühtegi elawat hingekest ei ole, kelle järele ta palawalt igatseb ja kui tal kodune elu ka igawaks läheb, siis on tema kui öö-lilleke, istuta teda siis kuhu iial tahab, tema õied walmistawad siis ikka ainult kihmtiseid seemneid ja haisewaid kobaraid ja täidab kõik oma ümbruse lämmastawa  lõhnaga! 9) Ilusad naisterahwad ei ole mitte igakord maailmale õnneks, nad on kui sabaga tähed ja teiste õnnetuse hiilgawad käskjalad, kes tuld, häda ja katku enestega ühes kannawad. 10) Naisterahwa ilu on meesterahwa elu kõige kurjem kannatuse lill, sest ühes lehes kannab tema kihwti ja teises parandamist!  Mu armas tütar! Pane neid minu õpetusi hoolega oma südame põhja ja ära unusta neid iialgi!! AuuStatud Saare neiud! Need on ühe kõrge naisterahwa õpetuse sõnad, mis ta oma armsa tütrele elu teele kaasa andis. Olgu ka need teile teie elu teel maenitsuseks ja hoidjaks ingliks. Pange neid tähele, siis on minu kõige suurem soow ja palawam igatsus teie kohta täidetud. Ärge olge mitte nende seltsist, kes ilma miskisuguse eesmärgita iseenesele ja teistele oma kaaselanikudele  oma kerge meele tuhinal hädaks ja kurwastuseks on. Olge kui kaitsjad inglid neile, kellega teil ilmas tegemist juhtub olema, siis on teie elul ilus eesmärk. Isamaalt. Kurcsaarcst. Kui ilus see nüüd näha on, et kerjajad meie linnast kõik ära kadunud on. Walla walitsused on ometi kord selle pciäle suuremad rõhku panema hakkanud, et ome waeseid maldas pidamad ja ka nende eest mureiscwad. Kena asi! PraeguS on meie linnas wäga palju inimesi, kellel mitte midagi ametid ega tööd ei ole. Sumel leiawad küll mitmed siit ning süält mõnda tööd, aga talwel kaebawad, et puudus kipub mägise kaela tulema. Kas mitte kuidagi moodi üht abi nõuu selle wastu ei leiaks. Ma arwan kas Kuresaare ei wõiks üht töõnikude seltsi asutada, millesse iga ametmees sugu raha sisse maksab, et siis neile kchwadele, kellel talwel puudus kätte kipub, siis sääit natuke abiraha wõiks anda? Muidugi teada on senna ka hantwärgid sisse arwatud, kelledel niisamuti wahest kibe käes on. Üks niisugune selts oleks wäga hädasti tarwis olewat, kes ka waesemate eest muretseks! Soomida jäeb, et mitmed ametmehed sellest juttu ja nõuu hakkaksiwad pidama, et seda kasuliku seltsi jalale ajaksiwad. Kõrtsid kipuwad meie wäikeses linnas päew päewalt liiale minema. Wenekülas on mõne kümmekonna sülla pääl kõrts, trahter sa õlle pood. Üsna kipakas on säält wahelt läbi minna. Kui ühel helde südamega mehel kopik taskus on, see on üsna sunnitud seda ära ohwerdama.  Kui ühest kohast üks ära kantakse, siis tehakse teise kohta jälle kaks asemele. Saarlane 1890 10,