Postimees «2 M Teifipiiewal, IR. juunil. M. Nelj«Skü«»eS aastakäik. NeljaSkümaes aastakäik. Tellimist hind on: Postiga aaStaS dr. I. Postita aaStaS 4 r l. . '/. . 2.e0 . . V. . 2. - . .I.W . . . , kuus —.bo . kuuS 40 , Iga üksik nummerS kop. Kuulutuste petit-rida 5 kop., lehe eesotsas 20 kop. TeUtmisi ja kuulutusi wStawad waStn JurjewiS (Tartus): P. Schmidt, Mäesepp. M iv Lstfer, Keinbaum,Karja.Lell,Zirk,Weidemann, M»rig Raag. Talliuuasl Postimehe "talit.Harju wärawaS, t, Buscb. Kluge äi Strbhm, Niphardt Tõnismäel, Troll. PäruuS» Treufeldt, Dreimann, Srikson. 51. Koivrowökv. ForiS: A.Martsou. Sindis: Kirsch ioum. Uve-Wandra: K. Tomberg. Kärus: H Lemberg. HallingaS r T. Kentel. Bmblas: A KglpuS. WiljandiS: Karow, Leoke Leppik. J. Muthmann. SuureS-Jaauis: Tl. Hakkaja. Karksis: kirjutaja J. Jlwes. Põltsamaal:  Leibberg, Jiirmann, J. Terras. Nuustakul  : Eickenfeldt. HVõrus: Vielrose, Gaffron. W algaS: Rudolfi, P. Grünfeldt, K. Hiob. RakwereS:  Kuhs, P. Erna ja N. Erna. Kilingi- NõmmeS: J. Reimann, T. Tammann, Katvilda: kaupmees C. Grünberg. Qldres: J. Lammas. PaudiwereS: Inglist. Simonas: köster E. Peterson.  JõhwiS: A.Roht. Narwas: Grigorjew, Schönberg,  Wacker. Juhkeutalis: Paap. Kreenholmis: Kuusmann. PaideS: Seidelberg. Kalles: Luuk. KeilaS: Maaberg, C. Tambach. Haapsalus: A. Koppel. KuresaareS: Lange. Waiknal: Weidermann.  Peterburis: Seeland, Leopas. J. Lindeberg.  TsarSkoje-GjeloS t Wainoff.^ Tuleb igal päewal wälja, Sksues «itte pühapäewadel, saartel pühadel ega kroonapühadel. Tvimews on Peterburi uulitsas ur. s ilHenningi Platsi ööresz K. «. Herman»'! trükikvj-s. ZallioOas au .Postimehe" talitus Harju wärawaS. leita majas Toimetuse -dress liht- j- rahatirjadele! Postimehe- toimetusele, X'xl.?vb; Wene keeleS: Vv pvimmy» rase?» Npm»»» I»chAas«vi. Eesti suur 6. laulupidu.  4 Kolmandat pidupäewa ähwardas  wihmake, mida hommikul,  kooride Võidulaulmise proowil, kaunis ohtrasti tuli, rikkuma hakata; kuid pilwete juhtijal oli wähemast nii paljugi  kaastundmust, et ta iga walingu järele ikka jälle päikese  kuldsel kumal nähtawale tõi, mis märga kuiwatas ja pidulist ikka jälle julgustas. Selle pärast oli ka kolmandal päewal päratu awar piduplats rahwast tihedasti täis. Kooride proovimine asjatundjate  kommissioni poolt tõi otsuse, et Võidulaulmisest osa wõisiwad Võtta: 7 meestekoori,  II segakoori, kõik muusika  ja naestekoorid. Umbes kella 4 ajal p. I. algas siis ühendatud kooride kolmas suur konzert, milles nii hästi waimulikkusid,  kui ka ilmalikkusid laulusid ette kanti, ning selle Vahel üksikute kooride Võidulaulmine.  Wiimane oli Väga huwitaw. Waikse põnewusega kuulatas põhjatu päältkuulajate  kogu mitu tundi järgemööda  suurt heliwõitlust päält. Selle konzerdi ja üksikute Võidulaulude  lähema arwustuse jätame ka siin pärastiseks ning tähendame ainnlt pidn üleüldise  käigu üles. Meestekooride  kohta sai hinna - mõistjatel  kaunis raske olema oma otsust teha ja hääduse wahesid piirata, sest enamasti tõik ette  lastud koorid laulsiwad läbistikku  puhtasti ja maitserikkalt, nõnda Maarja - Magdaleena, Keila, Kambja ja Walu koorid,  ehk nad küll auuhinnast ilma jäiwad. Auuhindasid saiwad meestekooridest: Tähkwere koor Witt'i lauluga „Soowitus"  l. auuhinna; „Jlmatar  i" koor Witti lauluga „Põue Põhjas" ii. auuhinna; Rõngu koor Reichardti lauluga  „Kus on mu kallis isamaa"  UI. auuhinna. Need kolm koori sünnitasiwad oma ettekannetega suurt Vaimustust;  kui ühel paremat häälematerjali  oli, siis oli teine jälle üleüldise disziplini poolest  kindel ja korralik. Ette astuwad sega- ja naestekoorid,—naesterahwad  osalt kirjus rahwariides, osalt heledates suwekleitides,—pakkustwadsthte puhku waheldawat ilusat waa- det. Nende kooride seast seisiwad  laulukunsti poolest preili MiinaHermannijuhatuseall olewad  Tarw koorid (sega- ja neiude- koor) küll esimeses reas; huwitaw oli näha ja kuulda, kuda need lauljad juhataja  taktikepi wähemaidgi liikumisi möistsiwadjatäitsiwad, kuda kõik nagu ühise sisemise tundewoolu sees ,liikusiwad. Siia juurde tuliwad weel üksikud  rikkasti ehitud hääled sopranos,  ja tenoris, mis nende kooride laulule igapidi täiuse märgi pääle paniwad. Et auuhindasid ainult maakoolidele  anti, siis mõisteti preili Miina Hermanni kooridele ainult  kiitust. Auuhindasid saiwad  segakooridest -Põltsamaa  koor I. auuhinna Markuse  kewade-lauluga; Tarmas  tu koor Hey lauluga „Kodu" (?) ii. hinna ja Maarja-Magdaleena sgk, Tllrnpu „Laulukesega "lII.H. Ka wõidulaulmisele lastud segakooride  seas oli pääle auuhinna  saajate nii mõnigi tubli, lauluwõimas koor, mille pakkumised  elawat kiitust leidsiwad,  nii Kroonlinna, lisaku, Tallinna Kaarle kiriku, Pudi- were koor ja mitu muud Toreda, wõimsa muufikamängu  läbi wõitis üleüldist kiitust  Jüri mängukoor, kellele ka I. auuhind osaks sai; 11. hind mõisteti Jõhwi koorile.  Üks koor awaldas ette astudes nii suurt nõrkust osalt oli see ka manade puudnliste  pillide süü —, et ta tüki pooleli pidi jätma ning tagasi astuma. Pidu lõppes  üleüldisel Maimustusel kõige lauljate ja piduliste poolt muusika saadetistel lauldud Keisri-lauluga, mis maru mühana  üle suure platsi kajas. Enne seda oli niisama ühiselt „Mu isamaa, mu õnn ja rõõm" lauldud. Kui kuberneri  herrale „Ta elagu" oli lauldud, järgnes weel kord Keisri-laul. Konzerdile järgnes Kanuti gilde saalis õhtul pidusöök, millest tulewal korral lähemalt kõneleme. (Pooleli.) Wene meremehed ja nende keel. Hiljuti oli „Kronst. Westn." ühes pikemas kirjas oma meelepaha aurulaewa  „Perwenez"'i pääl teeniwate meremeeste kohta awaldanud, milles muu seas ka selle üle oli kaebtust tõstetud, et saal komandant iseks  Eesti keelt tarwitawat. ~Kui ka Wenemaale asu vad wäljamaalased  ialgi selle maa keelt õppida ei wiitsi, mis neid oma elanikkude hulka wastu wötab," kirjutab ülemal nimetatud leht, „siis ei ole ometi wõimalik sallida, et üks Wene asu. tus oma teenijaid niisuguste meeste hulgast malid, kes Wene keelt tunda ja rääkida ei taha See on jahtklube  kohta „Perwenez" on uimelt selle seltsi omandus seda andeksandmatu  süüd, kuna ta ise juba rohkem kui 20 aastat millest ta oma aurulaewade  tarwis hõlpsasti Wene meremehi  oleks wõinud ettewalmistada lasta. Kui seda siiamaani ei ole sündinud,  siis on see üksnes tõenduseks, et need klassid mitte oma otstarbel ei täida wõi nendes klassides õpetust saanud meremehed oma tüürimehewõi  kipparitunnistust üksnes wäeteenistusest  lahti pääsmiseks tarwitawad."  Nende süüdistuste wasta astub nüüd „St. Pet. Ztg.'"is laewanduse asjus nimemärgi „A. B j e l o m o r" all tuttaw kirjanik õige südisti wälja ja ütleb: „Ma tunnen wäga palju Peterburi  jahtklube liikmeid, nii hästi wäljamaalasi  kui sündinud wenelasi, ja kui nad Kroonlinna sadamas wast Inglise, Prantsuse wõi Saksa keelt on rääkinud, siis tunnistab see üksnes, et nad keelesid hästi möistawad, mille rääkimine, tänu Jumalale, Wenemaal mitte ära ei ole keelatud. Jahtklubi meremeestekool on siiamaani oma kohust  hiilgawalt täitnud." Kuda ma põllutöö-ajalehte toimetasin. Mart Twaiui naljajutt. 3 Teie räägite kartohwli-wacst ja äkkest, nägu oleks see üks ja seesama asi; Teie plarate lehmade sulgimisest  ja Teie soowitate tuhkru taltsutamist  tema üleannetu loomu ja rottide püüdmise osawuse pärast. Teie tähendus, et Venuse konnakarbid  liikumata paigal seista, kui neile muusikat mängitakse, oli asjata täiesti, päris täiesti asjata. Midagi ei eksita Vennse konnakarpi. Venuse konnakarbid seisawad alati wagusi. Venuse konnakarpidel pole mingit mõistust muusika kohta. Oh, taewas ja maa, sõber, kui Teie rumaluse õppimist oma elu-ülesandeks oleksite teinud. Teie ei oleks mitte suurema auuga doktoriks saanud kui täna. Iganes enne pole ma seesugust kuulnud.  Teie tähendus, et kuusekäbid kaubaturul ikka wõidurikkamalt porgandite  wastu wõistelda, on just selleks määratud, et minu lehte surmata.  Teie peate teenistusest lahkuma. Mul on puhke-aega küllalt olnud rõõmu mul sest muidugi enam ei oleks. Iseäranis siis mitte, kui Teie sel ajal minu toimetuselauas istuksite. Mind piinaks alaline hirm nende asjade eest, mida Teie kõik soowitaksite. Ma kaotan iga kord kannatuse, kui ma selle pääle mõtlen, et Teie kalaliikide üle päälkirja all .Feeduwiljadcst" kirjutasite. Teie peate minema. Mingi wõim maa pääl ei suudaks mind sundida weel ainust päewa puhkusel olla. Oh, miks Teie mulle ei öelnud, et Teie põllutööst midagi ei mõista!" „Miks ma Teile midagi ei öelnud,  Teie sibulawars, Teie kapstapää.  Teie mädaröigas? Esimest korda kuulen ma nii ülekohtust tähendust.  Ma ütlen Teile, ma olen 14 aastat ajalehtedele tööd teinud, ja ma kuulen kõige esimest korda, et inimene, kes ajalehte toimetab, midagi peab teadma. Waata lehmanairist  I Kes kirjutab siis ajalehtedele  näitemängu kritikaid? Kari kingseppasid ja aptegi-öpilasi, kes näitemängust ja ta etendamisest just nii palju teawad kui mina põllutööst.  Kes arwustab raamatuid? Inimesed, kes kunagi raamatut pole kirjutanud. Kes tongib juhtkirjad raha asjade üle kokku ? Elukad, kellel kõige toredamini mahti on olnud, neist asjadest ei midagi tundma õppida.  Kes kirjutab karskuse üleshüüdeid  ja nutab woolawa porujommi üle? Inimesed, kes alles hauas esimest  korda kainelt hinge saamad tõmbama.  Kes toimetab põllutöö-ajalehti,  Teie, koerputk? Enamasti mehed,  kes luuletamises, rööwli-juttude ja politika lehtede kirjutamises läbi on kukkunud, ja seepärast wiimaks põllutöö külge kinni et mitte waestemajasse sattuda. Teie tahate minule ajalehe toimetamist õpetada? Herra, ma olen seda läbi teinud tindipotist trükimustani, ja ma ütlen Teile, mida mähem sa tead, seda suuremat tähelpanemist sa äratad, seda rohkem palka wõid Sa nõuda. Jumal ise teab, et kui ma mitte haritud ei oleks, maid rumal ja mitte tasane, maid häbemata, et ma siis kuulus mees oleksin siin külmas,  oma-kasu püüdjas ilmas. Ma ütlen Teile koha üles, herra. Ma olen oma kohust täitnud. Ma olen oma kontrahi tingimised täitnud' nii kaugele kui see mu! wõimalik oli. Ma ütlesin Teile, et mina see m.es olen, kes Teie lehe kõigile elanikkudeliikidele  wõib maitsmaks ja huwitawaks  teha, ja seda ma olen teinud. Ma ütlesin, et mv Teile kuni 20,000 lugejat muretsen. Ja kui mul meel kaks nädalit aega oleks olnud, ma oleksin sõna pidanud. Ja ma oleksin Teile kõige paremat liiki lugejaid muretsenud, keda ühelgi põllutöö-lehel enne pole olnud mitte ainust põllumeest nende seas, mitte ainust hingelist, kes rosinapuu ja kawiaripõõsa wahel wahet mõistaks teha. Teie olete see, kes minu lahkumise läbi kahju saab, mitte mina, Teie pirukataim. Adje e!" Sellega sammusin minema. Eesti keelde E. Wilde. Eestlane kaupmehena. Igal rahwal on oma iseäraline looduse anne, mis tema juures õige selgesti nähtawale tuleb. Nõnda on Wene rahwa juures kauplemise anne märgata, mida aga armenlastel ja greeklastel weel rohkem olla. Sakslastel  üteldakse rohkem teadusliste tööde waimu ja mõtlemise annet olewot,  mille najal ta ka oma kauplemist  ja põllutööd edendab, kuna iseäraline  tööde tegewuje ja ettewölmise wõim prantslastel, kuid ka inglastel olla. Meie sugarahwal soomlastel, aga rohkem weel meil eestlastel üteldakse  põllutöö toimetamise aunet  rlewat nii, et selles töös ikka meie pää-edenemine loota olla. See wöib küll- tõsi olla. Waatame  näituseks eestlaste maa linnades ümber, siis leiame, et eestlasi nendes ammugi suurem hulk on; mõlemas suuremas Eesti linnades Tartus ja on kõige wähem V» osa elanikkusid eestlased, wäiksemates linnades  meel rohkem. Aga kui selle paale maatame, kes neis linnades kaupmehed on, siis leiame imeks pannes,  et suuremad ja toredamad kauplused  ja poed kõik kas sakslaste wõi wenelaste päralt on. Üksnes wäiksemad  ja wöimetumad poed ja poekesed  on eestlaste päralt. Siin peab ju iga mees tahtmata küsima: Kuda see on tulnud? Wastust sellepääle antakse ikka wana moodi: eestlastel ei ole kaupmehe ametiks annet, nad on põllumehed, ja kui kaupmeesteks hakkawad, siis ei juuda nad seda ametit kaua pidada, sest et nad rahaga ei oska ümber käia ja maksudega korda ei saa, mis kaupmehel pääasi peab olema ja on-gi. Säärased wastused eestlaste kohta on kibedad kuulda. Kaupmehe lugu on ju kord nii, et ta enesele hulga kaupasid ostab ja neid siis jälle aeg. ajalt ja tükk aawal ära müüb. Wõtab  ta nüüd palju niisugust kaupa, mis hästi ei osteta ja mis stlle läbi pikkamisi jälle sisse tuleb, siis tuleb wiimaks raha-puudus kätte, ja rahapuudus  kaupmehel on sagedasti bankrott. Kaupmehel peab aga nüüd see ojawas olema, et ta wälja saab ja ära näeb, missugust kaupa rahwas kõige rohkem tarwitab ja ostab. Seda kaupa peab ta parajal mõõdul ostma, ja kui kaup otsa saab, teda kohe jälle muretsema. Mida rohkem hästi mitmesugust kaupa müüa on, seda parem kaupmehele, sest rahwa tarwitus on ju ka wäga mitmesugune. Andeline kaupmees algab sagedasti wäga wähese ja wäikese jöuuga pääle ja saab siisgi selle juures rikkaks rikkamaks tihti kui põllumees.j, Selle juures peab kaupmees, kui ka esiotsa suure raha mees ei ole, wäga tähele panema, et ta maksudega õigeks saab. Jõuab ta maksud, mis tal kaupade eest maksta, ära õiendada, siis läheb tema kaupmehe äri edasi. Eestlaste juures, kui nad kaupmeheks hakkawad, on aga just esimene, teine ja kolmas aasta see aeg, mis kõige raskem on läbi teha. Enamad eestlaste poed ei suuda seda esimest raskemat aega läbi teha. Wäikese rahajõuuga algades on nendel esiti wäga kibe lugu. Äcõni kord saamad nad kaupa wõlgu, aga kauba wõlgu> andja nõuab kõige hiljem poole wõi ühe aasta pärast raha kauba eest, ja kui seda raha maksta ei ole, siis peab waene Eestt kaupmees oma poekese uksed kinni panema: toss on tal wäljas, ja uuesti kauplema  hakkamine on hoopis raskem, sest et jutt juba wälja on läinud, et mees hästi maksta ei jõua, ja selle pärast naljalt keegi temale wõlgu kaupa ei anna. Raha mehel enam ei ole, ja asi ning äri on lõpnud. Kaupmehe osawus peab siis olema see, et ta esimesest ajast õnnega läbi pääseb, ja kui muidu ei saa, siis peab ta katsuma, ühe käest raha laenata ja sellega teisele wõlga ära maksta. Raha-asjas ei tohi kaupmees  logask ega hooletu olla, .siis ta edasi ei saa. Teine osawus peab kaupmehel see olema, et ta tululikult kaupasid sisse ostab ja odawa wöi paraja hinna eest hääd kaupa müüb. See on kaupmehe kõige nõidlisem edasiupitaja.  Kaupmees ei tohi mitte oma kaupasid wähemalt mitte kõiki teiste kaupmeeste käest osta, waid ta peab kõige .rohkem wabrikust enese^