Saarlane s. Teisipäewal, 31. Januaril 1895. Xl!. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas.... 1 rbl. Av kp. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Postiga saadetud aastas. 2 „ „ Pooles aastas...... 1 „ 2S „ Ilmub igal toilipcroiVcrt. Kuresaares kaubauulitsäs nr. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab Ä kop. UM UicSldiee piiitilnl ajaleht «aa- ja liaaarahaiale. UM Karskus ja kaswatus. KS«e, mida herra Th. Undritz Saaremaa Karskuse Seltsi aastapidul pidas. Lõwi sai hiire läbi wõrgust päästetud, mis on see hiire hammas, mis jooma kombede  wõrgu katki närib? See on tõde. Tõdel on jõud. et ta tõuseb, ta tõuseb kõigest takistusest hoolimata, ta tõuseb ja wõidab. Nägid sa pisikest sädet? Aga maata ta lagunes laiali ja pani terwe linna põlema; nii on tõde, ei temale jõua tõket teha. Mis on see tõde, mis alkoholilt  wõimuse wõttab? See, et alkohol on inimeste soo kurjemate waenlaste huikas ja tema eest tuleb hoida. See tõde on karskuse püüdmistes. Ja sellepärast olgu meie selts küll wäike, olgu, et ta weel ei ole suutnud midagi suurt toime saata, olgu, et ta põlatud  on, olgu kõik, mis teie tahate, aga meie selts wöitleb selle tõe mõtte eest, hoiab teda elus ja see mõtte saab wõitma. Tehke tõkkeid, kui palju tahate, naerge, pilgake, pange käed ja jalad, kõik suud ja suled liikuma, aga küll teie näete, et karsknswöidab. Sellepärast on meie seltsil küll oma tähtsus, sest meie oleme selle tõe seemne wälja külwajad. Ja see mõte ei olegi nii noor nagu mõni tahaks arwata, ei ta on juba aasta kümneid mana, ka ei ole selle mõtte poole hoidjaid, neid, kes näitawad, et ka ilma alkoholita wõib elada —, mitte nii wähe nagu arwatakse, ei, neid on kõiges ilmas juba pääle, 20,000,000. Neid on siis ka hää summale ja nende arw kaswab. Mis peaks meie selts tegema, et karskete arw Saaremaal kaswaks? Seda ei suuda keegi ühes kõnes nimetada, weel wähem ära seletada. Üht asja pean siisgi nimetama. Kui jõgi üle kallaste on ajanud, siis on kõige õigem hallikat sulguda, tammi parandada, nii alaneb ta iseenesest aegapidi. Nii iga asjaga mis liiali on läinud: tema hallikas tuleb toppida. Ka jooma kombede kaotamiseks ja õige wiisi jalale seadmiseks on kõige mõjuwam esimise hakatuse wastu tõkke tegemine, see on kaSwatamine karskusele. Ka sellest wõiksiwad raamatud  kirjutatud saada, nii laialine on ülesanne. Täna tahtsin tähele panemist kolme asja pääle pöörda ja sääl juures mõnda mõtket nimetada. Need kolm asja on: 1) Karskus ja kodune kaswatus, 2) Karskus ja pidud ja 3) Karskus ja koolikaswatuS.  I. Mikspärast hakkawad inimesed jooma? Osalt on süüdi eeskuju, keegi ei taha teisest maha jääda, osalt walearwamine, et selle kibe joogi sees midagi elustawat, terweks tegewat jõudu on, osalt otsiwad inimesed äritust ja uimastust, mis alkohol annab. Kui palju õnnetust aga, häda, kurjust, kerget meelt, pillamist, kuritöösid, lõhutud perekondafi,  rikkutud abielu õnne, ja meeleäraheitmist ei ole mitte joomine toonud. Maast madalast  peame tema wastu wõitlema ja oma lapsi tema eest hoidma. Siin pean ma üht hirmust hädaohtu wanematele meelde tuletama Kui nimelt isa ema joomad, siis wõib nende sees jooma tõbe idu kaswada,  mis ka nende järel tulema soole päranduseks jääb. See on hirmus mõte, et meie oma joomise ja jooma himmu läbi omad lapsed ju enne sündimist alkoholi wöimuse alla anname, mis neid ihu ja hinge poolest surmab. Kes soowib seda omale lapsele! Et meie aga joomise läbi selle jooma haiguse ka oma lastele wõime pärandada, see on waidlemata tõsi. Arstid on selle asja täiesti kindlaks teinud. Aastal 1740 sündis Inglismaal üks naesterahwas, kes meel selle aastasaja algul kui hulgus ja joodik elas. Tema järeltulijaid on pääle 834 ja nendest on 709 kindlasti aktide järele teada, mis nad oliwad ja kuidas nad elasiwad. Nendest oli 10K wärdjat, 181 awalikku uulitsatüdrukut, 142 kerjust, 64 elasiwad waeStemajas, 76 oliwad kurjategijaid,  neist 7 mõrtsukat. See perekond on 116 aastat wangis istunud, 734 aastat teiste abist elanud, wnendamas põlwes oliwad  peaaegu kõik naesterahwad ülekäte läinud, kõik mehed kurjategijad. Riigil oli nende wangistamise ja abirahade eest üksi pääle 200,000 rbl. maksa, See on nüüd ühe joodiku suguwõsa. KaS wõib suuremat õnnetust olla, kui mis joodik oma süüta ihusugu hulka külmab! Küll on mõnel joodikul  karsked lapsed, aga see on harwa ja tuleb sellest, et inimesi on, kes loomu poo- Ilu ju süda. W Ah jäta oma waesuse jutt üks kord järele ütles! Juhan pahaselt. Armastus ci kust ju mitte rikkuse järele ja pääle selle vwib Paul oma tubli tööga ka marsi haljale oksale jõuda. Aga Leena ei tohi ju mitte Pauli armastada, ta ei tohi seda mitte! ütles Anna oma jonni edasi ajades. Ja miks siis mitte? sellepärast, et üks teine teda armastab.  Wist Willem Riik? küsis Juhan pilgates. Ei mitte Willem Riik, kostis Anna; fte on M. walla kirjutaja Mihkel Armweld. Jah Mihkel Armweld armastab Leenat  ; ta saab temale kosja tulema, ta saab teda naeseks wõtma. Aga kai Leena teda mitte ei armastaks  J Leena armastab teda! Ta peab lcds armastama, aga Mets Paal pimestab  Leba? Roh, kui Pauli wägi Mihklist üle Ms « wöi jv sinna midagi parata!" Sinu tohus on aga Leenat sellest mõttest tagasi tõrjuda! Sina pead Pauli Leena ees laitma ja teda Mihklile sundima." Soo! Siis tahad sa mind enese hirmuga  niisugust tükki tegema sundida, mis paris ülekohus on, hüüdis Juhan wihaselt. Kuule siis, mis ma nüüd sulle selle kohta ütlen: Seda aega ei saa küll ialgi tulema, kus ma sinu soowi täidan! Mis maksab ka minu silmas Mihkel Armweldi rikkus, kui minu lapse armastus temale mitte osaks saada ei mm?" 1S Paul oli juba mitmed kohad läbi käinud ja kuulanud, ags ilmasgi ei olnud ta meel oma meelepäralist tööd leidnud. Wiimaks oli ta ühte mõisasse teenistusse saanud, see aga oli nii wilsts, et sellest palju midagi wälja ei tulnud. Korraga tuli temale meelde, et temal juba ammust ajast üks sugulane Peterburi linne.S elamas oli. Ruttu wõttis ta nõuks, sellele kirjutada ja järele küsida, kas süäl ehk midagi paremat tööd ja teenistust  ei ole. Kuda mõeldud, nõnda tehtud. Paari nädala pärast sai ta ka s öbra poolt mustuse.  Sõbra kiri oli järg-mine: Siin laseb keegi rikka v würst H. L. U. enesele üht suurt sume maja ehitada. Sääl juures on maga pal j» mitmesugust tööd ja maksetakse ka kõrge 't xäewa palka. Selle maja ehitajad on peaaegu suuremalt osalt kõik Eestlased ja praegu wõetakse meel ühte puhku uusi töömehi juure. Rutta tulles, et sa aga hiljaks ei jäe ja tule kõige päält minu juurde. Mina olen selle maza ehitus meistriga tuttaw ja tahan Sulle häämeelega nõuks ja abiks olla. Palju tänu ja termist soowib sulle, sinu sõber sa sugulane J. Linde. Ruttu hakkas Paul ennast teeleminiku wastu walmistama. Ta pidas mõisa omanikuga  rehnungi ja wõttis raha wälja, mis ta teeninud oli. Siis läks ta lähemasse raudtee jaama ja kuulas järele, millal lähem rong pidi Peterburgi sõitma. Ei olnud tal ka tarwis kaua oodata, sest juba teisel päewal wara hommikul sõitis suur reisijate rong Peterburgi ja Paulile läks ka õnneks, enesele meel platsi saada. Täis rõõmust lootust kihutas ta nüüd „raudruunaga" Peterburi poole. Warsi seisis päratu suur ja uhke Weneriigi  päälinn Peterburg Paulil silmade ees. Imestusega waatas ta neid määratumaid majade ridasid, mis igalt poolt kaugemale ulatasiwad. kui filmawaatuS ulatas. Ilmatu uhked lossid ja paleed asusiwad tema silmade ette. See ei olnud Paulile mitte kerge asi, siin oma sõbra korterit ülesse otsida. Ehk küll linna jägu, uulits ja maja number selgesti täheudud oli, siiSgi oli siin «aga