Tallinna Sõber 2S. KuuskeistkünmeS aastakäik. Tallinnas, Heinakuu 27. pääwal 1894. Uteöldinr «killeht Eesti rahVsle msat ja linnades. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab Tallinna» LindforsN pärijate trükimajas: eaStsSs 2 rubla, 40 kop.— pool-aaStaS 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: «a»tas .........3 rubla pool-aaStaS ! rubla 70 kop. Kuulutused «mksawud iga rea ehk sesse KsLMS pealt s Zop° Tellimised wöetakse wusea: T«sst,mas- LindsorsN pärijale trüülmajus. PeterSurgts: S. Seelaudk, IH 54. -Tartus- LaaKma-ru. -Nattweres: Z. Kuhs. Paides: A. SeideZSera - sus -K. Kdssverg. Lihulas -A. Müttuer't poodis. Wiljandis - Z. Karow'ita K. Leokene raamatukauplused. Aarwas: W. Põder. Mõrus - Praua Me.rose. MatNas: U. Ztudslft. Kurcsaares - Lauge. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Zlob B-Mskis, - kirjud käitvad BsltiM (Baltischpori Register i Senati otsus. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt Postimommst, Maksud laatadel. - j Uus acalcht. Oimetus. Vallistist. Raktvercst. Saaremaalt. Kokenhusenist. Peterburgist; Keisrikojast Üks tähtjas Senati-otsus. See ettekirt ei näita ennast mitte kui üks kohaline ifewiis, waid ainult kui üleüldise põhjuSmõtte (princip) iseäraline Väljarääkimine, miS Provinzial-õiguse Hl. jäu art. 3943 seeS üles pandud on, mille järel müümise juures kõiksugused iseäralised kaubategemised lubatud on, nagu näituseks müüja õigus müütud waranduse-aõja ise kui rentija tarwitada j. n. e. Seesuguste kaubategemiste sekka on kahtlemata ka mõlemite kaubategijate wahel tehtud kauba peale põhjustatud ühe ehk teise õiguse jätmine müüja heaks arwata, üks omale-jätmine, mis tähendatud art. 248 sees nimetatud on, ja nende õiguSte sekka, mis müüja poolest ostjaga tehtud kokkulepituse järel omale jäätud saada wõiwad, on ka servitut-õigused (ühegid õigused  müütud maa piiretes, nagu nimelt looma jootmisesignS,  läbikäimise- ja karjaajamise-õiguS ja teised seesugused  ,T. S/ t.), kuida see sõnalt sellesama seaduse art. 220 sees järgmisel wiistl määratud on; müümise jnurS piawad ikka täielised määrud kõikide servitutide  üle tehtud saama, mida krnndiperemeeS wahest ehk omale jätab/ Servitutide sekka aga, mis maawäljaservitutid  nimetatud saawad, ou Provinzial-õiguse 01. jäu art. 1117 järel ka kalapüüdmine luetud. Sellessamas artikeliS ou määratud, et seesugused servitutid servitutitide üleüldiste regelite (korraldamiste) all seisawad, ja wtimaSte sekka on ka see regel arwatud, et iga servitut ka ühe kaubalegemise läbi määratud saada wöib (art, 1251); ühe servitut-õiguse wäljawahetamise (raha, maa ehk ühegi teise hinna wasta mahajätmise) kohta on aga, peale üleüldiste  põhjusregelite, mis Provinzial-õiguse M. jäu art. 1265 sees seisawad. Taluseaduse art. 221. sees määratud,  et ükski servitut-õigus ühepoolise pärimise peale wälja et wöt wahctawd saada, waid ainult mõlempoolise kokkuleppimisega.  Wiimaselt on selle tunnistuseks, et ühe maatüki müümise  juures kaubategemist mööda kalapüüdmife-õigus müüjale  jäätud saada wõib, selle seaduse (Eestimaa Taluseaduse)  art. 80 sees ettetiri, milles wäljarenlimise kohta üteldud on: .Kruntide peal, miS talupoegade kätte antud on, ei wõt krundi-omantk (mõifaperemees) ranna-õigust, wett ja teisi iseäralisi omandusi (Apperlinentien) mitte teisiti tarwitada, kui mõlemipoolise kokkuleppimisega/ Selle järel ei wõi ühe iseäralise kauba määramine kalapüüdmise-öiguse  täie ehk piiratud jätmise üle müüja heaks üheõ kontrattis mitte Taluseaduse art. 203 wasta-rääktwaks peetud saada, waid juü teisiti, niisamati sellesama seaduse art. 248, kui ka teiste ülemal üleS pandud seadufemäärude  järel näitab see ennast taieste lubatuks wälja, ja mis selle järel müüja õigusest maksab, ühe omale jäätud  servitutiga teha mis tahab, räägitawaS asjaS kalapüüdmise-sigusega,  seal on temal üleüldist põhjust mööda Provinzial-õiguse M. jäu art. 4019 järel kahtlemata vigus, tähendatud servttuti niisama heaste teistele kui selle krundi ostjale rendi peale anda, mille junreS see servitut  on. Nende siin seletatud arutamiste põhjusel on Juhataja Senat otsustanud: õigeks tunnistada, st ülemal ette pandud küsimise peale wastaseS meeles piab lõastatud  saama, see on selleS meeles, et ühe iseäralise kaubalegemise  üleswõtmine ranna-öiguse kohta kokkuleppimist mööda müü,a heaks ostukontraktiS mitte Taluseaduse art. 203 wastaseks Eestimaa kubermangus ei wõi peetud saada. Sedawiifi Juhataja Senati lõpnspäriline otsus selle küsimise peale. Meie oleme seda kõige selle põhjuStamisega  oma lugejate ette panna tarwitiseks arwanud, sest see küsimine, mis paraku ka mõne GeSti lehe poolest rahwa eksitamiseks seaduslikult tehtud kaupade kohta ja wihawaenu sülitamiseks ja lõõtsutamiseks sugude ja seisuste  wahel tarwitatud ou, ou juba palju tüli ja pahandust  teiuud ja Vastupanijatele palju kalli aea raiskamist ja asjata kulust sisse kaunud. Omalt poolelt tähendame siin paikas weel selle peale, et rannamaade möisahcrradel. kes mere-ääriseid talukohtafl selle kaubada taluperemeestele müüsiwad. et kalapüüdmise-õigus ka edaspidi nende omaks jäi, mitte ainult nende oma kasu silmamärgikZ ei olnud, waid ka nende talukohtade kasu kohalises waldaö. mille piired mitte rannani ei ulata. Ka uendr talukohtade peremehed on teistega üheS mäletamata acgdest saadik ühe määratud maksu wasta mõisale, kalapüüdmisest osa «võtnud,  on sellega harjunud, omale selleks tarwilised riistad muretsenud ja sellest oma majapidamisele kord rohkem kord wähem abi saanud. Oleksiwad nüüd kohtade müüjad  kohalise kaubategemise juures Taluseaduse kohalist artikelit (203) sõnalausumata mõjuda lasknud, siis oleks kalapüüdmise-õiguS ainult nende talukohtade omaks langenud,  mille piired rannani ulatawad ja need ei oleks wist küll teisi selle walla taluperemeh, kergema kaubaga kalapüüdmisest  osa wõtta lasknud, kui semu mõisawatitsus. Sedawiist oliwad rnuuamaade mõisaherrad kõige walla heaks otsekohe kohustatud, kalapüüdmisr-sigust ka pärast nende talukohtade ärauiüümist omas käes pidama. Meil on ükS wald Nauua-Läänemaal luttaw, kus talukohtade  kruutipanemise juureS üks kitsas maa-serw randaõ selleks otstarbeks talumaast mõisamaa-tükkide wasta seaduslikult  mõisamaaks Vahetatud sai, et mere-ääciste talukohtade  piired koguni mitte meresse wälja ei jookseks ja nende kohtade ostjad omale teiste kahjuks kalavüüdmist mitte Taluseaduse art. 203 põhjusel omaks aiuuS-.'iguseks  pärima ei hakkaks Keegi, kelle kohus eksituste sekta  mine ja tülide solgutamine on, on aga ennast poputariks  (rohwa-meelepärisekS) teha tahtnud ja on ise rahwast wastapauemisele kalapüüdmise-rendi waSla eksitanud. Palju tüli ja pahandust on sellest juba tulnud ja nii palju kui meie teame, kestab kohaline protsess ikka weel edasi ja isegi päriSperemehed, kelle piired ka selle ranna-serwani ei ulata, mis ranna-talukohtade ja mere wahele määratud sai, on nii arusaamata olnud, et nemad sellest tõrelemisest kalapüüdmise-reudi wasta osa ja sellega nuga kätte wõisiwad,  sügawalt oma enese liha sisse leigata. SaakS söe protsess tsrelejate meele järel otsustatud, siis saaksiwad rauna-talukohtade päriSperemehed muidugi kõiki teisi peremehi  Taluseaduse art. 203 põhjusel kalapüüdmisest wälja tõukama. Selle walla talukohtade oStukontraktides ei ole muidugi kalapüüdmisest kaguni mitte juttu, sest seal ei ole talukohtasi, mille piired meresse jooksewad, waid kõik ainult selle piireni, mis ranna-talukohtade maade ja mere wahele pandud on. Nende kohta ei mõju siis ka Eestimaa  Taluseaduse art. 203 koguni mitte. Kindlast on fiis ka loota, et see protsess löpupärliseS paikas kiustleiatest  kõige nende selle walla talukohtade kahjuks -võidetud ei saa, miS rannast eemal seisawad. (Lõpetus.) I. Weuldine pöllntööliir joomade - saatus Töunlooi nrrd e-lrrn d a »zrr ja Kodutöö- jo Mooindnsteie-rröitnsegcr  Zurservis oostal 1894. Põllutöö-näituse programm Z,u rjtw i s aaStal j 89 4. I. üleüldised reeglid (korraldused), § 1. Näitus saab Leikusel« 27., 28. ja 29. pääwal peetud ja on Vaatajatele homikust kell lv künni õhtani kell 7 awatud. 8 2. ülesandmised saawad Leikusekuu 10. pääwaui Näituse-komitees herra Sekretär J. v. Mühlen - dahl'i adressi all, Tähte-uulits Nr. wasta wöetud. H 3. ÜleLandmise-poognas on tähendada, kas uäituse-asjad erpertlise (asjatundliku heaksarwamise) alla piawad antud saama ja missuguses jäutnses ehk klassis (maata Prämirimise-reglid) need teistega konkurririma  (auuhiuna-saamifekS wõitlema) piawad. Liiga hilja üles antud ehk näitusele toodud asjad on prämicimisest mälja heidetud. Asjad, mis Tartu näitusel juba prämirilud  on, wõiwad ainult ühe kõrgema prämia saamiseks konkurmida ja sellepärast on üks enne saadud prämia ülesandmise juures nimetada. J 4. Igal näitajal on järgmiste hindade järel seisupaiga-raha,  maksa: u. ühe hobuse eest 1 rubla; d. ühe suurlooma eest 70 kopikat; c. ühe latrin-ruumi (näituse-kapi) eest I rubla; Ä, ühe ruutjala laua-pinna eest näituse-hoonetes 10 kopikat; e. ühe ruutjala põrandapinna eest näitusehoonetes  5 kopikat; I'. ühe ruutjala eest lahtises ruumis 4 kopikat; ühe ruutjala eest wäljas 2 kopikat. Tähendus l. Wiljapeksu - garnituride (lisa-riistade)  eest ei saa seisupaiga-raha maksetud. Tähendus 2 Näitajad, kes ametlikult saatmiseks  näitusele kutsutud saawad, ei maksa seisupaiga-raha. § õ. Näituse-asjade sisseandmine ühes seisupaigarahaga,  on Leikusekuu 25. ja 26. pääwadel õhtaui kell 6 ära toimetada, ja siis saawad näitajad  ka waSlawõtmise-tunuistuse' Rätiuse-asjade wäljaandmiue  pärast näituse lõpetust saab ainult wastawõtmise-tnuuistuse  ettenäitamise ja tagasiandmise peale tehtud. Z 6, SiSseand mi s e juures ou ülesandmisepoogua  dublikat (teine leht) numre ja seisupaiaa saamiseks  ette näidata. Täheudus. Aastastel ja wanematel sõnnidel piawad  tingimata uiuarõngad ja ka teised tarwitused olema, mis etleiviimist kergitawad, kus seda karmis läheb. HobuSte junreS ralsatõuust on üks ettefõitmiue ratsa wäga soowitaw ja sadula-asjade j. n. e. kaasaloomine k»i ka ratsasõitja toimetamine näitaja hoole alla antud. ' Z 7. Komitee, s. o. Seltsi poolest walitud WastawZtmise-ko  m m I s si o u, on õigustatud asju ja loomi, mis näituse kohatised ei ole, wastarääkimiseta tagasi tõugata, Z Näilnseke pandud asjade ja loomade tallitule, ülespidamise ja ülevaatamise eest oa näitajal hoolt kanda, ja selleks tema poolest teenistusesse pandud inimeste huiga üle on temal komiteega kaupa leha. Need teenijad pia wad tingimata komitee seadmiste järel käima ja saawad kaardid oma uime peale, mis nählawal wiistl piawad kantud saama, Kes oma kaardi ära kautab eh? teistele tarwitada annab, see ou omale uut ostma kohustatud.  Kodutöö asjade näitajad ei saa mitte prilkaartifi. §9. Näituse asjade rikkumise ega teiste kahjude  eest e> waSla komitee mitte. § 10. Näituse-asjad wõiwad näitajate soowimife ja kulu peale tule waSta kaitsuse alla pandud saada, ja selleks on nende hind Mesaudmise-poogna peale üles pauna. § kl. Näitnse-aSjad piawad Leikusekuu 29. paäwa öhtant kel! 6 nendele antud ruumidesse jääma ja saawad ainult waStawõtmife-tunnistuse tagasi-andmise wasta wälja antud. Kodutöö-asjad saawad wast L e i kusekuu 39, paäwa homrkul wälja antud,