Kõige selle rahwa pääle tuleb läbistiku arwata, et iga 500 inimese kohta üks kõrts tuleb ja nende aastane wäljaandmine waimustawatc jookide eest teeb kokku 170,000 rubla; see on 3 rubla inimese pääle. Kuresaare linnas clawad 3,454 inimest, ja kui meie need saksad, kes maal mõisates jne. elawad, kellede arw ka ümber 450 tuleb, senna juure arwame, siis teeb see kokku umbes 4000 inimest. Linnas arwatakse joogi kohtasi järgmiselt: K puhweti, 4 trahteri, 12 õlle poodi, õ poodi, kus ka toobi wiisi õlut müüakse ja 4 wiina kauplust, kes rentide, patentide ja oma ülespidamise eest aaStas 7 kuuni 8000 rubla wälja annawad. Inimeste aastane wäljaandmine nendesse kohtadesse teeb künni 30,000 rubla, see on ühe inimese pääle 7 rubla 50 kopikat ja 150 inimese kohta üks joogi maja. Maal kui ka linnas on 2 wiina põletamise kööki, 14 õlle pruukimise kohta, üks wiina puhastamise koht, 1 piirituse kauplus, 4 wiina kauplust, 4 trahteri, 6 puhwcti, 12 õlle poodi, 5 toopõlle poodi ja 109 kõrtsi, see on ühte kokku 155 joogi kohta, kust waimustawaid jo okist saada on. See teeb 364 inimese kohta 1 koht. Rootsimaal, kus 4'! z miljoni inimest elawad, sääl arwatakse 3800 inimese pääle 1 joogi koht. Saaremaa rahwa ülepea wäljaandmine aastas waimuStawate jookide eest, (kuida aksisi «valitsusest järele oleme arwanud) teeb kõige «vähemast arwata 200,000 (kaks sada tuhad) rubla. Noh, meie armsad Saarlased! Mis tahate nüüd selle suure raha summa kohta ütelda, mis ainult wiina ja õlle eest aastas wälja antakse?? See joomine on wecl ainult meie kodumaal. Kui palju käiwad weel noori mehi suwel Suurelmaal ja kui palju weel senna igaüks ome waewaga teenitud käpikuid selle tuli wee eest ära ei ohwerda! Mõtelge: 200,000 rubla! See on iga kinge püäle nüüd ära jagatud. Jätke nüüd wäikscd lapsed ja ka naisterahwad maha, kui palju siis meeSterahwaste pääle aastas langeb! Küll on üsna kole kuulda, seda meie wäiksest Saaremaa rahwastü! Kas mitte kusagilt poolt ei peaks selle «väljaandmise wastu abi saama? Mis aitab see üksi kui mõni kord üks ehk paar inimest sellest räägiwad. Peaks ometi need, kellel selleks suuremad woli ja wõimust on, selle pääle natuke suuremat rõhku panema, et see hulk raha kuidagi moodi päästetud peaks saama ja meie rahwale seda mõne muu elu tarwituseks ära jägatud saama; oh kui wäga tänulik oleks mõni siis olewad!! Sellepärast hakkagem pea tööle! naise suu seda wäljarääkida tahab, wäljaütelda  ei saa, seepärast nimetas tema abikaasa  kui tema õige armulises tujus oli teda ikka „ps?pa": praegu tohtis tema teda täie õigusega selleks nimetada, aga kuidas tema teda siis hüüdis, kui temal weel seda auu ei olnud „pappa" olla, sellest waikib Wittsurt'i ajaraamat. Praua ArnSwald oli palli riided ära wõtnud ja lahtise homiku kleidi selga pannud. „Pere magab, pappa; mina läksin ise sööma kambri ning tõin meile süüa." kõneles tema, kuna ta ühe praetud kana, saija ning pudel õlut kandiku päält, mis tema teises käes oli, teise käega laua pääle säädiS „Tahad sina siis praegu meel süüa armas?' küsis mees imesteledes, „meie sõime ju umbes palli päält äratulemise ees, õlle aga wõtan tänuga wastu." „Jah pappa, sa ei tea aga et inimene kitsas riides süüa ei wõi, ning pääle seda olen mina pidude Ml ka ikka nõnda erutatud, et mull sääl üksgi asi ei maitse." „Noh olgu kuida sa armad laps! kostis EusebiuS ning süütas oma sigari põlema, kuna tema abikaasa kana maa päält ara kautamisega ametis oli. Lli praua poole kana ara söönud, lükkas tema taldreku eemale ning ütles: ..Soh, nüüd mõimc ka kord jutustada," kargas aga ise tooli päält ülesse, ning tõttas körwal olewasse tuppa. Mõne minuti järele tuli tema tagasi. „MiS sull oli Lotte?" päris tema meeS. „Elsa lillekimbud, mis palli pääl sai, mina olin nad boopis Sraunustanud'. Nemad olcksiwad tõesti ilma teistest nägemata närtsinud, ma panin nad uulitsa ivaStu akna pääle." -Aga miks siis sinna?" „Teada muidugi sellepärast, et inimesed Home nägema peawad km mittu kimpu Elsa saanud on. Mõtle ometi, tema sai üheksa, see on kaks enam kui kindrali Paula, ning Paula on ometi neiu, kellega  muidu ikka kõige rohkem tantsitakse. Ja, armas mees, meie laps on wäga meeltmööda." „See tuleb sellest, et tema sinu tüttar on," wastas mees. «Kahju aga," waStas abikaasa, „et see mitte nõnda ei ole, minu meelest on tema enam minu ema sarnane. Minu ema on temale wäga palju tühje jutlusi ette rääkinud, ning need on tema pead ära seganud. Sa tead ometi, et Flitsner teda kosjab." „Arwad sa? teie naised teate niisugust asja ikka paremine kui meis." «Muidugi. Aga wõid sa arwata, Elsa ei taha sellest kuuldagi." „Olgu siis lapsel selles asjas oma tahtmine, ta ci armasta teda wist mitte." „See ei ole sugugi see põhjus, sellepärast cr taha teena teda, et tema Berliini murdes räägib." Ning praua Lotte jutustas oma abikaasale,  mis Elsa talle enne pidu Flitsneri üle rääkinud oli. EuscbiuS ArnSwald naeris: „Need on ju üsna „targa" Elsa jutud! kes andis temale ometi see kohase muinaS jutulise nime „tark" Elsa?" „See oli Kurt! Tema ütles: Meie Elsa on umbes niisama tark, kui tema nime õde muinaSjuttuS, kes keldrist õlut tooma läks, ning keldri laeS üht suurt kinni müüritud konksu nähes nutma hakkab: „kui hirmus see olema saaks, kui tema üks kord mehele saab ning temal lapsed on, ja see konks siis kui tema kõige wancm laps suureks saanud on, ja keldrist õlut tooma läheb, temale pähe kukkuda, ning teda armetumalt ära tapa wõib." „Ja, ja, mina mäleZtan, seda jutu omas lapse pölwes ka kuuluud olewad. Meie Elsakesega lugu just nõnda hull küll ei ole, aga tõsi on, et tema oma muinasjutulise nime-õe laadi sugupärast on. Walitsuse nõuniku praua nägi oma meest aruldases heas tujus, tema oli muidu ikka oma kirjade kallal ja kui teda sääl juures eksitatud sai, siis nurises tema wäga kergeSte. Abikaasa head tuju nähes tärkas prauale kohe mõte, seda oma soowide täitmiseks pruukida. „Papakene!" Walitsuse nõunikul jooksis kerge hirm üle ihu, tema teadis juba, et temalt niisugusel meelitawal toonil rääkima halamisega, ikka midagi nõutud sai, ning et nõudja mitte wäga julgeks oma nõudmistega ei läheks, küsis tema lühidelt: „Lotte?" „Papa, presidentil, kindralil, kirikuwöörmündril  oleme meie palli pääl olnud, nüüd tahtsin sulle meele tuletada, et kombe seda nõuab, et meie ka ühe pidu andma ning neid kutsuma peame. Kuidas oleks, kui ka ühe palli annaksime?" (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Wana aasta wiimane õhtu sai ka meie kirikus Jumala teenistusega mööda saadetud, nii kui enamast igal aastal. Ka oli rahwost parajal mõõdul kokku tulnud. Iseäranis oli see öö küll nii mitmele üsna raske mööda saata, sest et silmagi kinni ei saanud, kõige rohkem -meie noorel rahival. Kohe pääle kellu 12 hakkas enamast igas majas „õnnc wala mine," Hingamas IHüüd lume külma katte hauas Jo hingab meie Maarja-maa Ja ära nartsind ehte-ajas. Nüüd surma unes uinub ta! Sääl langeb lume walge kate. Külm oma hambaid müristab; Kui tõuseb torm, siis astub ette. Kui loodus rahwast hirmutab. Sa inime oh mõtle aegsast. Aeg jõuab pea minule. Kus ma'gi tüdind elu-waewast Kord närtsin langen hauale! LI. LoiLen Xs 3 Saarlane, 1890 Kihelkonna nimed. » Z s A - r k ! P 'S. u j- H a. d. s Rbl. Rbl. Rbl. Rbl. Rbl. 1) Ansekülas - - - 2) Kaarina! . - - 3) Jämajas . - - 4) Jaanis .... 5) Karjas .... 6) Kärlal .... 7) Kihelkonnal. . . 8) Muhus .... 9) Mustjalas . - - 10) Poidel .... 11) Pühas .... 12) Ruhnus.... 13) WaljalaS . . . 11) Kuresaares . . . 2180 8SV0 3700 750 5150 2850 0550 5400 2200 7560 3700 290 4070 6 16 4 3 7 3 9 7 4 6 4 7 d 2 2 4 4 4 1 4 2 2 270 520 600 250 470 400 500 770 440 750 610 450 1100 4295 1030 700 1695 1300 2700 1400 1400 3230 1325 1S00 2463 566 1132 424 212 779 495 920 435 354 708 424 637 2640 600 1200 450 225 S2S 525 975 525 375 750 450 675 600 9060 26500 7600 4550 13200 9280 18380 9680 8500 18750 8300 12450 22SV0 4.10 3.20 2 0 2,55 3.25 2,80 1.80 3,85 2.50 2.40 3 52700 76 25 480 24438 9786 8175 169550 3,20 109 42400