Saarlane lk 13. Teisipäewal, 37. Märtsil 1890. VII. aastakäik. maksab - pooles aastas 1 „ 23 „ —-H> Ilmub igal teisipä-orvt»?. Kuresaares nr. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab A kop. UZ Ulciildiitt Politil!» ajaleht maa- ja lianarahwale. UU Asutame kasinuse seltsid! Selle sõna on W. Mägi wist kõige esiteks „Saarlases" wälja ütlenud ja mina panen oma nime teiseks senna juure; see tähendab, et mull seesama sugune mõte on. Alkoholi pruukimisest, noore ja wana rahwa halwadest elu wiisidest, pidude pidamisest jne. ei haka mina mees midagi seletama, tehku seda osawamad kirja mehed, nõnda kuida nad juba küllalt ka teinud on, mis osast üSna hea on, aga wäga wähe näitab mõedunud olewad, mis wist sellest tuleb, et meie Saarlased meel wäga wähe ajalehti loewad. Asutame kasinuse seltsid! ütleb W. Mägi ja nõnda ütlen mina ka, mida ehk weel palju teisi ka saamad ütlema. Mõni aasta tagasi oli meil siin Püha pool pea pool seltsi jalal, aga aeg ei sallinud sell ajal weel seda. Kõige suurem wiga oli sääl julge pääle hakkamise puudus, ka ei olnud sääl õiget eestwedajad, kes sündsad põhjuSkirjasid oleks toimetanud. Kirjutasime küll kord Suuremas Eestlaste kaudu Soomlastele, et säält oleks põhjuSkirjade  proowi saanud, aga ei tulnud säält midagi wastust; nõnda jäi siis kõik longu künni wiimaks ka asutajate tahtmine, nimetud seltsi asutada, ära jahtus. Praegu näitab aeg selleks küps olewad, sest auustatud Kihelkonna õpetajal näitab ka üsna tõsi taga olewad, alkoholi wastu wöidelda; mis siis enam wiga oleks kui juba niisugune mees meiega ühes nõuus on, sest tema tunneb jo palju rohkem niisugusest asjust kui mina. See auusa mõtteline õpetaja on jo mitu korda „Saarlases" küsinud: Mis peame selle jooma haiguse wastu tegema? Olgu siis meie poolt W. Mägllga õpetaja  härrale koStuseks: Asutame kasinuse  seltsid! Teab ehk auustatud õpetaja wöi mõni teine paremad nõuu selle wastu, seda palume edespidi awaldada, minul küll praegus paremat nõuu ei ole. Wõtku siis armas sõber W. Mägi selle waewa oma pääle, et ta Kihelkonna õpetajale palwe kirja saadaks, et ta seda seltsi asutamise toimetust oma pääle wõtaks, külap teie siis ka juba nõuu saate leidma, mill wiisil, kohal ja ajal liikmeks soowijad kokku wõiwad tulla ja endid üles anda. Härra M. J. Eisen lubab küll ka meile Kroonlinna „Redusaare" põhjuskirjad saata, aga üks hea juhataja oleks meile ikka tarwis. Soowin siis õiged, julged ja ruttu pääle hakkamist, muidu wõib olla, et alkohol asutab omale jälle ühe seltsi ennem malmis, kes koguni tema poolt on. —K.— Tark Elsa. 12 Niisuguste ähwardawate õnnetuste wastu peab ometi iga pereisa, kui temal umbest kiwi südame asemel rinnus ei ole, ise enesest mõista, kõige jõuga sõdima, ning selle läbi on siis ka Slaadowa igal suwel terwise wee pruulijatega täidetud. Ka Wittfurti linna suurtsugu naisterahwal oli see harjunud asi, igat sume Slaadowas, kõige oma perekonnaga, abikaasad mahaarwatud,  ära elada. Ainus asi, mis Slaadowas hea ei olnud, oli see, et sääl meesterahwaid ei olnud, seda wiga katsusiwad  Böömi ohwitserid seega mahendada, et igal nädalal tantsu õhtuks sinna tuliwad. Slaadowal enesel ei olnud rohkem meesterahwaid,  kui kaks hallide kuubedega arsti, pruuni kuuega apteeker, mõned mustade satterkuubedega wõeraste maja teenrid ning üks kirjude särgi käistega pätti maja sulane. Juuli kuu lõpul muutus asi ennast wähe teiseks, siis tuliwad mõned kohtuametnikud ka sinna, aga nendest ei olnud suuremat kasu, nemad oliwad juba wanemad meesterahwad,  kes lusti sõitude ehk käikude pääle heameelega naistcrahwaid saatma ei tahtnud minna, waid kõigist kombest hoolimata, niisugustel kordadel, kas puude wiluse, ehk hallika Säre istuma jäiwad. Niisugusel asja seisukorral ärataS üks Wittfurti linna tantsu saalide kõige kangem tantsija muidugi mõista suurt tähelepanemist, tema kandis igale naisterahwale, kellega kokkujuhtus, mantlid, päewa marjust ehk rättikuid, olgu naisterühmad ilusad wõi inetumad. Igal homikul käis tema ühe naisterahwa juurest teise juure, järele parimas, kas tema minewal öösel ka heaste maganud on, mitu.peekrit tema juba joonud olla, ning kui mitu meel jooma pidada, üleselle, kas temal patisi ka tarwis wõtta olla wõi mitte, ning kui naisterühmas mannide pruukisa oli, siis, kas temal üks laua tük peawarjukS olla. Wiimane küsimus ei olnud mitte pilkamine, maid üsna kohane, sest mõned naisterühmad ei wõinud seda wälja kannatada, et mesi, mis hallikatest torude läbi wannidese juhatud sai, nendele wastu nägu purskanud oleks, ning sellepärast lasksiwad nemad enestel lauad nõnda ette seadida, et näud warjatud saiwad. Lühidalt, see ainus terwise mee pruukisa meesterahwas, kes homiku wara kellu kuuest, kui muusika mängima hakkas, õhtu kellu kaheksani, mill kõik juba woodites olema pidiwad, ilma tüdimata kõikidega jalutas, sõitis, mängis, juttu ajas, kõikidega, niiheaste Breslawi Juutidega, kui Schleesia mõisnikudega  ennast tutwuStas, oli meie sõber „FlitSnccr". Kõigis paikuS oli tema keskmise  kaswuga peenikene kuju näha. PeaS kandis tema matruse kübart siniste paeltega, mis temale nime: „Salongimadrus" sisse toonud oli. Mis tema sinna wastu parata wõis, et see tema loomu sees oli, ühe naisterahwa juurest teise juure tõtata, et ühe juurest uudiseid teise juure kanda; tema süü see ju ka ei olnud, et naisterühmad rohkem inimestest kui asjadest kõneleda armastawad. Flitsner ohwerdas tõeste oma keha, kui ka maimu jõudu Slaadowa terwise  mee pruukijate naisterahwaste heaks ära, selle eest wöeti teda aga kõigil pool rõõmuga wastu. Ühel wäga palawal päewal, Slaadowas on enamist ikka palju soe, mis lähedal, ainult mõne penikoorma kaugusel olema Rcinest'i kohta, üsna imeks arwata tuleb, kus inimesed paksude mantlite ning rätikutega käima peawad, kuna Slaadowas palama ilma pärast, naisterahwad nõnda kergete heledate riietega, kui wähegi mõimalik, hiilgan>ad. Nimetatud palawal päewal, pääle tõuna sööki, istus Flitsner üksinda, tema naiSterahwad  oliwad nimelt sööma pääle puhkama heitnud, nurkliku templi moodu ehitatud hoones, mille kcskpaikas terwise hallikas oli, ning puhkas omast waewast. Ümberringi oli kõik wait ja wakka, ainult söögisaalis oliwad teenrid laudast ära koristamas. Flitsner istus ühte nurka pengi pääle, wõttis kübara peast ja pühkis tasku rätikuga, mille ääred mõtterikkalt ankrutega kaunistatud  oliwad, higi otsa eest. Oli üks raske amet, kõikide wastu auupaklik ning tähelepanelik  olla, seda pidi tema aga kõik seda raskust, tasus see tundmine, UM- Nummer 14 „Saarla«e" ilmub neljapiiewal S. AvriMl 18SV. Kõne, mida Wõhma talitaja A. MerritZ S, Wcbruaril Kõrgesti auustatud koosolijad! Meitel on täna üks wäga tähtjas päew kätte jõudnud, üks päew, mis meite laste lapsed saamad mäletama, see on meite uue kohtute algus päew. Sellest päewast on juba mitmed aastad räägitud ja meie oleme seda juba kaua palme ja igatsusega ootanud. Täna on ta meitele wägewa ja armulise Keisri tahtmise läbi osaks saanud. Nõnda kuidas kõrge riigi Isa kõige oma riigi alamate eest suure armastusega igal ajal hoolt on kannud, nõnda on tema ka meitele need uued kohtud kinnitanud, mis juba kaua suures Wene riikis õnnistamas Lcgewuses on olnud. Sellepärast oleme meie kõige sügawamast südame põhjast oma kõrge keiserliku majesteedi wastu tänulikud.  Sellepärast on meite kõige püham kohus oma kõige armulisema riigi isa waStu truud olla künni wiimse mere tilgani ja teda truus armastuses ja alandlikus sõnakuulmises teenida. Tõusku palawam palme meite südamest taewa poole, et kõige armu Jumal meite kallist riigi isa ja ema rohkesti õnnistada wõtaks ja meel kaua, kaua auus ja kuulsuses walitseda laseks oma riigialamate õnneks ja kasuks! Meie hüüame teile kõrgesti auustatud kohtu härrad südamest: tere tulemast! Meie wõttame teid kõige suurema usaldusega  wastu ja loodame, et teie kurja kautate ja headust edendate, et õiguse päike meitele ikka heledaste paistaks. Meie palume ka meitele usaldusega wastu tulla ja kannatada, kus mõistmata oleme, sest uus asi on meitele meel tundmata. Seda