ise on teda senine edasi «janud. Aga ka meie kõrgemad seisused ei ole just mu e nLna osawõimara olnud. Toetust on ega hädasti maja, sest töö on suur ja raske; Ml on tarwiS n u l" rumaluse, tooruse, tuimuse ja o a püüdmise masin. Kahtlejaid ja kii l. t jäid ci puudu iialgi; kõigest hoolil i' aga tõeks loid Tirdp sõna: , . praeguse aja püüdmisest on rarükus r kõige tähtsamad, tcgelisemad ja mõ, i'r u niihästi terwe rahroa kui ka üksiku mumge kohta!" ' J. Tilk. Tvris, 3. Januaril kB9l. ma ülesse ja miks otsisin ma senna oma hingele walu ja koormat otsima! Ma olin päris meeletu! Ma pahandasin teda ja temc mu . c-le mihafcrs! Jah, oma joobnud l : nma scda! Miska pean seda ui. . egcma?!" Tera ' r.a kiimalt puu najale; ta o'.: sc pSSIe maga wihane . . . ~Kas ma Lcds nii wäga pahandasin? E: jr ko.d ci! Tema põlgav mind! eä.ma ci ".'õ: z oma lähedal, mis peaks 'ää.' n:< .ul ülimata olema teda ivkhaS—  Ü...Z ma temale siis õieti : ei::? Mitte midagi! Ja tema temas ja sõimas mind! Tema tegi mind wihaiõ.::  ae" :..sit Tö»:s liikumata paigal; : õ m.::lstsi:zzad, aga ta meeled oliwad i.n :a mõinud midagi msteüm ... «Ja «una ann. s:ast.: : ?a!" sõnas ta wiimM jälle. mcc! praegu! Aza tema tm: i -rmasta mind! Tema on mu wa:-".: :::: m,ke ja annuta! Tsma põlgab mind! . . . Za miks peaksin ma teda wecl armastama ? Kas see meel küllalt arusaadaw ei ole, et mina omaS pimestatud olekus ennast temast petta lasksin?  KaS peaks ta seda kahetsema ja minult andeks paluma? Rumal ootamine! Mis reaks ta kull minus: ja minu wihaft hoolima ? Mitte midagi! Kas ma seaksin kM ennast tcma ette alandama ja SMS süüd temalt audeks paluma ? Kurat, ega ma õige tolgus ei ole, et seda häbi «eel kerjama hukan! - Ja kui ma seda teeksin, mis oleks mull siis sest kasu ? Mitte Midagi! tema on mind põiganud ja põlgab ikka edasi! Mis sü minu süü? Muud mitte midagi, kui paljas rumal nalja- tamme! Ja see tegi teda minu pääle I nii arnmtumakS ja tigedaks! Kas pole inetu! > Tema süda on minu wastu tühi  armastullst.  Tema hiilgaw kuju on kui madu, mis küll mäljaSpidi läigib, aga secstpidi on täis surma kihwti ja mädanemist! Lgigu sits põrgu ise teda ja kõik ilusad r.ai.-erahWad, mina ci taha neist enam mTegi teada!! Ja ikka jälle küsin ms: KaS ma teda wcel pean armastama? tarwis enam! Tema pooli ei ole mull rm.ti muud loota, kui wiha ja põlgdust! J..d, minu õnn on möödas, maetud iga- Tõnis kargas puu alt ülc-Sfe ja käis ralntumalt edasi tagasi. Tema mõtted lät.nmad hirmus segaseks ja meele hullustus 5:'.-. us pääle tulema. Ta ei näinud ega kuulnud enam midagi; ei teadnud ka enam, ..ae ta tegi ehk tegema pidi. Ta kiskus j enese karmi ja peksis ruusikatcga wastu j rindu. Säat juures needis ta iseennast i ja Liisut uiug naeris wahel koledasti. kiimaks kadusiwad uced tundmused, Tõnise süda lõi otsata haledaks; ta langes jälle ühe puu alla pikali ja nuttis palumaid  pisaraid. Kesköö oli juba möödas. Ida poolt kumas kollane koidu wine ja saatis hämarat mulgust üle öösise udu hiilguse. Üicmcl pilmete piirel piiras lvuke ja lõi oina laksuwat rõõmu lugu; täna aga kõlas see nagu kurblik kaebamise hääl Tõnise iõr-vus. Kõik loodus näitas nagu tema ahastusest osa mõinmt. ~Mina olen kahtlemata õnnetu!" hüüdis ta ahastama! toonil. „Jlma armuta, ilma rõõmuta, macnc, põlatud! Minu kõige kaunimad lootused on minult riisutud riisutud igaweste! Need on kõige pimedama  pilmed minu mustas elus!" Ladus Mai kuu öö oli wäga kena ja armas. Kõik loodus oli pidulikus ehtes, lilled lõhnasiwad õilme pärgades, kerge tuul lagistas haawa lehti, kõik oli nii waikne, armas ja nõiduw . . . Korraga tõStis ööpik lähedal lepikus oma armast häält, aga mitte nii rõõmsasti, waid kurtes ja kaeblikult . . . Pehme ja jahe öösine õhk waigistas ka wiimaks Tõnise hinge tormi; ta tundis omal söögi isu olcwat, sellepärast tahtis ta tuppa minna, et oma lõhkewat südant toiduga  kinnitada. Ta oleks peaaegu juba hiljaks jäänud, sest teised iõtusiwad juba laudas ja lasksiwad enestele limpisi harilikul kombel mekkida. Tõnis laskis hämara pilgu laudas istujate üle käija; siis puges ta kõige taha nurka ja hakkas sääl limpisi südame waluga alla kuugiStama. Aitas ka. Nii pea, kui ta mõned magusad suu täied südame walule pääle neelanud oli, jäi torm tema hinge sees waiksemaks. Sääl aitas ka teiste lõbus jutt ja naljatamine  wahele. Tõnis waatas ikka lahedamalt  ümber, tema nägu läks lahkemaks ja ta naljatas ka ise wahel sõna sekka. Teiste hulgas silmaS ta ka Liisut. See oli peaaegu tema lähedal ja waatas kaastundliku  pilguga tema kurba nägu. Tema waatcst mõis arivata, et ta oma karedaid ütelust Tõnise waStu kibedasti kahetses. Teisel homikul oli päike juba ammu kõrges, kui pulma peres jälle liikumine hakkas. Tõnis tundis ennast kannis rahulise  olewat. Ta püüdis wcel mitu korda Liisuga tantsida, ehk temaga muidu juttu Isamaalt. Knresaarcst. Meie ~Surina kassa" asutamine  siia näitab üsna raZke asi olcwat; juba kolinat korda saiwad luba palumise kirjad siit tagasi saadetud ja uuest alla kirjutatud. Nüüd lootuse järele peab wist see luba kord tagasi tulema. Sellest ajast saab juba pea aasta läis, kui sellest nõuii sai peetud ja rahwais teada antud. Hiljuti sai siia Kurcsaarc rõugete haigetele üks iseäranis maja muretsetud, kuhu neid tenoetest lahutada mõib. Kõmast mi keettud, et neid haigeid  mitte kodus ci sa.is r..in!>, maid kohe sinna maiasse pidi näidama. S-Leü ei panda aga suuremat  tähele, maid Me..".."e nii ilma mureta haigeid  inimesi kodus terwete scaS, kelledele kergesti ka niisugune haigus külge wvib hakata. Enamast on ikka wüiksed lapsed, kes selles haiguses on; mitu on ka juba surnud, kelledele tohtrite abi iialgi toodud pole saadud. Rahwa ütelnsc järele pidada see Jumala wi!S surmaks loodud olema. Soowida oleks, et tohtrid kord majad laseksiwad järele waadata, kus ronge haigeid leida on, et neid kohe sinna majasse saaks toimetud. Ka wõiks maa! igasse kihelkonda üks maja nende jõuks seatud saada, kuhu haiged sees wõiksimad olla. Nii kuida praeMs kuulda, pidada rõiigc tõbi iseäranis Karjas ja Kärla! wäga koledasti möllama, mis wiimati nii laiale laguneb, et enam piiri masin ei wõi lehja. Parandage kui õige aeg meel on! Paari nädala eest pani meie uuL politsei linnas rahwa nõuda kihama, et ime oli nähja. Asi oli see, ci kõik pidimad künni 15. JannarikS endale passid muretsema, kell' mitte ci vinud, see pidi sipz trahwi maksma. Wäga paljud olimad aga siin, kellel mitte passisi ci olnud ja ka -valdades  rohkest wanat mõlgu meel, kust nüüd seda enne ära taheti õiendada, cnncgu passi antud sai, KeS maalt linnas elaja alla 30 wersta omast mollast kaugel oli, see mõis ka tuiiiiiskuse kirja ainult -võita, mis midagi ei maksnud kunas patile nimetatud kauguse kohta, pass pidi saama wõetud, mille eest 3 rubla sai makstud. Mõnel „wiisak.-l" polnud niigi palju raha, et passi oleks -võinud wälja lunastada, wcel wähcm kauaks jäänud walla maksusi ära maksta, need olimad üsna palamas; maja peremees ci tohi ilma passita kedagi oinas majas pidada, kes ka trahwi alla sellepärast pidi langema. Kõige hullem oli see, et kusagilt enam passi lehti saada ei olnud, wahest kirjutati lehed kõik, chk toimetati tunnistus lehtedega seda miga. Karjast. Paari nädala eest tuli hulk Saaremaa  mehi Hiiumaalt tagasi, keS sääl saagimaS olimad olnud. Suured tormid lume tuisuga, olla metsad kõik lund täis möllanud, et sääl midagi enam tchja ci wõi. Kahju! Kuri rinna haigus on ka scllgi kalmel Karja kihelkondas möllamas, kes küll siiamaale  wccl suuremaid ohwreid pole pärinud. Mõned kuuldakse küsiwad: „Millesl see tuleb, et ühes peres lapsed selles haiguses on, kunas teises mitte?" See tuleb sellest, et mõnes kohas wäga külmad toad on, kus laps kätkis magades ennast kangesti külmetab nii et haigeks jääb. Ka lastakse lapsed märgade riiete sees magada, mis muidugi maneinate hooletus on, et nad mitmel tunnil neid õrnakesi maatama ei lähe. Suuremad lapsed nähikse -vahest paljaste jalgadega lume sees jooksivad,  ilma sellest hoolimata, mis selle tagajärg pärast olema saab- Karja voolt saab küsitud, kas kõigis teistes Saaremaa kihelkondades ka see prnuk on, kui keegi neiu pruudiks saab, et ta siis omale ühe -vanema naise kaasa wõtab, niisama toosiga ninatubakat, mida ta siis küla kauda pakkumas käib, mille eest tale kõiki -väikseid asju antakse. Seda nimetakse meie pool „pruudi kerjamine." Kuidas teistes kihelkondades sellega lugu on, palutakse Saarlase toimetusele seda teatada, et siis teada saab, kas see kombe wõi tarwituse pärast pruugiks on saanud. Siin ei peeta sellest, kas, see pruut -vaene -või rikas on, aga kõik kerjawad. NuustadeS, üks teaduse nõudja. Tallinnast. Reedel LS. Januaril hüppas keegi noorcpäraline naisterahwas sadamas mette, wisl küll mõttes omale sääl märga hauda leida. Teised tõimad ta aga kohe mälja. Mis asi teda külma sauna otsima ajanud, pole teada saadud. Liibawist. Sääl sai ühele kõrtsimehele kole kohkumine osaks. Üks mceS andis kõrtsimehe  kätte niäga puhta paberi sisse mässitud ja kaunis suure paki ära, mis üks peenikeses riides naisterahwas selle käsnga tema kätte oli annud, et ta seda jootraha eest kõrtsimehele ära pidi andma. Kui kõrtsimees paki aivas, ei olnud tema kohkumine  mitte pisikene, kui paki seest lapse surnukeha mitmed jäud leidis. Paki saatja kättesaamiseks on mähe lootusi. .>?> Ii Saarlane