Tallinna Sõber M 26. KolmteistkümneS aastakäik. Tallinnas, Jaanikuu 25. Mwal 1891. KMldiile aeiltkht Zesti rilhU«le «nal ja lianades. Tuleb ükskord nädalts wälja. Maifqb Tallinnas eindsors't pärijate trõlsryajas: aaStaS ......... Ü rubla, 4d kop.— pool-ya5ta5......... 1 rubla 40 kop ' Koju ehk postiga saadetud: aastal «...j.... 3 pphla pool-aastas ........ 1 rubla 70 kop. Kuulutused makjawad iga rea ehk s«N« aseme pealt s Kop. Tellimised wSetakse wriSta t pSrijat- tr.tliim-ia- - PeterSurgta- S. Seelaudl. «arms. Laasimann. Uakmeres: Z. Auks. Paides: » «eri,»?»»»» Kapsasus: H. KoirSsrg. Lihulas: A. SZütt»er't poodis. - Wikjaudts: ö z' Karowi raamatupood. Aarwas: W. Nõder. Mõrus- Walkas: W. Audolfi. Kuresaares: Hh. Lauge. - Maal: kuida iseõrauis tuul Makse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. ÄlaS Balti»ki«, - kirjav kSiwad BaUiski (Baltischport La-riSol-jS-llopri Register : Kindral-sichrindentent Eorneltiis Laaland Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast:  Synod. -- Türi kirikuõpetaja. Kirikuõpetaja bon Holst. „Püchtizt« õdekoud. Maakoolide - koolmeistrite asjust. Metsawahtide asjust. Tulekahjudest. Rootslane- Riigi sissetulemised tele grafidest. - Plaanitud pidu Prantslastel. - Käsk Kadrinthali rauna kohta. - Äkiline surm. - Baltiskist- "tlmad - Kalasaak. - Kroonu- M eralaewad. - Rakwerest. Tartust. Lahkunud Professor - Eesti lauluuida Kindral-superintendent Cornelius Laaland †. . (Säksa-keelise «Peterburgi Zeituugi" järel.) Kuida juba wiimaseS numres lühidelt tähendatud, on Jumal jälle ühe pma lruuwimatest sulastest omalt wiinamäelk,  töölt meie ätmsa Etvang.-Lulh. usutunnistuse kiriku kallal, ära kutsunud Pühapääwa, Jaanikuu 2. pääwa ivära-homikul suri Peterburgi Ewang.-Luth. usutunnistuse konsistoriattonna Kindral - süperiytendent, E o rneli u s Laaläud. Mõne kuu eest oliwad arstid teha ühe pitkälise kurgu-solme ja kurgu-nerwide haiguse pärast wõerale  maale saatnud. Rõõmsas lootuses, suwel oma tööd jälle ette wotta Wõimä, reisis tema wälja; mõni pääw enne surma tuli tema tagasi, kui surija, tuberkulose wiimaseS  järges, küüni waikne ja rahuline surm teda tema waewast peaStiS. Laäland'i wäline elukäik on peä ära räägitud. Tema oli aastal 1824 Tartus sündinud, sai seäl oma kooliõpetust  ja läks aastal 1843 suurkoolisse, Zumala-sõna teadust stüderima. Missuguse järjega tema studeris, seda 0N sellest näha, et tema aastal 1846 kuld-medälje wöitis ja lõppeks Theologia-candidatt graadiga wälja astus. Juba NaStal 1849 sai Laaland Peterburgi Jaani-kiriku abiõpetakS kutsutud, järgmisel aastal Gardi-dtwisioni Eesti kirikuõpetajaks ja kitituspetajÄS sellesama kiriku peal, milleks tema jäi, künni teda aastal j 877 Peterburgi kpnstsiorialkoütta  Kindral-superintendentiks kutsuti, kuna tema juba enne Köuststorial-aSsessor olnud oli. Peale selle oli tema kümmekond aastat usuõpetaja 3. ja 5/GymnaflüNiis  ja pidas hingekarjätse aWU" EivÄng.- tunnistusest wangide juures Litowski famokis. Pea-asjast vn tema rikaS elu ainult kahes, kui ka tähtjas ja kangete ringkondade kohta möjNwateS ametites inööda läinud. Raskem ja wähem lihtlane ön, Läaländi inimese, svbralisest ja khrtstlikust armaSlüse-tegxwnsest üht täielist kujustust ehk koguni selle ärakutsutud töötegija enese waimukuju üleS panna. Liiga -värske on fee kibe kähju, kui et arwuStamiseks selle armsa kojukntsutud mehe üle oigele sejsupaigale asuva wõimalik oleks, ja nenda ei taha järgmised rilld muud Ühtigi ölla, kui weike täht sellest armastusest, aüuskusest ja tänulundmusest, mida nende ülespanija mitmMuStes elu-äranähtüstes jä ümvftkäimiSteS  temaga, kakskülNne aaStä käikuS omaks saanud on. Laaland'i nimi 0N valjude meie kõige källiuiate ja paremale Ewangeliumi asutuste külge köidetud, mille kallal tema mitte ainult oma ametite poolest, waid öma südametungimise  pärast hoolsalt tööd teinud on ja seda juba kaua enne, kui tema Kindral-superinlendentiks sai. Laaland oli töe poolest Eesti rahwa sõber. Seda ei ole tema mitte ainult omäl pitkal ameti-aeal kui Eeõti kirikuopetäjä üles näitanud, waid ka wäljaspool omast kogudusest. Kui kuuekümne Mate aastale hakatusel Eestimaal puudus tuli ja Eestlased hulga käüpä /oojale maale V rändastwad ja suures tviletsuses PeterbUrgiSfe tuliwad,  siis oli Laaland 'väsimata näljaste toitmises, hälästiSte  tatmjses, peäwarjutute korterite muretsemises, ja tema oSkaS selleks laiast riügkondasi osawõtmisele kutsuda. Eesti Wtused Ondowa kreisis on ikka tema kirikliku ja aSjatiku ösawõtmkse jÄ kosutämise all seisnud jü fMt on teviä ka wist ühe Mke külmetamise läbi oma hilisema Haiguse idu toonud. KÜS Laaland Nägi, et tNimeSte, Üks kotk ckiSsugune  häda, üksikute inimeste ehk laiemate ringkondade wiletsus, peastjat tarivitaS, seal oli temal ka aega ja jõudu ja kõige pealt südamelikku himu aidata, rõõmus, kui tema aga tööd teha ja aidata mõis. Hea meelega jäi teMa ise teiste taha, wälist auü tema ei otsinud. Seda oleme meie sagedast tähele panna wõinud sel aeal, kui nälg Wolga asumaadel walitfes ja Türgi sõea aeal, kui Ewangeliumi-usulised söea-lätsarethi Sistowo's asu tasuvad ja üles pidasiwad, ja mitme teise ettetulemise juures, millest maailm ühtigi ei tea Aastast 1859 saadik oli Laaland Ewangeliumi Äbikässa juhataja, wiimasel aeal ka selle Abipräsident, juhatuse elaw aea-raamat, oma laia kohtade- ja inimeSte-tundmise läbi, mis üle kõige Wenemaa  Ewangeliumi usutunnistuse koguduste ulatas, ikka oli temal woimalik seletust ja head nöuu anda ja seda meie kenamat ja tähtsamat asutust asjakohaliselt edendada. Unustamata on Laaland'i tegewus Luterus'e-kapttali heaks; see suur ja õnnistatud asutus Martiü LutheruS'e mälestuseks,  ou pewasjast tema nõuust ja tegcwusest wälja kaswanad.  Mägdelena-kaitseMaja, temast südameliku halastusega  kõige ivaesemate ja õnnetumate naesterahwaste heaks asutatud, millega teyia Jaani kirikuõpetaja majas ühe katuse all elas, seisis enne ja palju aastaid ainult tema õlad? peal. Kõige rohkem seifis nenda nimetatud ,Jng!iS kool" tema südame peal, mille juhatust tema wiimase otsani suure hoolega tallitas. Liigutaw oli tema room koolilaste edenemise üle, koolitajate heade järgede üle; liigutawam weel tema Hirm ja mure, kus tema oma armsat kooli hädas olema arwas. Seda tundis tema nagu iseenese kibedat Unustamata saab Ewangeliumi  hospidalil see wäfimata armastus ja hvolekandmine  olema, mida tema, ikka tööd Khes ja lepitates, alalises  tegewuses selle õnnistus-rikkä asutuse peale heitnud, M'da tema üle mitme rihu tüürida aitanud on. Suurt tänu teenis Laaland omale Peterburg': haudwärklaste poolest, kui tema aastal 1862 /Palme"- seltsi asutas. Tema süda halaStas ennast selle wiletsuse ja hukkaminemise  üle, mille kätte mitmed lootnsrikkad noored mehed sellest seisusest langefiwad ja sellest inimeste-söbralisest liigutusest  kaswis see selts wälja, mis nüüd omas ligi kolmkümmend aastase elu käikns küll teisiti wälja kaSwanud  on. kui asutaja ehk hakatuses mõtles, mis aga itta tema armastuse ja hoolekandmise osaliseks jäänud on. Präsidentikõ selles asutuses jäi Laaland wiimase aastani, ja küi tööde kogumine tema peale ja kaSwaw haiglus üht alalist osawõlmist selle seltsi watitsusest ka ära keelafiwad, siiski ei puudunud teina iialgi, kui hada karta oli ja kui tarwis läks, liigetele ohwrirõõmsat truuwust ja õiget seisupaika  seltsi wasta juhatada. Seltsi rõõmsatest pidudest ei 'võtnud tema juba ämmu mitte enam osa ja ei kogunud iialgi ise tänu ja südameliku auustamise tunnistusi, mida kõik liiked temale, kui asutajale, Auuliikele ja Auupräsidentile,  nii hea meelega annud okeksiwad. Aga raSketel tundidel ei puudunud tema tõe poolest iialgi ja aitas nõuga ja teuga ja rahaga. Tema mälestus saab aüüstuseSse  jäämg, nii kaua. kui seltS seisab. (Kuida tüll suur jÄgu meie lugejaks! teab, on ,Palme's" ka Peterburgi Eesti seltsid korterit saasiüd, künni tuntud Peter K. ja mõned teised tülimehed, kelle äsfitamiste läbi ka Kindral-sufieriMndent Laaland mõnda on kannataM pidanud,  tähütüff Peterburgi Eesti seltside eneste kessis ja Wihäwaenü teiste waSta üles kihMfiwäd. Äga ka nüüd weel leiawad Peterburgi Eesti seltsid omaiks piduõhtatekS j. n. e. /Palme" ruümides lahket wastawõtmist. ,T.S." t.") Laaland': pea-loomus kui inimene, oli tema oma-kasupüüdmata  meel, mis ühe selge ja otsekohese, läbi kõige tema loomuse tungiwa. iialgi kõikuma Ristiusu põhjuse täieline, otsekohene Kristlane (Ristiinimene) ja kuida tema elas ja mis tema tegi, see wöib mitmeid seespidi rohkem kosutanud olla, kui see mis tema kõneles, kui temal weel kantsel oli. Selle kojukutsutud mehe seeS oliwad see mis ilmalik ja see mis taewalik, ühel nii aruldasel wiifil arusaadawatS  saanud, oliwad ennast selge, seletamiseks koolitatud  watm ja lapselik meel täis usaldust, rõõmsat lootust pehmust, teiste äratundmise ofawust ja andeks-andmise woimust wabandada ja lepitada, ühendanud, kuida meie seda elu käitus muidu mitte näinud ei ole. Paremas lähen, dus oli Laaland osawam meeS järelandmtsel lepitama. Taieste igapääivalisleft ja asjalikkudest küsimistes! wõiS tema kohe usu- ja hinge-elu sügawamate küstmiste poole pöörata, :lma et tema juures üks seesugune järsk samm umbloomuSlik wälja näitanud oleks. Tema elas üht kahekorrisi  elu, ikka paljus töös siin maa peal ja alalises kaemuses,  muretsemistes, läbirääkimistes tema südame juured oliwad aga taewas. Laaland': põhjani hea süda wSls sagedast petetud saada; kus nii palju usaldust on seal ei wõta inimeste-tundmisest tulnud kartlik umbusaldus kergest aset ja nenda wöis tema omais teedeS ja abinõudes sagedast eksida. Aga omaS eeSmärkis ja otstarbes ei ole tema wi st iialgi eksinud, sest tema otstarbe oli iga asja juures Jumala-rtigi edendamine ja Jumala tahtmise täit- Mine, heategemine inimestele ja nende aitamine. Tema oma-kasu püüdmiseta headust ja pehmust oleme meie sadakorraliselt  ja mitmel wiifil oma juures ja teiste juureS tegewuses olema näinud; seda headust wöiwad peale meie lugemata teised tõeks tunnistada. Ka tema waStaseid ja tänamata inimesi lepitas witmaks tema pehme rahu mis ennast mitte paenutada ei lasknud, aga andeksandmiseks ikka malmis oli. Meie oleme seda mitme aasta eest Jaani koguduses, kus tema 28aastase töö ja hoolekandmise  läbi õiguse poolest nii heaste kui kõik saadetud oli uhkest, ruumikast kirikust künni kookideni ja teiste asutusteni  ja korraldamisteni, ise nägema pidanud, kuida teda umbiänu ja toorus kurjade süü-ajamiSte ja kahtlustamiste läbi haawata püüdsiwad. Teiste weri läks selle juureS keema, tema jäi rahuliseks ja lahkeks, ja wastas ainult asjalikult oma pealetungijatele. Tema oli oma enese ,mina'st" lahutatud. Sellepärast oskas tema ka nii heaste aidata, nõuga ja teuga, mitte oma waranduse kohaliselt, waid palju üle oma waranduse. Ja wõis ka tema armastus  nii mitu korda kurjaSle pruugitud saada, tema ei lasknud seda oma külge puutuda ja et wästnud mitte ära. Tema kannatamine ja suremine oli selle õnnistatud elu proow. Kaebamata, ainult teiste peale mõteldes, oSkaS tema oma rasket haigust kanda, oma surmawood: peal oli tema eeskujulik. Tema igatsus ühendamise järel Õnnistegijaga  oli nii suur. kuida tema ka omaks haua-kirjakS walinud oli: , Minul on himu lahkuda ja Khristuse juures  olla." See igatsrs taewaliku kodumaa järel aitas teda üle suremise hirmu ja kibeduse, ja wiimaSte vääwade waew es suutnud tema tunnistufe-rõömu mitte segada. Jumal ki-ttiS temale wiimaks üht pehmet surma tema noorema ämeti-wennä palwe-tegemtse saatmisel. Tema