Tallinna Sõber 30. taksteistkümneS aStakäi Talli Ullas, U. Heinakuu pWval ?BW. UieSidlie aealeht Ecsti rimalt maal ja linnades. Tuleb ükskord nadaliS ivalja. Maksab Tallinna? Linbfor»'! Pärijate triikimaja?: aastad ......... L rnbla, 40 kop.— pool-a05ta5......... I rubla 40 lo? Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rubla pool-aastas l rubla 70 kop Aunlntnsed maksarsad iga rea ehk selle aseme peatt 5 kop. Telttmtsrd wKeiakse t ZalNnna»: Lkndso,»'! xZilZalc kr>U>l«.,jas. - V-irrSarql-i : K. Zeetaadi, o»iirt<tpo«ir« H V 4. —Uari»», Laakmautt. -Mkweres- g. AuHs. Paide»: K. Ktidewera. K. KtMtlt. — Mula»» A. UüllttttK K. s. Aar»«'t raamatupood. - tZN ?td,r -- Võrus Praua -ptclrojc. - W V»doksi i Ktz. Lasge. Maal! Mida lualutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhor n. Blab Barli«ND, - lirjß rsiwitd BaNiski eßolkgchj»! Rsgi6t?r. Kin'u kott. Tartu EeSti PSllumeeSte-silisi nSims Walga linnav. ÜlMldiscd j?>nima> rmülmüsl. - Omalt maalt. Tal>imi'ast r Saksamaa KeiSn nilek. Sibiriss.' möiSt.tud wangldr ua-Ll, sa aesml. Kindral Graf Jgelström f. Ülem kooli õpetaja Rosensetdt p. Talliiiuo siöselalemised ja wälja j miimwsrd. TultlZMpüc pib»» - TlUgrajldl st»tetull>»itkd, BatUUist! Ilmad. -- — Kala saak. i - «alwercht PahoUad. Anraii: Tntclalliu. iiUwlmaaN. Kunramaali, P<ttrb»rgist! Aeidrti  lojafl. Plhwast: TuolahjÄ. -- Kgl WltumsaU. Mutzmcrc ta uittwad soaamib. Kiriku-kott. Rõõmuga anname ühele asjalikule seletusele aset, mis ,Postimehe' Nr. 63 sees järgmisel viisil seisab: ,Armas Postimees! Kui weel Sinu esimene leiwawanem,  meie kmgeste auuslatud hallpea J. W. Zannsen, postipauna täitis ja minu isa talusse kandis, siis lugesin mina sagedast, et tema Postimeest jntutuaks nimetas, kuhu iga auus külamees sisse tohiks astuda ja oma mõtet lausa wälja ütelda. Mina arvan, et Sina oma isa jälgedes  käid ja minule postipauna ukse lahti teed, et fiSse wõin veeretada, mis südame peal ammu juba kipitab. Kui minu jutt Sinule ehk teisele kolmandamale suud mööda ei piaks olema, mis sellest lugu. Siis seletame ja vaidleme sõbralikult ja laseme kera veereda, kuuni õige koha peale paigale jääb. Õigus jääb omiti viimaks sellele, kellel õiguS on. See olgu meile mõlemile troostiks. Minu tänane jutt aga käib k i r i k u k o t i st. Aealugu üteldakse inimese-sugu kohtumõistja ja õpetaja  olema. Aealugulikult asja arutateS jõuame stin kõige hõlpsamini märgile ja selgusele. Kiriku-koti lugu ulatab kauge wana-aea sisse. Apostlite  päiwil tõi koguduS need anded Jumala-kotta kaasa, mida püha õhta-sööma pidamise korral tarvitati: leiba ja wiina, ka öli altari-lampide tarwis. Oma enese kaega pani Ristiinimene ohvri-ande altari laua peale, mida Piiskop vasta võttis ja õnnistas. ,Sinule, oma Kuningale,  toome seda leiba ja seda karikat.' Kelle käest annet vasta võeti, sellele üleldi sellega, et temal koguduse-liike  auu ja õigus oli. Sest auu - asj aks peeti luba, neid sakramenti nähtavaid tähti Issandale ohvriks tuua. Ja seda et olnud pisut, sest esimene Ristirahvas jäi alati ja igapääw Apostlite õpetuse ja leiw amn rdmise  sisse. Petiste kõrtsimeeste ja kaupmeeste, ülekohtuste  adwokatide ja joodikute, abielu-rikkujate ja wargate käest ei võetud vähematki VaSla. Annete õnnistamine Piiskopi läbi oli üks tähtsamatest Jumala-teenistusc jagudest.  Siin kandis koguduS omad tänuohwrid Jumala palge ette. Leib ja viin kähendasiwad kokku kõiki seda, mida Jumal välja peal ehk käsitöö ja kauplemise juures oli õnnistanud ja annud. Leiwa ja viina toomine oli tunnistus, et kogudus mitte üksneS suu sa südamega ei kiida, waid ka teuga ja tööga, oli märk, et koguduses usk elav oli, mis armaStuseS tegev, oli selle kalli sõna täitmine: ,Too Jumalale tunnistust ohvriks ja tasu ära Kõigekõrgemale omad tõukused/ Aegamööda ei toodud aga enam mitte looduse andeid tänu ohvriks, vaid anti raha, mis eest need, ,kes altari juures alati on,' leiba ja wiina pidiwad ostma ja millest nad ka ise pidiwad osa saama ja ,sööma pühast ohvrist.' Nenda on see jäänud tänapääwani. 1. Laua-raha. Waremalk panivad laual-käijad ise oma käega selle raha Jumala-teeniStuse lõpul altari peale. Nüüd on pruugiks, seda kirjutamise-korral õpetaja kätte anda. 2. Kiriku-kott. Et ka raha-anne ohwer on Issandale, siis oli ju ka raha korjamine niisamati üks osa Jumala-teenistusest, uagn endine leiwa ja wiina wästawõtmine.  Sellepärast sünnib see korjamine koguduse laulu aeal. mil kaunis tähendus on. Weel praegu nimetawad  Läti naabrid seda ,uppuris,' s. o. ohwer. NouneburgllS  pannakse pärast korjamist kirlku-kokld üheZ aadetega riStitamise altari peale ja jäätakse senna Jumalateenistuse  lõpuni, et kogudus näeks, kuhu ja kellele ta annab ja kuida seda andmist tuleb kalliks pidada. Kmku-koii ajamist peeti auu - aSjakSja suureks eesõiguseks. Linnades tohtlsivad seda ükSncS täiS-kodanikud toimetada. Maa-kogudusteõ anti seda wöörmüudrite hooleks. Läti wöörmündrid piawad seda weel praegu au n amrl i k s. Meie Testi kirlsu-vöörmündrtte alluks tahame urist sedasama  arvata. Meie aealehed piawad aga juba kümmekond aaslaid kanget sõda ja kära selle ohwrsiande -- ..oSertorium, saviüeiuw, tdMa" waSka ja nõuavad vahet pidauiata ja suure suuga, et saagu ta kirikust välja wisatud. Ja kus seda ei .sunni, seal arvab igamees, kes aga suud oskab tarwitada ja natuke sulge wedada, enesel voli ja täie õiguse olema, kanget lohul mõista ja kiriku ametmehi  piireta sõimata ja ieutada, kes ometi kõrge Riigi, valitsuse poolt on läbi kaisnknd, kölbnliseks arwalud ja ametisse seatud ja kinnitatud, ja kes oma ametikohuseid auusaSte tätdawad. Siunajad lähemad kahte arusse. Esimesed piawad weel mõetu ja nõnawad, et saagu ohwrsi ande korjamine paljast k tr ik ust ära kautatnd ja k i r i k u nkse alla pekid selleks wäija pandud. Neile waZtab aealugu nenda: „Korjatakse ohwri-auuet klrkku-ukf« jall pärast kirlkut, kuS rahwas wälja woolab, ükS-kelst tõukab ja mõni peki ligi ei peasegl, siis puudud Jumala-leeuMusel tähljaS jägu: tänu awaldamine leuga; hmlete ohvri kõmas pm>- dub leu ohwer. Heidetakse ohvri.ande siujaiisine wälza ukse ette, siis wõib sellesama õigusega usuda, ei ka leiSte Jumala-keeniSluse osadega sedasama liimid ja näituseks algussõnadel, liturgialiStel palwetel, usntumusluses, kirikulaulul,  ka kiriku-ukse all paraS palk olla? Niikaua kui kogudus tõeste tahab tänada sõnaga ja ksuga, ei võika sallida, et ohwri-ame Jumala-teeniõtnsest kanb. uiisaiua vähe nagu laul ja palve. Aga siiski korjatakse ukse all pekkidega? See sünnib iseäralistel kordadel ja iseäraliste armu-aunete tarvis, ja ei puudu selle audmlseSse, mis altari peale kogutakse, leiwa ja viina muretseusiftw. Teised on üiiwabalased (rs4ic»i), ma ütlelsiu vaablased, kes torkimisest ja nõelumisest rõõmu tunnevad ja sellest just elavad. Nende arvate? on ohwri-aune õpetajate kiusust ja ahuusest watja kasvanud, selge rahva kurnamine ja Jumala teatamine. Nende meuesi ,n> need mehed ju kangelased, kellel julgust on, Jumala õhvri-andeks püksinZöpa kiriku.kmtt visata ja altari peale panna. Nende igapääwane kisendamine ja igaMwafe  leiva kõrwane on: hw rk - anne kadugu?' Neile kostab aga Wene riigi sead u s Zamnouu.  XI. jagu Z 608! »Igasugu kirlkum ksust ja sissetulemist  kiriku heaks, mis seadnsli k k ude eeSkir - jade ehk vaude pruukide fZr e l 28. Jõ ulukuu  pääwaui 1832 on olnud, ei tohi ilma Kõigekõrgema  lubata mitte kõrgemaks tõSta, vähendada  ega ära kaukada * Meie kalli Riigiisa seaduS on aga nenda kõrge kivi, et temast keegi tormiline kihutaja iile et jõua hüpata, cm kaheterane mõek, mis kihutaja enese kaela võid Murda ja saab murdma. Ohvri-aune ja tema korjamine Wkukotiga  onfeadnSllk ja w a n a p r n u g t järel aastasadades  nenda olnud. Seda ei või ega tohi ilma Kõigekõrgema  lubata kantada.'"3 H'. K. Tartu Eesti Põllumeeste-seltsi näitus Walga linnas, Jaanikuu 16., 17. ja 18. p .Walga Teadaandja' sõnumite järel on tähendatud näitusele väga vähe saadetud olnud. Kuida see leht arvad, lauged süsi koimeiaMe liialise kokkuhoidmise peale, miv ennast nimelt selles nättauub. et seda näitust Saksakeelistest  lehtedest ainult , Walga TeadaandjaS' kuul ulatud  olnud. Toodud olnud 40 hobust (16 kakku, 16 mära >a 8 warsial. 15 sarvlooma, 5 pudulooma, 8 numret intgioomi, 15 numret võllutöö-mashiuaid ja riistu, 8 numret witja ja seemneid, 44 numret käfltciö-riiSW, 12 numret põllutöö produktist, 3 numret kunstsõnnikut, 167 numret kodutööd, kokku 34? numret. Kolme vääwa sees on peale V6W waatalat käinud ja sisseastumise raha on 1146 rubla kokku tulnud; välja on »EeSli Postimehe' ssunmi järel umbes 1000 rubla läinud. Auuhindast on 84 wälja jägatuv, nende kestis I hõbe. ja 2 brongSmedatiel  sa 8 ttttuse-kirja Kroonumaade-Minlsterinmi poo. lest, 3 hõbe- ja 6 brongv-medaljet Liiwimaa Dõllulöö ja Kodutöö edendamise Seltsi poolest, 1 raiza-hiud, 36 kiitusc-kirja  ja 16 iuldsiörmust Tartu EeSli PöllnmeeSiejeilst  poolest. ,Eesti Postimehe' sõnumite järel on nimelt auuhindasi  saanud! 1. Hobused. Täkud lj Peter Baukin stioki vallast, MiniSteriumi hõbc-medalje, 4 aastase Eesti kõrvi täku eest. 2) Peter  Parts Polli vallast, MiniSteriumi brongS-medalje, 4 aaStaje Nustahalli täku eest. 3) Jaan Hendrik» son Keeni wallast. Minislerinmi kiituse4'irja, 6 aastase raudja täku eest. 4j Kaupmees E. Grauberg Wiljandist,  Tartu Eesti Seltsi 1. kiitusi.kirja, jmuSla täku eest. ü) Ju ha nn Mas ting Rõngust, Tartu Eesti Seltsi 2. Muse-kirja, halli täku eest. st) G. Kvgger Kaagwerelt, Tartu Eesli Seltsi 3. kiituse kirja, 4 aastase musta täku eest. Märad. 1) Ths ma >? Kaso k, Lttwimaa Seltsi hõbe-medalje,  4 aaSkase mara eest. 2) Georg Nelson, Ziiwi«ma  Seltsi ?'n ngS-medaljc. 4 aaSlase' uiärn eest. 3) Va ron F«r se n, Miuislerlumi kikluse-kirja, 4 aastase miMa liima eest. 4) Jakob Reks t i n, Tartu Eesti Okltsi j. kiiiuse-kilja, st aastase hall! mära eest. 5) Wilhelm Grohs Pura vallast, Tartu Eesli Seltsi 2. kMust-kkja, musta mära eest. TKk-warsad. N Peter Janso n. Ministkriumi kiituse kirja, 2 aaSkase Värfa eest. ?) Wilhelm Gro h S, MiniSteriumi  ktttnse-kirjsi, 3 aMast vatsa eest. Jaan Poola KoMlast, Tarin Eesti Selifi 1 Muse-kirja, aaStasc warsa eest. MZra-warsad F. MU Sch rippe», Mkmsleriumi kiiluse-kirja, 3 aaStaie Eesti musta warsa eest. 2) Jan kau, Tartu GeSti Seltsi kiitule kir>a, Eesti warsa eest. 3) Johan ') ,M 0« ei dbazi kaittta ega haiwN», waid ilma wthawamuta e4e«e «ee» ristz ftrfaloka». RrmaStnS tke ja wevdabe waõta ajab meid. A-avvft zoaame Ühe we«na plmist iiiwa ara MMba, les kergeusulik on ja ennast -z.s MRlist aUAItS."