Püewad on lehed meie elu raamatus. Miks pärast täidetakse fiiS neid lehti ridadega, mis nurjatumatest ja kõlwatumatest tegudest  jutustawad. Püüdku igaüks nendes ridafi kirjutada, mis «voorusest kõnelewad.  Ja wiimaste ridade sekka wõib ka julgeste neid tundisi arivata, mis iseenese hariduse pääle on tarwitud. v. ?—Uc. mise hädaohtu ei oluud sellepärast mitte karta, siiski see roheline pahaste haisew sumbunud wefi ei olnud kaetsemise-waeriline supeluS ! Ta seisukord oli õige tabar, sest st ta iseennast sellest mitte päesta ei wõinud. Appi! appi! hüüdis La kõigest omast jõust. Sääl kahisesiwad põõsad; päestja ligines. See oli naabri poeg, kes usinast üle aja ronis ja ligi ruttas, et õnnetuseSse satunule abiks olla. Rohke auuStuse ja suure osamusega  päästis ta noort tütarlast sest pahast ja lehkamast mangi putkast ja wiis seda surnu-kahwatut ja kõigis liikmetes wärisc»at  lapsukest ligemal olema pingi juure, et ta MI ennast natukene imbutaks. Ega Teie ometi ennast wäga rüngast ei ehmatanud, armulik preili? küsis ta kaastundlikult.  Oh ei! hüüdis neiu jälle kättesaanud jõuga häkitselt ja nagu elektriseeritud, taewakene, see oli ju üks uus seisukord! Noormees waatis imestledeS ta pääle ja ja ei teadnud mitte, mis ta sellest arwama pidi. Ja» eks ei ole tõsi? Teie ei armasta mind ka mitte? küsis ta usinast. Noormees läks weripunaseks selle iseäralik»  küsimise üle. E—ei, kogeldas ta kimbatuses, kuida peaks mulle sarnane »ZM tulema? See mustus oli omast kohast õige, sest neiu Muna ei näitanud omas märjas ja sopasts ülikonnas ja omas niisketes rohelistes, famblatega segatud walkjates juukstcZ, koguni nutte ahwatleja wälja. Ja Teil ei ole ka seda mõttct miud armastama hakata? päris ta tungiwalt edasi, kuna ta ülesss kargas ja ligemale tuli. Nsormees astus tahtmata mõned sammud tagasi. Jumala pärast, ta su hirmu pärast oma mõistuse kautanud! ütles ta iseeneses. Noh, wastake ometi! nõudis neiu usinast. Ma annan Teile oma auusõna, ma ei mõtlegi selle pääle! pahwatas noormees  wälja ja astus meel rohkem tagasi. Wahest sellepärast, et Teie juba kihlatud  olete? küsis neiu uueste. Ma ei ole mitte kellegiga kihlatud, ütles noormees kaswawa hirmuga. Ehk, wahest et Teie juba ühte teist armastate? Ma ei armasta mitte kedagi, waStas õnnetu noormees, kes ennast kuidagi aidata ei teadnud. Sala-abielus teie ometi ei ela? Tänu Jumalale, ei! hüüdis ta Vastu tahtmist naerdes. Noh siis, mikspärast ei armasta Teie mind mitte? Mikspärast? —kordas noormees kindluseta.  Noh, sellepärast sellepärast et et ma Teid mitte ei armasta ja mitte armastada ei wõi. Mitte iialge, mitte ühegi tingimisega?  Ma ei usu tõest mitte, kogeldaS piinatud noormees; aga ega Teie sellepärast  minuga kuri ei ole? lisas ta lahkest ja kardeldeS juure. Ärge kartke! Asi on koguni teisiti! Sest waadake, mina ei armasta Teid ka mitte ja ei Võiks Teid mitte iialge armastada.  Teie olete wäga armulik, Vastas noormees, täiest segane, et ometi midagi ütelda, kindlast uskudes, et üks nõrgameelne  tema ees seisab. Ja nüüd on mull kõik fee lugu käes! hüüdis neiu wälkuwate silmadega, sest esmalt on see katki murdnud keha-kaaS ära-maksmata kallis. Aga ma palun, jäege ometi rahule, armulik preili, ega see wana kaas ometi mitte nõnda hirmus kallis ei ole, ütles ta kardeldes. Ja siis teiseks, räekis neiu edasi, nooremehe ütelust tähele panemata, < — peate Teie minule õigust andma, et seda enne weel kuulda ei ole olnud, et noormees ja neiu sarnase päestmise ettenduse järel wastatiku seletawad, nemad ei wõi mitte üksteist armastama hakata, ja koguni auusõna  selle pääle andwad, et nad seda ka iialge mitte tegema ei saa. Nõnda siis suur tänu Teite abi eest igas asjas! Noormees kummardas sõna lausumata ja kargas minema, nagu oleksiwad tondid piitsadega  tema järel, oli aga siiski nii mõistlik, et neiu Minna ema juure läks, temale tütre äpardust jutustas ja teda palus, tütart kohe koju tuua ja Voodisse wiia, sest et ta omale wäga suurt kahju näitab teinud olewat. See polnud aga kogum nõnda. Weel sellesama päewa õhtul istus neiu Minna oma kirjutuse laual ja kirjutas luulctajaliku Vaimustusega oma esimist uudisjuttu uue põhjus mõttega ja ilma armastuse juhtumisteta,  aga kahju, ka ilma rõõmustama taga-järjeta! Sest kui ta seda Välja andis, langes üleüldine kritik selle pääle ja tõendas  ühel häälel, ta olewat kõige uue põhjusmõtte  kiuste ilma tähtsuseta ja ilma terawa mõtteta. M Isamaalt. Kuresaarest. Öösel 15./16. Juunil warastud  WenckülaS olemast S. kõrtsis 24? rubla 75 kop. selget raha ära. Waras oli aknast sisse tulnud. Hoolsa järeluurimisi paale waatmata, pole weel warast üleS leiiud. Hiljuti sõitnud „Riia" aurulaewa seltsi aurulaew  «Konstantin" Muhu maa ligidal ühe Pärnust Peterburi minema auru laewa pääle, mille läbi miimasel üks külg ära purustud saanud, nõnda et see põhja läinud. Laew olnud gipsiga täidetud.  Õnnetusi juhtumise kohal olla wcfi 27 jalga sügaw. Õnneks pole aga keegi laewa hukkaminemise  läbi surma leidnud. Kuida kuulda, saada 10. Juulil Saaremaa kurttummade kooli heaks peetama basaari pääle ka täheudud kooli õpetaja hr. Rahnel oma kaSwandikudcga  tulema. „Saarlase" lugejad on juba mõnda õnnetumatest kurttummadest kuulnud. Basaari päewal aga wõib igaüks neid oma silmaga näha. Meie soowime omalt poolt, et ka ««imetud õnnetumate' nägemine iga ühe basaaril oleja südames kaastundmust nende wastu äratada mõiks. Pühast. 21. Juunil peeti Saaremaa kurttummade koolis cksaami. EdcSpidi saame selle üle pitkemalt kirjutama. 21. Juunil põlenud Pihtla mõisas juustu tegija Schluppi juustu Vabrik maha. Kõik muud körwalised hooned on tulest puudumata jäänud. Tuli olla korstnast hakkanud. Kahju pidada wäga suur olema. Jurjewist. Ülikooli rektor olla, nagu „Mosk. Wjedom." kuulu järele teatab, luba küsinud,  et ka Õigeusu Vaimulikkude seminaride kaSwandikud,  kes lõpu-eksami ära teinud, Jurjewi ülikooli wastu wõetaks. Jurjewi kreisist. Maria-Magdalenast. Pühapäewa õhtul 12. Juuni kp. oli siinse kiriku kõrtsi juures „topsi-wendode" wahel äge tüli. Üks Kaiawere  moonamees K. löönud ühe kandimehe pojale noaga kaks sügawat haawa rindu, nii et õnnetu, kellel weel eluwõimu sees, kiriku-mõisa kantud. Nagu tohter, kes Kuremaa mõisas elab ja kes õnnetu juure toodud, tunnistab, olla elulootust wähe. Wiljandi poolt pärit noore 15-aastase Jakob Kukkcle teinud see tema oma uteluse järele nalja, siinseid Väiksemaid poodisid ja trahterist rcwideerida. Tema pannud omale kroonu ametniku  kokarde mütsi ette, wõtnud kaks suurt paksu raamatut kaenlasse ja ühe gummipritsi alkoholimöõtjana  ligi ning käinud siis palju kauplusi ja trahterist läbi, ütelnudsääl ennast kroonu aktsisi ametniku  olewat, waadanud wiinad ja õlled kui ka poekauba järele, kaS nende headus korras on, niisama rewideerinud  ta ta ka raha kastid läbi, kaS ehk wahest mõni wale raha nende hulgas ei ole. Ühes trahteris  leidnud ta pipra liig peene olewat, ühes poodis leiwa jälle liig hapu ja weel nii mitmesuguseid  wigasid. Pannud ka korralt protukollid oma suurde raamatusse kirja ja lasknud süüdlast oma nime alla kirjutada. Seda kõik toimetanud ta nii osawasti, et äripidajad ta petliku järele waatamise üle sugugi ei kahklenud. Linna fees ühes trahteris tulnud aga mehel tembutus raha rewideerimise juures amalikuks, kust politsei kelmi kinni wõtnud ja kohtu kätte andnud. Pärnust. Linna wolikogu on siin hiljuti otsuseks teinud, ühte meest linna kulul wäljamaale saata õppima, kuda soosid ja rabasid kuiwaks ja wilja kandjaks teha tuleb. Liiwimaalt. Põlmast. Weidra ebausu üle teatakse säält järgmist: W.-K. wallas, R. külas tahtnud üks ema omale noorele tütrele auusust ja kuulsust murctsedäz tütrekesel olnud esimist  kord külasse waderiks minek, sellepärast ka auususe ja kuulsuse muretsemiseks ebausu järele kõige parajam aeg; läinud sellepärast ja warastanud  ühe teise naise särgi alumise jao, pannud pangi sisse ja siis tuli külge ja tütart suitsutama!  Aga õnnetus tulnud mahele: karjalapsed, kelmid, juhtunud suitsutamise paigale, sellepärast jäänud suitsutamine pooleli ja sellega jääb küll ka wististi tütrekese auusuS ja kuulsus poolikuks. Kahetsemise wäärt lugu, et see paha taim „ebausk"  ikka oma pääd meel siin ja jääl tõstab. Nakwerest. Kunda rannas on, nagu „Wes. Anz." teatab, hiljuti üks stvöri-kala püütud, keS 28 naela kaalunud ja 140 tsentimeetrit pikk olnud. See olla kolmas selle sarnane kala terme inimese wanaduse aja kohta, mis sääl püütud. Riiast. „Düna-Ztg." toob järgmise õnnetuse üle teadust: Kaksherrad ja kaks naisterühmast oliwad 20. Juuni õhtul Aa jõe pääl lootsikuga sõitmas. Nende wahel tuli nalja pärast wõitlus ühe aeru kättepüüdmise juures, mis läbi lootsik ümber läks ja mõlemad naisterahwad mette kukku  simad. Nad wajufiwad kohe põhja, kuna mõlemal meeSterahmal korda läks, ujumise läbi, kaldale pääseda- Hoolimata agarast otsimisest pole surnukehasid  jõest meel mitte leitud. Õnnetutest oli 56 27 Saarlane. Z 894.