Ta ruttab jälle laua juure, wõtab tule üles ja süütab wäikest maha küünalt põlema. Rutust: teeb ta wüikese wõtmega pulti lahti, wõtab walge paberi sisse mässitud pakikese säält wälja, paneb pulti jälle lukku ja tõuseb üles. Loitawas tule walguses paistab tema nägu kuumaw wälja. Ta kustutab tule, peidab paberi paki oma riiete wahele ära ja seisab järgmisel silma pilgul jälle kallerii pääl. Tal näib enesel õudjas olewat. Ta nägu on erutud, silmad wälkuwad ja huuled liikuwad. Wärisewa käega tõmbab ta ukse kinni, põgeneb, kui tondist taga aetud, kalleriist wälja ja treppi mööda alla. Ta astub haige tuppa. Raskesti hinge tõmbades jääb ta kesk põrandale seisma, nagu tahaks ta jõudu koguda. Ta kuulatab. Haige magab ikka weel. Nüüd läheb ta tasakesti haige woodi juure ja pistab wõtme salaja jälle tema padja alla siis wajub ta jõutult maha ja katab oma palet mõlema kattega kinni. Nõnda seisis ta ilma liikumata nii kaua künni haige üles ärkas ja õrnalt paludes ütles: Mitte meelt ära heita, Gertrud! See teeb mulle mu lahkumist raskeks. Sina oled mind põetanud kui oma, aga mitte kui wõeraS laps. See teadus, et sa oma kohut oled truuiste täitnud, peab su walu kergitama. Jumal tasugu sulle kõik, mis sa mulle oled teinud! Ole ka pärast mu surma mulle üks sõnakuulelik laps ja wõta seda omale abikaasaks wastu, keda ma sulle wälja walinud olen. Sina saad temaga õnnelik olema. Mulle aga soowi rahu. Neiu on oma istmelt maha wajunud, ta seisab oma põlwede pääl surija woodi ees ja sõnab jälle: Mu heategija! Weel selsamal ööl lühenes surma ingel Wrainsteini lossile ja päästis wana lossi prouat tema waewast. 11. Kaks wanat herrat astusiwad pitkamisi kaunis järsku teed mööda Wrainsteini linnast sellesama nimelise kindluse poole edasi. Teine neist jäi seisatama, tähendas päikse paistel särawa majade poole alla ja ütles naeratades: Kõik on huudis himmulised teadma, kuidas ära surnud lossi omaniku wiimane tahtmine ehk testament küll peaks olema. Minu haiged tormawad mind küsimistega, mis kõik selle asja kohta käiwad. Teine wastas: Tühi uudishimmu kõik! Selle testamendi sisu on ju iseenesest teada. Selle pääle hakas see wana lahja hcrra, kes nagu tema se sitanegi seisma jäänud, jälle edasi astunu. Teie arwate siis, et neiu Gertrud kõik pärib? Seda saate kohe poole tunni pärast ise näg ma, tohtri härra. Teie olete ju prõua WrainSte rn soowimist mööda tema testam >ndi lahti tegemise juures tunnistus meheks." Kas teie hoole alune ei rääkinud teile midagi sest kirjast. Ei rää inud. Ainult seda käskis ta, et tema kirjutus puldi wõtmed pidiwad kohe pärast tema surma minu kätte antud saama. Ühe nende sahtlite sees, mida tema mulle lähemalt seletas, olla testament, mille täidesaatjaks tema mind walis. Räägitakse, ütles tohter, kui nemad juba lossi ligidale jõudnud oliwad, et proua Ameeriklasele Gertrude käe lubanud olla. Sell wiisil saaks tema Wrainsteini lossi herraks. Kas arwate, et tema! muud weel testamendi järele osaks tuleb? Adwokaat kehitas õlasid. Nad läksiwad waikides edasi, künni tohter järsku seisma jäi ja hüüdis: Pea, pea wana sõber! LoSsi sees on külm kui keldris. Wiidame siin natuke aega. Meie oleme wäga sojad. Järsust wahetusest tulewad suurem jägu haigusi. Tema astus weranda pääle, waatas alla orgu, siis mägede ja metsade pääle, mis teine pool jõge oliwad ja ütles: Ilus koht! tore pärandus! Aga teate, mull on hale meel selle waese laewa mehe pärast, keda tema wali tädi enesest ära tõukas ja pärandusest ilma jättis! Teda soowiksin ma ennem Wrainsteini herraks kui . . . Adwokaat muljus kõneleja käsiwart ja sosistas: Ameeriklane! (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. 20. Juulil homiku kella 2 ajal oli jälle tulekahju kisa lahti; Litscnt uulitsas olewaS  Baron Nolkeni tallis oli tuluke lahti päasnud.  Enne kui tulekaitse mehed senna jõudsiwad oli juba katus peaaegu maha põlenud, siiski saadi nii palju hoida, et seinad terweks jäiwad. Sellcsamma  päewa oli siin wäga raske kõue ilm, kunas «alk mitme» kohas olla majade sisse löönud ja ära põletanud. Ka löönud wälk Luugusse kõrtsis ühe mehe -vigaseks, nii et linna arsti juure pidi toodud saama. Nüüd on ka need toredad „saksa lada" päewad mööda jõudnud ja sellega kõik see suine lõbustus ära elatud. Selle laada aega» nähti õige rohkest wõeraid kaupmehi siin olewat, kes aga harwa head teenistust leidfiwad. Ainult paar kaupmeest müüsiwad kõige paremine, millepärast need tulewal aastal muidugi kõige esimised saamad olema, kunas teised körwatagust kratsides peaaegu reisi kuludele juure lisades Riia poole purjutasid. Wäga kahetsemise wäert on, et see laada aeg umbes kõige kibedamal talurahwa töö ajal peetud saab, kuniS keegi ei raatsi tundigi ära wiita ega linna tulla; ainult linna ümberkaudsed inimesed wõiwad pühapäiwiti tulla kes ka kellegi suured ostjad ei ole. Kuida talurahmaS räägib, oleks parem olewat kui see laat mõni nädal warem peetud saaks, ehk ka enne Jaani päewa; sest siis hakab kibe heina töö pääle ja ühel kaugel elanikul  kulub -vähemast kolm päewa ära, kui ta linna tahab tulla. Sellepärast jääwad enamast kõik taluinimesed sellest ilma ja waesed wõerad kaupmehed  peawad kahju kandma. Seda laada aega wõiks küll kuu aega warem pidada! Ka peaks see paha pruuk ära kaduma, et wäikseid lapsi mitte ei saaks laadale kaasa toodud, kes hulga rahwa sekka ära kaduwad, nagu sell laada aegas mittu korda nähja oli, kus lapsed wanematest maha oliwad jäänud ja uulitsad mööda kisades ümber jooksiwad. Mis peab üks wäikene laps suure rahwa hulga seas tegema wõi nägema, kuid mitte midagi. Isa ehk ka mõni ema läheb päälegi kas kortsu ehk mujale ja jätab lapse kusagile  akna taha, ilusaid asju waatama ja ongi wiimaks kadunud. See mood kadugu niihästi maa kui ka linna rahwa juurest! Paari nädala eest kukkus üks linna puusepp,  kaunis elatanud mees. Käeselja mõisa katuselt  maha, kuS ta kohe surma sai. Kurb lugu! Keisri prõua nimepäewal oli meie wäike linn jälle wäga toredas lipu ehtes, kunas mõlcmiS  kirikus ka Juraka teenistust peeti. Õhtul põlesiwad mitmes koh a» ilutuled. Sellesama päewa mälestuseks andis Anseküla noor laulu koor linna parkis kontserti, millest kaunis rohkest osa wõeti. Laulud kõlafiwad muidu ime ilusa ti, kuid natuke rohkem elu oleks lauljatele  kui ka laulu juhatajale soowida olnud. Et minema' aastal wõerad saksad nende riideid rohkest  osta soowifiwad ja ka ostfiwad, sellepärast oliwad nad sell aastal natuke targemad ja tõiwad  kodust hea laua täie kõigesugust asju müüma jäuks kaasa, midc nad ka kaunis hulga müüsiwad. Kahju et mitte programmist trükitud ei olnud! Tänu neile waewa eest ja head edenemist tulemaks korraks. Saab nähja, millal Kaarma kiriku laulu koor tuleb kontserti andma, keda igatsusega oodetakse. Karjast. Õienduseks. Mõne aja eest seisis Saarlases teatas, nagu oleks Karja kihelkonnas  kõige pahamad inimesed üle Saaremaa, nimelt sellepärast, et siin kõige rohkem kuritöösid saab tehtud. Asi ei ole aga kõigiti mitte umbes õige! Tõsi on küll, et kuritööd meie kihelkondaS igapäewaga ikka rohkem kaswawad, aga et need kurjatöö tegijad nimelt Karilased on, see ci ole just õige; senini ei ole aga Karilastest rohkem kui 4—S awalikuks saadud, suurem jagu kuritöösid  saab aga ikka sisse vändanud kurjategijatest toime saadetud, osalt ka naabritest teine pool Karja piiri. Kuritegusid sünnib igal pool Saaremaal kole rohkest, mis aga enamast kõik Saarlase toimetajate  karmudesse ei ulata: aga kui kord rahwa sekka astud, siis kuuled asju, mida Saarlase toimetajad  aimatagi ei teadnud. Saarlase sõnumi saatjad teistes kihelkondades waikiwad ka pahadest tegudest kirjutada rohkem kui Harjas, sellepärast ärgu mõtelgu keegi edespidi enam, et Karilased paremad on kui muud Saarlased. Pärnumaalt. Hiljuti sai Laatre walla T. talu peremees ussist käest nõelatud. Oma naabri soowitusel, kes juhtuwal korral juures vinud, katsunud mee» ussi hammustatud haawast kihivti suuga wälja imeda; äga katsel olnud kohutan, järeldus. Kolme päewa pärast heitnud juba mees ussi kihivti mõjul, mis suu ja pea ühtlasi hirmsaste  paistetama ajanud hinge. Troopiku maades lasewad romanide kirjutajad küll tihti nõnda kihivti mao hammustatud haawast wälja imeda, aga meie juures jäägu sarnane katse täitsa ette wõtmata, sest olgu ka suunahk muidu üsna terwe, aga hamba igemed on paljudel siiski nii õrnad, et imemese läbi werd jooksma hakkawad. Kas ei wõi siis säält kihwt mitte hõlpsasti merega kokku puutuda. Olgu sellest weel wäikene näitus.- Mõne aasta eest juhtus ühel noorel neiul õnnetus, et uss tema jala ära nõelas. Kohkunud neiu pigistas walu pärast kätega haawa, oli aga kihwtise käe kudagi omale suhu pannud, millest marsi suu ja pea paistetas. Paari päewaga loppis noor elu suu sisse saanud kihivti mõjul. Tallinnast. Hirmus tüli olla Kiwbuulitsal Möndasugust. Kirja täht suretab. Põhja-SoomeS on ühel talunikul wanaaegne (kuninga Karl XI. ajast, 200 aasta eest) Piibel. See raamat olla kord ühele naisele surina saatnud. Naist mees oli õpetaja juures mingi süü pärast naisepäälekaebanud ja õpetaja oli meest käskinud, naist Jumala sõnaga karistada. Mees tulnud kodu ja täitnud õpetust karwa päält: wõtnud suure Piibli ja hakanud seega naist peksma. Järeldus oli, et naine peksu kätte surigi 31 Saarlane, 1892