Saarlane Teisipäewal, 5. Junil 1890. vn. aastakiiik. maksab: postiga saadetud aaLtas . J ~ „ pooles aastas 1 „ SA „ Ilmub igal tsisipAsn»»?. Kuresaares kaubautäitsas l7. Saarlase KurefaareS Uleiililint politika ajaleht maa- ja lianarahmale. Sõbralik sõna neidudele. «Saarlase" nr. 10 sees kõneldakse «meie noore rahwa seltslikust elust" ja näidatakse sääl, kui halwasti meie noored mehed meel oma õrnema sooga ümber käiwad. See sõna on nüüd meie noorde meeste kohta küll ka õige; aga kas siis meie tütarlapsed endid ka meie noorde meeste wastu nii näidawad kui just õige ja kohus on? Noh, eks me' waata. Mõni neiu ehk wõib praegus mõtelda : Aga kuldas meil siis nüüd wöimalik on, noorde meestega paremad teha, sest meie ei wõi jo nendega ümber käia, maid nemad meiega! Waadake: Teil ei ole küll mitte wöimalik noorde meestega ümber käia, sest et need teiest tugewamad on, waid teie peate ennast, nagu ma juba ütlesin, nende wastu mõistlikult näitama. Noojah, näitama.  Aga kuida moodi? Seda waatke ja pange tähele, nii et teie «Saarlast" nr. 10 lugedes mitte eneste pääle liig uhkeks ei lähe. Meie Saaremaa neidudel on jo muidugi see wilunud mood, et nad eneste pääle wahest lüg uhked ja suurelised on. Kas seda kombet nüüd otsekohe ka laita wõibgi, seda ei julge ma praegus just mitte öölda; sest ühe õige tütarlapse kohus on jo karsk olla ja kõigist noorde meeste seltsidest eemal hoida, aga siiski ei pea see karskus ja eemal hoidmine ka just mitte nii otsekohene ja jäme olema, nõnda kui see wahest meie tütarlaste juures ette tuleb. Mis peab ühe nooremehe süda sees mõtlema, kui teie neist mööda käite ja näitate, nagu poleks teil neist ühtegi tähelepanemist  ja lugupidamist, ja näitate neid, omas uhkuses, kui jalgade alla tallawat. Kas teie teate ka, kui palju südame walu ja meele patu teie noorte meestele sellega sünnitate, keS teiest ometi suurt lugu peawad?  Nii wöimata, kui ilma teiteta ka maailmas läbi saada oleks, on siiski mehed teitest ülemad ja ilma nendeta ei wõi üks õrn naisterahwas midagi maailmas ettewõtta  ega teha. Sellepärast siis, armsad Saare neiud, kes ennast selles asjas teab süüdlase olewad: hakage noortest meestest rohkem lugu pidama! Wiskage kõik halpimise ja uhkuse kombed enestest ära ja näitage ennast noorte meeste wastu lahked ja alandlikuld. Teil ei ole jo ka mitte sugugi keelatud, ennast noorte meestega liikida, aga see olgu mõistlikumas kohas, kui kõrtsis,  jne. nagu seda meie maal tihti ette tuleb. Teie peate tundma, mis sugune noorte meeste selts on: On see mõistlik, siis näitage ka teie ennast nende wastu mõistlikud; on see aga üks korratu wõi joobnud selts, siis hoidke ennast eemale, sest niisugune selts ei mõista teitest ühtegi lugu pidada, ega tunne ka sellest omas südametes mingid haawa, kui teie ennast nende wastu uhked ja külmad näitate. Iseäranis  pange aga tähele, et teie ennast ühes mõistlikus noorte meeste seltsis, ka ise mõistlikult üles näitate ja mitte liig edewaks ei lähe. Mehed on ikka teitest, kõige asja tegewuseS ees, andke ka teie neile siis seda anu, mida nad teilt tõeste ärateeninud on. Teid on noorte meestele silmade iluks ja südametele rõõmuks loodud, tehke ka siis et need teitest alati õiget ilu ja rõõmu tunneksiwad. Teine laitmise wäärt kombe, mis just selle esimise wastu käib, on mitmete meie tütarlaste  juures see: et nad ise just meelega ennast ühe liiderliku noorte meeste seltsi sekka annawad, kas olgu kõrtsis, eh! mujal ja siis ise just nähtawalt selle üle rõõmuStawad,  kui joobnud poisid, päris pööraselt, nendega ühest nurgast teise nühkiwad. Niisugustel  tütarlastel ei ole joobnud poiste pöörane kõne ka ilmaski meele wastu, waid nad salliwad seda kõik heameelega ja lobawäd ka ise weel ühte ja teist ligi. Niisugune seltslik elu on, niihästi noorte meeste, kui ka tüdrukute poolt päris halb ja kõlwatu, millel sagedaste sandid tagajärjed on. Sellest seltsist peaksiwad, iseäranis tütarlapsed,  ennast kõige hoolega eemale hoidma. Kes õige, auuS ja mõistlik tütarlaps olla tahab, see ärgu ennast ilmaski niisuguse seltsi sekka solkigu. Sääl ei ole jo auutundmusest  ega lugupidamisest kummagilt poolt lugu, waid aga päris rumal ja inetu, mis teid mitme auusa nooremehe silmas põlaStawaks ja auutumaks teeb ja teile enestele wiimaks häbi silma toob. Palmide all. K. Loiken'i jutustus 5 Laew „Sirolla" oli üks neist ilusamatest ja kiirest purjetajatest kauba laewadest. Tema lage koormasiwad 8 wäikeft suurtükki ja 32 õpetud ja tubli sõjariistadega ehitud laewa meest, mis häda korral wäga mõnus oli, sest et India wetes sagedaste mere rööwlid oma ametid ajawad. „Sirolla" purjetas hea tuulega ühte soodu edasi. Kolmandamal päewal jõudsime meie Kalast läbi, Atlanti okeaanise. Esiotsa  oliwad ilmad wäga külmad, aga mida enam meie lõuna poole jõudsime, seda soemaks läksiwad ilmad. Weebruari-kuu hakatusel läksiwad ilmad juba kaunis palamaks.  Sääl kuulutas minu isa, et laew nüüd warsi Madeira saare randa jõuab, kuS paar päewa taheti puhata. Et minu isal Aafrikamaal KapplinnaS mõnda toimetust oli, sellepärast polnud meil mitte wõimalik Wahemerest, Suetsi-kanaalist ja Punasest merest otse India sõita, maid pidime ümber terwe Aasrikamaa ja Healootuse nina ringi käima. Ühel päewal jäi tuul korraga wäga wähekS ja kippus wiimaks üsua ära waikima. See oli üks öimetus, millal ehk weel suurem tähendus wõis olla, aga päris põhjus oli minul alles teadmata, sellepärast ei teinud ma sellest suuremad wälja, waid waatfin üsna rahulikult, kuda purjud wõimatumalt mastide küljes ripusiwad, nõnda et laew wiimaks peaaegu paigastki ei liikunud. Korraga tundsin nagu wääwli haisu õhus; lõuna poolt hakkas walge pilwe wine ülese kerkima, õhk oli lämmastaw soe ja merepind  kiirgas päikese terade all. Madrused waatasiwad murelikult, kuda ilm oma seisust silmapilk muutis. „Hirmus lugu!" hüüdis minu isa. „Meil saab täna kuri Hispaania torm, Solaano, wõi hirmus Siirokko oma suretajat  õhku kaela saatma, sest hirmus looduse mägede mäss on tulemas!" „Kas näete, kuda taewas punab lõuna pool?" hüüdis madrus ülewelt masti karmist.  «Aafrikamaal suures Sahaara liiwakõrbes  on kuri torm Saamum*) möllamas!" „Jah, ta saab ka künni seiamaale tulema, sääl ei ole enam kahkleda!" ütles minu isa. „MiS meie nüüd teeme? Kuda endid tormi eest peame kaitsma?" Madrused waatasiwad nõuuta üksteise silmi ja ka mina tundsin nüüd asja põhjust selgesti. „Kas tõeste asi nii kardetaw on?" küsisin ma ja märkasin ise, kuda hääl mull wärises. Wõib olla, et isa minu kartust püüdis wähendada, wõi ei arwanud ta seda aSja 5) Saamum »n üks tulipalaw, kihwtine ja wäSwli haisuga täidetud tuul, inis Sahaara kõrbest puhub ja ka üle mere (kes teda jahutab) Euroopamaale ulatab, siin käib meel nii kardetawaks. Ta pööris ennast madruste poole, kelle nägudest juba meele äraheitmist mõis lugeda ja hüüdis walju häälega: «Julgust, mehed! Olge hoolsad ja wirgad, täitke minu käskusi, siis wõime ehk meel pääseda!" «Meie oleme kadunud!" hüüdis kõige wanem madrus. «Solaano kihwtine wing saab mehed uimaseks tegema ja siis saab torm meie laewa oma tahtmist mööda juhtima ja meie peame rahulikult oma otsa ära ootama, ilma et kätt ega jalga wõiksime liigutada!" «Kadunud ei ole meel midagi!" hüüdis minu isa. „Kõik mehed seia! Kärmest! Solaano saab marsi siin olema." Sõna päält kogusiwad kõik mehed kapteni ümber ja selle kindlust nähes jäiwäd ka madrused julgemaks ja ootasiwad rahulikult kapteni käskusi. „Noh, kas tahate iseeneste ja minu elu eest kurja tormi wastu wõidelda?" hüüdis see. „Kas tahate minu käskusi ja soowimist täita?" „Meie oleme malmis teie käSkufi ootamas! Astuge aga meie eele ja juhatage meid!" hüüdis terme meeste hulk julgelt ja waimuStatult.  „Noh, fiis Jumala nimel edasi!" hüüdis kapten. „NQüd siduge omal kõige päält ninad ja suud rätikutega kinni ja ärge rääkige mitte rohkem üksteisega, km seda,