trahwiraha 10,146 rbl. sisse. Billardi mängu eest anti sel ajal 2037 rbl., keegli mängu eest 575 rbl. wälja. Üüri makseti korteri eest 20,000 rbl. Ma a touna kog ud e uuenduse Plaan ollanüüd riiginöuukogule ette pandud ja tahetawat sellega rutata. Tulewal suwcl Peterburis peetama üleilmlise wangistuse kongressi auupresidendiks on Keisri Majesteedi poolest  Oldenburgi prints Aleksander nimetatud. Jsiäralise põllutöö ja kauba min ist e r i umi asutamise nöuu ka Wene riigisse, nagu see wäljamaal igal pool on, oli ju mõne oja eest tekkinud, nüüd aga olla asi ka möjuwates ringkondades tarwilisrks  tuntud ja nii selle nöuu täide saatmiseks rohkem lootust. Wene maa põllutöö jä kaubanduse edenduseks saaks uus asutus palju mõjuma. 8. webr. oli „Wal. test," järele Keiserlikus eremitashe palees Keiseliku Perekonna poolt pallipidu, millest 400 inimest osawõtsiwad. Järgmisel päewal läksiwad Keiserlikud Majesteedid Oma Perekonnaga  uut baletti „Ous.illaK «xaea- LNM" Maria teatrisse waatama. 11. webr. oli Anitshkowi palees pallipidu päewa ajal, kell Vs2 kuni Vs6 õhtul, mille pidusöögist tuli teine pallipidu eremitashe ruumides, mis kell 9 algas ja. kell 12 pidusöögiga lõppes, millest 285 inimest osawõtsiwad. Riigimaade Ministeeriumis peetawat nöuu, puude pääle isiärglist maksu panna, mis Ida-Siberi maa wabrikuh ja aurulaewad  kütepuudeks tarwitawad. . —l2. webr. ööl põles Peterburi poole paal Ühekordne puumaja ära, mille waremete  alt pärast kolm põlenud naesterahwa surnukeha leiti. hiljem awalikuks tuli, olnud õnnetud tulekahju korral joobnud ja jäiwad nii tulesse. Saksa keelse erateatri asutamise üle Peterburi olla nõuupidamised ju käsil. Wene walitsuse poolest saada Uruguay  wabariiki Lõuna-Amerikas konsuli amet ja Hawaii saartele abikonsuli amet asutatud. Parisi näituselon Wene maa näitajatest 80 protsenti auuhindasid saanud, küna kulud näituse juures kõigest 100,000 rbl. olnud. Palju Wene näituse asju saanud  ära müüdud ja Wene Maa tööd saanud Prantsuse maal tuimaks ja lugupeetawaks, nii et sääl neid nüüd rohkesti taga nõutakse. Keiserlikud Majesteedid käisiwad 16. webr. kindluse kirikus oma Wanemate haudadel palwetamas ja 17. webr. pühal öhtu-söömaajal. Käsitöö õpetuse sisseseadmine  kõigis seminarides ja kooliõpetajate ettewalmistamise kohtades olla nõuupidamise alla wöetud. Alaealiste wabrikutööliste kohta tahetawat pääle enne nimetatud eeskirjade  ka kooliskäimist seadusllseks teha ja pühapäewa tööd hoopis ära keelata. Ka saada wabriku walitsused-kohustatud, oma töölistele haiguse korral arsti li st abi. muretseda.  Buhara omir tahtwat ka oma riiki raudteesid ehitama hakata. Simferopolist tulewad sõnumid, et Musta mere rannas kanged torm i d hlrmus  palju kahju teinud. Krimmi saarele Jalta ligidale tahetawat terwise kosutuse asutust sisse seadida nagu neid wäljamaal palju on. Hrenburist kaevatakse kange külma üle, mis sääl päewal 30, ööseti aga 35 graadi alla nulli näidata. Inimesed ei Mgedoninatoastwälia Mta, ka kodus olla külmetamine waraks, kuna kütepuud  hirmus kallld olla, 35—50 rbl. kubiiksüld.  Ka majad olla kehwad külma eest kaitsejad, kuna need pärast suurt põlemist  1879 rutuga wäga kergelt ehitati. ei saanud. Ja ta tõendas minu arwamist, küsis ta ju ometi.hirwitades, kas sa oma mehele truu olla? Ta tundis sind I . . . Kui ta käe sinu järele sirutas siis, noh sa tead ju, mis siis sünd-S... . Surnuks ei ole ma teda mitte lasknud. Mul ei ole mõrtsuka ameti kohta annet. Ma olen selleks liig arg. Ma kardan werd. Ma ei wöiks mitte iseenese mörtsukästgi tappa. Mõrtsuka plaanisid wõin ma t.ha, aga netV' korda saata, seda ma ei wõi. Ma ei wõiks oma weriwaenlast ka mitle surmata. Kui mulle häda tchtakse, siiS-ma kannatan, aga kätte maksta,seda et lubamv arg sudu mitte. Ka iseenese tapjaks ei wõinud ma saada; selle tee pääl olen ma küll olnud aga ma elan ikka alles siis ka mitte sedagi! Ma elan, olen wllets ja õnnetu agu pääsmist ei mõista ma enesele muretseda.. . Sa oled tema pärast nutnud, naene ma nägin. Sa oled mind mõrtsukaks pidanud. Sa oled mulle külmalt ütelnud, et ma oma köidikud ärateeninud. Hää küll, naene nüüd oled sa ka kuulda saanud, et ma su saladust tean. See oli minu kätte maksmine!  . . . Nüüd wõiwad nad mind ära wiia ja hukka möjSta. Mina mina suren pea, ma tunnen seda l. . . Ta tõusis üles. Tema maade langes Kadri eluta keha pääle. „Naene, ega sa ometi surnud ole," röökis ta hirmsas ehmatuse? ja langes pölwili. Wahid jooksivad tuppa. Ei, Kadri oli ainult minestanud. .. Abram oli tõtt ütelnud: ta oli herra von L. surmas süüta. Boron N. noor 18 aastane poeg tunnistas isale silmameega, et ta. südametunnistus temale rahu ei anda, kuni ta teatama peab, et ta tädipoja kogemata  surnuks lasknud. L. olnud pruun j«hi kuub MaS ja noormees pidanud teda jahi tuhinas hirwekS, sest et ta teda puude tagant ainult pisut näinud, ning andnud kohe tuld. Kui ta teise surmakarjatamist kuulnud, teadnud ta kohe, et ta ühe inimese surnuks lasknud. Hirmuga waikinud ta seni, kuni wiimaks südametunnistus teda sundinud, süüta  metsawahti raskest nuhtlusest päästa. Kolm kuud oli Abram Tallinna Toompää  vangitornis ülekuulamise all istunud; nüüd wöiS ta jälle koju minna. See oli aga imelik kojutulek. Raha puuduse pärast tuli ta jala; kahe päevaga oli ta umbes 150 wersta ilma puhkamata, ilma magamata ära käinud. Ja kõige imelikum: ta ei tulnud üksi, ta oli linnast ühe lapse kaasa võtnud, tema käe pääl iStus kolmeaastane poisikene. Kui ta mõisa juurest mööda läks, ajasiwad  inimesed silmad pärani, püüdsiwad teda kinni pidada, küsisiwad temalt, kelle laps see olla, kuhu ta teda wiia? Ta aga vajutas last tugevamini rinna vastu, lõi tõrjudes käega küsijate paole ja ruttas pika ja rutuliste sammudega metsa ja oma maja poole. Teel olla ta aga palju waljusti iseenesega  jutustanud, millest mõned inimesed pisut seletuSlist kuulnud. „Jumala ime> Jumala ime," hüüdnud ta küll sada korda. „P>di see mees just minu kõrwal wangit olema ja pidi ta just minule jutustama, et ta kolme aasta eest Ülemiste järweft pisukese poeglapse wälja tõmmanud, kuhu teda ronkaema parajasti heitnud, sest maata, korw seisis mee pääl ja laps elas! Ja nüüd ei tea mees imeliku kalaga muud Leha kui koju wiia, kus tema lasteta naene teda rõõmuga wastu wötab ja lugemaks punapöskeliseks poisiks kaSwatab. . . . Maga, mu tuikene, mele oleme warsti kodu! Oled ju wäsinud, ja kõht on sul ka tühi; kerjatud piim on otsas. Noh, küll su uus õige emakene sulle kõik annab ja sinu eest hoolitseb, weel paremini hoolitseb kui sinu hää kasuema I Ja ma tahan sülle truu ja õrn isa olla, Mihklile, mu magus Poisike! . . . Ma ütlen. Jumala  ime! See mees saab minuga ühel päewal wabaks lastud, ta on süüta nagu minagi, ja ta Peab mind oma juurde kutsuma,  et mulle reisu tarwis südametinnitust pakkuda. Ja kui ma siis poisi otsa waatau, püha Jumal/ mu aimamine ei ole mind petnud, poiss on just kui Kadri suust maha kukkunud: need waiksed silmad, see nina, see suu! Teie hääd inimesed, see on minu Kadri laps, selle lapse ema on minu naene. Teie peate ta nüüd mulle andma, et ma teda oma emale tagasi wõin wiia! Ja waatke, minu naene ei ole mitte mõrtsukas,  uagu ma 101 l wasikas tõendada julgesin.  Ma ju ei uskunud seda isegi õieti. Minu maga inglihaa naene —ei ialgi! . . . Tuhat tänu, sa auuS kallis mees! Sa ei ole mitte autult seda süüta ussikest, ei, sa oled ka mind ja mmu naest päästnud meid tõiki! Jumal õnnistagu sind, uSLaw naene, M hklikes- kaswatamise eest! Ja nüüd teele, teele! Üks rätik, üks wlllane tekk edasi. . . Juba linn seljs taga. . . On sul külm, wäike mees? Maga aga! . . . Oi, küll saab Kadril rõõm olem! Kui ta aga õnne ja rõõmu pärast oma mõistust ei kaota! Minu Jumal, missugune aimamata õnn mulle maesele kuradile osak- pidi saama/' ... . Ja siis oli ta tasahiljukesi! üht wiisikest wilistanud, ta terme nägu oli nagu lai südamli.'  naerakut olnud, ta olla poisikest musutanud,  ka el kiigutanud ja sääljuures edasi sammunud, nagu oleks tal seitsmepenikoorma saapad jalus. Oh teda mäest! „Mu süda tarretas," jutustas metsawahi tüdruk pärast mõisa juures minu emale, walitsija abikaasale, „kui Abram walju rõõmukisaga üle läwe hüppas, imestaw poisikene süles. „Kadri, Kadri, ma toon sulle sinu lapse tagasi!" hüüdis ta tuppa. Ja siis nägi ta puusärgi kesk tuba seiswat ning sääl sees tema Kadri surnukehana.  Kui põranda külge naelutatud jäi ta seisma siis karjatas ta nagu oleks tuline suuretüki kuul temale rindu lennanud.  Ta kukkus nutwa lapsega põrandale ja sääl kui surnu. . . . Oleks ta üks päew warem wangist lahtt saanud, ta oIM oma naese' weel elusalt ees leidnud. Kadri oli mõned silmapilgud enne surma weel mõistuse juures olnud ja Abramit terwitada palunud. Mmdugi, nii raske haigus,  Üle kahe kuu soojas tõbes olla, sääl 'psle ju wöimalik eluga pääseda." Ma mängisin ühel pühapäewal aias. Korraga ilmus aia taga punase Wuljki pikk kogu. Tema lõbuskawal nägu naeratas  nagu ennegi. „Aga, Abram, kuda sa wäljanäed!" hüüdsin ma imestades ja hakkasin naerma. Abramil oli nimelt weri-punane rätik ümber pää seotud. Rinna päät ripendasiwad kirjud paelad, pleki tükid ja waskrahad. W'llase helekollase wöö wahel oli nahast tupp tühialt. Ta tegi imetoreda näo ja ütles: „Ma olen keiser Punapart!" (Bonaparte).  „Mme ikka! Sa oled ju metsawahi Abram." „Ei, maike Eduard," sosistas ta salatikult,  „mitte enam, mitte enam, nüüd olen ma keiser Punapart." Minu ema nimetas teda pärast sagedasti õnnetuks küla.Hamlet',ks. Siis ei olnud mul wecl selle üle aimu, mil wiisil see wõrdlus kohane oleks. Kodumaalt. R. kihelkonnas Tartu maal, läyeb kirjade kättesaamine halwaks. Esiti oli kirja eest 3 kop. maksta, nüüd wöetakse aga ju wahel 6 kopikat. 5 kuni 9 webr. rewidecris  kohaline koolide inspektor Rõngu__ja Rannu kihelkonnas koolisid. Rannus awaldas  inspektori herra koolide üle igalpool rahul olemist. Rõngus ei ta mitte nii rahul. Wasula wallaS Andresse talu peremees H. Kallas ja tema abikaasa pidanud  4. webr. hõbepulmi, milleks rohkesti  sugulasi ja sõpru koos olnud ja pidu ilusti peetud. K a l a k a s w a t a m i s e katsed Wiljandi järmes olla õige haiti korda läinud. Wmnati saadud püüdmisel hulk noori kalapoegi  kätte, keS sinna toodud kalamarjadest kaswanud. Muldugi lasti nad kohe wette tagasi. 11. skp. kukkus K a r ks i s K. talu pooleteramehe ligi kolme aastane Poeg kaewu. Kaewu rakked olnud jäega kinni kaSwanud. Wäetlke wõtnud ilma teiste nägemata, (isa ja ema olnud kirikus, ainult wanaema olnud kodus, see läinud ka lauda juurde) majast kirme ja läinud kaewule jäed Wduma, nagu tahaks märku ayda, mis maja teha on, aga kukkunud nõdrake kaewu. Alles wanemate kodutulekul, oli lapse kadumist märgatud, hakatud otsima, ja leitul) kaemust. Olgu see kurb lugu teistele hoiatuseks. Karksist tuleb meile pikem mastuS 15. numbris seisma kirja kohta, kus „körtsi-' orjusest" Kõrtsist räägiti. Asi ei olla mitte nõnda. Kõrtsi- orjus olla sääl suurelt  kahanenud, Mida kõrtsmikud tunnistada ja selle üle kaebada. Rohwal ei saadagi midagi  juua, kuna lina leisik 1 rubla maksta. (See ei keela nüüd küll joomist. P. t.) Arwa nähtawat Karksis joobnut inimest. Muidugi ei olla säält joomine üsna kadunud,  aga halwem ei olla lugu ka sugugi kui Muj ale wmü "mn emrni mõndagi hääd ja auujat asju, ei olla sääl ka mitte üks, maid tuhanded karskuse mehi, enamasti kõik (?) Hää küll kui lugu nii' on, aga selle pärast pikemat waielust teha ei maksa. Otsigu igaüks auu karskuse edendamises eneses, mitte sellest awalikult kiitlemises. H a l l i k u k i w ist kaebatakse meile pikemas kirjas, kuda häöd ettewõttcd tihti säält poolt takistust leida, kust õieti edeudust olets wöinud loota. Hallikukimis olnud ju mõne aja eest näitlejate seltskond, kellel ka mõndagi näitelawa tarwitust olnud muretsetud.  Nüüd ärganud sääl uuesti nöuu, E. Kirjameeste Seltsi hääkS näitlusi toime saata. Palutud siis mõnda asja näitelawa tarwituseks  säält kus saada oli, kuna endised ei jätkunud. Kuid wabriku „poolomanikud" arwanud hääks, siin oma „vsw" mastu panna ja ei andnud enne asju, kui nende hind pea kahekordselt wäljamakstud. Ka Pärast püüdnud needsamad meel kõigiti asja nurja ajada, milleks kõiki abinöunsid tarwitatud. Ja ometi olla sääh tihti kõiksugused ebakunstnikud  talitanud, kes „poolomanikudel" oma tarwituseks asju keelawata saanud. 11. webr. oli Wändras, Põllumeeste- Seltsi saalis näitemäng ja kontsert, ühe wallakooli "oreli hääks. Etendatud sai „Teie käsu pääle, herra leitnant." Sissetulek  25 rbl. Tänu noortele inimestele, kes oma priiaega talweöhlndel nii kasulikult pruugiwad ja hääd lehes teistele ka löbn pakkuwad. —r. " H »lja la kihelkonnas Wainupää rannameestel  olnud tänawu õige õnnetine kalasaagi  aasta, milleks jan. kuu lõpuni lahtine meri ka hääd mahti andnud. Küla päält kokku— 2<kalameest olla sel talwel pääle tuhande rubla eest kala. müüdud. Ka naabruses  Eisma meestel olnud umbes sarnane kalasaak. Rakwere haigemajasse toodud wiimati Waiküla mõisa kärnar külmetanud käte ja jalgadega. Ta oli linnast kodu minekul, ta oma jutu järele, kelmide kimpu sattunud, kes teda.risunud ja peksnud. Mõisa ligidal leitud ta uimaselt ja haawatult tee päält. Kuuresaare E e s t i S e l t s olla omale uue, suurema ja parema korteri wõtnud. Suurenegu  ja täienegu ka Seltsi edeSptdine tegewuS  seda mööda. kuse direktor hr Reiter dma seltskonnaga Wandras. Esiotsa oli etendustest osa wõt« mine rahwa poolt elaw, wiimati jäiwad aga paar etendust päältwatajate puudumisel koguni andmata. Wiru Jaagupi kihelkonnas Rägawerc Aru kõrtsi juures jäänud wiimati üks Mödriku wabadik oma hobusest pool nalja pärast ilma. Otse omaniku silma all kobinud wõöras mees ta ree pääle ja lasknud hobusel käia. MceS waadanud päält ja Pidanud asja naljaks, aga lahke sõitja läks ja jäi. Siis kratsis küll kukalt aga mis see enam aitab. Saaremaalt. Kihelkonnas sündis 2. webr. hale õnnetus. Üks 12 aaStane poisike saadeti tuuleweskile, kahte külimitu rukkid katki laskma. Poisike läks ja pani ka tuuleweski jooksma, aga natukese aja pärast kuuldi tuuleweskelt hädakarjumist ja nähti ka ühtlasi, et weske nagu takistama jäi. Peremees jooksis hädaohtu aimates M 22 Posti me e S. 1890