Tallinna Sõber M 30. KolmteillkümneS aastakäik. Tallinnas, Heinakuu 23. pääwal 1891. Ultüldikk ktklkht Eesti rahwale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas oindsorS'i Pärijate tkiikimajas: aastas 2 rubla, 40 kop.— pool-aoslas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rubla pool-aaStaS 1 rubla 70 kop. Kuulutused maiisawad tga rea ehk selle aseme peatt K kop. TeUimised ivöetakse waSta! Li,rdfors'i pärijate trülttmajas. - Pet-c»ar.,is - s. Seelandt. 54. —Jartus: Laalimann. - Aaüweres : Z. Auys. - Pawes: Ä Seideka-ra -Kapsaks - H.LoWerg.-Lihulas: A. Mütt..?r'ta°°di« - Wtlst/udisi^ ( raamatupood. - Htarwas: M. Aöder. - ZSörus -. Praua Aielrose.'- ZZakkas. M. Ztudolst. Kuresaares : Zh. Lauge. —Waal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor W. F. Eichhor n. Elab Balti»ki«, - kirjad täiwad Balriski HBaltischport La-riSouiS-llop^ Äkrgister: Wilja loomatoidu ootused suures riikis. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast: ! Kiuuitämatta selts. Rahwakoolide ringkonnad. Tuletõrjujate aasta-hidu. - Wirumaa Propst. I Nurjatu tegu. Õnnetused. Wargris. Pärnust: Tulekahju. Riiast: Theatre abir aha Peieiburist ' Keisri kobast. - Prantsusmaa laewusttk. - Ilmade ja wilja sõnumid kõigist riigist. ' ' Wilja ja loomatoidu ootused suures riikis. Kroonu-maade Ministerinmi poolest saab täieline aruanne  kõige Wene riigi pölluwilja ja loomatoidu kaswu üle mälja antud, mis Jaanikuu 15. pääwani ulatab. Ilmunud ei olnud see aruanne weel mitte, ,Düna Zettungil"  on aga wöimalik olnud, sellest enne ilmumist midagi teada saada ja selle järel oliwad lootused ja kartused  järgmised: Ringkond, kus talwewiljaga rahul ei oldud, käib üle kõige Wenemaa mustmulla-maa, s. o. üle kõige wtljakamate kubermangude, peale Kijewi, Wolhynia ja Podolia kubermangude, kus Jaanikuu keskmiste pääwade seeS talwewiljaga rahul oldi. Wilets oli talwewili weel Nishni Nowgorodi kubermangu põhja-ida-poolisteS maakondades,  Kostronla, Wjatka ja Wologda kubermangude ida-poolistes jägudes, Kaluga kubermangu lääne- ja lsunepoolistes  maakondades, Smolenski kubermangus ja ühes jäus lääne-poolistest ja Wetkseli-kubermangudest. Su w i - wiljaga oldi Jaanikuu keskmiste pääwade sees rahul. Mitte täieSte rahul ei oldud ainult» Kasani, Simbirski ja Samara kubermangudes, Saratowi kubermangu lõune-poolises  jäus ja Ufa kubermangu mõnes maakondas. Nende aruandele juure on tähendada, et talwewilja kohta pärast Jaanikuu 15. paäwa paremaid oodata ei ole ja et need eksinud ou, keS ehk talwewiljast wiiinaks ikka weel läbistikku keskmisi  saaki lootsiwad. Selle «vasta ei ole wöimata, et rohkete wihmasadude järges, millest wttmaste pääwade seeS mitmest riigi maakonnast sõnumid tulnud on, suwiwili ka nendes ringkondades paraneda ja head saaki anda «võiks, kus Jaanikuu 15, pääwal wähe lootust oli. Täielist sõnumil sellest üle anda ei olnud weel wöimalik, sest maad, knst sõnumid korjata tuleb, on wäga laiad. Ootused loomatoidu peale oliwad Jaanikuu keskmiste pääwade sees wähesed löune-poolistes lageSttku-kubermangudes, peale Bessarabia ja Kherssoui kubermangude, keskmistes musimulla-kubermangudeS,  peale Poltawa kubermangu, põhjapooltstes  mustmulla-kubermangudes, peale Tscheruigowi kubermangu, kõikides ida-poolistes ja löune-ida-poolisteS mustmulla-kubermangudes ja Nishni Nowgorodi kubermangus.  Talwewilja seemendatud pind oli ülepea kahanenud,  osalt põua järges sügisel 1899, osalt seemne-wilja puuduse läbi, iseäranis ida-poolistes ja löune-ida-poolistes niisamati aga ka talwewilja sandi orase ümberkündmtse läbi suwiwilja mahategemiseks. Seesugust überseemendamtst on palju olnud koikiS mustmulla-ringkondas,  Smolenski ja Kaluga kubermangudes, mõnes läänepoolises  ja Weikseli kubermangus, Nishni Nowgorodi, Kostroma ja Wjatka kubermangudes, osalt ka Pihkwa, Nowgorodi ja Wologda kubermangudes, ümberküutud oras-püldude peale on liua odawate hindade ja . tatrale köikuwate kaswude pärast enamist kartuhwletd pank  dud ja kaeru ja odre külwqtud. Wiiinane talwe on ü koduloomadele iseäranis raske olnud, Iseäranis lõunenjpooliStes  lagestik,«-kubermangudes oli loomatoidu puudus p.uii suur, et sagedast katuse-õled loomatoiduks tqrwitatud ch saiwad; palju loomi on loomatoidu puuduse järges langeja  nud. rohkem töölisi ennast tööle pakkumas olnud, kui neid tar,vilalt.  Tööliste «voolamine lõune poole oli wähene, seal aodatawa wilja-ikalduse järges. Pääwq-palgad on igal oolel wäga madalad." Kardetawa nälja-häda pärast on, kuida juba meie lehe endistest numretest näha. Riigiwalitsuse poolest mõnda nõuu wöetud ja Wene lehed annawad omalt poolelt järges  nõuu, kuida seda häda tagast tõrjuda tulla, ei leia aga muud nõuu, kui raha Riigikassast anda, mis ju selleks korraks aidata woib, muidugi aga rahwa maksust tulewatel aegadel kõrgendab, juba sellepärast üks kahtlane asi on ja peale selle rohivast wälise abi peale lootma harjutab, mis «veel kahtlasem asi on. Nende kirjutab ,Nowoje Wremja:" »Liiga suur kokkuhoidmine et oleks siin oma õige paiga peal. Iga million, mida leiwata talurahwale antakse, kergitab hoolekandmtse-kulusi tulemaks aastaks suurel mõedul.  ühel nii iseäranis «vaesel aastal piab Riigikassa üht kinnikamise-prämiat maksude korralise sissetulemise heaks järgmiste «viie aastate kohta maksma, kui see prämia  ka 29, 39, 49 millioni rubla suur piaks olema. Niiheaste Riigiwalitsus, kui ka need rahwa-jäud (klassid, seisused), kes häda-aastat kergemini «välja kannatamad, pia«vad Maakonna-««õuukogude «vasta tänulikud olema, et need õigel aeal üles ärkanud on. Soowida ou aiuult, et abi õiete korraldatud saab ja mitte kitsikult antud ei saa. Häda sigitab häda ja kui abt liiga hilja tuleb ehk ihnsast antud saab, fiis jätab nälg oma järeltulijatega, haigustega  ja rehkendatud suremistega, aastate peale sügawaid jälgi rahwa-majapidamises ja riigi-rahaS järel. Igaühel on weel «viljaikalduse aastate järjed seitsmekümnemate aastate lõpul ja kaheksakümnemate aastate hakatusel meeles. Praegu lõpetatud sõda oma tuhat-milliouite kuludega rõhus «veel raskest meie riigi raha peale. Nüüd tuleb wilja-ikaldus pärast önnelikkuid aastaid, kahe kuulmata wilja-rikka aaStaga. TäieSte wöimalik piab fiis ka olema, jõudu mitte üle-aru hoida, et mitte aiuult häda kahandatud, «vaid omast kohast ka tulemad aead kinnituse (assekuranzi) alla «võetud saaksiwad." See on ilus küll, ou selleks korraks ka tõeste tarwiS, ja sNowoje Wremja" saab selle eestkostmise eest wist rahwa poolt ka palju kiitust leidma. Tulewate aegade kinnitamiseks ei ole sellest aeglifest, sel korral kibedast tormilisest, abist aga wist mitte palju loota. Pärast kiidetud  kaht ülirikast aastat oleks ometigi talukoguduStel za üksikutel majapidajatel niipalju tagawara pidanud olema, et «välist abi nii ruttu tarwis läinud ei olekS. Häda suurem põhjus on wist talumaade liialine killutamine üksikute  majapidamiste, keskis, mis peremehi sunnib ,tööd otsima" minemq ja põllu-ktldude harimist naeste, laSte ja raukade hooleks jätma. Enne et saa asi wist mitte paranema, kui jägatawast , hingemaast" kindlad talukohad ühes suuruses tehtud saamad, mis peremeestele, nende perekondadele ja kibedamal töö-aeal ka päimilistele tööd ja leiba annawad, kuida see meie kodumaal tehtud on, mis üle Wette lehed ja nende sabaraknd meie kodumaal omal aeal mitte küll sõimata ei jõudnud. Teiselt poolelt tuleb maarahwa häda riigi seespidistes kubermangudes kasu-laenajate (Wucherer) poolt, kelle peale nüüd tähelepanemist  heitma hakatakse, , Justuõi Krai" (,Löunepooline piir") kirjutab selle üle: , Niiheaste linnades nagu külades on kasu-laenud (Wucher) nii kohkutawat möetu wõtnud, et sellest nende täielist häwitüst karta on, kes ühe ehk teise põhjuse läbi sunnitud, saamad, kasu-laenajate teenistust tar«viisina.  Iseäranis rohket leikust kannawad kafu-laenajad waeste tööliste käest kokku, kellel muud stssetuiemist ei ole, kui nende kate»töö eest «vaewalifelt maksetud paik, nende inimeste keskist, keda mahemgi tõukamine nende eluS, «vähemgi ülekorraline wäljaandmine, ikka kasu-laenu wõtma sunnib. Aga fee ei ole kaugelt weel mitte kõik. WiimaStel  aegadel on kasu-laenud ka nendes ringkondades aset wõtnud, kes mnidu mitte waesuse sundmuse all ei seisa, on ka seal jgaS kujus õitsemas, ja on rahwa-jõudu ülepea alt ära õõnistama hakkanud. . . Kahtlust ei wõi olla. et nuhtluse-seaduse puudus kasu-laenajate wasta, meie juures nende arwamata kiiret kosumist mitte wähe tuetanud ei ole. Meie juures «valitseb seduse4undjate juures weel see mõte, et riigil õigust ei olla, ennast eratallitnSte sisse segada. See põhius-möte, see nuhtluse puudus, on senna saatnud, et mitmesuguste «varjus tallitajate ametmeeste ja kasu-laenajate ike juba kandmataks saanud on. Ikka sagedamast  ja waljumaft töstawad ennast healed tarwikuse kohta, neid seltskonna-nuhtlusi kammtstada ja karmist nönusi wötta, nende kahjulikkust tallitust seisma sundida. Köit meie aeakirjaudus hakkas sellest asjast kirjutama, ka mitmed Maakonua-nöuukogud andsiwad palwekirjast selle wasta sisse. Nüüd näib Riigiwalilsus seda aSja kindlast oma kätte wötma." Tarwis on seda wäga, nimelt talurahwa heaks nendeS kubermangudes, kuS Juutidel elada õigus on. Need kasu-laenajad ostaivad seal waese talurahwa  käest, kelle weikesed põllud neile leiba leikusest leikuseni  ei anna, nende wilja kõrre peal poole hinnaga ära. Talupojad on seal kõige raskema orjuse, kasulaenajateorjuse,  alla langenud. Parandust talumaade korraldamises  ja kasu-laenajaie waSta läheb kibedast tarwis, et rahwamajapidamine  ja riigi-maksud tulewate aegade peale möjuwat  kinnitust saaksiwad. Liiwimaa ja Eestimaa pölluwilja ja looma - toidn ootuste ja lootllste üle toob „Baltimaa Kuukiri" järgmist aruannet, mis Jaanikuu 19. pääwani ulatab: ,Muidu hea tlmade-käik sellel aruande-kuul ou kaht umbkasulist nähtust toouud. Külma esimeses ja põuda wiimaseS kolmandikkuS. Harjumata külm, mida meie Lehekuu  lõpul ära nägema pidime, ei ole sellepärast nii palju kahju teinud, kui muidu oodata oli, et see aasta ülepea üks hiline aasta on. Zkka on aga mõni noor kasw ohwriks  langenud ja lopsakas kaswus, mis soojast Lehekuust kosutatud oli, sai takistatud. Põud kõrgendas ennast harjumata  palamuse läbi, mis läbi Jaanikuu pittema aea kestis, nenda et mitmes paikas põllutööl selle all kanatada oli. Iseäranis oli kesapöllu harimine ja sõnniku fiSsekündmine,  mis raskast tegi. Kange sauemaa oli nii kõmaks läinud, et töö mõnes paikas seisma pidi jäätud saama. Ühes aruandes on üteldud, et 4 ruut-jalga suured pangad sahaga üles tõstetud saiwad, nenda et hobused raskest käia wöinivad. Igapidi soowitud, ka noortele orasetete  wäga tiilns, oli see wihm, mis Jaanikuu 16. päämast  18. pääwani üle maa läks. Kahjuks ei olnud seda wihma mitte igal poolel ja fee ei olnud ka igal poolel rohke küll, tulema põua maSta mõjuma. Maawihmaks see ei saanud. K e wadene see men damt ne, mis aruande-kuul, umbes Jaanikuu 6. pääwal, lõpetatud oli, on, kui ka natuke wiiivitatlld, läbistikku korraliselt ja hea aeaga tallitatud.  Külm Lehekuu lõpul ja selle peale enamist ilma wahe-aegse wihmata tulnud kuiw-palawad ilmad, oliwad suwtwtlja kosumisele «vähem tulusad. Põldudel suurest looduslikust «viljakusest, ehk kangest rammutud maadel wöifiwad