läbi, ning tema lsota oma elu selle läbi ka kergemaks minewat. Elsa mõtles seda kõik, mida wigane laps temale töö juures jutustanud,  praegu mäge ülespoole sammudes üle. Temal oli hea meel et korra üksi olla ja mõtelda wõis. Oli tema teiste hulkas, ning ei rääkinud ühte soodu, siis küsiti igast küljest: „Mis sull nuga on? Miks sina wait oled? ehk: Mille pääle sa mõtled?" Täna tohtis tema wälja näha kuida tahtis, täna ei olnud keegi teda tähelpanemas, see oli ütlemata hea tundmine, korra ainult oma tahtmise järele midagi tehja. Nõnda mõteldes oli tema pooleni mäe kõrguseni jõudnud, siin pidi tema wälja puhkama. Tema oli paastu ajasest juhtumisest nõnda põduraks jäänud, et midagi enam wastu ei pidanud, hing oli temale praegu mäge üles poole minnes kinni jäänud. Ühe männa salgu alla pehme sambla pääle heitis tema nüüd pitkali, ja waatas ülesse sinama kaema poole, kuuni silmad kustusiwad. Üks wäikene putukas püüdis ühte rohu liblet mööda ülesse saada, kümmekond kordasi läks tema katse nurja, wiimaks aga korda. Päikene seisis juba madalas, pilwed wärwisiwad  ennasid mitme, punase, kulla ja roostkarwaliseks. Neiu waatas neile järele, nende mitme sugust kujutusi, suur ema muinasjutudega, mis temal meel meelest läinud ei olnud kõrwa seadides, suur ema oli temale ikka jutustanud, et nad ilusad maakohad olla, kus wõlud ja halijased ased vlla. (Järg tuleb.) oma naisega seda imeks panid ja kui ta õue läks, läksid nad järele ja nägid, kuida J. N. oma naise surnukeha ree püäle sidus ja teda tahtis ära wita. Ta põgenes, aga wähe aja pärast saadi teda ühest kõrtsist kätte. Ta tunnistas, et ta oma naisega riidu oli läinud ja et ta teda puuhaluga oli maha löönud. Wirmnaalt. Wäike-Maria kiriku juurde sõitsiwad 17. Webruaril kaks pruutpaari laulatamisele. Nii kui see musiks on, sasivad hobused nii ajatud, et nad mahus ollwad. Hobused saiwad kinni pandud ja pulma rahwas läksiwad  õpetaja juurde; nende sekka, kes meel wäljaS oliwad, segasiwad aga ennast kaks tundmata meest ja tegiwad nagu olcksiwad nad hobuse omanikud, silitasiwad hobuseid, ja kahetsesiwad neid, et nad nii märjalt wäljaS pidiwad olema, üteldes: „Anna nüüd wõerale oma hobust!" Nende sõnadega  tegiwad nad hobused lahti, „jalutasiwad" neid 40 wersta eemale, kust pärast kelmisi kätte saadi ja kohtu alla anti. Rakwerest. Rakmeres sündis hiljuti üks hale naljakas lugu. Minewal nädalal tungis waras köstri hoone pöningule ja hakkas jääl järele uuri- Mnisi tegema, kuS juures ta pimeduse läbi eksitatult tahtiolewast pööningu luugist alla otse kohe talli kukku». Põgenemisest ei wõinud juttu olla, sest kõik uksed oliwad lukkus. Nii oli ta siis terme öö wangis ja ootis wabisedes oma lunastamist. Teisel homikul leiti teda säält, ja muudeti tema talliwangistus politsei -vangistuse waStu. Moskust. Palme meremeestele. Meremehed tsadwad, et nüüd laewa kettide ja ankrute päält kaunis suur tolliraha maksta on, 1 rbl. 20 kop. k?-llas puuda päält, mis paberi rahas ligi 2 rbl. puuda kohta wälja teeb. Keiserlik Mosku mereasjanduse selts kirjutas selle asja üle raha ministrile möödaläinud aasta suil ja sai -vastuseks, et fee tolliraha maksma peab jäema ja et Wme alamatel juba nüüdki wõimalik on niisama  haid ankruid ja kettisid, nagu Inglismaalt, oma wabrikutest omandada, nõnda näituseks kroonu wabrikust Kolpinist, Peterburgi lähedal ja Wotkina kroonu ivabrikust Kaama jõe juures. Niisugust wastust saades, pööris selts kõige esite end nimetatud  wabrikute walitsuste juure, selle palwega, et teada annaks kui kallilt nad ankruid ja kettisid müüwad. Aja jooksul tuli nüüd wastus, et Kolpinis  era inimestele kettisid ja ankruid ei walmistatagi.  Wotkini wabrikust, mis ainult Wolga ja Kaspia mere laewamcestel lähedal on, tuli teadus, et sääl proowitud purjulaewa kettisid järgmiste hindade eest saab walmistud: Vt tollilise keti eest 14 rbl. kop. puuda eest. °/s „ „ „ 8 „ S 0 „ „ „ Va „ „ „ S „ 40 „ „ „ V» tollilise keti eest ü rbl. 10 kop. puuda eest. V» ~ ~ ~ 4 „ 80 „ „ „ „ 4 „ 40 „ „ „ 1 „ „ „ 4 „ 30 „ „ „ iVtiVs ja IV» „ „ „ 4 „ „ „ „ IV» „ 3 „ 60 „ Ankrud saamad järgmiste hindade eest walmistatud: 65—80 pnuda rasked 6 rbl. 80 kap. puuda eest. 45-60 „ „ 7 „ 20 „ „ „ 30—40 „ „ 7 „ 60 „ „ „ 15 —25 „ „ 8 „ „ „ „ Need on nüüd need armud, mis matjamaa hindadega tarivis mõrreida on, et meie selts ja kõrge walitsus tõsiselt selle meie laewade ehituses küllalt tähtsa asja üle otsustada wõiks. Sünniks teada, kuidas meie Baltimeres sellega lugu on. Sellepärast palun meie meremehi mulle üles anda, kui palju nad oma laewa kettide ja ankrute manade ja uucde eest on maksnud, kus, missuguses rahas, missuguse kaalu ja jämeduse eest, et ülemal seiswate armudega hästi wõrrelda wõiks. Mida rutcmalt neid armusid kokku koguda wõin, seda parem see on, sest tänawu saab tolli küsimus lõpu otsustamise  alla tulema Kirjasid palun mulle järgmise adressi all saata: Kloonna, NneniiMnn, MAi. LbQiong, nn. 6 u-iix X. lZnzi.WZ.laxx. Palun ka teiste ajalehtede toimetusi, kellede lehed meremeeste kätte lähemad, seda lühikest kirja üles wõtta. Wõib olla, et mõnel laewamehel ka wõimalik on koguni ajalehtedesse wastuse teatusi E. Waldemar. Moskus, 30. Januanl. Möndasugust. Üliõpilane. Õllepois, anna minu koerale kolm worsti, täna on mu sünnipäew ja ma tahan ainult rõõmsaid nägusid näha. Mellbörnes, 25. Detsembril 1889. Kiri Anftraliast „Olewiknle." (Ots). Siin on töörahwas walitscjad ja nad waliwad need parlamendi liikmeteks, kes nende meele järele on. Igal mehel on siin ivalimise õigus, olgu mis maa mees ta on. Ükski ci küsi sinu käest, kes sa oled, kust sa tuled ehk kus su pass on ehk maksa raha, maid ainult nõutakse, et inimene õiglane on. Kes siin on sündinud, wõib siit ilma kellegi käest küsimata Sra minna ja elada mõeral maal, nii kaua kui ta tahab. Soowib ta jälle siia tagasi tulla, siis wõib ta seda häämeelega teha, ilma kopiku maksuta ja tal on needsamasugused õigused kui teistelgi. Passist ei ole iialgi juttu. Australiat kutsutakse töörahwa paradiisiks. Wirga tööinimese kohta on see õige. Siin on lühikised tõötunnid ja kõrge palk. Töölised kannawad  häid riideid, hõbe- ehk kulduur taskus ja kena majakraam korteris. Korter peab wähemalt neli kuni wiis tuba suur olema. Kohwi juuakse kolm kord päewas. EnamiSte igal töömehel on oma maja ja plats. Neid saadi enne pankade läbi wäga kergesti, kuna nad nüüd ju õige kalliks on läinud. Hoolakad töölised ostsiwad enesele ehituse platsi ja maksiwad iga kuu omast palgast ühe jäu oma platsi ette, kuni kõik tasa sai. Siis anti talle walitsuse poolest kiri wälja. Selle Ml seisab maa plaan ja tunnistus, et see ostja omandus on. Nüüd tuleb maja ehitamine. Selleks laenab talle rahapank maa tüki pääle tarwilise summa raha, töömees ehitab maja ülesse ja maksab omast palgast iga nädala ühe jäu sellest tagasi. Kes näituseks sada naela sterlingi (7—Boo rubla) on laenanud 12 aasta pääle, see maksab igas nädalas 5 shillingat (1 nael sterlingi 20 shillingit) panka. 12 aasta pärast on siis kõik tasa ja ta saab pangast omad maa ja maja paberid selle tunistusega tagasi, et need tema omandus on. Niisuguste laenude juures tulewad aga ka mitmesugused  kulud maksta. Adwokadile näituseks 100 naela sterlingi laenu juures ligi 7 naela sterlingi. Siiski on siin niisugune laenamine parem kui rendi maksmine. Mina laenasin ka omal ajal raha ja praegugi olen meel 250 naela sterlingi mõla sees; aga uks mu kohtadest on ühes suure alewi pääuulitsas. Minema aasta pakuti mulle selle eest 2000 naela sterlingi. Ma ei müünud teda ära, sest et siin siis suur maakauplemine oli. See koht, kus ma ise elan, on umbes 500 naela sterlingi wäärt. Ma arwan, et meil siin ka pahad ajad iulewad, sest siin on praegu palju töörahwast kui murdu ja majasid ehitatakse enam kui neid ostetakse. Sakslasi woolab siia kõigilt poolt kokku. Need teemad odawamine tööd ja müüwad odawamine majasid ning siitmaa mehed kutsuwad neid juba Hiinlasteks. Noored mehed on siia ühe seltsi asutanud, kes selle eest hoolt kannab, et ainult liin sündinud mehed tööd saamad ja wõerad kõrwale jaamad. Üleüldse pruugitakse siin enamiste noori inimesi töö juures, nii et wanematel maga raske on tööd leida. Wiktoria on küll paradiis, aga ainult siin maal sündinud rahim.le. Wõeras peab siin palju waewa nägema, enne kui ta sellest osa saab. Wõerastel on siin kõige kergem paremale järjele saada, kui nad kauplema ehk maad harima hakkamad. Siiski wõiwad ainult need seda ette wõtta, kell hästi raha on. Raha on siin odaw ja kaup ning maa kallis. Ainult tuhandatega wõib hakatust teha. Mellbõrni (Mellbourne) on wiimsel ajal maga ruttu kaswanud. Kes siit 10 aastat ära olnud, ei tunne teda wististe enam. Mellbörnis ja ta alcwitcS elab praegu SOO,OOO inimest (mitte 200,000, nagu ekslikult minemas numbris seisis.) Kümne aasta eest ei olnud siin kõrgemat kui kolme eluga majasid ja uulitsa pääl mõis takistamata sõita ja jalutada. Linna ligidal oliwad arwa mõned alewid ja ehituse platsid olid odawad. Nüüd ehitakse juba linnas kolmeteistkümne eluga majasid, mitme soja tuaga, ja räägitakse, et nõuu olla kahekümne kaheksa kordsid majasid' ehitada. Ajalehed ütlcwad, et kui wõimalik on kakskümne kaheksa kordsid majasid ehitada, et siis ka sada kakskümne kaheksa kordsid ehitada wõib. Kus enne linna ligidal puiestik ehk mets oli, sinna on nüüd tore alew tekkinud. Maa, mis enne S—6 naela sterlingi maksis, maksab nüüd S—6oo, mõnikord ka kuni 1500 n. st. Maad müüakse siin ruutjata wiisi. ÜheS alewis 7 wersta linnast eemal maksab näituseks üks ruutjalg maad 1 nael sterlingi, linnas kümme kord rohkem. AuuStatud toimetus, mina ei jõua teile kõigest sellest praegu kirjutada, mis siin on. Parandage ja ponkteerige ise need read ära ja tarwitage neid kui arwate. Palju südamelist terwitufi Teile ja armsatele suguwendadele kodumaale! H. Kauper Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksamaal ei wäsi suud ja suled Bismarki ametist lahkumise kohta ikka uusi teatusi ja arwamisi ette toomast, nn et ju mõned mõjuwad hääled nooMwad, sarnast 14 Saarlane 1890