Tartust. Tapalt Tartu poole 8. wersta sündis Balti raudteel 14. apr. õhtul hale õnnetus. Keegi noor (arwata 23 aastane) tütarlaps M. M. oli rööbaste pääle heitnud, ja ehk küll masinist lugu märgates kohe rongi seisma jätta püüdis, sündis seismajäämine alles, kui rong õnnetumast  üle oli jooksnud. Ta leiti surnult; wagoniratas oli ta tagumise poole pääd purustanud. Õnnetu oli wiisakalt riides; ta juurest leiti kiri, kus ta oma saatuse raskuse üle kaebadeS oma teo põhjust seletas.  Kiri saadetud ülekuulamise tarbeks kõrgemasse kohta. Riiast. „Düna Zeitungi" sõnumi järele  tuleb 7. Mail Emangeli Luteriusu õpetaja Johann Kerg'i (Kerlast, Saaremaal P. t.) süüasi ametitoimetuSte pärast Sigeusulise  juures täieliku teadmisega Riia ringkonnakohtus otsustamise alla. Wenemaalt. (Tiraspoli kreisis) on loomad toidu puudusel nii jõuetuks läinud, et waesed taluinimesed ise äkkeid wedama peawad; kus aga loomasid sugugi enam järel ei ole ja neid kohtasid on olemas, kaewawad talupojad maa ülcö, et ivähemasti  türginisu ja otragi külwada. PeterburgisL. 23. Aprilli! „Zeitung sür Stadt und Laudsile" saadetud sõnumi järele ou miui s teriu IU ist käsk „E es t i Kirjameeste Seltsi" äralöpetamiseks awaldatud. Sää! on möödaläinud aastal 6460 abielupaari laulatud. Lihawötte nädalal wõttiS politsei pealinna  uulitsatelt 1736 joobnut inimest kinni ja pani nad pea selgitamiseks „kuiwama." - Säälsetelpangapidajatelonalatisuurte summade maksmisega tegemist, kus palju ettewaatust waja. Nad tahawad wäljamaa wiisi järele kassa juurde sala päewapildi masinad seada, et mõnda kahtlast raha waStuwõtjat kohe pildiks üles wõtta wõiks. Sääl on (>5265 kooliarulist last, millest umbes 17,000 lugeda ega kirjutada ei oSka. Üht jagu kooliarulistest lastest koolitatakse linna kulu pääl. Kui kõik lapsed koolis peaksiwad käima, peaks senise 300 rahwakooli juurde meel 250 rahwakooli awama, mis pääle iga aasta linnal 500,000 rbl. rohkem wälja läheks. Juba mõnda nädalat liigub aja lehtedes jutt, et riigiwalitsus waimustamate  jookide müümist oma kätte tahab wõtta. Nüüd räägitakse kaunis kindlaste, et sisimiste asjade ministril nõuu olewat põletatud wiina kauplemist kroonu üksiõiguseks  smonopolj wõtta. Selleks tahetawat esiotsa neljas kubermangus katset teha, et näha, kuida asi sigineb. Sellega loodetakse  joomist wähendada, sest kroonu poolt ametisse seatud meestel, kes kindla palga saawad, ei ole mingit põhjust rahwast jooma meelitada, neile jooki wõlgu anda, raha asemele wilja ehk asju pandiks wõi maksu eest waStu wõtta j. n e. Ka ei ole sellel korral mitte karta, et wiin mõnesuguste kahjuliste ollustega wõltsitud, ehk rikutud saab, kuna puhas wiin terwisele nõnda kahjuline ei ole. Siis loodab walitsus selle läbi ka salaja wiina kauplemisele lõppu teha, mida kõigest walwusest hoolimata  ometi siin ja sääl leida peab olema. Ka jooma kohtade arwu mõteldakse wähendada.  25 mill rbl. paberiraha on rahaminister  hiljuti ärapõletamiseks määranud. Warsshawist. 23. Aprilli ööl on SserkowSki suur lambiwabrik ära põlenud. Kahju arwatakse umbes 100,000 rbl. suur olcwai. Soomemaalt. Uus ajakiri „Gutenberg"  tuleb Soomes juurde. Nagu nimi ju näitab, on see trükitöö-aSjanduse sisuga. Lehe wäljaandmiseks on Soome trükijate ühisus luba saanud ja wastutaw toimetaja on H. Kajander. Leht ilmub Soome ja Rootsi keeles ühtlasi, 10 ;korda aastas, kaks trükipoognat suur. Helsingist. Kui wali korrapidamine siin walitseb, näitab järgmine lugu. Hiljuti ostis keegi wana mees Wiiboris soldatite käest paarkümmend leiba ja läks neid Helsingi turu pääle müüma. Sääl astub sandarm juurde ja küsib, kust ta need leiwad  on wõtnud. Ehk ta seda küll kohe ära seletas, ei uStud ta juttu ja woeti leiwad käest ära, sest et tal tunnistuskirja ette näidata ei olnud, kust ta leiwad oli ostnud. Nüüd hakkas järelekuulamine, mis 3—4 päewa kestis, künni kõik leiwa müüjad soldatid üles oliwad otsitud, ehk nad küll laiali mitmes polgus oliwad. Kaks jäiwad aga ometi puudu ja neid ei olnud kuidagi wiisi wõimalik leida. Wanamehel ei jäänud muud nõu järele kui palkas kaks soldatit, kes ütlesiwad, et nad temale leiba on müünud.  Nüüd alles anti leiwad mehele sandarmi  walitsusest kätte ja kinnitati, et ta edeSpidi iga müüja käest tunnistähs peab wõtma, kui palju leibasi talle on müüdud. kisaga hakkas ta oma eestseisja kätte kinni. See naeratas hõiskades, ning kui Metsahannes  waikis, ütles ta külmalt teenritele, kes imestledes päält waatsiwad: Herra graf kässib, et see häbemata poiss kinni wöetud saab. Siduge teda ja wiige teda lossi pääle, kus meie teda kaugemale tahame kuulata. Eks ole tõsi, see on ometi Teie tahtmine, armuline härra! Tõeste, tõeste! hüüdis ses rutuga, ja pööris Mstsahannssele, kes poolesgi ei teadnud, kudas temaga oli, selga. Ära temaga, nii ruttu kui wöimalik, ning kuulge: et teie teda mitte putkada ei lase! Teie kõik peate mulle tema eest istuma! Edasi, ruttu! Kui Metsahannes nägi, kui sandist asja seisukord tema poole pööris, katsus ta põgeneda; sest seda nägi ta loomulikult, et ta, mangistud, oma sõbradele mähem kasu mõis saata, kui priiuses. Ruttu kargas ta tihnikust, aga ruttem meel ajas Roden oma nobeda hobusega tema zärel ja sai teda mõne sammuga kätte. SäSl ta on! hüüdis ia innetu naeruga  ja hakkas Metsahannese kraess kinni. Kuri südame-tunuiõiuS nuumab teda ning seepärast tahab ta põgeneda. Aga pea, poisike! see eest tahame meie juba muretseda, et sa mitte praegu põgeneda ei saa! Siia, poisid ! Siduge seda kelmi! Kelm oled sa ise! hüüdis Metsahannes pahanduses, ja katsus asjata ennast Rodeni käest lahti kiskuda. Ligemal silmapilgul oli ta noore grafi teenridest ümberpiiratud, ning üks hoop, mida Roden oma raske piitsa jämeda otsaga tale pähe andis, uimastas  teda nõnda, et ta enam jõudu kaugema vastupanemise, ega sõnu oma wabandami- seks ei leidnud. Tema mõistus kadus; teda wiidi lossi pääle, tõugati wangistuse, mille raud uks tema taga kärinal lukuttai. Kui ta oma uimastusest ärkas, ning tema silmad pimedusega harjusiwad, nägi ta ennast ühes niiskes, kitsas ruumis olewat, millesse ülewelt waewalt üks walguse soon sisse langes, ja kurwalt õhkas tema: Oh Jumal, aita sina mind! Nad on mind maapõhja matnud, et mind siin wiletsalt surra lasta! Üksnes sinu juures on abi ja päestmine kurjade ja öölate nõu wastu. 9. Need oliwad kurwad ja kibedad mõtted, mis Metsahannese sees, tema kitsas mängistuseS,  liikusiwad. Ehk ta ennast küll sest süüst, mida härra v. Roden tema wastu tõstnud oli, täiest süüta teadis olewad, ei leidnud ta ometi hinge rahu selle teadmise sees. Ka aimas ta pimedalt, et ta waenlasel,  sest selleks pidi ta Rodeni pidama, iseäranis põhjused pidiwad olema, teda tee päält kõrwale saata ja kahjutuks teha, kõige jõuga armas ja uuris ta järele, et neid põhjusi leida. Et tal mõttes oli, seda pettust, mis gras Willemile tehtud oli, pöewa ette tuua, seda ei wõinud Roden niisama mähe teada, kui noor gras, ja seepärast ei wõinud ka mõimalik olla, et Metsahannes seepärast kui kurjategija sai mängis peetud. Peaks sa ehk enne juba härra v. Rodeniga kord kokku juhtunud olema? küsis  wang isennast; wahest koguni temale möödaläinud aegas pahanduseks olema olnud, mispärast ta sind wihkab ja tagakiusud?  Kõige jõuga mõtles ta järele. Niikaua kui ta oma kasuema warju all oli olnud, ei teadnud ta mitte ühe mehega kui Roden, kokku saanud olewad. Ka mustlaste seas elades ei leidnud ta üht jälge, ehk ta küll sellkorral mitmest maast läbi käinud ja mõnesugust  inimesi tundnud oli. Tema mõtted lendasiwad seepärast weel kaugemale tagasi; selle sõbraliku kapteni juure, kes teda halastusest tühja saare päält oli ligi wõtnud, kuhu ta kord maha jäetud oli; selle laewa pääle, kus ta kõikidest põlatud ja peksetud oli; seesama laewa kipri juure, kes teda sõimanud, peksnud, ikka wihaste silmadega ta pääle waatnud oli suur Jumal, need silmad! Metsahannes kargas ülesse, ja käis rahutumalt  oma wangiStuse mööda. Midaelawamalt  selle hirmsa ja waewaft täis aea mälestused tema waimu ees üles tõusiwad, seda selgemalt astus hirmsa kapteni nägu tema seespoolse silma ette. Ning see Roden tema silmad, tema waatmine, tema hääl, tema pale kõik mäleStaS temale seda hirmust meest, ja tema kurja-tööd. Tõest oli sest saadik, kui Metsahannes weel poisike oli olnud, mitmed pilkad ja kirjud eluwahetuse aastad läinud; aga' siiski oli see hirmus elu nii sügamast tema sees aset wõtnud ja mäleStawaks jäänud, et need pitka-aja pool kustunud pildid wärske wärwiga  jälle ülestõusiwad. Herra v. Roden ning see kapten oliwad üks ja seesama inimene; see sai Metsahannesel, mida enam ta neid mõlemid üksteisega ühte seadis, pea tõe paist likuks, siis kindlaks arwamiseks ja tõsiduseks. (Järg tuleb.) Wäljamaalt. Berlinist. 24. Aprillil. („Kõnisb. Hart. Zeit" eratelegramm.) Nagu usta- 18 Saarlane 1893