Postimees «-5?, Neljapäewal, S. webruaril. M Kolmaskümnesüheksas aastakäik. K o lmaskiimnesüheksas aastakäik. Tellimise hind on: Postiga aastas 5 r. k. Postita aastas 4 r. k. 0, >? kst >/, 2 „ /» „ -- „ vei „ „ s, »» „ 1.,35 „ ~ t,s ?, ~ kuus —,.50 „ kuus —„4O „ Iga üksik nummer 3 kop. Kuulutuste petit-rida d kop., lehe eesotsas 20 kop. Tellimisi ja kuulutusi wõtawad wastu: lurjewiö lTart u s): P. Schmidt. Mäesepp, Millistfer. Reinbaum, Lell, Zirk, Weidemann, Uurig Tallinnas: ..Postimehe" talitus Harju wärawas K. Buscli. Ströhm, 9!iphardt Tõnismäel, Troll. Pärnus : Treufeldt, Dreimann, Erikson. K. Kosvrowsky. Toris : A.Martson. Sindis : Kirschbaum.  Uue-Wändra : K. Tomberg. Kärus : H. Lemberg. Hallingas : Kuusk. Wiljandis : Karow, Leoke, Leppik. Waiwaras : J. Muthmanu. Suureslaanis  :A. Hakkaja. Karksis : kirjutaja J. Ilmes. Põltsamaal : Leihberg, Jürmann, J. Terras. Otepääs:  „ Edasi" seltsi presid. C. Eisenschmidt. NuuS» takul: Eickenfeldt. Wõrus: Vielrose, Walgas : Rudolfi, P. Grünfeldt, K. Hiob. RHkwcres:  Kuhs. P. Erna ja N. Erna. Ki i«gi- Nõmmes : J. Reimann, T. Tammann, Kawilda: kaupmees C. Grnnberg. J. Lammas. Paudiweres : Inglist. Simonaö : köster E. Peter, son. löhmis : A.Roht. Narmas: Grigorjem, berg, Wackcr. luhkentalis : Paap. Kreenholmis: Kuusmann. Paides : Kalles : Luuk. Keilas : Maaberg. Roscnwaldt, C. Tambach. Haapsalus  : A. Koppel, Kimberg. KuresaareS : Lange. Waiknal: Weidermann. Peterburis: Seeland Leopas, Aunbaum. Gatschinas : Wainow. üksnes mitte pühapaewadel, suurtel pühadel ega kroonu pühadel. Toimetus on Peterburi uulitsas nr. 3 (Heuningi platsi ääres) K. A. Hermann'i trükikojas. Tallinnas on ..Postimehe" talitus Harju ivärawas, Tesloni majas. Toimetuse adress liht- ja rahakirjadelc „ Postimehe" toimetusele, ; Wene keeles: Li. r»õi.i ..Postimees", lttjmcmi., Weel mõni sõna kartohwlitest  ja põllu kurnamist. „Postimehe" minema aasta 102. numbri könekojas ilmus järgmine küsimine: „Palun asjatundjatelt  teada, kust saab kartohwlimaa  seda rammu, et tema paremat wilja kaswatab kui odrawõi  linamaa, kuna ju kartohwel põllu kurnaja üteldakse olewat. Mina olen juba 20 aastat suuremal  mõõdul kartohwlid kaswatanud  ja ikka nende järel odrad maas pidanud, mis alati rohkem wälja andsiwad kui rukki-körre maa pääl olewad odrad. Millal jääb siis kartohwli-pöld lahjemaks?  J. T." Et siiamaale soowitud asjatundjate  poolt nende küsimiste pääle wastust ei ole tulnud ja nähtawalt minu kiri „Kartohwlitest"  „Postimehe" nr. 90, 91 ja 92 küsimisteks asja on andnud,  kuna ma 90. numbris kartohwlid  suuremaks põllurammu tarwitajaks ehk maakurnajaks nimetasin  kui linu ja juurde lisasin:  „ Selle pärast ei ole siis laialine kartohwli-kaswatamin e ja rohke müümine põllumehele pika aja pääle mitte õnnistuseks, kui need põllurammu naelad ja puudad, mis kartohwli malkadega wiinaköökidesse weetakse, teisel teel jälle põllule tagasi ei saa tasutud." Ma põhjendasin oma tõendust lahutuskunstnikkude ustawate  armude pääle, kes sarnastes  küsimustes kõige õigemat wastust wõiwad anda. Põllutöös wõiwad mõnesugused  tingimised ja mõjud lühikese aja tähelepanemist kahtlustada ja petta, mispärast tema ajaloos küllalt eksimist ja kommistamist ette on tulnud, küllalt looduseseaduste  wastu eksitud ja patustatud  on. Kui kartohwlimaa pääl mõnikord  parem oder kaswab kui näituseks rukkikõrres, siis ei tohi /neie siin mitte mõtelda, nagu oleks kartohwel järeltulewa wilja kaswamiseks põllule rammu juurde lisanud, maid arwatawasti  tuleb suurem sigidus kartohwlimaa  rohkemast ja hoolsamast  harimisest, mille abil järeltulewale  wiljale enam toitu sulaks  tehti; wõib ka olla, et mõned  muud tingimised selle juures  mõjuwad on*) kuid see on 5) Kartohtvlitele püütakse paremat maad walida ja seda wõimalilult tublisti rammutaba,  mis muidugi mõista ka järeltulewa  wilja kohta mõiuta ei wöi olla. kindel, et kartohwel põllule uusi rammu - jagusid mitte juurde ei lisanud. Omal ajal tahtsiwad mõned mehed, nagu nimelt Jethro Tull j. t. tõendada muidugi mõista, eneste Lähelepanemiste pääle toetades et põllupinna sulaks ja peenikeseks tegemine hoolsa hari m i se abil tähtsam abinõuu tema sigiduse tõstmiseks olla. Hakatuses wõis hääde lõikuste pääle maadates ka arwata, et see puudulik õpetus  tõe põhja pääl seisab, kuna aga nüüd ammu selgeks on tehtud,  et ka kõige paremal harimisel  ilma rammutamata põllu sigidust wõimalik alal hoida ei ole, sest kust ilma tagasiandmata wõetakse wõi wähem tagasi antakse,  sääl peab tagawara wähenema  ja wiimaks otsa lõppema. Et laialise kartohwli - kaswatamise  ja rohke müümise juures talupoegadel tihti wõimalik ei ole põllule tarwilisi toidu-ollusid tagasi anda, siis ütlesin ma „Postimehe" 92. numbris: „Oleks kõrged kartohwli-hinnad ikka edasi kestnud, siis oleks ehk mõnesgi kohas põllud wiimaks nõnda ära kurnatud saanud, et nende saagid ikka aast-aastalt wähenema oleks pidanud. Saab aga kartohwel omas majapidamises  rahaks tehtud ja wiinaköökide  odawad humad on ju seks sündsad siis ei ole seda kunagi karta, waid selle asemel saab põllurammu kaswama ja nende sigidus tõusma." Könekojas  aga ütleb hr. J. T., et ta juba 20 aastat suuremal mõõdul  kartohwlid olla kaswatannd, kuna nende järel järgmine wili ikka hästi olla kaswanud, ja küsib,  millal siis kartohwli -põld lahjemaks jääda? Noh, põllu lahjemaks wõi mitte lahjemaks jäämine on sõnniku panemisega ehk rammutamisega ühenduses. Kui J. T. põllud sõnnikuna need taime toidu-ollused jälle tagasi saawad, mis säält lõikustena wõeti, siis ei jäägi nad lahjemaks, kuna see mastalisel korral seda rutemalt sünnib, mida wähemal mõõdul põllu kahju tasutakse. Üleüldsi on aga 20 aastat põllu kurnamise küsimuses nii lühike aeg, et seda kudagi mõõduandwaks  ei wõi pidada. On ju põldude  kurnamine mõnesgi endise aja wägewas maailma - riigis aasta-sadasid kestnud, enne kui nad selle järeldusel nurja läksiwad!  Ettewaatlik loodus ei ole taimede toitu mitte niisugusel olekul mulla põue panuud, et säält mõue aasta jooksul wälja saaks wotta, mis aasta tuhandetes  paigale pandud. Alles aegamööda saamad need ollused porsumise ja harimise abil sulaks ja sündsaks toimetoiduks muudetud.  Saab aga ka maike osakenegi  põllurammu lõikustes rohkem  ära wõetud, kui sõnnikuna tagasi antakse, siis peab see aegamööda  wähenema ja ühes sellega muidugi ka lõikused. Riigi sisemistes  kubermangudes, kus põllutöö  mitmel pool halwal järjel on, wõiwad ehk põllumehed ka küsida: meie isad ja isaisad on nõnda põldu harinud, kunas saab ta siis ära kurnatud? Arwustik  aga näitab, et sääl lõikused  wähenemisel on. Et wiimaste  aastakümnete jooksul, kus meie põllumehed rohkemal mõõdul  kartohwlid kaswatawad ja wiinawabrikutesse müüwad, lõikused  meel wähenenud ei ole, ei ole sugugi ime, kuna osalt sõnnik,  osalt täielisem ja parem harimine  põldude kahju ära tasus. Kas see ka kaugema tulewikuni nõnda jääks, see on küsitaw, wähemalt niisugustes majapidamistes,  kus sõnniku tagawara mõnesugustel põhsustel kasin on, Jutunurk. India würsti warandus. K r i m i n a l- r o m an. Conan Doyle järele Eduard Wilde. (Järg). 27 „Kui meie waranduse olime üle lugenud, kordasime oma wannet; meie tahtsime kokku hoida ja saladust truuwisti  marjata. Meie mõtsime nõuuks saaki julgel paigal ära peita, kuni riigis rahu jalale on seatud, ja teda alles siis eneste wahel ära jaotada. Nii kallid ilu asju kaasas kanda oleks liig hädaohtlik olnud ja kohe kahtlust  äratanud. „Jjeäralist ruumi, kuhu warandust ära peita, ei olnud kindluses mitte; meie pidime siis kasti sinnasamasse wõlwi-alusesse wiima, kus meie jurnukeha  olime maha matnud. Kõige terwema müüri sisse tegime augu, peitsime oma waranduse ära ja panime siis mälja murtud kiwtd jälle pmgale. Meie märkisime paiga selgesti ära, ning lähemal päewal tegm ma neli plaani, igaühe jaoks ühe, ning olime mandunud kokku hoida kui üks mees, ühelgi ei pidanud karma wäärt rohkem  õigust olema kui teisel. Seda wannet seda mannun ma ja panen käe südame pääle ei ole ma iganes  murdnud. „Teie tunnete India mässamise käiku, herrad. Kui Wilson Delhi linna ära wöitnud ja sir Colin Luckuowist  wõitu oli saanud, nõrkes mastupauemine.  Wärskeid wäesalkasid tuli juurde. Nena jahib pääsis üle piiri. Üks söjawäesalk pääliku Greathedi  all wöitis Agra kindluse ära ja kihutas jepoilased minema Rahu t uli maale tagasi ja meie neli hakka sime lootma, et aeg mitte enam kaugel  ei ole, mil meie oma jagatud saagiga wõiksime koju lipata. Üksainus  silmapilk hämitas aga kõik meie plaanid: meid wõeti kui kaupmehe  mõrtsukaid mangi. „See tuli nõnda. „Kui rajah omad kallid kiwid Achmeti  kätte andis, siis tegi ta seda, sest et ta teadis, et Achmet ustaw mees on. Aga idamaadel on inimesed  täis umbusaldust. Mis teeb rajah  ? Ta paneb teise, weel ustawama theori ametisse, kes esimest peab waritsema  ja walwama. See teine mees ei lasknud Achmet'it silmast ja käis nagu mari tema kannul. Teatamal ööl oli ta temal järel ja nägi teda kindluse taha kaduwat. Muidugi mõtles ta, et Achmet kindluses pelgupaika  on leidnud. Kui ta järgmisel päewal ise kindlusesse läks, ei leldnud ta Achmetist jälgegi. See oli tema meelest nii imelik, et ta selle üle ühe seldweebliga kõneles, ning asi puutus ka kommandandi körmu. See käskis kohe põhjalikku läbiotsimist ettewötta, ja surnukeha leiti üles. Just, tui meie kõige julgemad olime, wõeti meid mangi, tõsteti meie pääle kohtu ees tapmise kaebtust kolm meitest oliwad sel öösel wärawa juures mähiks  olnud, neljandat oli tapetud mehe seltsis nähtud Warandusest ei olnud ülekuulamisel juttugi, sest rajah oli ametist lahti lastud ja Indiast mäljaaetud;  ei olnud siis kellegil asja kohta osamötmist. Mõrtsukatöö tehti aga selgeks ja kahtlust ei olnud, et meie tõik nelt osawõmud. Kolm sikhslaft mõisteti emaegsele sumutööle ja mind surmale. Pärast aga muudeti  otsust minu kohta; ma sain sellesama  nuhtluse, mis teijedgi. Meie olime kõige kentsakamas olekus. Kõik neli wedasime ahelaid jalas ja meil ei olnud mingit lootust iganes jälle wabaks saada. Aga siisgi oli meil saladus, mis igaühele meist paleedes korterid oleks muretsenud; kuid meie ei wõinud oma rikkust tarwitada. Kuna elu meid oma kõige kaunimate annetega meelitas ja kutsus, pidime meie endale meeldida laskma, et kõige noorem junkrute meid jalaga tõukas j>a mõmmis, meie pidime oma riisi sööma, wett jooma ja rasket tööd tegema. See sõi minu südant ja tegi mind peaaegu hulluks; aga ma olm wisa ja talitsesin end ning ootasin  ikka parajat silmapilku. „See tuli ometi wiimaks. Mind wiidi Agrast Modrasasse ja säält Andamani saarestikule, Blairi saarele. Sääl oli ainult wähe walgeid mängisid,  ja et minu ülespidamine hakakusest  saadik hää oli, siis anti minule warsti eesõigusi. Mulle anti Hope- Townis hurtstk elamiseks ja ma elasin  kaunisti omal käel. See on ivilets koht, täis tõbe-idusid, Mount- Harriet'i jalal. Sääl, kus meie läbi arendatud maakrunt lõppis, elasiwad metsikud inimesesööjad, kes parajat silmapilku luurasiwad, et meie pääle oma kihwtitatud noolisid lasta. Meie olime mullakaewamijel, kraawilõikamisel  ja istandustes terwe päewa tugewasti tööl, aga õhtul oli meil natukene prii aega. Muu seas õppisin  ma ka tohtrite rohtusid malmistama  ja panin seda ja teist tema teadustest tallele. Seejuures piilusin ma ikka parajat silmapilku põgenemiseks  ; aga saar on mitu sada penikoormat  igast muust maast kaugel ja säälsetel meredel ei puhu peaaegu sugugi  tuult; nõuda näitas otse wõimata  olewat saarelt pääseda. „Meie arst, l)r. Sommerton, oli noor, elurõõmus mees, ja ohwitseridel  oli wiisiks tema korterisse kokku tulla kaardisid mängima. Apteek, kus ma rohtusid walmistasin, oli elutoa kõrwal; läbi wäikese akna wõis sisse waadata Tihti, kui mul igaw oli, kustutasin ma lambi apteegis ära, wõi' sin siis wäikese akna taga seistes nende juttu kuulatada ja kaardimängu päält waadata. See tegi mulle rõõmu, sest ma ise mängisin häämeelega kaardisid.  Mängijad oliwad major Schvlto, päälik Atorstan ja leitnant Bromby Brown, kes siinse kodu-sõjawäe ülemad  oliwad, pääle selle doktor ise ja kaks wõi kolm wangide ülemat wäike lõbus seltskond. „Üks asi torkas aga mulle seejuures  silma i ohwitserid kaotasiwad ikka ja ametnikud wõitsiwad. Sellega ei taha ma mitte ütelda, et pettust ette tuli, aga lugu oli nõnda. Wanad wangide inspektorid oliwad ju jestsaadik,  kui nad siin wiibisiwad, wühe muud teinud, kui kaardisid mänginud, ja harjutamine teeb meistriks. Teised aga mängisiwad ainult ajawiiteks za wiskasiwad kaardid wälja nagu just juhtus. Iga õhtuga saiwad ohwitserid  waesemaks ja mida waesemaks nad saiwad, seda suurem mänguhimu tuli nendele. Major Scholto asi käis kõige halwemini. Ta maksis esmalt kulla- ja paberi.rahaga, aga warsti hakkas ta wekslid kirjutama ja nimelt suurte summade pääle. Mõnikord wõitis ta natukene, aga nagu julgusewõtnttseks,  aga siis pööras talle õnn uuesti enam ja enam selga. Terwe päewa luikas ta ringi, tume kui äikese pilw ja hakkas rohkem purjutama, kui tema terwisele häa oli. „Ühel õhtul kaotas ta enam kui muidu. Ma istusin just oma hurtsi- kus, kui ta päälik Morsianiga mööda läks. Nad vliwad südamesõbrad ja alati seltsis Major näitas nagu meeletu olewat oma kaotamise üle. „Mina olen otsas, Morstan," ütles ta. „Ma pean teenistusest lahkuma. Ma olen kerjaja!" „Rumalus, wana sõber, ütles teine tema õlasid tatsutades. Ma sain ka hää löögi, aga" „See oli kõik, mis ma kuulda wõisin. Aga mu pääs hakkas asi käärima. „Paar päewa hiljemini luitas major Scholto lahe Ma tarwitasin  parajat silmapilku ja lähenesin  temale. „Ma paluksin Teilt hääd nõuu, majori herra," ütlesin ma. „Noh mis siis?" küsis tema, sigarit  suust mõttes. „Ma tahtsin Teilt midagi küsida, majori herra. Kas Teie teaksite mõnda kohast inimest, kelle kätte üht peidetud warandust wõiks usaldada? Ma tean, kus pool miljoni sterlingnaela  peidus on ja et ma ise seda rikkust ei wõi tarwitada, siis arwasin ma kõige paremaks, waranduse seaduse kätte anda; mõib olla, et selle eest minu nuhtluse-aega lühendatakse." „Pool miljoni, Small"  kogeles  major lahtisel suul. Seejuures waatas ta terawalt mu otsa, et kas ma tõtt räägin. „Jah, herra -- terme kogu kallid kiwisid ja pärlid malmis igaühele. Kõige imelikum selle asja juures on meel, et tõsine omanik riigist wälja on aetud ja et tal waranduse kohta enam mingisugust õigust ei ole, nii et warandus selle oma on, kes kõige enne ta kätte saab." „Wa!itsuse oma, Small, walitsuse oma on see warandus," kogeles ta;