maa kaubad Kuubas wäga kõrge tollimaksu alla. Selle üle saiwad wäljamaa riigid wäga pahaseks ning chakkasiwad oma kodu Kuuba produktide  sisseweole juuri takistusi tegema, nii seati näit. Ühisriikides Kuuba suhkur tollimaksu alla, mis umbes Vs tema ostuhinnast wälja tegi, siia saatsiwad aga kuubalased 620/ o oma terwest suhkrusaagift, kuna tast Hispaniasse  ainult 30/« wiidi. Kuuba saare ökonomialine elu hakkas uuesti tagurpidi sammuma. Pääle ökonomialise takistuse sünnitas  kuubalaste seas suurt nurinat Hispania wastu see asjalugu, et ikka weel nende eneste asjade õiendamise  juures kaasa rääkida ei lastud, kt neid riigi ametisse ei wõetud ja nendel mingisugust möjudust ei olnud nende ametnikkude walimise juures, kellele nad kallist palka pidiwad  maksma. Hispaniale oli Kuuba ikka weel lüpsi lehmaks: hispanlased, kes oma kodu kusagile ei kõlbanud, kellel aga riigi walitsuse ees küllalt soowitajaid oli, saiwad endale Kuubas  alati hääd kohad. Sellest wõib juba arwata, missugused mehed riigiametnikud Kuubas wõisiwad olla. Ametnikud nii hästi alamad kui kõrgemad wõtsiwad salakauba sissewedamisest osa, lasksiwad oma häämeele eest kõrget hinda maksta ja wõtsiwad iga ametitalituse eest iseäralist waewatasu. Kui aastal 1868 Hispanias kuninganna  Jsabella wastu mäss lahti pääsis, arwasiwad kuubalased, et ta nendele aeg kätte jõudnud on endale suuremat wabaduft wäewõimu abil muretseda, mida nendele hääga ei tahetud anda. Kuubas lõi mässutuli, mis sääl juba ammu tasahiljukesti tuha all oli õõgunud, järsku heledalt lõkendama, ning see asjalugu, et terwelt kümme aastat ära kulus, enne kui sellest mässust täiesti jagu saadi, näitab, kui wäga wihatud jääl Hispania walitsus oli. Hispania walitsus ei wõtnud aga sellest sündmusest kõige wähematgi õpetust. Tema politik Kuuba kohta jäi karma päält niisamasuguseks, kui ta senini oli olnud. Praegugi meel ei lasta kuubalast oma maa walitsusest osa wõtta, kuna nad kõik kulud, mis see õige wilets walitsus sünnitab,  peawad kandma. Maksudega, mida kuubalastelt wöetakje, õiendab Hispania walitsus weel hulk asju ära. mis Kuubasse sugugi ei puudu, nii Peab näit. Kuuba iga aasta 12 miljoni rubla söjakassasse maksma kuna tema ometi wissisti kunagi ühe wäljamaa riigiga sõda ei saa pidama. Pärast esimest mässu kruuwiti Kuubas  maksud üleüldse palju kõrgemale, kui nad sääl senini oliwad olnud; kõik kulud, mis mäss Hispaniale oli teinud, lükati kuni wiimse käpikuni  kuubalaste kaela. Nende sisse» tulekud on aga wahe-ajal ühte soodu kahanenud. Sest ajast saadik, kui zmirisuhkur suurel hulgal maailma kaubaturgudele hakkas ilmuma, on pilliroosuhkru wäljawedu Kuubast märlsa wähenenud, mispärast paljudes  istandikkudes töö täiesti seisab. Ka Kuuba tubakas ei leia enam küllalt ostjaid. Kuna aastal 1889 Kuubast weel umbes 125 miljoni rubla eest tubakat wälja saadeti, läks säält seda kaupa aastal 1894 ainult 65 miljoni rubla eest wäljamaale.  Seepärast kaswis töö ja teenistuse puudus Kuuba saarel wiimsel ajal iga aastaga suuremaks, sellega ühtlasi aga ka jäälsete elanikkude  nurin Hispania walitsuse üle, kes nende eest sugugi ei hoolitsenud. Kuubalased hakkasiwad ikka waljumalt ja waljumalt endale jälle enam wabaduft ja õigusi nõudma, ning wõtsiwad wiimati sõjariistad oma nõudmistele toetuseks c.ppi, kui nad ära nägiwad, et Hispania walitsus hääga järele ei anna. Kuubas on neli politist erakonda: wanameelsed, reformerid suuenduste taganõudjad), antonomistid senini kõige wõimsam  erakond, kes Kuubale täielikku isewalitsust, aga mitte lahutust His> baniast, nõudis ja separatistid, kes praeguse mässu alustajad oliwad ja täielikku lahutust Hispanist taga püüawad. Wiimsel ajal on Kuubas separtistide erakond wäga juureks kaswanud. Nii on siis Hispania täiesti wõõ. ritine, kitsarinnane oma kasu püütud asumaa politik seda teinud, et ta asumaad tast aega mööda lahti lõiwad, misläbi ta kaunis wäikeseks ja nõrgaks riigikeseks kokku sulas. (Lõpp). Wene-maalt. Kaugemalt riigist. Peterburist. Ülisuur jalgtekk  saadeti 7. skp. Mosrwast Peterburisse,  mida Keisrinna Majesteet Spasso - Setunskoi wabrikust talwcpalee  ühe saali tarwis oli tellinud. „Now. Dn." teate järele olla jalgtekk  I3V» X 14 arsina suurune, kaaluda 8 puuda, roosisid ja kujutusi olla ligi 500, mis ilma sisseömblemiseta  koetud. Jalgtekk walmistatud Keisrinnalt saadetud joonistuse järele. Selle walmistamiseks kulus 425 tööpäewa;  töötasiwud ainult Wene meistrinnad.  Enne ärasaatmist waatasiwad  jalgtekki mitmed kõrged auukand!«d.  Kuberneride palga kõrgenduse kohta on 8. skp. Kõigekõrgem käsk ilmutatud, mille järele kõigis Wene riigi jagudes, maha arwatud Poola kuningriik ja need kubermangud, mis sõjaministri walitsuse all seisawad, kuberneride  kindel aasta palk 10,000 rbl. pääle on määratud, arwamata  korterirahad ja muud palgalisad,  uus kuberneridel õigus on saada. Vize-kuberneride aastapalgaks on 4,500 rbl. määratud, millest üks pool päris palgaks, teine pool aga söögirahaks arwatakse. Poola kuningriigi kuberneride  palgad jääwad muutmata. Ka nende kuberneride ja vize-kuberneride  aastapalk jääb muutmata, kes Kõigekõrgema käsu pääle iseäralist lijapalka saawad, mis päris palgaga ühte kokku suurem oleks, kui uue seaduse  järele määratud aastapalk. Selle seadluse läbi 271,859 rbl. wõrt suuremaks minewad kulud tulewad  Kõigekõrgema käsu järele riigirenteist  wälja maksta. Palju adeli-mõisasid pidi mõisnikkude põllu-pangi nõudmise pääle neil päiwil oksioni alla langema.  Nagu „St. Pet. Ztg." teatab, olla aga nüüd need mõisad kõik kuulutuse - lehest maha kustutatud, mille omanikud ühe osagi sisse nõutumatest  wölgadest tasuda jaksawad. Tähtsa kingituse on Preisi prinz raha-minister v. Witte'le andnud: ühe kunstlikult walmistatud ja brilljantidega rohkesti ehitad toosi, mille wäärtust asjatundjad  kuni 6000 rubla pääle arwawad. Arstlisi kursusi hakatawat  waimulistes seminarides andma. Esialguslised katsed mõnes seminaris olla hästi korda läinud, nagu „Now. Wr." teatab, mispärast arsti-teaduse algusõpetust kõigis seminarides plaanilikult  öpeasjaks tehtawat. Oranienbaumi lähedal on 10. skp. suur tulekahju olnud. Penigi küla, kus Kroonlinna jõukamad elanikud suwitamas oliwad, põles maha. Moskwaft. Hodõnka önnetuse  kohta olla „Düna Zeitungi" teate järele Moskwa pääpolizeimeister  polkownik Wlessowskt järgmise seletuse andnud: Asja kohta on palju lahku minewaid arwamisi kuulda, üksnes selle poolest on kõik ühel mee. lel, et õnnetus suur on meile ootamata pääle langenud looduse awaldus on. Wast on kingituste jagamine,  mis teistel troonimistel aas. tasadadest saadik wiisiks wöetud, uuemal ajal ikka raskem korraldada. Weel eelminewal kroonimisel oli Moskwas see asi hõlpsam. Praegu aga on Moskwa elanikkude arw juba üle miljoni tõusnud, ja nende kõrwale  tull weel rahwas Moskwa üm. berkaudsusest ja Wenemaa sisemistest kubermangudest. Maal oli kõla rahwa seas laiali lagunenud, et igas kingituse pakis ka täht ühe hobuse wõi lehma pääle olla ja loos, mille omanik õnne korral 50 kuni 100 rubla  wõiwat wöita. Ja seda usuti päälegi nii kindlasti, et inimesed, kes oma pakid kätte oliwad saanud, nendest  aga mitte nimetatud õnnetähtesid ei leidnud, tagasi pöörasiwad ja surma läksiwad. Niisuguste tundmustega  tuleb rehkendada, kui Hodõnka  õnnetuse põhjuse järele uuritakse.  Rahwas on siin hää, läheb aga, nagu iga teine rahwahulk, tooreks  elajaks. Meie peame oma ametit  tundma. Ma olin Riias ja õppisiu  sääl Saksa rahwast tundma; olin Warsjawis, kus ma poolakate elu ja iseloomu uurisin. Wilnas, kus elanikud segarahwas on. Moskwas  olen wiiest aastast saadik, kus mul päris Wene iseloomuga tegemist on. Üleüldse on moskwalane hää südamega, aga ta peab kindla walitsuse  all seisma. Teie olete näinud kui ladusasti enne kõtt on läinud. Rah. was teadis, et ma walwel olen. Igal tähtsamal sündmusel, mille eest ma wastutamise enda pääle olen wõtnud. lähen ma ise rahwa sekka; alles siis, kui ennast rahwa seas olen Näidanud, lähen oma ametlikule kohale.  Enne Majesteetide sisjesõitmist käisin ma kõige kaugemates uulitsates rahwast waatamas ja astusin siis alles rongi tippu. Sel ajal kui linn ilutuledest säras, olin ma kõige tihedamas  rahwahulgas ja muretsesin selle eest, et pool uulitsat sõiduriistadele  wabaks jäi; kõige suuremal hädakorral oleksin ma lkka weel seda läbipääsmise kohta liig suureks minewale  rahwahulgale wõinud azvada. Nõuti rohkem korrapidajaid ; ma muretsesin  ka nende eest. Ma ise ei olnnd Hodõnka wäljal, waid minu asemik oli sääl. Ma ei wõinud igal pool olla. Ma olin Keisri ligidal, aga telefoni abil alati oma asemikuga ühenduses. Tema arwas, et rahwahulgal ühtegi kurja nõuu ei olla ja kingituste wäljajagamiseks  määratud tähtaega wöimalik on pidada. Ma pidasin seda õigeks, sest et käsu olin andnud, et töörahwast  üksnes linna ametnikkude ja shandarmide eelkäimisel Hodõnka wäljale  lastakse, ja nimelt mitte enne kui kell 8. Ma armusin, et see käsk on täidetud ja olin selle eest hoolt kandnud, mis kella 9 ajal teha tuleks. Minu wiis on suurel rahwakoosolekul  rahwast mitte tagasi tõrjuda, sest et see üksnes segadust suurendab. Ma tahtsin üheksa eskadroni kasakaid wälja kõige tagumisele otsale üles seada, et hädakorral sääl inimesi tagasi tõrjuda ja ülemale osale wabamat liikumise ruumi muretseda. Rahwahulka, seda koledat elukat, pidin ma sabast, aga mitte pääst kinni sasima ja juhtima. Poodide juures oli küllalt söjawäg-. Ma kordan weel, et ma selle eest hoolt olin kandnud, et hää kord hommikul  jalal saaks peetud. Ühte puhku rõhkus mind see mõte, et niisugust rahwale kingituste jagamist meie ajal wäga raske on korraldada. Aleksandri  11. kroonimise ajal, kui weel Lerweid  härgasid praeti ja raha rahwahulka  pilluti, sai 5000 inimest surma. Isegi eelwiimstl kroonimisel, kus terwe diwision kahte reasse ülesse oli seatud,  mille wahelt rahwas läbi pidi minema, sai inimesi hukka. Ma tean, et esimesel päewal kõik minu pääle lükati, räägiti pahanduse awaldustest minu wasta, et mina ennast ametist lahti wõtan; see kõik ei ole tõsi. Mul ei ole midagi karta. Ma läksin  weel selsamal päewal rahulikult rahwa hulka, kes käredat polizeiametnikku  enamasti sallida ei taha. Rah> was teadis, et esimesed korraldawad käsud, mille pääle õnnetutele abi ja wett pakuti, minu poolt oliwad antud.  Mul oli meelehää kuulda, et 24 tundi pärast õnnetust linnas räägiti  : Wlassowskil ei ole selle õnnetusega  tegemistgi, oleks asjad tema ajada olnud, siis ei oleks midagi juhtunud. See ei ole ka tõsi, et mina jonni ajan, mul on pää ikka weel püsti. Kella V» 8 ajal olin ma õnnetusewäljal  ja käskisin, mis Leha tuleb. Õnnetuse jäljed kaotati wõimalikult ruttu ära. Sõitsin kindralkuberneri juurde asjalugu teatama. Õnnetuse järele ei olnud mul enam õnne Keisrit  näha saada, aga ma olin teda rahwapidult tagasi saatmas ja muretsesin  seisuste asemikkude pidusöömaaja  ja Prantsuse saatkonnas peetama balli eest. Miks küsib mast mõni, ei ole niisugune agar mees oma agarust  enne õnnetuse juhtumist üles näidanud? Selle pärast, et polizeil ja kuberneril selle asjaga mähe tegemist  oli. Ajalehtedes on kirjutatud, et majakommission olla üksnes nagu theatri-direktor, kes näitemängu etendab,  ja õnnetuse eest ei langewat wastutamine tema pääle. Aga direktor  peab plaanid ette panema ja hää korrapidamise eest muretsema. Niisugune  mana polizeinik, nagu mina olen, oleks linna asemikkudest ja po« lizeiametnikkudest, tohtritest ja insheneridest  kokkuseatud kommissioni asutanud,  kes küll rahwa lahutamist theatri-mängu ja muusika abil mitmele  poole laiali meelitamist oleks Nõudnud. Ka maapinna auklist ole- kut oleks tähele pandud, mida wähem wilunud silm kui polizei oma, wast sündsaks takistuseks rahwa pääle tungimise  wasta pidas. Aga ma ei taha kedagi süüdistada. Õnnetuse järele on arwustamine kerge. Ma usun kindlasti, et igaüks ainult hääd tahtis  teha, ka need, kes eksisiwad ja neid asju mitte ette ära ei wõinud näha, mis pärast juhtusiwad. Kraamid  nõudsiwad palju ohwrisid. Kõige esimesed oliwad need inimesed, kes rahulikult kraamides istusiwad ja teised,  kellel ruumi oli nende pääle alla kukkuda. Nende ohwrite seas on paremaid  inimesi. Kes poodide juures hukka saiwad, oliwad kahtlased inimesed,  koledad kelmid meie Hitrõi Rõnoki kõige pahematest jagudest armumanifesti  põhjusel wabaks lastud kurjategijad. Kõige tugewamate meestena  oliwad nad esimesed platsid endale  wõtnud. Nad hakkasiwad larmitsema,  kui nägiwad, kuda artttschtschikud  suuremate ja wäiksemate kastide  küljest pitsatid ära wõtsiwad, sest nad arwasiwad, et jagajad üle kohtusel  kombel kõige kallimad asjad oma sõpradele tahawad anda. Ma usun kindlasti, et tarwis oleks olnud tingituste  jagamiseks määratud termini ära oodata. Seda oleks küll mõnelt poolt halastamata reoks wöidud pidada,  mis ta aga tõe poolest ei oleks olnud. Ägedal palamusel pidi loomulikult  õnnetusi juhtuma. Meil Mojkwas juhtuv palawak juweilmal sagedasti, et ühe päewa jooksul 25 inimest päikese kiirtest rabatakse l Pääõnnetus, mis rahwahulka kraamidesse  ajas, algas alles kingituste enneaegse  wäljajagamije hakatuse järele. Tõsi on, et rahwas rahulik oli. Ta kannatas, kui artelschtschikud teda paludes wagistasiwad. Laudadest ülesehitatud  150 jagamisemaja jäiwad terweks, ainult mõnel üksikul kisti luugid eest ära. Rahwas ei ole ühtegi  wägiwalda tarwitanud. Kuda selle õnnetuse eest wöimalik oleks ol« nud kõrwale hoida? Wast kõige paremini  selle läbi, et kõik wastutamine ühe mehe kätte antud. Kui palju oh.vrisid see õnnetus on nõud» nud saab wift alles mitme kuu pärast täiesti selguma, esiotsa on teada, et 1278 surnut maha on maetud. Uskuge  mind, meil ei ole põkjust paar sada surnut ära salata. Warsti pärast  õnnetust tegi kroonimije-kommission  otsuseks, kõik salgamata awaldada,  sest et ju igal pool õnnetust wõib juhtuda ja puhas tõde ainus abinõuu on, niisugusest juhtumisest tulewiku tarwis õpetust wötta. Moskwast. Umbes 70 oma ja wäljamaa ajakirjanikku, nende seas ka mõned naesterahwad ja kunstnikud, sõitis 7. skp. neljas toredasti ehitud 1. klassi wagonis erarongiga Budapesti üleilmlisele wäljanäitusele. Warssawis tuliwad weel mõned Peterburi ja Warssawi lehtede sõnumisaatjad juurde. Warssawi ülikooli juurde asutatawat  kohalise „Dnew". teate järele uuel aastal Soomemaa seaduse  tundjate osakond. Odessast. Asowi aurulaewa  seltsi 4 uut Jnglisemaalt tellitud aurulaewa olla juba malmis, millest kaks juuli- ja kaks augusti kuul Odessasse jöuawad. Äratoojad reisiwat neil päiwil Jnglisemaale. - Odessa sadamas ehitatawat lä hemal ajal, teatab „Od. Listok", suurepäralised tallihooned  üles, mis kokku seatud eelarwe järele 1,038,804 rbl. 40 kop. maksma  tulewad. Kui see raha ei peaks täiesti jätkuma, wõib temale weel 20 proZenti määratud summast juurde lisada. Lätimaalt. Niiast. Liiwimaa kuberner,  kindral-major Surowzew, sõitis 10. skp. Pihkwa raudteel rewideerimise  reisile. Kuberneri herra tuleb 15. skp. Tartusse. Kodumaalt. Rakwerest. 8. skp. kell 2 pärast lõunat erutas meie linnalasi jällegi tulekahju signal. Tuli oli linna ligidal, Rakwere mõisa moonameeste  majas, lahti pääsenud. Et moonamehed juba lõunelt ära oliwad läinud, stis jäi nende elumaja wäitene  kraam, mis moonamehel muidugi kõik tema elumajas warjatud on, suuremalt osalt tuleroaks; iseäranis on kaks perekonda puupaljaks jäänud, sest nendel on ka naejed seekord ko- dust ära olnud, kuna kuus perekonda oma kraami sugu ära päästa saiwad. Rakwere tuletõrjujate abil ei saanud maja maani maha põleda; ehk küll kange tuul oli, siisgi jäiwad suuremalt  osalt maja seinad ülesse. Tuli aimatakse wigase korstna läbi lahti pääsnud olema, sest leiwad olnud parajasti ahjus. Tulekahju teotuse  „Postimehes" nr. 120, mis 2. skp. Peterburi uul. kaupmees Th. Laane majas oli, on wiga sisse tekkinud.  Tuli oli siiamaani teadmata põhjusel puu kuurist lahti pääsenud, aga mitte pesuköögist. Maha põlesiwad  puu kuur ja aidad kaubaga, kuna pesuköök tulest puutumata jäi. Juurde olgu lisada, et aidad 500 rubla eest ja kaubad, mis aidas seisiwad, 2000 rubla eest kinnitatud olitvad. k.— Sõnumid Tallinnast. „Rev. Beob." ja „Rev. Zeit." on nii lahkel toonil meie laulupidu üle kirjutanud, nagu seda enam paremalt  socwida ei wõinud. Saksa alam E. W. tegi 6. skp. Nunne uul. olemas Friedmanni söögimajas enesetapmise katset, kus juures ta morphiumi tarmitas. Et kohe arstlik abi käe pärast oli, siis wõidi meest elule hoida. Mis teo põhjus on, seda W. ei ütle. Asi on järeluurimise all. Tallinna ringkonna - kohtu otsust  mööda 14. dez. 1895 muudakse immobilbanga nõudmise pääle Pärnu maanteel nr. 443 olem surnud Karp Semenowi maja laupäemal 15. skp. kell 10 hom. ringkonna kohtu nõudmiste osakonna saalis enampakkumise  teel ära ja selsamal ajal osalt kalarannal 238, osalt Batterie uul. nr. 228 olem Miina Mere» kula maja. Kohalikud sõnumid. Esimene erarong Tallinna  laulupidult jõudis täna, teisipäewa hommikul kett 6. Tartusse. Ta oli päratu pikk ja tõi mitu sada lauljat, mängijat ja muud pidulist meie linna kaudu koju poole. Teel kõlas üksikutest wagonitest  rõõmus lauluhääl ja muusik. Botanika-aed (Kroonuaed)  on juba mõnest ajast saadik jalutajatele, kettel mitte aiawalitsuse poolt sisseastumiseks antud lubatähte ette ei ole näidata, tulema talweni lukustatud, sest et sääl waheajal mõnesugused ehituse- ja parandusetööd  käsile on wõetud. Nii ehitatakse,  näituseks, ka tiigi otsa olewale saarekesele wäike puumajakene ülesse, kuhu liuu-laskjad talwel wõiwad jalgu soojendama minna. Lubatähtesid sisseastumiseks annab taime-teaduse professor Nikolai Jwanowitjch Kusnezow  säälsamas Bo:anika-aias Laimeteadujest  lugupidajate soowi pääle. Wene telegrafi-agenturi telegrammid. Parisis, 9. juunil. Saad'- kute-kogu kinnitas suure häälte-enamusega  ettepaneku, milles Madagaskari  saar täiesti Prantsusemaa omanduseks  tunnistatakse. Londonis, 8. juunil. —Chamberlain  sai Buluw a y o st telegrammi,  milles talle teatatakse, et Matabele neegrid jälle sellele linnale lähemale tungima on hakanud. Üks osakond Inglise ratsawäge, mis ühele teisele, Nictoriast tulewale, osakonnale  Tulist wastu saadeti, pidi teelt tagasi pöörama, sest et ta juure mässazate-salgaga  kokku puutus, kellele ta wastu ei jõudnud pauna. Konstantinopolis, 9 juunil. Sultan awaldas irade (manifesti, käsukirja), mille läbi kristlane Zeitunisse  kuberneriks seatakse. (Nii on siis sultan wiimati ometi suurriikide saadikute nõudmistele järele andnud. P. T.). Kõik teiste suurriikide saadikud on Wene ja Austria saadikute nõudmistele Kreeta saare asjus toetajateks heitnud. Arwatakse, et sultan siin niisama, nagu Zeituni kuberneri asjus, pea järele annab. Wienis, 9. juunil. Keiser Franz Jojefil näib tahtmine olewat kadunud pääherzog Karl Ludwigi nooremat poega Otto'i> oma troonipärijaks  nimetada, sest et ta wanem wend, kellel selleks õieti õigus on, wissisti enam kaua ei saa elama. Ta termis on nii hädine, et ta enam palju käiagi ei jaksa. Pääherzog Otto'le antakse asju toimetada, millega  tawaliselt ainult troonipärijal tegemist on. 1896. '.25. Postimees.