üks tahab siin „pa!wetegemises"oma osawust näidata ja nõnda mindakse õigetest piiridest ikka kaugemale, kuni wiimaks usumäratsemine  täiel ivõimul ilmsile tuleb. Kes on siis aga selles süüdi, et jumalateenistus  kodu ja palwemajadeS õigetest piiridest ivälja on astunud? Selleks on nimelt need süüdi, kelle kätte rahwa waimu elu ja seaduste täitmise zärelewalwaminc on antud, ja see on waimulik ja ilmalik walitsus. Koduse jumalateenistuse kohta nõuab kiriku seadus, et kui räägitawaS asjas mingisugust korratust ette tuleb, siis kohased kirikuõpetajad ja pärast isegi konsistoriumid majaperemeest peawad manitsema,  et ette tulnud korratused ära kaotatatud  saaksiwad- Kui aga see abinõu ei aita, siis peab konsistorium selle üle kindral konsiStoriumi läbi sisemiste asjade ministeriumile  teada andma 798). Nõnda sama peawad ka konsistoriumid erapalweliste  kooskäimiSte (palwe majade) järele kõige suurema südidusega walwama, et sääl seaduse nõudmised mitte ei saaks rikutud. Kihelkonna õpetajad peawad sagedasti  ise nendes kooSkäimistes järele waatamas  käima, ja kui midagi korratust ette on tulnud, siis peab selle eest maenitsuse teel hoolt kandma, et see ära saaks kaotatud. Saab aga korratus edasi wältama, siis peab ka siin konsistoriumile selle üle teada antama, kes siis sarnase kooskäimise täiesti ära wõib keelda- Kui aga kooskäimist konsistoriumi  keelust hoolimata edasi peetakse, siis saab kohalikule ilmalikule walitsusele teatust antud, et need kooskäimisel» ära saaksiwad lõpetatud ja süüalused nuhtluse alla heidetud.  Mis aga ilmaliku walitsuse kohta puutub, siis seisab ju tema õlade pääl liigiseaduste täitmise järele waatamine ja nõnda on iseenesest mõista, et tema kohus järele on waadata, et need seaduse nõud- mised täidetud saaksiwad, mis koduse ja palwemajade jumala teenistuse kohta käiwad. Et Eesti rahwa keskes räägitawas asjas üle piiri on mindud, siis selgub sellest, et siin nii häSti waimulik kui ka ilmalik seisus oma kohusid, mis selle asja kohta käiwad, mitte õigel kombel pole täitnud ja mitte küllalt usumäratsejate kaotamiseks tegewal pole olnud- Kui meie aga nüüd selle küsimuse  pääle tagasi läheme, mis usumäratsemise  kaotamise abinõude otsimise kohta puutub, siis tuleb juba nüüd iseenesest ilmsiks,  mis siin tehtud peaks saama. Nimelt peaks siin niihästi waimulikkude kui ka ilmalikkude «võimuse poolt slldidasti selle järele waadatama: 1) et kodune jumalateenistus  ainult perekonna jumalateenistus oleks ja et selle nime all mingisugusid „palweliste" kooskäimise ei peetaks; 2) et palweliste kooskäimistis spalwe majades) keegi, pääle õpetaja, ei tohiks omast pääst ei püha kirja seletada, palwet pidada ega trükitud  pühakirja seletustele midagi juurde panna, maid et süül ainult trükitud raamatuid  saaks loetud ja 3) et sarnased kooskäimised  mitte ristiusu lõhedele põhjust ei annaks. Tuleb aga mingisugust seaduse wastalifi toimetusi ette, siis tuleb tingimata nende häwitamiseks abinõusid tarwitada. Iga üks astugu siis siin wirgale tööle wälja, et see paha nähtus  usumäratsemine  mitte enam laiemale ei wõiks laguneda  ja et praegused äraeksinud hinged jälle oma waimuliku ema sülle tagasi tulla wõiksiwad. Waimulikul wäljal ärgu töötagu siin mitte üksnes kirikuõpetajad, waid ka kiriku rottmeistrid pangu käe adra külge. Seisab zu nende pää! kohuseks oma õpetajale kõige selst üle teada anda, mis kiriklikus asjus nende ligidal sünnib- Ilmaliku  walitsuse wäljal töötagu ka südidasti külakupjad, Vallatalitajad, urjadnikud ja teised politsei ametnikud igaüks sellel teel ja möödul, kudas tema ameti wõim seda küsib ja lubab- Kui kõik ühel meelel südidasti  töötawad, küll siis usumäratsemine wiimaks hauda langeb- Lõppeks olgu aga weel tähendatud, et ka Kuresaares usulik asi enam mitte õiges korras  ei ole- Ka siin on juba wäikene liste" seltskond kokku astunud, kellel juba usumäratsejate tundemärgid juures on ja kelle liikmed ennast „ärkanud hingedeks" nimekamad- See seltskond käib ka sagedasti  koos, kus siis pühakirja „oma nuhti" saab seletatud, pitki ise enese poolt kokku seatawaid palweid peetud, waimulikkusid laulusid mõnesuguste iseäranis muside järele laultud jnd- Et aga ka meie linnas usu asi mitte märatsejate tallermaaks ei saaks ja et tähendatud „ärkanud hingede" haputaigen  mitte rohkem hapnema ei läheks, siis on soowida, et kohased ametnikud oma wõimu siin juures mitte wakka alla ei paneks, waid seda seega küünla jala pääle tõstaksiwad, et tähendatud nähtus meie linnast täiesti maha saaks surutud. Iga tahes aga lõppegu usumäratsejate tuhin ja kadugu hüppajate palweliste wärin meie Eestirahwa seast, selle wastu aga õitsegu meie keskel kodune jumalateenistus, mida Ewangeliumi-Lutheruse kirik ikka tähtjaks  on pidanud, nõnda sama ka õige usulik meel ja kristlik waim, mis meid kõige tormide  wastu tugemaks, wägewakS ja wõitjaks  wõib teha- L. ?. Keisrile igaweSti tänuliku ja truu bulgaaria rahwa poolt wastu! ütles Petko—  Suur tänu lahke wastuwötmise eest! kostis Michail Dnntrijcwitsch lahkesti ja hüppas sadulast maha. Weel on meil üks suur palme! ütles Petko sügama kummardamisega. Räägi, mis see on. Kõik, mis ma wvin, saan ma täitma! - Mina siin ja weel mõned waprad mehed meie hulgast soowiksime Wene Kciscr- Jsat tcma iöawägcdes teenida. Tahaksime tema soldatitega ühes oma põliste wacnlasic,  türklaste mastu wöidelda. Kes tahab Wene mägedes teenida, astugu wälja! hüüdis Gritzko rahwa poole. Noored mehed astusiwad ette. Tublid poisid! Kõik nagu soldatiks walilud! sõnas Michail Dmitrijewitsch, meeste pääle waadateS, rõõmsalt. See on leil kaunis ettewõte olnud. Wõian kõik wastu. Hurraa! hüüdsiwad bulgaarlased waimustatult. Wiimse were-tilgani oleme meie malmis  wöitlema, hüüdis Petko, köikis, kus möime, saame kasulikud olema. Meie oleme siinsed elanikud, meil on iga rada siin tuttaw. Meie miime teid türklaste pääle, säält, kust nemad seda oodata ei mõigi. Suur tänu, suur tanu! sõnaS „Walge kindral," aga nüüd läheb minu noorte kangelastele ka puhkamist tarwiS. Nad su täna küllalt lööd teinud. Wmame nüüd teie juures öömaja, ja homme homikul  jälle teele. Soldatid lasti kindrali käsu paale rida- dest ära. Bulgaarlased wõtsiwad neid waStu, kui oma lihasid wsndi, ja mahutasiwad oma majadesse. Oli küll ka natuke kitsas, aga ega see tüli ei teinud. Sõa teel ei saa palju walitud. Selle eest wõtsiwad bulgaarlased aga Wcne sõamehi auusasn wastu. Iga perenaene  tõi, mis temal iganes paremat majas oli. Marsi praeti, küpsetati ja keedeti soldatitele  õhtu-sööki. „Walge kindral" ise asus mahajäänud Paawel Butkurowi majasse. Hilja ööseni kuuldusiwad sõbralikud kõned  igas majakeses ja läbi akente hiilgasiwad  tuled. Wiimaks jäi kõik waikseks. Tuled kustutati  ära, kõned waiksiwad ja kõik heitsiwad  sel suurel pääwal üle elatud käraja müra pääle rahulisti puhkama. Üksi mähkide ühetasasel» hüüded ja hobuste tasane hirmumine oli kuulda. (Jsrg tuleb). Möndasugust. NaeStcrahwa käsitööd Saksamaal.  Ametliste aruannete järele leiti hiljuti Saksamaal kolm korstnapühkijat ja 35 katukselõöjat naeSterahwast. 7 naesterohwast  töötasiwad püsside walmistamise töökodades, 19 wase- ja kellawalamise wabrikuteS,  kuna 50 uulitsaid prügitasiwad. Wasksepadena töötafiwad IS7 inim., kuna liht sepadena 379 õrnema soo liiget oma leiba teenisiwad. Iseäranis tugewat keha jõuudu tarwitawas kiwi raiumise töös oli» wad 309 naeft ja neidu, kuna marmori» ja kiwi murdudes 2000 naesterahwast töötafiwad.  Kui weel meelde tuletatakse, et ka kõige halwemas kuulsuses seiswates ameti» titcs, nagu mustade kohtade tühjendused ja kanalide puhastamised, juba naesterahwaid ametis on, siis wõib kindel olla, et weel wacwalt mingit ametit wõib olla, kus juba naeSterahwad, kui ka wäikeses arwus, tegewad  ci ole. Isamaalt. Kuresaarest. Hulga aja pärast oli Kurcsaare  linnas jälle tulekahju, mis pühapäeival 11. Oklobril ette tuli ja mille läbi endise kapten Lingi Torikülas olew maja ära põles. Kahju saab SOO rbl. pääle arwatud. Maja olnud kinnitamata.  Naljaks. Looduse õpetuse tunnis. Kooli» õpetaja: Noh Prits, kas oled tähele pannud, kui palju hambaid on ühel täis» kaswanud koeral- Koolipoiss: Jah. Kooliõpetaja. Noh, sus ütle ometi kord. Koolipoiss: Terme suu täis. Preili ostab talutüdrukukese käest toobi maasikaid, wõtab marjakaufi ja läheb köögist sahwrisse, et marju Ml taldriku pääle panna. Tüdrukuks näeb läbi praoksi ukse, kuda preili pihuga marju suhu ajab. Natukese aja järele tuleb preili wälja ja sööb maasikaid ükshaamal nööpnõelaga. Preili: Kas teie oma kodus ka nõnda» wiisi marju sõõte? Tüdruk: Ei! Meie sõõme nii, nagu preili sahwris sõi! M 43, Saarlane. 1897.