WSuKmM ei olnud leidnud ja Mpärast ööseks dSsi oliwad tulnud; tui ka tema waenlaste Plalised oliwad, siis ei oluvd nad ometi sellest Btatud rahwusest ja Alisoni kiusakas waikimine jõrast lõunal ohwitseride mida wolitseja väG häSti. tähele oli pannud, tegi teda manamehele  lugapeeia ivaks uicheks. Ta tõusis püsti ja PkK teuzale witsakalt wastu. " „Wsta wöin Teid teenida, isand?" küsis ta tagasi hsidlikult. ') Henri pani ukse ettewaaMM endq taga jälle j kimli ja waatas taas «nK Oleks Walter nüid WMa pagu. tga joonekene randist taht. MuiStaä, ta oleks Atkinsi hoiatusi ptmnnd. on Teiega iädksa asja üle rääkida. Ega kuulatada ei wöi?" üt» hing!" tõendas Prantslane. „Selaa  üksainutene uks, nimelt see, mille läbi WW Me tulite." M Henri aStuS laua juurde ja tähendas maname. näpuga ligemale tulla. eht teate, et meid enam edasi ei lasta WWda." ütles ta sosistades. „Mmu seltsilised iWsiwad Nõuuks, selleks ööseks siia jääda, mina tingimata w«l täna öösel mägesulku ! on wvimtzta, isand!" kostis PrqetSläne on kõik maija HHWcht kobad kinni pannud ja ilma nende luata et pease Ükski mägcStiku teele." ' «ch teda terawaSte ja praamides.' kä« Teie, hoolimata lvahtldest, mitte peasema, kui Teil nimelt tarwis - ÄogU maGtaS Prantslane tema otsa. (Järgned) tema elu ei ole nendele piiUl. iwtt' lävi akna püssiga, õnlteks h.tam surmaw olnud. Jäärjas tahetud üht tema oma maias tuhaks põletada, m aga meel õigel ajal üleSse ja peastnuh elu. saadetud temale uuS ähwarduse kiri (wift nW siis enne ka saadetud? Toim.) Vsest elust ei tea kirjasaatja ühtegi kiitust. 7. Novembril  olnud W. walla K. kõrtsis hirmus nugadega  raiumine, kus juures üks noorme/s päris suruukS jäänud ja miis toist haawatud saanud. Kirjasaatja arwamise järele kaitnav sarnases kombe MlmatuseS meie sopakirjandus, mida ühe wahe sü- Aega kanti, hulga süidi. Töiseks m raSteis wiaks, et mii vasel ajal siuna Märis ioo sisse hulk tnajakesi on asuta ud, kus iltt' paesed elawad. jst Jumal teab millest ennast ja oma kdtdawad. Soo ei anna ju ülespidamist. U iae suurem süi langeb aga küll lastewauemate pcale, keS lapsi kõrtsis lafewad käia. Kmnne kahetoistkHM  jõmpsikad jorutawad seal kõrtsi eeS toHaD, õppivat wanemate käest joomist ja „löö- Mrb lugu, kui wanemad niitaugek oma pühad Kohused ära on unustanud! IL. Now. Zhtu kell neli, pvMHkri kihelkonnas olew Tori walla koolimaja iraani; maha. Tutd armatakje korstnast walja peas  Aud tzlewat» mispärast lkta hoolega korstnaid jäpHp.chaataum  ja, wiad /enne ära paranda- I Mm. -Hii see hilja on. Tähendatud koolimaja oli jil õlest katusega mispärast mli lühikese ajaga ta WMts regi ja koolmeistri kraamist ja looma põiMst  stmrt midagi peaSta ei woidud. V Mardi laat, mis 10 Now. peetakse, Hõi länawu haiguste pärast pidamata. . Sim Paide ümberkaudu oli tänawune linakajw paigrtt pikkuse, km ka kiu headuse poolest õige hea ja on Hinnad ka kõrgemad tui endistel aastatel, jagu linu maksawad 50 rbl. kaal, tuna tM«siK ka ikka on. Aga et Paides mitte kind- Nid Ztttaostjald ei ei ole, Me! oma hoow ja ai«MMM,  nagu neid WiljandiS on, sellepärast? tu- MvnsWdnu kontorite sellid siia, wötawad maa! "Hupsteeste wSi kõrtside juures korterit, fõidawad HM Mln talult mitmel ringil läbi, ostamad ja kaupa saamad, ka siis juba ära, Di linad alles harimata on. mispärast siis ka sa- MGaske pahandusi ette tuleb. Näituseks, tuli lina talusse, kus linad poolel harimata oliwad. Minu oli kahes jaos ja peremees arwaS, et niipalju .alamaid ja nii palju paremaid. Tuli pä"wal. linadega kaupmehe tor- WWkL^Mheli altzmaiK lmu Mhem ja paremaid rohlem kni tähe peate ktrjutatuv oli. Sea! andis kmtpa,es mehele sütkö. et la alawatd varemale sekka on jeqauud ja nõuda rohkem hiulja loomud saada. Azß kaupmees tõmbas rehnungist kriipht läbi ja MtWs enne kaubeldud valjuse järele AH>a. Korduli tünder maksab siin kcp., rukkt HeMem 6 rubla ja odra tsetwert 7 rubla, s AJ. Wenemaalt. St. Peterburi EeSti Heategew dGs atpaldas.-unnewal talwel luuletajatele ülesuse  pidulaulu loomiseks 1894 a. pühitselawa priiuse ki a. juubeli piduks. 6. Nowembril s. a. saiwad sisiesaadetud tööd Seltsi väcikoosolekelle ette pandud.  kuna nad enne juba läbi oliwad waadatnd ja üks löö nendest auuhinna wääriliseks tunntStatud.  nimelt hra A. Kaljuwalla luuletus St Peterburist. Töised tööd saiwad heidetud, kuna nende juurde pandud kinnised ümbrikud  luuletaju uimega koosoleku ees lahti tegemata ärahäwilati. Lodzist. Kahel noorel inimesel olnud seal juba ammugi arm rinstaS lõkkele löönud, miS pärast  neil palawamat soowi ei olnud, kui ükstoist omale saada, s. e. abielusse heita. Aga mitte kummagi wanemad ei andnud selleks oma poolt luba, et armastajad alles noored oliwad: noormees  Emil Klebsh o'i üheksateisti! Ml"? ja neiu Matilde Zeidler seitsetöistkümme aastat wana. Sellel  troostita järje! wõtsiwad noored inimesed nõuks üheskoos surra. Klebsh muretses rewotwri ja wõttis oma armukese ligi, mis peale mõlemad ühte wöoraSse puukuuri läksiwad ja ukse enda taga lukku paniwad. Mid juhtus aga kuuri peremees Zeidler sellel ajal kuuri minema, et harjunud kombe järele kodujSnsseid sööta. Suureks imestuseks leidis  ta ukse lukkus olewat ja kui la seda lahti tatsus  teha, käisiwad tallis kaks pauku kähku ükstöise järele. Ruttu kutsus peremees omale abi ja talli uks murti lahti. Hirmsa pildi leid suvad sisse astujad  eest. KakS inimese last oliwad siin meriselt maaS, mmelt Klebsh juba surnud ta oli omale meele kohast pähe lasknud -- kuua Zeidler küll meel elaS, aga snrmawalt haawatud za mõistuseta. Viimane  wiidi haigemajasse, kus ta meele mõistusele tuli ja kohe paluma hakkas, et teda ometi surnuks löödaks, sest ilma armukeseta ei wöiwat ta elada. Kurb lugu ! Kuld kirjad. Kus pool Holstre on, teab Wiljandis iga laps. Wõib olla sellepärast, et ta kroonu wald, ehk et seal Pirmastu järw, wõi koguni  sellepärast, et Pommeri - Juhan sealt pärit on» Ükskõik! Aga tahad sa Tarwastusse  minna, siis on laul otias. Olewat Holstre taga, see tähendab Jumal teab kus zkaailma nurgas. Kõigest sellest hoolimata läksin ma Tarwastilsse  minezua, läksin hobusega ja sõites, et Lee tolmas. Oli kena lõikuse kuu ilm j»a linnukesed laulsiwad et lust kuulda. Aia ei tea küll enam selgeste, kas linnukesed lõikuse kuul laulawad kui nad laulsid, siis mulle üksi. ' Olin ma Wiiratüst mõõda jõudnud, hakkas  hirm ja kartus miuu südames maad wõtma. Pidin ju Holstrest läbi sõitma ja Holstre ou kroonu wald. Liiate weel Pirmastu  järw. WahtistN ühtelugu hirmuga kahele poole teed, sest ma ei teadnud, kummalt  poolt küljest järw nähtawale pidi tulema  ja mind ära neelama. Jõudsin aga ühte metsa, millest tee risti läbi läks. Mets läheb hommiku poolt õhtu poole, on wahest paar wakaipaad lai, nõnda ütelda metsa riba, mille pikkust silm määrama ei ulatanud.  Aga metsast läbi jõudes ajasin ma silmad imestusest pärani. Pikk rida majatcsi saunadeks ei tohi neid annetada, selleks vn nad liiga kenad ühesugused, kui kana munad, läks mööda metsa äärt edasi, kõik seda nägu, nagu oleks nad ühel ilusal hommikul metsast lagedale päikese kätte soendama roninud. Et asi kena näitas, jäiwadki nad puhtad ja nas, nagu ani pojad, kui need tiigist tulewad. Tahtmata tungis nüid minule küsimus keele peale: kes need õnnelikud inimesed piaksiwad olema, keda mets nagu wall külma, kareda põhja tuule eest marjas, kuna kuldsed  päikese kiired wabalt ja igal ajal teed nende aknasse leidsiwad. Kes oli nad siia riasse elama seadnud, et igal ühel ühewõrs päewapaistet oleks, mis läbi inimeste tigedam  waealane, kuri kadedus neid piinama ei peasenudi Ja lõpeks: kes toidab neid ja millest nad elawad? Wõtawad na- kastet metsaäärest pruukostiks ja päkkesc tliri lõunaks  ja on neil õhtu wahest ainult õhtupuna  laual, kui ta nende aknakcsi kuldab? Kõige selle peale ei teadnud ma mingit waslust  anda ja sõitsin kurwalt edasi. Õnneks juhtus mulle üks mees wastu tulema, kellest ma riiete järele arwasin, et ia Holstrest pjdi olema. Ma pidasin hobuse kinni ja piitsa warrega taha poole näidates küsisin ma: „Kas Teie, külaonu, mulle ütelda wõite, keS seal metsa ääres majakestes elawad" ? MeeS wõttis piibu suust ja sülitas. „AH need seal need on kroonu Maiemehed"  ! kostis ta lühidelt ja sõitis edasi. Ja minul jäi suu imestuse pärast lahti. Maiemehed — kas koit? Oli igalühel ise oma Mai, wõi oli üks Mai ülekõige kokku? Pealegi kroonu - Mai. Riisugu Mai wõis kütt hulga meestega walmis saada, aga sarnasest  mitme-mehe pidamisest oleks ma ometi warem midagi kuulma pidanpd. Ja ikka tähtsamaks saiwad minu meelest mehed, keda mets põhja tuule eest warjab, kellel! päikese kiired päew otsa peale paistawad ja kes kõige selle juures weel Maiemehed on. Pealegi kroonu Maiemehed! Kuida sarnane rahwas ajaluoS mulle sugugi silma ei ole puutunud? Niiwiisi sägawas mõttes edasi sõites ei pannud ma tähelegi, kunas ma Holstre piirist  üle olin jõudvud. Kuid päris Tarwastusse  ei saanud ma ometigi, sest üks kõrge kasuga hallnvõitu suguwend tuli mulle wastu ja rääkis hirmuwärinal, et üks kolmandik Tarwastu rühwast woodis haige maas piab olema, kuna kaks kolmandikku parajasto neude koristamiseks ära kuluwat. Minuga tegemist leha ei olewat ühelgi aega ja ta tundwat haiguse-idu juba enda keres! Wiimaue Melus ajas mul kananaha üle. Ei märganudki, kuida hobuse pää kodu poole oli käändunud, ainult seda ma teadsin, et tee kodupoole wiis ja ta wiis mind ruttu mitte tee,waid ikka hobune rutem kui kunagi enne. Kmd sarnane argdus ei pidanud  nuhtlemata jääma. Juba Pirmastu kohal kogufiwad paksud pilwed ähwardawalt taewa laotusel kokku, wälk kais wälgu järel ja pikse mürin lukustas kõrwad. Olin ma aga Wiiratsi mäest alla saanud, siis Lehti taewa luugid walla ja wihma woolas maha nelikümmend minutit ja nelikümmend sekundi. Enne kui ma Kelmikülasse jõudsin, olin ma märg, kui tiiki wisatud puudli koer. Ja see sannane wihm, wõi wihmane saun oli Maied ühes nende meestega minu mälestusest maha uhtmmd. Alles hiljem sain ma ühe Holstre Lutwa käest selle üle seletust. Nende Maiemeestest ei tulewat mitte nõnda mõtelda, nagu oleks igal ü ,el üks M«i naiseks, wõi kõige peale kokku üks Mai. EL, waid need olewat mehed, kes kroonut  on teeninud, soldatiks olnud, mis eest kroonu neile igale ühele pikuti metsa äärt tüki maad pruukida andnud. Need olewat  siis mehed, kellel maad on, mispärast neid maiemeesteks kutsutawat, kuna n<nde naistel ühel Reet, töisel Kai, kolmandal ka Mai i. n. e. nimeks olewat. Wahe ei olnudki siis suur. Mina olin aga sõna maiemehed suure M-ga mõtelnud, kuna teda igaüks weikese m-ga piab mõtlema. Mis ma aga muidu tveel nende Maiest mõtlesin,  ei julge ma kellogile ütelda. Ainult nii palju wöin ma tõendada, et see ikka tubli mees on, kellel maad vn, mitte see, kes aga Maie kätte juhtus saama. Üksainuke. üksainuke väike ou õues. Mis ilma-rõõmustab; Üksainuke süda on põues, Mis rinda elustab. See ainumas päike lääb looja Ja tõuseb hommikul, Toob kosutust, ilu ja sooja Kui öö ou löpikul. Kuid ainuma südame haawad Ei iial varane, Md jeui Sind piinama saamad Km tönnid hauale ! . . . Ernst Ealiaula. Nali. Nüidsed teenijad Proua uuele tüdrukule:  Kas oskav igapäewast sööki keeta? „Küll ikka, aga süw seda ei oSka." Kohw eeS. »KoS siis uSuate, et Teie asi adwokaadi  haigeksjäämise pärast edeSpidisekS otsustada  jääb ?" „Nii palun, härra waStas Midkane „Teie olete ju kurjateo pärast kinni. Ja peale selle olete weel ise ouia teo üles tunnistanud. Ma ei mõista mitte, mis siis Teie adwokat weel Teie eest seismiseks wõiks ütelda." „Nii, härra kohtunik, see see ongi, mida ka nina wäga uudishimulik teada saama oleksin." Sa abielus oled?" küsis kohtunik sstidlaselt. „Naesega." „See on ju päewaselge asi." ' „Ei sugugi. Mul on õde, kes vtchega abi» elus on Kirjawastused. 32») J. J. S. Oleme. t«rwitannd, pidime aga 'wndi lühendama. Samaseid asju kuuldes lööb küll süda kohkuma, 330) J. R. A. Anname ruumi; terwiseid kaugele! J. O. W. Minewase numbri jaoks jäi hiljaks, käes olewale lehele wananenud. 4'. I'. ch. Uoiltiue»». 333) J- J A. Äv'lu'.u» winuane osa p kannata t>ZM suurem jag« ilmud sus kr TerwiseiK! 334) (5. K. S. W. Et v!e mõiinalik sooivi tä«ta. 345) J. J. T. Sellel mõttel ei wöi neist aSsust kirjutada  Hra Ale meie lehte ei saada. lest et Teil alleS waua rehnungi õiendada an. Uuemad sõnumed. Londonist antakse arv nende kah/ude üle' mida wiimane hirmus maru sünnitanud. Kuni N. (21. 3!owembrini) oluvad 99 laewa ülesantuF, k.s kahe päewa jooksul üksi kanalümercs on hukkalät» nud maha arwamd koit kalameeste lootsil,,ö ja pisemad sõiduriistad. 68 taewa pealt peasisiwad  inimesed kõik. 21 pealt osalt elnga, kuna 10 laewa madrused wiünase hingeni surma saiwad. Kui palju laewu siiu mereuurgas randa jooksnud ja ainult wiga saanud, seda pole weel teda, aga nende harw on wististe wäga. wäga suur. Kui meie weel töistes meredes ette tulnud õnnetused juurde mõtleme, siis näeme pildi, mis ahastusele ajad. Rahaministeriumis olnud hiljuti, nagu „Pet. Listok" teatab, küsimus harutada, kas uue seaduse järele trahteritest joowastawaid jookisid ta wäljr wmniseks müia tohib. Ministeriumift antud onus, et seda wöib. „Rev. Beob.", kes sette sönumc töilipäemal ülesse oli wömud, tähemab ja õiendab seda järgmises numbris mi, ei Eestimaa aklsisi. walitsuse jaoskonnas asuwate trahterite omanikkude seas mitte eksi arwamised ei tuleks, ptame tarnuliseks  nimetada, et see õigus mitte Eestimaa lubermangus  olewate trahterite kohta ei käi, sest siin on jookide maksu seaduse 492. paragrahv? mõõdu andja. Nii siis tohib Eestimaa trahterites ja reslaurantideS ainult seeS juua, aga mitte wälja wiia. Jurjewi politseimeistri härra käest, saadud kolerateated: 18. Now. 19'«ni oli haigeid. . 2 „ jäi hatgeks .. 1- sat lerweks. . 0 . „ s°.i .v...» jäi rawitsemtse allM. . . . UuS kolera haige toodr Soola uul. vr. 28' RiiaS 18. Nömembril. Mhwa? Hariduse ministri härra D. läks täna hommiku kella 8 ajal oma saatjate kohalise koolikonna  ülemuse seltsis Katlakakdi. wallSUt» kuS ta seal Risti wallatoo-Ks käis j-ecck pvoltõist tund wiibis, mis peale »a Riiga wgasi pööras, Kesk päewa ajal sn tema Wulgustus erarongjga Nalderaa  raudteel Bolderaasse tuö la kohalist  kooli ulewaatab. Kella «iie oodatakse ministri härra Riiga tagasi tulewat: Roodenpoisist teatakse „Deenas Läpale"  et 14. Nowembril kolm werstamööd? põllu teed siin pool meega täidetud kraamis Lemb-rgi waLawauema Osolingi surnukeha ühes hobuse ja wankriga on leitud. Osoling oli päew enne seda õhtul kodunt wälja sõimud, et raha Riiga wiia Asja uuritakse järele. Pärnus. 16. Nowembril. Meile kirju tatakse: Eila kolm Ülejõe ametmeest, kui nad oht kella wiie ajal weidi rõõmsa paaga kodu läksiwad, mötlesiwad üle jõe mööda jääd minna, aga «ütte lootsikuga, nagu kõik töised. Jää oli õhukene, ei kandnud raskust wälja, ryaid läks julge meeste all katki, kui nad juba eesmärgile oliwad saamas. Läks korda kahte neist p:ast»n'se lattide abil peasta. agü kolmas, kes nähtawalt wäga nõrk oli ja otsas olemast konksust kinni ei suuWlld wõtta; tõtati nüid küll lootsikate juurde aga seni kul abi sinna jõudis, oli mees juba põhja wajunud. Põhja telegrahwi seltsi telegrammid. Roomas, 17. (39.) Novembril. takse, et ministerium varsti kokku saab saetud. Täna õhtu tuli senator Saraceo Aquast Rooma, et Zandardelliga asja läbi kes temale, nagu kuulda on, välimiste asjade  ministri amettt piab pakkuma. Kindral Primerano laamat spamiuistriks ja Sonin oriigi  varanduse ministriks. Limitto raudtee õnnetuse kohta tõenda» takse, et 20 surnukeha waguni täkkids alt wälja on toodud ja 30 haavatut Mailandi saadetud. Parifis 29. (17.) NowemhM. Spuller võttis uue unnisteriumi kokkuseadmise enda peale ja toimetas nõuda, et Reynals kui sisimeste asjade- ja Burdeaus kui rahaminister  teinale abiks astusiwad. Homme toimetab  Spuller asja edast. u,eiu?pn!v. lOpi-eu?,, 23 » Wätjaandia ja waötatäja toimetaja H. Pott