Saarlane 34. Teisipäewal, 20. Augustil 1891. Vill. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas.... I rbl. SU lp. Pooles aastas 1 „ Ä5 „ Ilmub igal koifipAsTvctk. Knrcsaares kaubauitlttsäs ur. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum -H.- UM Ultöliiiiic xolitiks ajaleht maa- ja liaaarahwale ZW Palwe Saarlastele. Armsad Saaremaa tublimad pojad! Täna tulen ma jälle ühe wätkese palwega teid tülitama, aga loodan siiski, et seda kuulda wõtate ja täitma saate. Et ma ise mitte maal ei ela, sellepärast tunnen ma rahwa pruulist ja kombeid mähe, aga tahaksin  siiski heameelega teada saada; sellepärast pean teie abi natuke pruukima. Minewal aastal palusin ma mõne käest kirjalikult, keda ma tundsin, et nad oma praeguse aia pulma ja joodu pruulidest mulle kirjutaksid; mõne käest sain küll, aga ka wäga poolikult ning mitte kõik. Heameelega  soowiksin nüüd, et igast kihelkonnast  meie Saaremaalt keegi seda waewa oma pääle wõtaks ja paberi pääle märgiks, mis moodi pruugid praeguS kusagil pulma ja joodu pääl peetakse. Niisamma ka, mis tähendus igal laulul ehk tegemisel on. Peaasi on see, et need praeguse aja pruugid peawad olema, mitte ennewanased. Nähku siis igast kihelkonnast m:'e Saaremaal, keegi seda wäikest waewa ja saatku neid selle lehe toimetusse Kuresaare! v. /r. Maasika kaswatamisest. Kes tahab et tema asutatud wiljapuu md õiget kasu ruttu peab tooma, see ärgu jütku mitte maasikaid senna sisse osutamast; et see küll ka oma jägu kulu nõuab, siiski on maasikas see, kes seda rutem oma kulu ja waewa ära saab tasuma. Tahad sa õieti, odawalt ja wäiksel möödul neid oma aida soowitada, siis osta omale esite üks wäike selts noori maasika taimeid ja istuta neid oma õunapuu aida, nende ridade pääle, mis homikust õhtu poole käiwad; see ridade mahe aga saagu enne poolteist jalga sügawalt läbi kaewatud ja sõnnikuga hästi rammusaks tehtud, kus ka sugu lehe mulda pääle peab pandama, nii et see maa kaunis kerge on. Kõik umbrohu juured ehk kiwid peawad ennem saama ära nopitud. Selle peendra ehk jea moodi, mis neli ehk kuus jalga lai on, laiem ei tohiks ta olla, sest pärast on see wäga raske rohust puhasta, senna istuta nüüd kewadel Mai-kuu algul ehk Aprilli lõpul omad noored aiaelanikud; enne olgu sull aga ka nööri järele kriipsud ette tõmmatud, et need hästi risti ja sihtis oleksid, see on sellepära,. parem, et puhastamine kergemine läheb ja nad ka parem puhtad seisawad. Iga kriipsu wahe olgu wähemast jalg maad, niihästi pitkuti kui laiuti, siis wajuta iga kriipsu risti sisse sõrmega auk ja pane noor maasika taimes õige õrnaste senna sisse ja kergelt mulda ümber. Pärast pane õhuke kord puu lehti selle peendra pääle, nii et tuul taimeid mitte ruttu ära ei kuiwata. Enne lehtede panemist kasta pritsi kannuga örnakesed enn m üle. On wäga tuulene ja kuiw aeg, siis jäta lehed paar nädalad peenarde pääle, on aga wagased ilmad, siis wõta juba nädala pärast ära. On maasik juba üle ühe aasta hästi haritud korras kaswanud, siis tee wäikesed konksud puu okstest ja wajuta need warrekesed,  mis maasikat maad mööda laiale on ajanud, enne kergeks tehtud rammusa mulla sisse kinni, nõnda et need kohad, kus neil lehed warrekeste külges on, hästi maa ligi puutuwad, sest nendest peawad edespidi  need uued maasikad tulema, nii et sull pole edespidi neid enam tarwis osta, kui tahad rohkem asutada; ka wõid wiimaks neid weel teistele müüa. Enne km lumi maha tuleb, leika terawa noa ehk kääridega iga põesakese wahelt see wäikene warrekene katki. Suil katta jälle õige tubliSte peendrad puulehtedega kinni ja pane ka oksi weel pääle, et tuul neid laiale ei saa ajada. Lehtedega kinnikatmine  saagu juba Mihkli päewa ümber ette wõetud, sest et häkised öökülmad neile kahju wõiwad tehja. Teisel kewadel, kui juba öökülmad järele on jäänud, wõta lehed päält ära ja puhasta peendrad hästi ettewaatlikult puhtaks ja wõta selle tarwis tehtud wäikese labidaga kõik need uued maasikad teiste wahelt üles. See labidas ei tohi aga mitte laiem olla, kui kaks tolli, et see teiste juuri ei purustaks. Siis kergita ettewaatlikult kõik see peenar kord üle kergeks ja tee ilusasti siledaks, iga Isamaa armastaja ja tema waenlane. 17 Jutu Ztus Kõik waatasiwad kahetsedes tema pääle aga keegi ei leidnud sõnu, teda trööstida. Nõnda seisiwad nad tüki aega wait olles, kuna Priidu süda paisu tõusis ja weri näkku jooksis, kargas ta korraga ahju tagant wälja ja aStus julgeste meeste sekka, kes esiotsa wastu tahtmist tema pääle waatasiwad,  ja pani oma käe Rauntaaler'i õla pääle ja ütles selge häälega: „Kuule, Jüri, et ma küll weel noor ja poisike olen, aga Hoofer tunneb juba mind küllalt, ja sind on kodu haige naise ja laste juure hädaste tarwis; ma ei ole seda weel mitte äraunustanud,  et sa minu isat Jnnsbrukist wangist wälja tuua aitasid, ja sinu elu ja jõud on ka enam wäärt lahingi põllu Ml, kui minu, sellepärast tahan ma sinu asja enese pääle wõtta ja seda truuists äratoimendada,  ja kui Prantslased wõi Baierlased  mind ehk ülespoowad, siis ei poo nad mitte meest, waid üht poisikest üles, mis neile mingisugust aun ei tee. Ja nüüd siis, mine sina üSna rahuga kodu ja lase mind teha! Küll Hoofer sellega juba leppima saab." Magu tulepomm oleks sisse löönud, nõnda tuli see sõnum poisi suust meestele. Kõik jäiwad wait, ka Jüri Rauntaaler, kes imestades ja kahtlaselt poisikese otsa waatas. Nüüd tõusis suur rõõmukisa ja mehed kargasiwad oma istmelt kõik üles, hakkasiwad poisikese ümbert kinni ja hüüdsiwad: „No see on üks tubli pois, kelle soondes õige Tirooli weri woolab." Ja see oli üks elu, nagu oleks, kes teab, mis imeasi sündinud. Rauntaaler, kui ta omast esimesest rõõmuehmatusest  jälle toibunud oli, hakkas poisi kaela ümbert kinni, andis temale suud, ja meelitas teda, kui ei tahaks ta temast ilmaski enam äralahkuda. Nüüd tõstis Hoofer oma wägewat häält ja ütles: „Jätke wahel rahu ja istuge, mehed! Meie peame enne nõuupidama, kas niisugust suurt asja ka poisikese kätte wõib usaldada." Mehed kuulasiwad sõna, jäiwad wait ja istusiwad jälle oma paika; Priidu seisis sirge kui soldat Hooferi kõrwas ja silmad wälkusiwad temale julgusest tuliselt, kübara ääre alt wälja. „Armas poisike," ütles Hoofer, „sce rõõmustab meid kõiki wäga, et sa isamaa eest ennast lepinguks tahad anda aga kas sa ise ka heaste oled enne järele mõtelnud? See ei ole kellegi nali, üsna lausa ennast waenlaste kätte anda; sest, kui nad seda aru saamad, missugused mõtted sull peas on, riputawad nad sind kohe üles sinu noores eas. Mõtle seda enne heaste järele, siis ütle, mis sa teed!" „Olen juba mõtelnud, isa Hoofer," wastaS poiss. „Waadake, kui ma enne Rauntaalersi juure läksin isa wabaks tegemise  pärast, oli tema kohe malmis minu palwet täitma, ilma et üht silmapilkugi oleks enne järele mõtelnud, ja sääl seisab nüüd minu isa waba ja terme, ja sellepärast ei taha minagi pitkemalt enam järele mõtelda, maid kohe malmis olla tema eest wälja astuda, kellele ma meel tänu wõlgu olen. Ega minu elu niipalju wäärt ei ole, kui tema, ja kui muid ka üles riputatud saab, siis suren ma ju ometigi ikka isamaa eest, ja keegi ei wõi mull seda häbiks arwata, kui ma mitte püss peus surnud ei ole. Üksi Natsi wõib seda ehk wahest mõtelda; aga kes temast tähele paneb. Ma olen ka juba kaunis kaugelt ja laialt maaga tuttawaks saanud, kui ma isa wabaduse pärast häid mehi palumas käisin. Ma tunnen seda küllalt ja tean radasid, kus waenlased mind nii hõlpsaste oma küüsi ei saa näpata, ja sinu käsud tahan ma ka n'a heastc kui wöimalik, äratoimetada. Aga nüüd lase mind tallitada ja Jürit kodu minna oma haige naise ja wiie laste juure, keS teda hädaste tarwitawad. Mind ei tarwita minu isa mitte, ja ta saab muidugi selle pääle „J a h" ütlema, mis ma rääkinud olen." „Jah, sa südame poisike, sa oled märki lasknud," hüüdis Waldhuuber ja sirutas omad käed õrnalt poja ümber, «mins