Sakala 39. / Viljandis. 2V Septemri-kuu pSewal. IBK. le. aastakäik. Jlmich iyal kolmapttewal. Ounln tuste korpusrida ehk selle ruum »aksab wnmse lehe kulle peal 4 kop„ lehe eesotsas 10 kop. Sagedamalt kuulutajad saatvad ovawamalt. Toimetuse adrefs: »Satala" toimetusele Wiljaudi». Wene keeli: Li» ~SaEa!o" aaStßhnTd» (pooltöiseS poognas:) Postiga 3 rbl» postita 2 rbl.Sok> Poole aasta hi» Lostiqa l 7V kop., postita 1. rbl. 35 top Weerand aas as: Postiga 1 postita 8V kop. Üksik uummer maksab: Toimetuses V, mujal « k»p. Iga tellija, kes kü.. r e lehte tellib, sa» ühe ilma hinnata ehk lv prots. - AdreSsib valutakse selg es te kihutada Poliitika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. . . . , . MUjaäüdja ja wastutaja toimetaja J. Veet. Tellimisi j a ku«ln t n s i wõta w a d wastn : 5 » rtuS H. M. Ba«<'e raamatupood; Tall»npas: Busch'i ja Jakobsoni  raamatupoed; Raplas: laupm. Saarma»»; Keilas: Nagastlk;  Varnus: E. TreNfeldti ja Rahrmgi iaamatupoed; Teris: kaupm . Lindebanm; Sindis: K. Kirschbaum; Kärus: jaamapikaja  H. Limberg; Kilingis: kaupm. T. Ta» maun ja P. Akkaja; Haapsalus: P. Klmberq; Kuressaares: Th. Laiig'i raamatupvov. Rarwas: J. Kuusmann; Rakweres: P. Ärna raamatukauplus ja wärwija J. Johanson Laias uulitsas nr. ll)3; Harju-Jaanis: ksvlivv. H. Tieoecmanu; Wö r us: J. Vielroje raaulatuxooo ja kaupm. J. Mõttus; Wa lgas:  M. Nudolff'» raamatupood; Pait : Teidelberg; Hallist e-R istrl: J. Hunt; Karksis: J. Wmk; Kar i s i-A lnj a s: kaupmees J. Toomberg; Plli st iv ere s: kaupniees. H. Maeliu; Pil j stzv ere - Jmawere s: iauxm. J. Mets; K? o-Someweres: H. Sink; Abusaare-Wobmas: T. Allik: Krimmi poolsaarel Djhur t j d i s:i looliop. A. Jaakjon. S. -Ja a- nis: kauvme es Hakkaja; S.' Kopus: J. Reiinana; Kaarlis: B. Jllu? Holstres: wallakirj. J. Raudsepp; Tuhalaanes: kaupin. Rormair W.'S u, s lepis: wailaürjutaja Knn; Wi ljan dis peale lehe tolm tuse: H. Lõokese sa A. Renuit i raamatupoed, A. Peet, J» Kiis; J» Reörur- A. Naber. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi wäljanäitus 4., 5. ja 6. Septembril. Põllutöö riiStude, masinate jn meistritööde  jaoskond. I. auuhinna mmlsteriumi prongS aunraha  sai C. Laksberg Wiljandist hea koorimise adra eest. I. anuh Kets. W. Õ. Seltsi prongs auuraha  sepp J oh. Kamar Wiljandist warga - kindlate aida ja talli lukkude eest. 11. auuh. ministeriupli kiituse kirja lukusepp  Wiira Wiljandist hea aida ja talli lukkude eest. Peale selle saiwad meel auuhindafid: Meh ani tu s G rün wal d t Wiljaildist  elektri kella eest Mõskma seltsi kiituse kirja. Wiili raiuja O b e r m anu Jurjewist  hea wiilide ja rasplite eest Mõskma seltsi kiituse kirja. Sadulsepp Sezdat Wiljandist hea sadulsepa tööde eest Seltsi*) kiituse kirja ühes wiie rublaga. Sadulsepp Wagnits Wiljandist hea sadulseppa tööde eest Seltsi kiituse kirja. Maaler A. W. Urbel Wiljandist hea lakeerimise tööde eest Mõskma seltsi kiituse  kirja. Seltsi nime all on siin. nagu igaS töise? koha? Wiljandi Eesti Põllumeeste selt? arwatud. Maalder J. Urbel õliwürmi piltide  eest Seltsi kiituse kirja. Sepp C. Las s e l Wiljandist meski kimi iileswõtmise kruuwide eest Seltsi kiituse kirja. Peeter Puru Holstrest külwamise masina eest Seltsi kiituse kirja. Aadu jtitzberg Wihkenist woki eest Seltsi kiituse kirja. Hans Luukas Pollist eello eest Seltsi kiituse kirja. Johan Ainson Holstrest kondWu eest Seltsi kiituse kirja. Wärwija R. Natus Wiljandist hea Marwimise töö eest Seltsi kiituse kirja. D. Põllu-, aia- ja karja produktid. a. Wõi eest saiwad auuhinda: l. auuhind: Perenaine T. Meltsas W-.Karristest suure kuldsõrmuse; Neiu Mari Ainson Holstrest Weikese  kuldsõrmuse. 2. auuhind: Ell LLll Holstrest ministeriumi kiituse  kirja; Perenaine Mari Kull Lõhawerest ministeriumi kiituse sirja. 3. auuhinna. Seltsi kiituse kirja saiwad: Perenaine MLina Äl la st Holstrest, Perenaine Els Mägi W.-Karristest, Perenaine Ann Wäära Kaarlist, Perenaine Tiina Mägi Sürgamerest, Perenaine Anu Laas Abjaft, Perenaine AnnLiigaudt Pornusest. b. Mee ja maha eest: I. auuhinna hõbe sõrmuse kooliõpetaja Jaan Roots Pollist. U. auuhinna Seltsi kiituse kirja perem. Peeter Rebane W.-Karrislest. e. Leiwa eest lk. auuhinna Seltsi kiituse kirja leiwategija  Jaan Kallas Wiljandist. d. Tärklise eest: I. auuhnnla Seltsi kiituse kirja neiu Mari Tünder Pornusest. e. Juustu eest: 11. auuhiuua. Seltsi kiituse kirja Ka - tar l u a War e p Wi-Wöidust. 11. auuhinna Seltsi kiitusekirja juustu walmistaja Jaak Orram Õisust. 111. auuhinna Seltsi kiituse kirja perenaine  Leena Tünder Pornusest. f. Wilja eest: I. auuhinna ministeriumi kiituse kirja hra von Helmersen Karulast rükki ja odrade eest. 11. auuhinn a ministeriumi prongs auuraha  H. Sarja S.-Köpust rükkite eest. 11. auuhinna hõbe sõrmuse Jaak Orraw Õisust kahetahiliste odrade eest. g. Mitmesugused seemned ja muud. 11. auuhinna hõbe sõrmuse Tõnis Kalam Wiljandi vallast seemete eest; 11. auuhinna Seltsi kiituse kirja aednik Märt Roosi Loodist aiaviljade eest. 11. auuhinna hõbe sõrmuse aednik Kusta Kokk Wiljandist aiaviljade eest. 11. auuhinna hõbe sõrmuse valitseja hra J. Triefeldt Woornst linade eest. 111. auuhinna Seltsi kiituse kirja Jaan Herm Wiljandi vallast linade eest. I. auuhinna. Seltsi kiituse kirja Agnes Kõdil Loodist mirdi eest. E. NaiSterahwa telgede peal kaetud  tõud. a. läbiwillased kleidi kangad; I. auuhiuna suure kuld sõrmuse sai neiu > Mari Jõgi Poõglest. 11. auuhinna, veikese kuld sõrmuse neiu Els Tnrk Kaubist. 111 auuhiuna. Seltsi kiituse kirja kõva rublaga: Neiu Anna Orraw Õisust, perenaine Ann Laas Abjast, perenaine Reet Riiet Wanamõisaft. Seltsi kiituse kirjad: Perenaine Ann Mõrd Abjast. neiu Ann Kott Holstrest. Kadri Mihkelson S.-Kõpust. perenaine Anu Rüsler S.-Kõpuft Lõbu ja teaduse jagu. 43 Kirja kangelane. E. Wirneri jutustus. ügawalt hinge tõmmates, nagu tahaks ta mõnest  koormast labti saada, ajas prohwessor ennast sirgeks. Mina olen koguti unustanud, mispärast ma Sjg? Teie juurde tulist," ütles ta toist juttu tehes. „Mei!e anti wäoe aega, juba tänu piame Hs. tagosi  olema, sest Homme marsime sealt wälja. Aia tahtsin pobcha, et Teie minu korteri ja raamatukogu  enda hoole alla wõtaksite. Juhtub nõuda, et ma langen, siis tehke korteriga, mis tahate, aga raamatukogu jäeb ülikoolile; seol on mõnigi wäärt raamat hulgas, mida ma pärimise teel olen saanud." „Jah, ja kui Teie päris korralist testamenti teha tabate, siis andke minule oma sugulaste adressid  üleSse," rääkis Doktor wahele. ..Seiemaanj ei ole mu selle järgi küsida tahtnud, sest et Teie ise asja salaja hoidsite." ? Minul ei ole midagi saladuses hoida, sest et minul mitte ühte muustki sugulast ei ole." Mida? Teil ei olegi sugulasi?" „Ei ole! Mina olen ainu üksi ilmas." Waikne, aga sügaw walu kõlas «uimastest sõnadest.  Doktor Vaikis kaaStundtiselt; Fernow andis  temale kätt. Prohwessor läks. Stephatt saatis teda kuni ukseni ja lahkus siis südamelise käe pigistusega. „Ma jätan Teid weel korra jumalaga." nimetas  prohwessor ukse peal. „Vraegu on weel nii mõndagi korda seada. Kuni õhtuni siis." Prohwessor astus elutuppa, millest ta läbi pidi minema, kui ta eeskotta ja sealt wälja tahtis saada. Tema näo jume olt tasane ja raskemeelne, nagu ennegi. Korraga aga kohkus ta ära ja põrkas tagasi ta nägi miss Foresti. Neiu seisis akna juures, oli aga wähe eemale astunud, et teda nähtama pidi ja tema pilk juhtus  prohwessori waatega kokku. Jane ei woinud mitte pehmelt, ega unistama!! waadata, isegi leek, mis sealt wahelt wälja wälkus. oli wäga talise wirmalisiega ühe sarnane. Siiski wiibis aruidane wõim tema wame .sügawuses, murdumata, uhke tahtmise wõiw, mis kedagi ei meelitanud, aga sundida oskas ja neiule enesele oli see wõim küllalt tuttaw. Nii arwa, kui ta seda wöimu ka mrwitas, aga wõit pidi siis ka temale jääma. Isa karedust oli ta selle pilguga murdnud ja Atkinsi  pilkamised waikima sundinud külma, niisama  kindla tahtmisega Henri Alisoni oli ta selle pilguga enda jalge ette sundinud. Ja nittd rahtis ta ka tedagi sundida, kes tema teele ette oli juhtunud,  wiimait lahkumise sõna tahtis ta tema suust kuulda, sellepärast hiilgas tema silm oma täies läigis ja jääse k itwuse taga leekis midagi, mis soem oli, kui wirmaliste walg>us. Nagu näha, tahtis ka Fernow seüe wöimu alla langeda ; nagu nõiutud wnbis tema pilk neiu näol M näg! ära, et. neiu wnmase jumalaga jätmise sõna peale ootas. Üks ainukene samm oli astuda, üks ainuS lahkumise sõna -- woib olla ei näinud nad ükstõist iialgi enam! WSidu sära wälkus juba Jane silmist -- kui prohwessori nägu ühe korraga pilwe läks ja iga näomustel kindlat was- tupanemise woimu amaldas. Pikkamisi, nagu taganeks  ta samm sammult mana kurja wöimu piirist  eemale, pööraS prohwessor silmad neiu pealt ära; tema huuled tuksusiwad, kui la nad kõwaSte ükstõije wastu pigistas, et lahkumise sõna mitte wälja et libiseks ja tema rind tuksus krampliselt sisimesest woülusest, aga haawarud mehe uhkus sai kiusatuse üle mõnu. Ta pööras ära minema külm, wõoras kummardus neiu poole, nagu üks kord lossimäel ja uks langes mineja taga kinni ta oli sõna pidanud! Jane seisis, nagu oleks ta kiwikujukS langenud; see oli omeN liig! Ta oli ennast niikaugele alandanud,  et ta teda oli oodanud, oodanud kõik see aeg ja seisis nüid seal, et lepituseks kätt pakkuda ja sellest uskumata iseenese ära wõilmisest peeri nii mähe lugu! Mis see mees õige tahtis? Nõudis ta minnaks, et neiu koguni andeks pidi paluma! Audeks paluma! Juba ainult selle sõna juures ärkas neiu rinnas kiusu ja wastnpanemise maim. Miss Forest, kes koit põhjani järgi katsus ja rahulikult  järele mõtles, ei wõinudki sarnase juhtumise  kimpu saada, et tal tarwis oleks olnud mõnda ägedat sõna kahetseda, ehk mõnda eksitust parandada.  Isegi lapse põlwes oli andeks palumine tema meelest wöimatu asi. ta kannatas ennem iga karistust ja ajas nädalate kaupa kiusu, km sõna „anna audeks!" üle Mna huulte tuli. Wana Forest tundis lapses ära ja ei haklanud  teda andeks sundimagi, sest et ta seda ka iseenese kohta alandamaks pidas. See mõte oli silmapilguks tema pääajusse wälgatanud, et kohe jälle kadudu. Ei tahtnud ta jumalaga jätta, siis wõis ta ka ilma selleta surmale suhu joosta, nagu m ise oli ütelnud. - Mis teda selleks kihutanud oli. seda teadis Jane aüid röõmu-Sisk kirsa kangelase nimest lahti saamise üle oli seda neiule awaldanud. See sõna oli nädalate kaupa mehe rinda õõrunud, ta oli okas, mis teda kõige ettevõtmiste juures üksinda  taga oli kihutamas, millest tema jõuud üle ei ulatanud ja kui ta nüid lõpeks langes, kelle kaela langes siis peene mõistmise järele süi? Jane hakkas ägedalt tuas edasi tagasi käima p ta tahtis seda mõtet eemale peletada, aga kangekaelselt  tuli ta ikka jälle tagasi. Ta kuulis ainult prohwessori kurv-kibedalt räägttud sõnu : Minul ei ole ühtegi, ma seisan üksi-ainu maailmas. Ta pigistas käe rinna peale, nagu oleks töise waia seal wastukvla leidnud; seisaks ta praegu tema ees, ,vötb olla aga seal keeras neiu kangekaelns  uueste ja metsikumalt tagasi. Ta pigistas kaed ükstöise wastu ja tampis jalaga waslu maad. „Ei! Ja ei! Ja weel kord ei!" Pärast lõnnat läks mõlemil mimjal aSjade kokku panemisega ja muude toimetustega aeg ütlemata  ruttu edasi. Wiimaks ometi oli kõik kokkir panlud ja hästi pakitud, mis kaasa taheti wStta ja widewikn ajal seisis Friedrich reisi malmis Doktor»  abielu paari ees neid jumalaga jätmas. Waene pois oii toguni kokku mõjunud ja tema laia suu ümber tuksus waluliselt, kuna ta ühtelugu wvolamaid  pisaraid ära püidis kuiwatada. Ei raske pakikene,  mida Doktor temale pihku pistis, ega ka tema proua lubamine, et nad ka edespidi tema eest muretseda tahawad, wõinud noort meest trööstida. „Häbene ta, Friedrich!" tõreles teda Stephaa wiimaks. „Kas sedawiisi keegi sõtta läheb? Hapu näoga ja wesiste silmadega. Mina arwafin, et Sul rohkem kuraasi pidi olema." Friedrich ajaS märjad silmad imestuse pärast