reede 24. skp. pärast lõunat kahe noore mehe wahel olnud. Üks läinud wiimaks teise kallale, kellel nuga käeS olnud ja see tunginud ta kõhtu, nii et sisekond wälja jooksnud. Raskesti haawatud noor mees wiidud kliinikusse, kus ta teisel päewal ära surnud. Riiast. Kohatised lehed teataivad järgmist haledat lugu laste rööwimise wõi kauplemise kohta: Möödaläinud neljapäewal nähtud Mõskma alewis ühte leierkasti Juuti kolme lapsega, kes umbes 6—3 aastased olnud ja kunfltükkisid teinud. Üks möödamineja Juut näinud lapsi ja tal tulnud meelde, hilja aja eest Juudi ajakirjast „Hanaliz" lugenud olcioat, et Odessast kaks last, Leibka ja Sprinze ära kadunud olla. Ta hüüdnud lapsi nimepidi ja maata, lapsed hakanud tema poole minema. Ruttu annud juut lugu politseile teada ja ülekuulamisel tulnud selgeks, et laSte isa lapsed, tehtud kontrahi teel äramüünud olla! Politsei on asjalugu Odessa kubernerile teatanud. Keegi heldemeelne lihunik wõtnud lapsed, kes mustad, räpased, nälginud ja täitanud olnud, enese hoole alla. Kohutaw lugu! Lapsemüümine 19 aastasajal  lõpul! Riia-Pihkwa raudtee pääl Majorenhofi jaamas on 24 Juli homikul hale õnnetus sündinud. Kui rong jaamast minema hakkas, tahtis üks sõitja, tolliametnik K. weel pääle hüpata. Seda katsus tee maht eeskirjade nõudmise järele takistada ja mõlemad läksiwad tülisse. Tugema lükkamise läbi läks sõitjal korda rongi pääle saada, kuna teewaht rööbaste pääle kukkus ja rong ta mõlematest jalgadest  üle läks. Rong pandi kohe seisma ja õnnetu seisis oma mere sees sõitjate ees. Liibawist. „Talllnna Sõber" kirjutab omas 28 numbris järgmiselt: Rahukohtu-kogu präfident, A. Baschmakow, on hiljuti ühe kirja nende äranägemiste  põhjusel wälja aimud, mida temal omal ameti tallituse ajal Baltimaa kubermangudes selle üle kogunud, kuida kohtute muutmised ja teised muutmised  siin tänini mõjunud. Seaa kirja ennast ei ole meie lugenud maid ainult seda mis selle üle „Rishki Westnikut" kirjutatud on. Omalt poolelt lisab „Rishki Westnik" ühes järgmises numbris selle juure: „WiimakS tähendasime meie selle pääle, missugusest seisupaigast herra Baschmakow nende muutmiste pääle waatab, mis meie maakondades täita on, selle misfioni pääle, mis Wcnelastele osaks saanud, kes kutsutud on, Wene clupöhjuseid meie waldkonda istutama. Seletades, et Wene asjal neis maakondades ühe wabastawa ja selgitama  teu tähtsus on, pärib herra Baschmakow nende muutmiste kiiret täitmist. Herra Baschmakow  ei arwa aga mitte, et wõimalik oleks, meie misfioni otstarbel muutmiste korralduse läbi kätte saada kui kindlal joonel need ka täidetud saakfiwad. Need muutmised puuduwad ainult pääliskaudise elu külge, ei tungi mitte nii sügamast rahwa südamesse, et rahwas Wene rahwaga waimlikusse  sugulusesse astuda ivõiks. Wenclascd ütleb herra Baschmakow jääwad siiski wõerasteks neis maakondades. Seda rohkem selle läbi, kui Eestlaste ja Lätlaste sündinud mõistusewaim ennast ühes wooluseS ilmutab, mis meie hariduslikkudele eesmärkidele Baltimaa kubermangudes  wäga umbtuluS on. Ära nähtus on selgeks teinud tähendab herra Baschmakow, et ühel ajal, kuS mana mõisahärralt! seisukord ja Saksa seltskonna erSwalitsuS oma põhjuseni kõigutatud on, teised rahwad ennast walitsejatega seltskondadega wastapanemiseks Wcnelaste waSta ühendawad. Nõndanimetatud Noor-Lätlased ja Eestlased annawad  Balti ühendustele kätt. Selle nähtuse pääle meie kohalises elus sai juba sagedast tähendatud, niisamati ka puuduslikkude nõuuwõtmiste pääle Wene elupõhjuste kindlustamiseks. Ühe seesuguse seisu paiga põhjustamises'ei saa meie mitte ainult katsete läbi koha ja paiga pääl kinnitatud, waid ka wenes tamise ajalugu teistes Wene waldkondadcs tunnistab seda, mis kõigest nõuwõtmiste täitmise st kindlal joonel hoolimata, siiski omas mõttes ja poolehoidmises wensused ci ole. Herra Baschmakvw arwab, et meie maakondades Wene rahwast peaks elama asutatud saama, kui wenestamise plaan korda peab minema. Tema wõtab Preisi riiki eeskujuks, kus Poola maakondadesse agarast Sakslasi  elama asutatakse, ja annab nöuu, seia Suurwenelasi  elama asutada. Herra Baschmakowi nõuu peab taieste tähelepanemise-wääriliseks nimetatud  saama, sellest hoolimata, et see mitte kerge täita ei ole." Peterburgist. Kõikide koolide walitsustele on koolide ministeriumi poolt käsk antud, tulewal kooli aastal selle eest hoolt kanda, et seminarides kiriku-laulu õpetuse eest enam hoolt saaks kantud, gümnasiumides ja rcalkoolides aga iluSkirjutuse eest. Kui waljult Peterburgi linnapäälik kolera üle walesõnumite wäljalaotajaid karistab, sellest andku järgmine lugu tunnistust: Kojamees Afanasfi Rjobow, kes ühes trahteris ja talupoeg Prokofi Kaschin kes ühes hobuse-raudtee wagunis kolera kohta kõiksugu meeletuid asju oliwad kõnelenud, on, nagu linnapääliku käsukirjadest näha, aastaks pealinnast wälja tõugatud ja ei tohi nad oma jalgagi sinna pista. Kuda kuulda, onrahivahariduseministcrium ette kirjutanud, et kooliõpetus ja koolilaste waStumõtmine  kõigis koolides kolera pärast 1. Septembri pääle on määratud. Ülikoolides algawad ettelugemised  arstiteaduse õppijatele alles 1. Nowembril. „Grash." sõnumi järele on riigipangas wõidulaenu- paberite loosidest 226 wõitu 500 rubla, 23 wõitu 1000 rubla, 12 wõitu 5000 rubla, 3 wõitu 8000 rbl., 1 wõit 10,000 ja 2 wõitu 25,000 rubla pääle wälja wõtmata jäänud. „Uue aja õnnelinnud on tähele panemata," ütleb „Grashd." oma poolt. Nähikse ka nii olewat. Uued 25-rublased paberirahad tulewad pea wälja, nad on walkjaslilla wärwiga, paber on peenem kui muudel käidawatel paberirahadel ja wastu walgct hoides on weejoonistuses Keisri Majesteedi Aleksander 111. kuju näha. Pealinna lehtede järel on Soome-maa raudteede ametnikkudele kohuseks tehtud, Wene keelt õppida. Esiotsa peamad seda raja äärsete raudteede ametnikud ühe selle tarbeks määratud kooliõpetaja juures tegema, mille järele nad eksamile peawad minema, mida Soome riigi raudteede direktori ja teiste kõrgemate ametnikkude juureSolemisel ära peetakse. Moskwast teab „Russk. Wed," et säält nende päcwade sees suured karjad rohutirtsusid üle lendanud. Soowitakse et nende hawitamiscks rutusti abinõuusid muretsetaks, enne kui need põldudel kahju saaksiwad teha. Tambowi kub. olla need hirmsad loomad põllud üsna lagedaks rööwinud, nii et sääl näljahäda uuesti karta on. Lodzist. Sääl on wabrikantidele ja käsitöö asutuste omanikkudele ettekirjutatud, et nad cdespidi  sarnaseid meistrid, tööjuhatajaid ega tööliste järele waatajaid meistrid, ametisse ci tohi wõtta, kcS mitte Wene keelt ei oska. Selle käsu, õigem keelu mõjul on palju wäljamaa alamaid, kes ülemal tähendatud ametites oliwad nõuuks wõtnud, kodumaale tagasi minna, kuna teised jälle hoolega Wene keelt on hakkanud õpima. Zelisawetpolift. Nii madalaid weini hindasid  ci olewat sääl enne kunagi olnud ega kuuldud, kui just tänawu. Pang weini makswat sääl kõigest 60-70 kop. seega on toobi hind 6—B kop, kuna weini 150,000 pangi tagawaraks oliwat. Roworossiiskis. Sääl olewat praegu kibe wilja kokku panemine käsil ja saak kõigiti hea, kuid rahwa süda ci suuda selle üle sugugi rõõmus olla, sest nagu kole tont wahib kuri kolera ukse läwel, et neid tahes ehk tahtmata nende wilja kottide juures ära tassida. Juba on ta omad küüned Wladikawsist sada werSta põhja poole Problodnaja raudtee jaama külge sirutanud, mis lähemast raudtee jaamast kõigest kolm werSta eemal olewat ja seega kartma piab, et ta säält meel eemale ja kaugemale wõib ulatada. Lootuse järele ei saawat aga kolera sääl mitte nõnda suurt hirmu sünnitama, kui Bakus, kus pooled linna rahwad ära on põgenud, sest täidetud wilja kotid ja puhas wesi annawad kurja haiguse wastu ikka oma jägu troosti ja tuge. Astrahanist. Säälsest rahutusest ja rahwa lõpmata toorusest olgu siin „Ztg. f. Stadt u. Land'i" järele paar kohutawat näitust: Kui rahwaS kolera hospidali põlema süütanud, püüdnud neid üks Armeenlane sellest teost eemale hoida, aga inimesed  wõtnud ta kinni ja wisanud jalgupidi tulesse> kuna ta teisel päewal saadud haawadeSse ära surnud. Üks welsker mässitud lambiõli sisse kastetud lina sisse ja pistetud siis põlema. Tema susile põlenud  surnukeha leitud alles teisel päewal üles. Kaks kaupmeest, kes õnnetumat meest päästa püüdnud,  saanud hirmsal kombel peksa. Surnuaias kaewatud puusärgid wälja ja lõhutud ära, et elusalt  maha maetud kolerahaigeid otsida. See'p see «pühadust teotaw tegu," millest sisemise asjade ministri telegramm kõneles. Pääle nende kohutawate,  toorcste tegude on weel palju kurja tehtud, mis alama rahwa põhjatu meeletust ja rumalust kohutamas kujus näitab. Hale lugu, kui kristlased ennast ässitajatest kõrwale meelitada lasewad, et enam inimliku olemise rada ega piirigi ei tunne. Riik ja seadus saab kurjategijaid kõwasti trahwima. Soomemaalt. Säält rannas Helsingi ja Parwao wahel oli minewal esmaspäewal hale laewa õnnetus. Aurulaew „Ajaks", millel lõbureisijad päül oliwad, kes pühapäewal Parwaos suwepidul käinud, põrkas homiku wara ümaras teise lacwa „Runeberg" wasta. Aurulaewa „Ajaksi" aurukatel lõhkes kohe ja laew wajuS jalapäält põhja. Hulk reisijad on uppunud, arwatakse 50—60 olewat, selgesti ei teata weel kuna teised muist „Runebergi" läbi, muist ujumisel Hundholmi saarele, päästetud on saanud. Wäljamaalt. Saksamaal. Säälne maailma-näituse asi näib ikka täitsa mokka miuewat. Ju esiotsa oldi walitsuse poolt nõuu wasta wäga wilu, sääl tuliwad ruttu Prantslased oma asjaga ette ja selle järeldusel  olla ka Saksa osariikide walitsused enamasti arwanud, et sakstel mitte ei maksa, maailma-näitust ette wõtta, millega endale enam häbi kui auu teeks. Kuulu järele ollagi siis ka walitsuse» otsustatud, et see nõuu üsna kõrwale on jätta. —> Kas maailma-näituse asemel aga Saksamaal üleüldine  naitus tchtakse, nagu mõned soowinud, sellest ei tea ka wecl kindlasti. Würst BiSmarki on ta kodu reisil igal pool, kust läbi läks, ikka nii suure auustusega ja rõõmuhõiskamiscga wastu wõetud, et lase olla. Ka Berlinis on end möödasõidul ikka näidanud ja inimeste rõõmuawaldus olnud suur küllalt. Muidugi ei ole mees parajat aega muidu mööda minna lasknud, waid rauda tagunud kus ta palaw. Awaldanud oma rõõmu, et Saksa rahwas nii kindlasti tema poole hoiab ja ta waenlaste  wiha ja waen, mida talle nii palju näidatud, mitte ei suutivat, rahwa meelt temast ära pöörda. Selle pääle hüütud hulgal: „Ei ial ega ilmas. Truuid surmani! Sarnased awaldused kellegi erainimcse  wastu on küll !ju üleliialduse magu ja walitsuS wõib wäga hapu meelega selle pääle waadata. Söäl hakawad riiud endise kantsleri würst Bismargi ja praeguse walitsüse wahel ikka enam waikima. Küll tuuakse manale würStile ka praegugi igal pool kuhu ta ilmub, nagu wiiinati KiSfingiS, rõõmu hõiskamist ja määratumat auustust waStw, aga seda ei panda nüüd enam nõnda palju tähele, sest et enam igapäewaseks hakkab jääma. Selle asemel on wiimase! ajal Juutide wastalised enestest M 31 Saarlane 1892