Saarlane M 37. Teisipäewal, 10. Septembril 1891. Vill. aastakäik. maksab! Saaremaal aastas.... 1 rbl. 80 kp. Postiga saadetud aastas. A „ „ PoolcS aaStaS 1 „ 23 „ Ilmub igal Kuresaares kaubanulitsas ur. 17. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab A kop. -5- UM Üleüldine xilitikk «jiileht maa- ja liaaarahimle UM Kuida wiljapuid talwel hoida. Et wiljapuudel suil kui ka talwel omad õnnetused ja hädad ja kahjutegewad waenlased  on, seda teab igaüks; aga kuida neid nende eest hoida, nimelt õieti hoida, selle pääle ei tule igal ühel mitts. õige abi õigel ajal ineele, enne kui juba kahju, mis enam paranda ei wõi, ära tehtud on, siis wast tuleb mõnele õige nõuu meele. Sellepärast arwasin omale kohuseks, armsa Saarlastele meele tuletada, kui suil aidas õuna- ehk marjapuid on, mis weel alles noored, ehk mis nimelt niisugustes kohtades on, kus jänesed ja hiired neile ligi tikuwad. Jäneseid wõib mõni küll püssiga natuke hirmutada, aga mis sa hiirele ja mulla mutile ehk mügrile teed, sest et need püssist ei hooli. Jäneste, hiirte, talwe külma ja suurte hangede eest, mis noori puid talwel kohe wigastab, on kõige parem materjal kinnikatmiseks,  kuuse ja kadaka oksad ja juurte pääle lina pmc Noori, mis alles kewadel on poogitud, tuleb esimisel talwel õige hoolega külma eest hoida, nimelt et neile pookimise kohta kase koort ehk ragoskid ümber pandakse, nii et see pool jalga üle poogitud koha ulatab ja siis kõrkja ehk õle sidemega tugewasti kinni seutakse, ladwad aga kadaka ehk kuuse okstega ilusasti ümber mässitud on, nii et kewadised esimised päewa kiired kohe puule ligi ei pääse. On õunapuud, niisama ka pirnid ja ploomid juba kõrgemale  kaswanud, siis on neile tugewad tugid tarwis ümber panna, et tuul ja lumi neid talwel maha ei murra. On oksad weel nõrgad, siis wõib neid ühe ehk kahe õle sidemega enne ettewaatlikult kokku tõmmata, kui neile oksad saab ümber pandud, mis ka saab sidemega kinni tõmmatud. Jämedamatel  ei ole tugesid tarwis, waid selle asemel peab tema tüü juurest kuuni oksadeni tõrwase riidega kaetud olema. Sell wiisil warjatud puul on ka suil weel tõrwa hais juures, kes kõik kahjulikud putukad eemale peletab. Tikerperid, sõstrad ja waarmarja puud wõib nii kinni panna, et ühe tugewa teiba põesa kõrwa hästi ettewaatlikult, et juuri ei purusta, maha lööd ja siis kadaka ja kuuse oksi põesa sisse püsti pistad jä ka põesa ümber paned, siis side ümber ja õige tugewasti kokku tõmbad, aga nii et suuri oksi ei saa kõweraks ega katki painutada. Ka on kewadel, kui põesas alles kinni on, põesa aluseid hõlpsam ümber kaewada. On juba ümber kaewatud ja siledaks tehtud, siis tee side ümbert lahti, waat mis ilus ja sirge, ilma kõigewähema wigata su wiljapuu  sinu ees seisab. Kõige selle rõõmu juures unustad sa kohe selle wäikese waewa ära, mis sa sügisel kinni katmise juures nägid. Puid ei ole sugugi enne tarwis lahti tehja, kui juba kindlasti teada on, et lund ja külma enam ei tule; see on iseäranis sellepärast soowitaw, et see puid enneaegse lehte minemise eest hoiab. Sageli juhtub ka seda, et lehed juba puudesse on tükkinud, sääl tuleb külm ja rikub noored warased lehekesed ära; on aga puud kaua kewadise päikese eest warjutud, siis ei ole neid waraseid lehti puudele tüliks tulemas. On aga juba aeg kena soe ja maa ära sulanud, ka juba esimised suured öökülmad mööda, siis wõib ilma kartmata puud lahti nwtta. Lehed, mis teistel puudel pääl on, need olgu igakord näitajad, kunas sa wiljapuid wõid lahti wõtta. Waata armas onu, kui sa nõnda oma wiljapuudega ümber käid, siis wõid ka sügisel nende päält midagi loota! Tee ja wõta õpetust! N. Isamaa armastaja ja tema waenlane. 20 Jutustus Nüüd küsis peakohtunik temalt, kust ta tulla ja kuhu ta minna tahtnud, ja kuidas ta nende Kanaari lindudega kokku juhtunud  ning n. e. Priidu selle wastu ütles, et olla Salzburgis käinud, oma isanda lindusi, kes Jmstis elada, müümas, aga ei olla neist mitte lahti saanud ja minna nüüd Jmst'i jälle tagasi, ta olla üsna ilmasüüta, ja pidada teda nüüd lahti laskma. Kohtuülem ei tahtnud aga sest midagi kuulda, waid andis käsku, poissi läbi otsida, kas ehk midagist salakirja ei peaks tema juurest leidma. Aga, nii kui meie juba teame, kus seesuguse asja paik oli, ei leidnud nemad midagist, ja sellepärast päris Priidu ka nagu õigusega, lahtilaskmist, et temast süüdi ei leitud. „Pea suu!" käristas kohtunik temale. „Et meie praegu seda küll sinust süüks ei wõi tunnistada, et sa üks salakuulaja ehk äraandja oled; aga üks sa ikka oled, ja kui meil niipalju aega oleks, Zmst'i kedagit saata, siis saaksime marsi kuulda, et sa meile malet oled luiskanud. Aga see ei lähe korda ega pole ka tarwiski. Oled sa salakuulaja wõi mitte  ülespoodud  saab sind juba sellepärast, et sa Jnnsbrukis ühel w ängil oled ärapõgenemiseks  abiks olnud, ja sellega on siis korraga otsus tehtud! Sa oled surmasüüdi teeninud, ja pead ka surma surema! KaS pole tõsi, mu herrad?" küsis ta teiste käest. „Jah," waStasiwad kõik, kuni üheni, mis paale Natsi kahjurõõmulist nägu tehes kõrgesse ülesse hüppas, kui ta seesugust otsuseandmist kuulis. „Wälja temaga!" käskis peakohtunik „riputage teda üles!" «Pidage," ütles nüüd meie tuntud ohwitser,  kes siiamaale sõnagi ei lausunud, waid Priidule tähte oli annud, et ta teda mitte tuntawaks ei teeks ja üsna rahule jääks, «pidage herra kohtunik! See asi peab seaduse järele protokolli wõetud saama." „Õige," wastas kohtuülem wastumeelt, «aga seks pole pragu enam aega kuni meie sellega kõik malmis saame, on juba pime käes seda wõime ju Home ka meel teha asi on ju muidugi õige, mis meil selle juures tarwis enam karta? Ja niisuguse Tirooli poisijõmsika pärast ei ole tarwis n'a palju ringteesid teha!" „Ma pean ometi paluma, et seadusliku ettekirjutuse järele tehtud saaks," wastas Lamarre kindla häälega. «Kas pois täna wõi Home ülesriputatud saab, on pea ükskõik,  aga ükskõik mitte see, et ülepea kaela üht asja enne ärateeme, kui see mitte üles pole wõetud, misläbi meie auususe külge üks must märk wõiks saada. KaS pole õige wõi, herrad?" ~Jah muidugi, Lamarrel on õigus!" kostsiwad teised, ja eesistnik, kas tahtis ehk mitte, pidi seda asja taieste protokolli üleswõtma,  mis kuni pimedani wältas. Ohwitserid  kirjutasiwad nüüd omad nimed alla ja lahkusiwad siis ära. Mööda minnes sosistas aga Lamarre Priidule tasakeste: «Ära karda ühtigit!" ja pois jäi siis selle pääle lootma, et ta teda kuidagi wiifi ärapäästa  katsub. Sellegipärast ei jõudnud ta oma hirmu weel ärakautada, kui teda wangihoonesse wiidi; sest surmanuhtlus oli täieste ja kindlaste tema pääle mõistetud, et oma elu nii noorelt pidi äraandma. Aga teiseltpoolt leidis tema jälle troosti, et Jumal õigel ajal üht sõbra sinna saatnud, kes teda tõeste hädast ärapäästa tahab, kui see kuidagi tema käes wõimalik saab olema. Kuida wiifi, ei wõinud tema seda küll mitte arwata; sest wangikoda oli kindel ja uks murdmata sääl ainukene aken, oli ka nii kõrges, et sinna ei ulatanud ega ka läbilipfata ei mahtnund, ja päälegi kuulis ta selgeSte mahti Väljaspool ukse taga edasi tagasi kõndiwai, kes teda mitte nii hõlpsuste lipata poleks lasknud. Siiski ei kautanud ta oma lootust ära. Kindlaste paluS tema Jumalat, ja põöris siis oma mõtted jälle isa, oma hea sõbrade ja isamaa pääle, keda ta nii palawaste Isamaalt. Kuresaarest. Laupäew, 24. Augustil oli „Kurhaufi" saalis meie tulekaitse meeste tantsu õhtu. Igal aastal peeti seda ikka Eesti seltsi ruumides; aga et nüüd sääl puhweti pidaja poolest  need ruumid ümber said muudetud, sellepärast ei olnud seda õhtud sääl ruumi puuduse pärast wõimalik ärapidada. Selle aastane tantsu saal oli ülimaga toredasti ehitatud, nii et selle waewa nägijatele kõige tulekaitse meeste poolt suur tänu osaks sai. See jääks soowida, et edespidi  niisugusest pidu-õhtust kõige päält selle seltsi liikmed rohkem osawõtaksid, mille läbi ka naiste-