Saarlane 3. Teisipäewal, 15. Januaril 1891. VI». aastakäik. maksab - Ilmub igal ..Saarlase" toimetus ja wäljaandmins Kuresaares kaubauulitsas nr. 17. Saarlase toimetusele. Knresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab J kop. Klesil!>»c xoüilka ajaich! »»». j» iinnarahiiilile Saaremaa töömehed kes kewadel wäljarändawad raha teenistusse. Kuidas näete, on wäljarändamine meite noorte meestele joomise kaswatamiseks. Kes ehk wcel ennemalt märja wõtmist ei tunnud, õpib seda, kas reisi pääle minnes, ehk ka säält tagasi tulles ning mitu kord ka mujal teiste seas ja teistega ühes koos. Kas see pole jälle kahju, kui joomine ka sell wiisil kaswah? Kas see pole kahju, kui noored mehed wiluwad omast piskust sissetulekust ja waewaga teenitud rahast wana tühja wedeliku eest kopikaid kergel meelel wälja wiskama? Üks suur wiga on uhkus ehk suureline  meel, mis wäljarändajad sagedasti omale maale kaasa toomad, kelle wastu nad siis suurelised on? Saaremaa ehk oma maa tööde wastu! Sagedasti tuleb ette, et wäljast tulnud töömees, kes natuke raha kaasa toonud, silu oma maa tööd põlgab, õllemaal teenib ta kraami põhjades, tiikides, jõe kallastes ja kes teab kuZ muda aukus tööd tehjes omale igapäewast leiba, aga kui ta siia tagasi tuleb, siis ei sünni temale ka kõige puhtam töö enam käsile wõtta. Saaremaa töö on tema meelest halw, ja iseäranis meel nendele, kes ehk omale mõned paremad riided, kas poe palito ehk kalukased püksid jne. kaasa on toonud. Nad tunnewad omas uudes ja paremas riides endid nüüd ka paremad olewad kui ehk teised, kell mitte niisugusid ep ole. Ei, mu armsad isandakesed, riided teemad teid küll toredamaks aga mitte paremaks ja kui niisugune toredus meel toorusega kokku juhtub, siis on see üks halw ja inetu juhtumine. Inimese paremus ehk headus ei seisa mitte riide kulges waid inimese oma südames, tahtmises ja tegudes. Ühel inimesel on head teud ja tahtmised, teisel jälle sandid teud ja tahtmised,  aga riided wõiwad neil mõlemil ühesugused  olla- Siin näete, et riided mitte meest meheks ei tee, waid mehe omad wiisid. Tööd põlata, kõrtsides päewade kaupa aega ära raisata, ning pudeli õlle eest rohkesti raha wälja anda ning sell wiisil oma wäikest warandust wähendada, on sandid teud ja tahtmised. Hea tahtmisega inimesed ei raiska aga iialgi oma kallist aega, kui ka teenistus mõnikord wäikene on. Jumal tänatud, meitel on ka niisuguseid häid mehi, kes Ülemaalt tagasi tulles siin ka kohe jälle tööle hakawad, aga suurem hulk peawad Ülemaa töö mälestuseks siin K kuud püha ja see on jällegi kahju. Pääle nende nimetud nugade on weel üks tähtjas häda, mis Ülemaa tööliste kohta käib ja see on terwise rikkumine. — Ma olen mitme ja mitme töömehe oma suust kuulnud: „Kauem ei pea ükski töömees Ülemaal tööl käies wastu, kui 10 —12 aastat. Mikspärast? Termis lõpeb otsa!" Waat, sääl on nüüd asi korras. Hea termis wiiakse Älemaale, raisatakse sääl ära ning manad waewatud ja wigastud kondid tuuakse Saaremaale wiimati tagasi. Mis nendega nüüd siin weel tehja? Puhkama panna! Kui niisugused töömehed omale niipalju Armastuse lilled. Z K. Loikcn'i uudisjutt. „Oleksiwad küll; aga senna ei aita praegu ometi midagi muud, kui peame endid hea lootusega trööstima. Pöörame lootust parema poole ja arwamc head wõimaliruks, siis wöib miimaks kõik kenasti korda minna." „Need on ainukesed tõe sõnad, mida selle asja kohta ütelda mõib!" ütles isa heal tujul. „Ka mina mõtlen nõnda ja arwan et see sinu ettcwõtmises ainult õige tee on, kui sa seda julgcstc ja kannatlikult edasi aStud. Siin on minu käsi; lepime jälle ära ja elame endiselt. Sina oma p kaanidega haka aga julgesie paälc, siis saad sa ka möitma, sest SkS mana sõna ütleb ka: „Julge päülehalkamine on juba pool wõitul" Tõnis mvttis käe wastu, tänas isat ja puges naeratades uksest wälja. Mitu nädalat oliwad mööda läinud. Tõnis oli enese kena linnukest otsides ka oma kõige rumalamat ja kõlge lollimad  tembud Sra teinud, aga asjata. Peaaegu  tundis ta juba kõik säälse kihelkonna neiud, aga seda ainust „ kulla lindu" ci leitud kusagilt. Kuhu pidi ta ennast küll marjule hoidma? See küsimine pani wacse Maresse poisi mõtted lällims. „KaS ma tõeste nii meeletu olin ja ennast ühest wiirastusest nii kaua ninapidi wedada lasksin, keda ainult Peeltscbul mulle ette saata wõis i" sumas ta iseenese paäle pahaselt.  „Jah mina näen maimust, aga mis need maimud minust tahawad, et nad mind petma ja narrima tulewad? Kas ma õieti kooljanägija olen ja mis õigusega need mulle ette toppiwad? . . . Ei, see on lollus, puhas lapselik lollus! . . . See neiu peab kuskil uurkas marjul olema. Ma tahan teda otsida ja—leida!" . . . Ja ta otsis, aga ei leidnud. Tõnise meel läks ikka hapumaks ja ta tundis kui põrgu walu omas südames. Ta ei tohtinud enam oma isa palet nähagi, sest et see nüüd tema paale meel palzasemaks läinud oli. Ometi ei kautanud külma merega noormees meel lootust, maid toimetas oma spioneerimise tööd ikka edasi. Aga kõik edcspidised katsed jäiwad niisamuti ikka asjataks. M. Teab ju küll wist igaüks, kui suurelt ja uhkelt meie Saaremaal pulmi peetakse. Nende aeg kestab wüs päewa; algab teisipäewal homiku wara paäle ja lõpeb waewalt laupäewa  õhtul. Rahwa summa on lastega kokku 60—90; muidugi teada, on sääl noori mehi ja neidust ikka kõige rohkem. Niisugusel pulmade tegijal peab ka siis wist hea hulk materjali selle kuluks ülesse minema, mis aga kõikidel just mitte käepärast saadama! ei ole. Aga kes sellepärast raatsib seda ilusad ma ütlen rumalat kombet pidamata jätta. Pulmalised peawad saama, kas pane küll taga tse hambad warna, wõi pane kiwi lõuga, ta aitab ka. Just niisugune lugu on meie maal pulmadega. Tantsimisest peetakse wäga suurt lugu. Seda tehakse ilma wahet pidamata, ehk küll igas kohas just mitte -viisakalt. Pillimehi on niisugustel pidudel ikka paar tükki olemas, kes ka üsna pale higi sees omake leiba peawad teenima. Ka muust lõbust ei ole sääl iialgi puudust, ehk seda küll igakord  just mitte haritud kombel ei sünni; isegi manad ebausu wiisid tikkuwad sääl päemakorrale, mis päältwaatajaid mõne korra üsna ilma armuta naerma ajawad. Ühed niisugused pulmad olimad K. kihelkondas  W. külas. Hulga teiste pulmaliste seas oli ka meis tuttaw Waresse Tõnis. Et meie juba korrast moeks oleme mõtnud oma juttu ohjad ikka Tõnise järele juhtida, siis tahame ka seegi kord tema kannule astuda. Pulmalised oliwad juba juuremaalt osalt koos, kui Tõnis pulma tuppa astus. Suure külmuse ja tõsidusega teretas ta kõiki ringis seisjaid, mida aga mitmelt poolt palju soojemalt wastati. Aga mis see oli? Korraga tundis Tõnis oma mere soontes kuumaks minewat. Ta oli ühe neiu kätt natuke kauemini enese peus hoidnud, kui see tal muidu wiisiks oli . . . Imelik! Ja tõsi oligi . . . See oli seesama neiu, 1891 aasta pääle maetakse iga pääw meel wastu. M Lehe hind on: Saaremaal aastas ... 1 r. 50 k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas . 2 „ „ Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas toimetus, kaubauulitsaö nr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Igaüks, kes ..Saarlast" tellib. saab kalendri kingitud.