kust mitte ühtegi teerada maha ei tulnud. Siin tahtis kurat seda lapsukest nüüd Jumala kartusest ja wagadusest ära wõerutada,nii  et ta surma tunnil paras oleks olnud põrgu mia. Kõik katsed Greetakese kallal, mida wanapagan ära katsus, näitasiwad aga asjata olewat; ta oli kõma oma usule ja Jumalakartusele. Aga wiimaks peab üks inimene ometi saadana wõrkudesse langema, nii oli ka Greetaga. Oleks ta weel ühe terwe aasta jõudnud kurati tahtmistele mastu panna, siis oleks teda tagasi kodusse, oma manemate juure jälle wiidud, aga üks mörk püüdis teda. Selles majas oli 12 ilusad suurt tuba, 11 neist oliwad kõik Greeta jäuks aga ühte ei tohtinud ta iialgi minna. Igas toas käifiwad mitmesugused kuratid, kes kõik Greeta ümber lipitsesiwad, teda meelitasiwad,  aga Greeta ei pannud neid tähelegi, maid tegi igakord ühe risti ette, kui üks neist julges wäga ligidale tulla. Ilusad riided, kuld ksrwarõngad ja kõiksuguseid kallid iluasjad sai temale kingitud, aga Greeta ei pannud neid ilmaski enese ümber. Wiimaks ei annud ta uudishimmu enam taie järele, ta hakkas neid ilusaid asju juba ligemalt silmitsema hakkas ka mõnda oma ümber seadma. Pärast hakkas ta ka neid uhkeid tubasi ligemalt järele maatama, ühe sõnaga: Kõik asjad ja iludused läksiwad  ta meelest armsaks ja kalliks! Ühel päewal, km kedagi kodus ei olnud, tuli taie suur himmu järele waadata, mis Ml toas pidi olema, kuhu teda oli keelatud sisse minna. Ta läks ukse juure ja waatis salaja ukse haugust; oh kuidas see hiilgas ja säras! Silmapilk, kui ta järele waatanud, kas Mk kodust ära oliwad, tõi ta mõtme, tegi tasakesti ukse lahti ja oh sa kallike, ta silmad pidiwad ära kustuma, kõiki neid särawaid kuld ja hõbe asju nähes. Taga seina äeres liikus ka umbes teine niisugune tütarlaps, nagu temagi; niisugust nägu ja kuju oli ta enne oma kodus mee sees küllalt näinud. Ta astus ligemale, ilma et teisi paremaid asju oleks waatanud ja pea nägi ta, et sääl üks suur klaas oli, kust ta nägu temale wasta paistis. See oli peegel, mis sell ajal weel kusagil enne ei olnud. Nüüd imetles Greeta isegi oma ilu üle, mida teised alati kiitnud. Sa pead ometi ükskord kõik need ilusad uhkuse asjad oma ümber panema, et sa näeksid kui ilus sa siis weel oled. Nõnda rääkis ta peegli ees iseenesele. Õöldud, tehtud. Ta pani ennast kohe kõige uhkemasse riide, pani nii palju perlid ja kallid kiwisi oma ümber, kui aga wähegi n htus ja siis keeras ta ennast peegli ees mit- moodi. Juba ähetses ta, et peab kord siit ometi ära minema, kunas siis enam niisugust  uhkust ja toredust oma ümber nähja ei saa. Siin waatis ta oma ilusaid musti juukseid, walgeid hambaid ja sinikaid silmi, mis teda ennast wäga suurt lugu pidama sundis. Wana pagan oli aga seda kõik suure rõõmuga päält näinud. Ta oli seda juba ammu arwanud, et see uudishimmuline Greetake enne ometi rahule ei saa jääma, künni ta senna keelatud tuppa saab minna. Nüüd teadis ta, kuidas niisugusi lindusi püütud saab. Juba teisel päewal näitas ta weel palju suurema peegli, ja lubas seda hoopis Gree- tale kinkida kui see rohkem kui üheks aastaks meel seia jääb. Esiteks ei tahtnud Greeta sellega küll rahule jääda aga mida enam ta seda suurt peegli waatas, seda enam tärkas ihaldus seda omale saada tema seeS ja ta andis kurati soowimisele wiimakS ometi järele. Teise aasta andis ta juba üSna kergesti järele, kui kurat teda kauemaks tahtis. Nüüd meeldis tale ka see wäga, kui teised ta iludust kiitsiwad, mida kuratid ka nobedad tegema oliwad. Päew päewalt kaSwis ta kingituste hulk; kõik kohad oliwad tal kuld ja hõbe asju täis, nii et wiimaks isegi enam ei teadnud, missugust ümber panna. Ta armsam töö oli alati ennast peegli ees riidesse panna ja tundide kaupa walitseda, missugune kleit jälle paremine passib, ehk kus kohta ühe paela wõi lindi pidi juure panema. Oli ta ennast täitsa riidesse pannud, siis mõtles ta: Tõesti, sa oled üks wäga ilus tüdruk! Oma sirget keha nööris ta alati nii kinni, et ta waewalt hingata wõis ja see oli ta eest weel kõige torem. Nüüd tundis wanapagan juba Greeta nõdremad küljed ja tahtis teda nüüd ka nii kaugele wiia, et ta kõige paha asjade orjaks oleks saanud. Greetake oli nüüd täitsa tema päralt. Niimoodi tahtis ta nüüd ka teiste naisterahwastega  tegema hakata ja oli kindlas mõttes, et sell moodul paljud tema wõrku saamad langema. (Ots tuleb.) Köne mida Mustjala ühendud walla eesistnikS. Loodus oma kaasameti wendadele pidas, kui ta pea kohtumehe ametist kogukonna soowi pääle talitajaks sai walitsetud ja seepärast oma endistest ameti wendadest lahkuma pidi. Et tema oma ameti wendadega  wäga hoolsasti, truuiste ja ühel meelel oma ameti kohut oli täitnud, seepärast on tema nendest lahkudes, enesele kohuseks arwanud, oma ameti wendadele järgmise kõne pidada: Armsad ameti wennad! Jumala abiga oleme meie siin majas ligi aasta rahwa kasuks töötanud ning, igaühe, niihästi rikka kui waese juures õigust tehja püüdnud nii palju, kui Jumal meile selleks jõudu on annud. Aga kas see ka kõik Jumala meelepärast on olnud, selle üle küsime igaüks  oma südame tunnistuse järele. Minu lootus on küll kindel, et meie ühel meelel ja puhta südame tunnistuse järele oleme katsunud asju õiendada ja rahu soowida, nõnda palju kui Jumal armust meie mõistuse  jõudu on toetanud. Andku Jumal, et ka teie, armsad ameti wennad, igaüks oma puhta südame tunnistuse järele Jumala abiga katsuksite iga waese ning rikka wahel õigust mõista, meelespidades, et ka meie ükskord selle Kõige Kõrgema eeS peame wastust andma, Kelle silma ees ükski saladus warjatud ei saa olema, waid kõik Tema ainusündinud Poja kohtu järje ees awalikuks  tuleb, sest püha kiri ütleb: Mis mõeduga teie mõedate, se?ga peab ka teile mõedetama, ning: Mis kohtuga teie kohut mõistate, seega peab ka teile mõistetuma. Mina pean teiest kui oma armastud ameti wendadest lahkuma, kogukonna soowi pääle. Mõtelge ka minu ja mu uude ameti wendade pääle, sellega, et teie iga kõlbmata juhtumist mis rahwa seas kuulete ehk näete, mõistlikult maenitsedes heaks käänate, male ja paha tegudele kibedaks piitsaks oleksite ning sellega siis wooruSlikul elul rahwa põllul tubli tugi oleks, sest Jumal ise on teid rahwa käe läbi selle ameti pääle wannutanud, et igaüks omas ametis peab truu olema. Sedasama katsun ka mina oim ameti wendodega, niipalju kui Jumal w nõdra jõudu selleks kinnitab, igas a; as teie ameti tegewusele abiks ning toeks olla, et meie ühel meelel ja jõuul sile rahwa keskel, kui tublid töömehed, rahwa kasu ja hea käekäigu edendajad oleksime. Wiimaks on mull meel üks kõige kallim soow, ühte wiga parandada, mis meie Saarlastele kõige halwemad tagajärjed sünnitab  : see on waimustawate jookide pruukimine.  Katsume ühel meelel ning jõul meie rahwa rahu, wara ja hea käekäigu rikkujale,  selle Kõrgema abiga wastu panna; sest igaüks meitest wõib nähja ning ära tunda, kui hirmsalt ja armetumalt see meie rohivast  piinab ja kurnab, ning kui mitmed tuhanded on ta juba mudasse ja porisse tõukanud, nõnda et wäljapääsemine säält wõimatuks on jäänud ja nad waesed igawesti  peawad kaduma, niihästi ihu kui ka hingega. Esmalt riisub tema ajaliku waranduse, siis hea käekäigu, inimliku auu, puhtuse ja perekonna rahu; kui mitmed waesed õhkawad ja lapsed haledast nutawad, kus rahutu meel ning kurjus mõllawad. Seda kõik meisterdab meie hinge waelane kurat kangete jookide läbi. Kui mitmed tuhanded inimesed kuuleme meie siin ja sääl mängis olewat, aga küsime, mis läbi on nad senna saanud? Jälle ei leia meie muud wastust kui ikka jooma läbi, kes inimesele kõik sandid mõtted pähe toob ja kõiksugust kurja tegema sunnib. Sellepärast armsad risti wennad, töötame igaüks oma jõudu möödu selle waStu, mis näitab paha olewat, sest tema neelab wiimsed kopikad, perekonna rahu, hea käekäigu  ja wiimakS meie kõige kallima mara, see on: hinge õnnistuse! Sellega aidaku see Kõige Kõrgem oma abi ja armuga, täna ja igal ajal! Isamaalt. Kuresaarest. Kole mõrtsukatöö. Paari nädala eest leiti Uppa küla ligidalt karjamaalt  ühe tundmata meesterahwa surnukeha, kelle pea wäga koledasti lõhki oli löödud. Linnas leigati teda lahti ja maeti linna kiriku surnu aida. Mõrtsukad otsitakse taga. Kuida pärast kuulda, olla see üks endine Pärnumaa mees, kes aga pärast Riigas elanud. Esiteks olnud ta siin Roomassaare sadama juures töös, kuna» pärast maad kaudu ühe oma sõbraga ümber rändanud ja lesti ostnud. Sõber on aga nüüd kadunud, keda järele otsitakse. Kas see umbes tema mõrtsukas on olnud, ön praegus teadmata. Hiljuti kadusiwad teise jäuSkonna rahukohtuniku  toast mõned aktid, pitsat ja kohtuniku kaela raha ühes ketiga ära. Paari nädala eest leiti aktid ja lõnga wihtifi säält samast kajust, kus see kohus enne aset pidas. Warsi tühjendati kaew tühjaks aga ei leitud muud kui ainult aktid ja lõngad, kunas kett kaela rahaga ja pitsal ikka kadunuks jäiwad. Kärlalt. Mõne nädala eest põles saal ühe wabadiku maja kõige kraamiga maha. õnnetu 1892. —kl —kl l"a n' e.