otsima. Jälle kiskuun silmad pärani lahti, et nad mind mitte ci petaks. Aga mis õige, see õige. Papid tömbasiwad ka saapad jalast ara ja heitsiwad siis milt maipadele, kus nad praegu söönud oliwad, ilusasti sirakile. Kasulik hoon? see Buddha tcmpelz on esmalt palmekoda, siis sõvmasaal ja WÜmaks ka magadiskammer. Via olin ju ennegi säärasest „ülcü!dsuscst" kuulnud, aga seda mitte uskunud. Mis imegi, kui sarnast  ühes kõrivalises kohas sünnib, kui taewalik  Peking kurja eeskujuga eel käib. Rahanäljajcd pupid üürimad päälinna ümberkaudsed  palmekojad, inis ilusatele maakohtadele  on ehitatud, wõõra maa saadikutele sume majadeks -välja. Kui aga mõnel anuja  wõimumehcl meelde peaks tulema omas templis palme tundi pidada, siis aetakse üüriliscd mõneks tunniks wõi ka terweks päewakS .tünawalc". Tuletasin meel ülcm-laamale meelde, et La mulle hommiku wara teejuhi saatma pidi ja pöörasin siis oma telgisse tagasi. Jumalaga  jä-miscl oli selgesti näha, et minust ammugi «ii palju enam lugu ei peetud, kui mäe tuimuse algul. Telgist saatsin mccl korra oma tõlgu kloostriülemast seda merile tulerama, et ta end kohustanud mulle reejuhn saata. Ühtlasi saaisin „ jumalust!-"  maiuskraami kard karbi sees. Tagasi  rullcS pajatas tõlk ei „te:ua pühadus" magustte asjade üle „ koledas-i" rõõmustanud.  Ühtlasi lisas La pehme ettcheitmise tooniga juurde, et ta ülem laamat ometi ilma kingituseta ei ole wõinud jätta, kuna minu kidsidus teda wäga pahandanud olla. Selle kingi pidanud ta siis omast taskust wõtma ja lootwat ta et, minunimcl annetatud  hõbetükk niihästi templile kui ka mulle mõndagi õnnistust tooma saada. Ei ülem-laama ega see hää mongollane, kes oma isanda auu Dabasun-Gobi munkade  ees nii suuremeelselt päästis, ei ole küll ialgi mu «kõwaduse" tõsist põhjust teada saanud. Ei wõi ometi igal pool ennast waesusega wabandama hakata. Waesus oleks wahest enam põlgtust mulle kaela toonud kui nüüd «kidfidns." „PoSt." abi pidu hää kordaminemiseks saab pakkunia. Seisab su ka pidu kordaminek iima mõimuscZ. Kuid pidu-päcwa hommikul kurwastaS iga ühte, muidugi kõige rohkem pidu toimekonda, ootamata põhjus: ilm oli sajune. Ometigi ci jätnud see piduplatsi ehtimist seisma. LootuS oli kindel, et kõik pidu ajaks jälle hääkZ saab muutma. Ja nii oligi. Kellu pool S mõis pidu ilma takistuseta algada. Pidu alustas karskuse seltsi esimees hr. H. Goritz kohalise terwituSkõnega, milles ta kõiki pidulisi pidule tulemise eest tänas, mis näidata, et ka Saaremaa rahwa seaS haridus hakab edenema. Pääle selle olla meel pidu siht maga tähtis. Sissetulek saada Saaremaa karskuse  seltsi poolt osutatama rahwa theemaja hääks minema. Nõnda anda siis piduliste pidule tulemine  mitmesugust põhjust rõõmustada. Siis tänas esimees I)r. K. A. Hermanni, kes Saare suguwendasi kaugelt maatma tulemise läbi omistades,  ka omalt poolt seda ettewõtet toetab. Ka lauljatele awaldaS esimees tänu. Terwituökõne lõpul laskis ta Keisri Majesteeti elada, kelle armu läbi ka Saaremaa rahmas haridusele wõib astuda, pidusid pidada ja kelle marju all ka meie «äikene Saaremaa karskuse selts töötada tohib. Waewalt sai esimees Keisri Majesteeti elada lasta, siis kõlas juba piduplatsi! müriscw „hurraa" hüüdmine ja selle järele waimustaw Kcisrilaulu laulmine kõige piduliste poolt muusiku saadetusel. Nüüd algas üksikute, kui ka ühendatud laulukooride laulmine. Laulude eest oli rohkesti hoolt kantud. Termet 28 laulu nummert iluStasiwad pidu programmi. Suur osa nendest oli Or. K. A. Hermanni komponeeritud  Laulud oliwad üleüldse neljasse osasse jaotatud. Efimises ja wiimascs osas oli 6, teises ja kolmandamas osas 8 laulu. Esimene osa oli ainult Or. K. A. Hermanni komponeeritud  lauludest kokku seatud, nõnda et seda programmi  osa peaaegu wäikeseks Or. Hermanni 25-aastasc komponisti juubeli-kontserdiks mõiks nimetada. Pärast csimise laulude osa ettekandmist  tuli pidu kroon Or. K. A. Hermanni kõne. Kõne oli nii õpetlik, nii huwitmv, nii armas, et igaüks kõige suurema waikuscga seda päält kuulis. Süü! juures ncigi aga kõneleja ise nii lõbusa meeleline wälja, ta hääl oli nii mahe, et ka mitmed wõõrad, kellel Eesti keel küll tundmata  oli, siiSgi ainult kõne kuulmisele ennast pühandauud vliwad- Kõne sisu ei hakka meie siin kirjeldama. See on nii tähtis, et seda cnamisti  kõik peaksime ette tooma, kuid selleks puudub meile pidukirjclduses ruumi. Paljude poolt sai aga soowi amaldatud, kõnet „Saarlases" ilmuda laõta, mida ka kõneleja häümeelega lubas. Nii saamad meie lugejad seda edeSpidi „Saarlasest"  isigi leidma. Pärast kõnet tänas karskuse seltsi esimees Or. K. A. Hermanni tähtsa küla-kosti eest, mille päälc pidulised seltsi esimehe soowi pääle temale püsti tõuStcs „Ta elagu" laulsiwad. Nüüd tuli laulude teise osa ette kandmine ja selle järele mitmesuguste  lvbumängude täitmine, nagu kottis jooksmine,  palgi paal rammu katsumine, kiisa püüdmine jne. Nende mängude täitjateks oliwad muidugi wäikescd  poisikesed. Päältwaatajatclc pakkufiwad nimetatud  mängud rohkesti lõbu ja nalja. Süül juures sai aga mängijatele poisikestele rohkesti kõiksugu kingitusi, nagu saiju, raha, raamatuid jm. wälja jagatud. Mängude ajal lõbustas pidu aega ilus muusiknmüng, kui ka laulude ette kandmine. Nõnda läks aeg ülilõbusast! edasi, ja warSti jõudiSgi piduliste kunvaStusekS pidu lõpp, mis pärast kellu 7. sündis. Ehk küll nüüd pidu ära lõppis, siiagi ei taha meie wcel pidu kirjeldusega lõppu teha, maid läheme kord meel pidu platsile tagasi ja nimetame, mis weel nimetamise wäärt. Kõige päält olgu aga siin juures tähendatud, et kord pidu püül hüä, täiesti eeskujulik oli. Ühtegi korratust ega pahandust ei tulnud pidu pääl ette, nii et politseil midagi teha ei olnud. Igal ühel oli pidu poolt pakutama  lõbu maitsmisega küllalt tegemist. Pidu platsil sai karastawaid karskuse jookisid müüdud. Laulusid kandsiwad 6 laulu koori ette, ja nimelt Kuresaare- ja karskuse seltsi ühendatud segakoor, Ansiküla neidude koor. Kihelkonna-, Muratsi-, Waljala- ja Kerla segakoorid. (Laulukoorid on ülesandmise aja järele nimetatud). Üleüldse wõtsiwad laulmisest paale 100 lauljat osa. 3 laulu, nimelt „Minge üles mägedele", „Tuulekesed tuhiStawad" ja „Just nagu torm" saiwad ühendatud laulukooride poolt ette kantud. Ühendatud laulu koorisid juhatas Kaarma seminari kooliõpetaja hr. Undritz. Laulud kõlasiwad hästi, iga laulu lõpul ivõttis kiidu awaldamine aset; 01l näha, et laulud hästi ära õpitud oliwad. Mitmed vr. Hermanni komponeeritud laulud saiwad teist korda ette kanda palutud. PiduplatS pakkus ilusa ära ehtimise läbi pidulistele ilusat waatepilti. Lugemata arw suuremaid ja wähemaid  lipusid andsiwad piduplatsile wäga ilusa waate. KZcgepõrandat ehtis suur Keisri Majesteedi pilt, mida Saaremaa karskuse seltsile selle seltsi endine esimees hr. Baron Sass on kinkinud. Sissekäiku „linnapäässe" s. o. piduplatsile  kaunistas transparent sõnadega „Tere tulemast" maimikute ja tippude keskel. Ehk küll hommikul ilm wihmane oli, siiSgi oli pidule rahwast hästi rohkesti tulnuin Kuid salata ei wõi, et hää hommikuse ilmaga osawõtmine suurem oleks olnud. Enne pidu algamist sai lauljatele rahwakõõkis keha kinnitust antud. Pidu sissetulek oli ligi 300 rubla. Õhtul kellu 8 algas Kurhausi saalis suur näitemäng „Punga-Mart ja Üba-Kaarel." See näitemäng ci ole mitte üksnes oma suuruse poolest suur, waid ta on ka suur oma tähtsa, õpetliku, lõbu pakkuma ja osawasti meie rahwa elust kokku seatud sisu poolest. „Suurek s" tegi teda aga ka wäga hää mängimine. Palju Eesti näitemängusid  on KuresaareS etendatud, aga ükSgi ei ole meie arwateS nii õnnistanud kui näitemäng „Punga-Mart ja Üba-Kaarel." Kõik osad saiwad nii loomu-truult ja osawasti ette kantud, et midagi enam soowida ei jäänud. Isegi vr. Hermann wõis tunnistada, et paremine mitte mängida ei wõi, kui see kord. Kõige suuremat osa mu st näitis Punga Mardi osa mängija hr. R., kellel tõesti hää and mängimiseks on. Aga ärgu Möndasugust. Ajalehed toowad järgmise 100, mis kui ta mitte tõesti sündinud ei ole, wähemalt  hästi wäljaarwatud on. Ühel merereisil  istus keiser Wilhelm laewalael ja kirjutas paberist alla, mis talle ette pandi. Tema kõrwul seisis noor madrus, kes paberist  ootas ja neid keiserliku posti pääle pidi panema.. Kui keiser wiimse dokumendi alla oma nime «Wilhelm J. R." (s. o. Jmperator Ncx -- keiser-kuningas) oli kirjutanud,  näitas ta seda madrusele ja küsis, kas ta teab, mis need kaks tähte niine taga tähendawad? «Tean, majesteet," wastas madrus. „No mis nad siis tähendawad?" «Jmmer redcnder" salati kõnelew) tähendawad nad, majesteet," wastas madrus. Kentsaka enese tapmise-tuju üle, mis Vclgiamaal wäga tuntud ja lugupeetud von der Smissen'ite perekonnas lahti pääsnud.  teatatakse Brüsselist: Mõne nädala eest laskis siiu üleüldse auuStatud kindral van der Smissen enese maha; sedasama tegi tema wend, kes kindraliga üheskoos oli elanud; pisut hiljemalt laskis kolmas wend enese Parisis maha ja nüüd on ka neljas ja wiimne wend suure kahju pärast, mis ta wõidu ajamise platsil kihlawcdude läbi saanud, enesele kuuli pääst läbi kihutanud.  Terwe enesetapjate perekond. Lühidalt ja osawasti. Preisi kuningas  Friedrich Wilhelm M. ei sallinud pikki kõnesid. Kui kuningas kord Teplitzis oli, sai ta ühest Ungria mõisa omanikust kuulda, kes ka wäga sõnaaher pidi olema. Ta otsis warsti ungarlase üles, keda ta supelkäigult leidis ja nende wahel algas järgmine jutt: „ Suplete?" „ Suplen." «Sõjamees?" «Mõisnik." „Hm." «Polizei?" «Kuningas." «Jumalaga." Ja selle pääle läks kumbgi oma teed edasi. Inglise raudtee-wagonites on esimise klassi wagonites lk,ooo mikrobi ehk pisiloomakest  igas õhukubikjalaS, teise klassi wagunitcs 34,000 ja kolmandas klassis 78,000. Sellest ilmub siis, et kolmanda klassi õhk terwifele peaaegu wiis korda kahjulikum  on km esimise klassi Shk: 33 Saar l a n e 1895