dest teised wäiksemad linnud jagu ei saa. Need linnud on päewa läbi töös ja on selleläbi meie metsade kõige suuremad kaitsjad. Linnud wõiwad ainult Ml sigida ja kaswada, kus neil pesade tegemiseks kohti on. Ükski mõistlik põllumees ei lase omaS õues ehk aidas lindude pesitamise kastist puududa. See natukene aega, mis lindude kastide tegemine tarwitab, tasutakse tale tuhande wõrra jälle tagasi. Ma tunnen ühe koha, kus mõni aasta tagasi selle koha õue puudel, iseäranis tammedel ja õuna puudel iga sui Jaani-kuus, lehed rööwikutest ja ussidest ära söödi; sellest ajast, knd selle koha omanik lindudele kaStid pesitamiseks puude otsa pani, ei ole Ml ühegi sui enam nimetud puudel wiga. Ei haka ka ükski mõistlik inimene koeruse pärast ühte kasulikku lindu ilmaasjata püssiga maha laskma. Ei lähe ka ühegi mõistliku wanemate laps linnu pesast lõhkuma; siiski tõendawad wanad inimesed, et endisel ajal olla palju rohkem lindusi olnud kui praegusel  ajal. Jah paraku! on küll tõsi, mida Häbiga peab tunnistama, et meie ajal on karjagoisikeste  seaS sarnatseid üleannetumaid llukaid weel küllalt, kes iseäralise rõõmuga iga kewade hulga linnu pesast ära hukkawad. See on üsna hirmus tegu, mida ka Jumal liuhtlemata ei jäta! Niisugused ei tunne Zumala loodusest ühtegi rõõmu ja omas üleannetumas meeles ei tea, mida nad eewad. Endisel ajal ei olnud ka nii palju püssinehi,  kunas praegus igaüks püssimees tahab illa, et siis aga lindusi lasta. See keS väikse linnu lennust maha wõib lasta, seda peetakse tubliks kütiks.- Minu arwates ei ole küttimine ühe auusa mehele sugugi paSfiw. KeS tubli mees on, leiab jo omale alati paremaid ja kasulikumaid töösid, kui wäikseid lindusi surmata. See kes laisk on ja ei wiitsi muud tööd teha, see hulgub püssiga ümber. Olen ka näinud, et koolmeistrid  ja kiriku köstrid metsi kaudu püssiga hulkuwad, see on küll üsna hirmus neist! Loota on, et edespidine tulew aeg kõige inimese sugule enam haridust saab tooma, ehk saab siis ka lindude eest enam hoolt kantud. Ma loodan, et see aeg enam kaugel ei saa olema, et lindude kaitsmiseks kõrgemalt  poolt seadusi saab ivälja antud. Wist saab praegusel ajal iga tublim küla koolmeister oma kooli lastele lindude tulu wõimalikult selgeks tegema, nii, et praeguse aja koolilastest suuremast jäust lindude sõpru loota wõib, siis tuleks edespidi lindudele ka parem tulewik. Seks aitku kõige Kõrgem! ne. künni kõige wiimase paarini, kes muud i ole kui wäikene Elsa, kes Schlichtingi lhe keskmise kaswuga, noore lahke näoga aehega kes prilli kannab ja läbi selle lasside sõbralikult aga aralt noort neidu nese kõrwaS silmitseb. Elsa on täna waiksem kui muidu, tema aurrab oma pead selle mõttega, millest aim seltsimehega juttu teha, mis temale rõõstiw ja lahutaw oleks ja selle mõtte le unustab tema jutu ajamise hoopis ära a on tumm kui kala. Aga imelik, tema, kes minewal korral lubi palli pääl nõnda arg ja wähese utuga oli Elsa oli siis enamisti üksi ääkinud tema hakkas täna, kus noor eiu waikis, juttu tegema. „Teie tantsite hea meelega, armuline reili?" See küsimine oli lihtne ja maimu waene üll ühe niisuguse õpctud mehe kohta kui õchlichting oli, kes mitu paksu teadusliku aamatud wälja annud oli. „Jah, möga hea meelega," wastaS Elsa labandust nõudwalt tema poole üleSwaaates,  sest tsma mõtles ise sääl juures, >aene mees, ega sina lühikese aja järele mm tantsida ei tohi, seda ei sa sinu mana aine sulle iialgi enam lubama, oh, kui rrb see ometi on!" Elsa waataS auupakumisega, kuida Meie he ilma süma kannataja pääle waatame, -chlichtiagi otsa ja leidis, et temal just da karwa pruunid silmad oliwad kui tema wselgi, mis üle tema wäga imestas ehk e küll kellegi imestamise Vääriline asi ei e, kui ühel pruunide juukStega inimesel pruunid silmad on. Ennem oleks seda lfa juures imew p«nna wõinud, sest temal oliwad pruunide silmade kõrwal ivalwakad juuksed. „Kas tohin teiega täna õhtu tantsida?" päris Schlichting Elsa auupakliku waate läbi julgustatud. Elsa nikutas sõbralikult peaga ja nõnda oli siis nende tuumakas jutt see kord otsa. Wanemad tantsijad läksiwad nüüd teistesse tubadesse jutu ajama ja kaarta mängima, kuna nooremad tantsu saali edasi tantsima jäiwad. Elsa tantsis praegust waltsi Flitsneriga, kes temale ilma Vahetpidamata kõiksugu asju ette lobises, mille pääle tema muud wastata ei pruukinud kui „see oli ju siis ilus," selle juures käisiwad tema silmad ilma Vahetpidamata ühest tua nurgast teise ja otsisiwad Schlichtingi, wiimaks punastas tema kangesti ära, sest häkitselt juhtus tema teda pottkaswudest poolteed warjatud nägema ja nende silmad juhtusiwad kokku. Elsa kohkus kangesti ära ja et seda marjata, küsis tema oma kaastantsija käest, ilma et tema Viimaseid sõnu tähelepannud, ehk ülepea kuulnud oli, „kas oli iluS?" See küsimine oli ilmasüüta ja passis enamisti iga asja pääle, mis Flitsner jutustas. ..Passib iseäralikult," waStas see, „leutnant  Reis vvn Reiflingenil, kellest praegu rääkisin, kes rikast ungria neiut armastada, on see imelik harjunud sõna: sõprade juures on ju üks kõik, kes pruudi omale saab, ehk sõprade juures on üks kõik, kas kedagi teisele midagi mõlgu jääb wõi mitte. See näitemäng on Moseri töö, osaw kirjanik see Moser l kaS tunnete teda ka? tema elab minu mõisa pääl Görlitsi lahedal. Olete ka tema ilust mõtte salmi lugenud? ei ole? ootge, kuida see ometi oli, mina tahan seda teile ütelda, kui ma ei eksi, siis oli see nõnda: „Oled sina meel noor, siis usu naisterahwaid ja sina oled õnnelik. Oled sina aga wana, siis ära usu iial, mis üks naisterühmas sulle ütleb, ja sina ei saa iialgi õnnetu olema. Seda peab ütlema, tema on üks inimeste ning kõige päält naisterahwa tundja." Elsa ei teadnud niisuguse suure inimeste tundliku tarkuse pääle ühtegi waStata, ning küsis sellepärast et mait olla ei tahtnud: „KuidaS teie wanemate käsi käib?" „Tänan küsimast armuline preili. Wanal on ikka palju pahandusi oma suurte majadega, nende wasta on tema nüüd ühe abi leidnud. Iga tua ukse üle on tema poole jala pitkuste tähtedega sõnad: „Jmmene ära pahanda ennast," maalida lasknud. Kui temal nüüd üürid mõlgu jäämad, ehk muud pahandused ette tulewad, siis ikka tahtgu ehk tahtmata peab tema naerma hakama. Rahakahjude üle wõib aga ka ainult tema naerda, seda tühja on temal küll." Elsa ei olnud tema jutu kuulnudgi, teises saali küljes otse temaga wastakute seisis Paula v. Sommer, kindrali lustilik Paula ning Kurt. Mis oli neil mõlematel nõnda palju jutustada ning sääl juures mähet pidamata senna poole wahtida, kus Schlichting seisis? Paula naeras südamelikult,  see ei olnud Elsa meelest ilus, Paula oli tema meelest hirm mähe neiulik, iga meesterahwaga sai tema kergeSte tutawaks ning sõbralikuks. (Järg tuleb) Kiri soojalt maalt. „Meie mustad räästad kuldnokad saadame siit kaugelt Lõunamaalt kõige Saaremaa rahwale tuhat terwitusi ja soowime  teile head rahu. Ühtlasi anname teile teada, et meie teid Saarlasi loodame Paastu-kuuS oma wilistamisega termita wõiwad. Meie palume teid meie manad xesitamise kastid seks ajaks korrale seada ja meel uusi meie noorde paaridele juure ehitada. Seda wäikest waewa, mis teie sellega näete, tahame teile tublisti ära tasuda. Meie pesitamise kastid olgu igapidi 6—7 tolli laiad ja 10 —12 tolli sügawad. Ühtlasi palume wanemaid ja targemaid inimesi mõnda poisi jõmsikad noomida, kes ikka pesade kallale toppiwad. Head rõõmsat ja lahket wastu wõtmist loodame tänawu kewade auusa Saaremaa rahwa käest! Auupaklikult Wanem kuldnok, Küünla-kuuS, Lõunamaal 1890 aastal. Isamaalt. K«rcsaarest. Meie uue rahu-kohtu mõistmised algasiwad 30. Januaril, endises maakonna kohtu ruumides. Kaebtufi maetakse nüüd igapäew kellu 11 künni kellu 1 waStu. Tähtsamaid mõistmisi sellest kohtust, saame ka edetpidi oma lugejatele siin awaldama. 27. Januaril, õhtu kell 9 oli raekohtu ruumides meie linna tulekaitse seltskond koos, oma üleüldist aasta aruande päewa pidamas ja walisiivad jälle selle aasia pääle endale eestseisuse. Enamiste jäiwad kõik eestseisuse liikmed manad, kuid ainult mõned saiwad uued walitud. Meie auus tulekaitse seltsi asutaja, ülem kooliherra Holzmayer, kes kaua aega auupresttenti  ameti pääl oli olnud, pidi oma terwise kehwuse pärast sellest ametist ennast lahti wõtma, aga mis senna parata! Tema koha pääle waliti seltsi esimees, hra J. WeSberg, kellele ka ühte abimeest anti, sest et tal ennegi juba palju tööd ja toimetamist küll oli. Loota wõib nüüd, et see nimetatud herra ka seda auuameti kohusid täiesti ja auusasti täitma saab; sellepärast soowime temale pitka meelt ja kannatust, et ta seda esimist meie tulekaitse seltsi meel kaua aega juhiks ja selle eest armastusega hoolt kannaks. Saagu ka tema nimi ükskord tähtsaks, pärast meie tulemase põlwele! Ka anti seltsi kassade seisukorra üle aru Saarlane, 1890 M 7