ouet walguStab ja kohe selle pääle kähwataw  kõue löök lossi alust kõikuma paneb, kadus koer nina üles poole hoides maja nurga marju ära. Kohe sell ajal lööb torm madrusest lahti hoitud ukse praginal kinni. Beppo läheb tuba tagasi ja wahib läbi akna walitseja maja poole. Kõik on jääl pime; ka õue pääl ei ole midagi tähele panemise wäärt asja näha. — Mis Nero nüüd jälle nuusutab? Õuekoer ei ole sugugi haukunud. Nero jookseb ju ilma asjata tormi ja sajuga ümber. Sellest usaldamast kõnest hoolimata waatab  madrus põnewusega wälja. Korraga näeb ta wälgu walgusel Nero pitkamisi tagasi roomawat. Üks aimamine käib teenri peast läbi. Ta ruttab toast wälja, teeb wärisewa käega õue ukse lahti ja nüüd meenib koer sisse, kiunub walusasti,  waatab meel kord kurwalt oma peremehe  otsa üles ja heidab siis tema jalgade ette maha. Õues möllab kõue ilm otsatu jõuga. Beppo kummardab truui koera üle. Jah, Nero on surnud. Seda nähes ja aru saades, karjatab madrus, tormab oma tuppa, tõmbab tule riista seina päält, paneb mütsi pähe ja läheb uksest wälja. Ta möriseb wiha ja ehmatuse pärast. Kätte tahab ta maksta selle hulgusele, kes on julgenud tema koera surmata. Kõigest omast wihast hoolimata on ta siisgi ette waatlik. Ta läheb, et wälgu paistusel teda mitte ei nähtaks, maja seina äärt mööda edasi, siis ümber nurga tagumise õue pääle, kust üks mäike jalgwäraw õuest wälja wiib. Walitseja majast ei käi siia ühtegi ust ja aknad, mis siia pool külje pääl, oliwad luukidega kinni. Beppo seisab siin ligidal pimes wait ja ootab ligemat wälgu kiiru, et näha wõiks, mis siin on. Ta peab hinge kinni ja kuulab. Wihma pladistamisest ja tuule hulumisest  läbi arwaZ ta sala jutu häält kuulwat. Wiimaks tuli oodetud wälgu paistus. Selgesti nägi Beppo et üks aken lahti seisis. ÜkS mehe kogu tuli säält akna wahelt nähtawale ja just sell silma pilgul kiskus torm jalgwärawa, mis lukkus ei olnud, lahti ja wirutas mürinaga wastu müüri. Pea kinni, lurjus ehk ma lasen! hüüdis wana mees ja pani omale püssi palge. Teine wälgu kiir andis temale maigust. Ta näeb kuidas see mehe kogu põgeneb.  Oma ähwardust tõeks tehes muljub ta püssi lahti, et kelmisid hirmutada. Kõue müristamisest läbi oli püssi paugu järele wali kisa kuulda. Beppo ruttab edasi. Jälle heidab wälku ja jälle üks püssi pauk, mana madrus langeb haawatult maha. Gertrud oli lahti tehtud akna juures seisnud ja need paugud kuulnud. Ta tõmbas mantli ümber ja ruttas seest wälja. Ta äratas, pere üleS ja wiis mehed lossi tagumiStest ruumidest wälja. Beppo toa ukse leidsiwad nemad lahti ja surnud koera läwe päält maast, aga madrust ennast kusagilt. Siin on üks õnnetus sündinud! hüüdis neiu jälcstades. Ta käskis teenrid sõjaristad ligi wõtta. Kui see sündinud oli, siis astusiwad nemad karja õue. Wali kõue ilm oli möödaS Kuiwirmalised  loitas weel wahete wahel kaugel taewa kulges wälgu walgus. Wihm oli ka üle läinud, aga wali tuul ähwardaS tuled laternide seeS ära kustutada. Waiksesti ruttas see wäike hulgakene edasi. Gertrud ei lubanud mitte walitsejat kelle aknad pimedad oliwad, üles äratada. Tema ise juhtis neid. Suures õues oli Lue-koer ahelate otsas surnud. Ettewaatlikult pööris Gertrud ümber nurga taha õue. Hirmsasti kärises jalgwäraw  oma hingete pääl. Ja säält mitte kaugel leidsiwad nemad wana madrust oma were seest maast, püss tema kõrwal. Gcrtrud pani oma latern: maha, kutsus mehed juure, kummardas üle tema keha ja pani käe tema rinna pääle. Jumalale olgu tänu, ta ei ole weel mitte surnud! ütles ta ennast põlweli laskes. Nuttu, mehed, kandke teda lossi. Tõllawajas on üks kande raam. Kuna inimesed neid käskusid täitsiwad ja elawalt siia ja senna liikusiwad ja isekeskis rääkisiwad läks ülewelt äkke lahti ja'walitseja  hääl hüüdis: Mis tähendab see käratsemine siin? OnS tuli kusagil lahti? Miks ei tooda mulle mitte aru, kui midagi paha sünnib? Mõned teenrid andsiwad seletust. Gertrud oli ikka weel põlweli haawatud mehe kõrwal ja püüdis haawa werd oma ninarätikuga waigistada. (Järg tuleb.) maal pole noori inimesi, keS wõiksiwad oma kaunist häält isamaa iluks ja kodumaa kasuks laska kõlada? Oi jah, on armuta küll! Aga kes seltsib nii kaua üheteisega, et midagi õppida wõib. Pahade juttude rääkimine üheteise päüle ja kölbmata teud noorte meeste poolt õrnama soo waStu, see on see kuriwaim, kes seltsi koost ära lammutab. Nii on maal igas külaS ja kihelkondas lugu. Waatame linna rahwast, siis näeme et seltslik elu siin sugugi paremal järjel ei ole. Hiljuti asutatud Eesti Selts, kas see ei wõiks praegus heal järjel olla? Kas siin nii mähe inimesi on, et ei jõuaks seda ainukest Eesti asutust ülewel pidada? Aga ei paremat ühtegi, ühendus puudub ja tagarääkimine ja üheteise kiusamine on wäga suur, nii et selts praegus halwas korras peab seisma. Kõige rohkem peab wõerastele süüd mõistma, et nad enamast kõik oma harimata  kombeid süäl mälja näidawad, siis eestseisusele, et ta lubab nii palju neid sääl käija ja wiimaks seltsi puhweti pidajale, kes koguni sünnis senna ei ole. Kas sääl ei wõiks kaunis suur laulu koor elutseda, kas sääl ei wõiks näitemängud ja paremad pidud enam päewa korral olla kui praegus? Aga ühendamata moel, üheteise  kiusamine, halwaks pidamine ja uhkus on see paha külaline, kes kõik head asjad halwaks teeb. Nõnda on kõige linna rahwaga, nõnda on ka kõige Saaremaa rahwaga! Maal kui ka linnas on küll haritud mehi, kes wõiksiwad seltsida ja ühes koos häid asju toimetada aga kõik armastawad ikka mis paha ja wihkawad mis hea ja kasulik. Ülemaal läheb seltslik elu hoopis pare- mine, ehk igas kohas küll mitte just kiidu wäärt, siiski paremine kui siin, mille pärast süda kurwaks läheb, et ütlema peab: Millal jõuad sa armas Saaremaa oma rahwaga nii kaugele, et hakad head armastama  ja kurja wihkama! Millal jõuad sa nii kaugele, et so pojad ja tütred kõik ühendud jõul ja ühes meeles sinu pinnale hariduse seemneid külwawad, mida leikades eestulew sugu rõõmu ja kiitust wõiks awaldada!! C. Allik. Isamaalt. Kuresaarest. Paari nädala eest hakkas meie politsei ülewaaija õuest ja körwa kohti läbi waatamaS käima ja leidis nii mõnestki kohast mustust ja roppust, kelle peremeestele ta trahwi pääle pani, ühele 5 ja teisele 10 rubla. Kes heaga ei mõista, see peab waljust tundma! Lootuse  järele saab meie linnake nüüd kasinamaks ja sõnniku hunnikud kaduwad õuetest. Kuida kuulutusest nähja, algab meie uus meremeeste kool 16-mal selle kuu päcwal jälle oma õpetust. Minewal talwel oliwad mitmetel kange himmu sellest osawõtta, aga paljud taganesiwad  ennemine ära, enne kui eksaami oleksiwad teinud. Jälle on üks sõrme näitus meie Saaremaa  rahwa tuimusest! Loodame, et sellel aastal parem järg saab olema; sest mis kasu on sellest kui hakatus hea aga lõpp halw on. Saare taadid ja onud, saatke omad pojad rõõmsa südamega  sellesse kooli, teades, et see jo meie rahwa kasuks on elule kutsutud, Saaremaa on mere linn ja meie noored mehed olgu sellepärast ka suurem hulk meremehed, millega nad rohkem teeniivad, kui ühest kohast teise rändamisega, Ülemaalt kraami kaewamise tööd otsides. Kolera surma on Wcneinaal Juni kuust künni siiamaale ligi 200,000 inimest surnud, mis küll kole kuulda on. KeS teab kui palju weel see haigus oleks surmanud, kui Niigi walitsus omalt poolt nii kangesti ei oleks selle haiguse wastu wõitlemiseks tööd teinud. Suure puhtuse ivaral jõutakse ometi sellele piiri ette tehja. Kurseaares, 15. —17. Septembrini siin ärapeetud Riiaringkonna kohtu kriminalosakonna-kooSolrkul mõisteti  muude seas ka kolm Luteruse usku meest, Anton Toru, Willein Koel ja Juhann Werlin, kes ühes Pöide kihelkonna L. kõrtsis Wenc Õiget usko teotanud oliwad, kaheks kuuks wangi. Ausekiilast. Kohutan? õnnetus on säül paari nädala eest juhtunud. Lõuka kõrtsi ees olem ranowahtide maja oli põlema läinud, kust pööningult  üks soldat weel oma asju ruttas ära tooma. Õnnetuseks oli wing teda ära rinnastanud, nii et ta tules hirmsad otsa leidis. Pühast. Sääl teinud üks mees häbemata teo ära, mis enam küll ühe nõdrameelse kui targa inimese tegu wZiks olla. Muratfi karjamaal löönud ta ühe hobuse surnuks, wõtnud naha päält ja müünud Wildenbergi juure 3 rubla eest ära. Teine hobune, kellel ta pea lõhki löönud, jooksnud kodusse aga olnud nii wigaStud, et pidi peremehe poolt ka maha löödud saama. Tal polnud wist nii palju rahu, wõi kargas loom käest ära. MeeS saadi kätte ja pisteti puuri. -- Wändrast. Kuni 1. Sept. oli Wändra kurttummade koolis 43 kurttumma last mastuwõtmiseks  üles antud, aga ruumi puudusel wõisiwad  ainult 13 wastu ivõetud saada. Mitawift KäeZolewa sügise weidrast tembutamisest  toob „Mit. Ztg." näituse. Räästad oliwad säält juba kahe nädala eest ära lennanud; nüüd on nad sinna jälle tagasi tulnud ja rõõmsaste  siristades oma mana pesadesse asunud, nagu tahaks nad talweks paigale jääda. 1892. 4O, Saarlane,