mõjunud, et wäga hää lõikuse lootus keskmise saagi pääle langes. Eestimaal  on kuiw rukki kaswu enam kängu Pannud, nõnda et wähesete säälsete teatuste järele rukki seis wähem rõõmustaw  oli kui Liiwimaal Sangaste teatuses nimetatakse, et ere, ritta külitud rukis sügisel paremini  juurduda ja wõrsuda ning ka enam talwe wastu panna kui laiali külw. Enam kui talwewiljale, näikse hilised  külmad ristikheina põldudele kahju teinud olema. Salisburi teatuses  nimetatakse, et wiimane öökülm  6. mail iseäranis kahjuline oli ja noori ristikheina taimi rohkel arwul  surmanud. Pärastised soojad ilmad ei ole seda kahju tasuda suutnud  ja mitmed talupojad pidanud omad külmast rikutud ristikheina põllult  üles kündma. Paiguti on ka talwgi ristikheinale kahju teinud. Rammutamised gipsi, lubja ja kaliwosfatiga  on kaswu kohta hästi mõjunud,  kuna toomosjahu ja juperfoswati põllule külwamine Sangastes kuiwa pärast wist mõjuta saada jääma,  kuna see endistel aastatel wäga silmapaistew olnud. Mets seahernes silvsstriB)  on Salisburis hästi talwe käest pääsenud, kuna Lappia-Sihujenpahlenis  ja Õisus talw palju taimi ära olla rikkunud. Adsel-Schwarzhofis kaswada ta wäga wiletsasti ega pandawat  loomatoiduna teda enam tähele.  Sääl on nüüd see kiidukõlin, mis sellele taimele mõne aasta eest toodi! Heinamaad on pea üleüldiselt rikkumatult lume alt wälja tulnud, ehk küll hilised külmad rohukaswu takistanud; kõige priskemini on weeheinamaad,  kus rohkesti ja õigel ajal wett pääle lastud, kosunud. Kunstsõnnikuga  lammutamisest räägitakse pea kõigis teatustes ainult hääd. Õisus on kõik kaer, kaunwiljad, oder ja loomade nairid ritta külitud, pääle sette on weel Uue-Wöidu, Heimtali,  Riidaja, Sangaste ja Kostiwere mõisas ridaskülwi tarwitatud. Mitmes  mõisas on kaerale ja odrale kunstsõnniku rammu antud, niisama ka linale. Mõnes teatuses kuuldub, et põud korralist wilja ülestõusmist takistanud. Tõstamaa sooharimise (Moorkultur)  üle teatatakse järgmist: Kiilwamijega  wõidud sääl 8 päewa waremalt algada, kui põllul. Rukis olla kuiwaks lastud soos Päris hää. Suiwilja külm lõpetatud 11. mail ja külitud kõik ritta. pandud 29. ja 30. aprillil maha. Nagu warematest teatustest ja wäljanäitustest  tuttaw, on Tõstamaa mõi- sas kuiwaks lastud ja haritud soost wäga häid lõikusid saadud. Karjaskäimisega oli tähtajaks waewalt  alustust tehtud ja anti selle körwal karjale pea igal pool weel kuiwa toitu, enamasti 2—4 S jahu looma kohta. Heimtalist teatatakse, et piimalehmadele 3—B S rukki, odra ja kaera jahu päewas antawat. Waiwaras antud enne tähtaega piimalehmadele  20 S ristik- ja 8 A timoti  heinu ja 5 S jahu looma?ohta päewas. Kari olla wäga hääs rammujärjes  ja anda enam piima kui endistel  aastatel. Kahjuliste söödikute üle ei ole palju kaebtusi kuulda. Kõige enam on nad wiljapuu aedadele  kahju teinud. Arwatawasti on mai kuu külmad nende siginemisele takistajaks olnud. Wiljandi mõisast kirjutatakse, et sugutäkkude järele nõudmine nii rohke olla, et sääl olewad 6 sugutäkku kõiki tarwltusi täita ei wõida. Iga päew pidada 3 —4 mära wastu wõtmata  jääma, sest et neid päewas umbes  10 tükki sinna toodawat ja iga täkk päewas ainult ühe mära paaritada.  Tähtajani, on sääl 215 mära paaritatuo. VII. warsade näitus  saada sääl 26. juunil ära peetud. See teatus käib, nagu hakatuses tähendatud, 20. maini. Nüüd aga, 7. juunil, kus seda kirjutan, teeb põud wäga paljudes kohtades taimeriigile  waewa ja ootawad põllumehed  igatsusega kosutawat taewa kastet.  Wiimaste nädalite müristamise wihmad on hoo kaupa ja kohati käinud  : ühes kohas on wihma liiga rängasti tulnud, osalt ka rahega, nagu seoa palaw al ajal tihti juhtub, kuna teises kohas säälsamas lähedal põllud jälle põuawaewas on ja suiwilja  orased kõrwetawa päikese paistel  kollaseks lööwad, kuna hilisem külm nagu tuha sees on ja korralikult  tärgata ei saa. Tuleb aga pea wihma, siis wõib kõik weel paraneda ja põllumees omast raskest tööst rõõmustawat  lõikust loota. Andku Jumal! Ls. omadus ou Kreeta mässudele alati oma isewärki kuju andnud. Talisel ajal peab mägestiku elanik ülemalt alla kolima ja tasase maa linnades palgalisena, sagedasti pakikandjana endale teenistust otsima. Suwel aga rändab ta oma kuristikkudesse tagasi, mis üksnes temale tutwad on ja kuhu üksgi waenlane ei pääse teda tagakiusama;  sinna ei taha ta isegi rahuaegadel  ühtegi mõõrast wiia, sest et ta kedagi oma sala redupaikadega tutwustada ei soowi. Suwel, ütleb Greeka wanasõna, „õitseb mäss." Nii sagedasti kui türklased on katsunud  mägedesse edasi tungida, on nad ikka pidanud pika ninaga ja palju mehi kaotades taganema. Osawam  sõjaplaan oli Hussein paschal  1867 aastal. Ta rüüstas tasamaad,  sundis wasnlasi mägestikusse taganema, piiras sfakiotisid sääl ikka kitsamini sisse ja ootas nii kaua, kuni tali neid mägestiku urkadest wälja ja tema kätte ajas. Nimetatud sfakiotid on aga selle saare aadeli sugu, tema kõige wanem ja puhtani rahwatõug, kes juba muistsest  ajast saadik ojawate wibupüssilaskjatena  ja mäeronijatena kuulsad oliwad ja mägestikus isegi kõige mäiksemat  jalarada tunnewad. Nad on lahked wõõraste wastawõtjad ja siisgi rööwlid, sõbralikud läbikäimises ja siisgi kawalad kaelalõikajad, tarwitawad  oma ülespidamiseks wähe, ja on nagu kõik kreetlated, puhtuseta rahwas.  Juba 15. aastasaja hakatusel kujutas üks Florenzi linnast pärit olem reisija sfakiotisid järgmist: on kõrge kaswuga, ütlemata karmad, sõjariistade  tarwitamisel hirmsad ja elawad 100 aastat manaks, ilma et nad millasgi haigeks oleksiwad jäänud."  Nende nägusad riided, mis iga maalri silmale huwituseks on, näitawad selgesti nende mehist tegumoodi,  alati on neil nende pikad sõjariistad  kaasas. Kõik tugewate mäerahwaste  kombed on nende juures weel alal hoitud. Oma külapoiste abiga rööwib noormees seda tüdrukut,  kes talle meeldib. Weretasumine  on nende juures kindel seadus, mida keegi täitmara ei tohi jätta. „Weri nõuab werd," seda õpetust jätab  wanem põlw nooremale ikka päranduseks  ja, nagu Mendelson-Bartholdi  jutustab, ei tohi lähem sugulane  äratapetud mehe merisest särgist mitte enne lahkuda, kui ta waenlasele  kätte ei ole tasunud. Wanad raugad ütlewad, et endisel ajal üksnes  wäbe nende suguharu liikmetest olla oma woodis surnud. Seda iseäralist iseloomu omadust tuleb aga kõige suuremal mõõdul kreetlaste rahwuste wõitlemiste armustamisel  tähele panna. Kreetlaste tulise isamaa arm astuse kõrwal sütitab  iseäranis weel weretasumise käsk, mis põlwest põlwele päranduseks jääb, mässu ikka uuesti jälle põlema. Aasta! 1770, mi l esimene suur mass türklaste wastu lõkkele lõi, oli sfakiot  Daskalakis üks rahwa eestvedajatest,  kes Türgi mangi sattus ja kellel  ta hirmsqd waenlased naha elusalt  päält maha nülgisiwad. Tema poeg Georgios Tselepis oli esimene, kes selle pääle 1821 aastal uuesti mässulippu tõstis ja oma isa surma werewalamisega tasus. Päratust  kuhjasiwad ennast aegade jooksul  weresüüd weresüü pääle, et ka mitte üksainus perekond werewõla tasumisest  kõrwale ei jäänud, selle eest oliwad türklaste koledad mõrtsukatööd, kus tuhandeid kristlasi ära hukati, omalt poolt põhjust andnud. Näitu- seks wõtlis Hassan 1823 aastal Äkelato  koopas 2000 inimest wangi, keda ta surnuks raiuda laskis, maha arwatud 30 hinge. Mebemed Ali laskis Murniessi ligidal 1833 aastal 500 puu oksadesse puua, sest et juletud oli talle lubadust meelde tuletada, et ta kõigile ühte wiisi tahab õigust teha ja pehmesti walitseda, ja see oligi siis see tõotatud  aänriiÜLtratlon EHuitadlo et 6oUL6. Arkadia linna ärawõitmisel 1866 aastal tapsiwad albanlased ja Türgi kreeklased rahwast nii kaua, kuni nad ise „wäsimuse pärast maha langestwad."  Ja mis weel kreetlaste wiha tipule ajas, oli kirjeldamata kurjus, millega Osmani sugu walitsejad wägiwalda  tarwitasiwad. Unustamata seisawad Kreeta rahwal tänase päewani  Melidoni koopad meeles, milles Khusein bey 300 inimest sellega ära lämmatas, et ta koopa suu ette tuld laskis teha. Unustamata on koobas merekaldal, millesse Mustafa 1866 aastal nii kaua suurtükkidega laskis, kuni sääl ühte hingelist enam ei liikunud.  Unustamata on ka arwamata lood, kus türklased owa pühalikult antud auusõna koledal kombel on murdnud, wanu naisi oma hobustega äratallanud, tüdrukuid kõige hirmsamal  wiisil waewanud. Jumala kojas palwetajaid surnuks raiunud. Prokesch-Osten,  türklaste sõber, on oma silmaga näinud, kuda Türgi soldatid oma huwituseks Suda leeris oma nugasid müüril seiswa greeklaje pääle wiskasiwad, kellel suu kiuni oli topitud.  Naesed ja wanad meeSteraugad teawad wäga hästi, mispärast nad lahingus wöitlejate taga seistes küsiwad;  „Kuda lahing läheb?" Nad teawad, missugune saatus neil oo- data on : Teiwaga kehast läbiajamine, tulel küpsetamine, ja naesterahwal ärahäbistamine. Kõik need patud seisawad türklaste wõlapügalas. Kuda Kreeta baesterahwas türklasi wihkab ilmub juba sellest rahwalaulustgi: „Ennem mu weri wõiks mulda Kui tunnen türklast oma silmi Ja see ei ole mitte tühi sõnade kõlin. Seda on omal ajal muude seas ka Murionist pärit olewa jfatioti  Theodoroje ilus tütar tõeks teinud,  kes ennast türklase silmade all, kellele ta sõjasaagiks sattunud ja kes temalt juua nõudis, kaewu kukutas. Paraku seisawad aga niisuguste kangelaste  körwal ka wiletsad nõrkuse tunnistused. Selle aastasaja 60 aastatel  nähti mererannal jadandeid kreetlasi oma waesepäralise waran duse jätistega, mis neile Türgl arm weel alles oli jätnud, hirmunult m-e rele wahtiwat, kas sääl wast mõni Greeka laew nähtawale tõuseks, kes neid päästa ja sõbraliku rannale wõiks wiia. ligeues ka mõni laew, kuid Türgi poolkuu lehwis tema lipus ja suurtüki kuulid lendasiwad õnnetute hulka. Ja kõige selle südant põrutama nähtuse üle wõlwis ennast lõunamaa selge naerataw  taewas ja haljad niinepuud, ja lilledega kaetud maapind tunnistas oma kodusaare loomulikku wiljarikkust. Sitia ligidal, kus üks Türgi aga mõõgaga ja tulega ühe kloostri oli ära häwitanud, seisis ennemuistne kaljurahn,  mille ümber palju kiwirähna oli leida. Iga kreeklane, kes selle kiwi lähedale sai, pööras kas wõi suures loogas oma teelt kõrwale ja läks kaljurahnule, et tema juurest maalt wõetud kiwi needmise sõnadega tema otsa visata. Sel kombel kor« jas sinna rusumägi ehk „risumägi" rahwa needmise wande ja wiha tunnistuseks,  mis omast kohast just kui piltlik kuju selle saare õnnetu saatuses  on. Nii on Kreetas raske patt kumbalgi pool raske patt aas. tasadande jooksul järjest suuremat wiha kuhja kogunud, millele iga ela. nit weel uut materjali juurde lisab, mis ikka jälle weretöösid sünnitab, iseäranis weel sest saadik kui „meister Jännis" omale mütsi päha pani ja lausus: „Lähen ja tonn wenelase siia. . . Sfakial on südisid mehi, nii palju kui okse tema metsades." —dd— Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid Saksamaa päälinna jöudsiwad ühel ja selsamal päewal, minewal luUpäewal, kaks tähtsat meest Astast: wõidurikas Jaapani ruarjchal  Jamagata ja löödnd Hiina asekuningas  Li-Hung-Tschang. Kedagi ei kiidetud wii mse Hiina - Jaapani sõja ajal Saksamaal nii wäga, kui jaapanlaste söjawägede pääjuhatajat, marschall Jamagatat, kedagi ei pil- gatud nii armetul kombel, kni Pe- Tschili maakonna aseknningat, Li- Hung - Tschangi. Ainult poolteist aastat on sest ajast saadik mööda läinud ja marschall Jamagata sõidab üsna tasahiljukesti, peaaegu tähelepanemata,  Berlinisse sisse, kus temaga üksnes äriliselt läbi käidakse, kuna Li-Hung-Tschangi kõik kõrgemad Saksa riigiametnikud raudteejaamas ootasiwad  ja keiser Wilhelm teda toredal pidulikul audienzil oma jutule wöttis,  talle ja ta saatkonnale suurt auu awaldades. Siin pühitseti diplomatia  wõitu sõjalise wõimu üle: marschal  Jamagata on selle riigi asemik,  kes rahutegemisel Wene-, Saksa- ja Prantjusemaa nõudmiste pääle taganema ja kõige parema sõjasaagi käest ära andma pidi. Nimetatud suurriigid teawad wäga hästi, et Hiinas selle wõidu abil uuenduste tagapüüdjaid, kelle päämees  Li - Hung - Tjchang on, pukile jõudsiwad, ning katsuwad nüüd neid mehi sääl wõimalikult toetada muidugi mõista ainult omakasu pärast.  Li-Hung-Tschang kinnitab kõikidele,  kellega ta oma praegusel Europa  reisil kokku puudub, et ta siia tulnud olla, nägema, kuulma ja õppima,  ning iga Europa rahwas tahaks  hää meelega Hiina koolitajaks saada sest et sellest ametist suurt kasu on loota. See'p see päris põhjus ongi, mille pärast Li-Hung- Tschangi igal pool suurelt auustatakse,  kuna marschall Jamagataga palju tegemist ei tehta. Jaapan on juba igapidi kultura riik, selle poolest  juba mitmest Europa riigist ees; sääl ei ole europlastel suurt teenistusb  loota. Li-Hung-Tschangi aunks oli Potsdami palees suur pidu söök, millest pääle keisripaari weel prinz ja prinzess Friedrich Leopold, Belgia  prinz Albert, riigikanzler, riigisekretär  von Marschall ja teised ministrid,  Portugalia kuninga pää-kojameister,  grahw Ficalho ja Belgia saadik osa wötsiwad. Li - Hung- Tschang istus keisri wastas ja riigikanzleri  kõrwas. Pärast pidusööki läks keiser Li-Hung-Tschangiga Mopkesse  säälset õpetuse-bataljoni waatama.  Keiser näitis Hiina asekuningale  kõige uuemat seltsi Saksa sõjapüssi  ning andis tema tarwitusest ja kasust pikemat seletust. Siis lasti õpetuse-bataljoni marssida ja n.anöwreerida.  Li - Hung-Tschang sõitis pärast seda Berlinisse tagasi. Saksa keiser annetas Li-Hung-Tschangi kõige wanemale pojale Krooni-ordu esimese klassi Kesknädalil oli Li-Hung-Tschang Franksurtis O. k. sõjamäe harjutusi päält waatamas. Ta tahta ka Friedrichsruhesse würst Bismarcki waatama minna. Saksa keiser tahabZ wissisti Hiinale  mõnikümmend tuhat Saksa sõjapüssi  ära sahkerdada, ega ta muidu Li-Hung Tschangi nii lähedalt nende püsside häädustega oleks hakanud tutwustama, just nii nagu iga libe kaupmees oma kaubaga teeb. Ta näeks muidugi mõista hää meelega, et ka edespidi ikka Saksa ohwitserid Hiina soldatite koolitajad oleksiwad, mispärast siis Hiina külalist sääl ühelt sõjawäeharjutuselt teisele tassitakse.  „Berliner Tageblatt" teatab, et üks tema kaastöölistest neil päiwil Li-Hung-Tschangi jutul olnud. „Kui sööma waheajal Li-Hung-Tschang hõbedast opiumi-piibu põlema pistis, ütleb ajakirjanik, lähenesin ma temale ja küsisin talt, kas jutt salalepingust, mis Hiina ja Wmemaa wahel maha tehtud, õige olla." „Niisugust lepingut  ei ole olemas!" kostis asekuningas  elawalt. „Mind saadeti ainult  selle pärast Wenemaale, et ma sõbralikule olekule, mis praegu selle riigi ja Hiina wahel walitseb, kindlama  aluse alla seaksin."  „Räägitakse  aga, et Hiina Wenemaale mitmesuguseid  eesõigusi raudtee - ehituse tarwis Mandschuriast läbi on andnud."  „See raudtee saab ehitatud,  aga sääl juures ei anna Hiina ühtegi oma õigustest selle maa üle käest ära." «,Siis kõneldakse siin, et Teie, ekjellenz, siia olete tulnud luba küsima tollimaksude kõrgendamist kaupade päält, mis Europast Hiinasse wiidakse." „See jutt on õige, ja ma loodan, et nimetatud riikide walitsujed  meile selleks ka luba annawad,  sest et sisseweotollio meil palju madalamad on kui kusagil mujal ja meie tolli sissetulekust prozendid laenude  päält ära tahame tasuda." „Kas ei ole Hiinal mitte nõuu Saksamaalt  raha laenata ?" „Meie wõtame niisuguse laenu hää meelega wastu, kui meile sääl juures mitte liig waljuid tingimisi ette ei panda."  „Kas wõib loota, et Hiina walitsus sakslastele luba annab,  suuremal mõõdul, kui senini, Hiina sadamates wabrikuid ehitada." „Selleks anname meie sakslastele häämeelega luba, kuid mitte raudteeehitusteks,  nagu Saksamaal paljud loodawad. Raudteed tahame meie ise oma jõuuga ehitada." Kui Li - Hung - Tschang „Berliner Tageblatt"'! kaastöölisele wähegi õigust  rääkis, siis ole sakslastel küll Hiinast suurt saaki loota. Hispania asumaa politik. Hispanlased, kes Amerika asumaadesse  wälja rändasimad, asusiwad peaaegu  ainult linnadesse elama. Linnad  kaswasiwad sääl kaunis jõudsasti, iseäranis neis maakondades,kus hõbedaja  kullakaewandusi oli, näit. Kördilleride  kõrgendikkudel. Minema aastasaja  keskel elas näit. Limas 18000 ja Mexicos 73000 walget karma inimest,  kellest suurem osa hispanlased oliwad. Niisugune edenemine, kus juures sisserändajate mool üksnes linnadesse jookseb, ei ole uute asumaadele  kunagi kasuks olnud. Hispania  linnad Amerikas saiwad asupaikadeks  spekulantidele ja rikastele päewawarastele, kes jääl lvägn toredasti  elasiwad ja sissetulekud oma mäekaewandustest ära prassisiwad. Mäekae vandused andsiwad enamasti hääd saaki; sissetulekud miljoni  rubla ümber oliwad üsna igapäemased  asjad; aga ka niisuguseid mäekaemandusi oli küllalt, kust 3—5 miljoni rubla eest kulda ja hõbedat päewawalgele toodi. See metalli - rikkus mäekaewondustes oli põlluasja edenemisele suureks takistuseks: kõige tublimad töölised põgenesiwad maalt linnadesse ja mägedesse, sisserändajad pidasiwad põlluharimist koguni alatuks  tööks. Ka riigiwalitsus ei pidanud  sääl põllutööst suurt lugu, kuna ta mäekaemandusi igapidi toetas ja edendas. See oli Hispania asumapolitika  esimene suur wiga. Kui kaewanduste rikkus lõpule jõudis ja sell? eest muretsesiwad nende omanikud  hästi siis langes pea ka kõik maa waesusesse. Ainult need endised Hispania asumaad, kus mäekaemandusi  ei olnud, on mähe aawal  paremale ökonomialisele järjele tõusnud, aga ka mast siis, kui sinna pääle hispanlaste suurel armul teisi europlasi wälja hakkas rändama. Nii oli näit. lugu La - Plata jõeäärsete  maadega. Teiseks suureks weaks Hispania asumaapolitikas  tuleb seda asjalugu arwara,  et Hispania-Amerikas liig palju maad kiriku kätte lasti langeda. Mõnedes  maanurkades oli 80 prozenti kõigist maapinnast kiriku omandus. Limas oli kloostrite päralt olemate koonete all enam maad, kui muude majade all, ja Mexico linn saatis aasml 1644 kuningale palwekirja, milles ta palus sääl uute kloostrite ehitust ära keelata, sest et muidu pea kõik linn nende asutuste päralt saada olema. Kirikumaad Hispania-Amerikas  ei leidnud enamasti mitte harijaid,  sest et nende eest liig palju Öösel. Oö on ilus, astun õue üles poole vaatab si!m biilxsb ilu belZil, ÜmberrinZi vaikne ilm. Bel's vaikse ilma sisse läbed saatvad taelast tuld, Rende paistel muru pinnal käibib kaste kuld. BüK»v rabu. uue vaikus, Ilurikka ilma sees. Rabutu ou minu süda saatan üles palvetes. klinu bsiZe südamesse soolab rabu täbte teelt Rends sara. raku, vaikus Irööstivsd mu kurba meelt. Rutu pisar kuivab silmas Reidan maba mure vöS, Takule mu südant suuuib Wsikne trüöstirikas Sö. Uues ärkab minu põues lootus kallis taeva taim, Issa naAu ime sunnil kinZe õnnis aim. kiisa Tuusik .>6 23. Postimees. 1836.