Postimees 8° Zõ, Laupäewal, RI webrnaril. M, Kolmaskümnesiiheksas aastakäik. Kolmaskümnesüheksas aastakäik. Tellimist hind on: Postiga aastas sr. k. Postita aastas 4r. k. " " 2», 30 „ V» „ 2 „ » .. ' . 1 „ , „ 1„ - „ kuus —„5O „ kuus —„ 40 Iga üksik nummer 3 kop. Kuulutuste petit-rida d kop., lehe eesotsas 20 kop. Tellimist ja kuulutusi wõtawad wastu: Jurjewis (Tartus): P. Schmidt, Mäesepp, Millistfer, Reinbaum, Karja. Lell, Zirl, Weidemann, Kurig. Tallinnas: „Postimehe"talit.Harjuwärawas, K. Busch. Kluge Ströhm, Niphardt Tõnismäel, Troll. Pärnus: Treufeldt, Dreimann, Erikson, K. Kosorowsky. Toris : A.Martson. Sindis : baum. Uue-Wändra : K. Tomberg. Kärus: H. Lemberg. Hallingas: Kuusk. Wiljandis: Karow, Leoke, Leppik. Waiwaras : J. Muthmann. Suures- Jaanis : A. Hakkaja. Karksis : kirjutaja J. Jlwes. Põltsamaal : Leihberg, Jürmann, J. Terras. Otepääs  : „ Edasi" seltsi presid. C. Eisenschmidt. Nuustakul:  Eichenseldt. Wõrus: Vielrose, Gaffron. Walgas: Rudolfi, P. Grünfeldt, K. Hiob. weres : Kuhs, P. Erna ja N. Erna. Kiliugi- Nõmmes : J- Reimann, T. Tammann, Kalvilda: kaupmees C. Grünberg. Oldres: J. Lammas. Pandiweres : Inglist. Simonas : köster E. Peterson.  Jõhwis : A.Roht. Narwas: Grigorjew, Schönberg,  Wacker Juhkcntalis : Paap Kreenholmis: Kuusmann. Paides: Seidelberg. Kalles: Luuk. Keilas : Maaberg, Rosenwaldt, C. Tambach. Haapsalus  : A. Koppel, Kimberg. Kuresaares : Lange. Waiknal: Weidermann. Peterburis: Seeland, Leopas, Aunbaum. Gatschinas: Wainow. iAal rvÄsa, üksnes mitte pühapäewadel, suurtel pühadel ega kroonupühadel. Toimetus on Peterburi uulitsas nr. 3 (Henningi platsi ääres) K. A. Hermann'i trükikojas. Tallinnas on „Postimehe" talitus Harju wärawas, Tesloni majas. Toimetuse adress liht- ja rahakirjadele: „ Postimehe" toimetusele, Kipuni.; Wene keeles: "poMmükv raiikiu „Postimees", Pidude-maks meie riigis. iLõvp.) 2 Uue seaduse läbi on keisrinna Maria asutuste walitsusele luba antud terwes Wene riigis (Poolaja  Soomemaa wälja arwatud) nendelt, kes niisugustel awalikkudel  lõbustustel, kus sissemineku  eest maksta tuleb, käiwad, järgmisel määral maksu wõtta: sissemineku piletile päält kuni 50 kopikani 2 kop., 50 kop. 1 rublaliste piletite päält, 5 kop. ning piletite päält mis kallimad on kui 1 rubla 10 kop. Täielikumad reeglid selle maksu wõtmise kohta seadis üks iseäraline  kommission kokku, ning saiwad  need reeglid 20. augustil 1892 Kõigekõrgemalt poolt kinnitatud.  Nende reeglite järele makstakse  seda maksu, kuda juba tähendatud,  iseäraliste markide läbi, mis sisemineku piletite pääle pannakse. Maksust on wabad: Z) Sissemineku-piletid, mis neile ametnikkudele wälja antakse, kelle ametikohus on pidustustest osa wõtta; 2) lõbustuste toimetajate sisseminetu-piletid ja 3) suwepiletid  supel-ja terwise-paikades. Mõlemates päälinnades wõib markide-maks nende lõbustuste päält, mille eest kõik osawõtjad ühte palju maksawad, määratud summa läbi ühe korraga ära toimetatud saada. Selle tarwis peab ustawate ülestähenduste läbi näidatama, kui suur osawõtjate  arw umbes on. Niisamati wõib mõlemates päälinnades markide-maks karussellide,  sihti-laskmise kohtade liumägede,  Wene kiikude ja teiste säherduste lõbustuste päält määratud  summa maksmise läbi tasutud  saada. Kubermangu - linnades  wõetakse niisuguste lõbustuste  päält 3 rubla, kreisilinnades  2 rubla ja teistes wähemates  kohtades 1 rubla. Waltvamine selle üle, et ülemal  tähendatud reeglid nii kuda kord ja kohus tähele pannakse ning piletite kontroleerimine teatrite ja lõbustusepaikade sisseminekukohas,  on polizei hooleks antud. Markide müümist toimetatakse raha-asjade ministeriumi renteides,  mille ametnikud markide eest sisse tulnud summa päält s°/° waewatasumiseks saamad. Uute reeglite maksmaks-panemine  ei läinud just mitte kergesti  korda, esiteks sellepärast, et pea-aegu mingisuguseid Müstikalist  teateid lõbustusepaikade ja sääl käiwate inimeste üle ei olnud  olemas, teiseks sellepärast, et maks meie määratu suure riigi kõigis osades ühel ajal sisse seatud pidi saama, ja wiimaks sellepärast, et maksuwõtmise-wiis rahwale täiesti uus ja tundmata  oli. Lühikese aja jooksul oli tarwis  55 miljoni marki walmistada  ja 616 renteile müümiseks  ära saata. Nii hästi rahwast kui walitsus - kondasid tuli ühel ajal uute maksuseadusdega  tutwustada. Kuberneride läbi teatati kõigile trükikodadele, missugused  edespidi piletite ja kuulutuslehtede  wormid peawad olema, ning kõigile walitsus- ja polizeiametnikkudele  saadeti äratrükid uue maksu kohta käiwatest reeglitest  ja seaduse-punktidest. Pääle selle walmistati täielikud reeglid kontrolli- ja raamatu - pidamise kohta, korjati kõiksuguseid statistikalisi  teateid räägitawa asja kohta ning saadeti iseäralised ametnikud kõigisse riigi-osadesse uue maksu sisseseadmiseks ja revideerimiseks.  Kõigi nende toimetuste  tagajärg oli wäga rahuloldav);  esimese 15 kuu jooksul, s. o. 1. oktobrist 1892 kuni 1. januarini 1894 tuli räägitawa maksu läbi 996,621 rubla 46 kop., siis pea-aegu 1 miljoni rubla, sisse, kuna kulud ainult s°/o sellest summast wälja tegiwad. Juba esimene aasta näitas selgesti ära, et uus maksu süsteem  asjakohane on: rahwas tunnistab maksu õigeks, ja lõbustuste  kordaseadjad on ta wötmise wiisiga rahul. Aruandele juurde lisatud tabellist  on näha, et mõlemad päälinnad, Peterburi ja Moskwa, ühes oma kubermangudega üles tähendatud aja jooksul pidudemaksu  328,611 rubla 79 kop., 43!/k°/o kõigest summast on maksnud. Sellest summast langeb  keiserlikkude teatrite pääle: Peterburis 57,303 rdl. 33 kop. ja Moskwas 33,607 rbl 48 kop. Pääle päälinnade on uut maksu kõige enam maksnud järgmised  linnad: Kijew 32,988 rbl. 83 kop., Riia 30,857 rbl. 50 kop., Odessa 29,604 rbl. 58 kop. ja Harkow 18,558 rubla. Üleüldsi tõi markide müümine puhtalt sisse: Europa-Wenemaal 672,877 r. 68 k. Kaukasuses .... 46,582 „ 48 „ Siberis 20,674 „ 40 „ Keskaasias 9,665 „ 63 „ Summa 849,800 r. 10 k. See summa tuli 16,654,667 margi müümise läbi sisse. Statistika teel on awalikuks tulnud, et Wenemaal on olemas: 651 klubi, 216 ohwitserideklubi,  172 teatrit, 30 konzerdimaja,  22 zirkust, 109 awalikku aeda, 12 ratsasSidu-seltsi, 5 jahiseltsi,  11 jalgrattaseltsi, 20 aerutamise-huisutamise  ja liulaskmise-seltsi  ning 134 näitemängu-, kirjanduse- ja muusika-seltsi. Üleüldisi on Wenemaal 1382 lõbustusepaika olemas. Nendest on: Europa-Wenemaal. . . 1176 Kaukasuses 115 Siberis 57 Kesk-Aasias 34 Summa 1382 Ülemal tähendatud 651 klubil  on üleüldsi 62741 liiget, kes aastas I—4oo1 —400 rublani inimese päält liikme-maksu maksawad. Lõbustuspaikasid on: Peterburi kub. 117 ehk 8,47 pr. Hersoni „ 65 „ 4.70 „ Mõskma „ 56 „ 4,05 „ Kuuramaal 56 „ 4,05 „ Jutunurk. Walge haud. Inglise kirjaniku Hugh Convay romon. Eesti keelde P. Grünfeldt. (Järg). 6 Nende sõnade juureS pani ta oma peenikese käe otsaesise juurde, tõukas kübara tagasi ja hingas kergemini, kui külm tuul meelekohtade pääle puhus. Waene naene! Kõige selle järele, mis ta selle päewa jooksul tunda saanud, wõisin ma ju arwata, et tal kõik tarwilijed toimetused meelde ei tulnud. Uni ja see teadmine,  et mina teda kaitsen, oliwad tõesti hääd abinöuud, et tema segiläinud  mälestust jälle selgitada. Tulemise asjus püüdsin ma asjata tema meelt muuta. Ta ei andnud järele, waid tahtis üksipäini tulla, nii pidin siis mina sellega wiimaks leppima. Seda kindlamaks jäin ma aga selles punktis, et weel täna proua Wilsoni jutule minna ja kui meie wiimaks maja juurde jõudsime, astusin  ma Philippaga ühes tuppa. Et Philippad enam tarwis ei olnud, saatsin ma tema magama ja jäin ise proua Wilsoni ootama. Warsti ilmus ta, ta oli umbes S 5 aa tat wana, hääs, aga lihtsas riides. Kuna ma teda uudishimultkult  waatlesin, pidin ma tunnistama, et ta noores eas wäga ilus wõis olla olnud; nüüd oli see ilu aga otsas. Otsaesise ja suu ümber oliwad  kortsud, mis mure ja walu tunnistawad,  ja silmist säras walu, mis nii mõnegi noore südame manaks teeb. Ma wabandasiu hilise tuleku pärast ja teatasin, et proua Ferrandil nõuuks olla homme ära reisida, ja nimelt minu, oma wenna saadetusel. Tummalt  kumardades andis La mulle selleks  luba ja arwas, et see minu õe terwisele wäga kasulik olla, mis wiim sel ajal wäga kahtlane olnud. Ta seletas, et ta arsti, kes proua Ferrandi  lapsewoodil põetanud, tahtnud kutsuda ja sellelt nõuu küsida, aga proua Ferrand ei olla sellest teadagi tahtnud. Ta ei ütelda seda mitte sellepärast, et mind hirmutada, waid et ta tarwiliseks arwas seda wennale seletada. Rõhk, mida ta sõna „wend" pääle pani, tõendas mu arwamist, et sel naesel selles asjas üks osa kaasa mängida  on, ühtlasi sain ma ka sellest aru, et ta mind mitte Philippa wennaks  ei pidanud. Sellest ei hoolinud  ma aga midagi. „Mina olen arst ja saan proua Ferrandi terwise eest hoolt kandma," ütlesin mina püsti tõustes; siis küsisin  ma järsku: „Teie olete herra Ferrandi sugulane, proua Wilson?" „Ja, meie oleme sugulased!" wastas  ta üksluiselt. „Kas Teie seda weidraks ei pidanud,  et sir Ferrand oma abikaasa enese juurest ära saatis?" „Ma ei ole harjunud sir Ferrandi tegusid weidraks pidama," wastasta. „Ta kirjutas mulle, et ta ühe naesterahwa  minu juurde saadab, keda ma paari kuud pean üles pidama. Kui ma pärast proua Ferrandi käest kuulsin,  et ta tema abikaasa on, siis panin ma küll seda tõepoolest imeks." Sellest, kuda ta neid sõnu wälja ütles, sai mulle selgeks, et ta küll Philippa laulatust selle nurjatuga imeks pani aga muud midagi. Ka seda olin ma aru saanud, et proua Wilson sir Mervyn Ferrandiga wäga tuttaw näitas olewat. Ma soowisin talle hääd ööd, ja kuna ma omasse majasse tagasi sammusin,  möllasiwad mu südames mure, kaastundmus, armastus, põlgtus ja wiha, mille juurde ka wähe lootust seltsis. Patu palk. Hommik jõudis kätte! Täna ei olnud raamatutega ja igawate, sisutühjade  tundidega midagi tegemist. Mul oli palju teha, palju mõtelda, igapidi ennast walmistada. Mine minust, mure, ja kasi kaugele, kurbtus!  Nüüd oli mul jälle midagi, mis minu elu wäärtust tõstis, mille järele ma pidin püüdma, mille eest ma ka kui seda tarwis pidi olema surra oleksin wõinud l Philippa pidi täna minu juurde tulema, sügamas kurbtuses muidugi, nagu õde wenna juurde tuleb. Aga pärast kõike seda walusat ootamist ja igatsemist wõisin ma täna, homme ja igapäew tema seltsis wiibida Kui ühe mehe truudus,  auupakkumine ja sõnawõtmine üht kuningannad tema enese silmis jälle tõsta wöiwad, nii saan ka mina kord nägema, et Philippa põsed Me õitsema, tema huuled jälle õrnasti naeratama, tema silmad jälle õnnepaistuses  särama hakkawad. Ja siis - ja siis! Mis hoolin ma ilmast ja tema pilkamast naerust? Kellele on mul mu tegudest aru anda? Siis saan ma julgema talle sosistada „Armuke, las' minewik kui unenägu meie meelest kaduda oleme tänasest  päewast pääle õnnelikud! Ehk küll Philippa ainult ühe öö minu katuse all pldi mööda saatma, sellegipärast oli mul selleks palju ette walmistada. Õnneks oli minu majas üks täiesti sisseseatud tuba wõõraste jaoks, keda küll minu pool ei käinud, aga ma olin terme maja kõige kraamiga ostnud. Nüüd oli seda tuba tarwis. Ma kutsusin oma teenri enese juurde ja ütlesin temale, et minu õde mulle külalileks tuleb ja juba teisel hommikul minuga seltsis jälle ära reisib. Ta pidi sinna majasse seniks jääma, kuni ma tagasi tulen, ehk lähemaid teadmisi läkitan. William  ei pannud seda sugugi imeks. Pikkamisi läks ta Philippa tuba korrale toimetuma. Kui see toimetatvd  oli, käskisin ma teda üht hobust ja wankrit palgata ja Philippa asjad proua Wilsoni juurest äca tuua, aga ta ei pidanud selle juures mitte minu nime nimetama. Ise jäin ma tuppa istuma ja nende asjade üle järele mõtlema. Kui lahkesti tahtsin ma Philippa tuba ehitada! Oleks mul ometi lillesidgi  olnud! Ma teadsin ju, et Philippa  lillesid wäga armastas. Aga ah! juba mitu kuud ei olnud ma enam lillesid näinud. Wiimaks möt sin ma sir Mervyn Ferrandi kirja kätte, lugesin teda mitu ja mitu korda ja sajatasin ta kirjutaja maa põhja. Umbes kahe tunni pärast tuli William  Philippa asjadega tagasi. Nüüd olin ma kindel, et Philippal ikka tõsine nõuu oli minu juurde kolida, mida ma enne kahtlesin. Mul ei olnud nüüd muud teha, kui Philippa tulekut oodata. Aga ehk mu armastuse kohused selleks silmapilguks küll täidetud 'oliwad  ilma tööta ei olnud ma siisgi. Mul oli täna mee! teine ülesanne täita. Hambaid köwasti üksteise pääle surudes mõtlesin ma tõsiselt järele, kuda sellega kõige kergeniini  toime saada. See oli aga kindel, et ma täna selle nurjatu sir Mervyn Ferrandiga silm silma wastu pidin seisma. Ma sain tema sõiduplaanist aru: kirjas ei olnud päralejõudmise tundi mitte kindlasti öeldud, aga ma teadsin,  kui ta õhtuks siia tahtis jõuda, mõis ta ainult ühe rongiga tulla. Rodingist Philippa maja juurde käis maantee, ja kui Ferrand, nagu ta kirjas ütles, jalgsi sinna minna tahtis,  siis tegi ta seda ainult sellepärast, et teda mitte tähele ei pandaks. Kell seitse jõudis rong Rodingisse; säält kuni proua Wilsoni maja juurde oli umbes kaheksa wersta. Kui ma mähe enne rongi Rodingisse jõudmist teele läksin, pidin ma Ferrandiga umbes poole tee pääl kokku juhtuma. Et ma teda ära tundma saaksin, selle juures ma ei kahelnud. Tuhandete teiste hulgast oleksin ma teda kergesti  wöinud üles leida. Ma nägin juba maimus, kuda ta rõõmsal tujul teed mööda edasi astus, et Philippa juurde jõuda, keda ta õnnetuks teinud ja keda ta nüüd armas meelituse sõnadega ja rahaga nii kaugele saata, et ta mait oleks ja tema nurjatutest  tegudest sõnagi ei lausuks. Aga mitte Philippad ei pidanud ta leidma, maid seda meest, kes mandunud  oli, kõike kurja, mis Philippale tehtud, kätte tasuda. See mees tahtis  talle wahele astuda ja ütelda: Anna aru oma majapidamisest! Nii pimedad ja wihasttäidetud, kui mu mõtted ka oliwad ja nii salgamata,  kui ma nad ka siia üles panen sest ma olen iseenesele tõotanud, selles jutus täit tõtt ütelda ei soowiks ma ometi mitte, et mind wahest walesti mõistetaks. Tõsi ju