pühkis oma kuiwanud käega nooremehe hiilgama mustade lokkide üle. Jää siia! Wahest juhatab armas Jumal sinu sammust,  ja laseb sind seda petust awatleda, kui pettus siin peaks walitsema. Jää siia, mana Leena ei jäta sind mitte maha, ning siis ei ole sa wähemast mitte hoopis üksi. Järgmisel pääwal andis Metsahannes grafliku perekonnale seda wõetud otsust teada, ning ehk küll gras ja Rudolf temale nõu andsimad, nendega ühes Rothenburgi tulla, jahi tema siiski kindluste oma ettewõetuse  juure. Mõni nädal hiljem, kui esimine lumi lehtedest tühja puude ja kõmaks külmanud maa pääle langes, reisis groslik perekond, pea wiis penikoormad kaugel, Rothenburgi mõisase. Metsahannes saatis neid tük maad, ja lahkus siis. Pane tähele, Rudolf, ütles ta .viimast korda ta kät surudes -- enne kui talme mööda on, saad sa minust kuulda. Km nuuskiw-koer saan ma nende jälgede pääl olema, ja pea saamad nad märkama, et see teraw silm on, kes nende sammust walwab. Nende sõnade järel soowis ta teistele häüd teed, st! rutas ema Leena juure metsamahi majase. Nad on juba saal, ütles see, kui tema tuba astus. Sissetulnud koti ja sopiga, kui grafi äraminemisest waewalt tund mööda oli. Oled sa seda noort grafi, Hugo on jo tema nimi, näinud, ema? küsis Metsahannes  rutuga. Punane Leena nõtkutaS. Olen teda näinud, Ales ta. Ning näitab ta selle noore herra Hugo sarnane, keda sa omas nooruses tundsid? Jah, kui öökull kotka, kui roomaw kass uhke löwi kõrwal! Ma ütlen sulle, Metsahannes, see Hugo on nii wähe graf Hugo poeg, kui mina tema ema olen! Siis, taewa juures, tahan ma tema katte inaha käristada, ning peaks see ka minu elu maksma! hüüdis Metsahannes auusa wihaga. Kamalus kawaluse wastu, ja mis ma iial wõin, seda tahan Ma nende petuse wastu seada. Koigresmalt tahan ma maata, kas ma saapapuhastajaks ehk koerdepoisiks ehk muud teist amend lossi pääl saada wõin! Sest õige nende ligi pean ma olema, kui ma maigust selle pimedusest  pean tooma. Ära nende ilusate riietega, ema Leena! Pane neid kokku, kuni ma neid jälle tarwita wõin, ning senniks anna mulle mu mana mammust ja musta nahkmütsi. Aga, Metsahannes. sa lähed ju lõwi koopast, kus palju jälgi sisse aga ükski wälja ei mii! ütles Leena arglikult, kes seda häda, mille siisse ta kasupoeg minna tahtis, selgemalt tundis. Kui nad sind ära tundwad, siis oled sa kadunud! Aga miks siis, ema? Kui nad ka teada saamad, et ma Metsahannes olen, mis sest siis on? See on wahest pahem, kuid sa aimata  ja teada wõid! armas Leena. Siiski ütles ta lühikese mõtlemise järel; Ning ometi on see ehk wahest hää. Mine Jumala nimel, Metsahannes! Jumal on jv igal pool sinu juures ja walwab sinu üle! Priiust ei wõi nemad ju ometi sinult rööwida, kuni ivana Leena meel elawate kirjas on, ning õigus ja seadus meel riikis maksab. Mine, minu poeg, ja Issand õnnistagu sinu ettemõtmist! Metsahannes ei wnwitanud üht silma pilku, oma ettemõtmist tööle panna. Ta pani need ilusad riided ära, mida ta graf Willemilt saanud oli, ja tõmbas oma endist liht mundri selga. Nõnda walmistud läks ta lossi poole, ning punase Leena õnnistused  saatsiwad teda. 8. Nädalad laisimad mööda, ning Metsahannes,  nii agaralt kui ta selle järel püüdis,  üht teenistust lossi pääl saada, ei olnud meel ikka mitte nii kaugele saanud. Graf Willem oli oma mäikest teenrite hulka Rothenburgi ligi wõtnud, ning loss Lichtenstein  kubises seepärast wõerastest nägudest,  kes seda maeses riides poisi tähelegi ei pannud, ning kui ta oma tahtmist awaldas, teda walju sõnadega minema saatsiwad. Seda noort grafi Hugot ja tema eesseisjat, keda teenritest härra v. Roden nimetadi, ei olnud Metsahannes meel näha saanud. Seda enam kuulis ta nendest, ning mitte palju hääd. Rentnikule  käest, kes grafi maa pääl elasiivad, saiwad  otsata waljusega wölgujäänud rendi summad kätte-päritud, ning kes maksta ei wöinud, halastuseta rendikohast wälja aetud. Seeläbi oliwad mitmed perekonnad leiwata jäänud, ning nende pisarad, nende kaebtused  tegiwad igaühele meelehaledust, kes neid tundsiwad. Weel enam. Need waesed inimesed, kes selle mäe all külas clasimad, mllei harja pääl loss Lichtenstein ehitud oli, neil oli enne ikka see lubadus olnud, grasi metsas oksi ja kuiwanud puid korjata,  et nad talwel ometi wähemast sojast tuast wõiksiwad rõõmustada. (Järg tuleb.l Isamaalt. Kurefaarest. -j- Kesknädalal, 7. Aprilli homiku kellu 5. lahkus endine Nnsiküla õpetaja M. Kõrber häkilise surma läbi siit ilmast. See auuwäert wanake oli meile igale ühele tuttaw, sest tema kirjalikust tööst liigub weel praeguski meie rahwa seas rohkel armul. Ligemast 20 aastat oli ta juba õpetaja ametist lahti, sest et ta nõrk jõuud seda enam ei lubanud edasi pidada. Ta elas nüüd küll kõik see aeg linnas, kunas aga ta endised koguduse liikmed teda alati waatamas käisiwad, sest nad armastafimad teda südamest. Maga rahuga sa kallis wanake! Pühapäew, 4. Aprillil öösse kellu 1. kohutasiwad  tulekahju kellad ja sarwed jälle linnalasi. Wildcnbergi wabriku juures olemas naha voodis oli sein põlema läinud. Enne kui pritsimehed senna jõudsiwad, oli juba tuli kustutud. Kahju 1200 rubla suur! Pühapäew, 4. Aprillil mängiti siinses karskuse  seltsi esimist näitemängu, nimega „Wirrwarr" Ehk see küll umbes karskuse seltsi kohane tükk ei olnud, siiski oli nii palju inimesi waatama tulnud,  et saal ja koda üsna täis oli. Mäng läks kuida läks, keskelt läbi, mis kitsa ruumi pärast wõimata vii parem mängida. Kuida kuuida, saada pea jälle mängitud, uimelt karskuse mõteiisi mängust. Suur tänu mängijatele nende waewa eest ja head tahtmist edasi õppimiseks! Kuida kuulda, olla Sõrwe säärel üks suur Inglis auurulaew, kalli kaubaga jäes sees kinni olnud. Wäinad tegewad juba jälle oma kewudest takistust, kunas raske post juba mitte nädala! meel pole tulnud. Kerge post jõuab ka kuidas juhtub. Jälle kinni mõina tee, ci saa üle suure mee! Kihelkonnalt. Mõne nädala eest olla sääl üks õlle poe kinni pandud, millel mitte müümise tarivis kohalist patenti pole olnud. Sääl on küll kõwad karskuse mehed, aga ometegi pole nad seda ennemine märkanud, kui juba aktsist walitsus sees oli! Karjast. Ruki orased tuliwad sääl pool selle kewade kaunis kehwal olekus lume alt wälja, oliwad nad sügisel mõnes kohas küll kehwad, aga nüüd on ka talwe weel oma jäu maha wõtnud. Nüüd tcgewad külmad põhja-homiku tuuled ja öökülmad neile palju waewa. Kui nii pea wihma ci tule, siis on küll kurb lootus. 1. ja 2. Aprilli öösse käisiwad talitaja ja kirjutaja sääl pool walla liikmeid üles kirjutamas,  mis walla raamatute täiendamiseks tarwis ööldi minewat. Kohtumajade ehitamine ja täiendamine olla Karja pool täitsa päewa korral. Igal pool pidada kohtu maja juures weel üks tore elatis elumaja olema; siis weel ait, tall ja tõllakuur. Kohtu majal peab kindel aid ümber olema. Hiiumaalt. Sääl on paari nädala eest hää hülge saak olnud; ühes kohas on 150, teises kohaS 60 noort hülge kätte saadud, manad on enamiste ära läinud. Tartust. Paari nädala eest wiitsiwad kaks poisikest Emajõe pääl sellega oma aega, et kalda lähedal ujuwate jäätükkide pääl „sõitu lasuvad/' Korraga kukkufiwad mõlemad  mette. Hädakisa päälc tuldi neile teiselt kaldalt appi. Üks poisike sai meel elusalt, kuigi uimaselt mee seest wälja tõmmatud,  kuna teine peastjate silma ees põhja waus ja ära uppus. Surnukeha leiti paari tunni pärast üles. Tallinnast. Nagu „Now Wr." teatab, pidada uus seadlus, mis pühade rahu kohta käib, lähemal ajal riiginõukogus otsustamise  alla tulema. Selle seadluse järele peab pühapäewudel ja teistel iseäralikult nimetatud pühadel wabrikutes, mäekaewandustes,  kauplustes ja mujal tööpaigus (põllutöö maha arwatud) kõik töö seisma. Riiast. Düna jõgi on taieste lahti läinud. Wee tõus ei ole seekord suuremat teinud, sest et jääwall, mis jõesuud kinni pidas, dünamiidi ja jäämurdjate abil aeglaste  ära lõhutud sai. Liiwa mee läbi saiwad raudtee tammid paiguti wigastatud. Lätimaalt. Jdwenist (Salisburgi kihelk.) kirjutakse „Balt. Westneesile": Wähe on Lätimaal neid maldasid, kes Jdweni  wallaga ütelda wõiksiwad: „Meil ei ole enam kõrtsisid." Mõisa omanik G. v. Numers on ise oma mallale parajuse, kokkuhoidmise  ja heategcwuse eeskujuks. Aegamööda  on ta kõik kõrtsid oma maa pääl kinni pannud ja wiimse minewal aastal õigeks wöerastemajaks ümber muutnud, kus reisijad toidu kõrwaseks ainult niisuseid  jookisid saamad, mis terwisele kahju ci tee, nagu piima, kohwi, theed, nisu-õlut jne. Ka muidu on hra v. Numers oma mallale mitmel wiisil head teinud, talukohad  parajate hindadega ära müünud ja pääle wallakooli juba 7 aasta eest mõisas oma kulu pääie ümberkaudse rahwa laste tarbeks kooli asutanud. Peterburgist. Püha sinod on käsu wälja andnud, mille järele lesed naised, kes pääle 60 aastat manad ja siis meel abielusse heidawad, 2 aastaks kirikunudtluse  alla langemad; mitmesugused kiriklikud  karistused pandakse ka nende meesteja  naisterahwastele, kes kolmat korda abielusse  heidawad. .xz 16. Saarlane, 1893.