Küsime nüüd: OnS see nüüd praeguse 1894 aasta hariduse näitus? Ta waenekene  ei oska weel teise wõerale „teie'gi" ütelda, mida iga wähegi haritud talu inimene  teisele peaks ütlema. Ct targem järele peab andma, sellega andis ka linnalane  järele ja läks ilma rääkimata temast eemale. Et linnas ka weel praegus mõni niisugune on, kes teisega õieti rääkidagi ei oska, seda wõin kas ka näitlikult tõendada, aga olgu sellest minu soowist nii palju, et meie Saaremaa naisterahwad tõesti peaksiwad rohkem armu saama, nimelt rängast tööst, et neil aega jäeks maad, ilma ja inimesi tundma õpida ja nendega rohkem segamine käia. Seda teadku igaüks, et elutarkus see kõige suurem inimese hariduse põld on, kust igaüks rohkem leigata wõib, kui ta loota suudab! C. A. seda selgemalt tundis tema ära, et kõik tema tamne tegewus ja toimetus paljas jõledus ja patt oli olnud. Kord selle tundmisele  saanud, oli ka tema otsus kindel, mitte iialge enam oma endiste wigaduste sisse tagasi langeda, ja kõik usinust ja waewa tarwitada, omale üht uut, paremat A puhtamat  tulewiku Walmistada. Nende ettewötmiStega,  mida ta enesele pühaks pidada oli töutanud läks ts wiimako jälle Prokopi juure. Noh, Ml oled sa ju, armas poeg, hüüdis lvana-mccs temale wastu. Oled sa kirik-herrale oma südant anzaldsnud ja temale oma kahtlemist teada annud? Jah, seda ma tegin ja ei kahetse seda mitte' wastas Hanka Ma tahan katsuda, tubliks korrapäraliseks inimeseks saada, Prokop. ' — Nõnda on õige, poeg! Za nüüd katsume järele-mõtelda, mis wiisi pääl sa ilmas ennast edasi aidata mõiksid. Kuuni sügawani ööni istusiwad need mõlemad tõsises ja tarwilises jutustamises ühes koos. Sest et Prokop ise wäga waene oli, oma noorele sõbrale abi andma, siis sisimad mitmed plaanid tehtud, millede kordaminek Hankale heat järeldust loota laskis, ja mimati otsuseks wõetud, et Hanka linna rändama, ja knhugil üht jooksu-poisi ehk midagi muud selle sarnast kohta otsima pidi. Prokopil oliwed mõnesugusid tutwaid linnas, nimelt kaupmeeste seas, kelledele ta nagu salakaubawedaja,  juhtumistel mõnda tormilist teenistust  rrimctaaud oli, ja loosis kindlasti, et W Hk Ase tema soowitamise Mle Hankat oma juure wõtaks. Selle otsusega ja selle lootusega läksiwad wiimaks mõlemad puhkama.  Esimine paikese kiir aga leidis jälle Hankat walwsal ja teele minemiseks malmis olewat. Prokop pistis temale meel mähe suu-poolist ja mõned kopikad tasku, ja siis lühikese, südamliku lahkumise järele, ja Prokopi parematest õnnistuse-soowimistest saadetud, rändas ta lootuseS-rõõmus linna poole, mis teine pool piiri naabruses olema maa pääl oli. Päew oli selge ja ilus, ja Hanka hing selgid, ilusaid möttid täis. Ta tundis ennast nii kerge ja rõõmsa, kui ta hulgal ajal polnud olnud. Kindel otsus, ennast tulewikus kõige paha ja kahtlase tegewuse eest kaugele hoida: see teadmine, et ta nüüd õige tee pääl oli, millest ta ennast ühegi kiusatuse läbi enam ära awatleda ei tahtnud lasta, andis talle sarnast jõudu, et talle kõik eestulewad tööd ja waewad nagu kerge mäng näis olewad. Kui tubli ja usin tahtis tema olla, kui ta linnas üht peremeest leiaks, kes teda oma juure wõttaks! Kui truuist Lahtis ta teda teenida! Kui terawast tahtis ta tema käsu pääle mõtelda! Tublim poiss terwss ilmas ei pidanud mitte tublim ja õiglasem olema, kui tema! Seda wõttis ta omale ette ja tõutas iseenesele. Ja et ta omas heades ettewötmistes nõnda selge ja kindel oli, siis ei olnud ta ka sugugi kahe-wahel, et kõik heaste kordaminema, ja et ta üht meest leidma saaks, kes oma maja ust temale lahkest lahti teeks. Nõnda rändas ta julgest edasi, ja ei pannud tee raskusi tähelegi, mis teda mäest ülese ja mäest-alla mägestikust läbi wiis. Tundis ta ju ometi igat teiwast ja puud tee äeres, igat nirisewat hallikat marjukestes orgudes, igat kalju-rüngast mis kiuslikult orgude äeres seisiwad. Wahest, sest ta haawamise nõrkus näitis ennast ometi, puhkas ta ühe ilusa, üksiku paiga pääl wälja, ühe solisema oja äeres, mille wiludus teda kosutas, ehk ühe kõrge mäeotsas, kus tema hiilgawate silmade ees ilus maa tükk ennast wälja laotas, ja siis unistas ta jälle paremast tulewikust, millele ta wastu läks, ja ehitas igasugust õhu-lossisi ülesse wäikseid õhu-lossisi muidugi, aga ometi ikka seesugust, mis temale toredad ja ahwatlejad  näitasiwad olewad, ja siis läks ta jälle edasi, ja ikka kaugemale orgudest ja urkadest läbi, künni tema jalg wiimaks linna kareda kimi-uulitsa pääle astus, kus kõik tema lootused ja unistused nüüd täide minema pidiwad. Pitkast teest oli ta nüüd ometi wasinuks jäenud, aga üksnes ihu poolt wäfinuks, sest tema hing oli meel niisama wärske ja lootus rikkas, kui homikul, kus ta oma kodu paigast lahkunud oli. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kurefaarest. Kurb on waadata kui suurel mõeduk joomine meile linnas edeneb, iseäranis meel mööda läinud kollil paastu ajal. Loodame, et nüüd uus linna malitsuse mõjul mõned niisugused  müüma wabrikud saakfiwad kinni pandud, ehk maheneb siis joomine wähemaks! Kuida kuulda, saada Suurwürst ZLladimir selle sui ametlikuks talituste pärast jälle Kuresaare tulema. Mõned head ja wead Kur esaareZ.  Wäga ilus on see, et politsei head hoolt ja kordust peab uulitsate puhtuse eest. Ilus see, et ka turu pääl homikuti hea kordus Valitseb ja uulitsate pääl müümine täiesti ära keelatud on. ZluS see, et pimedatel õhtutel kõik laternad põlema pannakse, ja mitte nii kui enne, ainult mõnes suuremas uulitsas. Ilus see, et mõõda läinud ivaiksel paastu ajal mitte palli ja tantsu pidust ei peetud, nagu seda enne ikka ette tuli. Ilus see, et ka meie kiriku uks nüüd Eesti kogudusele kõige Jumala teenistuse aja lahti seisab et ka need wõiwad rahuga sisse minna, kes juhtuivad  sugu hiljaks jääma. Halw see, et meie linna ilusatest aidadest kõik suuremad puud saamad maha saetud. KuS kohawad puud aeda iluStasiwad ja linnud rõõmust  laulu laksutafiwad, sääl leiame nüüd ainult mõned marja põesad ja walged kuiwanud kännud, kuhu ükski lind enam ei julge tulla. Halw see, et neid noori puid, mida Loode tee aere paari aasta eest istutatud sai, nüüd mitte enam tähelegi ei panda; mõned neist hakamad ära kuiwama, kunas mõned üsna wälja on käristatud. Neid peaks küll jälle uuest istutama,  sest see maksis jo kaunis summa raha, mis siis hoopis kahjuks jääks, kui see nüüd hooletusse jäetaks. Halw see, et meie laste wanemad lubawad omad wäikesed poisi jõmsikad nii wara paberossist põletama hakata, mis neid seda raha korjates mitmele paha teule kihutab. Halw see, et maja omanikud seda politsei käsku mitte tähele ei pane, et nad ei tohi aknaid uulitsa pool mitte lahti pidada. Seda tegewad praeguS weel mitmed. Halw see, et linna walitsus selle pääle ei waata, mis wäga wanad ja lagunud majad on, et neid maha kiskuda laseks. Kui pea wõib nende läbi mõndagi õnnetust juhtuda. Halw on ka see, et meie linnas wäga rohkest koeri uulitsat kaudu hulkumas on. Enamast igas õue§ haugub koletu suur krants ja takistab wõerastel  sissekäiku. Ühes niisuguses linnas, kus sui rohkest wõcraid ja haigeid saksu käib, ei pruugiks  mitte nii palju koeri kohutuseks olla, päälegi on need kõik ilma suukorwita, millede seas niisugust  rohkest leida on kes mitmel juba püksid katki käristanud ja mõndagi muud kohutust teinud. Peaks need nimetud wead weel meie Kuresaarest  kautatud saama, siis ehk wõiks iga nädala ainult kiidu sõnumid tuua. Kõige kangem ja pahem on ikka joomine, mille järeldusel sadande kaupa pahandust ja õnnetusi juhtmvad, mis ikka sellest tuleb, et siin selle wäikese linna kohta iväga palju ilmaasjata joogi kohti elutsemas on. Mõtelgu nüüd igaüks, Kuresaares on praegus 14 kohta kust wiina ja õlut wõib sees juua, 8 kohta, kust walja wõib toodud saada ja 18 õlle poodi, kus sees wõib juua. See on kokku 40 kohta, kust joowastawaid  jookisi saada on ja need kõik selle, natuke päüle 3000 inimese kohta, kus juba pooled alla ealised lapsed arwata wõib. Kõik müüjad maksawad  omad rendid ja lähemad rikkaks, nagu hiljuti üks kiitis, et ta ühe aasta jooksul 800 rubla puhast raha teeninud. Seda peawad kõik meie linnad rikkad ja kehivad neile kasuks muretsema ja see on halb, mis hädapärast parandust nõuab! Kuresaarest kirjutakse ajalehe „Olewikule" järgmiselt: Kuresaare meremeeste koolis peeti eksamid tänamu 21., 22. ja 2?. märtsil ära. I. Kapteini eksami tegiwad: Kustaw Engo Hiiumaalt  ja Jakob Õige Saaremaalt. 11. Kauge sõitude tüürimehe eksami: Johannes Jago, Joh. Napier, Hans Sergo, Hiiumaalt: Fried. Kips Saaremaalt. Hl. Rannasõidu tüürimehe eksami: Johan Põld, Hindrik MatroS, Peter Lind, Johan Ellerbursch, Jwan Lõukas, David Õige Saaremaalt;  Andrus Aron, Jurri Tikerpuu, Hiiumaalt ja Karl Weinberg Kuuramaalt. Kõige parema eksami tegiwad Kustaw Engo Hiiumaalt ja Jakob Õige Saaremaalt. Esimine sai auupalgaks õndsa herra Grosswaldist määratud I. auupalga 30 rbl. ja teine 11. auupalga 20 rubl. Eksamile oliwad ennast ülesse annud 17 kaswandikku, 2 pidiwad nendest tagasi astuma. Üleüldse oli sel taimel meie meremeestekooli 25 õpilast. Mitmed pidiwad  minewal sügisel weel ruumi puuduse pärast tagasi minema. Karjast. Säält kirjutakse: Paastu-Maarja päewal pidas meie õpetaja tänu palwet Eestlaste priiuse 75 aastase kestuse mälestuseks. Suurem pidu jäänud mõnesugustel põhjustel pidamata. 25 aasta eest olnud meil Karjas täielik pidu, kus sell ajal ka weel tubli laulu koor köster Allase M 16 Saarlane. 1894,