teda tähele ja kutsunud looma-arsti ta haawasid waatama. Arst tunnis' tanud haawad surmamaks ja läinud herraga seltsis apteegist kihwti tooma, et looma piina lõpetada. Kojamees kihutanud aga koera waheajal minema, kartes, et matmise orjus tema pääle langeb, kui seda sääl ära kihwtitakse. Waene loom läinud nüüd oma pvremehe  juurde tagasi, aga sinna ei ole teda enam sisse lastud. Alles paari päewa pärast on polizei käsul piinatud  loom Püssiga surnuks lastud. Parajuse paradiis Ühisriikides  Põhja-Dakotas on 21 joodikute perekonda, kellel Indianas elu ei passinud, tüki maad ostnud ja taha» wad sinna joodikute asundust asutada, nimega jooma asundus." Igal osalisel olla kindel nõuu kabakut  awada ja peawad aru, kust edespidi  joojaid saada. Parajuslased peaksiwad seda ettewõtet tähele panema. Mõjuiv abinõuu. Kuulus vr. Abernethy ei lubanud ialgi oma haigeid  palju rääkida. Kord juhtus, et tal wäga kõnekas preili arstida oli, keda tema kudagi matkimisele ei jõudnud sundida, kuni tal järgmine abinõuu meelde tuli. „Näitke mulle oma keelt, preili,"ütles tohter,mida se ka lahkelt tegi. „So, nüüd hoidke teda nii kuni ma oma jutu rääkinud olen." Weel kord Järw'i uuemast õpetusest. 13 õ. ?1. on õigus, kui ta ütleb, et mina ei näita teadwat, kudas noored mehed üsna kirikute lähedal suitsetawad. See on paha lugu kül, et nad suitsetawad; aga mis sääl teha, meie ajal suitsetawad isegi õpetajad! Mitte see ei ole paha, kus suitsetatakse, waid et suitsetatakse.  Mina annan noortele meestele  häämeelega seda nõuu, et nad mitte enam ei suitsetaks ka manadele  ei teeks suitsetamise maha jätmine kahju. See ei ole aga mitte uskmata oleku märk, kui noored  mehed kiriku lähedal suitsetawad. Kui nad uskmaiad oleksiwad, siis nad ei läheksgi kiriku juurde. Soomes wõib küll lugu teisite olla mul ei ole õnn jäält olusid hästi tunda. Aga nii mitmes asjas Soome maa meie maast ise laadi on meile aateliseks eeskujuks ta ei wõi ilmasgi saada, sest et tema majandusime olek meie maa omast hoopis isesuguse aluse pääl seisab . . . 11. ?I. tõendus, et meie maa mõisa moonamehed materialistid olla, ja et enamisti walitsejad ja kirjuta jad need „hoopis ilma ehk ometi koguni naeru wäärt wähase teadu» sega mehed" on, kes moonamehi materialismusele  ohwriks teemad, on nii naljakas, et selle pääle küll tinti kulutada ei maksa. See on ka üks niisugune kirjutus, mille trükkimiseks  ajalehtede toimetustes trükimust  ja paber kallis peaks olema. Ja kui J. Pl. need mõtted Soome lehtedest peaks wõtnud olema, (mis temal tuttawad näitawad olewat,) siis on see tunnistus, et Soome» maal kas täitsa teine hariduse olek on, ehk et neil ka kõlupäädest puudust ei ole. „Eest. Post." toimetus ütleb oma järelkirjas, et temale mitu sarnase sisuga kirja saadetud, milledest mõned  minu wastu „õige walusat witsa" tarwitada. „E. P." toimetus trükkinud „ühe kõige tasasema toonilije  ära, et wähemalt rahwale enesele  ka sõnakest lubada sekka ütelda, sest eel olew kiri on liht rahwa keskelt  tulnud, kus rahwa elu paremini tuntakse, kui mõni targutaja liuna isand oma koduses suuruses unistab", ütles „Eesti Postimees". Ja wiima» ne lause on täitsa õige, kui sellega „Eesti Postimehe" linnaisandatest koosvlewat targutajat toimetust ja tema sarnaseid kirjasaatjaid on mõeldud.  Mina omast kohast pean ütlema,  et „E. Postimehel" oma kirsaatjatega  ehk sisse saadetud kirjade trükki andmisega wäha õnne on, millest kiri uut tunnistust annab. Ja oleks küll aeg, et „E. P." toimetus trükki antawa kirjade paremaks läbi kaalumiseks rohkem hoolt näha wötaks. Sest niisugused awaldused ei ole kellegi rahwa ajakirjandusele  muuks kui häbiks. Mõeldagu  ometi: „kirikute juures suitsetakse"  ja „mõija moonamehed on materialistid!" Oma järel  seletuseks kaebab „E. P." nõnda- jama, nagu «l. I>l gi, et mina seda põhjust oma kirjades mitte ei olla nimetanud, mispärast J. Järw spiritismusest  kirjutanud. See ei ole tõsi. Ma kirjutasin juba oma esimises  kirjas selle üle. Mis „E. P." oma pikkas järelkirjas (mis mitte maota ei ole,) kirjutab, sellest lähen ilma arutama mööda, sest et kõigi etteheidete pääle hr. Järwi kirja kohta kirjutades ühes kostetud on. Niipalju olgu nimetud, et ta ennast igatpidi puhtaks pejeda püüab. Küll tõendab tema, et ta hr Järwi spiritismuse  kirjaga ühes nõuus ei ole, seega teda wissiste õigeks ei pea, aga see laseb teda küll ikka sellest kirjast rahwa kombelise elule kasu loota. Sest „E. Postimees" kinnitab  oma järelkirjas ka oma poolt, et hr Järw oma tööga „ainult ja üksi meie rahwa kombelise ja usu elu parandamist püüdis ja nõudis".... Kui see tõendus ka õige on, siis ei wabanda see hr Järwi halba tööd ometi mitte. Hääd tahtmist on paljudel  üle liiga, aga wõimist wäha. Seepärast ei wabanda hää tahtmine ja omast kohast kiiduwäärt otstarbe halba ettewõtet mitte. Ma usun koguni, et „Eesti Postimehe" toimetusgi  hää tahtmisega teatama kirja trükki Mõlematel oleks aga hää tahtmise kõrwal ka mõistust läbi kaalumiseks olema pidanud, kas usu-elu parandamist nõuab, kas spiritismus  seks kõlblik on, ja kas, tui esimesed küsimised jatades kosta tulewad,  hr J. Järw ja „Eesti Postimehe"  toimetus tõesti hästi teewad, kuijjNad usu elu parandamise eneste õladele wõtawad. See kõik tahab kahtlane olla, juba sel põhjusel, et hr Järw kõik endised parandamisereformerimise  katsed kõrwale on jätnud  ja „Eest. Postimees" selles asjas  weel wähem oma parandamise osawust on näidata jõudnud. Parandamise  juures on rohkem kui hääd tahtmist maja! „E. P." toimetus ütleb oma järelkirja  hakatuses, et ta mitmest minu kirja wastu sissesaadetud kirjast kõige pehmema ära on trükkinud. Aga selleMeluse lükkab tema järelkiri armetumalt  ümber. Sest sellest on näha, et tema minu wastu „õige walujat witsa tarwitada tahab, et „E. P." toimetusel minu kahtlustamine weel enam südame pääl seisab, kui hr J. Järwil.L tema lüheadlt kokku wõetud sisu ütleb, et hr J. Järw püüdnud seletada ja tõendada, et inimesel elaw ja suremata hing on, ja seda õpetust ja seletust püüdnud mina maleks ehk wähemalt kahjulikuks  seletada. Mina ei ole esitiks seda mitte ütelnud, et. inimesel suremata hinge, weel wähem, et temal hinge ja maimu  ei ole, nagu „E. P." toimetus oma järelkirjas iiegi nende sõnadega tunnistab: „Seda pole ta küll mitte täitsa awalikult wälja ütelnud" jne. Waid ma ütlesin, et see ennast nende näitustega ja seletustega, mis hr Järw spiritismuse õpetuse tugedeks ette tõi, mitte seletada ei lase ja ainult asja wõib wähem ustawaks teha, sest et teadus niisugused  seletused ümber lükkab. Lõpuks ütleb „E. Postimees": „Meie kahetseme, et hr M. M. esi - mine on olnud, kes meil muidugi juba mitmest küljest eksitatud rahwa awalikule lauale seesugust pool toorest  leiba on toonud, aga meie loodame  ja soowime südamest, et tema ka wiimseks jääks." Selle kohta ütlen nii palju, et see lause jällegi otse õige on, kui hr M. M. asemele hr J. Järw ja „Eesti Postimehe" toimetuse paneme. Kõlbllkumat ütelust ei ole tarwisgi niisuguste harutuste kohta otsida, nagu  „Eesti Postimehes" ilmunud ktri „Tunne ise ennast" on. Ja oleks tõesti soowida (kui küll ka wä> hem loota), et see wiimseks pooltooreks  awalduseks „Eesti Postimehe" poolt jääks . . . Selle sama asja kaitsemiseks awaldab  („E. P." nr. 17.) ka hr A. Weizenberg'i sulest ühe lühema kirja, milles kõige suurem süü minu kohta see on, mina olla wiha-waenu pärast hr J. Järwi wasta kirjutanud, ja, nagu näha, seepärast enne J. Järwi kirja lõpuni ilmumist, et esimise kiwi wiskamise õigust omaks saada . . . See olla Palju, ning sellest wõida kiwid kisendama hakata. Noh, nõnda kaugel meie weel ei ole, et kiwid kisendaksiwad. Wõin õig- lase meelega hr Weizenbergile kosta, et ma mitte ei esimise kiwiwiskamise auu pärast, ega ka wihawaenu pärast  ei kirjutanud. Sellest on aga raske aru saada, kuidas „Eesti Postimees"  seda kirja woikse ja asjaliku tooniliseks wõib nimetada?  „Postimehe"toimetus  tegi wissisti otse hr Weizenbergi enese soowi järel, kui ta seda kirja ära ei trükkinud, nagu „Eesti Postimees" ütelda teab; sest hr Weizenberg ütleb oma kirja lõpul  : „Ajalehtede toimetajad peatsiwad  aga selle Pääle waatama, et asjata tülitajad ei saaks ajalehtedesse  wõetud" jne. Lugejatelt palun wabandamist, et oma harutustega nõnda palju nende aega ja lehe ruumi olen tarwitanud. Aga asi on tähtjas, nii et selle üle weel pitkemaltgi kirjutamine mitte kahjulik ei wõi olla. Ja seepärast julgen loota, et „Postimehe" lugejad  minuga wähem pahandawad, kui hr J. Järw ja „Eesti Postimees." lLõpp.) Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid Prantsusemaal on waimulikud rongiskäigud väljaspool kirikuid kõvasti ära keelatud.Sellest keelust hoolimata  tuli wiimjetel päevadel mitmes paigas niisuguseid rongiskäikusid uulitsal  ette, mille üle ägedad wabariiksed  wäga pahased on ning nüüd riigiwalitsuselt sõnakuulmatatele pappidele  karistust nõuawad. Ka tüli tuli siis sääl kiriklaste ning vabariiklaste  ja polizei wahel ette, kui palwerongid kirikust wälja uulitsatele tuliwad, nii oli lugu näit. Poitiers'is. Siin saiwad kiriklased wabariiklaste üle wõitu ja kiskusiwad nende trikolori  (kolme wärwilise lippu) katki, mispääle nad suures rongis linnast läbi läksiwad, kisendades: „meie nõuame  luba rongiskäikudeks, kadugu linnapää, kes seda keelab!" Mitmes paigas oli tüli nii suur, et mitu inimest haavatud sai. Katoliki waimulikud  mehed Prantsusemaal puiklevad  üleüldse wäga uute vabariikliste  seaduste wastu; nad ei suuda ikka weel neid õndsaid aegasid ära unustada, mill nad sääl teha võistwad,  mis tahtsiwad, mill rahvas täiesti nende küüsis oli. Bresti linnas võttis üks admiral ja Cannes'i linnas üks maaväe kindral palwerongist  osa. Selle üle on ägedad vabariiklased iseäranis pahased ja nõuawad riigiwalitsuselt, et need herrad ametist lahti lastaks, muidu saada nad selle eest muret kandma, et ministerium ametist tagasi peab astuma. Praegusest ministrite presidendist,  Meline'est arvatakse üleüldse, et ta suur kiriklaste sõber olla, nii määranud ta hiljuti ühele piiskopile paiuki, kes alles paari aasta eest kirikus avalikult ühe Orleaus'i herzogi eest palvet teinud.  Ministrite-nõuukogu  pidas mõne päeva eest vabariigi presidendi juhatusel koosolekut, millel ka selle üle aru peeti, kuda pappisid kõige paremini sõna kuulma võiks sundida. Inglise aurulaeva «Oruurrnoirä oaBtle»'i 100 kohta on Londoni ja Parist lehed juba natukene lähemaid sõnumid saanud. «Orummonä sõitis Kapimaalt Londonisse. Prantsusemaa ranna lähedal oleva Ushanti ja Molene saarte wahel jooksis ta ühe terava, vees oleva, kalju rahnu otsa ja vajus sedamaid mere Põhja. Ainult kolm madrust pääsis eluga, kuna kõik teised laevamehed  ja sõitjad ühte kokku umbes  250 hinge -- ära uppusiwad. Parisi lehe «Journal 6es Dedsts»'i kirjasaatja oli neil päiwil päästetud madruste jutul. Üks nendest kirjeldas õnnetut sündmust järgmisi: „Ushanti ja Molene saarte wahel on meres palju terawaid kaljurahnusid,  mispärast säält läbisõit, iseäranis tuulise ilmaga, mäga kardetaw on. Öösel wastu 5. juunikuu päewa, kui meie laew sinna jõudis, oli mcrepind täiesti wagane ning tema üle heljus kerge udu. Kapten Pairce oli komando-sillal;  sõitjad wiibisiwad weel pea-aegn kõik laewa lael, üksnes lapsed  magasiwad all kajutites. Korraga tundsime meie, et laew suure jõuuga ühe kõma asja otsa on jooksnud, ning pea hakkas ka ta esimene ots wette wajuma. Kapten käskis sedamaid päästmise paadid wette lasta, kuid oli juba hilja: wiie minuti pärast oli laew juba kõik wee all. Õnne kombel saime meie kolmekesti ühest suurest lahtisest lauast kinni mis lacwa päält mette oli libisenud. Meie kuulsime, kuda uppujud hirmsasti kisendasiwad;  kõik mait. Üheksa tundi ujusime meie oma lauaga mere pinnal, enne kui kalamehed meid silmasiwad  ja oma paati wõtsiwad." Kreeta kuberner kutsus neil päiwil  säälse Greeka pääpiiskopi ja mitu kõrgemat sugu kreetalast oma juurde ning palus neid talle mässu waigistamise juures abiks olla, kus juures ta teatas, et sultan pea Konstantinopolist  suurema rahasumma nende kreetalaste hääks jaaoab, kes mässu ja märatsuste läbi oma marandusest  ilma jäiwad. Rahwajaadikud  saada sedamaid kokku kutsutud, nii pea kui mässajad sõjariistad on maha pannud. Piiskopid ja kõrgemat  sugu kreetalased püüawad küll kõigest jõuust Abdullah-pascha joomi täita, aga senini ei ole nad siin midagi  suutnud korda saata. Rikkas greeklane Aweroks saatis neil päimil Kretasse 500,000 drachmi  abiandmiseks türklastest paljaks riisutud sugumendadele. Sultan awaldas irade, milles shandarmidele ja sõjamäele  antakse,  iga rahwakogu pääle lasta, kui ta kolmekordse hoiatamise pääle ühest ei lähe. Türgi - Armenias on viimsel ajal jälle mitmes paigas korratust, koguni märatsusi ette tulnud, kus juures  kaunis hulk kristlast surma sai. Hiljuti palus Wani linna Armenia piiskop säälset vali (kuberneri), et ta waratselt abinõuusid kristlaste kaitsmiseks valmis seaks,, sest et mu> hamedlaste seas nõuu märgata olla kristlaste kallale tuugida; kuid vali laskis selle asemel kõigilt armenlastelt  tuleriistad ära korjata, kuna muhamedlasi  selle poolest sugugi ei Lülitatud.  Nüüd on armenlased oma elu pärast suures hirmus; polizei  ei taha neid kaitsta ja nad ise ei suuda seda ka enam teha. Nii on lugu ka mitmes teises paigas Wäike- Aasias. Näha on, et Türgi walitsus  tahab, et Armenias kristlased vähe haaval kõik ärahäwitataks. Persia uus schach tahab, kuda näha, oma valitsust tähtsate uuenduste  sisseseadmisega algada. Tuttav  Londoni leht »limes« sai Teheranist  hiljuti järgmise sõnumi: schach andis ametlikult teada, et edespidi  ainult need auunimesid ja auumärkisid  saavad, kes seda tõesti on ära teeninud, kuna senini Persias selles asjas raha suurt oja mängis. Kuubas on hispanlaste käsi viimsel  ajal jälle õige halvasti hakanud käima. Hispania sõjaväe seas on wihma-ajaga ühtlasi haigused kaunis suurel mõõdul lahti pääsnud, nii on näit. Matanza'is ühes ainsas bataljonis  130 meest haiged. on oma kirjasaatjalt Havannast järg- saanud: „Wihma - aeg on alganud ning igalpool on teed wäga porised. Hispania sõjavägi ci või seepärast mässajate wastu midagi ette võtta. Juba muidugi on märjailma  tagajärjed wäga kurjad. Suurem  osa soldatid on noored mehed, kes siinse kliimaga sugugi pole ära harinenud ja seepärast hulga kaupa külmatõdesse haigeks jäävad. Soldatite  tarvis on küllalt hospidalist ehitatud; aga siisgi surevad noored mehed kttlmatõbe kätte nagu kärbsed. Mässajatel ei näi märg ilm peaaegu sugugi paha tegevat. Üks nendest ütles mulle, et nendele hiljuti neli uut kindrali juurde olla tulnud: juuni, juuli, august ja september. . . Kuubalaste viha Hispania valitsuse wastu kasvab iga päevaga; nurin rahulikkudcgi elanikkude seas on nii suur, et mäss pea järsku üle kõige saare võib laiali laguneda; äraleppimist  hispanlastega on ka niisugusel korral raske oodata, kui riigivalitsus tõesti uuendusi peaks hakkama sisse seadma." Mashonamaal (Lõuna-Afrikas) on neegrite mäss wiimsel ajal jälle enam laiali lagunenud. Mitmes paigas on mässajad hulk kõrwal asumaid  europlasi ära tapnud ja nende majad maani maha põletanud. Suurem osa maal elawaid enroplasi on seepärast Salisburi kindlusesse marjule põgenenud, kus kõigile noortele  ja keskealistele meestele söjariistad  wälja on jagatud; sii?gi arwatakse,  et säälne kaitsewägi mässajatele,  kui nad linna kallale peaksiwad tungima,  wastu ei suuda panna. Kindral  Carrington saatis seepärast sõja. wäesalga, mis mõne nädali eest Buluwaio linnna kaitsma oli läinud, säält Salisburisse tagasi; Kapimaalt paluti 2OO ratsameest appl. Kaunis suur Mstabele neegrite sõjawägl,  mis Matoppo mägedes, Bulu. waio lähedal, aset oli, on nüüd säält Umgingwe kaudu põhjapoole marssi' mas. ' Berlinist teatatakse et Saksa walitsus Hiina omale luba tahab anda Saksamaalt sinna meetamate  kaupade päält kõrgemat tollimaksu  wõtta, kui senini, kuid selle tingimisega, et Saksamaale tükikene maad Hiina rannast söejaama ehituse tarwis antaks. Saksa sõjamäe lehed  teatawad, er jutt, mille järele Saksamaalt päälik Liebert ja 100 ohwizeri Hiinasse minna, täiesti õige olla. Londoni lehed ei ole sellega sugugi  rahul, et Wene, Austria ja Prantsuse walitsused sultanilt ainult Aleppo lepingu täitmist Kreeta küsimuses  nõuamad. «I?ii>aeB» arwab, et kreeklased mast siis rahule wõiwad jääda, kui Kreeta saar täiesti iseseismaks  riigiks, mis suurriikide kaitse all seisab, tunnistatakse. Brestist, teatatakse, et aurulaew «Drurumond OuBtle»'iga ühes umbes  300 inimest hukka olla saanud. Senini on umbes 40 surnukeha üles leitud. Meri õnnetuse kohal olla umbes 180 jalga sügaw, nii et laewa ülesleidmisest ja tõstmisest juttugi ei mõi olla. Bulutvaiost, teatati «lõimes»<ile ct Matabelemaal neil päüvil werine taplus mässawate ja neegrite wahel olnud, mis umbes kolm päewa kestnud.  Kes wõitjaks jäi, pole senini weel teada. Wene-maalt. Kaugemalt riigist. Peterb«rist Juutideseadlused  wõetawat tulewal oktobri kuul riigi-nõuukogus läbiwaatamisele. Ka teaduse mehi kutsutumat nõuupidamisele.  ? Hodõnka ö n n e tu s e-asja otsustamiseks astuda, kuda „Düna ~Ztg." kuuleb, Peterburis iseäraline ministrite kommission, nöndanim. „ministrite-kouseil", kokku. See on kogu, mis 1861. a. on asutatud ning mida wäga harmasti kokku kutsutakse. Keiser ise on istumissel juhatajaks. Liikmeteks on kõik ministrid  ja paäwalitsuse esimehed, kellel ministrite õigused on, kui ka need, keda Keiser iseäraliku käsu läbi kutsub. Nishnij-Nowgorodist Ojawötmine  näitusest on praegu weel, nagu Moskwa Saksa leht kirjutab, kaunis kehw. Selle elustamiseks tehtawat agarasti tööd. Koolide õpilastele ja wabriku-tööl stele on prii sõit näitusele lubatud, ja rahwahariduse  minister saadab ühe ametniku Nishnisse, kes sääl sinna jõudnud koolilastele gymngsiumite  hoonetes korterid juhatab. Tööliste rongid saadetakse Nishnijsse, kui salk töölisi koos ennast toitmiseks on üles andnud. Rahaminister on muusikakoolide arwu näitusel rohkendada  käskinud ja laseb lõbu-etenduste eeskawa kokku seada. Igas näituse osakonnas hakatakse rahwalikkusid kõnesid Pidama. Kehwema rahwa tarwis asutatakse näituse lähedale söögikohad, kust toitusid odawa hinnaga  müüdakse. Näituse - külaline, kes sääl söömas käib, wõib oma piletiga näitusele jälle tagasi minna. Odessast Haruldane iseõppija  ilmus neil päiwil Odessa ülikooli lõpu-eksarmdele. Keegi Joseph  Verlnuttter, 40 aastane mees, kes ei gymnasiumis ega ülikoolis ei ole käinud, sai rahwahariduje ministeriumilt  luba seaduse tundmise osakonnas  eksami teha ja tunnistati jääl 1. graadi diplomi wääriliseks. Kertschi lähedalt, Pan tikapejast,  kirjutatakse nieile 3. juunil:  Sun sajab tänawu kewadel liiasti wihma. Mai kuu jooksul sadas 6 lvihma ja praegu sajab nii, et räästad ja uulitsad ei jõua wete rohkust wastu wõtta. Heinaniitu alustali maikuu lõpul, aga rohke taewa märjuke rikub praegu tcda saadudes  ja ka juure pääl. Raua sõmerut hakati siin linna lähedal aprilli kuul maa seest wälja kaewama ja weetakse laewadega siit Mariupzlisse,  kust ta raudteel Jusowi rauawabrikusse  proow sulatamisele saade. 126. Postimees.