Saarlane Klcilliiinc politilul «jiilcht mail- ja linaarshaialt. H 20. ' Teisipäewal, 19. Mail 1892. IX. aastakäik. maksab! Saaremaal aastas. ... 1 rbl. AO kp. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Postiga saadetud aastas. 2 „ „ Pooles aastas. 1 ~ 2Z „ Ilmub igal toifi-pä-en-X»?. Knrrsäares kanbaimtttsas nr. t 7. Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab A kop. -4.- Kena kewade on tulnud. Pilkad ja pimedad, külmad ja koledad talwe ööd on nüüd jälle möödas, kõik mis elab, rõõmustab ennast looduse uueste elule ärkamise pärast. Puud, rohud, linnud  ja lilled, kõik on otse kui uuesti elul e Ürkanud, et maa, see helde emake, jälle omad rohked toidu ja armu rikkad rinnad meile on lahti teinud. Juba oli igaüks, kellel wähegi elu oli, looduses täiesti tüdinenud,  selle külma ja kareda talwe tahtmisest.  Ega sinagi armas inimene, kes sa kui looduses kuningas ja ilmade walitseja oled, ei taha enam tuimuse unes uinuda, nüüd, kus kõik loodus otse elama ja pidu pidama on hakanud! Õöpik, ööpik hüüa sa, jälle üle isamaas Laula lusti laulusid, Ärata meil lootusid! Nõnda hüüdis juba ammu iga noore ja wana suu, aga ikka surus pilk pime öö ja külm talwe walitsus selle õrna ööpiku suu kinni. See kurb nähtus, et isamaa ilma otsata pitka ja laia leina liinikuga oli kinni kaetud, see kõik oli köidik ööpiku keelele. Nii hingas meie ilus isamaa, terme pitka talwe otsa nagu surnud, aga kõige kõrgema armulisel tahtmisel on meile jälle paremad, lahkemad ja lõbusamad ajad tulnud. Armas ilus päike oma soojade  kiiredega, tuli samm sammult meile ligemale, sulatas lume ja äratas looduse uuele elule, nii et ööpik toomingu põesas, ja lõuke sinama taewa all oma lustilisi lugusi lõõritaba ja lahkeid laulust laksutada  wõiwad. All orus keerlema ajakese kaldal ja ilusal aasal ärkawad kõiki karwa lilled omal täiel ilul ülesse; sellepärast armas inimene,  kui sull süda mitte nii kiwine rindus ei ole, siis lange neid tuhandeid lillesi nähes ja lindude laulu kuuldes, lillekeste keskele pölweli maha, pane käed risti, maata ülesse ja saada ka omad palawad palwe ohwrid ülesse, selle auu ja armu järje ette, kes sulle ja kõige loodusele rõõmust kewaded on annud. Ärka armas suguwend, tõuse põline põllumees! Aeg seks on juba ammugi käes, et sa oma tuimust ja rumalust ühes külma talwega maha jätad ja sellele selga pöörad. Kewade on ilu elu ja istutamise aeg, püüa ka sina kewadel ilu ülendada, loodust ilustada ja kenamaks muuta. Kui sa elust õieti elu ja magu tunda tahad, siis ära püüa looduses ühtegi ilu asja ära häwitada, maid püüa ka omalt poolt seda jõudu mööda ilusamaks luua. Ära salli, et su maja kui üks mõisa rehi ehk küün põllul lagedal seisab, maid et see kui kannike lehtede wahelt sulle wastu naeratab. Katsu ja nõuta oma maja ümber igasuguseid leht ja okaspuid, siis on õhk alati terme ja puhas, mis ka sinu ihu kosutuse ja terwise pääle õieti kasulikult  ja tululikult mõjub. Istuta ja ilusta, siis aitad seega iluduse tööd looduses etendada ja oled ise terme, rõõmus ja lahke meel on su osa alati; sest puude all ja marjus walitseb alati puhaS ja wärske õhk ja wärsked õhku sisse hingades, oled ka sina lahke ja rõõmus, kunas kõik tusane meel ja südame rahutus sulle wõeras ja tundmata on. Pane tähele kui lahked on lindude laulud sääl, kus rohkest kõiksugu puid on. Tahad sa et taew a alused laulikud sind ja su südant peawad rõõmustama ja su aega lõbustama, siis olgu su mure see, et sa hästi rohkest puid oma maja ümber istutad ja ka selle pääle waatad, et lapsed lindufi ära ei hirmuta, ega nende pesast ära ei lõhu. Tee seda, siis on su meel ja süda alati rõõmus ja lahke. N. Koha nimed. Hiljuti hakasiwad Lätlased suure hoolega kohanimesid koguma. Sellesama töö mõtsin mina juba nelja aasta eest ette. Koha nimedest wõib nimelt teadus mõndagi  minewiku asja seletada, mis meile muidu liig tumedad näitawad olswat. Teadusele, uurimisele toomad seega koha nimed palju tulu. Hulga kaupa on mulle selle tarwis juba koha nimesid saadetud. Ainult Saaremaalt ei ole tänini üht ainustki tulnud. Saaremaa koha nimed on aga iseäranis tähtsad; nende abil wõiks ehk seletada, kui kaugel ja kus kohas Rootslased  manal ajal on asunud. Sellepärast oleks wäga tarwilik, kui Saarlased koha nimede kogumise käsile wõtaksiwad, teaduse Emeliine Mayres. 3 Kirjutanud Karl Loike». Juulius Meson, kes küll just mitte härda südamega ei olnud, sai siiski selle tüdruku alandliku palme läbi liigutud. Wõib olla, et kena neiu iselik iludus seda liigutust tema sees sünnitada aitas. Et see palme küll wäga raske ja kardetaw täita oli, sest Juulius teadis selgesti, et ta selle palme täitmise läbi taieste tuliseid süsi Pentsaloona poolt oma kukla pääle kogus, siiski näitas temale üsna wõimata  olewat, nende alandliku ja kenast suust ööldud palwete wastu üht ainust sõnagi waielda. Näitas, nagu oleks üks äramõistmata mägi tema südame ja meeled selle, alles mõned minutid tuntud tütarlapse  tahtmise alla kinni wõrgutanud. Nagu nõiduse mäest sunnitud, sirutas ta mõlemad käed wälja, wõttis kena neiu ümbert kinni ja ütles liigutud häälega: Jah, abi ja marju peate leidma nii palju kui teie seda minu majast üleüldse leida wõite l Mitte ükski mägi maa püäl ei pea mind jõudma tagasi hoida, kui ka küll nõtra abi teile pakkumast, meel wühem siis kui teie seda ainult palute, ehk oleks teil küll ka kümme Pentsaloonat järele tulemas! Jääge meie juure ja wötke kõik, mis minu waene maja teile pakkuda wõib. Seda tõutan meel teile, et senni Pentsaloona eest mureta wõite olla, kuni üks Juulius Elieson teie eest weel midagi teha wõib." Tuhat tänu teile selle lahke lubamise eest! ütles noor neiu rõõmsa naeratusega ja pistis oma pisukese walge käe Juuliuse peusse. Wõtke siin ühe õnnetuma tütarlapse  nõtra tänu, mis küll mõni wügew õnnistus ei ole, aga ometi tänulikust südamest  tuleb; aga, mis ma pidin küsima: kas olete üksi? Üksi? Jah! Pääle oma elatand ema üsna üksi. Hää küll; kas teie ema ka minuga rahul peaks olema? Miks mitte? Tema saab kõigega rahul olema, millega minagi olen; palju enam weel teiega, et teie, Üks rööwlite jooksik olete! ütles tüdruk naeratades wahele. Ma kardan, wanemad inimesed on külmema merega, kui noored. Olge sellepärast mureta! ütles Juulius. Minu ema, kes juba muidugi teise jalaga hanaS on, on alati sellega rahul, mida mina temale hääks seletan. Aga tulge nüüd ja läheme tuppa, enne kui meite kõned mõne Pentsaloona salakuulaja kõrwa ulatawad- Päälegi olete teie wäga nõrk ja teil saab kosutust maja olema. See on kõikse parem, mis meie nüüd kohe toimetada wõime; küll siis näeme, mis hiljemini saab, aeg annab hääd nõuu. Nende sõnadega wiis Juulius oma kena seltsilase tuppa, kus Juuliuse ema, mana Mahdaleena neid igatsedes ja imestades wastu wõttis. Juulius ei eksinud mitte, wanake wõttis tema seltsilase ime lahkesti wastu ja kui ta weel temale luksidelt seletas, mis isegi teadis, oli wanake täiesti rahul. Ka sööma laual ei waewanud Juulius wöcrast neiut palju küsimistega, waid püüdis teda paljalt mõne lahke sõnaga rõõmustada. Pääle söömist näitas ta wäsinud neiule enese toa körwas ühe pisukese, aga maga ilusa toa, pehme woodiga, mida see ka tänulikult wastu wõttis ja marsi omad mured magusa une hõlma uputas. - - Waata nüüd ema, ütles Juulius teisel homikul, meie pole nüüd mitte enam kahekesti; meil on ka kolmas seltsilane,  aga missugune weel? Kena ja ilus, nagu inglike. - Jah, Juulius, ütles wanake ägedal toonil, siiamaale arwasin üksi, et sa tubli mees oled, nüüd aga näen, et eksinud olen. Kuidas nõnda? Kas sellepärast, et ma ühte õnnetumat tütarlast tema wiletsuses  aitasin? Ei mitte; see on meie kristlik kohus, aga et sa enese külma merd ühe noore naisterahwa paljast pääliskaudscst ilust nii kergeste wõita lased. Aga ema, see on jo ülekohus, mis