mida kõikide poolt rahulikult wastu wõeti. Sellest oli näha, et see selts mitte alla poole ei lähe, maid on wiimaSte aastatega hea sammu kõrgemale  jõudnud, sest seda tunnistasiivad kassade seisukorrad.  Lõppeks lasti ka meie armulist riigi-isa elada ja lauldi keisri laulu. Siis kästi kõik seltskond endid Bürgermusse kokku koguda, kus siis paar tundi lõbusasti mööda saadeti. —L..— Kärlalt. Natuke wanawara. Mõni nädal tagasi leidstwad kaks P. walla meest, oma walla piirest, ühe mana kiwi risti alt 14 mana hõbe-rubla, ühe mõega ja püssi oja (pajunett) ja meel mõnda muud wäikest asja. Nimetud leidustest  on ivist arwata, et üks, meie Saaremaa kuulsamatest wanaaja sõjameestest senna paika maha maetud on, mille mälestust uus aeg nüüd wast leiduste läbi walge ette on toonud. Soowida oleks, et need asjad meie linna museumissc saaksiwad  muretsetud, kus nad mitme põlwe rahwale mälestuseks jääksiwad. Jaanist. Wab andus. Armas „Saarlase"  toimetus! Teie see aastase lehe 3. numbris scisaw kõrtside kohta ülesantud tabeli on meid „Jaanlasi" wäga pahandanud, ja näitab: et meie Jaanlased oleme 4550 rubla kolmes kõrtsis ära joonud; see wõib küll tõsi olla ja tuleb siis 6 rubla iga hinge pääle. Rehnung on õige küll! Aga kas see ka õige on, et Jaani kihelkondaS 750 hinge on? Sest Luterusc-usu kogudus on üksi juba 540 hinge ja Wene-usu kogudus on 1530 noh, eks see ole 2070 hinge suur. Nüüd arwage ise mu armsad et Jaanlastcle ci tule ka rohkem hinge pääle kui 2 rub. 19 kop. Seepärast palume asja õiendada nii pea kud see iial ivõimalik on, muidu jääme wihaseks ja anname „Saarlasele"  oma wäikse hulga poolest hirmu ja halwad sõnad päälegi meel. Tõsi küll, et meil ka rohkest wiina ja õlut juuakse. Ja meil Maasi maldas on üks küla oma 12 talu ja mõne wabadikuga kes kõik kiwiraijujad  on ja head raha teeniwad; sellepärast ei karda ma üteldes: kui see küla üksi 1000 rubla Jaani kõrtsidesse annab. Siis jääb 3550 rubla kirikus käijate, kalapüüdjate ja teekäijate kuluks. Aga muidugi on see üle liig suur summa meie Saaremaa kohta. Kui kõik kaks jägu joomist maha jätaks, sellest summast saaks juba iga kihelkonna  tarwis ühe arsti, mis wäga hädasti tarwis on. Jäägu küll siis üks jägu meel toimetuste  tarwis, nii kui ülemal nimetasin: Pulmade ja muudele. Nõnda kud teie tabellis seisaw nummer seda näitab, et Saaremaal 109 kõrtsi on, nendest tuleks pool ära kautada siis jääks ka pool ehk seda rohkem joomist tagasi; seepärast palume neid, kelle käes ülem weelewald on, kui nad tahawad oma rahwa kasu nõuda, siis kantagu pooled kõrtsid ära meie maalt. Ei jää sellepärast ükski mõisa waesemaks ja riik ka mitte. Sest see kasu tuleb sellest jälle tagasi kui rahwas rikkamaks läheb; sest mida rikkam rahwas, seda rikkam mõisa, seda rikkam riik. Tallinnast. S. Webruaril anti raek ohtu  kirjakogu kreiskonna kohtu kätte ära. Selleks oliivad kuberneri herra, krciskonna-kohtu esimees ja mitmed manade ja uute kõhtude ametnikud raekojasse ilmuuud. Ülemise korra kirjakogu kapid waadati meel kord läbi ja pandi siis kub. wal. Poolest uuesti pitseri alla. Siis pitserit! ka alumises korras olewad kirjakogu asjad kinni, 10 kappi iseäralise kreiskonna-kohtu pitseriga. Kõige alumises ruumis scisaw linna kirjakogu jäeti seekord  kinni pitseerimata, mille eest waStutamise linnapää oma pääle mollis. Peterburgist. Kohtuministeriumis on seaduse  punktide muutmine abieluta sündinud laste kohta praegu ees ja saada see plaan pea riigi nõuukogusse kinnitada antama. Edespidi saada seaduslisc abieluta sündinud lapsed täiesti kõik abielu laste õigused omaks kui nende wanemad pärast paari lähemad ja selle juures isa lapsed omaks tunnistab. Monteneegro würsti oodatakese sellel kuul Peterburgi wõersile, ta abikaasa tulla ju weidi warem. Kõrged wõerad wiibida siia pitkemaks ajaks. Suur wõit, 200,000 rubla, on sell korral ühe ivana naisterahwa pääle langenud, keS juba 30 aastat kui köögi tüdruk ühe kaupmehe juures Peterburgis teeninud on. Odessast. Säält kirjutakse järgmist kurwa armastuse lugu: Anastasia Kiwararowa, 24 aastat mana, sündis ühes Bcssarabia linnakeses ilma abieluta wancmatest. Et emal tütre kaSwatamiseks warandust ei olnud, siis saadeti wiie aastane Anastasia Elisabetgradi tädi juure, kus ta mäga wiisakalt kaswatati ja hea koolihariduse sai. Kui täieealine neiu tuli ta jälle oma ifalinna tagasi, kus ta ühe jõuka wanematc pojaga tuttawaks sai. Mõlemad hakasiwad teine teist armastama ja wõtsiwad nõuuks abielusse heita. Aga nagu sagedaste  sünnib, ei annud peigmehe wanemad selleks luba ja et poiss oma armsamad maha ei tahtnud jätta, siis toimetafiwad wanemad temale ühe teise neiu, kellega ta ennast pool mägise ära laskis kihlata. Kui Anastasia ennast omast peigmehest petetud nägi, lahkus ta isalinnast ja tuli Odessase. Siin katsus ta esialgu õmblemise läbi oma pead toita, aga ta teenis seega mi wähe, et waewalt süüa ja kehwalt riidesse panna wõis. Et ta noor ja nägus neiu oli, siis ei ole sugugi imeks panna, et ta selles suures ilmalinnaS, kus ihkamise haigus karskust maha murrab, häbistama elu sisse langes. Tema elas nüüd üleliig külluses kui ühe wana ja rikka majaomaniku armukene, küll mitte õnnelik, siiski häda ja puuduse eest kaitstud. Korraga ilmus ka tema endine peigmees Odessasse, juhtus oma endise armukesega juhtumise kaupa näitemajas kokku, tundis oma põlewat armastust ja wõttis klndlaste nõuuks oma uut mõrsjat, kuS seda ja teist jätta ja ennast oma esimese armastusega igawesti ühendada. Anastasia jättis oma wana heategija maha ja läki armsamaga isekorterisse. Mõned päewad elo.uvad nad õnnelikult koos, siis jäi noormees häkiste haigeks ja suri. Anastasia oli jälle waene ja mahajäetud. Mis pidi ta nüüd pääle hakkama? Kas ehk oma endist eluteed jälle otsast pääle algama? Ei, seda ta ei wõinud. Sääl wõttis ta meeleheitliku nõuu. Ta läks ühte uute elumajasse elama ja laskis enesele siin rewolwri kuuli peast läbi. Batumist. Säält kirjutakse ühest imelisest looduse mägede ilmumisest järgmist: Wiimastel päewadcl mõllasiwad idapool muStamcre rannamaad hirmus hägedad tormid. 11. Januaril jäi torm wiimaks waiksemaks ja siis tuli nagu häkiliue tuule waikus, mill meri peegli tasaseks jäi. Häkiste, umbes kell 4 p. 1., tõusis meres suur laenetamine, mill laened mäe kõrguseks kerkifiwad,  ja mida kõrgemale laene kerkis, seda rohkem taganes wesi rannast ja sadamast meresse tagasi, nii et mere rand kümne sülla kaugusel kuiwaks jäi ja põhi selgeste näha oli. Ikka kiiremalt hakkas mesi sadamast meresse woolama ja see kõik sündis nii lühikese aja sees, et laewad selle juhtumise  wastu kuidagi ei suutnud panna, waid suurel hulgal meresse kaasa saiwad kistud, kus juures ankru ahelad kui peenikesed nöörid katki katkesiwad. Kiwiõli laew „Swct," kellel parajaSte koormat pääle ivõeti, pidi ka meresse kistud saama ehk küll mitte seesuguse kiirusega, kui teised kergemad sõiduriistad. Asi kestis ülepea lühikese aja, laenetamine  jäi jälle waikseks ja wesi hakkas pitkamist endise kohta tagasi tulema. Arwatakse, et see ime ühe maaaluse tõukamise läbi on sündinud, mis mere põhja ülesse tõstis ja nii suure laenetamise sünnitas. Wäljamaalt. Kuna põhjapool riigid oma edenemise kasuks tööd püüawad teha ja riigi asju korralise joonde seada, tulewad lõunapooli ikka jälle rahutuse sõnumid. Wiimaste päewade sees onßulgaria jälle korraga wihase tulepurskawa mäe sarnaseks saanud, mille maaalune tuli oma suurt wihast wõimu näitas, aga weel mitte lausa leekisi taewa poole ei saada. Kõik säält tulewad sõnumid tõendawad ja kinnitawad ikka uueste, et sääl wäga sala-mäsfamise seeme kaswamas on. Pääle esimeste wangistamiste on nüüd ohwitseride seas suur kihin ja liikumine, nii et wiimaste päewade sees palju uusi wangiwõtmisi ja karistusi ette on pidanud wõetama. Nagu erasõnumid kuulutawad, mille pääle küll mitte kindelt otsust panna ei wõi, olla kõik Bulgaria sõjamäed mässu hirmu pärast sõjariistadeta kodus olema sunnitud. Wangiwõtmised kestawad ikka weel edasi. Kooburi printsi järg ei ole milgil teel enam kiiduwäärt. Ta on pidanud ikka jälle uueste nägema, et ta ühes oma seaduse wastaliselt saadud auujärjega wihase tulepurskawa mäe otsas seisab, kust iga silmapilk häwitaw laawajõgi wälja wõib woolada. Sofia luod ja järjed on praegu nii kirjud ja sassis, et raske on neist selget pilti omale ette seada. Ka sensor on kästud õige wali olla ning kõik telegrammid walju läbi waatamise alla wõtta. Tähtjas selles aSjaS on aga see, mis esiotsa kindlaks on arwatud, et Wene meelsed Zankowlased mitte selle mässu esimehed ei ole ja Koburi- Stambulowi walitsust Vulgariast kaotada ei katsu, waid sääl on waenulised wennad ise üksteise wastu mässus, ja nagu näha on sellel asjal wähe Batteubergi magu juures. Mässu ninameheks on Ml Serbia-Bulgaria  sõas kuulsaks saanud major Panitza. Mässu seltskonnal ei olnudki sugugi wäiksem plaan ees, kui kohe prints Ferdinandi, minister-presidenti Stambulowi ja terowat Mutkurowi ära hukata. Kuid asi tõusis elule ja Panitza wõeti wangi. Alles aegamööda  saadi nii kaugele, et aru saadi kui laialine juba see mässu seltskond on ja et ta ka juba sõjamäes aset on wõtnud. Ka liigub juba jutt, et prints tahtwat auujärjelt  ise ära astuda, kui kaua Stambulow  sellele asjale meel wastu jõuab panna, näitab muidugi tulewik, kuid arwata  on küll, et üsna ilma werewalamata asi küll mitte lõpeda ei taha; juba räägitaksegi  et wiis inimest olla ära hukatud Bulgarial näitawad kardetawad päewad ees sciswat. Saksamaalt. Wäga palju juttu teeb nüüd wäljamaal üleilmline tööliste kasude ja nende tarwituse kongress,  mille pidamist Saksa keiser soowitanud ja selleks teisi riikisid osawõtmisele tahab kutsuda.  Saksamaal ise awaldawad kõik hääled selle üle rõõmu, ehk küll mõned erakonnad ka selle juures oma iseäralist sihti taga püüawad ajada. Belgia walitsuS on kohe ennast asja poole tunnistanud ja Austria ja Jtalia poolest kuulub ka enamasti heaks kiitmist, suurelt osalt ka Inglismaalt, Prantsusemaalt  ei ole, nagu arwatagi, head wastuwõtmist  loota, aga üsna osawõtmata sääl ka wist ei taheta jääda. Schweitfi poolt päriti sarnast kongressi ju ennegi. Ka Wenemaa ametlik leht „Journal de St. Peterburg" terwitab ettewõtet rõõmuga. Nagu nüüd kuulda, on pääle nimetatud maade ka Daam, Rootsi jne. maadel soow, üleilmlisel teel tööliste küsimust püüda seletada. Hiiglatöö on see tõesti, aga kui nõuu korda läheks, oleks selle tulu määratu. ZH 7, Saarlane 1890.