Sakala Politika, kirjanduse, põllu- ja käsitöö ajaleht. Umub igal kolmapckewal. Kuulutuste korpnsrida ehk selle ruum »atfab wtimse lehe tülle pääl S lehe eesotsab 10 kop. Sagedamalt kuulutajad faawad odawamatt. Toimetuse adrefs: toimetusele WiljandiS. Wene keeli: Li» pöllSMUv ras. ..Lauana" Li»chvullMi». ~Sa?ala" aaStahiud, (poolteises poognas). Postiga Z rbl., v ost ida 3 rbl. õv kop Voole aasta bii-d' Z rbl, ttll .;!t, lcs kamilti. zaa? ilma hinnata cyl prvts. tl dreisib palmakse selgest kirjutada Tellimisi ja kuulutusi wõtawad waStu: , 5.« rtu » H. M. La« S'e raamatupood; Tallinna»: Busch'i ja Jakvosvni  raamatupoed; Rapla»: kauvm. Saarmann; Keilas: Rägasnr;  ParnuS: E. Zreufeldti ja Nähringi raamatupoed; Toris: raupm. J. Lindebaum; Sindi»: K. Kirschbaum; KäruS: jaamqpidaja  H. kimberg; Krlingi»: kaupm. T. Tan mann ja P. Allaja; Haapsalu»: P. Kimberg; Kuressaare»: Th. Lang'i raamatupood, starwas: J. KuuSmann; Rakwere»: P. Erna raamatukauplus ja wärtvija J. Johanson LaiaS uulitsas nr. I<ZZ; Harju-Jaanis: ksolrSp. H. Tiedermann; WSrus: J. Vielrose raamatupood ja kaupm. J. MSttus; Malgas:  M. Rudolff'i raamatupood; Paides: Seidelberg; HalliS te-RiS til: J. Hunt; Karksis: J. Wink: K arksi-Ainjas' kaupmees J. Toomberg; Ptlistweres: kaupmees H. Martin; Pilistwere .Jm a w ere s: kaupm. J. MrtS; Kõ o-Someweres: H. Sink; Ärus a are-W õhm as: T. Allik; Krimmi poolsaarel DshurtshiS: kvoliõp. A. Jaakson. S.-Jaa- nls: kaupme es Hakkaja; S. -K? pus: J. Reimann; Kaa rlis: P. Jllus Uue-KarristeS A. Johanson; Hvlstres: wailakirj. J. Raudsepp. Tuhalaanes: kaupm. Normann W.-Sui Slepis: «allakirjutaja Knn; Wi! jandis peale lehetoimetuse: H. Lõokese ja A. Renniti raamatupoed,  A. Peet. J. Kiis; J. Rebane A. Naber. Wiljandi koduloomade, põllu- ja käsitöö  wäljanäitus 10., 11. ja 12. septembril 1894. ZLuna üleüldine Liiwimaa wäljanäitus meie kodumaa üleüldisest kultura järjest L? hääd märku annab, tuttvustab meid WiljandiS ära peetud näitus sellesama asjaga  ühest iseäralist, ja päälegi meel armsast,  külgetõmbavast küljest: ta näitab, kui kaugele umbeS meie sugurahvas, iseäranis meie wäikepõllumeeS Wiljandi maakonnas ja ümberkaudsuseS oma majandusega on jõudnud. Pääle paari erandi oliwad niihästi  näitajad, kui auuhinna mõistjad meie rahvaliikmed, nõnda et terwe ettewõte enam eht wähem isesuguseid häSti kokku sündiwaid  wärwifid kannab. Ta on nimelt EeSti wäljanäitus. Osavõtmise kohta ei ole meie Põllumeeste Seltsil vistist mitte põhjust nuriseda. Esimeses jaoskonnas seisivad:  88 looma 76 näitaja poolt, teises jaoSkonnaS: 153 numbrit põllutöö ja põllutööliku  käsitöö produktist 102 näitajast ja kolmandamaS jaostonnas: 532 numbrit koduse virkuse sünnitusi 179 naisterahvast. Kokku oli seega meil näitusel tänavu 773 numbrit. Kui eelminewate aastate näitust tänavusega võrdleme, siiS leiame, et viimne näidetawate asjade arvu poolest kõige rikkam  on olnud, millest vististi edasisammumist  margata võime. Iseäranis maksab see naiStc rahva koduse virkuse ja põlluproduktide  jaoskondade kohta, milledel kokku mullu ainult 455 numbrit oli: Selle waStu näis karistajate arv tänavusel näitusel mulluse omast vähenenud olevat. Hooste näitus pakkus väga kirju pildi. Jällegi selgus siin, et meie hoostekaswatajatel  kindlat ühist sihti pole, mis jvrele nad käivad. 59 hobuse seas nägime ainult 22 puhastverd Eesti looma, kõik teised avaldasiwad  kirjut segaverd, mis pea Eesti.Orlovi, pea Eesti-Arabia, pea Eesti-Jnglise, pea Jnglis-Ardenm, pea Inglis-Arabia-Orlowi, tõugudest oli sünnitatud. Puhast verd Orlovi  tõust loomi oli ainult 4 tükki naha, teised võõrad puhaswerelised seltsid puudusiwad  pääle ühe Inglis traavli ja ühe täku täiesti. Auuhindade mõistmise juures on puhastverd Eesti hobused iseäranis tähelepanemist  leidnud. I. Täkkude eest saivad auuhindafid: Tõnis Kampus Wõisitust 1. ah. Keiserliku Waba Õ. G. suure hõbemedali. Eesti soost halli täku eest; Jaan Aamen  be r g Wigala vallast 1. ah. K. W. Õ. S. väikse hõbemedali kõrvi Eesti täku eest; Andres Kaarik Wilj. w. 2. ah. ministerinmi örongsmedali Eesti-Orlowi traavli eest; Jaan Weisson Pvrnusest  2. ah. min. brongsm. Eesti täku eest; Peeter Kadak Karksist 2. ah. 10 rbl. raha musta Orlovi täku eest; AaduKolk Wõisikust 2. ah. 10 rbl. Eesti soost halli täku eest; Aadu Remma Welistest Wigala khlk. 2. ah. 10 rbl. raudja Eesti täku eest; Aadu Kolk Wõisikust 3. ah. 3 rbl. Eesti-Arabia täku eest; Jaak Ta- sane Loodist 3. ah. 3 rbl. raudja Inglis traawli eest; Jaan Annus Tarwastust 3. ah. 3 rbl. Inglis täku eest; Hans Meltsas W.-Karristest 3. ah. ministeriumi  kiitusekiri Eesti täku eest. Wiljandi E. P. S. kiituse kirjastd saiwad 4 auuhinnaks:  Jaak Selg Wanast Wöidust, Eesti-Orlowi, Jüri Grõõn Wastemõifast  Jnglis-Arabia-Orlvwi, Jaak Kibe Holftrest Eesti ja Märt Tambo Wändrast  Orlowi täku eest. Wiimne vii, Pärnus juba hõbe auuraha saanud, sai aga siin kiituse  kirja, sest et siin suuremat anda ei olnud. Märade eest saiwad: Jüri Grõõn WaStem. 1. ah. K. W. Ö. S. wäike hõbe auuraha (Jngl.-Arabia-Orlowi,) Aiihkel Soon Wilj. w. min. brongsm. (Eestit.) Hans Mets W.-Karristest 2. ah. m. brongsm. (Eestit.); Hendrik Nalk Varstist 2. ah. 10 rbl. (Eesti-Orlowi t.); Johan Raekson Kaarlist 2. ah. 10 rbl. (Eesti-Orl. t.); Otto Saabas Wana Wänd. 3. ah. 3 rbl. ja W. P. S. kiituse kirja (Eesti ty; Juhan Tünder Pornusest  3. ah. 3 rbl. ja W. P. S. kiitusekirja  t.); ..Jaan Wares Aidust 3. ah. K. W. Õ. S. kiituse kirja (Orl. t.); HansLiigandtile Pornuseft  Moskwa seltsi kiituse kiri hää tõu taswatamise  eest. 11. Warsadega märade eest saiwad: Märt Kisa Kaarlist 1. ah. 10 rbl. (Eesti-Arabia-Orlowi t.); Jaan N unus TarwaSrust 2. ah. 3 rbl. K. W. Ö. S. kii- tulekirjaga (segaw. Eesti t.); Hans Aadamson  Holstrest 2. ah. 3 rbl. kiitusekirjaga  (Eesti t.); Jürl Must Wilj. lv. 2. ah. 3 rbl. kiituskirjaga ; Jaan Hunt Wana Karistest 2. ah. 3 rbl. kiituskirjaga (Wana Eesti tõug); Aleksander Johannson  N.-Karristest 2. ah. 3 rbl. kiituskirjaga (Eesti-Trakeneri t.); Jaan Tasane Loodist 3. ab. W. P. S. kiituskirja  (segaw. Ardenni t.)j; Jaan Takk Wilj. w. 3. ah. W. P. S. kiitust. (Eesti t.); Jaak Kibe Holstrest 3. ah. W. E. S. klitusk. Ta oleks suurema auuhinna wäärt olnud, kui mitte hoost nõnda ramusakS poleks söötnud. 111. Salude eest saiwad: JaanLond Wilj. 1. ah .5 rbl. (EeSti- Inglis t.); Hans PätS Holstrest 2 ah. 3 rbl. Kesti t.s; TSniS Wiillp Wilj. w. 3. ah. E. P. S. kiituSk. (EeSti-JngliS L.); Hans Meltsas S. ah. W. P.. S. kiituskiri (Eesti-Arabia t.); Jaak Ta* saue Loodist 3. ah. W. E. P. S. kiimSk. ja 3 rbl. (Inglis traawe!) ja Jaak Kop* pe ! Uusnast 3 ah. W. E. P. S. kiituskirja (Eesti-Jnglis t.) IV. Mära salude eest saiwad: Märt Lõwi Wiljandi wallast 1 ah. W. P. S. kiitust, ja 3 rbl. (EeSti-Jnglis  t.); Tõnis Wiilip Wilj. w. 2. ah. W. P. S. kiitust, ja 3 rbl. raha (Eesti- Jnglis t.) ja Juhan Tünder Pornusest  3 ah. W. P. S. kiituskirja (EeSti segaw.) Karistajate näitus oli wäikene ja tõi Lõbu ja teaduse jagu. Oma naise armukene. Ungria kirjaniku Maurus Tokai roman. Lollus! Weel pole keegi näinud, et Ung- H riaS mõni nälga suri." „ ül' Sääk juhtus siis. et ka ühre seesugust pidi nähtama. Ja see üks ei olnud mässaja, ei, Jumala  kartlik kloostri ülem kirjutas valitsuse sõbraliku  lehele, et SzolnokiS ükv perekonna isa nälga on ära surnud. Kolme päeva pärast kirjutas see. sama vaga meeS, et jälle kolm inimest uuesti nälja ohvriks langenud. Üks ema, kes kokku kerjatud  palukesi alati oma lastega jagas; üks usin käsitööline, kellel häbi oli kerjama minna, kuus päeva ivata oli ja seitsmendamal suri; üks perekonna  isa käsitööliste seisusest, keS ennast sellepärast  üles poos, et ta oma lastele enam leiba anda ei saonud ja nende piina näha ei tahtnud. Muist rahvast näeb küll, et enam inimesi pole, kelle juurde kerjama minna, aga ta ei kaeba, waid laseb ukse ette maha, kõnnib uulitsal, käib Jumata armul ja veab leinalaulust lauldes surnuid rahunurmedele.  Nägi vasta, nagu oleks see sõnum igale ühele waStu silmi löönud. Naga viimse päeva kohtu otsus käis see meil kõikidel läbi hinge, kellel meil weel üleliia raha oli ja meie ruttasime jurcjatele abi pakkuma. Ei ma pane sellepärast ka sugugi imeks, et ka mõöduandjod ringkonnad seda puna märkama hakkasivad,  mis raske hoobi järele maa näol oli tõusuud ja pean üsna arusaadavaks, et härra Ferdinand Harter kowat käsku sai valitsuse ar«- lisi tähendatud surnukehasid uuesti wälja kaewada ja nende surma põhjust määrata laska. kus juures ilmsiks tuli, et nad mitte näljasurma polnud surnud,  waid arstlises keeles ütelda nõdrus?sse."  Selle järele anti Vallakirjutajatele sedamaid  eeökm. z! keegi ei julgeks teadustustesse üles tähendada, et külas see ja see näljasurma surnud on. muidu wöiha nad endid selle waStu ette valmistada,  et nad kohtade päält minema aetud ja torn! pandud saamad. Ka ajalehtede toimetajatele anti seda mõista, et nad sedasama leiba wõiwad saada, unda arestandid  maitsevad. kui nad julgeksiwad lehtedes avaldada, et keegi nälga on surnud. Seesuguste valjude, kindlate seadluste põhjusel ei olnud kellegi!  tulewikkus võimalik enam nälga surra. Kuid need ehmatuse sõnumed äratasiwad awalikku  walwelolemist. Härrad ja prouad jooksiwad linnas edasi tagasi  ja korjasiwod armuändeid nälgivatele kaaskodanikkudele;  studendid ja käsitööliste sellid panivad  kopikaid kokku. Targad inimesed, tõemeelelised  mehed, haritud preilid harjutasiwad näitemängusid  kätt?, etendasiwad neid, laulsiwad, lugesiwad ; kus seda ei olnud, tehti ballisid ja tantsiti nii kaua, kui raha kokku tuli, just nagu tarantelist hammustatud itallased nii kaua tantsivad, kui kihvt haavast wälja jookseb. Kellel ei oleks Pesti prouade näilemüik aastast 186 Z mitte meelde jäänud? On unenägusid, mida ialgi ära ei unustata. Seesugune unenägu oli Donau kallaste! ära peetud hommikumaa basaar, mille kahes poodide reas maailma ilusamad naisterahvad waiustraami, ehteasju, vomaadisid. mälestuse andeid jne. mütsi- wad; iludused seisiwad sääl südame adeli sunnil rahwa ees, et kõiki teenida ja kõikidele karastust pakkuda. Waesele üliõpilasele 10 kreuzeri, kamalerile  100 guldna eest klaasi täie. „Mis see lärm ja rahakorjamine lähendab?" küslsiwad mõoduondwad ringkonnad. „Ma arwan," wastas Ferdinand Harter, ..see on ainult näokatte pidu; mitmed sala erakonnad korjawad wöõra katte all mässlisteks otStarbeteks ja sõjariistade ostmiseks raha." Ferdinand Harter pidi seda uskuma, mis ta ütleS, Need rahutumad ringkonnad ei ostnud aga sõjariistu ega uniwormisid, waid jahu ja wilja ja et nad raha kellegi kätte ei usaldanud, küpsetas?- wad nad ise leiwad malmis ja saatsiwad need iga! päewal näljalistele kaugematesse kohtadesse. Nad asutasiwad rahwaköögid, awalikud leiwaküpsetuse paigad; ühede juures seisiwad damed. teiste juures  härrad lusikatega ja leiwa labidatega; nad jagasiwad ise toitu wälja. lõikasiwad ise näljastele leiba lahti, ja aun rahwusele selle eest! sest ajast ei surnud keegi suurel Ungria maal enam nälga. Aga mis tttlesiwad mõõduandjad ringkonnad? Kas nemad ka midagi tegiwad? Neil oli ju ometi 20,000.000 guldnat awitamiseks käes! Sellest  ärge laske mind jutustada, mis nemad tegiwad.  Minu asemel lõnelegu riigi päewaraamat järgmisest aastast. Keegi kõneleja ütleS alammajaS  nõnda: „Eks meie tea, kui õnnistusrikast tegewust walitsus  aastal 1863 awaldaS? Nõnda et nisust kaerad  saiwäd, mis sugugi ei idanenud, kui neid maha külwati; raha sai liimi omaduse, nõnda et ta igal pool rippuma jäi, kuhu külge ta puutus ja ainult wäikene osa hädaliste laskudesse jõudis ja ainult selleks otstarbeks, et maksuametnikud neid jälle sisse nõudsiwad ja endisesse häätegemise hallikasse tagasi juhatasiwad. Sääraseid kurjaSte pruuktmisi oli legion." Aga palun wabandada! Ma näen pr?egu> et ula iibe pahema külje parlamentliku kõneleja sõnu olen tarwitanud; see on mähe, meie tahame õiglased olla. Kuida waadeti paremal poolel parlamendiS  seda asja? Kuulgem mõistlikumate isamaalaste mõtteid. Üks neist ütles järgmisi sõnu: „Ma ei taha nendest kelmustest kõneleda, mida 1863 aasta! korda saadeti. Neid oli kahtlematu liig valju. Terme ettewõle juhiti halwaSti, ja mu ei pane inimesi, kes näljastel kaasinimestel leiwu suust ära warastafiwad, mitte waraSte, waid kiriku rööwlite kõrwa. Mul on kindel arwamine, et walitsus  tulewikkus sääraseid mehi ametisse paneb, kes sarnaseid häbilöid leha ei suuda ja ma loodan õigust armaStawalt walitsejalt, et ta oma wöium nuhtluseks tarwitab. Ja kui rngipäewa saadikutel südame tunnistus juba nõnda töntsiks on läinud, et soe neile nuhtlemise «vääriline ei näita olemat, siis saab rahwa manne neid nuhtlema!!!" Ja kes nõnda kõnelenud, see polnud mitte mõistmata tulipää, mitte noor tarkusem kõneleja ega ka kerglane luuletaja, see oli Franz von Deck. Ferdinand Harter oli sel häda aaStal kõik omad toad uuesti ehitanud. Wanamoodi piltide ase» mele need oliwad wanamoodi isamaa armastajad  ; maata päätükk 1. oli ta kuulsate meistrite  maalid enesele muretsenud, kallid portselan maasid ja hõberiistad; tema toad nõudsiwad sisseastujalt  imestust; kõik ehted hüidsiwad; Igal