Sakala Mölliti ka. titZMbÄfe, Atttu- ja käsltöö ajaleht. 8. WUjauvis. ??'- Wcchrua'.l'kun v.ie-va! !BZ2. GWl^<F'tzp»«««rida, ' vcht ruum ««ksab wiimse lehe kulle l/ürl 4 kop», Hchv eMO»s t«. kop. DMtaji» ja«p«d ah«fs: loimrmjeie WiljkndiS. Wene keeli: „Kakala" aaStahind (poolteises poognas:) Põiega 3 rbl. vp« ita 2 rbl. bo ko-l Poole aasta hind: PoStiqa 1 .dz 70 kop., poStita 1 rbl. ZS kop We erand aaStas: PoStiqa lrhl. postita 80 kop. Üksik nammer matjad: toimetuse» 6 mujal ? top. Iga tellija, keS kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata ehk tv protj. PdreSsid palutakse sel ae s le. kirjutava. WäljaaMa ija wastutaja toimetaja J. Peet. Tellimis i ja V«« l a t afiwõtawad waStuz r«« SH. Laakmapn'j i« M. BareSe raamatupood; Tallinnas: Vusch'i i« Ääkobsoni raamatupoed; Rapkatz: kaupm.Saarmann; Äultamaat: koo- USp J. Wnve»M«n «e Nä S Z. Vtaaberg; Pärn ms: E. Treufe.dt ija Qqcyhy ramatupved;. Tart s: kaupw. J. Bndebaum; Sindis: K. Äirsch- Saunl; Käc u »! jvamapidaja H. Limberg; stilingis; taupm. T. Ta» - Mann; H« ä p f alli S: :P. Simderg.; Kuressaares: Tv. Kang raamaupyod.  Rarmas: J. Kuusmann; Rakweres: P. Erna raamatu- kauplus. Pk. Weber, aktsiisi kirjutaja ja H. Wehik; Harju-Jaani  s: kvviiöp. H. Tiedermcmn; W v rus: St Pietroje raamatupooy ja tqupw. AraS; WSru-Na w i s. J. MõttuS; Wa! ga :M. Nudolsfi raamatupood; P a idtd: Seideldero; HalliS t e - N i Sti l: J. Uut; Laa tr e-Kir bia s: J. Lossmann; Pilittweres: kaupmees H.Wcmin; Plllstwere-Jyta. Veres: wuvm. J. Mns; Koos: Lmeedera; Krimmi poolsaarel  DlhuetshtS: kooliop. A. JaaksSn. S.-haanis: kaupmees Hakkaja; S.-KõpuS: A. Praedeni kauplus ja J. Reimann; Kaarlit P. J'.luö; HotstreS: waUakirj. J. Raudsepp; tuhalaanes: taap»n . Roc man; W.-S uLslev i s: wailakirjntaja Kiin; Äiljandis: peale leh tounetuse: A. Peet, trahteri pidaja; Z Äinter, W. 15. Põllumeeste pkonom: Kijs; J. Nedane; js. Nabcr Paar sõbralist sõna põllumehele. Qssga asi, olgu fee Vabriku ehk käsitöö ehk II ka põllusaak, annab seda suuremat kasu, mida wähem» LuWa za ydawamalt seda Võimalik teha 'wm Valmistada on! Praegusel  olekul" ja järjel tarwitäb äga meie põllutöö piaaegu nnsama palju ehk rohkemgi tallist töö jõudu ära, tui ta auusal ehk lahte!  kombel ülewal pidada jõuaks; kasuks jäeb ainult wdike osa üle ehk sagedaste mitte midagi. Et sellepoolest asja osaltki parandada  püidn, piame rohkem paremaid põllutöö  riistu ja urasin end tarwitamä hakkama. Mille läbi töö paremine ja ta odawamalt tehtud i'ääbs weikeft kõige lahedamat näitust ftame küla rÄtsepast, kes Vähematki asja nma Mastnätd Sra leha ej taha,*) Ka m itmed  Väljamaad Wõiwät sellepoolest meile beSMärgiks osta. Kui ka näituseks Ameerikas wmid tingimised dctaja on aitanud ja isegi sealne seavus raw a. «v Raist) põllutööd iseäranis kindla ja edendaja  aluse pealt on pannud, siiski tuleb tema Sitsew otek ja tannis põllutöö järg, nn et Europasii selleks tema masin Võidelda ei jõua, suuremalt osalt rohke mitmesuguste põllutöö masinate tarwitamisest. Miljonite hobuse jõududega panemad põllumehed Ameerika  UhiSkiikides (nõnda ka enam ehk wähem mitmel töisel maal) looduse Vägesid masinate  abil endid orjama ja kui arwawe, et ühe hobuse auru-jöud niisama palju Lööd »» Utt ömdtcmisi m«H« teeb niisama palm tööd, kui Zo äteaa Swbltjat, tuna kudumile majin munese wastu töötad.  Ka pöUutöitt ei oie mafit»atel wah<m tähtsus. teeb, kui 10 inimest, siis wõime annata, missugune määratu pärisorjade hulk ainult kõhutäie eest, kellede raudsed kõhud pealegi weel odawama materjaliga rahul on, kui inn.'-ese oina ''öllumeeft teeniwad. Kuna uilnetatud maa põllumees keivüde oma witja masinaga maha külmab, misläbi mähem seemet  läheb, sest et see wäga Ühesuguses lihei duses ja ühte wiisi Põllu peale tuleb, lõikuse  ajal oma wilja niitmise masinaga nii- kes tunni aja sees tuhat suurt wihku wõi kubu niidab ja traadiga kinni siob, misläbi määratumad wiljawäljad lühikese ajaga ja kasinate inimeste jõuga kokku saamad  pantud ja peksmise ajal Vilistades pealt waatab, kui puhas wili kottidesse jookseb,  sest et seda tööd 10 hobuse Dun auru? rehe peksmise masin korda saadab, seal piab meie weiksepõllu pidaja seda kõik nõnda ütelda oma käewarre rammul higistades toimetama.  Ka kündmiseski tarwitatcckse Mõnes mustuurv, atra. „Tühi lori puhas" mõtleb siin ehk mõni lugeja. Meie põllu lapikesed ei ole mitte Amerika wilja wäljod ega meie puu? dusega wõitlewad põllumehed nii rikkad ja jõukad, et kalliste masinate eest raha Välja on wisata. Hea kui kahehobuse Põörusadragi  jõuame omale nõutada, kui ka seegj mitmele suurt raskust teeb. Ja kui Wki töösid masinatega hakatakse tegema, mis piamad  siis inimesed tegema hakkama, kuna nuidki wäljarändamisi ette tuleb ja kgebatatse,  et läbisaamine raske on? Kui kg netl Vabandustel pealt näha natuke asjalikku  Põhjust näitab olewot, siiski on nad kõik, kui asja sügawamalt järele mõtleme, nõrkade jalgade peal. Muidugi ei ole wõimalik,  et see wi rohkel mõõdul ja suurepäraliselt  sünniks, nagu muial ja seda ei ole ma ka mõtelnudki, w id seda, mis kõige enam häda pärast tarwis ja kõige kasulikum on, piaksime lihtsalt, kõige wähemate kuludega  omale muretseda püidma, ja mis üksikul  raske, ieda wõiks ühendatud uyuul ja jouul, kestega kõiki takistusi kergeni alt wõimalik  on ära Pwita, soowitud eesmärgile saava pmtama. Kes mitte neljahobuse tõllas  edasi kihutada ei wõi, kas see ei piagi teel edasi sõitma, oma wäsinuv loomale kaeru andma ja puu telgedega wankert määrima,  misläbi sõit palju kergemalt ja jõudsamalt  läheb? Niisama asjata kartus on ka, et siis inimestel tööst puudus tuleks, kui masinaid pylln töös tarwstaym hakatakse, waid asi wõiks ennemine koguni ümberrohkendamiseks  loomadele alla panna ja im kuiwast pärast kalmeks malmis muretseda, õeks larwis kõrgematele kõwematele põllu kohtadele töist, pehmemat mulda peale wevfida  ja maise heinamaade parandamiseks kostposti teha. Siin. oleks tarwis hemamasd  wõsadeft ja mätastest puhastada ja oja peale tammi teha, et wesi tahtmise järele pikimaks ajaks heinamaa peale jäeks, mis lä< rohukasw palju paremaks läheks, seal oljs tarwis kmawi kaewgda, sest et madal jv; heinama külma aluspõhja wee pärast msagi ei kanna, põllu seest kiwa lõhkuda jsstlönda sada töist tööd, mis tegemist tar- witaks, aga liiga mähe tehakse ja teha jõutakse.  Wõta rohkem töö jõudu, telli omale tubli pere, nõnda et kõik asi wõimalikult korras on ja ka kõrwas ühte mõi toist parandamise  tööd ette wöib wötta, seal ei taha sissetulekust midagi sile jäeda ja hatwat aastal ei lähe ots otsaga kokkugi; majapidamine  tarp?itah oma jagu kulu ja teendrite palgad on praeguste sissetulekute peale waadates,  kõrged. Katsu kasinate inimestega Wi saada, et igapäewased hädalised tööd hadawaewalt ära tehtud saamad, siis ei mõi nimetatud käsuliste parandamise tööde peale palju mõteldagi ja et siiski asi oma jagu edenenud on, see annab ainult MM meestele wäsimata töötegemist ja hoolest tunnistust;  on ju tuttaw asi, et Eestlane iseäranis  südikas ja agar põllumees on. Masinate  tarwitamjsel sagks põllumehe majapidamine  küll wghemW inimestega Wi- nagu seda ka »Grashdanm" tähendas, -1.-s enan"Srs mitte kohane ega tarwlski, sest silejaenud töö jõuv mo!kS kajplikult mitmesuguste põllutööliste pgpandamiste  ja täieudamiste peale tänpikatüd stmda, mis nsitdue aeg tungimalt põumnehe käest nõuab. Julgeste wõib anvata, et paremate pöfluriistade ja masinate laialisem tarwuamine mõnesugustele tähtsatele muudatustele  jg uuendustele teed saaks tasandama  ehk ka awama. Peale selle Ppiktz maata inimesed meie maal meel määratu palju käsulist tööd saada, kui neile töö tegemine wõimalikuks saaks tehtud. Mõtleme ainult nende mitmesuguste wabritu ja käsitööde  peale, millede malmistamifeks meie Lõbu ja teaduse jagu. Üba-K«arti po««. Atrjutauud K. »nmm. us Su hobused ou?" küsis ta lühidelt ja ta- redaSte. «Hobused! Ega nad ometi —?" minu heinamaal ei ole!" täiendas Mibkel pilgates. «Muidugi teal, kus mujal! Kuni noorhärra  magas» oti lu hobustel luba minna, kuhu nad tahtsiwad! Ja, Ale õige ise, mis nad siin paljak» näritud karjamaal tegema pidiwad, kuna minu heinamaal rohtu küllalt kaswab? Teal on nad siis kõhud hgS»i.Ms täitnud ja pSõnuiawad peale. Ma t»»tin ainult sellepärast siia, et päitseid ligi wSttg, sest nagu Sa isegi aru wõio saada, ei ole wõimalik. ilma nendeta kolme hobust korraga kinni Viia." «Pai Üleoja-Mihkel, ärge seha tehke!" paluS gatoh waStu. „Meil on kibe kesa kordamine ja N»jK me' teeme siis, tui hobused kõik seal on. Mina olengu igatahes walmiS, seda tõeks tunnistama, tt mme hohused Teile kahju on teinud, kui Teie seda kohtu teel Äyda tahate," ma juba usun!" osatas Mihkel pilgates «anngn ma Sinule hobused kätte, ins ei näita Sa v«a ,»äg«gs Mapi. .Kl - sellest saa ühygi. Anna aga 'püHeb/W/jg.fMta ägq .pana fiaarlile teatust.  kup M. otjtg. hobUseid lvõib." . «Just ftllepKW palun nsa Teld" MuS Jakob «eel kord palumtsega õnne. «Minu Isa on weidi üktstpk ja tui ma tlgka. hobus teta kodu lähen, Wks mp tpäga stmdiste." . ! Sinu lsa kartStsb Sind ka mõ- nikord Oige tena tuulda! Piaks ta siis ka Sulle i walu kui Sa mõne rikka mehe tütrele järele i jooksed ja sellele rahu ei auna. Oleks päris kallis asi olewat!" „Mina ei ole kellegi rikka, ega waese mehe tütre järele jooksnud, ega jookse ka mitte!" kostis Jalob uhkelt. „Kas Sa näe mnl ninatarka! Kes see siis on olnud, kes eile minu tütre järele on jooksnud?" „Mina mitte!" «Soob! Sellega tahad Sa ütelda, et tema wist Sinu järele on jooksnud?" Punastades lõi Jakob silmad maha, sest seda, et Üleoja Leena tema juurde ott mlnud, ei wötpud ta ometi mitte Ütelda. «Mis Sa maha wahid?" kärkis Mihkel. „Teeh nagu oleks tema ei tea mis olewat, ei ole aga muud midagi, kui tühi paljas —" «Kuulge Üleoja-Mihkel!" rääkis Jakob wahele, kuna tema nägu lõkendama lõi. „Kui Teie midagi rääkida tahate, siis tehke seda mõistlikult, sest sõimata  ei lase mina ennast mitte. Kui mina Teie tütrega eila kokku juhtusin, siis ei jooksnud mina mitte tema järele, waid käisin tema körwal, mispärast  mina enesele ei kellestki midagi ütelda ei lase. Ei taha Teie minu palwet täita, siis wõite minu hobused, kes Teile kahju on teinud, Jumala nimel kmni wiia. Neev päitsed ei ole aga Teie heinamaalt  mitte ühte rohukörtki hammustanud, sellepärast  ärge pange pahaks, kui mina nemad enesega kaasa wötau. Kmda Teie miyu hobuseih kinni saate wiia, ei ole minu asi. H?ad päewa. üleaedne." Nende sõnadega wõttis ta Msed kaenläSse ja sammus kddu poole, ilma, et ta kordagi tagasi oleks waatanüd. Wiha ja imestuse pärast keeletu, . waütas Mihkel teNÄe järele. Tema ei olnud nott Üba Kaarli poega kunagi viete mhe!e pannud wö üsna lihtlabaselt arwauud. et ,ee nii samasujtle  kergats on. nagu tema isagi. Siin astus teslle aga korraga mees tr astu kelle kindlad ja pidi Mihkel wastu iseenese tahtmist tunnistch.  mehised mõistlikud sõnad tema peale mõjusiid.  Tal oli salakesi koguni kahju, et ta hobusikätte  ei olnud andnud ja arwas. et selle mehega. kMabriga oige hästi läbi wöiks saada, kui tema PneeS oleks olewat. Seal juures tuli aga tsle wana Üba-Kaarel, eilane tüli temaga ja tt lugu Jakobiga uuestc meelde, mis tema sü» tje täis läitis. muud midagi!" urises ta habemesse Musse kaeban ma siiski." Nõnda pomisedes wsttis ta kaks hobust tutti ! kimli, kuna kolmas isegi järele tuli ja witS Ntõndawiisi kodu. « » Päike tõusis varajaste, kui Jakob, päitsed kaenla sõdu, öuewäramasse jõudis. Karja aeti õuest ja, kuna ema piimalüpsikugo tuppa läks. Ema js tuli Jakobile hea mõtte ema wois ehk sa. Wana Kaarel oli eila üsna purjus ol'  ega tõusnud wtstist mitte nõnda ruttu ülesse. este qstus ta tuppa, kus ema piima kurnasida  sõnadega Mkis ta oma õnnetust jg palus l rubla, millega ta pantimise raha iga looma kWe rubla ära wõis mMta, hobused kodu ja lWsf hqkata, eupe kgj Kagrel hlesft tõu» ja mstxaM wpis hqkgta. Õnneks pli emal tnisjgqhal saadpd kgpade mupade raha alles ! su yurgas.Kaarli, mkime  temalegi liiga armas ei plsmd. siis täitis 'sea Meelega Jakobi palM. Jakob pani raha tasku, kutsus noorema wenna Jiiri ka kaasa ja mõlemad sammusiwad üleoja poole. Õue ei olnud midagi näha, sest rahwas oli- Md ära, kas heinamaale, woi nutjale ttöle läinud.  Nad astusiwad siis tuppa. Leena iStu» üksipäini akna all ja õmbles. Punastades tõusis ta ülesse ja wõttis külaliste teriyise ivastu. „Kusi see ometi tuleb, et Saare rahwaS ka korra waewaks on wömud, meie poole tulla, lnatj nõnda wara hommikul?" küsis ta imestäd-s. kt,na ta nendele tooli pakkus. Tema oli karja saatmas käinud, ega näinud siis ka. tunaisa Saare hobused õue oli toonud ja kuuri alla lasknud. „Tuleb juhtumisi ette, kus ka seda tegema piab, mis töistele waest väga vastumeelt võib olla," kostis Jakob vagusi, ilma et ta pakutus tooli peale oleks tuetanud. „Kas isa kodu on?" küsis ta tasamalt ja viivitades, kui ta märkas, et neiu nagu kohkudes suuril silmil tema otsa vaatas.  Wiimane, kust weretilk oli Leena palgelt kgdu« nud, tui ta tasakeste kogeldas; Ta on taga kambris  kas tahad, et ma siia kutsun?" „Oleks minul wäga armas ykewat, sest Meil on temaga paar sõna kõnelda." Neiu astuS taga tuppa, kui Mihkel veidi aja pärakt käed püksi-taSkus, piip hammaste vahel, välja aStuS. „AH. noored üleaedsed! Tulite M oma Hobüste  järele? tähendas ta, kui ta piibu suust ära oli võtnud ja nurka tuhmkaZti sillitauud. .Mak, sate pmttimije vaha sisse. saale loomad kätte." .Siin on kolm rubla." Jakob pani tzha laH peale. „Nllio olge heap ja näjdate, kus Veise hobused  on." I " »Aga isa, uziS Sipul meelde vilebs" HMHiA Leeoa utse pealt. Põsed oliwad tal V