„Jah paraku, lugu ou kirju!" õhkas Leenu. „Aga sa pead temalt ometi küsima, sest minu wöim senna enam ei aita!" „Wöi siis minulgi aitab!" urises Mart. Mina tunnen tema tuju; see on kindel!" „Sull on õigus Mart," sõnas Leemi, „tcma tuju on kindel küll, aga ometi inõjuwad  sinu laused tema kohta rohkem, tui minul." „Hm! Sull wõib ka õigus olla. Ma tahan nõutada, kuda ma temaga toime saan. Ehk läheb mull parcminc, kui sinul ..." Mardi jutt sai Tõnise sisseastumise lävi takistub. ~Armas Tõnis, mis sull jälle iviga on, et sa nii mures oled?" kõwllcs ema Leenu madalal meclitawal toonil. „KaZ sa siis oma Wunematcle midagi tunnistada ci taha, mis sinu südant koormab ja piinab?" „Mull pole nuga midagi! kostis Tõnis kõige tumedamal tõsidusel. Minu südant ei piina kedagi; ma olen aga wahc haiglane." .Haiglane? Oh Tõnis, Tõnis, ei see pole tõsi! Kui sa ka täna haiglane oleksid, miks oled sa siis alati . . „AH ära tüüta mind nii palju!" ütles Tõnis ruttu wahele. Kui sa mu juttu ei usu, siis jäta mind parem rahule!" Selle pääle tahtis ta jälle toast wälja „Pea!" hüüdis Mart tale järele. Tõnis pööras tagasi. ,Ms sa siis meile midagi muud ei wasta?" küsis Mart. „Mull ei ole muud wastada !" kostis Tõnis. „Ära püüa minu ess waletada!" ütles Mart kõwcma rõhuga. ..Sinu südame tunnistus ei ole enam rahuline: see on kudagi moodi rikutud! Miks sa muidu nii kurb ja tõsine oled ja sagedaste iseeneses õhkad ja sonid?" „Tcil wõib ka wähe õigust olla," ütles Tõnis pitkamisi. „Ma tunnen ennast neist pulmadest saati natuke rahutuma olewat, aga see on jo loomulikult niisuguste pidude järele ikka." „See on tühi -vabandus; ütle, kaS ci tülitsenud sa fitäl kellegign?" „Ei ole." „Süs on sull ometi midagi muud juhtunud?"  „Ei ja ikka ei!" ütles Tõnis kindla häälega. „Kui kaua tahad sa mind oma kangckaeluscga  wihastada! kohistaS Mart tumeda häälega. KaS minul ja sinu emal siis sinu poolt muud loota ei olegi, kui wastutõrkumist,  üritust ja kurwaõtust? Ah sina meeletu jõmpsikas! Mina nean sind, mina ci taha sind enam omaks pojaks nimetada!" cellc pääle -valitses taas süga-v, kole waikus. Tõnise nägn oli tuim ja silmad jollis, Leenu wärises hirmuga, Mart kees -vihaga . . . „Jsa!" hüüdis Tõnis wiimakö. ,Noh?" „Ma tahtsin sulle midagi ütelda." „Ütle siis." (Järg tuleb). naisterahwast. Koguduse suurus ou 1868 meeste- ja 3270 naisteramvasi. Kokku 4138 hinge. Körla koguduses on s ü n d i n u d 31 poegja  24 tütarlast, nende hullas 2 suruni! siiudinnd, kahed kaksikud ja 4 kõrwalast. Surnud 10 meeste- ja 24 naisterahwast. Laulat u d 10 vaari. Leeritud 23 poissi ja 20 tüdrukud. Laua! käinud 871 meeSie-. ja 1274 naisterühmast.  Koguduse suurus 1022 meesieja  1243 naisterahwast, kokku 2265 hinge. Püha koguduses ou s ü u d i n u d 46 poegja  33 tütarlast. Surnud ou 33 meeste- ja 24 naisterahwast. La ulatud said 16 paari. Armulaua l käinud 3644 hinge. Koguduse  suurus on 3706 hinge. Waldjala koguduses on sündinud 47 poeg- ja 41 tütarlast, nende hulkas 1 kõrwalaps, ja 4 surnult sündinud. Surnud on 75 meestcja  68 naisterahwast. Laulatud said 17 paari. Leeritud sasivad 46 poissi ja 27 tüdrukud. Armulaual käisiwad 1525 meeste- ja 2196 naisterahwast. Koguduse suuruson 3679 hinge. Karja koguduses on sündi n u d 39 poegja  38 tütarlast, nende hulkaS 1 paar kaksikud, 5 surnult sundinud ja 7 kõrwalast. Sur n u d on 44 meeste- ja 35 naisterahwast, nende HulkaS surid 23 suure rubisse. La ulatud said 16 vaari. Leeritud saiwad 31 poissi ja 43 tüdrukud. Koguduse suurus Z 176 hinge. Põidi koguduses on sündinud 22 pocgja  21 tütarlast, nende hulkas 3 kõrwalast. Surnudon  22 meeste- za 26 naisterahwast. Lau - latud said 7 paari. Laual käinud 592 meeste- ja 1687 naisterahwast. Koguduse suurus on 1388 hinge. Jaani koguduses on sündinud 9 pocgja  4 tütarlast, nsnds ünlkas on 2 kõrwalast ja 2 surnult sündinud. Surnud on 6 meeste- ja 8 naisterahwast. Laulatud pole mitte ühte paari. Lau n ! käinud 246 meeSic ja 392 naisterahwast. Kog u dusc suurus ou 529 hinge. Kokku arivates on siis Saaremaa Eesti koguduses  järguline aruanne - Sündinud- 507 poeg- ja 519 tütarlast. .Kokku 1026 hinge, nende huikas 56 kõrwalast.h!) S u r u u d - 426 mceLie- ja 365 naisterahwast. Koiku 821 hinge. La ulatud- 232 paari. Luteruse koguduste suurus on 36,645 hinge. Kurcsaare saksa kogudus senna juure 1322 hinge. Kokku 37,967 hinge. Isamaalt. Kärlalt. Aruldasest asjadest ajawad ajalehed armastusega juttu. Et niisugune lugu mitte iga pühapäcw ci ilmu, knida seda pühapäem 26. Januaril  1891 Kärlal nägin, seega awaldan seda „Saarlasele" ja palun sellele omas lehes ruumi. Lugejaid palun kannatlikult mõteldes järele uurida, kas sest sündinud lugust ka midagi -võib õpetust wõtta. Lugu on nõnda - Kui ma nimetud päewal kirgu juure jõudsin, nägin et kõrtsi süllalt otse kiriku uksele peeneks raiutud kuuse oksad olid maha riputud ja kiriku parand üleni niisama, kiriku ukselt surnu aia poole seesama lugu naha, nii kaugele kui silm ulatas. Wist tuuakse täna üks „saksa koolja" matmisele, mõtles iga kirgulinc. Pärast Jumala teenistust tuleb matuse rong kirikust läbi, wana koolmeister Südda käib kõikide ees, tema järel 6 walla ehk küla koolmeistrid walge leiua paeltega ehitud ja kandivad surnu raami pääl üht roheliste krantsiga ehitud puusärki, nende järel kantakse wccl neli puusärki kirikust läbi altari ligi ja seatakse reosse; kui kordas, siis astub õpetaja ligt ja ittlcb laulu sõna: „Mu elu Kristus ise" ette ja kogudus laulad  oreli sa pasuna koori saatusel, pärast laulmist peab õpetaja sisnrikast sündsat matuse kõnet sa toimetab seaduslikul, kuni kooljate õnnistamine mööda; selle järel astub ivana koolmeister  Südda ühe puusärgi ligi, paneb kät kirstil pääle ja ütleb: Ameti wcud, ma jätan sind Jumalaga  ja ütlen sinu ja meie kõikide kohta: „KristuS  on inn elu ja surm on minu kasu." Nõnda tegid ka kõik teised koolmeistrid korda mööda kät kirstu pääle pannes ja üht sündsat piibli salmi üteldes jumalaga jätmiseks. Kui kõik teised puusärgid olid ivälja kantud, kandsid koolmeistrid ka, õpetaja ja wöörmündri herrad ivana koolmeistriga  eel läksid kirikust ja kiriku aiast wälja. Sääl aStuS pasuna koor ette, siis laulu koor, selle järele koolmeistrid oma armsa kobinaga. Pai-küla koolj koor kõige küla rohivaga ja kõik leinajate hulk käis järel. Nõnda wenis see matuse rong waiksel sammul leina mängu saatuse surnu aia poole. Haua äärel wabandas mana koolmeister, et ta oma heitliku terwise pärast soowitawät kõnet ei jaksa pidada ja palus seks oma endiseid kooli lapsi, praegusid koolmeistrid, ünis ka nõnda sündis Koolmeistrid: A. Trei, H. Maante pidasid kõnet, T. Sõmer palwet ja Südda lõpetas õnnistamise sõnn üteldes. Haud täideti kuhjani mullaga, Paiküla  kooli lapsed katsid haua kuhja roheliste krantside alla, asi tehtud. Koor laulis weel: „Siin iviimscS woodis, hinga nüüd rahuga!" Asi läbi. Ma joonuksin mäga, et igaüks, kes seda loeb, sell päcwal oleks ka meie kirikus ja surnu aias käinud, ta ei oleks seda tee waewa mitte kahetsenud; mis sääl kõik näha ja kuulda, oli wäga liigutan? ja õpetlik; õpetaja kõne koolmeistri ameti tähtsusest, raskusest ja auust oli tõesti õpetuse rikas. Koguduse  laul wägewa mängu saatusel kuulda, ja nii suurt leinajate hulka näha oli wäga liigutaw. Ma arwan, et lugeja hea meelega mist soowib Ülesanne No 5. seletus. „üks paigake snn ilmas 011 AuS marjul rruudus arm ja õnn. Kõik mis nii armas ilma pääl On pelgu paika leidnud saal." Ülesanne No 6. Ms-lünud —r.—) !i--k-5 -k-5  -5- a a q- 5 5 5 5 5 Nende täppide asemele tulewad tähed panna, nii et neist neli Biibli nime -välja tulewad. Keskmine a jääb iga nime jumes oma kolm. pääle. Seletus tule ivas numbris Waimu silmas. W-i -vaimu silmas hülgab ilus tae-vas, M Kus tähed kuldsel saral läigi-vad. Ja õuue hauda, mille õelus kaemas, Sääl päikse kiired lahti paistawad Ka õigus astub surma hauast -välja Ja jõledus saab waema palgal"- -- nälja . . Oh, aga häda —! suur must lcndaw madu Nii -võimul ilmub, adu pilweua Ja taewa malda pillub kihwti sadu. Et tähti taemast langeb hulgana. Ka päikse kiiri tema ahnelt neelab. Nii taemast õnnel ilutsemast keelab Oh Taara lapsed, pangem mõistus mahti Ja -vatwagcm, et mitte pimedus Ei saaks mei' taemaS -valitsejaks mahti. Ehk asu saanud sääl küll tumedus Kõik püüdku Ilmarist järel' tehja. Et Taara ärkadcs -võiks ilu ughja I-oinc- .>» 7 Sanr l a n c 1891.