Postimees «2 M Kolmapäewal, S. juunil. M. NeljaSri»«»«S aastakäik. Tellimise hind on-. PoStiga aastas b r. k. Postita aastas 4 r t. . v. . 2.60 . . . 2. - . . . 1. 35 1 . . kuus —.50 . tuus —4O . Iga üksik nummer3 kop. Kuulutuste petit.rida 5 kop., lehe eesotsas 20 kop. Tellimist ja kuulutust wötawad waStn (Tartus): P. Schmidt. Mäesepp Mlvistser.RembaumFarja.Lell,Zirk,Weidemanm Kuris Raag. Tallinnast, Postimehe "talit.Harju wärawas, U. Kluge ck Ströbm, Niphardt Tõnismäel, Troll. VarnuS: Treufeldt. Dreimann, Erikson. Neljaskümues aastakäik. K. Koiorowekv. ToriS : A.Martson. Tindis : Kirsch iazm. Une-Wandra : K. Tomberg. Kärus: H Lemderg. HallingaS : T. Kentel. Amblas: A Kalvus. Löilsandis : Karow, Leoke Leppik. TL aiwaraS : J. Muthmann. Tuures-Jaanis: hakkaja. Karksis: kirjutaja J. Ilmes. Poltiavaal:  Leibberg, Jiirmann, J. Terras. Nuustakul  : Eicbenfeldt. Wõrus : Vielrose, Gaffron. W algaS: Rudolfi, P. Grünfeldt, K. Hiob. Rakwercs:  Kuhs, P. Erna ja N. Erna. Kilingi- Nõmmes: J. Reimann, T. Tammann, Kawilda: kauvmees C. Grünberg. J. Lammas. PaudiwereS: Inglist. Simonas: köster E. Peterson.  JõhwiS : A.Roht. Nartvas: Grigorjew.Schönberg,  Wacker. lubkentalis : Paap. Kreenholmis: Kuusmann. PaideS: Seidelberg. Kalles: Luuk. Keilas: Maaberg, C. Tambach. Haapsalus:?!. Kr: pel. KuresaareS : Lange. Waiknal : Weidermann.  Peterburis: Seeland, Leopas, J. Lindeberg.  TsarSkoje-GjeloS : Wainoff.^ igal' päerval roä^ja, ükSueS mitte pühapaewadel, suurtel pühadel ega kroonupühadel. °" H--iu m.j.- - T°im«us- °d--s- liht- j° r°h°.irj°d°,. Mõni sõna seletuseks. (Lõpp.) Grenzstein arwab ainult kahte meest nende sekka, kes Eesti muusikat olla teinud, need olla Kunileid ja Thomson. Aga sellega lööb ta jälle iseennast, sest kumbgi neist ei olnud asjatundja, waid mõlemad oliwad kooliõpetajad! Minu rahwalaulusid ei arwa Grenzstein rahwaliseks! Imelik! Ega siis ometi mina wõmud rahwawiisidele muid akkordtsid juurde pauna kui ainult neid, mis igalaulu wiis ja mul nõudis! Igale laulule on wöimalik üksnes neid akkordisid juurde panna, mis laulu euese ühehäälse  wiisi helitõug lubab. Kui keegi seda ei tea, siis peats ta rääkimine  rahwalaulust üsna järele jätma. Ka minu harmoniseeritud laulusid ei saa keegi muule wiisile muuta, kui ka mõni üksik, toon teine pandaks. Lõpuks ei wõi ma mitte ütlemata jätta, et mina siis juba raamatuid kirjutasin ja et minu laulusid siis juba terme rahwas laulis, kui Grenzstein  meel ei teadnudg», mis kirjatöö ja komponeerimine oli, sest Grenzstein  on ligi aasta kümnet pärast mind kirjanduse wäljale tulnud, on siis minu tõrwas haljas mees. Mina tui wanem kirjamees ja ka laulude sünnitaja nõuan selle õigusega mis lgal wanemal mehel on, et nooremad mind rahule jätaksiwad. Ka Grenzsteinile  oma politika kalendriga pean hüüdma: Taganege minust! Grenzstein  katsus omal ajal ka laulusid luua, aga ta jäi seisma. Komponeerimise  õpetuse lihtsamatest põhjustest ei pääsnud ta üle, ja mina olen see mees, kelle juures ta oma laulusid wigadest puhastamas käis. Paremad laulud on ta siisgi tänini loomata jätnud.  Mõne aasta eest ütles ta oma lehes, et miua olla laisk laulusid  loomas. Nüüd korraga ei kõlba minu laulud sugugi. Aga Grenzstein on oma laitusega LO aastat hiljaks jäänud. Nüüd, mil Eesti rahwas weerandsada aastat on minu laulusid laulnud, ou inetu neid taga järele la'ta. Seda oleks ta waremini tegkma  pidanud. Mina ei hooli aga Greuzsteini laimust midagi, ei wõi ka tema meelehääks oma L5-aastast tööd tagasi wõtta kui ka tema L 5 politika kalendert ilmutaks. Seda oli nimelt "enne VI. juurt Eesti laulupidu ütelda, et rahwas end politika  kalendri möllamisest puutuda ei asspss K. A. Hermann. Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid Saksa keiser olnud, kuda „Nowosti"  kirjasaatja Londonist teatab, Sudaui sõjakäigu pääsobitaja. Kui Jtalia kuningas Umberto pärast  Adua lahingit halanud tundma, et ta troon wankumas on, palunud ta keiser Wilhelmilt abi. Wiimsel olnud ka pea hää uöuu käes. Berlinis  wiibiwalt Inglise sõja agendilt olla ta ammu teada saanud, et Jngliscmaa  praegune walitsus hää meelega  Egyptuje sõjamäe abil ühte sõjakäiku  Sudanisse toime tahaks pauna,  et see läbi inglaste tähelepane- mist löökide päält, mida Salisbury ministerium wälimises politikas Jda- Aasias, Lõuna-Asrikas, Konstantinopolis  ja Venezuelas sai, ära juhatada; kuid ta karta, et teised Europa suurriigid  niisuguse ettewõtte wastu saamad  olema. Sääl arwanud k Wilhelm oma sõpra, kuningas Umbertod,  mõjuwalt toelllda wõiwat, kui ta inglastele nõuu annab Sudani  sõjakäiku wöimalikult pea toime panna. Ta kutsunud Berlinis miibiwa  Inglise saadiku oma juurde ja ütelnud sellele: „Et teil sõjakäiku Sudanisje hädasti tarwis on, siis mötke ta parem kohe ette. Seeläbi aitaksite teie Jtaliat, kys siis täiesti teie poole saab hoidmh. Saksamaa saab teis selle ettewõtte juures wöimalikult  toetama." Inglise saadik andnud sellest loost muidugi mõista sedamaid teatust lord Salisburyle, kes weel selsamal päewal  ministrid nõuupidamisele kokku kutsunud. Mtnistrid kiitnud Saksa keisri nõuu hääks. Selle ministrite uõuukogu otsuse põhjusel pärinud lord Salisbury Saksa, Jtalia ja Austria walitsustelt järele, kas nad luba annawad raha Sudani sõjakäigu  tarwis Egyptuse wõlatasumise kassast wõtta. Pea olnud tal ka selleks luba käes. Sedamaid wõetud, Wene ja Prantsuse kommiss äride protestist hoolimata, tarwilik  rahasumma Egyptuse kassast wälja ja hakatud sõjakäiki toime panema, ehk küll Inglise walitsuseagent  Egyptuses, lord Kromer, tubli Egyptuse olud e tundja, kõigest hingest  stlle ett cn õtte n astu seisnud, sest et tast ainult kulusid ja pahandusi  Jnglisemaale wõida tulla. Saksa keiser loota abi eest, mida ta Sudani sõjakäigu toimepanemise juures nii hästi inglastele kui itallastele  andis, oma alamatele mitmesuguseid  õigusi kaubitsemises Abessinia  rannas saawat. Kas aga med lootused ka täide lähemad, olla teine küsimus, sest et inglastele Saksa kaubanduse laianemine maailma kaubaturgudel  juba nüüdgi mäga torkamaks  pinnaks silmis olla. Bulgaria riik on Makedonia tarwis uue p o liti sep ro gr am m i kokku seadnud, mis näitab, et Makedonia  liikumine meel ammugi lõpetatud  ei ole. Makedonia keskkomitee on ühe ringkirja, mis sultani poolt Makedonia tarwis lubatud ümbermuutmised  tagasi lükkab, ja programmi  awaldanud, mis üksnes neid käskusid nimetab, mis üksipäini tõsisteks,  Bulgaria rahwa meelte maigistawateks  tulla pidada. Makedonia  'iikumise algusest saadik on see kiri kõige põnewam politine awaldus. Temas on nimelt kõik bul Aaril  aste soowid kokku seatud, mille  täideminemist nad püüawad ja mõimalikuks arwawad. Kiri käib järgmisi: 1) Praegused Saloniki, Bitolia ja Ueskübi vilajetid (kubermangud) tulewad  üheks Saloniki vilazetiks kokku  liita. Sarnaseid uuendusi olla Türgimaal juba ennemgi juhtunud ja selle ühenduse läbi saaks wiimse Türgi sõjani kestnud maakondade sisse jaotus uuesti jalale seatud. Piir langeks Makedonia loomulikkude rahwateaduslisie (ethnografiliste) ja kaubanduse piiridega kokku ja sünniks 1876 aastal peetud Konstantinopoli konwerentsi kui ka Berlini rahulepingu  pöhjusmötetega kokku. 2), Vilajeti  walitsejaks tuleks iv i i e aast  a pääle üks wali (kuberner) nimetada,  kes õiglane ja kannatlik ja pääle selle enamuses olewa rahwasugu  liige oleks; rahwas oleks rahul,  kui Aleko prinz Bogoridi wõi Gawril pajcha Kristowitsch, kes kumbgi  end kõrgete Türgi ametnikkudena haruldaste waimuomaduste läbi wälja on tähendanud, selle ameti pääle walitakse. 3) Wall walitseb  vilajetti maakonna-nõuukogu abil mille liikmed otsekohesel teel maakonna  rahwa poolt walitakse, mille juures wähemuse õigused terasesti tähele tulewad panna. Wall hoolde jäetakse kõigi sisemiste asjade korraldamine.  4) Selle eest tuleb muretseda,  et iga vilajeti kodanik, olgu ta rahwuse poolest kes tahes, tülitamata  oma kodus wõib elada ja temale  keegi liiga ei tohi teha. Trükitud  sõna zen seerimine tuleb ära kaotada. 5) Kõik vilajeti  ametnikud tulewad selle rahwasugu seast walida, kes sääl, kus need ametnikud teenistuses, enamuses  on. Kõrgemad ametnikud on, wali ettepaneku pääle, sultani läbi nimetada, kuna aga teised alamad amitnikud wall ise teenistusesse seab. 6) Vilajetis elawate tähtsamate rahwuste keeled seisawad kõigis ametlikkudes kohtades Türgi keelega ühe õiguse pääl. Walitsuse kohtutel  on õigus oma arwamise järele Miggles. Bret Harte jutustus 3 Wöi see oli siis Miggles! See noor, elamate silmadega ja imeilusa kaelaga naesterakwas I Märg, jämedast  sinisest riidest õmmeldud ülikond kattis plingisti ta kehawormisid, ilma et ta tema naeselikku ilu oleks marjata  wõinud. Ta laewamehe kübaraga  ehitud pruunist pääst kuni jämedate  meesterahma kingadega kaetud jalakesteni ja pahkluuni tunnistas kõik juurt iludust. Niisugune oli Miggles ja jääl ta nüüd seisis ja naeris meie üle kõige rõõmsamal, wabamal kombel. „Te peate teadma, poisid," ütles ta ikka meel lõõtsudes, ja oma wäikest  kätt puusa pääle toetades, ilma et la meie kirjeldamata imestust wõi Juba Billi täielist kohmetust oleks tähele pannud, mille mihane näomood nüüd hoopis rumalaks oli muutunud „te peate teadma, poisid,  ma olin üle kolme mersta siit kaugU, kui te teed mööda siia sõitsite. Aia mõtlesin juba, et te mast siia peatama jääte, ja selle pärast o!en ma ühte puhtu jooksnud, sest ma teadsin, et kedagi muud kodus ei ole, tui üksnes Jim ... ja ... jama  ei ole ikka meel hinge tagasi tõmmata saanud . . . ja . . . see on minu wabandus." kähku keerutusel, mis meie Pciäle terme hoo wihma pisaraid puiskiskus  ta oma laewaniehe kübara püüdis oma juukseid kohendada, p'lw selle katse juures kaks juukseuvöla  maha, hakkas naerma ;a lvõttis käed rüpes kergelt risti pannes, tõrwal istet. Kohtunik oma imestusest kõige csitiks jagu ja astuZ toreda meelitusega  ette. „Äas wõtatsite wast waewaks minu maha kukkunud juuksenõõla üles tõsta?" ütles Miggles tõsisel toonil. Pooltosmat käsi sirutas end ruttu mälja kadunud nöõla ta ilusa omaniku  kätte ulatama, ja kui Miggles siis risti üle toa sammus, waatas ta terawasti halwatud mehe otsa, kelle pühalikud silmad tema pilgu pääle niisuguse elamusega wastasiwad, mida meie neis enne ei olnud tähele pannud.  Elu ja mõistus näisiwad kortsunud  näosse tagasi tulnud oluvat. Miggles naeris jälle see oli iseäralik  rääkiiv nueratus ja pööras oma mustas silmad ja walged hambad  meie poole. „See raskest haigusest katsutud mees on ?" algas kohtunik wiiweldes. „On Jim," ütles Miggles. „Teie isa?" Ei." "Wend?" „Ei." Miggles heitis ühe kiire, pool üritama pilgu meie mõlemat? õrnemat  sugu kaasreisijate pääle, kes nagu ma tähele olin pannud, üleüldisest imestlemisest mitte osa ei mõtnud, ja ütles tõsisel toonil: „Ei, maid Jim." Selle pääle algas rõhuw matkimine.  Naesterahwad nihkusiwad teine teisele ligemale. Virgimast tulnud naesemces wahtis segaselt tme Pääle, ja ta suur naaber näis vina pilku sisse poole pöörnud olemat, et sääl niisugusel keerulisel 100 l toetust leida. Aga Miggles'! naer, mis wäga külgehalkamalt  mõjus, lõpetas waitimist. „Aga," ütles ta elawamalt, „teie soowite wist süüa. Kes tahab mulle abiks olla theewee walmistamisel?" Wabatahtlistest pakkujatest ei olnud  puudust. Mõne silmapilgu pärast  tassis Juba Bill, nagu mõni teine Kaliban oma Mirandale, puid, kuna konduktöör kohun jahmatas. Õrn seakintsu lõikamise töö oli mulle osaks saanud, ja kohtunik toetas kõiki oma hää tujuga ja sõnarohkete nöuuandmistega.  Ja kui Miggles kohtuniku  ja meie liri kaasreisija abil lauda tõigi ta kiwiriistaoega oli katnud, olime kõige lõbusamas tujus hoolimata wihmast mis robinal wasta aknaid tuli, hoolimata tuulest, mis korstnast alla lõõtsutas ja hoolimata  meie kah-st kaasreisijast nsesterahwast,  kes ühes nurgas teine teisega  sosistasiwad, kuna harakas oma kõrgemalt seikukohalt pilkliku armustuse  nende jutu wahele kädistas. Tulem algusel, mis nüüd heledasti leegitses, wõisime näha, et toa seinad piltidega kaunistatud ajalehtedega kaetud oliwad mis naesterahwa peenema tundmuse ja tarkuse järele olimad mälja walitud ja kokku seatud.  Majariistad olimad küünla kastidest ja suurematest pakk-kastidest sepitsetud ja heleda puuwillase riidega wõi mõne looma nahaga üle tõmmatud.  Halwatud Jimi leentool oli targasti ühest tiihmst jahutonmst malnüstatud. Igal pool walitses puhtus ja terme pika toa sisseseadlus  tunnistas maaldrilikku ilutundmust.  See söömaaeg tegi kokakunstile täiesti auu. Weel enam: see oli tõesti seltskondlik möit, mille eest iseäranis Miggles'i haruldasele osawuiele  tänu tuli anda, millega ta üleüldist juttu iubatada mõistis kõik küsimised pani ta ise ette, ja nimelt  nii suure mabadusega, et kellelegi meelde ei tulnud, ta midagi oleks tahtnud ära salata. Ja nii rääkisime  meie siis iseendast, oma ettewõtetest,  omast reisist, ilmast ja .teest üleüldsi kõiksugustest asjust, ük> nes mitte oma praegusest majaperemehest  ja perenaesest. Siin on tarwis tähendada, et Miggles'i kõnemiis ialgi hiilgaw ei olnud, et ta sagedasti puhta keele seaduste wasta eksis ja wahest koguni niisuguseid tüsedaid könekäändusid tarwitas, mida harilikult üksnes meesterahma suust kuulukse. Aga ta rääkis iga sõna nii sätendamail silmil  ja läikiwate hammastega, ja enamasti  oli ta juttu lõpuks naer koguni iseäraline, Miggles'ile omane naer mis nn rõõmus ja südamlik  oli, et selle läbi kombeline õhk, kui ta ka kord paksuks minna ähwardas,  kohe jälle puhastatud sai. Sööma-ajal kuulsime wäljas ühte iseäralist häält, just kui oleks ennast üks raske kerega loom maja seina masta nühkinud. Warsti pääle selle kuuldi ukse ees kaapimist ja nosinat. „See on Joahim," wastas Miggles  meie küsiwate pilkude pääle. „Kas soowite teda näha Enne kui meie weel saime, oli ta juba toa ukse lahti teinud, ja sisse astus mana tutwa wiisi peaaegu täiskaswauud hall karu, kes ennast kohe tagumiste jalgade pääle püsti kuna ta esimesed käpad tutwal kerjaja kombel lossi laskis ja sõbralikult  imestledes Miggles'i otsa maatas  nulle juures ta kõige oma kombega naljakalt Juba Billi meelde tuletas. „See on minu õuekoer," ütles Miaales. „Ob. -ma lisas ta juure, seda nähes, kuda mõlemad  naesterahmad ehmatades  nurka jooksiwad. „Kas' pole tõsi, wa' Toppi?" rääkis ta edasi, ennast nüüd otse targa Joahimi poole pöördes. „Te peate teadma, poisid," ütles Miagles jälle meiega juttu tehes,  kui ta karule oli süüa andnud ja teda jälle uksest wälja saatnud, „peate teadma, et teil wäga suur õnn on olnud, et Joahim sel ajal wahi pääl ei olnud, kui te siia mägist  sisse tungisite." „Kus ta sel ajal siis oli?" küsis kohtunik. „Minu juures," wastas Miggles. „Armas Jumal, ta jookseb ju terme päew minuga igal pool ühes just kui mees. (Pooleli.) Naljaks. Wõlg ja siirup. Wäikene poiss tuleb poodi, paneb ämbri lauale ja ütleb: Ema saadab terwiseid ja palub 5 toopi siirupit, laupäewal ta maksab ära. Kaupmees: Mina w õ l g a ei anna. Poiss: Ega ma wõlga tahagi, ma tahan si i r u p i t. Kergendan? asjaolek. Kohtunik: Kas Teil on oma wabandujeks midagi meel öelda? Kaebtuse alune: Palun kohut  tähele panna, et ma lukku lõhkudes  elu pääl wäljas olin. Osawjuukj e l õ i k a j a. maamees:  Miks Teie juukseio lõigates ikka nii koledaid mõrtsuka lugusid räägite? Juukselõikaja: Siis tõusewad juuksed püsti, ja mul on parem neid maha lõigata.