Postimees «r. I 1«. Kolmapäeval ZI. septembril 1899. Hkekjaskümneskolmas aastakckik. Tuleb iga päew wälja, üksnes mitte püh apäewadel, suurtel pühade! ega kroonupühadel. Sgat nädatit ikmub erattsa. Toimetuse adress: toinietusele s«rjew»s; Wene keeli: Li» ras. „Pvstimees",  K)pi.evi. i-^6. Toimetaja konetund: linna Raekojas, lehe talituses  kell I—2 l. „Postimehe" talitus ja trükikoda, kus ka muid riigitöösid toimetatakse, on Jurjewis linna raekojas, sisseminek Suure Turu poolt. Tallinnas on abita!!» ws Harjuwärawas, Tesloni majas; Wiljaudis abitalitus.  Lossi uul., Ellrich'i majas, A. Tõllasepp'a raanmttlkaupws. Narwas abitalitus, Waksali uul. Leinbaumi majas. Tellimise hind on: Postiga 12 kuu pääle sr. k., poZtita ?.'.u pääle 4r -i. 11 „ .4 r. 65 r., . 11 „ „ sr. 7<' 10 „ .4 r. 30 r., . 10 „ .. 3r. 35 „ s „ „ sr. 85 , 9 . .. 3r. 8 „ ,3 r. 45 8 „ .. 2r. 70 7 „ „ Zr. 05 k., , 7 „ 2r. 35 , S 2 r. 60 „ 6 ~ 2 r. 5 „ . 2r. 20 .. Ä .. Ir. 7>> . 4 „ !r. 80 k., t . .. Ir. 35 , 2 „ „ Ir. 35 k., 3 ~1 i. -- 2 „ , —r.os t . 2 „ .. —r. 75 . 1 „ » r. 50 t „ „ —x. Wäljamaale 2 korda nädalis saates 6 rol., iga päcw saates Ui rbl. Üksik nummer 5 kop. Auulutustepetit-rida 5 kop., lehe e-Sotsas 20 k. Kell 11 e. l. ülesantud kuulutuses wõiwad wec selsamal päewal ilmuda. Tellida wõib ainult iga kuu 1. päevast alates. Adressi muutmise eest tuleb 10 kop. maksta ja wana adress ülesanda. Taa« mata jäänud numbrid saadab lehe talitus ainult siis maksuta järele, kui nende tellimine 14 päewa jooksul pärast numbri ilmumist postile ou pandud. Liiwimaa õpetajate sinut Walgas. Tänawusel Liiwimaa õpetajate sinudil,  1834. aastast saadik 65-dal, oli 136 osawõtjat, nendest 120 korralikka  sinudi liikmeid, 10 kandidaati ja 6 wõõrast. Wiimaste seas oli ka konsistorialnõuunik P. v. Colougue. Jutustame sitludi tegewuseft pikemalt  „St. Pet. Zeit." järele: Sinudi  alguse jumalateenistust pidasiwad:  ülemõpetaja Oehrn Saksa, õp. Irbe Läti ja kindralsuperdent Hollmann Eesti keeles. Esimesel koosolekul, algamise päewa pääle lõunat, andis kindralsuperdent meiemaa  kiriklikust elust aru. Kurwastaw  teatus oli kirikute puudus Liiwimaa!;  kümme maakirikut on liiga Wäikied ja nõuawad kibedasti ümberehitamist.  Rõõmustamaks teateks oli see, et waimulikku tööjõudu abiõpetajate  ametisse seadmisega on suurendatud,  milleks Liiwimaa rüütelkond  priitahtlikku abi on lubanud. Lõppeks tuletas ta neid meelde, kes aasta jooksul surma läbi lahkunud, nende seas Paldiski õp. Ernst Sokolowski  Eestimaalt, kelle rohket tegewust  koolipõllul ja eestikeelse kurttummade  õpetuse sisseseadmisel ka praost Girgensohu meelde tuletas. Usuteaduslisi kõnesid selle aasta sinudil ei peetud, tõik köuelemised puutusiwad enam ehk wähem tegelikesse  elusse. Öp. Ohsolin tlue-Pebalgist  kõneles nähtustest, mis abielu  kuulutamiste juures ette tulla. Kirikuseadus nõuab iga abielusse astuja  kuulutamist kolmel pühapäewal ja on õpetajal ainult „erakorral ja wäga tungiwal ja edasilükkamiseks wvimataks tuntud põhjusel" luba laulatamist nii ette wõtta, et teine ja kolmas kord ühel ja selsamal pühapäewal  kuulutatakse. Wähem tuntud  on seaduse määrus, et õpetaja kohus on igal niisugusel korral kousistoriumile  teatada ja need põhjused ära seletada, mispärast harilikust korrast maja on wälja astuda. Nüüd aga tuleb ette, et üks õpetjüa -ksrgemini  pruutpaari kahepühalise kuulutuse AMe" laulalüM. lubama kui teine, m«Ä'aHwa seaA segast arwamist wõib oleks ühel õpetajal kiHWu dus kui teisel. Selle tes, kui kergemeelselt ja mata tihti abielusse astutakse, tegi sinut otsuseks, mitte ainult soowida, et rutulist laulatamist wõimalikult harwasti lubataks, waid et konsistorium  Liiwimaa õpetajatele kohuseks  teeks, selles waljust pidada ja asja olu ka kogudustele tuttawaks teha. Sellega ühtlasi tuli ka suurtel pühadel laulatamine läbirääkimisele. Nagu teada, ei tohi Suurel nädalil, Jõulul, Lihawõttel ja Nelipühil, ei ka nende laupüewadel laulatamist olla. Nüüd aga ei ole kindel, kas suurte pühade teine päew ka nõnda tuleb pidada ja sellepärast otsustas sinut konsistoriumilt paluda, et ka suurte pühade teine päew kindlasti nende hulka arwataks, mil laulatamist  ette ei wöeta. Kanapää õpetaja Falck juhtis tähelepanemist  1846. a. kuberlnanguwalitsuse  antud määruse pääle, mis kirikumõisa ehituse ja hoidmise kohta käib, mis wäga tähtjas on; õpetajatel  ei ole aga seda palju kellelgi enam. Sinut otsustas nimetatud käsukirja uuesti trükkida ja igale õpetajale muretseda. Põltsamaa õp. Wittrock soowis orelimängu eden- damiseks köstritele iseäralist muusikakooli  asutada, kus need nägelist ja tegelist õpetust wõiksiWad saada. Sinut oli ettepanekuga nõuus ja awaldas soowi, et kõneleja järgmisele sinudile mõeldud õpeasutuje kohta eeskawa walmistaks. Sisemisest missioni tööst kõneldi suure osawötmisega, kuna selle tulu wiimasel ajal nähtawamaks saanud. ?Opetaja Hillner juhtis pikemas kõmes  ka tähelepanemist mai-kuul Riias segaduste pääle, seletas selle.põhjuseid ja tagajärgesid ja soowitas  niisuguse Liikumise wastu waimulikka  abinõuusid. Sisemise missioni  tööga ühenduses on ka kõik ihuliku ja waimuliku häda wastu wõitlewad häätegewad seltsid, sellega tuliwad siis ka waeste, pimedate, kurttummade, pidalitõbiste, waimuhaigete  j. m. asutused kõne alla. Soowiti õpetajatele hiljuti kinnitatud  „Liiwimaa waimuhaigete eest hoolitsemise seltsi" liikmeks hakata ja ka oma kogudustest liikmeid juurde tuua. Joomise wastu wõitlemisest pidas Põltsamaa õpetaja Wittrock laialise kõne, mis pea ühes nende läbirääkimistega,  mis õpetajate koosolekutel selle asja üle on olnud, trükist ilmuda. Sisemise misjoni tööga ühendatud on weel ka Ew.-L. koguduste abikassa Wcneriigis. Selle wiiamfe aasta tegewusest  andis Laiuse õp. Dr. Bidder  aru. Sellega ühenduses on ka koguduste rohkendamise kassa, mille hääks Liiwimaa rüütelkogu seni aastati  3000 rubla andnud ja seda ka järgmisel  kolmel aastal anda otsustanud. Selle hääks otsustas sinut, et iga õpetaja rubla maksab ja kihel- konnad omalt poolt wähemalt 1500 rubla kokku panemad. Wälijest, paganate seas tehtumast missioni tööst kõneles ülemõpetaja Kählbrand Niiast, kuna ta praegust lõppewat aastasada missioni-aastasajaks  kirjeldas. Wõitlus Rooma pärast. AetiK ajalooline romaan. Ümberpannud J. Itwes. Wiies raamat. 71 Teine osa. Ma jätsin oma naese, oma elukrooni, jäta sina krooni lootus!" „Ei pea lauldama gootlaste kodades: liht wabamees Witigis oli auusam kõige armsamast aadelimehest. Sõda on otsas: ma wannun sulle truudust mu kuningas!" Ja uhke hertsog laskis Witigise ette põlwe pääle maha, kes ta üles tõstis ja oma rinnale tõmbas. „Wend, wend Z mis sa teed ? missugune teotus," hüüdis Arahad. „Ma loen seda enesele anuks l" kostis Guntaris rahuliselt.  „Ja täheks, et kuningas minu ustawuse wannet mitte julguse puuduseks ei pea, waid suuremeelseks, palun ma midagi. Amalid ja baltid on meie sugukonna eemale tõrjunud kohalt, mis tema päralt peaks olema Gooti rahwa keskel." „Praegu, rääkis Witigis, nöutad sa ta omale tagasi: gootlased ei pea ialgi unustama, et wölsungite meeleauusus neid wennawõitlusest päästnud." „Ja selle täheks pead sa meile õiguse andma, et igas lahingus wölsungid gootlaste tormilippu kannawad." „Nii olgu see," ütles kuningas, talle kätt andes üksgi käsi ei ole kohasem teda kandma." „Ning nüüd tõttame Matasunta juurde," ütles Guntaris. Matasunta," hüüdis Arahad, kes lepituse ajal, mis kõik tema lootused luhta ajas, kui uimastuses oli olnud. „Matasuuta! kordas ta. Oigel ajal tuletate teie teda mulle meelde. Krooni wõite te minult wõtta mingu ta, aga mitte mu armastust ja mitte minu kohust, armukest kaitsta. Tema on mind ära põlanud; mina aga armastan Ada surmani. Ma olen teda õrna wenna eest hoidnud, kes teda Wägisi minule tahtis sundida. Ma tahan teda ka nüüd hojdajs kus teie kahekesi teda me wihatud waenlasele tahate iundivn,^ Priiks peab jääma tema käsi, mis kallim on, kui kõik maailma troonid." Kiiresti hüppas ta hobuse selga ning kihutas tuhat nelja laagrisse. Witigis waatas talle murelikult tagast järele. „ Mingu ta, sõnas hertsog Guntaris, kui me ühes nöuus oleme, siis ei ole meil midagi waja karta. Lähme oma mägesid lepitama!" Kuna Guntaris esiti kuninga oma mäe juurde wiis ja seda oma eeskuju järele truuduse wannet käskis manduda, mida ka rõõmuga tehti, ning siis Witigis Wölsungi ja ta päälikud oma leeri wöttis, kus uhke hertsogi rahusõnadega ärawõitmise päüle kui kuninga imetöö pääle waadati, korjas  Arahad enesele ratsanikkude hulgast umbes sada ustawat meest ja kihutas nendega oma laagrisse tagasi. Warsti seisis ta telgis Matasuunta ees, kes tema sissetulekul meelepahaga üles tõusis. „Ära ole kuri, ära pahanda, würstinna! praegu ei ole sul seks õigust. Arahad tuleb oma armastuse miimast kohust täitma. Põgene! sa pead mu'ga ühes tulema!" Omas ärewuses haaras ta tormiliselt walge wäikse pää oma pihku. Matasunta astus sammu tagasi ja pani käe kuldasele wööle, mis walgeid alusriideid kinni hoidis: „Põgenema? lausus ta, kuhu põgenema?" „Üle mere; üle Alpi mägede; ükspuhas kuhu, aga wabadusesse; sest sinu wabadust ähmardab suur hädaoht." „Ainu üksi teie poolt." „Ei mitte enam minu poolt! Ja mina ei wõi sind enam kaitsta. Nii kaua kui sa minule pidid saama, wõisin ma seda, wõisin iseenese wastn armuta olla, et sinu tahtmist auustava.  Aga nüüd —" „Aga nüüd," küsis Matasunta kahwatades. „Nad on sind ühe teisele määranud. Minu wend, minu wägi, minu waenlased kuninga laagris ja Rawennas, kõik on ühel meelel Warsti kutsuwad nad su tuhandel häälel kui ohwri mõrsjaaltarile. Ma ei suuda seda mõteldagi! See hing, see iludus peab ohwrina armastuseta abielusse astuma." „Las' nad tulla, ütles Matasunta, waatame, kas nad mu'st jagu saawad!" Ja ta katsus oda, mida ta Wöö wahel kandis. „Kes ta on, see uus wägiwalla mees?" „Ära küsi! hüüdis Arahad, sinu waenlane, kes mitte sinu wäärt ei ole, kes sind ei armasta; kes tule minuga, põgene juba nad lähenewad!" Wäljas oli kabjaplaginat kuulda. „Ma jään. Kes jõuab Teoderiü lapselast sundida?" „Ei, sa ei tohi mitte, ei tohl mitte nende metsalisre kätte langeda, kes sind ei armasta ega sinu iludust, ainult sinu krooni õigust! Tule —" Sel silmapilgul lükati ukse eesriie eest ära: Krahw Teeja astus sisse. Temaga ühes kaks Gooti poisikest, walges,  pidulikus siidiriides. Need kandsiwad üht kirmiga kinni kaetud purpuripatja. Teeja astus telgi keskele ja laskis siis Matasunta ette põlwe pääle. Ta! oli, nagu poisikestelgi, roheline ruudioks kiiwri ümber. Aga tema silmist ja otsalt paistis mure, kui ta ütles: „Ma terwitan sind, gootlaste ja itallaste kuninganna!" Imestades waatas neiu talle otsa. Teeja tõusis püsti, astus poisikeste juurde, wõttis padjalt kuldwõru ja rohelise ruudi pärja ning ütles: „Ma annan sulle mõrsjapärja ja krooni, Matasunta, ning kutsun sind pulma ja kroonimisele kuldraam ootab sind". Arahad rabas mõõka. „Kes läkitas sind?" küsis Matasunta põksuwal südamel,  käsi pöueoda küljes. „Kes mu, kui Witigis, gootlaste kuningas." Siis wälkus wmmustuse kiir Matasunta imelistest silmadest. Ta tõstis mõlemad käed taewa poole ja hüüdis: „Tänu, taewas, sinu tähed ei peta, ei ka ustaw süda. Seda teadsin ma." Ning oma õrna kätega wõttis ta pärjaga kaunistatud krooni ja wajutas ta kõwasti oma mustjaspunaste juuste pääle. „Ma olen walmis. Saada mind oma ja minu isanda juurde." Kuningliku liigutusega andis ta oma pahema käe krahw Teejale, kes La auupaklikült wälja talutas. Arahad waatas neile nagu uimaselt järele, ilma sõna lausumata, käsi ikka weel mõõga küljes. Siis astus Eürik, ta mees, ta juurde, pani käe tema õlale ja küsis: „Mis nüüd? hobused seisawad ja ootawad: kuhu me lähame?" „Kuhu? hüüdis Arahad ärgates kuhu? Üks ainukene tee on weel olemas, seda lähame me. Kus on bilsautslased ja surm?" Teine p ä ä t ü k k. Seitsmendal päewal pärast seda oli Rawenna turuplatsidel  ja kuningalossis ülihiilgaw pidu. Linna kodanikud ja kolme erakonna gootlased woolasiwad  kirjutes salkades uulitsatele ja söitsiwad saartewahelisi weereesid mööda sest Rawenna oli siis mereäärne, saare- Alandlik palwe kõigile kirjanduse auustajatele ja õndsa luuletaja K. Krimm'i sõpradele. Et õndsa luuletaja K. Krimm'i lauludest mitmed puuduwad, mis aja jooksul ajalehtedes on ilmunud, üleüldine  käsikiri puudub ning tarwilise materjali puuduse pärast raske on kõiki laulusid kätte saada, siis on minul, kui õndsa luuletaja wennal, auu, kõiki kirjanduse sõpru, kellel mõni K. Krimm'i laul kas kirjalikult  ehk trükitult juhtub olema, alandlikult  paluda seda tähendatud adressi all minu kätte saata. Wäga tänulik  oleksin, kui juhatataks, kust mõnd laulu leida wõib. Adress: Kadrina jaama kaudu u<. n.) Undla walla kirjutaja A. Krimm. Auustusega A. Krim m. Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid. Transwaali Europa saadik Leyds on suurriikidele kirja saatnud, et Transwaal sõda käesolewal nädalil  algab. Saadik seletab, et Transwaalil  sõja pärast wähemat kui süüdi ei ole. Pretoria kaudu teatatakse,  Oranje saadikutekogu olla omal wiimasel salakoosolekul selle tingimise kustutanud, et Oranje wägi Transwaalile ainult siis appi läheb, kui Jnglilemaa sõda kuulutab. Trans" waali walitsus oli seletanud, et Jnglisemaa  sõja Vastu ju kõik Valmis on seadnud, aga ta päris sõjakuulutuse  ära jätab, et Oranje riik appi minemata jääks. Oranje wäe Valitsuse  soowi pääle, kes seletanud, et iga päew, mis wiiwitawat, otsatut kahju tegewat, teinud siis saadikutekogu  otsuseks, et appiminek ka siis ette Võetakse, kui Jnglisemaa poolt sõjakuulutust  mitte ei tule. Ladysmithist Naatali maalt tuleb sõnum: 600 boeri on Oranje maal Albertinas ja mõttewad säält piiri poole tulla. Arwatakse, et kui neid rohkem saab, nad Ladysmithi tungiwad.  Johanuesburist saab Londoni  leht „Standard" sõnumi, et boerid sõja wastu õige ruttu malmis  seadnud. Piiri äärde minek sündinud mõne tunniga. Kõik mehed  16 ja 60 aasta wahel astunud rõõmsa meelega wäe hulka. Staapi pandud walitsuse nõuukogu liikmed, nende pojad, riigisekretärid, palju presidendi sugulasi, kohtunikud, prokurörid  ja palju muid õpetatuid mehi. Prantsuse salgas olla 150 meest. Staabi äraminekul olnud  maimustus suur. Kaplinnast teatab Reuter: Sõnum, et Briti asjaajaja järele Pretoriasse erarong saadetud, tunnistatakse ametlikult tühjaks.  Briti Pretoria asjaajaja ei ole äramineku kohta mingit juhatust saanud.  Kaplinnas on jutud käimas, et boerid Briti maile wäge saata mõtlewad.  Aga Transwaali enese sõnumite järele ei ole niisugust nõuu olemas. Lõuna-Ahwrika wabariigi juhatajatel keelwat ju usulik tundmus sõja enneaegu  algamise ära. Edasi olla ahwriklaste  juhataja Hosmeyer Inglise