Saarlane ZZD Ulksildixk Mlltida ijiikht »»- ja lininralinialt MW lk 44 Teisipäewal, 4. Nowembril 1897. XIV aastakäik. „S«,ttre«»-5,0" maksab! -K. Ilmub igal toisipÄo»Vt»k. Knrcsaares Kaubanulitsas nr. 17 Kirsad kiiiwad: Saarlase toimetusele, KnrefaareS. Kuulutuse rida ehk selle ruum Sõnake kooliöpetajatele. Koolide suwine puhkeaeg on lõppenud ja pea hakkawad nad tegewust, oma rasket ülesannet täitma. See aeg on ammu mööda, kui kooliõpetajaks õppimise pärast kellegil ei olnud tarwis kala leiba süüa, ega kopikat  raha kulutada, waid kes aga ja mõne kirikulaulu wiisi oskas, seati koolmeistriks.  Niisugune koolmeister rändas ühest talust teise, ainult lapsi hirmutades. Ja Wlimati, kui koolimajad asutati, kõndis koolmeister, witsakimp wöö all, koolitoas edasi ja tagasi ja sundis lapsi ainult lugema. Nüüd on lugu teisiti. Ajajooksul on nõudmised  suuremaks läinud. Witsakimp on kolikambrisse rändanud ja ilmub säält ainult suurema kolli tegemiseks wälja. Nüüd nõutakse  kooliõpetaja käest palju enam, nõutakse laste kaswatamises osawust, mispärast nad ka „meistri" nime kannawad. Neid suuri muudatusi tunneb igamees, aga selle pääle ei waata keegi, et üks asi on selleks samaks jäänud, mis ta alguses olnud. See on kooliõpetajate palk, millest meie aga kahjatsedes  mööda peame minema. Astume aga selle juurde, kuidas meie, kooliõpetajad, oma raskeid kohuseid täita jõuame. KaS ei oleks sünnis, kui meie mõne pilgu tulemase talwise  töö pääle heidame, ühiseid asju läbi räägime ja üksteisele näpunäiteid anname. Kool on wanematele nende laste kaswata- mises abiks seatud, sellega wõtame meie, kooliõpetajad, kaaskaswatamise ühes Vanematega  oma pääle. Inimest peab ihu ja hinge poolest kaswatama. Ihulik kaswatus on laste wanemate asi, kuna Vaimuharimine  enamalt kooliõpetaja pääle langeb. Aga siisgi peawad mõlemad käsikäes käima meie peame üksteist nõuuga kui ka jõuga awitama- Inimesel on meel ja mõistus. Mõistus on waimujõud, mis meelte läbi nähtaw- Sellepärast peab ka last nii kaugele  kaswatatama ja hurjutatama, ka waimujõudu  nii palju haritama, et ta iseennast  walitseda jõuab- See ei sünni muidu, kui alalise õpetamise ja harjutamise läbi, sest mis leib ihule on, seda on õpetus maimule- Elukommete harimine nõuab Väsimata  harjutust, kuna teaduse laiendamiseks õpetust tarwis on- Need asjad nõuawad kooliõpetajalt meisterlikku osawust. Et seda lastele kätte harjutada, siis seadigu kooliõpetaja  igas asjas ennast lastele eeskujuks. Kui sa tahad oma koolist hääd wilja näha saada, siis külwa puhast ja hääd seemet- Pääasi on koolis korrapidamine. Kui kord hää, siis on õpetamine kergem- Ei pea sa ial korra rikkumist sallima- Kui kooli korda rikutakse, sea kord kohe jalale. Aga ära sea mitte palju, sest palju sünnitab  ka palju wastu panemist. Käskimist ei pea ka palju olema, ja needgi peawad lihtsad olema- Aga siis pead ka meeles Walge kindral. g. Jutustas wiimsesi Wene-Titrgi sojast. Neljastei st kümnes p ä ä t ü k k. Petko. Waesele Petkole ei tulnud aga und silma  Õhk oli majas palaw ja raske. Pääle selle täitsiwad tema pääd kurwad mõtted sellest, kuS tema Milena nüüd on ja mis temaga sünnib? Petko astus tasakesti toast «välja. Öösine jahe õhk karastas teda. Ta sammus mööda tänawat edasi. Waikne, imeline öö kattis maailma- Otsatumas  pimeduses taewa-lautuses hiilgafiwad  sugemata hulk lahti. Rahu ja ivaikust walas see õnnis, waikne öö südamesse. Aga Petko süda ei wõinud rahu ega waigistuft  leida. Siin, siinsamas tänawal, woolas mõne tuum eest meie külameeste weri, mõtles Petko, aga mina olin sel ajal märkuseta maas. Oh, miks ei saanud ka mina sest Võitlusest osawõtta? Parem oleksin  wõinud Türklase moega all surra, kui sell wiisil, nagu nüüd, mures oma kalli Milena pärast, waewleda. Kus on tema nüüd? Venelaste oma kõlwatu isa ja lihahimust põlema pascha käes, üksi, ilma abita, kaitseta! Ja mul pole mitte jõudu teda amitada. Oh. mis tarwis jäin MM elusse? Eks ma «võiks ka nüüd sääl kõrwalises majakeses puhata, kus praegu wee! waha-küünlakese tuli läbi akna hiilgab. Senna saimad natukese aja eest tapluses langenud bulgaarlaste ja Baschi-Bosukite surnukehad kantud. Eks ma mõiks ka nüüd sääl nende hulkas puhata ja poleks mul enam miski waewa ega muret kannatada . .. - Kes see on? hõiskas korraga üks wali hääl, mis Petkot tema mõtetest äratas. Petko nägi Butkurowi maja trepi körwal  ühe walge kuju ja tundis häälest, et see „walge kindral" oli. See olen mina! kostis Petko. Michail Dmitrjewitsch tuli ligemale ja tundis nüüd ka Petko ära. Ah see on seesama tubli pois, kes wähe aja eest soowi awaldus, Türklaste wastu wõitlcma minna kõneles kindral. Mis sa siis, rvennas, nõnda rahutumalt ümbcrhulgud? Uni ei tule silma, ekstsellenz,  kostis  Petko, kõnnin edasi tagasi, et oma kurba meelt lahutada. Mispärast oled sa siis kurb? Ei ole meil, wennas, nüüd tarwis kurwad olla, waid rõõmsad. Jumalale tänu, Wene wäed on üle Doonau tulnud, bulgaaria wabastamine  on alganud. Missugune kurbtus wõib siis siin nüüd olla? Mind rõhub üks häda, ekstsellenz. Ma oleksin tänapäew nii õnnelik, kui seda wõimata ütelda on, aga mind trehwas üks suur häda, niisugune häda, mis mind nõnda km ma tahaksin, rõõmustada ei lase. Mis hüda sull fiis on, wennas? Jutusta mulle wõib olla, et find wõin awitada. Keegi ei wõi mind, ekstsellenz, pääle Jumala, minu hädas awitada. Halastab Issand minu pääle, laseb tema mind auusas wöitluses oma isamaa eest surma saada, —- siis üksi wöiks minu hädal lõpp olla. Ms häda see siis ometi on, jutusta mulle. Wõib olla, et kui jutustanud oled, siis süda kergemaks läheb. Sest saaks aga pitkalt jutustada, ekstsellenz. Pole wiga, räägi aga ma saan kuulama. Kindrali sõnad kõlasiwad seesuguse lahkusega,  et Petko siinsamas tema eeS kõik oma südame awalikuks tegi, kõik jutustas, mis tema hinge koormas. Tähelepanewalt kuulas kindral tema juttu. Ja nõnda liigutas Petkot see kindrali osawõtmine, et ta siinsamas hääd Wene kindrali, kui oma isa, armastama hakkas. Ja nagu oleks ka õnnetu Petko süda sellest jutustamisest kergemaks saanud, nagu oleks walu poole wähenenud. Kindral sai jutu läbi hirmus segaseks. Kes see kõlwatu isa siis on? küsis ta. Teda hüütakse Paawel Butkurowiks. Paawel Butkurowiks? kordas kindral imestades, pea, pea see nimi on mulle tuttaw. Ah jah, mäletan küll! See peab wististi seesama spion olema, keda minu soldatid kinni wötsiwad. Oh, A. W. gM" uus suur auru - tubakawabrit Riias, "WZ kes oma tubakat kõige uuema wiisi järele wäljamaa kõige uuemate mölinatega walmistab,  annab kõigile teada, et wiimasel ajal tema lõigatud Bakuni märki „laew nr. 8" järele tegema on hakatud, et rahwast selle läbi eksiteele wiia, mispärast  auustatud tubaka tarwitajaid hoiatame ja palume, firma „J. W. Gussetv i", põhjendatud aastal I8»Ä, tähele panna. Auupakiikult J. W. Gussew, Riias,