Tallinna Sõber M 20. Kakskeifikümnes aStakät Talli mlak, tg. Lchcliui Mwal tBW. Ule«ld«t aelilch! Ccsti rahl»«lt mail ja IlNlihes. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksad Tallinna» LiubforS'! pstrijaie trllkimajas: allStas 2 rubla, 40 kop.— pook-aaStaS l rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: saStaSs ...... » 3 rubla pool-aastas t rubla 70 kop. Auuluiuscd maLsawad kga rea ehk selle afeme xealk s kop. TeNtmlfed wst,k itse waSta I Tallinna»! M>dfs, s'k pärijale kvststlmaja». ?rkcr?urai»: F«. Keelatid!, « K 4. —Tartu»: - Zkakweres: A. Auha. - UMe»: K. Setdewerg. LaxsaM»: K. AalNrra. /ihnla» - A. Mtl«er'i poodi». : H. Z. Aara«'l raamatupood. Karmas: W. KSSer. Mõrus Kraua Mclrose. - Malstas: W- KnSelsi. Aar,saares ; T?> Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. E, chhor n. Slast BaUi»NK, kirjad Mwad Baititti (Baltischrsr, Äegister: Warlilasteft ja kewadelS ülepea. Ülcgldiscd sõnumid maailmast. Omalt maalt Tallinnast? A, Ka SuurwLrst Auvjilrgcpärija sündwise.päSw, T-llinna Pimedate.looli aniail»». Paswellrjad kõrgema nime peale. Wähe ialiStest., kurjategijatest ja wangipaikadest. ..Linda " seltsist. Wüidud. —, Jsttapja. Pahateud. BaUiskist. Ilmad. Sadama ja mere sõnumid. Virumaast: ÕSlllmab. —' !!k>M->hju. -- HaxkalilAi WUt«Wb«iad. Tariujl Tr. W«tke jr Tulttörjujatefl. Ua« kiriSpetaja. A,ikrikoj»st. LSSnc poslietlll kabl>m«»a>rdl?. Ktik.WtNtmaolt. --- Mtrrtthina Tallinaa lahel Lchrkuu p. 179^ Warblastest ja kewadeks ülepea. Palju kaeblusi on niMelt warb laSte, nende wekkeste  halliwati-meeste peale tõstetud, kes nii suure usaldusega  inimeste elupaikade ligidale tulewad ja seal oma pesttust aluStamad ja tasiitamad, nagu lueksiwad nemad ennast inimeste perekonna sekka. Iseäranis keeduwiljaaidade  ja wiljapuu-aidade peremehed ja tallikajad kaebawad sagedast, et warblased sukru-ernestele, kirschldele ja teistele marjadele palju kahju teha. Aga ka põllumeeste poolt kurdetakse sagedast neid irvi taga, mida warbiased nimelt külade ligidal õdra-poidudelt ära nokkida ja selle lõikamisega  sealt, kuhu nemad külmanud ei ole, põllumehe tZZwaema  palka mahendada. Sedasama kaebatakse warblaste peale ka põld-erneste kohta ja pannakse sellepärast sagedast ,erne-hirmuteS" erne-põldude peale, mis lindust eemale piab peletama, millega aga linnud õnneks pea harjumad ja wiimaks ehk ka omad pesad mehe-kuju õlg-pea sisse, wana kübara alla, teemad ja pilkawad: .Kostitamine ei maksa/ nagu nende kollitajate üle wiimaks ikka pügalaks?, kes küll .tautawad/ kellel aga /öõmiseks" wõimu ehk julgust ei ole, kui tõsise silmaga seesuguste kollitajate peale waadatakse. Mis nüüd warblaSte kohta maksab, siis wõikfiwad need, kes asju ainult pealkkaudu waatawad, kaebajatele kergest õigust anda. Tõe poolest nähakse põldudel küla tanawa taga sagedast odrmpäld tühjaks nokitud; aidadeS nähakse mõnda erne-kauna noka-haawadega, nähakse nokitud kirschi-marju puude all, paljaid tuumest warrede külgeS oksadel j. n. e. Sõda warblaste maSta on siis ka enamist alaline asi. Külades nähakse kewadetel sagedast poisikest ritwadega warblase-pesast räästale alt maha torkima, keda ehk wanemad wahest kogum selle .hoolekandmise" eest kiidawad. Jätame seesuguste kallituste kahju ehk kasu estteks meel arutamata, fliSki piame tähendama, el need kõlwatumad on, nimelt laste kohta, keda keegi Looja looduse  parandajateks kutsunud ja pannud ei ole ja kelle südamed seesuguste tallituste läbi toorestatud ja tunnustatud,  kõigest halastusest ja kõigeifl pehmetest tundmustest wõerutatud saamad, mis ometigi iga haritud, khristlikult kaSwatatud inimese ehted piawad olema. Saamad nenda kaswätatud lapsed meesteks, tugemateks meeSkeks, fiiS ei tule neile meele, et Jumal tugewatele nende lugemust mitte nõdremate rusumiseks annud ei ole, maid nõdremate  kaitsemiseks toore wägimalla eest. Waesed keeletumad loomad, kelle keelt kõige wähemafl inimesed ei mõista, kelle hale heal tuimuStatud inimeste südamesse er ulata, ei wõi oma eest koSta ja on sedawiifl nii sagedast  toore wägimalla alla heidetud, pealegi meel, kui wäglwald  umbteaduse poolt mabandamist ja kinnitust leiab, kuida nimelt lügu waeste warblaStega on. Warblastele, kes kõige rohkem umbteaduse wihkamlse ja tooruse tagakiusamise all seisawad, on nüüd »UuS Saksa Zahizeitungis" üks eestkostja ilmunud, kes lausa numretega seda kasu ära seletab, mida warblased miljapuuaidadele  saavamad. Tema kirjutab: ,Ühe õõnsa õunapuu sees oli üks warblase-paar oma haudumise-paika walmistanud ja nende perekond oli neli warblakest/uur, keda isa ja ema ühekoos toitflwad. Iga lapsuke sai pääwaS 80 künni 90 kärbikut toiduks. See teeb pääwaS 320 kärbikut. Toitmise-aeg kestab lähiskikku 16 pääwa, mille käigul üks ainuke warblase-paar oma järeltulijale toitmiseks fedawW ZI2O kärbikut ära lmwikab. Iga madrik, ka kõige melkem, närib lk pääwa käikuS kõige wähemafl 40 wlljapuu õit katki, mis wilja aumid olekstwad. Need 5Z20 wiljapun-kaSwütauilsele kahjulikud kärbikud häwitamad sedawiifl lk pääwa käikuS 216,800 miljapuu-õil ära. Olekstwad ülemeelifed poisikesed ehk ka teised seesugused küiid seda warblase-pesa rikkumaka jatund, siis õieks alaperemees, kelle omad need puud olimad. 21k,800 birni, õnua ehk kirschi rohkem faatlud. Selle maSta ei wõi mitte üteldud saada, ei õisi tuhmidele kaupa maha langeb, enne kul puuwill kaSwama hakkab, ja et need siis mitte madrikulest ja putukatest söödud ei ole. Selle peate wsiu mina kmnttada, et just mabrikud ja putukad selle poolest süüdlased on, kui õied enue-aegu maha langemad, sest et putukatest pistetud ja madrikutest näritud õied oma elujõudu kautawad ja enue-aegu maha langema piawad. Mõteldakse selle peale, et mõni puuputukas  ehk mõni madrik pääwaS 10, 15 ja sagedast koguni 30 õit HZwitab, peale näritud ja pistetud õisi, siis selgib, et üks seesugmw loom ühe warblase waSta luhalkonist kahju teeb, warblane aga selget kasu." Niipalju ,Uus Saksa lahizeituugist" warblaste kasust puuwilja kohta. Omalt poolelt lisame selle kahju kohta, mida warblast erneSlele aidaS ja põllul tegema Meie oleme omas aidaS kgal aaStal suuri warblaste-parwest  erne-peenratel näinud, aga maga armast üht kauna leidnud, mis marblaSlest uokitud oli. Meie oleme sellepärast  juba ammu arwauud, el warblased koguni mitte erneSte pärast ega erne-põltzudele ei lähe, waid just nende kärbikute pärast, krs, kuiba igaüks teab, just erueSteS ennast palju rohkem koguwad, kui Ühegi! teisel wilja-põllul, kes oma muue eruekauuade stsse pistawad,  millest uSstd sigiwad, keS erne-iwi nii kaugest ära näriwad, et mist iga aiduik ja iga põllmneeS eunast juba küllalt selle üle pahandanud on. KaS el piatS stls ka warblased erne-peenratele ja erue-põldudele rohkem kasu kui kahju tegema, kus muidu palju rohkem iwi ussidest ära näritud saakstwad? Meie omalt poolelt piame seda maidlemata tõeks ja meie oleme eunast sellepärast ikka rõõmustanud, kui õige rohkest marbtasi erue peeuartel nägime. TekSkel ata- ja põlluwiljadel ei ole meie kodumaal  nii palju waeulast kärbikute sugust, aga ka ueid wõikS kardetawal wtistl sigida, nagu need paraku mitmes paikaS Wenemaa seespidistes kucmmangudes stgiuenud on, kui warblased ja teised linnud järges kaha>reksi!oad ja hooletuse ja paha himude läbi kahandatud ja hämtkaiud saakstwad. Kui ka warblased, need aidnikkude ja põllunreeste  agarad ja rõõmsad abitlsed, omale odra-terakell /elwaks" selle /ala" kõrwa wstawad, mida nemad mci? puude, põisaste, erneSte j. n. e. pealt nopiwad, kas seda natukest fliS neile mitte palgaks soowida et ole? Rahapalka  nemad ei päri. Warblased uu peale selle need wähesed mele kodumaa lindude keskist, kes meile ka kalmel truuwils jääivad, keS ennast MadeSfe ja NnnadeSse usaldawad  ja meile ka päiwiSteil talwe-päiwil, kus muidu kõik looduS uinub, oma rõõmsa lobisemisega meele tuleta  ma d, et hingeline elu ikka meel looduses tuksub. WKb olla, et toredad muufika-tuudjad warblaste lauluga õieke ei lepi, aga see on ikka hingeline heal looduD, pea ainus talmel, ja heal on ehk suurem ime looduses, mida ainult kõrgematel hingelistel loomadel on. üks Lcwsa looduse auuStaja ütleb! ,Ka konnade krooksumine on üks wõidu-hõiS- kmuiue loodused Warblaste laulmine wõi lobisemine on külmal talwel ikka soojeudales läbi meie rlnna käinud. Nüüd on kena kewade; kõik loodus on oma pidu harjal, kõik linnud pesi lamad ja laukumad. Meie tuletame oma lugejatele nüüd nueSle neid ,Lmnukailse-seltsisi" tooli lask keSkis meele, mis Soomemaal juba asutatud on, kuida mõne aen eest kirjutasime. Plaks neid ka meie kodumaal asutatama, siis saagu koolilaste poolest iseäranis ?a ivarbkased, Ülepea aga kõik li n u u d ja nimelt linun pesad küUuse alla wõetud. Kõige wähemafl laSle ja poisiksle kohta on ka kullide, waresete j. n. e. pesade hääwÜamine üks toores ja tooruSlam tegu, mis tõsist ja niinelt khristlikku haridust ehk kangeminl  takistab, kui ükski teine. Üks tooruse-täht on ka kodumaa lindude kinnipüüdmine ja puurides pidamine. Kullatud puurid ja kõiksugused maiused ei tasu wabadufele loodud lindudele nende rohelist metsa ega nende ife-korjatud looduslikku toitu. HalaStus loomade wasta on haritud inimeste tundemärk. Saagu see kasmama meie kallil kodumaal, saagu puhas rõõm Looja loodusest meie rahwa südameid puhastama ja karastama t Üleüldised sõnumid maailmast. Bslkiokis, Lehekuu 4. Mtval. Saksamaalt Keiser Wilhelm on miimaSte pääwadr sees omas PreuSsi riikls reifimaS, oli Schlestas ja kuli Lehekuu 14. (2.) pääwal Keisriprauaga ühes KõuigsbkrgllSse. Seal on tema nimelt kinnitanud, et lema Ida-Plensstinaad sõea eest eemal hoida soowida; pidada tema aga siW Znmala nõuu järel oma riigi piiteid  kaitsema, siis loota lema Idapreusslasi niisamati wõitlentü näha, nagu aastal 1370. -—Keisri ja Würst V i ? m ark' i wahei on miimaSte! aegadel wäga elaw lirjauwhetamine kammer-kuriride läbi olnud. ,Hamburger  Nachrichttu" on oma arutamist Würst ViSmarki asjuS selVma jätnud- Räägiti, et Würst Bismark suurenraid  seletusi wDa anda tahtnud ja et Geheimer Negieruugsralh  Ritler vou Poschingrr selleks tema juures FriedtichSruh'eS olnud. Tõe poolest olla tema kõiki oma hoitud kirjast, niis lg suuri kasti talla, korraldamas. Mis uclsi tähtsad ei ole, need saada kohr ara põletatud, tähtsamad ehk aga edaspidi trükkis nälja antud. Kulda >Md kirjutatakse, olla Würst ViSmmkll lahkumise wilmane põhjus see, ei KeskpMastt esinreeS, Windihorsi, Friednchs- temast ilma KelSri seadmata pissemale jutule wöeti>d  miS mitte KeiSlk uieeie järel ei ole olnud ja mis peale Würst BiSmmk ennast ametist taganeda tahtma Ütelnud, kui tema Mte igaüht jutule wõkta ei tohi, ilma ei kagaräWjad seda kahlluSlateS Keisri et-e kannawad. ll ue! Rl ! glpäa wa l on kui esimesed asjad kssa - ratza i r e a w ä e r o h kendamisekS j a Klrlka a s « m aadeeülespidamisekS pNwakorrale pandud. Esimese ettepaneku eest on wana Feldmarschall G ra f MoltZe kostnud ja kinnitanud, et Saksamaal kõll kõikidega rahu, rahu kõige wägewam kaitseja aga ikka kugew sõeawägi olla. Rkigipääu  a-!!ige Rlchter on sõeawäe-kohuse täitjatele lühemat teenistuse-aega, kaks aastat, pärinud ja Wkndhorst on ühe kommissioni asutamist ette pannud, kus sSeawae hulk rahu-aeal iga Üksiku aasta kohta määratud saaks. Sõea- Mnister Verdy on selle peale tähendanud, et ühendatud