riide poodi laada platsile üles seatud ja ka üks raamatute kaupleja oli uäha. Kõige rohkem aga ikka, nagu igal pool niisugustel kohtadel läks kaup »pika katuse" all edasi: sääl nüüd küll eestoas, küll tagatoas ja hoowisgi. Õhtul lagunes kõik see „jala,vggi" polkadeks, üks läks Lewala kõrtsi, teine Kiiwele, kolmas Uue mõisa cirbli ja neljas Kukele siis anna trallile ja möllamisele pihta. Muidugi jäi ka Õpile oma jagu, kui ka wähem. Unus. Karjast. Sell sügisel on igal pool -välimised  tööd kaunis warakult ära lõpnud, nii et mitmed peremehed oma suilised juba paar nädalat enne Mihkli päewa lahti lasiwad, neile seda jagu paika wähem makstes. 17. Septembril tegi õpetaja Wöhrmann Wõrümaalt siin prvowi jutlust. Waimustaw jutlus  liigutas koguduse südamed kuuni pisarateni. Pärast õndsa prauSti surma ei ole meie meel seesugust  jutlust kuulnud; see jutlus tuletas igale ühele meie ära lahkunud õpetajat meelde. Nahwa seas on tungiivat soowi kuulda, et meie wõimumched  nimetatud õpetaja meile hiugckarjatseks walikfiwad. Siis hakaksiwad ehk need haawad paranema, mis prauSti Winkleri surm meile lõi. Keegi P. walla meeS ehitab praegu enesele Hollandi moodi tuleweskit. Wälimine märk on juba suuremalt jaolt malmis. Wiimassl ajal lähemad tuuleweSkid õige rohkeks; peaaegu igal perel on oma tuleweske. Ehk küll siin tuuleweskide  arm rohke on, fiisgi on häid jahutegijaid õige wähe leida ; suurem osa on kõik nõnda ütelda „seemne rikkujad." Wana „wõsa Willcm", on meie pool üsna hähcmataks läinud. Murdnud teine ühe! Nngla küla mehel ühel ösl 2 wafikak teine teise juurde maha, mida ta ka suuremalt osalt „nahka pannud." Pääle seda käinud ta ka P. küla karja ivaatamaS. Karjase wahwusc läbi pidanud ta aga tühjalt taganema. Muhust. Jälle õnnetus wiina läbi. 5. Septembril hakkasiwad kaks noort muhulast pääle seda, kui nad endid Kuiwaste kõrtsis hästi „sar-ve" oliwad mõtuud, teiste keelust hoolimata waikse purjupaadiga walju tuule ajal Wirtsu minema, kus nad sumel teenistuses olimad. Teisel  parmal tuli Wirtsust sõnum, et nimetatud mehi sinna ei ole tulnud. Paari päewa pärast leiti korw ja muud nende ligi olemat kraami mere äärest üles, kuna mehed paadiga alles praegu (14. Sept.) kadunud on. Muidugi jahutamad mehed oma sooje päid maina Viludes -voogudes. Lugu on seda kurwem, et üks meestest laste koolmeister  oti ja nüüd joomise tõttu õnnetumat surma pidi leidma. Kõige õnnetuste ja -viletsuste pääle -vaatamata, mis wiina läbi rahwale ja iseäranis  muhulastele sünnib, ei taheta siin selle kurja tõbe, joomise, waStu mitte kätt liigutadagi. Kurv» südamega tulin ma 16. Augustil Hellama walla wclikuza koosolekult ära, kus kohase walla Valitsuse poolt -volikogult tungiwalt sai ette pandud. Hellamaa kõrtsi kinni panna, s. o. Riigi -valitsust paluda, et see Hellamaa kroonu kõrtsi, mille kontrolli  aeg 1. Januar: löW a. täis saab, kinni paneks ja selle kõr.-st ruumid ja selle järele olema ühe dcssatüni maa walla kätte rendi pääle unnaks, kes siis iõnst ruumid -vaeste majaks ümber muudaks ja maa saal juures olema Hellamaa kihelkonna koolile annaks, selle kaSWandikkusid ajapidamiseS juhatada.  See kõris on seda enam kinni panemise määri, er ts Hellama õigeusu kirikust 63 sülda, walla majast Lv sülda ja kooli majast 65 sülda eemal seisab. Peale selle on nimetud Hellama kõttS alasini tülide ja kisklemiste paik, mida Hellama malla kohtu aktid küllalt selgesti tunnistamas.  Rüüd aga, kus just -võimalik oleks seda kurjuse hallikat kautada, ei tehta seda mitte. Kõikidest wallswaiitsuss seletustest ja palwetest hoolimata, ei kirjutanud -volikogu otsusele alla. südant põruie-v oli kuulata, kui suure südidusega mõned wolimehed kõrist eest üles astustwad, üks sai koguni wihaseks ja istmelt üles karates, hakkas ta walju häälega kõiki ametnikka ja walitsust stunama, kes rahwa öömaja kohad tahta kinni panna, ja see oli walla wolimeesl Oh häda, oh wiletsust! Praegu on muhus 8 kõrtsi ja kui palju meel iga aasta wa kibedat Meemelist saab toodud. See on liig! Tulekahju keset uulitsat oli Jurjewis minewal pühapäewal pääle lõuna Kaubahoowi  ees. Üks talumees oli poest suurema pudeli täie petroleumi ostnud, mis uulitsale katki läinud. Seda nähes oli üks nurjatu inimene petroleumi põlema pannud ja nii loitas terme tükk uulitsat lausa leekides. Neiu Miina Hermann, meie tuttaw kodumaa orelimängija ja helitööde sünnitaja,  on „Postimehe" teatuse järele Baron Heinrich von Tebraga Kolbergist, Preisimaal, kihlatud. Selle järele saab siis neiu Miina Hermann oma kodumaalt lähemal ajal lahkuma, kus ta muusika edendamiseks nii agarasti tööd on teinud. Peterburist. Keisri Majesteet wõttis 8. Septembril. Saksa keisri tiiw-adjutandi, krahw Molue, Oma jutule, kes keiser Wilhelmi kirjad ja kingitused Keisri Majesteedile  ära andis. Endine kohtu asjade minister N. A. Manassein, praegune riigi nõuukogu liige, tõsine salanõuunik ja senator, on 16. Sept. pika ja raske haiguse järele Zarskoje-Sseloos ära surnud. Ta oli ühe Wene aadeli perekonna liige, lõpetas warakult oma õppimise õiguse teaduse koolis ja astus noorelt riigiteenistusesse. 1880 aastal nimetati ta senatoriks, kus temale ühtlasi ka Kõigekõrgemalt poolt kohuseks tehti. Liimi- ja Kuuramaad hoolsa rewideerimise alla wötta, mis töö ta 1832 ja 1883 aastal kõige juuremaa hoolega korda saatis. 18 8 5 aastal 6. Nowembril nimetati ta kõhtude asjade ministriks, mis ametisse ta kuuni 1893 aastani jäi. 18. Septembril maeti ta surnukeha Zarskoje-Sseloos maha. Surnukeha leinamajast wäljawiimise juures oli ka Keisri Majesteet ja Suurwürst Wladimir Aleksandromitsh. Juutide wäljaajamise asjus nendest kubermangudest, kus neile elamine keelatud, olla päälinna lehtede teatuse järele sisemiste asjade ministeriumis hulk tüliasju arutada. Iseäranis segased ja kirjud olla need asjad, mis Balti kubermangudes elawate juutide kohta käiwad. Wiina müümise kroonu kätte wõtmise asjus teatasime wiimases numbris „Nishk. Westn." järele, et see Balti kubermangudes wiStiSti 1898 aastal saada sündima. Kuda seesama leht nüüd teatab, ei ole selles asjas meel kindlat otsust tehtud. Ühe wabriku walitsus on hiljuti ülemalt pool luba palunud, oma töölistele miina wõla pääle müüa tohtida. Rahaasjade  minister on aga selle palme tagasi lükkanud ette ära nähes, et töölised oma palga siis wnmaks ainult wiinas ja mitte rahas saakfiwad. Wcne-Hiina laen, mis Prantsusemaa kaasaitamisel kewadel tehti, on „St. Pet. Wjed." teatuse järele laenu muretsejatele M/z protsenti terme laenu suurusest ehk 13 mill. franka sisse toonud. Laenu muretsejate  hulgas oliwad ka neli Peterburi pääpanka. Bakust teatab telegramm, et wälk sääl hiljuti ühe nafta hallika sisse löönud ja selle põlema süüdanud. Tuli läinud warsfi ka lähema hallika märkide külge ja pärast säält meel edasi, nii et kuus nafta hallika würki korraga põlenud. Kaks töölist on ära põlenud, kolm haawu saanud. Wäljamaalt. Prantsusemaalt. Lois Pasteur, kuulus keemitseja ja arst, on 73 a. wanaduses  surnud. Pasteuri uurimise-tööd käärimisekemias, põrnapõletiku bakteriate üle jne, on tähtsad. Pärast hakkas ta n. n. nõrgendatud tõbekihwtisi uurima, kus juures La marutõbe wastu wõitlemise põllul tähtsa paranduswiisi üles leidis. Enam kui 50,000 inimest käisiwad 20. Septembril Pasteuri surnukehale auukartust awaldamaS. Formosa saarel on japanlastel mässajate  allaheitmisega ikka weel kibe tegemine ja saab wist küll weel enne nii mõnigi pää langema, kui nad sellel ilusal saarel täiesti peremeheks saamad. Praegu on neil sääl 60,000 meest sõjamäge. Teistest lehtedest. „Olewik" toob oma 37. numris Kuresaares 13. Augustil peetud pidu ja selle paätegelase Or. K. A. Hermanni üle pilkama kirjelduse. Et meie juba siis, kui nimetatud pidu üleskutset ja kirjeldust oma lehes awaldafime, ette ära nägime, et hr. Grenzstein meie pääle lahingut saab pidama, sellepärast ei tõmma see kirjatükk enese pääle meie poolt kõige wähematgi tähelepanemist.  Meie wõime aga ainult imestada, et mees, kes rahwa õnne enese kaunima ettemõte ütleb olewat, oma lehes seesuguseid narriwäärilisi kirjatükkifid rahwa kasuks kordasaadetud tegewuste ja rahwa hääks töötawate meeste kohta wõib tuua. Muu seos räägib ka „Olewik" „rebase sabast", mis „Saarlasel" ja tema „miguri mehel" meie lehes awaldatud pidukirjelduse tõttu pidada olema. Olgu siin aga niipalju tähendatud,  et „rebase saba" ei „Saarlasel" ega tema „wigurimehel" ei ole. Asi näitab aga nii olewat, et räägitaw saba" „Olewiku" ensse wiirgude wahelt wälja näib lipitsewat. Grenzsteinilonwist kahju, et wiimasel ajal teda mitte ei ole rahwa pidude pääle kõnet pidama palutud, et „Saarlase" „nodimehe" „Hiina taewa-poja" kohane kõnctoon mitte tema osaks ei ole saanud, ja nii katsub ta siis oma tuska meelt selle üle nimetatud  rebase sabaga kinni katta. Siia juurde tähendame aga weel, et meie edespidi, kui „Olewik"  oma „pori" meie pääle ehk weel peaks pilduma,  sellega aga mingisugust tegemist ci saa pidama. Meie peame enesel isamaa kasuks töötamist kõige tähtsamaks ülesandeks ja sellepärast ei taha meie oma lehe ruumi „Olewiku" madalate tulikirjade pärast mitte ilma asjata raisata. Kirjawastused. meid siis ka cdcspidi mcelsS. lällc nägcmiseui! W. M. dame Tcile warsti kirjateel pitkcmalt kirjutada. Tänu ja Kuresaare kiriklikud sõnumid. Pühapäetval, 8. Oktobril. Eestikeeli lauarahma jumalateenistus kellu Jutlust teeb ülemõpetaja Lemm. Kirjutamine ja nihti lugemine on laupäewal kellu 2. Saar l a n e 1895,