käraga. Need pidud lähemad wahest ka nii kaugele, et nende seast enam ühte haritud inimest waewalt leida wõib; - sellepärast  on meite rahwa pidud üsna rumalad, kuhu hädasti parandust maja on- Praegu näikse meel mõnda koolmeistrid ja muid enam haritud rahwa esimehi oinale sellega auu püüdwad, et omad pulmad, joodud ja matused hästi kaua pühitsewad ja suure hulga inimestega, aga sellega umbes näitawad  nad, et neil haridust mähe on. Seda ei maksagi haritud meheks nimeta, kes ci mõista meel aegagi kalliks pidada. Mõni ütleb: Ma lähen lv —15 wersta taha sugulasele joodule, kas maksab säält nii ruttu ühe õhtu pärast tagasi tulla; jalad ei saa seda käimist wastu pidama ja päälegi on pimel ööl raske käija! Kullakene, kui sull aeg kallis on, ei tunne so jalad siis wäsimust. Ehk mõikfid sa ka küll öömajale  jääda, aga mitte nõnda, et sa teisel homikul alles kui paras jooduline wälja näed. Iga rahwa pidudest paistab ka selle rahwa hariduse järg wälja. Teie käes, armsad rahwa koolmeistrid, seisab rahwa hariduse wõtmed, teie püha kohuS on ka rahwast neist ülemal nimetatud kombe orjusest wabastada; sest rahwas ägab juba ammu selle orjuse all ja ootab wabaStamist.  Tehku igamees, kellel selleks arusaamist  on, selle tarwis sõna kui ka teuga tööd, pidage omad joodud, pulmad ja matused wõimalikult lühikese ajaga ja mähe inimestega. Ärgu jäägu haritlane kuskile pidule kauemaks, kui üheks õhtuks. Püütku igamees, nimelt koolmeistrid igal pool rahwa seas oma jutu ajamisega rahwale näidata kui kõlbmata ja rumal pruuk see on pitka ajalisi pidust pidada. Kui kõik nõnda tceksiwad, siis oleks paari aaSta pärast see pruuk kadunud. Kellegi! ei tuleks pulmad enam 60 rubla maksma, maid hoopis wähem. Praegu kiidetakse rahwa seas seda, kes palju on pidude tarwis kulutanud ja wälja annud, aga külap siis seda auustakse, kes hästi wähcga on läbi tulnud. Walmistagu need reakcsed igal pool meie rahwast, siis saab nende kasu suur olema. Pulmad, joodud ei saaks siis enam rahwa wara, ihu ja maimu kurnajad olema, maid inimene leiaks säält karastust ja lõbu, maimu ja ihule. Tulgu see aeg pea! rääkis ainult ühest järmest, mis mõisa lähedal olla, kus tema sagedasti sõudmas käinud oli. KaS oli onu tütar temaga neil kordadel kaasas olnud? „Teie minu herrad oskate mõlemad sõuda! kuidas oleks kui kolmekesi ühel päcwal ühe lusti mee sõidu teeksime ?" hüüdis Paula rõõmsalt. Elsal jooksis kui palaw mesi üle keha. Kuntsel pakus temale sell silmapilgul kana wrik asted. Iga wõeraSpeu pääl Wittfurti linnas olid järgmised road: Wrikaste, hirme praad, wanilje jae, ning keiser Sillemi kook. Pidu mõrrad teadsid seepärast siis ikka juba ette ära, mis õhtu söögiks etie sidi kantud saama. Liha tükikest Waagna paalt püüdes waataS Elsa paluwslt Wuntstk pääle ning ütles: „Andke mulle klass külma wet!" „Peate saama, kisendage aga mitte nõnda, muidu tahamad teised ka Marsi seda sama, kes kõige selle Mure hulgale seda kätte jõuab scdada!" Flitsner. keõ L-u:::':.': 'õnn ka kuulnud oli, ütles Elsale neid :õendades: „Tema! on õigus." ,las tõesti," ütlcS Elsa, tähelepanematult.  „Passib ffeamTskt! Kas olete seda jutu ühest ZnZlsstst kuulnud, kes Saksamaale tulnud, ning mitmes wõerastemajas tähelepannud  oli, et kui üks üht klaasi wet palus, teised seda kuuldes ta marsi, miau, miau, kisendama HMapWM. Temal ei olnud wist hm kuulmine, st tema saksakeele sõnu, mir auch, mir amh, miau, miau kisendamiseks pidas. ..iDkitS ilus," ütles Elsa järelemõtlematu,  Asm ei olnud jällegi tähelepannud  miIZA FlitSner rääkinud oli. FktSver nägi kohkunud wälja, nõnda wähe ei olnud ükSgi kostus ühe asja pääle passinud kui see. „Jlus? inimeste kohta küll mitte, minu arwates passib miau kassidele iseäralikult parem kui inimestele. Teie küsimise pääle wõin ainult: ärge olge, rääkige seda teistele, vastata." Sööma pääle tuli tantS tantsu järge. Neiude paled õhetasiwad, juuksed läksiwad sasele, ning ka riidet oliwad rohkest tantsust ärakortsunud, lühidelt pidu jõudis oma lõpu poole. „Noh tark Elsa, miks sina siis täna nõnda mures oled?" küsis Kurt õe käest, kuna teised kottiljoni tantsimiseks kokkukoguma hakasiwad. „Mina mures? see tuleb suli aga nõnda ette, mina ei räägi ega naera jn ilmas nõnda valjuste kui mõni teine," kostas Elsa wähe äritatult. Selle „mõne teise" all ei mõtelnud Elsa muidugi mõista mitte oma venda, vaid Paula v. Sommerit. Üsna ilmasüüta aga ka Kurt tema meelest ei olnud, tema teadis ometi, et HanS kihlatud oli, ning tundis ka Paulat, ning ometi tutvustas tema neid üksteisega. ..Kas tohin Teid tantsule paluda armuline preili?" kõlas tutaw hääl Elsa selja taga. Hans Schlichting vaatas nõnda lahkelt ja usaldavalt Elsa otsa, et tema paha tuju kui paastu lumi päikese ees kadus. „Mina olen ühe ilusa kohakese meie jõuks välja otsinud!" Kui ilusaste kõlaS sõna ..meie" tema suust! Elsal tuli sõna „meie" juures onu tütar kohe meele. Miks oli see nõnda, et Hansul onu tütar oli, miks ei tohtinud tema tema pääle loota? Elsa ohkas sügavasti. „KaS teil midagi wiga on, auustatud preili? teie olete wäga kahwatanud!" ütles tema, murelikult neiu nägu silmitsedes. „Mina olen natuke väsinud, muud midagi," kostaS Elsa punastades. „SiiS jääme parem istuma ning ajame juttu, see oleks minule ka hoopis enam meeltmööda." Nemad istusiwad senna samase paika, kus Schlichting enne seisnud oli. „Mina tunnen enese täna nõnda rõõmsa olewat, kui enne iialgi, nii kaua kui mälestada wõin, ka ei ole mina kõigel elu ajal ühe pidu pääl nõnda rohkeste tantsinud," rääkis Schlichting rõõmsa õnneliku näuga. „Ja, teie tantsisite ju ka Paula von Sommeriga!" „Ssda olete teie ka tähelepannud?" „Ja muidugi! ning söömalaua juures rääkisite ka ainult temaga." Hans waatis neiule otse silmade sisse. Kui kahju, et tema prillist kandis! Elsa meelest oli nagu olekstwad tema silmad nende sõnade üle hoopis iseäralikult läikima hakkanud, aga tema wõis oma arwamisega ka eksinud olla. „Ja, preili von Sommer on naisterahwas, kellega kergeste tutawaks saada ning õige heaste jutu ajada wõib, aga mina pean ometi õigust tunnistades ütlema, et niisugused naisterahvad minule iial iseäranis meeltmööda  olnud ei ole. Kuninglik kõrgus Paula v. Sommer tegiwad mulle seda auu, mind enestega tantsima kutsuda," lisas tema wähe pilkawalt juure. Elsal langes otsekui kiwirink südame päält. Tema ei olnud ennast oma enese Ae walitsema harjunud, ning sellepärast oleks iga wähegi tähelepanesa inimene kohe Sõbralik sõna noore rahwale. I. Armas noor rahwas! Täna tahan ma teiega paar sõbraliku sõna mõnest asjast kõneleda; sellepärast julgen ma päris Saarlaste  sõnaga paluda: Ole nii hea ja tule istu meie murule maha ja kõneleme mõne sõna küla juttu! Eesti mana sõna ütleb: „Kus wiga näed laita, sääl tule ja aita!" Kui meie omad silmad laseme rahwa seas kord ringi käija, siis leiame nii mitmesugufid  wigadusi rahwa elupuu külgeS, mis seda puud nõnda kaua närib künni ta wiimaks üsna ära kuiwab ehk raisku läheb; sellepärast armas noor rahwaS, ärge laske seda mitte sündida, waid astuge kui raudne müür oma elu õnne eest wälja; ärge olge laisad et käsi süles peate ja paremat aega oodate. Kuidas see kuri putukas igapäew suuremaks  ja wägewamaks saab, seda tunnistab meie kõrtside rendi tõusmine ja kõrtsimeeste rendi üle pakkumine, nii et igaüks ennast üsna õnnelikuks peab, keS aga kõrtsimeheks saanud on. Teine koht, kust seda kurja elukad ka hästi tunda mõib, on meie rahwa pidude pidamine ja suurde pühade pühitsemine. Need on nii arust ära, et mitmed, kellel need tulemas on, üsna suures mureS peawad olema. Need on need kaks paha aSja, mis minule silma on paistnud. Kui need peakfiwad  kaduma, siis kaukS ka nii wäga palju kurjust, häda ja wiletsust rahwa seast. Ja kui palju häbemata sõnu kauks seeläbi meie noorde inimeste juurest. Ka jääks palju nutu pisaraid walamata. Mis ma sellega ütelda tahan, seda wõib juba iga mõistlik inimene ise arwata. Siin kõik pildi moodi ette näidata, tarwitaks wäga palju ruumi. Armas noor rahwas l Asutame endale Saaremaale kasinuse seltsid. Mis teie arwate, kas see ka meid nii ei saaks aitama nagu meie wendi Soomlasi, keS praegus kaunis hea järje pääl on; sellepärast  awaldagu igaüks ome mõtteid selle hea asja edenemiseks. Kellel ehk kasinuse seltsi kirjandusest midagi käepärast peaks olema, see awaldagu seda „SaarlaseS" nii, et ka teised seda mõistma hakkaksiwad ja wiimaks ka jalale ajawad. Täna soowin ma selle hea asja edenemiseks head õnne ja õnnistust. W. Mägi. Isamaalt. Kuresaarest. Teisipäev?, 6. Februaril kõla» kaua oja järele jälle kord siin linnas, et raike post wõib täna ära sõita, kunas Reede ka wõeramaa  postid siia jõudsiwad. Siit sõiti» post 8 Saarlane, 1890 M 8,