tulnud, kõige üle mis päewal sündinnd, j pool walju rääkides üle mõtelda ja täht- i samaid asju, mis talle nii imelikud näitasid i olema järele korrata, just nagu oleks tema igakord pidanud ennast unele pihtima. Polnud siis ka ime, et ta täna üsna walju iseeneses rääkis, mida selgesti teise tuppa kuulda wõis, kus Bassed ta järele luuras. Rüüd kuulis ta kõik need saladused, mis talle üsna tähtsad näis olewat, sest ta ise oli mõne aasta eest Francoeuriga ! ühes polkus teeninud ja mõlemad suured I sõbrad olnud, et tema küll wanadusc poolest ! omast sõbrast hea jagu ees oli, aga mis j sõprus manuse päälc waatab. i Sest oli ta ka üsna mures oma sõbra ! õnnetuse pärast ja mõtles järele, kuida kurja waimu saaks wälja kihutada. Süäl lähedal elas üks munk, keda nimega .isa Wilipp" kutsuti, see oli juba mõnel turati wälja ajanud ning selle juurde tahtis Bassed ka Fraucoeuri wiia ja selle trööstima lootusega uinus ta magama. Rvsalie oli oma külaskäigust täiesti trõõSti saanud nii, et kui kodusse jõudis ka kohe woodissc heitis, js mis süäl muud ametid on, kui aga ikka magama, mis ka talle üsna kosutan? oli. Teisel homikul kui ta ärkanud oli, oli esimine mure uut põlle ostma minna ja kui sellega wasinis sli. Eks ta oma mehe waStu, kes oma suure laulu jõuga, oma iväsind soldatitega linna tuli. Kui Francoeur oma abikaasad nägi, ruttas ta tema juurde, andis talle suud, kus juures teda ka ülcsse tõstis. „Aga, mis pagana pihta su riiete juures on suitsu hais, kas sa oled tule kahjus olnud?" Rosolie kahwatas Sm ja ei oskanud oma mehe küsimuse pääle midagi wastada; tõtt rääkida ta ei tahtnud ja male ei tahtnud ka passida. Siiski rääkis ta wiimaks pool walet, pool tõtt ja ÄtleS, et ta komantandi juures käinud, nende elu korteri pärast, et aga sellele tema jalg leekides seisnud, täitanud ta kui iga risti inimese kohus on appi, kus juures ta oma põlle ära oli põletanud. Tema abikaasal polnud see küll mitte meele järele, et ta naine tema tulekud mitte pole ära ootanud; unustas aga kõik meelepaha selle kuuldud nalja üle koguniste ära, nii et meeldegi ei tulnud naisega tõrelema hakkata, mida see küll wäga kartis. Wcel sellsamal päewal esitles Francoeur oma mehed komantandilc, kiitis kõik nende ihulikud lvigadused ja waimulikud headused nõnda wiisakasti, et wana härra lugu pidamist kohe omale wõitiS, kes nüüd ta üle iseeneses järele mõtles: „Tõsi jah, see naisterahwas armastab teda küll, aga ta on üks Sakslane ja ei saa ühest Prantslasest aru. sest ühe Prantslasel on jn ikka kurat naha wahel!" - Nüüd laskis ta ka Fraucoeuri oma tuppa kutsuda, et teda ligemalt tundma õppida, ja leidis temast ühte -vaimustatud tule kunstniku, kes oma polgu juures juba mitmed seltsi tule wärkisi oli -valmistanud. Saand nad nn üksteisega natuke tutwuStand,  ütles komantand talle, et tema kohe teise soldatiga pidadaßatonncaukantsi endised kaitsejad ära wahctama; kantsis olla üks suur püssirohu waranduS ja sääl pidada ta siis oma kahe mehega wirgasti rakettisi täitma, tule rattad keerma jne. Ühtlasi andis ka kommandant talle püssi rohu kambri wõtmc, ning käsu praegusse wäikse garnisonile wälja marssida. Nõnda siis oligi ta luba täidetud. Bassed oli eeskojas oma sõbra pääle juba ootanud, ja kui see tuli, lauges ta südamelikult ta kaela ümber; silmapilgul oli ka Francoeur teda ära tunnud ja nüüd rääkisid nad üksteisele lühidelt kuidas nende küsi siia kohta oli käinud. Nendel oleks palju weel üksteisega kõneleda olnud, et aga Francoeur'il mitte seks aega ei olnud, jätsid nad pea selle pääle üksteisega Jumalaga, et tulewal püha päewal Bassed kindlusse wõeraks lubas minna, kus neil siis aega küllalt juttu ajamiseks wöis olla. 11. Nii pea kui Francoeur komandu ameti pääle oli hakkanud, käskis tema oma kaks soldatid Brunnet ja TeSfiri temaga seltsis püssi rohu kambri tulla, kõik kindlust läbi waadata ja siis ühe portsjoni püssi rohtu tule märkide tarwiS töötuppa wiia;- ühe soldatile andis ta käsku, warsti nende walmistamisega pääle hakkata; teisega aga läks tema kõikide suuretükkide juurde, et neid, mis wascst oliwad, haljaks poleerida, ning neid mis rauast, mustaks wärwida. Pea oli ka juba kaunis hulk kammisid ja granatisi ära täidetud ja suuredtükkid laskmisele malmis seatud, nõnda et need seda ainumast teed, mis kindluse wiiS, täiesti kaitsesid. „Seda kindlust on wõimata sisse wõtta!" hüüdis ta enam kui üks kord waimustatud häälega. ..Mina tahan teda kas üksi Hoida, kui ka Inglased saja tuhMde mehega tuleksid ja tormi jooscksiwad! Aga see segadus siin oli suuri kes oma tuba ehk kambrid tolmust puhastab, ei salli mitte, et tema ukse esine siis unist ja porine peaks olema, waid teeb teda ka puhtaks. Oh kui sõbralik ja meelitani on see maja, kus puhtus aset on wõtnud! Sellepärast armaS noor rahwaS : Armastage puhtust ja kasinust, seda lahked ja lõbusad seltsilast! Isamaalt. Kilrefaarest. Meile saadeti järgniiuc kiri: Noorde meeste uhkusest. Neljapäew, 12. Juulil saatsime oma sõbra B- scia linna surnu aida, wiimse puhke paigale. Et meie seltskondas kedagi niisugust meest ci olnud, kes aleks wecl -viimaseks Jumalaga jätmiseks ühe sündsa salmi laulnud, siis palusime kohalist surnu aja wahti, (kes seda alati teistele teeb) seda toimetada. Meie palme pääle kostis ta aga hooplikult: ..Niisugust tembutamist wõib üksnes raha pärast tehja, aga mitte muidu!" Mis teie arwate armsad lugejad, kaS ei ole niisugune -vastus mitte püha koja teritamine? Kas ci ole surnu aid mitte püha paik, mille kohta laulu salm ütleb: ..Siin hingmad õndsad!" Kas siis Jumala sõna lugemine niisuguses paikas peaks tembutamine olema? Ma arman küll, et see just nii ei tohiks olla. Ja kui kohaliscd teendrid, kes ometi selle üle peaksiwad malwama, et nurjatumad seda ei teeks, ise seda tegervad, mis wõib siis meel teistest loota! Soowida oleks, et toorus rahma seast kauks ja kõik niisugused paigad saaksiwad pühaks peetud, kus kõik oma wiimast -väsimust puhkawad. Sellepärast:  „Ärge eksige mitte, sest Jumal ci anna ennast pilgata! Tahker. Pühapäevi, 15. Juulil oli EeSti-Seltfis näitcmüük ehk Bazar, mis seltsi kasuks sai ara- peetud. Asju oli ka keskmist moodi korjatud, aga osawõtjaid oli wäga wähe. Pärast oli ka tants, kus siis mõned, kes ennast kusagil oliwad rohkest Minaga maimuStanud, sääl puhivettis rumalust pilluma hakasiwad, nii et korodowoi wahele pidi tulema. Mõni arwab, kui tema kusagil peenemas kohas ametis on, et siis ei tea, mis ivõi kui suurest seisusest ta peaks olema; pole midagi, kes harimata on, see jüeb juba enamast ikka selleks ja päälegi siis, kui pea rohkest sojaks on köetud. Nad ei tunne jo siis ka enam oma seltsi eestseisust, maid peaivad neid ka oma koeraks. Parandust oleks neile maga tarwis olewat! Kesknädalal, 18. Juulil mängisiniad katetid ja mõned prii liikmed „lõbu majas" wenekeeli näitemängu. Saal oli hcasti rohkest rahwast täis, et seda enne nii pole olnud. Mäng läks ka wäga heaSti, et paremad soowida ei wõinud. Kuida kuulda, olla 230 rubla sisse tulnud, mis pool sellest ühe wäikeSte laste „lõbu-aia" asutamise heaks jäeb. Rahu kohtus oliwad 18. Juulil järgmised asjad õiendada: T. Pihlakas, raamatu kaupleja Tallinnast kaebas A. Sepp'a pääle, et ta olla Scpp'ale 47 rubla 29 kop. eest maitseid raamatuid paari aasta eest müünud; raha olla kuuni seiamaale maksmata jäänud. Sepp wabandas ennast sellega, et temal olla G. Pihlaka käest 48 rubla saada. KohuS mõistis Scpp'ale, et ta peab T. ehk G. Pihlakale selle raha wälja maksma ja 2 rubla trahwi, kohtu kuludeks. G. Pihlakas ei teadnud Sepp'aga mitte kopikat mõlgu vlewad, sellepärast kästi Sepp uuest oma kaebtuS sisse anda ja tõelikult näidata, et mis moodi G. Pihlakas temale 43 rubla mõlgu on. Teine asi oli: Muratfi kõrtsimees Schwedcr kaebas, et säält ligikonnast K. Wäli minema Luuguse laada aegas tema toast 2 kasukad ja 1 palito oli warastanud. Schweder oli palito ja 1 kasuka tema kodust, ema juurest leidnud ja kohalise urädnikuga säält ära toonud. Ka tunnistaja  M. Tõru tunnistas, et tema olla näinud kui Wäli kõrtsi kambrist wnlja oli tulnud, et temal midagi teiste riiete all oli olnud. Wäli ivabandaS et tema olla need asjad Luuguse laade püält ostnud ja koju wiinud- Kohus kaalus asja järele ja mõistis K. Wäli kolmeks kuuks kinni, ehk kui temal kedagi käemeest oleks, kes tema eest 55 rubla sisse maksaks, kuuni tema selget tunnistust toonud on, siis wõib ta lahti saada. Temal seda ei olnud, sellepärast pandi ta kohe kinni. Karjast. Pühapäew, 15. Juulil pühitseti sääl surnu aia püha, nii kui igal aastal. Ilusa ilma pärast oli wäga palju rahwast kokku tulnud, ka naabri kihelkondadest. Jumala teenistust toimetas  piiskopi herra, kes ka laulu lehed oli muretsenud. Jumala teenistust ilustus meel meie uus laulu koor. Heinatöö oli Ml 4.—11. Juunil malmis tehtud, mis ka kaunis rohke oli olnud. Rugi leikuS algas S. Juulil ja sai 14. malmis, mõnes kohas küll mitte, sest nad jäiwad oma hakkamisega hiljemaks. Tartust. Nagu kuulda on Tartus üks Eesti käsitööliste selts asumas. Seltsi põhjuSkirjad on Riia waiitsusele kinnitamiseks sisse saadetud. Wallawalitsustele on see tähelepanemise wüärt, et wiiwitamistc pärast passide andmise juures seaduseks tehtamat, wahetuseks saadetud passide waStu hiljemalt kolme päewa pärast uus tagasi läkitada. Wäga laialt on jälle 6. Juulil raske müristamine, sellega ühes torm ja rahes  adu üle Liiwimaa käinud. Ka Eesti jaoskonnas on tihedatest piksekahjudest kuulda, palju rohkem aga Lätimaalt. Mitmest paigast kuuldub, et wälk inimesid maha löönud; nimelt ühes kohas talu peremehe wonemad, kes küdema ahju ees M 31 Saarlane, 1890,