oSkab ta juba ise kõige paremine hääd ja paha raamatutest wälja walida ja puhta, aatelise toidu järele igatseda. Suur häätegu oleks tütarlapsele, kui ta niisuguseks  saaks kaswatatud, et ta oma wääriliscS  ringkonnas kui auususe eeskuju liikuda tohiks. Auus perekond on üksnes see koht, kus seda käite saada wõib. Mõistlik perekond  on see koht, kelle sees tütarlapsed ette walmistatakse, et nad suuremas ringis scltsliku  elu õiget platsi leida ja seda parajal möödu! pruukida oSkawad. Eder ehk kartlik olek, on niisama sündimata, nagu iseenese teadlik tark ja julge ette astumine. Wait olemine ja tuimus on niisama sündimata, kui alatine lobisemine ja paljas sundimise järele kõnelemine. Eeskirjad ja kombe seadused  ei saa neid nugasid inimese juures iseeneses mitte parandada, aga kõige rohkem wõib hoolaS tähelepanemine ja harjutamine neid muhkusi maha nühkida. Kõige suuremaks  õnneks tütarlastele nooruse elu aastades  oleks wäga soowitada, ümberkäimist küpsema ja suurema silmaringiga naesterahwastega.  Nende käest näeksiwad nad kaunit  eeskuju ja wõiksiwad neid omale pärandada.  Ka soowitaw onauusakombelise noortemeestcga  ümberkäimine. Mõistlikus kokkukäimises  saamad mõlemad sugud waimustatud ja jõuawad sellele täiusele, mis õigusega iga inimeselt nõuda on. Wäga õnnetu ümberkäimine  oleks see, kui noored inimesed esi- mesel silmapilgul üksteise omad mõtlcwad olewat ja selle järele ka edasi elawad; niisugust  olekut on tormis waljusti ära keclda. (Lõpp tuleb). „Surm surmaga tasutud, mõrtsukas mõrtsuka  kombel surmatud!" kisendas hulluks läinud nacsterahwaS. Õö katte all oled sa ise hirmsa teo teinud ja öö katte all pead ka hirmsasti saama nuheldud! Wcel ütlen sulle.- tunnista! Waata sääl tungiwad  juba tuleleegid läbi lae tuppa! Weel üks silmapilk! Abi ei ole enam oota! „Päästa mind, oh päästa mind ägas 2ulius raugenud häälega." „Tunnista!" hüüdis Helene tulepragina sekka, kelle leegid nüüd hirmsa wäega, mööda tuba laiali lagunefiwad. „Ma tahan tunnistada, ma tahan!" hüüdis õnnetu surma ohwer. „Mina surmasin  Joosep Baucr'it sellepärast, et ma tema pääle sinu pärast hirmust wiha kandsin,  sest et ma sind omale naeseks himustasin.  Ka Joosepi ilus maja ja warandus meeldis mulle, kui ma omas mõttes kindlaks  tegin, sind pärast tema surma omale kosida. Sääl, jah sääl sündis siis minu käe läbi see merine tegu ja Eduard kannatab ilmasüüta!" „Weel ei ole sull mitte kõik enne surma ära tehtud!" hüüdis Helene. „Siin on paber ja pliats, kirjuta ja tunnista, et Eduard süüta on, et ta pärast meie surma jälle oma wabadust kätte saaks. Helene päästis Juliusel käed lahti ja aitas teda istuma: wäriscwa käega kirjutas ta seda, mis teda kästi. Seda wabadust tundes tõusis Juliusel weel korra elu lust südamesse ja ta püüdis ennast kõige wäega lahti rabada. Tema nõrk jõud ei mõjunud aga praegu noore tugema naisterahwa wastu midagi ja marsi oliwad tema käed jälle tugewasti kinni nööritud. Nüüd wõttis Helene selle paberi lehe, mida JutiuS kirjutanud oli ja ka weel ühe teise kirjutud paberi lehe, keeras rulli ja toppis ühe tühja pudeli sisse. Siis majutus  ta ühe akna ruudu katki ja wiskas pudeli süült mälja tänawasse. Sellsilmapilkul lõimad ka tuleleegid maja seest kokku ja wäljas katukscst loitas suur tulemeri taewa poole. „Päästa, oh päästa mind!" kõlas wcel kord tulemürine seest ja selle pääle kuulti ühte raugenud walu hingamist; siis oli kõik waikne, muud ei olnud enam kuulda, kui tule ragin ja hirmus kõrwenud hais täitis wäljas õhku. „Tulekahju, tulekahju!" kõlas häda helin läbi küla ja rahwas ärkasiwad ehmatades unest. Kõik küla majad ja tänawad oliwad kohutama walguse woogudega hirmutawalt ilustatud ja kõik taewaalune oli meri punane.  Inimesed kargasiwad majadest wälja et õnnetuse põhjm ära waatada. Kõikide teiste majad nähti meel tulest puutumata, ainult Joosep Bauersi nüüd Julius Smitt'i maja asemel woolas tulemeri. Ruttu kargasiwad inimesed senna, et weel abi teha, ehk ometi teisi majast tule eest kaitsta. Mõlemad püüdmised oliwad aga asjata; wügcwas tuleleekides loitawat maja, mis juba warsi kokku langema hakkas, ei jõudnud kellegi inimlik jõud enam kustutada  ja tule laiali lagunemise eest wõis sellepärast julge olla, et maja teistest küllalt kaugel seisis- Nüüd tuliwad aga küsimised igalt poolt kuuldawale: „Kus on selle maja inimsed? Kus on Julius ja kus on Helene? Nüüd otsiti hüüti ja karjuti ümberringi igal pool, aga see oli ja jäi kõik asjataks. Arwati siis wiimaks, et need õnnetumad magades mõlemad hirmust tule surma oliwad saanud. Wiimaks leiti üks pudel tänamast tee püült maast ja wõeti säält seest kaks kokku keeratud kirja wülja. Üks tunti kohe Helene käekiri olewat ja teine tunnistati mitmelt poolt Juliuse omaks, ehk see küll wärisewa käega kirjutatud oli. Mull ei ole tarwis, seda jäledat kurja- tööd nii palju korrata, et neid kirju siia sõnasõnalt hakkan ülesse panema. JuliuS tunnistas oma süüd ja nõudis et Eduart silmapilk oma wabadust jälle kätte saaks; Helene nõudis sedasama, palus wennalt oma eksitust ja ülekohut südamest andeks ja tunnistas ka seda jäledat kättetasumist, millega ta täna öösel kõikide südameid hirmuga  wabisema pani. „See on Jumalik kohus!" ütlesiwad mõned tõsised ja tublid mehed ja see oli ka õige. Julius, kes küll öö katte all oma hirmust tööd toimetanud ja siiamaani «varjanud  oli, pidi siiski wiimaks imelikult awalikuks tulema ja öökatte all pidi ta ka ise oma hirmust nuhtlust ühe nõdrameelelise  naesterahwa käe läbi wälja kannatama, ilma et keski seda näinud, ehk temale abi teha oleks wõinud. Et need kirjad aga, kohtulikul läbi katsumisel,  tublide tunnistuste waral küllalt tõsised ja asjalikud leiti olewat, sellepärast wõime lahkeid lugejaid selle teatusega wähe trööstida, et nüüd warsi Eduard'i Siberist tagasi oodata oli. Üks meie jutu tegelastest jäi aga teatud juhtumisest üsna puutumata, see oli Alma. Noor neiu kurwastas küll wäga, kui ta õnnetuma Helene haledat otsa kuulis, siiski oli ta rõõm weel palju suurem, kui ta kuulis, et tema armas peigmees nüüd jälle süüst wabaks mõistetud warsi kodu tulema saab. Ka Eduardsi rõõm ei olnud pisuke, kui temale, tema raskes wangi põlwes, priius kuulutati. Ja ehk küll õe kurb surm tema rõõmu wähe ajaks pimestas, siiski leidis ta troosti ja suuremat rõõmu Alma armurikka  käte wahel. Sääl pühitses nüüd woorus oma jumaliku  pidu ja nende süda ja hing oli õnnestud nii hiilgamas tulewiku lootuses, teineteisega käsi käes, rahurikkujale ilmale oma kallimat wõitu awaldades. Isamaalt. Kuresaarest. Knrelaare loomadelohter hr. Ollinno lahkus laupõcwal I. Augustil siit ilmast. Ollinno oli osaw omas amitis. Eesti kirjandust on ta mitmete kasulikkude raamatule läbi rikastanud, millede läbi ta suurema osa Eesti põllumeestele tuttawaks on saanud, kes tema raamatuid  kasulikult tarwitades, teda kaua weel 18. Julil Saaremaa kurttummade kooli hääks peetud iluõhtu laks kõige paremini korda, paremini weel, kui seda ette orwata oleks wõinud. Et sisseminemise hind priitahtlik oli, siis tegi see kõikidele wõimalikukS, iluõhtut waalma tulla. Sellest see siis tuli, et meie linna parkis sel õhtul kõiksugu  inimest nägime, rikkaid ja waesid, suurtsugu ja madalat rahwast. Kuid seekord ei olnud seda wahet suurcmatgi näha, sest et igaühte kurttummade awitamise mõte ehtis, mis seda wahet küllalt tugemasti  kinni wõis katta. Üleüldse on ka ju kurttummade awitamise asi meie rahwo juures nagu südamesse eluasemet enesele wõtnud. Igakord, kui midagi nimetatud otstarbeks korda saadetakse, siis tõmbab see awitamise mõte igaühte ka sinna. 18. Julil peetud iluõhtul oli ka wäga rohkesti supclwõõraid näha. See nähtus annab selleks põhjusi otsus- terwisesaamise pärast Kuresaarde tulewad, ka häätegeiva  otstarbega ettewõtteid täide nuia awiiawad.  Seda teemad nad sugu, rahwuse ja usu pääle waatamata, olgu see Wene bratsivo, mäikestelastekooli  ehk mõne muu asutuse hääks korda saadetama ettewõtte juures. Kord nimetatud iluõhtu pöäl oli ütlemata hää ja rahwas oli täies waimustuscs. Tulewärk, mida hr. Weidenbaum osawasti korda seadis, pakkus tublit lõbu, nõndasama  ka ilutuled. Pargi sissekäiku ehtisiwad kahel kohal transparendid, milledest sõna «Hephata" kaugele wälja paistis ja tahtmata igale waatajale seda mõtet südamesse sünnitas, et sellel sõnal, mis õnnistegija paar tuhat aastat tagasi ühele õnnetumale  kurttummale ütles, praegu meel küllalt wõimu ja mäge on, ka Saaremaa kurttummade keelckõidikuid lahti päästa. Ilu õhtu läbi tuli üleüldse 152 rbl. 16 kop. puhast raha sisse. Tuttaw Balti jõuumees Hackenschmidt on Wieni suurel rahwuswahelisel jõuumeeste-wõitlusel maadlemise eest estmise auuhinna ja pommide tõstmise  eest 3 hinna saanud. Kaarmalt. Hiljuti sai Kaarma-Suure walla tarwis päratu suur wallamaja ehitatud,  mis wallale muidugi suurt kulu tegi. Isegi igaaastane maja kütmine on walla kohta küllalt mõjuw. Minewal aastal võtnud wolikogu walda Üheklassilise ministeriumi  kooli asutamise plaani wastu. Et aga selle ehitamise läbi rahwale mitte suuremat raskust teha, siis saab, kuda kuulda, nüüd korda seatud, et wallamaja teise korra 32 Saarlane, 1898