Tallinna Sõber W» Õ WiiSteistkÜmneS aastakäik. Tallinnas, Küünlakuu 23. pääwal 1893. UltMink araleht Eesti tihisalt mml ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksad Tallinnas Lindfor»'i päxijate trllkimajai- S rubla, 40 kop.— pool-aIsti-S 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: ,a>taa ll rnbla — pool-aapta» l rubla 70 kop. i Aunkuinsed malllanmd iga rea ehk lelle aseme pealt 6 üop. Tellimised wõetakse tvasra z Tallinnas- Lindfor»'i pärijale triikimata». — V«ter»»rgts: S. Ke«ra»dt » na -Tartus- LaaKmann. -Aa-tweres: J. Auhs. - Patd-5- A. ins - H. Kollverg. — Ltyukas: A. Mtiner't poodis. — ZSikjaudis: ü. z m s raamatukauplused. - Zlarwas: M. Põder. - Wörus: Prana - Walkas: W. Nudolft. Knrejaares - Ty. — Maak: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhor.n. Mob Baltiniis, — kirjad käiwad BaltiSki (Baltischport — La^vikoriS.Ilop»» VIegister. Üleüleised sõnumid maailmast. — Omalt maalt. TMnna'st: Tähtsad nõuupidamiftd. — Korteri maks. — Wmatallituse- ja loõitege:niie>koölid, — Riigi sissetulemised. — Linnade uued uimed. — Greeka- Kathöliigi rahwakovlid Baltimaa — Maksude-iuspektorid. — Seletus, rittremõisade kohta. Peterburg'is. - Eestimaa Jahimeeste-ühenduse kutse. - Õnnetused - Nabateud ' — Tartust. — Malgast. — Liiwimaalt ülepea. — Wiljandüst — Riia'st — VeterbucaW Pihkma st. - Soomemalt. - Kvinnift. - Kosl°wi'st. - Baku'st. - Charkowi'st. - Astrachani'st. - Jutu leht Üleüldised sõnumid maailmast. Balti» li'», Näärikuu 13. pääwal Saksamaalt. Kuida juba sagedast kirjutatud, on Wenemaa  ja Saksamaa wahel kauplemised totside üle. Wenemaa  poolt soowitakse nimelt Saksamaale weetud wilja, loomade, puude ja teiste maa-andete tollide «vähendamist, Saksamaa poolt Wenemaale weetud wäbriku-kaupade tollide «vähendamist. Kord näitas, et see asi edeneks, nüüd on aga Saksamaa põllumeeste krõkiS suur liikumine selle waSta tõusnud. Nemad on üheks ,PõllumeeSte-ühendusekS"  kokku astunud ja tahatvad kõigist rvõimust wiljatolltde  wähendamise waSta waielda, el nende põllu-andete hind mitte ei kahaneks, sest muidu ei wõida põllutöö Saksamaal koguni mitte enam põllumeest üles pidada. on Küünlakuu 18. ja 19. (6. ja 7.) pääwal koosolekut pidanud, millest esimesel pääwal umbeS 4000, teisel pääwal umbeS 3000 liiget osa wötnud,  ja on oma nõu kirja pannud, rngiwalitsust paluda, wõeramaa wilja tollist mitte alandada. üheS lõutawad -ecmad dsiki srvu rup > pvvlclt lubndu ju maksa, mis sõeawäe uueks korraldamiseks tarwis läheb, kui riik aga nende kaupa tollide läbi kaitseb. Tee asi teeb sel korral Saksamaal wäga suurt kahinat, sest kõigest Saksamaa rahwast elab 42 protsenti põllutööst ja seda hulka torgata on kardetaw afi. Meie lugejad mäletamad küll weel, et wana Würst BiSmark oige wägewast selle üle nuriseS, kui vaari aaSta eest Austria-Ungrumaalt stsseweetud  wilja-tollid «vahendatud saiwad ja sellest põllumeeste  häda ette kuulutas. Nüüd on kõik põllumehed ennast selleS jooneS ühendanud ja riigiwalitsuse! wöib wäga raSke olla, selle ühenduse waSta midagi teha. Wist et saa sedawiisi tollide-kaup Wenemaaga mitte korda minema ja kergest woiks tulla, et Saksamaal ka Austria- Ungrumaa wilja tollid jälle kõrgendatud saawad, miS seal küll wist mitte head meelt ei teeks. Saksamaa riigiwalitsus  on küll esiteks õige pahat meelt tõrelejate põllu«neeste  wasta näitanud, piab aga wiimaks wist järel audma, sest odawama hinnaga ei näi põllumehed oma healt sõeawäe uueks korraldamiseks anda tahtma. Kord kirjutati, et PõllumeeSte-ühenduse prästdent von Ploetz Würst BismaM juure sõitnud olla. teiselt poolelt tunnistatakse  seda tühjaks jutuks, arwata on aga ikka, et see ühenduS wana-kanzleriga kuidagi nõuu piab, keS ikka kõigist «võimust põllumeeste tarwituSte eest seisnud on. Keiser Wilhelm ja Prinz Heinrich on wiimasel nädalil Helgolandi  saarel käinud; wist tahetakse, seda kaljurünka nüüd kõigest wöimust kindlustama hakata. — Küünlakuu 17. (5.) pääwal on jeamurdjad jea Lübecki sadama ees ära lõhkunud ja laewasõidud oliwad jälle awatud. — Koloniede-seltS  Köln'is on riigi-kanzlerile märgukirja selle wasta saatnud, et Põhja-Amerika ühendatnd-riigid Hawaii saarestikku  omale wõtta tahawad, sest sellest olla Saksamaa kaubaajamisele kahju karta. Aurulaewade-selts Köln'iS on nõuukS wõtnud, mitte enam kolmandemaS klassis «väljarändajaid  AmerikaSse wasta wõtta, waid ainult Amerikanlasi  ja reisijaid. — Riigipääwa-kommiSfionis on üht scuvust erre panbuv, mis järrl neeo, les sõeawäe saladust, nagu kirjast, plaanist j. n. e. wõeraste kätte annawad, wäyemaft kakS aastat tuhthoonesse ja künni 15,000 marka makõma piawad mõistetud saama. — ÜheS sütekaewan- ESsen'i ligidal on õhu-kärgatus olnud, miS läbi kakS inimest surmatud ja neli wigaStatud saiwad. — Küünlakuu  17. (5.) pääwal oliwad Köln'is üksteistkümmend töölist ühe plekk-katufe peale wakShalli ehitamise juures istunud, kesk homikut pidama. Palk on aga katki läinud ja kõik mehed 8 metrit (37, sülda) alla kukkunud. Mitmed  on surmani «vigastatud, teised kergemate luudemurdmistega  läbi saanud. — Wiimaste pääwade seeS on uputused Zda-Saksamaal õige kardetawad olnud. Schlefia'S  oliwad Ohle ja Oderi aasud wee all; Weikseli jõgi tõusis ülemal jooksul kaugest ja jea oli peale ühe metrt (3 jalga) paks. Sõeawäge peeti lõhkumise-riisladega ja rohsudega käepärast. — KuuluS banki-peremeeS Bleichröder  Berlins on ära surnud. Tema matusest on mitmed ministrid ja kõrged auukandja osa wötnud, ka Wenemaa saadik Graf Schuwalow. Zustrla-Angruinaalt. Õnnetu keelede-tüli Austria- Ungrumaal on Austria maapääwal jälle kord inetumat kära teinud, ülema kohtu prästdent Stremayr ou hiljuti üheS kuulutuses sõna ,«võerad nende keelede kohta tarwitanud, mis mitte Sakfakeel ei ole. Selle üle tegi Tschechilane Vasaty suurt kära. sest Tschechilased ei olla mitte wöerad Austrta's. SelleS oli temal ka õiguS, aga käredam Noor-Tschechilane Graf Kaunitz tuli temale appi ja ütleS kohtute-mtnister Graf Schönborn'i peale tähendateS  : ,Häbemata (Unverschämte See tegi kära weel suuremaks ja ministrid läksiwad saalist ära. Kui nõuupidamist uueSte taheti ette «võtta, fiis karjus Kroatlane Laginja Triest'i rnaawalitseja Rinaldini wasta: Mnaldo Rinaldini! Waewaga sai kära natuke waigiõtatud, aga koosolek pidi selleks paamaks lõpetatud saama, sest maapaäwa  liigetest oli kära aeal nii palju ära läinud, et otsustamiseks tarivilifed healeandjad enam kooS ei olnud. — Noor Tschechilased oliwad määratumas rongis Paapsti jubiläumiks Rooma'sse minua tahtnud, on seda nöuu nüüd maha jätnud; ainult mõned «vaimulikud mehed lähewad. — Ungrumaa kiriklikkude segaduste ja plaanide kohta on PaapSti riigisekretär Kardinal Rampolla ütelnud: ,Vat!can'i8 teatatakse, et Ungrumaa rahwuSkonnad plaanitud  kiriku-politikat pealetungimiseks Ungrumaa walitsuse waSta tarwitada tahawad, aga fee ei wõi Vatican'iS ühtigi muuta. Vatican piab kiriku põhjusõpetuStest (dogukadest)  kinni pidama. Kui Ungrumaa «valitsus meie südametunnistust auustab, fiis auuStame meie Ungrumaa walituse politikat." — Austria Keisripraua reisib jälle rahutumal wiifil Europa's, oli Spania'S, oli Pranfusmaal,  mitte aga Paris'iS, tuli Küünlakuu 19. (7.) pääwal  Genfisfe Schweiz'is, käis jala linna ja ümberkaudist Jutu-leht. Ühe jüägre pääwa-raamatust. Uchzertchapchanow ja Mdapjuskin. 3wan Turgeojew'! järel. (Äärg.) Need mõlemad herrad kõtiStasiwad wäga minu uudishimu.  Missugused paelad wõistwad küll seesuguseid oma keSkiõ nii lahutatud loomast murdmata sõbrnStuseks kokku köita? Mina hakkasin järel kuulama ja sain kuulda: Tschjertapchanow, Panteljai Jeremjaitsch, sai kõigel ümberkaudsel maal ühekõ wäga kardetawaks, pööraseks, uhkeks meheks peetud, ühekS riiu-otstjakS esimesest järgust. Tema oli üürikest aega rügementis teeninud ja ,pahan- pärast ühe vangiga «välja astunud, mille järel arwama hakati, et kanad mitte linnud ei olla. Tema oli ühest wanast, enne rikkast sugukonnast päritud; tema esiwanemad elafiwad uhkest, lageStiku-rahwa wiist järel, s. o. nemad wõtstwad kutsutud ja kutsumata wõeraid waSta, toitfiwad neid kõhu rebisemiseni, laskstwad wõerastele kutsaritele  iga kolmhobuse peale tfchetwerti kaeru anda, pidafiwad  muustkantifi, lauljaid, koerapoissa ja koeri, pidasiwad rahwast pidupääwadel «viinaga ja hirseöllega üleS, reisifiwad  talwel omais raSketeS wanadeS tõldades Mosk>va'sse ja iStusiwad sagedast kuude kaupa ilma kopikata, ennast kodu-sulglindudest totteS. Panteljai 3eremjaitsch'i isa sai mõisa juba suurte «võlgadega oma kätte, omalt poolelt ka heaSte ja jättis oma surma juures oma ainsale pojale ja pärijale ainult wõla-aluse BeSsonowo külakese kolmkümmendwiiS meeõterahwa ja kuus-kunni seitsekümmend naesterahwa hingega, 14'/s dessjatini sandi maa kõrwas Kvlobrode nõmmes, päranduseks, mille peale, surnud isa paberite järel, päris-inimesi mitte kirjutatud ei olnud. Ara surnud isa oli, seda piab ütlema, ennast wäga aruldasel wiifil uii kaugele saatnud: ,majapidamise-arwud" oliwad teda paljaks teinud. Tema aru järel ei olnud ühe adelmehe kohaline, kaupmeeste, kodanikude ja, kuida tema ütles, teiste seesuguste ,kelmid küüsis olla, ja sellepärast asutaS tema oma juures kõiksugused käsitöö ja teiste talliiuSte wärktuad; sest see olla odawam ja tulla .majapidamife-arwule" kasuks. See ekslik mõte ei lahkunud  temast elu otsani ja see tegi teda waefeks. On tema aga heaste elanud! Mitte üht tuju ei ole tema täitmata jätnud. Teiste tujude keSkis tuli temale kord meele, omale oma enese plaani järel üht nii määratumat  pcrekonna-tõlda ehitada lasta, et kõigist külast kokku aetud hobused ja nende peremehed seda mäeweerust üles «vedada ei suutnud, kus ümber ja lõhki läks. Jeremjai Lukitsch (see oli Panteljai Jeremjaitschi isa nimi) laskis kohe ühe mäleStuse-kiwt mäeweerul üles panna ja ei hoolinud  sellest edaspidi. — Teine kord tuli temale ka meele, üht kirikut ehitada, muidugi ilma architektita. Tema pistis ühe terwe metsa põlema, et saue trliskiwideks saaks, pani ühe määratuma aluse, nagu piaks üks hiiglastetathedral  ehitatud saama, ehitas müürid üles ja HakkaS kuppelit (kool-katust) wölwima. . . Kuppel kukkuS fiSse. Tema hakkas otsast peale, kuppel kukub jälle fisse; tema hakkab kolmat korda ehitama — kuppel kukub kolmat korda sisse. Nüüd jääb Jeremjai Lukitsch mõtlema; see afl, mõtleb tema, ei ole õige. . . Siin on äraneetud nõidus  tallitamaS. . . ja sits laseb tema kõik wanad naesed küleS korraga läbi rookida. Manad naesed saiwad läbi roogitud, aga kuppelit ei saanud nemad watmiS. — SiiS hakkas tema talupoegade majast ühe uue plaani järel ümber ehitama, ikka kokku-hoidmiseks; tema pani ikka kolme talupoja majad kolmenurkaS kokku ja keskele ühe ridwa musträästa-kaStiga ,a lipuga. Nenda mõtles tema igal pääwal üht uut tükikest wälja: pea keetis tema takjalehtedeft  suppi, pea laskis tema hobuSte sabad ära leigata, möisa-rahwale mütsideks, pea külmas tema põllu peale, kuS linad olnud oliwad, nõgeseid, laskis sigu seentega sööta j. n. e. j. n. e. Ükskord luges tema ,Mõskma Charkow'i mõisaherra Chriak- ChrnpiorSki kirja elu kasust talurahwa - järgmisel pääwal andis tema käsku, et kõik talupojad seda kiria pähe õppima pidiwad. Mõisaherra päris järel, kaS nemad sellest ka aru saada, miS seal kirjutatud oli, mõisawalitseja  wastaS: ,Ei, aru et saa nemad sellest mitte — Selsamal aeal andis tema kõigeile oma alamatele käSku, ennast nummerdada ja igaüks oma numret kaelas kanda, hea korrapidamise ja majapidamise-kasfa heaks. Tuli neist keegi siis herra wasta, fiis karjus tema, et see ehk see nummer mööda läheb, ja herra waõtaS armuliselt: ,mine Jumalaga.« — Senni sattus Zeremjai Lukitsch, kõigest korrapidamisest ja odawusest hoolimata, aega-mööda raskuste fisse; esttekS hakkaS tema üht külakest teise järel pandiks panema, hiljemini ära müüma. Tema efiwanemate  wiimane pesa-paik, küla pooleli jäänud kirikuga, sai juba kohtu poolest ära müüdud, õnneks mitte enam Zeremjai  Lukitsch't elu-aeal — seda lööki ei oleks tema wälja kannatanud — waid kaks nädalit pärast tema surma. Temal oli weel õnn omas majas, oma woodi peal, oma rahwa keskiS, arSti hoolekandmise all surra: waefele Panlchal'le  et jäänud aga muud, kui ainus Beosonowo.