enam mtanud, kui mõne minuti pärast laew waenlastcst saaks kubisema. Narmalt oli paat laewa küljest eemale saanud, kui neegrite paadid ühe suure hüüdmise päälc kõik kokku tulid ja nõuu pidama hakkafiwad. Oleks arwata olnud, et nemad nüüd kõik paadi kallale oleks läinud, aga see olnud mitte tõsi. Nemad taganesiwad paadist meel kaugemale, kui see nende kohta sai. Kui lemmi ja tema seltsimehed paar sada sülda kaugel oliwad, olid waenlaStc paadid üsna wagusi, kõik waatasiwad ära põgenejate järele, kes nendele nii kerge oleks olnud kätte saada. lemmi rõõmustas, et mustad neid mõõda lasksiwad, ja hüüdis: „ Edasi, poisid, edasi! sõutke nii kui teitel jõudu on. Ühe paari minuti pärast oleme kõigest hädast peaätetud " Tema seltsimeestele ei oleks enam taga sundimist tarmis olnud, sest nemad teadfiwad maga heaste, et nende elu siin mängu pääl oli. Aga mis tähendas see? Mills, kes tacwa lae päält mustade poole «matas, nägi nüüd, et kaks neegrid ennast tasakeste mee sisse lasksid. Tükki maad paatidest tuliwad nende pead jälle nähtawale, siis lasksiwad ennast jälle mee Ma. Nõnda tegiwad nemad mittu korda ja nüüd sai tüürimees aru, mis see tähendas. Mõlemad ojujad oliwad seda wiisi paadi ligidale saanud. Wahete wahcl tuliwad pead uähtawale, et hinge tõmmata ja näha saada, kui kaugel paat weel oli. Wangid ei näinud neid mitte, sellepärast et nendel kõikidel seljad waStu olid. Nüüd oli paat MI, kuS Mills wiimaks need Laks pead oli näinud. Tema hinga- mine jäi seisma. Nüüd . . . nüüd pidi see tulema mis ta arwas. Nüüd sündis see ka tõest. Praegu oliwad sõudjad aerudega  jälle tõmbanud, sääl kargasiwad hakist kaks neegrid tugewasti paadi äärest kinni ja lasksiwad ennast siis jälle wee alla. Üks häda kisa oli kuulda ja siis läks paat kummuli ja tema sees olijad wõitlesiwad laenetega. Waljem weel kui walgete kisa oli uüüd ka neegrite hüüdmine. Elamine tuli jälle paatide sekka ja silmapilk oliwad nemad sääl, kus walged laenetega wõitlesiwad. Odade ja nuijadega tappeti õnnetumad ära. Mills pööris omad silmad säält hirmsast kohast ära. Sell silmapilgul astus Mak Klure tema kõrwa, wöttiS tema käest kinni ja ütles: „Jumal olgu tänatud! Meie oleme peastetud. Need on sõbrad, kes meitelc liginewad, sest Kaarel on nende seas." Mills wõttis piksilma, mis kapten temale andis, aga tema ei wõinud seda peaaegu wastu wõtta, sest tema käed mürisesid kui haawa lehed. Ja peastminc tuli. Ka Tsumbo nägi nüüd, kui ta oma tapmise tööd oli lõpetanud, oma waenlasi. Nemad ei julgenud enam laewa kallale minna, nemad hakkasiwad ruttu ära põgenema ja kadufiwad walgete silmist. Matahwa paatidest tuli paljas üks laewa poole, teised läksiwad põgenejaid tagaajama. „Susid" ei wõinud küll enam peasta. Lõunani seifis tema meel wee pääl. Selle aja seeS sai kõige kallim waranduS maale wiidud. Kaks päewa pärast seda tuli ka Matahwa oma sõjameestega tagasi, uhke ja rõõmus, sest temal oli korda läinud, kaks waenlaSte paati kinni saada. Tsumbo ise oli ühe paadi sees olnud ja oli noore peamehe löökide all surma saanud. Matahwa saatis meite walged sõbrad Hobartoni ja lahkus siis nendest. Mak Klure sõitis esimese laewaga Europasse,  kus teda Mills ja Kaarel saatsiwad. Kaarel heitis ennast Klaaraga abielusse, kui ta ühe kaupluse oli asutunud, kes tema hoole all warsi kuulsaks sai. Tüürimees jäi ka eluajaks nende perekonda. Tema ja kapten rõõmustasid Kaarelt ja Klaara õnne üle ja rääkisiwad sagedaste oma meresõitudest  ja sellest, kui nemad wiimses kimbatuses oliwad olnud. Isamaalt. Knresaarest. Kuida teatakse, saab Riia ringkonna kohus 15. —17- Oktobril, oma teist koosistumist siin ära pidama, kus muu seas ka kingissepp Steinbcrgi ja potissepp Lubergi asi otsustamise alla wõetakse. Nagu iga üks teab, arwetakse neid selle kcwadise sagedate tulekahjude juures süüdlasteks. Laupäewal 22. Septembril pühitses meie linna wene-usu kirik oma 100 aastast juubeli päewa. Juba laupäewa õhtu oli kirik seest kui ka wälja poolt lipu ehtes, ümber kirikuaia põlesiwad ilu-tuled. Ka inimesi oli senna rohkest kokku kogunud, kes jumala teenistusest osa wõtsiwad. Minemas numbris teatasime ühest koledast mõrtsuka tööst, mis linna karjamaal oli ära tehtud ja et mõrtsukat siis meel teada ei olnud. Paar päewa pärast selle, wõeti üks mees, nimega: Adu Kään, Mulutu kõrtsist kinni, kellel seesamma niidi kera taskus oli, mida surnu juurest leiti; ka oliwad temal selle saapad jalas, kunas ta omasid müüa pakkus. Mees tunnistas pärast ka oma süüdi üles, mille pääle teda puuri pisteti, kus ta nüüd oma otsust ootab! Ilmad külmad, päewad wilud! Nõnda kaebawad praegus sügisesel ajal kõik inimesed.  Jah, ilmad on ka üsna keerulised: üks tund on nnhma, teine kanget külma tuult; uulitsad on kollaseid puude lehti iga hvmiku täis. 25. Septembril oli esimine öo-külm juba nähja, kunas selle järele mitu korda pücwaS rahet sadas. Talwe näitab üsna ukse ees olewat. Nõnda kuidas üks päew kahaneb, nõnda sama lõpeb ka kõik suine iludus. Ega siis selle pärast ka nuriseda ei wöi, sest sellel aastal on meil küll pitk suwi olnud; kõik asjad on heaZti kaswanud, nii et igaüks rahul wõib olla. Nn kuidas lugejad igas numbris näinud, on meie Saaremaal kõik põllu saak heaolnud,  nimelt ruki wili olla igas kihelkonnas  palju parem olnud, kui iviimasel paaril aaStal; odrad pole ka palju wiletsamad,  kuid kartuhwlid olla enamast igas kohas rohkesti mädanemas; linna turul maksab  juba praegus 70—80 kop. wakk; sellega wõib siis arwata, et kewade poole wähemast rubla pääle läheb. Noh, saagu mis saab! Ega me' linnalased ometi ilma nendeta ei jäe, ju niipalju ikka osta jõuab, kui meil tarwiS läheb! Liiwimaalt. Liiwimaa õpetajate tänawune sinad on 25. Septembril lõpetatud. Eestimaalt. Eestimaal S. wallas on kohutaw mõrtsuka-M tehtud. Keegi t 5-aastane karjapoiss J. A. lasknud naabri talu perepoja J. R. pääle, kes 5 aastat mana, pistoliga, mis küll laetud polnud, aga laps kohkunud kangesti ja langenud uimaStusessc, mille pääle laskja wecl nuaga ta kaela torkanud, nii et laps pea hinge heitnud. Kurjategija tunnistanud esimeses hirmus süü ülesse, aga hakanud hiljem salgama. Ta on kõma kohtu-kuulamisc all. Riiast. Tulewal aastal peetakse jällegi maakaitsewäc meeste harjutust, niinelt nendega, kes tänawu sügisel maawäeSse arwatakse. Harjutustele kutsutakse nad: Tartu kreisist 3. Septembril,  Wõru kreisist 25. Septembril, Wiljandi kreisist ka 25. Septembril, Pärnu kreisist 1. Märtsil ja Saaremaal 15. Septembril. Peterburgist. Weeuputuse häda ja weel suurem hirm oli pealinnalastcl 21. Septembril wiiet korda sell sügisel käes. Ju oli wcst ligi 7 jalga üle paraja seisu, siis aga pööris tuul ja suurem kahju jäi tulemata. Aga niigi oli häda küllalt; ühel parwel olnvad St. kalapüüdjat suure wee käes ju surma suus, aga õnneks saadi neid päästa. Weidi nalja kuulub kaebtuste sekka ka: suure wcega oli üks Sü naelane störi kala ühic aida sattunud, mis Neewa kaldal on, kust teda pärast wee alanemist siplemas nähti ja kinni püüti. Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksa keiser on nüüd jälle kodu, kuna ta 26. Septembril Steieri jahikojaste otse kodu tulema pööris, pärast seda km mitu pücwa mõnusat jahti pidanud. Ta jahiseltfilased. Austria keiser ja Saksi kuningas, läinud Wiini tagasi. Muidugi on Saksamaal jall juttu küllalt sellest, kui suur mees Saksa keiser olla, keda Wienis uuesti otsata auuga ja rõõmuga wasta wõetud. Ka keiser ise olla wäga rõõmus see üle olnud ja oma Wiini saadiku läbi tema wastuwõtjaid tänada lasknud. Suur haak on aga ikka sellel asjal, sest nagu kahe aasta eest, pole seegi kord Saksa keiser Austria peaministri grahw Taaffe' ga mingit tegu teinud ega talle wnhcmatgi  auumärki andnud, kuna nende wäljajagamine walitsejate külaskäigul otse moeks on. See awaldab üliselgesti, et keisri Willemile grahw Taasfe poiitika mitte ei meeldi, mille pea tunde märk ju see on, et ta Slawi-sugu rahwastele Austrias enam annab ja Sakslaste oma selle wastu kitsendab. Et sellepärast Saksad Taaffe pääle hea silmaga ei maata, on mõista küll, aga et Saksa riigi keiser oma olekuga end otse nagu naabri sisemise politika arwuStajaks teeb, see on Austrias mitmeti piinlik ja ähwardab sääl uut umbusaldust Saksamaa  politika wastu kaswatada, mis ju Austrias kunagi üsna puudunud pole. Ei teagi küll, kui kaua Mõistatus No l4. Ma ei ole mitte rikas würst, ei kuulus kõnemees, siiski wõid sa mind kõige kõrgemates  ringkondades näha. Ma ei ole joodik ega prassija, siiski olen ma sagedasti täis; aga iialgi ei tee see mulle waewa ega tuska. Ma igan ainult mõned nädalad, siiski olen ma mitu korda wanem kui Metusala. Ma olen wäga mana, siiski olen ma sagedasti noor. Oma kõrgest wanadusest hoolimata kaSwan  ma ikka meel priskest! edasi, siiski jääb mu keha suurus ikka ühiseks. Ma olen tujukas ja muudan oma wälimist kuju sagedasti, aga ikka wõid sa mind ühest ja sest samast küljest nähja. Mull ei ole kõige wahemaM wäljaandmist Saarlane, 1890, 41