kodumaal enesele leiba leida. Kuid tüli pääpõhjuseks olla koguni teine asi: kirikukonwendile tulnud wallasaadikud  katsuwat ainult jonni ajada ja oma wõimu näidata, kui nad oma kandidaatisid püüdwat  kohale tõsta. Mõned üksikud  katsuwat ähwarduste ja kihutuste  waral näidata, mis nemad kõik suudawad ja korda jaksawad saata, kuna koguduse suurem hulk sarnast teguwiisi silmaotsasgi ei wõiwat  kannatada. Seda nähtud ka Helme õpetaja walimisel, kus mõisnikud  Eesti sugust õpetaja Pallon i Rakwerest walinud, kellele aga kõige pahemaid ähwarduse kirju saadetud, mille tagajärjel ta kutset wastu ei ole wõtnud. Mis meie sarnaste „tõsiste asjade" kohta mõtleme, ei saa mitte kõike ütelda. Nii palju kui see wõimalik,  katsume tulewal korral ära ütelda. Wõitegemisest. 3 Enne kui uuemat wõitegemist lähemalt  tundma õpime, heidame lühikest  pilku kodumaa wõiwalmistamise  pääle. Kui teda uuema aja wõiwalmistamise nõudmistega kõrwu  seada, siis paistawad meile tema wead ja puudused kergesti silma. Lehma lüpsmiseks tarwitati ja tarwitatakse  weelgi puust tehtud lüpsikut,  millel külje pääl puu toru ehk nõndanimetatud tiha piima wäljawalamiseks  on. Sarnane lüpsiku kuju ei ole iseenesest küll mitte halb, aga nagu pärast poole näeme, tarwitab  sarnane riist wäga palju waewa pesemise juures. Lehma lüpsjad peawad wäikepõllumehe juures  ikkagi weel teenijad tüdrukud olema. On lüpsiaeg käes, tulewad need ühe ehk teise töö juurest, tabawad  lüpsiku pihku ning lähewad jalamaid  lehmi lüpsma. On lehmad lüpsetud, walatakse piim kurnamise teel weel suuremast osast tarwitatawatesse  puu - püttidesse. Kurnamise abinõuuks tarwitati endisel ajal tükk takku ehk lapp linast riiet, on aga ka siin ja sääl kurnamiseks jõhw- ehk ka traadisõelasid tarwitama  hakatud. Pärast kurnamist pandakse  piim wanuma. Wanutusetoad  on meie maal enamasti ikka Wäikseid puutoakesed, kus kergesti külm, soojus ja päikene sisse tungida wõiwad, seega wäljas õues olew temperetuura peremeheks. Kindlast paigalseiswast ühesugusest õhu soojusest  ei ole siin juttugi. On piim sarnases toakeses päewa kaks wanunud,  siis kooritakse ta ära. Hapu piim läheb igapäewaseks tarwituseks, koor aga koorekirnu. Missugune on aga koorekirn oma kuju poolest?  Enamasti sügaw, kitsas, torusarnane  puupütt, millel all Põhja ligidal külje pääl wäike augukene, kust kaua seiswast hapust koorest kogunud  wesi wälja lastakse. Wõid hakatakse  selle järele kokku lööma, kuis koort kogunud, mitte selle järele, kas koor walmis wõi mitte, ilma et selle pääle waadataks, kas ta mitte üle liia hapu ei ole. Suwisel ajal wõetakse wõi walmistamine sagedamini ette, kui talwel, see on nädalis kord, ehk ka iga kahe nädali tagant. Siis ei ole ka sugugi ime, kui ühel ja sellesama!  korral walmistatud wõi mitmekesine  on, sest ülewal pool seisew koor ei ole ammugi nii hapu, kui all pool. Walmistamiseks tarwitati ja tarwitatakse ka weelgi suuremast jaost kaussi ja puulusikat. Lusikaga klopitakse ehk löödakse wõi kokku ja pestakse kahe ehk kolme wee läbi petipiimast puhtaks. Siis pandakse wõi kõik ühe nõuu sisse, wõetakse laua nuga ja lõigatakse wõi ristirästi  läbi, et sääl sees olewaid loomakarwu  kinni püüda. Selle järele lisatakse wõile soola juurde ja walmis  ongi. Wabrikuwõi walmistamisest kõnelemine  ei ole täna mitte kohane, püüame ainult uue aja todu-wöi walmistamisest lähedalt seletust anda. Lüpsmine. Lüpsmisel on wõi hääduse kohta nii suur tähtsus, et temast mitte Wait olles mööda minna ei wõi. Tänase kõne eesmärk ei ole mitte, et lüpsmise läbi rohket piimasaaki saada, waid hääd piima. Lüpsiuõuuks peab küll ju puust lüpsik wanaks ja mitte enam ajakohaseks jäänud olema, sest selle puhastamine on wäga raske, iseäranis tiha puhastamine. Piim tungib kõige wäiksemate puupraokeste  wahele ning ei tule nalise puhastamise läbi mitte siit enam wälja. Ta läheb hapuks ning rikub piima, ja sellest tulewadgi need sagedad piima wead, nagu wenimine,  ruttu kokkuminemine j. n. e. Tahetakse aga puu piimariistasid kasuga tarwitada, siis peab neid palama weega pesema, tuliseid kiwa weega täidetud püttidesse panema jne. Ainult liiwaga küürimine, nagu see siiamaani moeks, ei täida oma ülesannet. Lüpsjad peawad enne lüpsmist ikka käsi pesema, et igapäisest  tööst käte külge jääwad ollused mitte piima sisse ei läheks ning seega piima ei rikuks. Lüpsinõu olgu tsink- ehk Siberi plekist. Lüpsjal olgu lüpsi juures kapaga wesi ja käterätik, et iga lehma udarat enne lüpsmist puhtaks pühkida ja pärast lüpsmist oma käsi pesta ja kuiwatada.  Sarnane pesemise wiis on Wäga tähtjas, sest kui sagedasti ei ole lehma udarad mitte haiged ning kui mitte käsi ei pesta, kantakse haigus  ühe lehma päält teise pääle. Kes seda ei usn, tehku proowi lehma udara raugetega; need on walged käsna moodi willid lehma nisade küljes. Sarnane lüpsmise wiis ei ole sugugi raske, waid ainult uus. Kurnamine. Kurnamiseks peab igaüks, olgu tal wähe wõi palju lehmi, traat-ehk jõhw - sõela muretsema, siis ei ole tal mitte tarwis lauanoaga karwu Wõi seest õngitsema hakata. Piimariistad ja nende puhastamine.  Nagu eespool öeldud, on wäga soowida, et piimariistad metallist oleksiwad, sest kui puuriistasid nii wiisi tahetaks puhastada, et nad wõid ja piima mitte ei rikuks, siis tarwitaks see palju aega ja kulu. On aga palju, kes puupüttisid wanast harjunud kombe järele wäga armastawad,  siis ei taha seda neile keegi ju keelata, aga muidu neid puhtaks ei saa, kui ei auutata. Paremates piimakodades tarwitatakse pesemiseks soodawett. Soodawee asemele wõiks aga libedatehklehelistwõtta. Kõiki riistasid  peab pesemise algusel leige weega loputatama, siis keew wesi, libe ja jälle külm wesi wöetama. Kõige wiimati peab neid wärka õhu sees kuiwatatama. Suuremates wõiwabrikutes  tuleb ka wõiwalmistamise juures siin ja sääl riiet puhastamise juures tarwis. Saruast riide puhastamist  alatagu ikka külma weega, sest palaw wesi tõmbab piimaollused  kokku, mis naljalt mitte riide küljest lahti ei tule. (Pooleli.) Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid. Sõjast. Sewilla mägedel ida pool Santjagot, arwata poole maa pääl Santjago ja Juragua wahel, oli Kuubasse läinud Amerika maamäe  ja hispanlaste wahel minewal laupäewal esimene suurem wõitlus, millest lähedalt juba teatatud. Amerika  poolt saadetud pikema kirjelduse järele oli Hispania kindral Linares sinna enesele kindlusi seadnud. Amerika  eelwägi oli pikkamööda edasi minemas, tui hispanlased warjupaigast  äkisti tuld andma hakkasiwad. Ameriklastest langes esiotsa palju, aga ajawiitmata otsisiwad nad hääd laskmise kohad wälja ja hakkasiwad ka omalt poolt mehiselt tuld andma. Pikka mööda pidi terwe Hispania wägi ühte ainukesesse kohta kokku koguma. Ameriklased tungisiwad siis walju hurraa hüüetega Hispania  seisukoha kallale, kuna kuubalased  körwalt lasksiwad. Hispanlased  ei suutnud kaua wastu panna, waid paniwad pea tuhat nelja põgema.  Neid aeti nii kaua taga, kuni nad pääwäe juurde jöudsiwad, siis alles jäeti tagaajamine. Ametliku  sõnumi järele saiwad wõitluses surma 22 ameriklast, haawatud 70 kuni 80. Pääle selle langesiwad 20 kuubalast, ja paljud neist saiwad haawatud. Hispanial arwatakse 200 surnut ja palju haawatuid olewat. Ameriklased jmustawad, et nende wabatahtlikud „Hoolimata ratsamehed"  enne wõitlust ilma iseäralise plaanita edasi olnud minemas. Waljusti  juttu ajades sammusiwad nad kitsast metsa teed mööda edasi, kuni wiimaks märganud, et hispanlased ümberringi. Näha ei ole kedagi olnud,  aga kõigilt poolt lastud. Wabatahtlikud  hakkasiwad esiti wanduma,  päälik manitses aga, et nad mitte manduma, waid wõitlema peawad.  Kui nad 100 jardi taganenud,  kogusiwad nad ohwitseride eestwõtmisel  jälle kokku ja hakkasiwad tuld wastu andma. Oberstleitnant Rosevelt kinnitab, hispanlased olla üsna hästi lasknud, Amerika wabatahtlikud  olla aga nii segased olnud, et nad wahel isamaa meestele tuld andnud. Rosevelt on „Hoolimata ratsameeste" rügimendi asutaja, kuna oberst Wood tema ülemjuhataja on. Rügimendis on mehi kõigist seisustest,  iseäranis palju aga on suuri rikkaid mehi, miljonärisid ja miljonäride  poegasid. Et hobuseid Kuubas alles wähe, siis wõitleb rügement seni jalawäena, kuni hobused järel saadetud. Rügemendis on ka kaks salka indianlasi, kellega katset teha tahetakse, kas neist korralikku sõjamehi  saada wõib. Hispania omalt poolt teatatakse, et kindral Linares'e wägi lääne poolt Santjagot asuwat. Ameriklased  kardawad, et kindral Pando 10,000 mehega põhja poolt neile kallale tuleb. Pandot kinni pidama minewat mässupäälik Gartsia. Amerika ristleja „Vesuvius" on Santjago sadamat salaja kuulamas käinud, ja sellele otsusele jõudnud, et „Merrimaci" kohalt kaks ristlejat kõrwu wõiwad läbi sõita. Kui Sampson Santjagot laskma minna tahtwat, siis wõiwat ta seda takistama  teha. Hawannast tulnud Hondurase laewa „Ampala" on Uhisriikide ristleja  „Vicksburg" kinni wõtnud. Laewal  oli palju põgenejaid pääl. Need jutustawad, Hawannas olla elamine nii raske, et wangi sattumist  juba paremaks wõida lugeda. Et Kuuba lõuna sadamatest toidukraami  saadetud, olla tühine jutt. Kamara laewastik on alles Port Saidis ja ootab sääl uusi käskusid. Mis moodi need käsud olla wõiwad?  Kas peab Kamara laewastik  tõe poolest Filipinidele sõitma? Neli tuhat maawäe meest on temal ühes, ju need Filipinide jaoks on. Aga kui praegune Filipinide wägi mäsjumeestele wastu ei suuda panna,  paljuks siis uuest neljatuhandest saab! Pääle selle, Amerika maawäe  esimene osa peaks juba Manilla all olema, teine osa wõib keset merd saada, ja kolmas, kes terwelt 4,000 meest, on paari päewa eest Frantsiskost ära sõitnud. Wöimalik, et hispanlased Frantsiskosse söidawad,  ameriklased kardawad seda wähemalt. Aga wöimalik, kõige wõimalikum on, et nad koju tagasi pöörawad. Rahwas nõudis Filipinidele  sõitmist, Kamara sõitis. Nüüd aga, kus ameriklased Hispaniasse tulla ähwardawad, oleks ju üsna loomulik, kui Kamara jälle tagasi kutsutaks. Saadawad ameriklased Wäe tõe poolest Europasse, seda kasulikum  wahest Hispamale: waenlase Wägi jääks sääl, kuhu teda kõige rohkem tarwis, hää osa nõrgemaks. Austriast. Galitsias laastab ja põletab talurahwas juutide majasid juba kauemat aega. Minewal laupäewal  märatsetud sääl juutide wastu 1õ kohal. Wana-Sandetshis tehtud kõik majad ja poed tühjaks, Uue-Sandetshis pidanud sõjawägi wahele minema ja taastajad kaugemale  ajama. Krakaus peetakse Poola kirjaniku Mitskiewitsh i auuks pidu. Poolakad  ja tshehlased sõbrustawad sääl teineteisega. Pühapäew kiitis Poola prohwessor Smolka tshehlafi, et nad kõigis wõitlemistes ikka mõõtu pea-  ja soeksid Wene wiisil teiste küljed pehmeks, et kõik narrus wälja läheks!" Kõik jäiwad wait. Wana würst waatas naeratawa näoga Rastoptshini otsa ja nokutas tõenduseks pääga. „Noh, jääge Jumalaga, würstlik auupaistus, ärge haige olge," ütles Rastoptshin, tõusis temale omaste äkiliste liigutustega ülesse ja sirutas würstile kätt. „ Jumalaga, sõbrakene, kannel, ikka pean teda kuulama!"  ütles wana würst tema käest kinni hoides ja oma palet suudlemiseks pakkudes. Ühes Rastoptshiniga tõusiwad ka teised üles. IV. Printsess Maarja istus wõõrastetoas ja kuulis neid wanade meeste arwamisi ja otsustust, ei saanud aga millestgi  aru, mis ta kuulis; ta mõtles ainult selle pääle, kas wast wõõrad isa waenlust tema wastu ei märka. Ta ei näinud ka iseäralist tähelpanekut ja lahkust, mis Drubetskoi tema wastu üles näitas, kes kolmat korda nende majas oli. Printsess Maarja pööris segase ja küsiwa pilguga Pjääri poole, kes külaliste seast wiimaseks jäi ja müts käes ning suu naerul tema juurde tuli, kui würst wälja läks ja nemad wõõrastetuppa üksinda jäiwad. ~Kas tohib weel istuda?" küsis ta, oma paksu kehaga printsess Maarja kõrwal tugitoolile lastes. „AH, küll," ütles ta. „Kas te midagi ei märganud?" ütles ta waade. Pjäär oli lõbusas, päälelõunases tujus. Ta waatas enese ette ja naeratas tasakesti. „Kas Teie ammu seda noort meest tunnete, printsess?" ütles ta. „Keda?" „Trubetskoid." „Ei, hiljuti..." „Mis, kas ta Teile meeldib?" „Jah, ta on lõbus noor inimene .. . Miks Teie seda minu käest küsite?" ütles printsess Maarja ning mõtles  oma hommikust jutuajamist isaga. „Sellepärast, et ma tähele olen pannud, noor mees sõtdab aina selleks Peterburist Moskwasse puhkusele, et rikast pruuti otsida." > , , „Teie olete seda tähele pannud?" ütles printsess Maarja. „Jah," kõneles Pjäär naeratades edasi, „ja samane noor mees ilmub nüüd ikka harilikult sinna, kus rikkaid neidusid  on. Ma wõin tema mõtteid nagu raamatust lugeda. Praegu on ta kahewahel, kumba ta peaks püüdma hakkama: Teid wõi Shülii Karaginat. Ta paneb ka teda üsna tähele." „Tema käib siis nende pool?" „Jah, üsna sagedasti. Ja kas teate ka uut lipitsemise  wiisi?" ütles Pjäär rõõmsa naeratusega ja pilkamise tooniga, mille pärast ta oma päewaraamatus ennast alati laitis. „Ei," ütles printsess Maarja. „Nüüd, kes tahab Moskwa preilidele meeldida peab nukrameelne olema. Tema on Shülii juures wäga nukranäoline,"  ütles Pzäär. „Kas tõesti?" ütles printsess Maarja Pjääri lahkesse näkku waadates ning mõtles aina oma mure pääle. „ Minul oleks kergem," mõtles ta, „kui kellegile usaldaksin seda awaldada,  mis ma tunnen. Ja nimelt Pjüärile tahaksin ma kõik ütelda. Ta on nii lahke ja hää südamega. Mul oleks kergem. Ta annaks mulle nõuu!" „Kas Teie temale läheksite?" küsis Pjäär. „AH, mu Jumal, krahw! on silmapilkusid, et ma igaühele  läheksin," ütles printsess Maarja korraga iseeneselegi ootamatalt nutuse häälega. „OH kui raske on omast inimest armastada ja tunda, et mitte midagi (ta hääl hakkas wärisema)  tema hääks ei jaksa teha, pääle mure, kui tead, et seda muuta ei suuda. Siis jääb weel ainult ära minna, aga kuhu ma peaksin minema?" „Mis Te räägite, mis Teil on, printsess?" Aga printsess ei lõpetanud juttu, waid hakkas nuuksuma. „Ma ei tea, mis lugu minuga nüüd on. Ärge mind kuulake, unustage ära, mis ma Teile ütlesin." Pjääri rõõmus meel oli kadunud. Ta küsis mureliselt  printsessi kurwastuse järele, palus teda kõik wälja rääkida,  temale oma häda kurta; aga teine kordas ainult, et ta kõike ära palub unustada, mis ta ütelnud, ja et tal muud muret ei ole kui see, mis ta teab, mure, et würst Andrei naesewõtmine isa ja poja wahel lahutust wõib sünnitada. „Kas Teie Rostowitest olete midagi kuulnud?" küsis ta, et juttu teisale pöörata. „ Mulle öeldi, et nad warsti siia tulewad. Andreid ootan ma ka iga päewaga. Ma soowiksin, et nad siin kokku saaksiwad." „Aga kuidas tema praegu selle asja pääle waatab?" küsis Pjäär, temaga wana würsti tähendades. Printsess Maarja raputas pääd. „Aga mis sääl parata. Aastast on weel mõned kuud puudu. Ja seda ei wõi olla. Ma soowiksin, et nad rutem tuleksiwad. Ma tahaksin temaga kokku saada . . . ..Teie tunnete neid ammugi," ütles printsess Maarja, „ütelge mulle, kätt südame pääle pannes, selget tõtt, mis tüdruk see on ja mis Teie temast arwate. Aga täit tõtt; sest Teie teate, saate aru, et Andrei wäga palju usaldab, seda isa soowi wastu tehes, et ma teada soowiksin..." Tume aimdus ütles Pjäärile, et samase jutu ja korratud  palwetega, selget tõtt tunnistada, printsess Maarja oma tulewase wennanaese wastu pahameelt awaldas, ta oleks tahtnud, et Pjäär Andrei walimist ei oleks hääks arwanud;  aga Pjäär ütles seda, mis ta ennem tundis kui mõtles. „Mina et tea, kuidas Teie küsimise pääle wastata," ütles ta, teadmatult ära punastades. „Ma ei tea tõesti mitte, missugune tütarlaps La on; seda ma ei oska seletada.  Tema on nõiduslik. Aga kuidas, seda ma ei tea: see on kõik, mis ma temast tean öelda." Printsess Maarja ohkas, aga tema nägu ütles : „Jah, seda ma ootasin ja kartsin." „Kas ta tark on?" küsis printsess Maarja. Pjäär jäi mõttesse. „Mina mõtlen, et ei ole," ütles ta, „aga wast ehk on ka. Tal pole tarwis tark olla ... Jah, ei, ta on nõiduslik, ja muud mitte midagi." Printsess Maarja raputas jälle eitawalt pääga. „AH, küll ma tahaksin teda armastada! Teie öelge seda temale, kui enne mind temaga kokku juhtute." „Ma kuulsin, et nad neil päiwil tulewad," ütles Pjäär. Printsess Maarja awaldas Pjäärile oma nõuu, kuidas  tema, kui Rostowid tulewad, oma tulewasele wennanaesele  läheneb ja teda wanale würstile meeldimaks teeb. V. Rikka pruudi kosimine ei läinud Borissil Peterburis korda, ning ta sõitis samase nõuuga Moskwasse. Moskwas pidas Boris kahe kõige rikkama pruudi Shülii ja printsess  Maarja wahel aru. Ehk küll printsess Maarja, hoolimata inetust näost, Shüliist meeldiwam näis olewat, oli tal, ei tea mispärast, piinlik Bolkonski preili järel käia. Wiimasel kokkupuutumisel wana würsti nimepäewal püüdis ta temaga oma tundmustest mitmel puhul kõneleda, aga teine wastas mõtted laiali ning ei kuulnudgi nähtawasti tema juttu. Shülii selle wastu oli, ehk küll oma iseäralisel wiisil, tema lipitsemistega rahul. Shülii oli 27 aastat wana. Pääle wendade surma sai ta wäga rikkaks. Nüüd ei olnud ta enam sugugi ilus, aga arwas ise, et ta nüüd mitte ainult niisama ilus, waid weel palju meeldiwam on kui enne. (Pooleli.) 1898. Nr. 182. Postimees.