Teie näete Witigist ja Matasuntat ja nende esimest suuandmist." Matasunta wärises. Ta wankus ja lõi omad põlewad silmad maha. Nõuta lt seisis kuningas läwel. „Sa tunned Gooti kommet, rääkis Hildebrand kõ- Wasti, täida teda! Siis pööris Witigis ruttu ümber, wõttis wärisewa Matasunta pahema käe, wiis teda ruttu sammu ette poole ja puudutas mokkadega ta otsaesist. Matasunta wärises. „Onn teile! hõiskas Hildebrand, meie nägime mõrsja suuandmist. Meie oleme nüüd abielu ühenduse tunnistajad! Onn kuningas Witiqisele ja tema ilusale abikaasale, kuninganna Matasuntale!" Terme rong kordas seda hüüdu ja Hildebrand, krahw Gripa, hertsog Guntaris, Hildebad, Aligern ja kuninga wahwa lipukandja Wolsuniumi krahw Wiisand jäiwad kuue naese ja neitsi seltsis toa ukse ette, mille Witigis nüüd kinni pani. Nad oliwad üksi. Witigis waatas toas terawasti ringi. Matasuntal põles Witigise musu otsa pääl pool tahtmata taganes ta ta'st nii laugele kui wähegi wõimalik oli. Nii oli ta, ta ei teadnud isegi kuida, toa kõige kaugemasse  nurka, akna juurde jõudnud. Witigis märkas seda. Ta seisis just ukse juures, kätega suure laia, pea rinna kõrguse mõõga pääle toetades, mille ta ühes tupega rihmast ära oli wõtnud ja nagu keppi käes hoidis. Ta ohkas sügawasti, astus sammu ette poole, ja waatas  kindlasti Matasunta otsa. ütles ta tõsise ja pühaliku häälega, ole julge ! Ma aiman, mis sa hirmunult omas neitsilikus rinnas tunned. See pidi nii tulema. Ma ei tohtinud sinu pääle halastada. Rahwa hää käekäigu pärast pidi see nii olema: ma Wõtsin sind oma naeseks. Sa pead minu oma olema ja minu omaks jääma. Aga kõigi nende wiimaste päewade jooksul näitasin ma sulle, et sinu tagasihoidlik olek mulle püha oli. Ja ka mina hoidsin ennast tagasi, ning esimest korda oleme meie nüüd üksi. Ka seda kurba silmapilku oleksin ma su'st eemal hoidnud,  kuid see ei läinud mitte korda. Ma usun, sa tunned seda wana mõrsjasaatmise kommet. Sa tead ka, et meie praegustel oludel teda kuidagi täitmata ei wõi jätta. Kui ma sisse astusin ja sinu palgel puna tõusma nägin,  ma oleksin ennem kõige üksikumas mäekoopas oma Wäsinud pää puhkama pannud. Aga ma ei wõi mitte: Hildebrand, krahw Gripa ja hertsog Guntaris walwawad seda ust ning teist wüljaminekut siit ei ole. Kui ma ära läheksin, siis oleks kära ja pilkamist ja pahandust ja ehk koguni uut wihawaenu. Sellepärast pead ja mind selle öö oma lähedal sallima." Ta astus weel sammu edasi ja wõttis oma raske krooni ära; ka purpurimantli, mida ta nagu Matasuntagi õladel kandis, heitis ta ära. Mürisedes, sõnalausumata toetas Matasunta seina najal. Witigisel oli see waikus piinlik. Kui raske tal enesel ka oli, tüdrukust oli tal ka kahju. „Tule, Matasunta, ütles ta. Ära kanna minu wastu leppimata wiha! Ma ütlen sulle, see pidi nii olema. Kanname seda, mis olema veab, auusasti ja ärme laseme  meelt mõrudaks minna! Ma pidin sind wötma: Sinu süda jääb wabaks. Ma tean, sa ei armasta mind mitte: sa ei wõi, sa ei pea, sa ei tohi mind armastada. Kuid usu mind, auus on minu süda ja lugu pidama pead sa ikka sellest mehest, kes sinuga ühes seda krooni kannab Z Häüd sõprust, Gooti kuninganna!" Nende sõnadega astus ta Matasunta juurde ja pakkus talle kätt. Kuid kaua ei jõudnud Matasunta wastu panna. Kiirelt haaras ta Witigise käest kinni ja langes ta jalgade ette maha, nii et kuningas imestades taganes. „OH, ära tagane sa jumalik mees, ei ole ju sinu käest pääsemist," hüüdis Matasunta. „Wõta mind täiesti enesele! Sa räägid sunnist ja hirmust ja ülekohtust, mis sa mulle teinud. Oh Witigis, küll õpetati mulle naene pidada targasti  salaja hoidma, mis ta süda tunneb, pidada ennast paluda laskma ja näitama, nagu annaks ta sunni pärast, mida ta ometi armust annab, kui ka kõik süda seda peaks nõudma. Ta ei pidada ialgi. Kuid jäägu need waesed tarkused, wiletsad kawalused. Las' mind rumal olla! Ei mitte rumal, waid awalik ja suur, nagu sinu hing seda on! Ainult suurus ja iseäraldus wõib sinu kohane olla. Sa räägid hirmust ja sunnist? Witigis sa eksid! Ei ole ühtegi sundi, waid hääl meelel —" Imestades waatas Witigis ta otsa. Nüüd wiimaks arwas ta temast aru saatvat. „See on ilus ja suuremeelne, Matasunta, et sa nii soojalt  oma rahwa käekäigust osa wõtad, oma enese priiuse sunnita  talle ohwriks tood. Usu mind, ma pean seda suureks teoks, ja pean seda suuremat lugu sinu ohwrist. Tegin ma ju sedasama! Ainult  Gooti riigi pärast wötsin ma sind, aga ei nüüd, ei ka ilmasgi edespidi wöi ma sind armastada." Neid sõnu kuuldes kohkus Matasunta. Ta läks näost walgeks kui kasetoht: käed langesiwad tal lõdwalt mööda külge maha; suurte pärani-lahtiste silmadega  waatas ta Witigisele otsa. „Sa ei armasta mind? sa ei wöi mind armastada? Ja tähed petsiwad siisgi! Ja ei ole ühtegi jumalat olemas! Ütle, kas ma ei ole siis Matasunta, keda sa üle ilma kõige ilusamaks naeseks nimetasid?" Kuid kuningas otsustas selle piinliku ärewusele, millest ta aru ei jaksanud saada, lõppu teha. „Jah, sina oled Matasunta ja minu krooni, mitte aga minu südame osaline. Sa oled ainult kuninga abikaas, mitte aga waese Witigise naene. Sest tea, minu süda, minu elu on igaweseks ajaks ühe teise päralt. Weel elab üks süda, üks naene, kelle nad mult ära riisusiwad ja kelle päralt siisgi mu süda on igawesti. Rautgundis, minu naene, minu elus ja surmas ustaw  naene." „AH! — kiljatas Matasunta nagu palawikus, —ja sina julgesid —" Ta hääl jäi rindu kinni. Aga tema silmades kirgas wihatuli kuninga wastu. „Sina julgesid! hüüdis ta weel korra. Ära, ära minu silmist!" „Wait, ütles Witigis, wõi tahad sa wäljas walwajaid  sita kutsuda! Jää magusamaks, ma ei saa su'st aru!" Ruttu tõmbas ta oma mõõga tupest, astus aseme juurde ning pani ta sinna wahe koha pääle, kus kaks woodit kokku puutusiwad. „Waata siin seda mõõka! (Järgneb.) Hästi munejate kanale peab päewas tubli peotäie kaeru ehk otre andma, pääle selle weel pehmet toitu, keedetud kartulid, leiwaraasukesi ja muud. Teri antagu õhtul, pehmet toitu hommikul. Liiw ja lubi olgu talwel ka saadawal. Munakoored antagu alati kanadele. Madalate äärtega kast tuha ja liitvaga  ei tohi kanadel „suplemiseks" ka mitte puududa. Jtalia kana on Wõõramaa kanade hulgast üks parematest  ja wõib kasuga pidada. Ta muneb aastas 160 —180 5 —6 londilist,  walge koorega muna ja ei tüki sugugi hauduma, mis üks häü omadus on. Kõige rohkem kaswatatakse  Prantsusemaal kanu, kus aastas 125 miljoni rubla eest mune, kanu ja muid kodulindusid ära müüdawat,  mis kodus ära tarwitatakse, sellest ei tea arwustik rääkida. Eks ole see nimetamise wääriline sissetuleku  lisa, ja meie juuresgi toimetab  perenaene suwel wahel omad kõige hädalisemad Larwitused munade abil ära. Meie Weneriigis on ka wiimastel aastatel kanade pidamine suurel sammul edenenud. 1881. a. olewat 6V2 miljoni, aga 1890. 750 miljoni muna wäljamaale saadetud, 1897. 20 miljoni rubla eest, kodune tarwitus arwamata. Sellest selgub, et pisukene kana ka osa kasu toob. J. K. Teistest lehtedest. Meie rahwakooli õpetajad  ja „Rishski Westnik." Meie rahwakooliõpetajate lahtilaskmine  olewat „Rish. West." arwamisel  seeläbi raskendatud, et rahwakoolide  inspektoritel õigus on rahwakooliõpetajaid  ainult esialgu lahti lasta, kuna lõpuline lahtilaskmine alles maakonna kooliwalitsuse läbi Wõib sündida. Ei olda wiimse otsusega  rahul, siis wõidakse Ülemmaakooliwalitsusesse  edasi kaebata, kust asi walitsewasse senatisse wõib edasi minna. Seda õigust olewat mõned rahvakooliõpetajad tarwitanud ja rahwakoolide inspektorite poolt antud käsu pärast, millega nemad ametist lahti heidetud, kooliwalitsuse ees „kisa teinud" ja kaebtust tõstnud. See ei näi Riia Wene lehele mitte sugugi meeldima. Tema meelest kestab seda wiisi rahwakooliõpetaja ametist lahti tegemine liig kaua, kuna tema soowiks, et rahwakoolide inspektoritele  täiesti woli antaks, oma wõimust iga rahvakooliõpetajat kohe ilma pikemate kaebtusteta ja õiguse nõudmisteta  lahti heita. Inspektoril ei tohtiwat muud tarwis olla, kui koo- liõpetaja lahtilaskmisest kooliwalitsusesse  teadust saata... Wene leht arwab lihtsalt päratu suureks eksituseks, et meie maa kooliwalitsus weel maksma jäetud. Riia Wene häälekandja püüab seletada,  meil ei olewat mitte õigus, kui selle pääle tähendasime, et meie rahwakoolid suurelt osalt just sellepärast  kooliõpetajatest tühjaks jääwad, et nende õigusline olek kindluseta ja et neid rahwakoolide inspektori poolt kergesti lahtilaskmise käsk wõib tabada  . . . Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumid. Lõuna - Ahwrikast. Uuemad sõnumid  lausuwad, et Inglise wägi Kimberley kohal ju üle piiri Oranje riiki läinud, ja Naatalis juba wõitlus  on alanud, kus Inglise wägi tagasi löödud. Need sõnumid näiwad  enneaegsed olewat, aga mis eila weel olnud ei ole, wõib täna küll ju tulla. Paneme teisipäewal saadetud sõnumid siia täielikult üles: Turbanist, Naatalimaalt. Iga silmapilk  oodatakse sõnumi tulekut, et boerid Naatali põhjapiirist üle hakkawad  tulema. Charlestownis stegiwad  maa päriselanikud kaubapoed lagedaks. Sandsprunt'i juures on üleüldse 5000 boeri 23 suurtükiga. Müllersfermi juures on 4000 boeri. 300 meest kogusiwad Botase wäe juurde, 15 Inglise penikoormat Newcastle'st  kokku. Indiast jõudis aurulaew  „Lalpoora" Turbanisse, kus patarei suurtükiwäge, arsti jaoskond ja sõjamoona pääl. Ladismithist: Suure rutuga söitsiwad eila kolm salka ratsawäge Oranje piiri poole teele. Oranje suurtükiwäe ülem Albrikt  on osa suurtükiwäega Kimberley  poole marssinud. Lorentso Markesist (Portugali asumaalt): Transwaalist siia jõudnud põgenejad  jutustawad, salk boerisi olla neid Makadorpi raudteejaamas Transwaali rahwalaulu laulmisel pääkatteid ära wõtma sundinud. Mitut inglast olla boerid jalgadega tallanud, ühte noaga surmawalt haawanud.  NeweastleP (Naatali maalt): Boerid on suure hulga Inglise sarwloomi  piiri äärest ära wõtnud. Johannesburist (Transwaalist, Kommissar  Kopey teatab ametlikult, 29.(17.) septembri kuulutus, kus üteldakse, et mäekaewandused sõja korral oma tööd edasi wõiwad teha ja et nad walitswe kaitse all seisawad,  tunnistatakse nüüd tühjaks. Kommissar annab Inglise alamatele nõuu, et nad õige pea ära söidaksiwad.  Johannesburi sõjakommisjon astus täna õhtu kottu.  Londonist  : Siinsetes mõjuwates ringkondades  waliiseb arwamine, et Transwaal  iga läbiräätnniste uuendamise lootust  ei ole ja et tüli rahu teel õiendamine wõimatu on, kui Transwaal Briti ettepanekuid  wastu ei wõta. Kui parlament  kottu astub, nõuab walitsus sõja hääks kümme miljoni naela. Naatali piiri ääres on Inglise mäge ainult 4800 meest, 8000 mehe tulekut  kindral White juhatusel oodatakse.  Blumfonteinist (Oranje päälinnast).  Wõõraste alamate maalt lahkumise kohra on seadus awaldatud.  Lissabonist: Wälimiste asjade minister seletas Jnglisemaale ametlikult, et Portugal sõja korral Inglise wäe Lorentso Markesist läbiminekut  ci wõi lubada. New- Jorkist: Jersey Hollandi seltsi 6000 liiget on Trauswaali walitsusele oma abi pakkunud ja tahawad hulga wabatahtlikka saata. Pieter - Maritzburijt Naatalist teatati pühapüewal:  Siinsetes wäe ringkondades  arwatakse boeridele seni wastu wõima panna, kui abi siia jõuab. Wähemalt 20,000 sõjariistus boeri, kellel hobuseid rohkesti kaasas, on mitmele kohale piiri äärde kokku kogunud.  Nemad kiidawad, et nad kolmapüewal Naamlisse tungiwad ja kõik inglased merde kihutawad. Tõe poolest näib nii wälja, nagu oleksiwad suured wäehulgad Naatalisse  tulemas. Edasi kuuldub, et paawst president Krügerile rahu pärast  on palwe saatnud. Tema tahta wahelträäkijaks astuda, et aastasaja  wiimaseid kuusid suure riigi wõitlus wäiksega ei määriks. Hollandi kuninganna jälle on Inglise  kuningannale kirja saatnud, kus kahetsetakse, et wahe Transwaaliga nii halwaks läinud, ja kinnitatakse, kunninganna olla rahu hääks nii palju tööd teinud kni ta õigused iganes lubanud. Prantsuse leht „Figaro" teab jutustada, Chamberlain  olnud selle üle tuliwihane, et Transwaal yntte otsekohe ei ole wastanud. Teised Inglise ministrid arwanud aga .wiiwituse üsna hää olewat, sest Znglisemaa ei olla weel söjawalmistustega nii kaugel, et ta wiimast nõudmist wõida läkitada. Hollandis peetakse Jnglisemaa wastu iga õhtu koosolekuid. Isegi Inglise konsulimaja ees on käratsemas  käidud. Prautsusemaalt. Lähemal eelarwe harutamisel antawat ka Madagaskari  sõja wäljaminetust aru, mis sel ajal olnud, kui kindral Mereier sõjaministri ametit pidanud. Sellest aruandest selguwat, et walitsus sel ajal palju raha ära raisanud. Dreysusa protsessi uuendajad kinnitawad,  kindral Mercier olla Drcyfusll  asja 1894. a. ainult selle pärast  käima pannud, et oma asjatalituse  päält tähelepanemist körwale juhtida. Parlamendi otsekohesest kokkukutsumisest, mida wabariigi wastased  nõudsiwad, ei ole midagi wälja tulnud. Nõudjatele appi astus  küll ka endine pääminister Meline, aga kirjade pääle, mis tema wälja saatis, ei andnud isegi suur hulk ta sõpradest wastust. Austria parlament arwatakse 30. septembriks (12. okt.) kokku tmstuawat.  Kui senine president Fuchs tagasi astuwat, siis walimwat Kathrein talle asemele. Esimese abipresideudi koht aniawat sakslastele.  Wenemaalt. Kaugemalt riigist. Peterburist. Sõjaminister, kiudral-leitnant  A. N. Kuropatkin reisib „Sib. Sh." teatel lähemal ajal Siberintaale.  Ministri teekond olla Siberi jõjawäe walitsuskvhtade muutmisega  ühenduses. Auukurator tõsine sala  n õ uu n i k M. N. Kapustin, endine Riia ning pärastine Peterburi  õpekonna kurator, pühitses 21. skp. oma 50-aastast juubelipäewa. Auukirjasid ja õnnesoowi-telegrammisid  on rohkesti kokku tulnud, juubilar  olnud aga ise haiglane, nii et õnnesoowijaid isiklikult wastu wõtta ei wöinud. Wõõraste-raamatusse on omad nimed kirjutanud kojameister Gluhowskoi, senator Koni, Keisrinna Maria asutuste kantselei juhataja krahw Protassow-Bahmetjew ja palju muid auukandjaid. Keisri Majesteet  saatis „Wal. Teataja" järele Wolfsgarteni lossist juubilarile kõigekõrgema  kirja, milles tema õnnistusrikast  õpetegewust meelde tuletatakse.  Kwantungi poolsaarele  seatakse „Pet. Ztg." teate järele  Wene kohtud. Port Arturis awatakse 1. oktobril ringkonnakohus. Warssawi-Wieni raudteed tahetakse „Jesh. Kur." kuulmise järele kroonu omanduseks osta. Aktsiaseltsiga on selle kohased läbirääkimised käsile wõetud. Raudtee Murm a n i rannale. Arhangli kuberner on „Birsh. Wed." järele põhjapoolsete teede kommisjonile teatanud, et tema Suurwürst Wladimir Alekjandrowitshile  plaani ära andnud, kuida Peterburist Petrosawodski ja Kemi kaudu Kandalaatsosse raudteed ehitada.  Teel arwatakse Wenemaa Wälise kauplemise Lohm suur tähtsus olema. Juudi-küsimus. Läänepoolsetel  raudteedel teenis möödaläinud  aastatel pääle muude rahwaste  liikmete ta rohkesti juutisid. Kui nimetatud teed kroonu lätte wveti, siis kaotasiwad juudid oma kohad, sest kroonu raudteede teenistuses  juuta ei peeta. Küll saatuud juudid raudteevalitsusele palwe, et neid ajutiseltgi teenistusesse jäetaks, kuid ~Lodz. Ztg." teatel jäänud palwe ilma tagajärjeta. Greeka-õigeusu kirikud,  millel omal kiriku-koolisid ei ole, lahetawat „Birsh. Wed." kuulmise  järele teiste kirikute koolide hääks maksu alla panna. KrahwLeoTolstoi oli sel suwel haige, mispärast ta oma uut romaani „Ülestõusmine" korraldada  ei saanud. Nüüd olla kirjanik terwem ja hakanud uuesti tööle, romaani trükkimine peab aga ajakirjas  „Niiwa's" mõne nädala seisma. Ühtlasi tuleb romaanile 3. jagu, umbes 20 päätükki, juurde, mis nimetatud ajakirjas nowembri- ja detsembri-kuul ära trükitakse. Kaudsete maksude ja kroonu wiinamüügi pääwalitsus  on „St. Pet. Wed." teatel seletanud, et karskuse kuratoriumid  päranduse-malsust wabastatud  on, kni mõni warandus ilma maksuta nende omanduseks saab. Kaubaweo hindasid 1. ja 2. järgu raudteedel hakatakse warsti raudteede departemangus „Pet. Wed." teatel läbi waatama. Aurulaew „ Nikolai", oli 21. skp. Shlüsselburist Peterburisse  sõitmas ja jõudis ju päälinna piiri ligidale, kui aurukatal lõhki plahwatas. Neli laewa teenijat ja kolm reisijat saiwad surma. Peterburi Eesti Jaani kirikus  on pühapäewal 19. septembril järgmised pruutpaarid kuulutatud: Rudolf Tammeweski, Aadu poeg, Haapsalust,  ja Leena Kranig, Hansu tütar. Haapsalu  maakonnast. Jaan Wuks, Mardi poeg, T. maakonnast, ja Ann Engelbrecht, Jakobi tütar, Wiljandi maak. Gotthard Wiesel, Jaani poeg, T. maak., ja Rosalie Emilie Wain.ann, Hansu tütar, Tallinnast. Peter Sawinsli, Hansu poeg, Rakwere Nr. 211. Posti M L ? s. 1839.