ümbriku andmise juures rahalise kirja teise wastu, mis tal warukas malmis oli, ümber wahetanud. Nii wiisi on see „Rumm" wiimaSte päewade jooksul mittu teenijat oma ohwriks teinud: ühelt 8, teiselt 9, kolmandalt  10, neljandalt koguni, nagu räägitakse 40 ütle nelikümmend rubla ära petnud. Üks neist ohlvritest palub meid tungiwalt kõiki teisa inimesi selle kelmi eest hästi hoiatada ja soowib südamest, et keegi hää mees kurjategija kinni tabaks. LiibUlvist pärit aurulaew „Oskar" on KriStianiast koju poole sõites teel kõige koormaga põhja wajunud. Laewa puusepp, kes kaptenile kättemaksta tahtnud, olnud õnnetuse tegija; ta raiunud laewa etteotsa augu sisse, millest nii palju wett sisse tulnud, et ainult laewal olewad inimesed suure waewaga ära pääseda wõinud. Süüdlane  on kinni wõetud. Rakverest. Järgmise kentsaka juhtumise  jutustab „Wes. Anz." Umbes kahe kuu eest tõi üks wana põdur lesknaene posti paalt raha kirja 7 rublaga ära, mida talle ta Peterburis teeniw poeg saatnud.  Waestemaja uulitsas M. maja ees langes õnnetu wanake minestusesse, ja kui teda möödaminijad koju lasknud kanda, jäi ta 7 nädaliks töbewoodisse. Rahakiri 7 rublaga oli aga kadunud. Kui nüüd terwemaks  saanud lesk hiljuti säältsamast majast mööda läks, mille ette ta umbes kahe kuu eest mahakukkunud, nägi ta maas üht kuwääri  olewat, mille ta üles tõstis. Kes jõuab wanakss rõõmu kirjeldada, kui ta ümbriku oma enese leidis olewat ja 7 rbl. raha selle sees terwelt alles oli. Terwe pitka aja jooksul ei olnud möödaminejad uulitsa ääres wedelewat kirja ümbriku tähele pannud, nagu oleks see taewataadi tahtmine olnud. Peterburgist. Wenemaa Luteruse kirikute pea konsistorium Peterburis pidas, nagu teatatud, hiljuti suuremat konwerentfi, kuhu kõik wiis riigi kindralsuperintendenti osawõtmisele oliwad kutsutud. Harutamise ja otsustamise asjaks oli kõigi Wene riigi koolide tarbeks, Luteruse usu õpetuse jaoks, ühist eeskawa Valmistada ning usuõpetuste juures tarwitawate raamatute üle nimekirja  kokkuseada. Sellele tööle oli riigiwalitsus  peakonsistoriumi nõuutanud. Nagu „Rcv. Ztg." pealinna teataja kirjutab, olla konwerents ülesande korda saatnud ja ühisele otsuseis jõudnud. Kõigi riigikoolide  jäoks saanud Ewangeli usuõpetuse asjus ühine programm kui ka öperaamatute üle nimekiri walmis seatud. Eskawa läinud sisemiste asjade- ja hariduseministeriumisse  kinnitamisele. Hiljuti oli Saksa saadiku, kindral von Werderi juures hilgaw vall, millest ka Keisri majesteedid, K. K. Suurwürft Troonipärija,  K. K. SuurwürStinna Xenia Alesandrowna  ja palju teisi Keisri perekonnaliikmeid  osa wõtsiwad. Esimise kadrilje tantsinud  KeiSri Msjestet Saksa saadiku prouaga, kuna Keiserina Majesteet kindral v. Werderiga  tantsinud. Pidu olnud wäga tore ja külaliste hulk 400 inimest suur. Buhara emir on Keisri Majesteedi haiguse ajal mosheedele palme pidamise tarwis raha annetanud ja Keisri Majesteedi terwMsaavMs mälestuseks Wene koolide UueS BuharaS 1000 rubla kinkinud. ZMMW on 23. Februaril kolm mõrtsukat kohtu otsuse järele äraukatud, kes Rolodycht külas ühe terme perekonna üratapuvd. Möndasugust. Nal.jakas küla käik. Ühe wõeraspidu pääl sai see küsimine ettetoodud, missugune rahwas kõige enam joowastawate jookide himmuline olla. Mõned urivasiwad lirlasi, teised Sakslasi ja mitmed kentsakad jutud sasivad sellel puhul ja tõenduseks räägitud. Lõpeks aga hakkas üks Wenelane kõnelema: „See mis ma kuulnud, et tähenda ühtegi selle wastu mis pea kuulda saate. Kõige hullemad kentsakamad joojad on küll wist Wenelased. Tõenduseks tahan ühe lookese jutustada, mis teised kõik kaugele selja taha maha jätab. Kuulake! Kaks suurekooli sõpra ei olnud pääle kooli aega enam kokku saanud. Üks neist oli ametnik Peterburis ja teine elas sügawal maa sees oma mõisa pääl. Nad wahetasiwad südamlikusid  kirsasid, sest nad oliwad tõelikud sõbrad ja waimuwennad ja nende kõige ihkawam soow oli, kord jälle kokku saada, et wana sõbrust uuendada, äraelatud aegasid meelde tuletada ja seda wiisi mõned päewad lõbusasti mööda saata. Lõpeks läheb Peterburglasel õnneks ennast omast ametist kaheksaks päewaks wabastada ja ta sõidab nüüd kiirelt maasõbrale wöörusele. Ühel homikul jõuab ta ilma ootamata sinna, kus ta omaks pahanduseks ja kurwastuseks kuuleb, et sõber kodu ei ole. Teener, kellele ta nimi ammugi tuttaw on, wiib teda oma herra kabinetti, toob pruukosti ja kaks suurt pudeli täit „staara wotkat." Meie hea Pcterburilane vn sellega wäga rahul, istub leiba wõtma ja leiab wotka nii mõnusa, et teener teda wiimaks teiste abiga sängi kandma peab. Lõuna eel tuleb majaherra koju. Kui ta nüüd kuulda saab, kes wöörusele  tulnud, on ta wäga rõõmus ja ruttab jala päält Peterburilast teretama. Aga wõtta näpust! Sõber kui tuhakott sängis, ei liiguta kätt ega jalga, noorskab, et seinad pauguwad. Kui kõik äratuse katsed midagi ei aita, jätab ta wiimaks rahule ja läheb lõuna-lauale. Oma südame rõõmus, et sõber teda kaua aja takka waatama on tulnud, punnib ta aina mehe eest ja soowib sääl juures magajale sõbrale head termist, kuna wiimaks isegi kogu tooliga küljeli kukkub ja teender teda niisamati sängi wedama peab. Peterburilane saab wiimaks kaineks ja läheb nüüd omalt poolt sõpra teretama. Aga ilma asjata waew. Sõber tõmbab „ paksu" et tuba rõkkab, magab kui põrsas põhus ja ei ole milgi wiisi pääl äratada. Pcterburilase aeg läheb igawaks, ja et igawaid tuudisi wähegi lühendada, saab „stara wotka" ette wõetud ja nii tublisti pruugitud, et küljeli maha! Teine saab sellel ajal kaineks, aga muidugi teada ei saa kuidagi moodi sõbra jutule. „Stara wotka" wöetakse trööstijaks künni Iman tedagi jälle sängi tirib, seda wiisi trööStiwad meie ilusad sõbrad endid kaheksa päewa läbi ja ei soa kudagi moodi ühe teise jutule, sest igakord kui üks kaineks saab on teine joobnud  kui tina. Wiimasel päewal ütleb aga majaherra teenrile: „Waata kui halw see staara wotka ei ole Jwan! Minu sõber Prohorowitch  on jällegi lakku täis! Mina pean linna sõitma. Kui ta üles ärkab ja wiina nõuab ära sa talle põrgu ja tema inglite juures enam anna kui üksainumas  naps! Tehku ta sinuga mis tahes! Meelitagu, ähwardagu, tagugu, aga ää anna! Mina ihkan teda ometi wiimaselgi päewal kainelt näha saada ja rääkida. Peterburglane ärkab, ajab wiina pääle, ei saa kõige Mandumise ega kära eestgi enam kui üks ainumas naps pea paranduseks. Kaine kui kirikurott ootab ta oma sõpra. Wiimaks sõidab tõld ukse ette. Tema jookseb wälja, sõbra wastu wõtma. Säül mis ta nääb! Sõber tõstetakse tõllast wälja täis kui kaan, kägiseb aga weel raasuke ja ei tea maast ega ilmast midagi, ning herra Prohorowitch peab koju sõitma, ilma et kaheksa päewa sõbra mõisas elades, temaga rääkida oleks saanud. Kassi läbi surnukskriipsutud.  Könisbergi linnas sai minewal kuul üks 10 aastane poiss, kes teiste omasuguste üleannetutega suurt kassi piinas, haledat surma. Nad loopisiwad mitmekesti kiwide ja kepidega üht suurt kassi. See näugus ja palus esiti armu. Korraga kargas ta kõige õelama kiusaja pääle, kriipis küündcga ta näo lõhki ja ammustas teda nõnda palju, et poisiks mõne tunni pärast hirmsa waluga suri. Ma soowiks, et iga armuta poiss, kes loomi piinata ihaldab, seda loeks. Kurb lugu. Marino linnas on üks hale lugu sündinud. Tropp soldatid oliwad wäljasaadetud mässajaid karistama. Mässajad ei andnud alla ja seeläbi tuli äge wõitluS. Mõlemilt poolt anti tuld. Mässajad saiwad kahjuga tagasi löödud. Pärast wõitlust leidis üks noor soldat, et tema ema oli surnuks lastud. Ahastus asus tal südamesse ja ta arwas, et ta ise oli oma ema ära tapnud. Seltsimeeste keskel, ilma et keegi oleks wõinud keelata, laskis ta enesele kuuli läbi pea ja lõpetas nii oma noore elu. Kõige rikkam naisterühmas maailmas on Hetty Green Nju-Dorkis. Talle tuleb iga nädala 57,000 dollarit kasud sisse, aga ta elab nii ihnsalt, et waewalt 7 dollarit nädalas kulutab. Tema elukambbrikene  on 9 jalga pitk ja lai. Hõiska jälle. ÄlZiska jälle eha lind, D Ammu ihkan kuulda sind, So lahket laulu häält. Miks sa waikid kas so rind Enam laulul' paisu sind Ma ootan ehal mäelt! Kuule kuida lepa lind Ammu ootab hüüab sind Laulma mõsastikku: Aga tema weidcr hääl Eks sa kuule juba mäel. Häälitseb ta ikka. Lenda ligi eha eel Tõsta kord weel tuimal mäel Sa lahket laulu miit! Siis ka paisub minul rind Käin ehal kuulmas sind Kaub külaline siit. A. K. Ma önnetu. ZMa õnnetu, miks armastada wõtsin sM Ma sind, mu kallike, nii südamest Ja sellega nii rängast ennast petsin. Et lootsin so käest waStu armastust! Ma õnnetu, mull külmalt pöördsid sina Nüüd selga, miks? ci seda tea ma, Wõib olla, et so wäert ei ole mina. Siis soowin, et sa leiaks paremal Ma õnnetu, siis tahan Ma maha. Kõik mõtted, õnne pääle igawest Sest õnnelikuks ci wõi ükski teha Mind nüüd, kus sa mind lükkanb südamest. Ma õnnetu, sa õnnetumaks jääda Ma tahan nüüd sa ikka igawest; Ma õnnetu, kuid sulle soowin seda. Et õnn sind iialgi ei unustaks! ZlasckA. M 12 Saarlane, 1894.