Saarlane UM Üleüldine politiku ajaleht maa- ja liniiarahmle. Ik 3t. Teisipäewal, 1. Augustil 1895 XI!. aastakäik maksab: Postiga saadctud aastas. J „ Pooles aastas I „ 23 „ Ilmub igal ..Saarlase" toimetus sa «väljaandmine jluresaareö kaubauulitsaö ur. 17. Kirjad käiivad : Saarlase toimetusele, Kuresaares Kuulutuse rida ehk selle ruum. —S— Tähelepanemise wäärt kirja noortele tütarlastele, kes Peeterburisse lähemad,  owaldas Peterburis olew noorte tütarlaste  eest muretsemise Ewangeli-selts «Arensb. Wochenbl." Nr. 11. Et nüüd see aeg läheneb, kuS ka mitmed Eesti tütarlapsed oma kodumaa ja kodumaa linna mnhajätawad ja Peeterburisse reisiwad, siis arwame wäga kasulikuks, seda kirja ka siin kohas awaldada. Kiri on järgmine: „Selle püäle waadates, et nii palju noori tütarlapsi Eesti-, Liiwi- ja Kuramaalt oma leiba Peterburist otsiwad, peab üks üleskutse  nimetatud kubermangude ajalehtedest läbi käima, ja Ewangeli selts palub, et iseäranis ka õpetajad ja lastewancmad seda üleskutset tähele paneksiwad. Ei wöi mitte küllalt tungiwalt selle eest «hoiatatud" saada, ilma kindla lootuseta, ainult „hää õnne pääle" ei maailma näha  kodumaad  ja isamaja maha jätta; kui sagedasti ei muuda loodetud õnn pisarate-ieiwaks ümber, ja termis langeb halwale kliimale ohwriks! Jasääl, kus tingimata tarwis ei ole teenida, kas ei oleks mitte parem nendele platsi anda, kes sunnitud on wõorale  rajale rändama? Kõrgem palk ci ole päälinnaS mitte ikka ühesugune hää ümberkäimisega  ja kristlikkude kombetcga. Karjakaupa  woolab iga aasta noori tütarlapsi päälinna wiimakS läheb nende tarmita- mine wähemaks. Juba mitmed on nädalate kaupa aSjata passiliku koha pääle oodanud, iseäranis, kui nad töö püäle mitte õige osawad  ja sündlikud ei ole. Mis peab siis pääle hakkama, kui kaasa toodud raha otsa on lõpnud,  lootust teenistuse pääle ei ole ja kojureisuks  raha puudub? Suure linna nõudmised on nendest ka hoopis teisemad, mis kodumaal noorte tütarlaste pääle pandakse, kombed ja pruugid, kõik on wõõrad: kui palju ei soowi näituseks kohtasid majaproua abiks—sarnaseid  kohtasid ei ole aga Peterburis pea sugugi saada! Kui aga häda noort tütarlast kodunt kaugele sunnib minema ja tee teda Peterburisse  wiib, siis olgu need read juhatuseks «Noorte tütarlaste eest hoolitsema Ewangeli seltsimaja" juurde; olgu korteri andmises, hää nõuu jagamises ehk kristliku usu kindlustamises,  mõnelegi üksikule tütarlapsele on selts juba teiseks perekonnaks saanud. Tungiwalt palutakse aga, mitte ilma kohaliku  õpetaja soowikirjata ehk endiste leiwawanemate  hääde tunnistusteta Peterburisse tulla, hiljem teatuste nõudmine kodumaalt laseb palju aega raisku minna. Noored tütarlapsed, kes kuni kohasaamiseni seltsimajas  elada tahawad, peawad tarwiliku raha kaasa tooma, et linnamaksusid passi fissekirjutamise juures, umbes 2 rubla, tasuda ja kümme rubla korteri eest kuu päält seltsi kassasse sisse maksta. Wõla pääle ei wõi wastu wõetud saada. Sissekirjutamise maks wastuwõtmise juures on üks rubla seltsi hääks.  Seltsiliikmeks  jäämine, kus juures wäikene aastamaks  tasuda tuleb, on soowitaw, sest et selts põhjuskirjade järele ainult nende eest hoolitseda tohib, kes seltsi poole hoiawad. Pühapäeiva koosolekutele, mis pääle lõunat kell 2 ja 6 wahel ära peetakse, wõetakse bäämeelega Ewangeli usulisi tütarlapsi wastu, kes kristlikust ühendusest, lugemisest ja lauludest rõõmu tunnewad. Kõnetunnid seltsi asjus seltsimajas: esmaspäewal ja neljapäewal kell 10—11, teisipäcwal ja reedel, 2—3. Adress: HoiiiionmiMüointt iiep. 4, Looonouuuivnenoil. Ewangeli  seltsi eestseisus annab hää meelega lähemaid teatusid." Ilu ja süda. 52 K. Lõiken i uudisjutt. Isa! kiljatas Preedik läbilõikawal häälel. Isa. «wid ka mulle ialgi andeks anda? Wõid sa mind wecl oma pasaks nimetada? Preedik. minu poeg! hüüdis manamees liigutult ja surus poega oma rinna masin. Tükk aega jöimad nad teine teise kaenlasse, kumbgi ei lausunud sõna, kõik oli nii waikne . . . Ma olen aga wäga raskesti sinu ivoötu eksinud isa! hakkas Preedik miimakS Me rääkima. Ma ei wõinud kogunisti sinult mite enam andeks andmist toota, aga ometi näen ma nüüd, et sa mi armuline oled; sa oled mulle andeks annud! Jah. ma olen raskesti eksinud, aga selle eest olen ma ise rängasti kannatanud! Kõik. mida ma sinu juurest kawalusega petsin ja warastasin, ei toonud mulle õnne maid sai kõik ülekohtu läbi hukka ja ja Miss jõin kerjajana järele! Ma jutustaksin teile oma juhtumisi küll häämeelega pikemalt aga miss aeg ei anna seda mitte, sest ma tunnen oma surma Ehedal olema t! Nii palju ütlen aga meel: Wilhelm Riik, minu oma seltsimees oli see, kes mind paljaks riisus! Meie saime oma jooksu teel ka She HSS koha pääl teenistuse, teenisime tükki raha; pärast wõttis Willcm kõik oma kätte, ka seda. mis mull kodunt kaasas oli, pistis putkama ja sina jäin kerjajaks! Oh kui walusasti ma ps kahetsesin! Ma mölasin nõuuks, sinu juurde tagasi tulla ja ära kadunud poja musil õõlda: «Ms, ms olen pattu teinud tacwa wastu ja finn ees ja ei ole wäärt et mind su pojaks hüütakse!" Aga isa, kas sa wõid siis ka tõesti mulle andeks anda? Wöin ma nii pitkalt sinu halastuse pääle loota? Ole aga rahul Prcedik, ütleS isa waikse häälega; kõik on andeks antud ja unustatud! Taewale olgu tänu igaivesti! hüüdis Prcedik.  Nüüd wõin ma ometi rahulikult oma surma tundi oodata! Aga Paul, ütles ta käega Pauli lähemale kutsudes, ka sinu wastu olen ma wäga palju eksinud ja pean küsima, kas sa wõid seda mulle ialgi andeks anda? Minul pole sinule midagi andeks anda! kostis Paul. Kõik on juba andeks antud ja hääks tehtud ja minul on wccl tarwis sinugi wastu tänulik olla! KaS sa soowid Prcedik, et ma sulle pean jutustama, kuda lood praegu meie wahel seisawad? Ma palun seda teha, aga õige lühidelt, sest minu aeg on kasin! ütles Preedik. Paul jutustas nüüd oma wiimafi juhtumisi lühidalt ja tähendas ka, kuda Preediku isa teda oma koha ja wara pärijaks oli teinud. See oli ka ainus õige tee, mis isal selleks sünnis ja lahti oli! ütles Preedik. Wõtta kõik Paul ja päri enesele, sest kõik oled sa õigusega ära teeninud! Ka minu õnnistus jäägu sinuga, kui see ehk ka midagi mõjuda wõib! Aga nüüd pean ma ruttama, et ka oma õele mõne sõna wõin ütelda, sest ma tunnen minu aeg on ligi! Leena tule muie ligemale! Leena täitis soowi ja wõttis walusa nuutsumisega  surija wenna ümbert kinni. Leena, alustas Preedik, sa tead et ma rae- kesti eksinud olen, aga ma olen ka oma nuhtlust selle eest saanud. Ma olen palju kannatanud ja olen mitme häbi ja karistuse witsa all olnud! Kaks korda on pikne mind löönud, teise korra pääfin sellest õnnelikult, aga seekord ei päästa mind enam keegi, maid kole haud hirwitab mulle waZtu, mille sisse ma ka ilma kõhklemata langen! Aga see haud ci ole mitte enam kole ja hirmutaw, kui mulle kõik saab andeks antud! Aga armas Leena mis sinuga on juhtunud, sest ma näen, sa oled wiletsaks  ja wigaseks jäänud? Nuttes jutustas nüüd Leena, kõiki juhtumisi enese ja Pauli wahel ja ka oma kurbe õnnetusi. Wuene laps! ütles Prcedik õhateS. Sa oled Pauli wastu raskesti eksinud, aga selle eest oled sa ka ise kannatanud! Aga katsu sa nüüd tema wastu kõik jälle hääks teha ja alati tema tõsine ja truu sõber olla, nõuda et Paulil ega tema abikaasal sinu üle midagi pahandust ei tule! Elage siis hästi, teie kõik minu armsamad ! Jumal olgu teiega! Preediku silmad wajusiwad kinni ja ta uinus magama. Waikselt ja palwcs scisiivad teised tema moodi ees ja ootasiwad iga silmapilk wiimast hinge tõmbamist. Korraga lõi Preedik meel järsku silmad  lahti ja luges walju läbilõikaja häälega neid sõnu: Surma wäraw seisab minu ees lahti! hakkas  ta rääkima. PääSinist enam ei ole, aga ma loodan, et tocwa uks mulle mitte enam ei ole kinni udud- Rõõwli wastu ütles Jeesus riötisambaS: Isamaalt. Kuresaarest. Laupäewal, Majesteedi Keisri Ema nimcpäewal, peeti kirikutes jumalateenistust ja linn oli piduehtes. Saaremaa rahukohtunikkudekoo uus eesistuja hr. FilcwSki jõudis 20. Juuli hommikul Kuresaarde. Sellsamal päewal tuli siia ka Riia ringkonna kohtueesistuja hr. Maksimowitsh siinseid rahukohtuid rewi« dcerima. Rcwidecrimine wältas 3 päewa. 23. Juulil sõitis hr. Maksimowitsh siit ära. Et Kuresaarcs wäga wähe katoliki