Saarlane Klkiiiiiillk politilla esileht maa- ja linnarahmale H 3. Teisipäewal 31. Januaril 1892. IX. aastakäik! maksab: Saaremaal aastas .... 1 rbl, 30 kp> Postiga saadetud aastas. s „ ~ Pooles aastas 1 „ Ä3 „ Ilmub igal teiftpä-SHVcrt. ~Saarlase" toimetus ja iviiljaandmine Kurcsaares kaubanulitfas nr. 17. Saarlase toimetusele. Kuresaarcs. Kuulutuse rida ehk selle ruum Suuandmisest. (Lõpp.) 1. Armastuse suuandmine on see kõige ülem ja püham suuandmine, sest kõik mis armastusest ei tule, on paljas tühi tembutamine ja petmine; õnnelikud on kõik need, kellel armastuse suuandmine on osaks saanud, sest armastuse sidemed ulatawad  taewani! 2. Sõpruse suuandmine on teine wend armastusele. Uks sõber, kes tõesti so sõber on, on kõige kallim ilma pääl; kui sa oled ühe ustama ja truui sõbra leidnud, kellele sa kõik oma saladused ilma kartmata südame päält wõid awaldada, siis ära keela temale selle sõbruse täheks suuandmist! Õnn sellele, kes on ühe ustama  ja truui sõbra leidnud! 3. Truuse suuandmine on armastuse ja sõbruse kolmas wend; sest kui sa oled sõbra leidnud, siis ole ka selles sõbruses truu ja pea seda pühaks, mis so sõber sulle on omast saladusest awaldanud. Olgu sõbra kasu sinu kasu ja sõbra kabju sinu kahju! Ole rõõmus selles usus, et sull üks truu sõber on ja selles truuses andke teine teisele suud! 4. Au ustuse suuandmine peaks küll kui neljas wend olema ja on ka. Kui armastus, sõbrus ja truus käsi käes käiwad, siis ei puudu säält iialge auustus; aga et auustamist ka mujal kohtades ja muul wiisil ette tuleb ja ülepea nõuutak- se, siis on ka kadeduse suuandmise paljugi auustamise suuandmise seas leida. Palju on elusaatuse sunnil otse kui sunnitud seda wäljaspidi auustama, keda nad omas südames  otse wihkawad, ehk ei suuda auustada. Seesugusel moel on siis suuandmine otse äraandmine ja selle püha asja teutamine ja pahasti pruukimine. Wabatahtlikult tegema jäänud auu, ärgu püütagu iialgi sundimise waral korda saata. 5. Onne soo wimise suuandmine  käib ka wenna kombel teistele järele, sest et õnnesoowimine ka kõige päält ikka sõbradele saab antud; aga õiges tähenduses  on temal ka weel laiemad piirid, sest õnne soowida ja paluda peame küll kõigile, kes ilmas elawad, aga see sünnib uuel aastal  ja suurdel pühadel kõige enam, siis weel pulma ja sündimise päewadel. Tõsine armastus on kõikide asjade juur ja ülespidaja  ! 6. Lahku m i s e suuandmine. Selle seas tuleb ka wanemate, laste ja abielurahwa  wiimased soowid ja ihaldused awalikuks  Oh, keda ei peaks küll liigutama ühe wanema ehk lapse suuandmine tema wiimasel lahkumise tunnil, kui ta weel wiimast korda omakstele suud annab, see on üsna wõimata katsuda ära seletada, waid seda tunneb üksi see kõige paremine, kellel lahkumine lühema ehk pitkema aja pääle käes on. Siin oleks ka weel nimetada õnnis- tamise suuandmine, mida wanemad enda lastele lahkudes osaks lasewad saada, aga see läheb juba lahkumisega pea ühte kokku. 7. Teretamise ja jumalaga jätmise juures ei ole küll nieil Eestlastel weel moeks saanud suud anda, nagu see Juuda rahwa juures juba manast ajast oli, siiski tuleb seda meie rahwa seas ette, et armastuses  ühendud üksi teretamise ja jumalaga jätmise juures suud annawad. Teised suutelewad  ainult käe pääle; kõige enam tegewad alamad oma ülemate wastu nii. Kõige rohkem oleks aga see soowida üksi waimulikude ametnikudele ehk lastele, kui nad oma ristiwanemaid teretawad ehk jumalaga jätawad, sest siis õpiks nad maast madalast juba wanemaid iseäralisel lugupidamisel auustama ja pärast teadma, kes waimulikult nende wanemad on. Enne oli ka laulatamisel mõnes kohas see mood olnud, et noor paar altari ees oli kohustatud teine teisele suud andma, aga mikspärast see mood nüüd kaduma ja koli kambri on heidetud, ei ole teada. Soowida oleks, et suuandmine meie rahwa juures edasi kestaks, aga ikka selles tähtsuses,  mis temal tõe ja õiguse poolest olema peab ja on, aga mitte, et teda kawaluse ja kurja meele katteks saaks pruugitud, nagu see ajaloos nii mitme juures on awalikuks tulnud. Ühendagu ja köitku see manast ajast kalliks ja pühaks 7 Unustatud kindlus. Ümberpannud N. Kl Kaheksas peatu k. Wastuwõtmise saalis Samorini juures oli jälle üks koosolek. Sell päewal ilmusiwad  tema trooni ette kaks inimest, kes meite auusa lugejale juba ammu tuttawad on. Need oliwad Pulko ja Maja. Mõlemad  oliwad arusaanud, et nemad wangifi wägiwaldsel wiisil ei wõi päästa, sellepärast katsusiwad nemad heaga. Kas sina üks nendest kindluse Portugefidest  oled? küsis Samorin Pulkot. Jah, Samorin, wastas korporaal Kuidas ei ole sina mitte man.gi sattunud? Mina magasin, kui kindlus ärawõetud sai, wastas Pulko. Mis toob sind minu juure? Mul on Samorinile üks tähtjas sõnum teada anda. Räägi. Mitte ennemine, kui ma oma maameeste  üle olen arusaanud, wastas Pulko. Anna nemad priiks, Samorin, ja sina pead teada saama, mis mina tean. , Sinu ülem on surnud, rääkis Samorin. Pulkol käis üks wärin läbi keha. Räägite tõtt? Püha Braama juures, ma ei maleta. Siis olete Teie teda surmata lasknud. Ei, wastas Samorin. Tema katsus ärapõgeneda ja langes ujumise ajal krokodillide  kätte. Missugune hirmus surm! ütles korporaal ahastusega. Ja minu süü pärast on tema waene surma saanud! Pulko süda oli nõnda walu täis et ten a äraunustas, kus ta oli, ja ahastuses  omad juuksid peast ära kiskus. Maja waigistas oma armukest wiimaks niikaugele, et tema oma soomimisi mõis ettepanna. Ta seletas Samorinile, et ta tulnud oli oma wennale ja isale priiust paluma. Lase neid priiks, suur Rajah ! palus ta ja tõstis paludes omad käed tema poole üles. Samorin waatas osawõtlikult Hindu tüdruku pääle ja rääkis siis: Sinu mend on ärapõgenenud. Tema läks Portugeesi tuppa ja põgenes, kuidas arwata on, temaga seltsis. Kas tema nüüd ka krokodillide roaks saanud on, ei tea mina. Tema osawuse juures ei ole aga seda mitte loota. Sinu isa peab nüüd tema eest mängis olema. Maja lootis, et mend wist ära pääsnud oleks, sellepärast palus ta oma isa priiks. Tema on mana, oh würst, rääkis ta, halasta tema hallide juukste pääle. Tema nägi omas noores põlwes paremid päiwi, anna temale üks rõõmus wanadus! Rajah mõtles kaua järele, wiimaks ütles ta: Mina annan sinu isa ühe tingimisega  priiks: Astu sina tema asemele. Mina kuulen, et sina osaw oled ja tantsida mõistad, kui üks näkk. Hea, ma anna sinu wennale andeks ja sinu isa priiks, kui sina minu pereneitside hulka astud. Kena Maja silmad hiilgasiwad, tema nägu läks walgeks kui surm ja tema sirge keha mürises. Mis sa nõnda kaua mõtled, rääkis Samorin. Mõtle, et sinu isa minu wõimuse  all on ja et ma Sadid surmata lasen, kui minu luurajad teda kätte saanud on. Maja oli ikka alles mait. Nüüd aga wõttis korporaal sõna: See tüdruk on minu pruut, rääkis ta, sinu sõnad pahandawad mind, Somorin! Üks wihane pilk trehwas rääkijat. Kuidas sa tohid minul üht sõna wastupanna, wilets Portugesi! hüüdis rajah. Mina räägin, mis õigus on, ühe priimehe õigus! wastas korporaal külmalt. Esimene, kes kät selle tüdruku külge paneb, teeb mind enese wiha Vaenlaseks. Samorin naeris pilkawalt. Maja jäeb minu palasti, rääkis ta. Mitte enne ei tohi tema siit minna, kui Sadi, tema wend, priitahtlikult tagasi tulnud on. Wilets kelm! hüüdis Pulko ja