Nn oli ust weie kodumaal ainult rüütlite tööriist ja nende tajude eest wõitleja, ehk teiSte sõnadega üeldud: usulik ja kiriklik elu pidi siin niisugune olema, kui rüütlid seda hääks arwasiwad. Kuidas vahva vaimulik seisukord oli, keS ju raskete maksude läbi oma pastorist ülesse pidafiwad, kellel sellega tegemist! Nmnmlik seisus ja rüAliseisuS pi awa dkäsikäeS  töötama, stiS õitseb mõlemate nisu, soe on see põline põhjusmõte, mis aaStasadanded läbi on makSnuv ja kuni lueie päiwini niatab. Teisiti ei tohtinud kee olla ja kuS sarnane lugu nähtavale tulema kippus, fiiS katsuti seda kõige «Sega maha suruda, k«S juures otstarbe kõiki abmöuufi pühendas. Näituseks oli kolmas ristiusu õpetuS Greeka Õigeusk mitmel korral ja mitmes kohas Vallimaale sissetoodud. -See oli ainuke ristiusk, mida tule ja mõõgaga, Vögiwckkka ja sundusega laiali ei laotatud, waid kristliku weunaliku armastuse ja Jumala sõna sõjariistadega. Missugust tagakiusamist see ust meie maa Vägevate poolt on kannatanud, seda ei luba meie ruum siin pikemotlt seletama hatata ja wiikS see ka praeguse kirja juhtmõttest  kõrwale; olgu ainult tähendatud, et õigenjulised  alleS tänavu jaanuari algul seda päewa pühalikult mälötostwad, kus Jurjewi Õigeusu preeSter Jstdor SheS seitsmekümne oma koguduse  liikmetega mõne saja aaSta eest meie maa sÜütlite käsul Emajõe jää alla heideti. Nii tegiwad kristlased kristlastega. (Järgneb) Mmeli kuningat kummardada kasib, kui ka Rooma ehk Mlraeka paganate õpetuses, kus jumalate ja inimeste Jsat auuStati, oli oma kokkukõla, mida uue usu õpe- Hyses tunda ei olnud. See wahe oli pea niisamasugune,  kui täiSkaswanud inimese ja lapse palwe wahel. Muidugi ei Võinud Tiitus sellest kõigest aru saada, Suid ta tundis, et Juuditi palwe wähem iseenese armastaja  ja enam loomulik oli, kui Akteeja palwe. Selle üle järele mõteldes sammus ta lossi koridori  mööda edasi. Kõik oli waikne. Neero oli Poppeiaga  söömas, orjad läksiwad magama. Ta astus suurte atriumi, kus ta sammud marmori põranda pääl tumedalt wastu kõlafiwad, ja laks fäält teenrite eluruumide  poole. Köögis toimetasiwad weel kokad mingisuguste  maiuse roogade kallal Neero jaoks. Tule «algus paistis laia joonena uksest Välja, ta jäi «eel minutiks seisatama. Noor greeklane, kokk, laulis häSde toitude ja weini kohta ühte laulukest ja kui ta «ma tööga lõpule oli jõudnud, ütles ta oma seltsimehele: „K»idas wõifiwad need priiskajad maailma ära wõita?" „Sa paned ikka rasked küsimused ette, Dolius," waStas see. Ma ei tea, mis sulle wastada, kuid tean soda, et kui see toit hätti Valmistatud ei saa, siis üks meist õpetada saab." Greeklane ohkas ja hakkas uuoSti töAe, ja Tiitus sammus pikka koridori mööda edasi, kust wäsinud orjade  norskamine kuuldus, kes mölemil pool oma kambrikestes  puhkasiwad. Koridori otsas astus üks mseS, keS prka mantli sisse oli mässitud, ühte põlewat tõrwa lsnti käos hoides, kusagilt kambrist wälja ja läks ruttu koridori mööda edasi. Ta ei pannud Tiitust, kes tema järele läks, tahate.  Tundmata inimene astus lossi aeda ja Tiitus tahtis tema järele minna, kui ta mõned sammud me- sest eemal tagasihoitud häälte suminat kuulis. Ta tõmbas  lühikese mõõga wälja, -mida ta ennem anu. kui tarwituse pärast kandis. Roomas ja terwes Jtalias oli seaduse käsi -raÄr ja sõjariistata inimene Võis Rubikoni  jõest Regmmini minna, ilma hädaohtu kartmata. Kuid Neero lossis juhtus kõiksugu ootamata aSju ja Tiitus oli «äga rõõmus, et -sõjariista kanda Võib. Uksest wälja Vaadates nägi ta salka inimesi, umbes kaks- kuni Viisteistkümmend, kes pikku mantlist  ja näokatteid kandsiwad ja tõrwa lontifi käeS hoidsiwad.  Tiituse wooruSte hulgas ei olnud mitte ettewaatust.  Ta astus julgesti ette ja hüüdis: Mis see tähendab, mis teie süäl teete?" Ei mingisugust wastust saades haaras ta ühe neist kinni ja kiskus selle näokatte eest ära. See oli Tigellinuse ori, wiimane nurjatu, päris oma isanda Vääriline, kes alati tema abi tarwitas, kui mingit kölwatumat  ehk ülekohtust tööd korda saata tuli. Meie täidame Tseesari käsku," wastas fee Vihaselt. .Missugust käsku?" küsis TiituS. „Seda wõid sa minu isanda käest küsida," wastas  ori. Ma küsin seda teie mõlemate käest," hüüdis TiituS  Vihaga. „Wii mind paämehe kambrisse." Ori näis kahtlema, aga ei julgenud wastu panna. Tiitus raputas teda nii tugewaste õlast, et see kõik kahtlemised maha jättis ja minema hakkas, läbi hammaste  urisedes: „Olgu pääle, sinule seda pahem." Tal oli SiguS, sest et Tigellinus, selle üle rõõmustades,  et soldati alandada Võib, teda kurjalt naeratama  orja kuuldeS läbi sõimas. „Kui julge ta aga ei ole," rääkis piiämeeS, „toppib  ennast sinna, kuS teda ei tarvitada. Tema kohuS on Greeka tüdruku järele Vaadata, aga mitte lossi asjickeHe ennast segada." Orjad, keda ta kinmpidanud, täidavad Tseesari käsku, kas tal sellest seletusest -«eel Allalt ei ole? Tiitus kuulatas nurjatuma armuosalise pilkamist külma rahuga. Meeletu Tseesar tegi seda wõlla rooga päämsheks ja TiituS auustas tema ametit, kuid tema sõnade läbi pahandatud saada näis temale niisama weider,  kui Poppeia koerakese haukumise üle Vihastada. Ta wastas rahuliselt, et ta tarviliseks arvas, orje kinni pidada, sest et lossi järele vaatamine tema hooleks on antud; kui nad aga Tseesari käsku täidavad,  siis ei ole temal muidugi selle kohta midagi ütelda. Selle päale astus ta kambrist välja ja ori ruttas  oma seltsimeeste juurde. Tund aega hiljem laks Tiitus aeda, et enne magama  minemist värsket õhku sisse hingata. Ta seisis künka jalal, kui tuul waljemine puhuma hakkas ja, Via Lõnga poole linna paale vaadates, nägi ta esimest tule leeki Suburi kohalt tõusma. Tulekahjud oliwad selles eeslinna jaos harilikud asjad ja sellepärast vaatas  Tiitus hooletumalt tule leekide pääle. „Politsei päämehel saab tubliste tööd olema," motleS ta ja sammuS edasi. Umbes kümne minuti pärast tuli ta endise koha pääle tagasi. Sellel ajal tõusiwad selles liuna jaos kolmes kohas leegid loitama. „Asi on juba tõsine," arvas ta, „kui kiiresti appi ei minda, põleb terve Suburi eeslinn maha. Ümberwaadates nägi ta tulekuma ka Velobrumi kohal. „Jumalad!" hüüdis ta, „Room põleb!" Ta jäi kahtledeS seisma ja ei teadnud, mis ette võtta ; järsku tuliwad tal tõrwalontide kandjad orjad meelde. „Noom! Room!" hüüdis soldat, „T ema süütas Rooma põlema!" Sellel minutil paistis tuleleek Via Lõnga alamast  otsast ja tormas turuplatsi poole. Tiitus ruttas mäge mööda alla ja joÄsis aiast wäkja selle tee pääle, mis Vesta templi poole läks. Tuhanded hirmust meeletumaks  jäänud inimesed tungistwad kurika poole ja wiisiwad esite ka teda enestega ühes edasi. Ta wöitleS  meele äraheitlikult ja pääsis miimaks ometi turuplatsi  poole. Siinwõis tuli hoopis wähem kurja teha. Suured kiwimajad okiwad terweks jäänud ja ainult poed ja telgid tule roaks saanud. Need põlesiwad weel parajast?, kui Tiitus VeSta templist mööda jõudes  turu platsile jooksis. (Järgneb.) Awalik kiri Eesti ajalehtede toimetajate  wahemeeste asjus 18Aö-da aaSta lõpul, pärast seda kui EeStr ajaibehed aastate jooksul teineteise wastu oma Kõneviisi ja mõtete Vahetamise poolest kaugemale oliwad läinud, kui see neile enestele ja nende lugejatele soowitaw oli, wöeti nöuuks, asju, mis sarnaseid waielusi sünmtasiVad, toimetajate eneste «ahel, ilma awalise kärata ära õiendada. Pääle ollwad kõige 9 Eesti ajalehe toimetajat  Me nöuu psolt, pandsiwsd jookswa asja njamise kohused mmu pääle ja käisiwad aegajalt TallimmS ning Taara linnas koos. Oma wahel õiendatud sanoad kõik niisugused Mi aSjad, nrks sinult ajalehtedesse ehk nende toimetajatesse puutufiwad ja ilma üleüldse tähtsuseta oliwäd. Selle siSsefeaVluse HSS tagajärge pandsiwad kõik rähwa elust osavõtjad, mmrtt ka kodumaa Mene ja Saksa ajalehed tähele. Kodumaa lehtede  järele teädustafiwad siSfeseadlusest rahul okdmvalt mõned pää linna lehedki. MiS minusse puutub, siis aStuu ajalehe toimetajate Vahemeeste asjaajaja ametist tagasi, mille j»mres ma kõiki neid, kes selle talituse minu hoolde andsiwad, usalduse eest südamest tänan. Haapsalu», -8. heina k. iLBS. Vavä. jur. K. Hellat. Kahjatsusega lugesime eelseiswaid ridasid. Kahjatsusega saawad wist ka mitmedki ajalehtede lugejad seda lugema, sest nüüd wöib wana tants Vähest jällegi pääle algada. Lugejad mäletavad wist weel kõik, missugune seisukord aastat kolm tagasi EeSti ajalehtede «ahel walitses: Üks sõimas ühte, teine teist, ei lepitud enam ainu üksi toimetajatega, waid tungiti ka juba nende perekondade kallale. Toimetajate tülid olid pää asjad, teaduslised tööd ja õpetlikud  kirjad erakorralised küsimused.— Asjale pidi ots tvbema, tühjad tülid taltsutatud saama, sest mehed viivad tülist tüdinenud, rahwas  nõudis omalt poM rahu. Asi wõeti pikema Mutuse alla, leiti hädaste tarvis olevat, mõistlikumat  Lmmi ajalehtckes jalule seadida, aga et mehed omaS ägeduses vibud wihas vinna olid tömbauvd, ei arvatud asjaga mitte enam ise valmis saoda, sellepärast valiti vahekohtunikud  ja pabuti hra vn»ä. jur. K. Hellat, kui era inimene, asja juhtimist oma kätte võtma, mida see ka lahkel meelel tegi. Ajalehtede toimetajate  koosolekud algasid, vahekohtunikud tegid agaraSte tööd, tükid, ajalehtedest, olid kui pühitud,  ainult mõni piste, tonge ja sopa sületäis vilksatas kellegi „riiu-kuke" sulest, rahva ette, valge kätte, kes muda, loopimist tähtsamaks tahtstd pidada, kui õpetlikku tööd ja fiiS rahu püüdjate eluhoone alust öõnistama hakkafiwad, kuni need pidid koost lagunema. Kui ka tülid edaspidi piakfiwad tulema, saab „Sakala" neist võimalikult vaikides ja põlastusega mööda minema,  teades, et ka kõige kurjem koer siis häbenedes vait jääb ja ära läheb, kui ta näeb, et tema kurjusest vähematki lugu ei peeta. Kahjatsedes piame aga sellepääle mõtlema, et see kaunis ühendus nii peatselt pidi hingusele minema, kuna aga selle asja juhtijale Hra Oavä. jur. K. Hellatite, nüüd lahkumise korral, kõige tema hoolsa töõ ja vaeva nägemise eest oma südamlikku tänu avaldan. Viljandis, 16. juulil 1 98. A. Peet, „ Sakala" toimetaja. Politika ringwaatus ja wäljamaa sõnumed. Kas LSda, wsii rahli? see vn praegu politika ilmas pääküsimuS, tuid õiget otsilst ei oSta selle tohta Uähtawatte pvaegu ka noed anda, kellede käeS aLja vtsuslamine seisab.  Teated, mSS selle tahta tulewad, käiwad Mtsa üksteise wastu, mis täna tõendatakse, tehakse homme Ähjaks. Ainult -nnpalju on kindel, et mAemil pool rahutegemise -igatsus ikka kaSwamaS on, kuna rakiStuS aga selles seisab, et Hispamas juurtest kaotustest kuuldagi ri taheta, ameviklased aga -wõim-alikutt suurt suutäit haarata pSkawlld ja ainult jöllepSrast svda «dast ajada tohawad, et Hjspaniat järeleandmisele  sundida. Selge on aga ka, et kui hispanlasod kõigist semStost rasketest -kavtuStest hoolimata, sõda edasi -pidada otsuLtawad. siis wäga raAe on, sarnases otsuses praktikalisi põhjusi leida; ainult see TvotuS «õib neid selleks  julgustada, et nühÄSti Kuuba, km Filippinide  mässajad amoritlastega karwupidi kokku faawad minema, mille läbi järsku sarnane jSjajvuud  wälja kasivaks, mis amerlllasi -tõsiselt takistaks. Missugused põhjused kindral Torali suudiftwad,  Santiagot ära andma, see on Veel tmne, kuid tvist iste vliwad need -esiteks wäga kasin suurtükkide hulk, mis hiSpanlastele wõimatumaks  tegi, Amerika suurtüki .«äge Elganei  ja St. Juani wahel olewatest ArgusGudelt  minema kihutada, tersM oli ka HoWumoo» naga Lõstsölt kitsikus käeS, ja sarnasel aSjaluol ei jWuud midagi muud Paremat teha. Ainuke, mis Mch teha olekstwad tvõenud, on fee, et nad järsku «Äja tungida ja amsMMest läbi lüüa HatsuSfiwad., olgugi, et avZAWsest osawvtjate arw Mitte 24,000 meest ei vttmd, nagu Amerika poolt kuuldub, waid kõigest umbeS 7000. Oleks neil korda läinud, läbi tungida, mida söjaasjade tundjad mitte wõimatumaks ei pia, M oIM õige silmapilk, rahutegema hakata ; see NmaMk jäi M aga tulemata. KWpania stssmijed olud ei ole sugugi paranenud.  AjaleiM pandi kange tsenfuri alla, et Valitsuse ametnikude ega sõjategelaste aSius mingit arwustust ilmuda ei tohi. Sellest ajast saadik ilmuwad ajalehed suurte nmlgete kohtadega,  kuid äritus kaswab sellegi pärast weel enam. Näib, nagu oleks Hispauia lagunemine lähenemas. Rahamehed ja muud tähtsad isikud,  kes ise kõige suuremad sõjapartei poole hoidjad on, saadawad salamahti kõik oma Varanduse  üle piiri marjule, kõige enam Prantsufemaale.  Katalvnias on äge liikumine, mille eessiht ou, terwet Katalonia maakonda  Prantsuse alla anda. Üks salaselt 8 karlist l a st wõe t i Madridis  wangi. Pr««tsnsemaakt. Zola on põgen  ud, need kolm sõna on praegu iga prantslasele  kõige huwitamad, olgu keda kiites ehk läites. Oma äramineku põhjuseks awaldab Zola „Aurore's" muu seas järgmiselt: „Ma tahan, et kassatsioni kohus, enne, kui ma uuesti ette ilmun, minule ainsama tähtsa küsimuse kohta otsuse teeks: kas mul õiguS on oma tunnistusi ette tuua. Ma tahan ka, et Esterjuures  ettewõetüd uurimise järeldused Äwalbamd saalksiwad, millede kohta mulle weel õigust oi ole antud, kohtu ess midagi rääkida. Mike seda kardab aga Valitsus. Minu waStu plaamtatud sõjakunst oli lihtne: otsus tehakse jalamaid ära ja sunnitakse mind 14 paema Pävast Versalljesse tagasi tulema, et saal weel kord minu -tunnistajate suud toorel kombel kimn sulguda. Et seda Vigurit ta kestava, ei Võinud ma seda sündida lasta, et mulle otchls  Wulikult kätte saab antud. Ma oi põgsne  mitte wangi nnmmise eest, vaid sellepärast,  et tavwklisi abinvunsi pruukida, et teatawa  asjasse Valgust saata mõiks. Mingu asi kuidas tahes, kuid lähemas oktobris seisan ma Me «ma kohtuuikUde ees. Weel kord saan ma oma tõsiduse tunnistust ettepakkuma, ja weel kord näeb Prantsusemaa, kuidas praegused hooplejad Valgule eest põgemwad." KuS Zola praegu õieti on, fellstohta tuleb waga mitmesuguseid  teateid; Wigekindlam naib fee olema, et ta GchweitsiS on. Ärapõgenemise nõuu andis temale ta kaitsja adwokat Labori juba VersaSjss, kui tohuS nõuupidamisele läks. Zola oli efite selle plaanile Vastu, andis aga pärast Laborile järele, keS Esterhazi paberite uurimisest palju hääd loodab. Rüüd awaldaS  weel kuulus Norra kirjanik Bjõrnsterne- Björnsvn "Aurore'S" ühe kirja, kus ta tõendab,  et Saksa kantsler Hoheuloe olla awal- danud, et Dreysuls täisa süüta on. Bjõrnson  on wäljauurida jõudnud, et tõsine süüdlane  wana ja palju kõrgemas ametis sm?aw  Prantsuse ohwitser on. Inglise saadikutekogus nõudis Goschen laewastiku suurendamiseks raha, selle paale MUsndates, et Wenem<»« kuus uut lahingi Iwaoa ehitab, kuna ta esialgu ainult kaks laewa Mtmna pidi. Ta nõuab ka sellepärast nelja uue lahmgi laewa ehitamist. Et Wenemaal edeSpidi  weel nõuu on, neli uut ristlejat ehitada, siiS tuleb ka Inglismaal niisama palju ristlejaid ehitada, pääle selle weel 12 mimipaati. Uued laewad saawad kokku kaheksa miljoni naelsterlingi maksma. Goschen ei salga, et Inglise laewaStiku suurendamine Wene laewastiku  suurendamise pärast ette wõetatse, ometi ei olla selleS pääletungimise warjugi näha. Europa wõib teada, et Inglismaa oma svjalaewastikku suurendab, sest et Inglise laewastik  igatahes nii suur olema piab, kui kahe riigi olgu missuguste taheS  laewastikad  sihtekokku. Ta ei usu, et Wenemaa sellega inglasi ähwardada tahab; tema piirinaabrid suurendada ka agaralt oma merewäe tugewust, nii et Wenemaal tÄötine Tigris <m, omale sarnast  laewastikku muretseda, mida ta enese kasude  kaitsmiseks tarwiliseks piab. Kindral Shafter teatas Washmgtonisse, et Santi  ag o s Amerika lipp päratuma hulga rahwa juuresolekul  üles tõmmati. Wilestus on linnaS küll wäga suur, siiski on haigete hulk wäikeue. Linna fiSseminneS nähti, et hispanlastel ülihääd kindlused ja ka tubliSte sõjamoona oli. Santiago tormiga äravõtmine oleks ameriklastel wähemalt 5000 meest maksma tulnud. 7000 püssi ja 600.000 padronit anti ameriklaste kätte. Sadama sissesõidu kohal on palju ilusaid, uuema moodulist  suurtükkisi ülessäetud. Marokko walitsus tõmbab Ceuta ümbrusesse, Melillasse, tubliste söjawäge kokku, et oma piirist walwata  ja ühtlasi oma erapooletust kaitseda. Kuubas läheb seisukord Amerika wägede ja mässajate wahel päew päewalt halwemaks. Mõlemate mägede wahel on iga läbikäimine lõppenud. Kindral Shafter ei luba ühtki mässajat Santiagosse tvlla. Kardetakse, et ameriklased lühemal ajul mässajatega kokku psrkawad. Manillast. Akwiualdo käsul läkfiwad kaks saadikut kuberneri Augusti juurde ja nõudsiwad Manilla  allaheitmist, sest et 30,000 mässajat teda mnberpiirawad.  Wastalise! korral saada nad linna tormiga ämwötma, sest et hispanlafed «mm kodumaalt ribi ei saa. Augusti mastas, ta saada wirms? otsani waStu panema, ehk tema olek ?Al ilma lootuseta aa. Akwinaldo  piab Manilla tormiga äravõtmist, selle tugevate kindluste pärast, wäga raskeks. Ameriklased ootawad uue abiwäe tulekut ja tahawad alleS septembri kuus, pärast palavat ja wihma aega, päüle hakata. Manillas  ei ole jahu, aga riist ja Uha uliUoib wee! mõneks kuüks. Versalljest. KaSsatstoni kahus mõistis Emi! Zola aastaks wangi ja 3000 franki trahwi mocksma, kuna temal ega tema kaitsejal miugisuaufi tõeudufi ettetuua ega Dreyfusfift ülepSä röökida ei lostud.  Juba kohtu arutamise ajal ott saalis ajuti päratu  lärm, kuid pärast läks väljaS tõsine tants lahti: terwet käkS tmrdi pekseti üksteist waStaStikku kepidega, rusikatega, tallati üksteist jalge alla jne. Suurendatud politsei tungis kõige wöimuga wahsle, pidi aga peagi wganema. Zola kadus kohe selle järele Prantsusemaalt  ära ja on arwatawaSte ShweitfiS, sest ta kartis  õigusega, et teda enne oktobri kuud, kus tema asi uuesti ettetulek, kinni pannakse. Parisist teatab „Figaro," et Esterhazi juureS leitud paberitel suur tähtjus olla. „Aurore" awaldab ühe kirja, mida Björnson Münchenist Zolale saatnud, Mõndasugust. Klondike kullamaalt. Pool Klondike kaka kaevanduste kohta on tänawu kevadise suure wee läbi sooks muudetud. TifaS ja mitmed muud haigused nöaawad  palju ohvrid. WiimaSte nädalate jooksul on iaapäew  umbe» 1000 meest juurde tulnud. Jõepind kihab paatidest, mis iuimeSte ja kraamidega ääreni täidetud on. Kardetavamates kohtades läheb pea iaaS tunnis AS sõiduriist ümber. Sadanded inimesed on oma elu ja tliisama paljud oma varanduse kaotanud. Davson Cety'S on praegu üle 3000 paadi; 'uin - ' arv on järsku SOOO päält SO-000 -!õ>. paartuhat paati on meel teel. Uusi z. ! : laagrist ei ole viimasel ajal enam K 'u ? on 10 saadud kullast omale nõul? v. " mis kaewajaid väga on pahandanud, u - enam kaewama ei luba hakata, km dust tühjaks ei -tee. KuS kshal elatakse Cueopas kõiae wa« «emaks? Kõrge uuemale sellekohaste aruaunete iärele  on nüüd täitsa kindel, et Baieri maa see paik on. nulle elanikud kõige rutemalt teise ilma kodantkudekS kutsutakse. Keskmine vanadus on Rootsi- A 80. S « k a l a. 5898.