taime neile ka üsna kohaline on, rõõmust ülespidamist walmistama. See paistab meile siis iseäranis silma kui meie üht niisugust asutuse wiisi tähele paneme. Õnnistatud  olekusse saanud sippelga ema, kes lõpeks asutuse kuninganaks saab, puurib omale ülcsse, puu otsa haugu, mis läbi tema tühja puu tüwi ruumi sisse langeb. Pea kaswab see pragu ehk auk kinni ja ja siis hakab tema, see on sippelga ema, niisuguses kinnises ruumis munema. Pääle selle kui munade seest töötegijad sippelgad  wälja on tulnud, siis puurimad nad uuesti augu lahti ja teemad seega läbikäimise wälise ilmaga jälle -võimalikuks. Kõige selle juures on tähele panemise wäärt, et sippelga ema ehk kuningana mitte juhtumise  kaupa, üks puhaS kus kohta, auku puu sisse ei puuri, maid kindlalt, määratud kohta, see on ülesse tühja ruumi otsa. Schimpfer, kes seda märkis, leidis et isegi taime omalt poolt selle asja kordasaatmiseks seega ligi aitab, et mahe seina selles kohas, õige õhukese jättab, mis läbi mutukakesel paljalt kerge takistustega -võidelda on. Juhtumisest ei wõi siin juttugi olla, seepärast  peab seda asja iseäraliste loodus awalduste hulka arwama. See taime teeb meel rohkem, ta annab neile ka oma lehtede  pääl süüa. Ette kannetud asjades näeme meie ühenduses  looduse ilmumist, mis wäga tihti ennast awaldawad. Nõnda kui üks jägu taimefi oma ergu ja lõhnama õidega putukaid  oma juure meelitab, et need õie tolmu nende sigitamiseks edasi peaks kandma, niisama  kutsuwad üks jägu taimest oma mahluse  ja ilusa puuwiljaga liudufi oma juure, kes nende wilja maitsewad ja ühes nende päält nende waenlasi ehk tõuka ära hnkkawad  ja seega nende elu ülespidada aitawad. Sest näeme meie, et looduses mingi loom asjata ei ole, waid igaüks oma koha pääl Looja käsku täidab. Seepärast armas põllumees, kes sa ikka looduses elad ja sull tema loomadega tegemist on, ära nurise mitte pahandades, miks seda looma ehk putukat tarwis on, sest et ta sulle näitab kahju tegema, ehk tema kasu küll kahjust mittu korda suurem on, waid tröösti ennast seega, kui teda mitte tarwis ei oleks, ega loodus siis teda ilmale poleks toonud. mitte enam nii sõbralik tema wastu, nagu ta tänini ikka olnud oli. Muidu oli ta ikka korrapärast laua juures mõned armulikud  sõnad temale ütelnud, ehk ometi wähemast  tema poole naeratanud ja nõtkutanud aga sest ajast kui Hanka nõnda usinast Inglise ja Prantsuse keelt õppis, oli härra Baringi nägu ikka tõsisemaks ja pahasemaks läinud, oliwad sõbralikud sõnad ikka wähem kuuldawaks tulnud, oli lahke naeratamine koguni kadunud ja selle asemil waljud waated ja wihased kulmu-kortsutamised nähtawale tulnud, Hanka oli ehmaiud jasei wõinud sellest muudatusest aru saada. Ka arwas ta hakatuses, sest et ta oma südame-tunnistust  puhta tundis olcwat, et mitte tema, maid waheft mõni teine juhtumine sellest muudatusest süüd kannaks, ja käis sellepärast  oma harjunud rada edasi. Ühel päewal aga, lühikene aeg pääle selle kui ta oma Prantslaste ja Jnglastega tutwust teinud ja oma õpetajad linnas äramaksnud oli, hakkas härra Varing temaga järgmist räekima. Kuule kord, Hanka, ütles ta tõsiselt, minu kassahoidja ütleb mulle, et fs ««smsel ajal palju raha ära pillanud oled. Kss see tõsi on? Jah, härra, seda ei wõi ma mitte salgada. waSLaS Hanka. -- Ning on see ka tõsi, et sa pübapäewal .ja sagedast ka töõpäenml linnas ümber hulgud? Jah, härra. Ma olen wäga sagedast linnas käinud ... - Roh, ma arwan, ütles härra Varing rvaljult tema juttu sekka, sa wõrksid ass raha ja aega paremine tarwitada!  Siisk, see on su oma asi, ja mina pleo sind amsalt hojatada tahtnud. Nende sõnadega keeras härra Baring ennast lühidelt ümber ja pööris Hanka'le, kes üsna kohkunult sääl seisis, selga. Hanka oli juba malmis, temale järele ruttata ja kõik ülestunnistada aga siiski jättis ta seda järele, sest et ta seda oiyale nii ilusast wälja arwanud oli oma raudse usinusega nobedast korjatud tundmistega ootamata härra Baring'i ette astuda. Tõeste läks tal raskeks, seda ettewõtet korda saata, sest et tema heategija külmus ja wali nägu talle sagedast kibedat walu tegi, aga ta trööstis ennast selle lootusega, et ju minnaks ometi kõik selgeks saama pidi, ja härra Baring siis selget aru saaks, et tema, Hanka, mitte laitust ärateeninud polnud. Siiski oli see raske aeg waesele poisile, ja ta ootis pitki silmi seda aega, mis sellele otsa tegema saaks. Et see aga tema oma läbi lühendatud mõis saada, siis hakkas ta kahekordse  usinusega pääle, kuuni ta siis wiimaks omale ütelda mõis, nüüd wõiks ta küll julgeda, oma tänini kangest hoitud saladust awalikuks teha. Ta ootis nüüd aga parajat  aega, mis ka juba järgmisel pühapäewal kätte jõudis. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kurefaarest. Saarlaste suur laulu pidu on pea ukse ees, millepärast ka omalt poolt ivaga soowime, et sellest õige rohkest saaks osa wõetud. Mõtelgu igaüks, et see üks tähtjas mälestuse päew saab olema, nimelt igale ühele: ärgu jäägu siis keegi kodusse tuimuse und magama, waid tulgu rõõmsa südamega pidule ja laulgu maimus lauljatega ühes tänu laulu, neile, kes meile kalli priiuse ou kinkinud. Niisugust suurt pidu ei saa meie niipea jälle nähja, kus meil pääle 300 lauljat korraga laulwad. Tulge siis noored ja manad kokku ja auustagem seda kallist mälestuse pidu päewa ühes kooS. Pilletide hinnad on komite poolt juba nii odawaks tehtud, et ka kehwemad inimesed wõiwad sellest osawõtta. 20 kopika eest wõib mõlemad konlsertid ära kuulata. Peaks taewa Taat selleks päewaks ka ilusa ilma kinkima, külap siis lootuse järele meie Saare eided ja taadid  omade lastega linnapäe kindlusse, pidule tulewad. Kuida teada tahetakse 10. Juulikuu v kurttummade heaks jälle üht b a s a a r i ära pidada, mille pärast siis ka jälle meie linna õrnema soo ukse ette palwes tuleme, et need ka siis omad nobedad näpud tööle paneksiwad ja nagu minewal aastal kõiksugust näpu tööst basaari laua pääle tooksiwad. Mitmelt poolt on kuulda, et see mõte wäga järsku on tulnud ja aeg selleks siis ka palju lühike olla aga see ei tee suuremat wiga. Wõib jo ka wäiksemad asju walmistada, mis selleks ajaks malmis jõuab tehja. Ärgu keegi ütelgu: Ma tegin jo minema aasta, kus ma siis nüüd jälle wõin tehja l Jõuab küll, kui aga armastust on ja see ärgu kadugu kellegi südamest nende waeste õnnetumate kurttummade laste wastu ära. Waadake kui palju teie minema aastased annid juba teinud on, need lapsed keda taime läbi on koolitatud, saamad juba natuke rääkida; seda on teie armastus teinud ja kui armastus ei kustu, siis saate edespidi ka seda nägema,, et need lapsed ise teile waStu tulewad ja teid nende annete eest südamest tänawad. Armastuse annid peawad jo seda kooli ülemal pidama ja seda ei jõua mitte üks ainuke, maid hulk. Üks kopik armastamast käest antud teeb rohkem kui rubla paha meelega. Ärgu ütelga keegi: külap teised tegewad, mull pole aega j. n. e. Ei mitte, maid ütelgu igaüks: jah mina teen tõesti midagi nende heaks, tehku teised aga mis tahamad, siis on loota, et see ärapeetaw basaar niisama kasulik saab olema, nagu minewal aastal. Andku seda Jumal! Enne oli meie tulekaitsel seltsil ikka see pruuk, et pühapäewa homikuti oma harjutusi tegiwad, kunas nüüd paari nädala eest seda aga pühapäewa pärast lõunat peeti, millest palju rohkem osa wõeti. Homikune harjutamine on iseäranis selle poolest halb, et ta töötegija pühapäewa rahu ära rikkub, kunas pärast lõunat muidugi igaüks wälja läheb. See pruuk on kiidu wäert! Mõndasugust. Hullud kihlaweud. Nälja kannatamisega  uhkustamine näib ka teistele selle sarnastele kihlwedudele mahti andwad. Nii wõtsiwad omal ajal wiis Berliin elumeest nõuuks, terme nädali magamata mööda saata. Igal ühel oli waba õigus, und ühel ehk teisel wiisil eemal hoida. Õõsetcl tantfiwad ja joiwad mehed kanget kohwi. Päewad saatsiwad ratsutamise, jahipidamise ja mehklemise lõbul ning mitmel muul wiisil mõõda. Aga ainult üks ainus jõudis seatud päewani uneta olla, jäi aga 25 naela kergemaks. Kaks kihlawedajatest jäiwad 130-tunnilise walwamise järele magama. Neljas aga jäi juba kolmandal päewal haigeks. WiieS selle wastu uinus hobuse seljas magama, kukkus maha ja murdis käeluu katki. Keegi on wälja rehkendanud, et würst Bismargi rind üle kolme sülla ümbermõõtu  suur' peaks olema, kui ta kõiki oma auutähti ühekorraga kanda tahaks. Neid on kokku 482. Mullu hukka läinud sõjalaewa „Russalka"  järele alustatakse nüüd jälle tagaotsimist.  Selleks on 100 meest 6 ohwitseri  juhatusel wäljawalitud, kelle juurde meel üks arst ja salk tuukrid tuleb arwata, kes Helsingis juba teele-minekuks malmis on. Oodetakse ainult meel tarwilikusid sõiduriistu Kroonlinnast. Põhja wajunud laewa otsimisel saab elektri walgust tarwitatama.  Ilu on naisterahwale wahel ka õnnetuseks,  ütleb üks tark wanasõna ja see on paraku tihti tõsi. Neapolis on kõige ilusam  naisterahwas Adele Manzi, kelle ilu temale aga ainult õnnetust on saatnud. Ta abikaas laskis ennast temast selles kartuses ära lahuta, et armu-kadeduse põhjusel ehk wiimaks midagist paha tuleb. Tema mehe wend, kes teda põledalt armastama hakkas, oga wastu armastust ei leidnud, laskis temale wiha tujus kaks kuuli rinda, mis järeldusel õnnetu ilus naine mittu nädalat elu ja surma wahel wõitles. Mõni aeg hiljem katsunud üks üliõpilane teda kihwtiga  ära tappa, et tema nõiutud ilu meel enam pahandust ei sünnitaks ja neil päewil  löönud üks noor kaupmees temale nuaga näusse haawa, et see läbi tema ilu rikkuda. ZBS4, N 22 Saarlane.