Andreas oli aga oma isa juures, kes Hallerausri  poolt Znnsbruki wastu pidi tungima,  ega ka mitte wähem waenlasele walu ei annud, kui Priid l. Sedawiisi ei tahtnud  asi aga heatü korda minna; sest waenlane pani kõw. Zte wastu ja sülitas kibedaste tuld neile filmi. Seda nägi Hoofer ära ja wöitis nõuu, suuredtükid ärawõtta; aga see ci olnud mitte üks kerge töö, ning rääkis seda ka Priidule. Sellele tuli aga Skiste midagist meele, mis nagu elektrisäde tema läbi pea käis. „Saame näha, kas see mitte kuidagi Võimalik pole!" ütles ta Hoofcri wastu, ja heitis siis kõhuli maha, wõttis laetud püssi rihmapidi hammaste wahele ja roomas  nagu uss maa pääl, suuretükide poole. Kuulid wingusiwad ja wuhisesiwad üle tema aga ükski neist ei puutunud temasse. Scllwiifil sai ta wiiekümne sammuni nende ligi, ja kargas nüüd korraga hõiskadeS üleS, pani püssi palge sihtis pauk läks üks suuretükimecs kukkus pianisti maha ja Priidu nõndasammuti, üksi selle wahcga, et esimene ilmaski enam AeSse ei tõusnud, aga wiimane jälle kuuli oma püssi sisse ajas. Nõnda paugutas ta ühtepuhku edasi, ja üks waenlane teise järele langes tema kuulide kätte, mis pääls teised tema seltsimehed rõõmukisa tõstsiwad, aga wacnlased ses waStu tuliwihaseks saiwad  ja nagu meelest ära, Priidu paale laskfiwad, ja see oleks nüüd ka tõeste kadunud olnud, kui ta ennast mitte ühe lähedal seifawa kiwi taha poleks warjunud, kelle waStast nende kuulid tagasi kargasiwad ja temale midagist kahju teha ei rõõmud. Kui ta jälle ühe waeulase oli magama pamnrd, saadeti nende poolt terwe kompanii tema wastu, ja ta oleks ka tõeste kadunud olnud, kui mitte tema poolt ruttu abi poleks tulnud. See abitooja oli Hooferi kirjutaja, Johan Siimon Ennemooser, kellele üks hea nõuu äkitsest meele tulnud. Kolm suurt heina-wankert seisiwad sääl lähekordas, ja Ennemooser tõi neid sinna ja sõitis nendega otsekohe suuretükide pääle, paremad kütimehed seadsiwad endid nende taha. Ei wültanud kümmet minutid, siis andfiwad nad suuretüki laadijatele nii tubliste tuld wastu silmi, et neil pea nägemine ja kõrwakuulmins  kadus. Üsna imekspanemise wäärt ja südame liigutaw oli see näha, kui kesk heina-wankert, just kõige kardetawama, läbi kitsa samlasc käigu, üks noor tütarlaps istus ja wankert juhatas, ning iga paugu järele, mis tema pääle lastud sai, rõõmuga hõiskas, täheks, et ta ikka weel elab, ja oma rahwa wastu hüüdis: „Astuge aga julgeste edasi, ärge kartke Baierlaste smtsutorusi  ühtigi!" Ei wältanud ka enam kaua, siis oli Viimne suuretükimees pühitud, ja see kompanii, mis Priidu kallale saadeti, põöris paremat kät ümber, keda Tiroolased sissepiirasiwad  ja mahalõiwad, kes wastupani, ja wangiwõtsiwad, kes sõjariistad käest ärapaniwad. (Järg tuleb.) Waatame mõni aasta tagasi nimelt meie waldade elu ja olu püüle, kui suur mahe on nüüd sääl endise ja praeguse wahel- Enne nurisesiwad walla liikmed omade amet° nikude wastu, ehk jälle ümberpöörtud. Üks kirus teist, ühe sõnaga ütelda: walla asjad oliwad kõik nii mässas, et ükski neist aru ei saanud. Mis talitaja tegi, seda ei teadnud jälle kirjutaja ega teine ametnik. Talitaja tegi wahest purjus peaga niisuguse pudru malmis, et teine kas terme aasta oleks seda wõinud parandada. Kirja ta ei oSkanud, kellegi käest ta nõuu ei küsinud, kuid ta oli aga walla pea ja tegi mis tahtis. Magasini aidad oliwad alati tühjad, keegi ei muretsenud selle eest, et süült ka see saada wõis, kellel umbes tarwis oli, waid walla pea andis sellele, kes jõudis rohkem wa' „kibedat" liiguks ehk meelituseks anda. Kas pärast enam tagasi toodi ehk mitte, mis sellega asja. See polnud ju kusagil kirjas ülewel. Walla maksusi pidi mõni liige ikka paar korda maksma, kord ühe, kord jälle teise kätte, kui ei tahtnud alati tülis olla. Raamatud ei olnud ju kellegil, kust wõis nähja, et makstud ehk wastuwõetud oli. Waatame kord nüüd selle pääle: Igal mehel on oma maksu raamat, kus sisse iga maksmise aegas saab kirjutud ja walla pitsat alla muljutud. Kirjutajal on omad ramatud  iga wähema asja tarwis. Ei tohi üks mitte üksi teada, mis teine ametnik teeb, waid kõik sünnib ühes nõuus ja toimetusel. Magasini aitas peab alati korralik jägu wilja seisma, ega tohi mitte rohkem ehk hoopis tühjaks tehtud saada. Kõik ametnikud  seisawad kange ülematuse all, milleks meie kommissari herral küllalt muret peab olema. Ei nurise nüüd enam walla liikmed ühe ehk teise puuduliku asja üle, waid kõik on täiesti rahul, kiidawad neid, kelle hoole ja walitsuse all praegused walla toimetused ja edendused seisawad. Täieline kordus tuleb sellest, et walla ametnikud nii tubli ülewaatuse all seisawad. Isamaalt. Kuresaarest. Mis teeb meie Eest, Selts? Waat, ses on üks küsimine, mis'raske seleta on. Lühidelt ütelda: Seisab ikka wana koha pääl; silt on ülewel, puhwet on toas, õkonom selle taga, korgi lahti tõmbamise mässin pcus ja küsib: „M,S teie soomite ja kas ka raha on, sest mõlgu ei saa!" Wahest on tal silmad unised peas, kui paaril öösel pole magada saanud, sest billjardi kuulid pidiwad ka oma jägu nuhtlemist saama. Waata sõber, nõnda näed, et Selts ikka sääl on ja seest kui ka wäljas poolt ühte moodi on nagu enne. Aga ma arwan, sa tahtsid wist küsida: kuidas seltsi käsi käib ja töö edeneb? Waat, see on hoopis teine asi, sellest pean natuke pitkemalt kõnelema. Nagu minewal aastal ja enne seda nähja, oli alati kuulutusi, et Seltsis jälle midagi uudist saab olema: peeti koneõhtuid, mängiti näitemängust, lauldi ja wahest ka tantsiti. Liikmed pidasiwad tihti koosolekuid, niisama ka eestseisus oma all. Kõik läks, et paremat soowida ei olnud meie Kuresaare kohta arwata. Ja nüüd!  Kolmweerand  aastat juba möödas, mitte ühte näitemängu  ehk selle sarnast! Ma ütlen: Selts hakab ome silm, wist selle igawese unele kinni muljuma. Kui weel posi aastat nii mõõda läheb, siis wõib igaüks Saaremaa Eestlane seltsi maja ukse taga kurta: „Tuudu rahuga!" Kes tegi? Ise tegi! Mis wiga sääl siis on ja mis tõbi waewab meie seltsi? Kas praegusel ajal siis rohtude puudus on? Hiljuti tuli jälle uus rohi, kas see ka seltsi haigust ei parandaks? Wsi on arstide puudus, kes niisugust rohtu anda mõistaks? Jah, nüüd trehwaõ otse naelapea pääle. Eestseisus on täielik selts, arst. Nõnda kaua kui see weel õppimata  on, ei wõi selts ilmaski terme olla, waid ägab kui Mustjala mehe endine puu ratas, kui ta waStumäge üles läks. Meie eestseisusele peame süüd andma, et ta nn hooletu on olnud ja seltsi sellesse olekusse on lasknud minna kui ta praegus on. Ökonom sai jämema otsa kord oma kätte ja juhib nüüd nii, kuidas ta tahab. Eestseisust ehk ülepea kõiki liikmeid ta ei tunne. Kes mitte Z rubla ei oska ära juua, see ärgu senna mingu. Ometi peab see selts ka liia joomise waitu olema ja waatma, et mitte keegi ennast joobnuks ei jooks, ehk see küll mitte põhjuskirjas umbes ei seisa. Liikmed on koik nõnda araks läinud, et nad endid lahti ütlewad ja keegi aastamaksu ei maksa. Töötegijad on ka ära tüdinenud, ega taha niisuguse koha heaks enam midagi tehja. Eestseisus ei pea enam koosolekuid, ci räägi enam midagi kokku ja ei tee seltsi heaks midagi. Tõega peab ütlema, et eestseisus on see, kes selle noore seltsi elu lühendama hakab. Kui ta tubliste töötaks, oi wennike, külap meie selts õitseks nagu kõige ilusamad lilled sui aegas. Külap liikmed ome kohust täidaks, külap noored neiud ja peiud ome käsi siis ka külge paneksiwad, aga kahju, kellegi! pole aega! Üks loodab teise pääle, üks asutab teist seltsi weel ja teine waatab seda päält. Weel on aeg, sellepärast ütlen ma: tõttagem appi ja halame tale rohtus, andma, halame neid haigeid kohti parandama, küll saame nähja, et selts, meie Kuresaare Eesti Selts tõuseb uuest ja hakab elama. Wötame ohjad jälle oma peusse ja walitseme ise, ega mitte see, kes käsu all peab olema. Kõige parem arst, rohi on see, kui selt» säält majast ära koliks ja paremasse kohta läheks, sest Ülesanne No 17. U. käru. sei, su, akv, kell, s, sa, amb, ts, am, SM, ees, saat, aas, aust, roo, leib, au, ses, e, AS, ma, vau, ri, Ä, ü, re, me, ri, lm, la, ri, mis, ka, mor, ra, us, möis, maa, us, ja, ja, la, M, ma. Need silbid on tarwis nii kokku seada, et efimised algustähed ülewelt alla lugedes wälja annawad: saab aastase Saarlasel nõuetawad sõnad on: 1) Jõgi Prantsusemaal, 2) Meesterahwa nimi, 3) Soe maa, 4) Vanaaegne Babeli rahwa jumal, 5) Armastuse jumal, 6) Üks Eesti kihelkond, 7) Maakond Ahwrikas, 8) Meedamaa mees, 9) Saksa teener, 19) Mõis Saaremaal, 11) Maakond Euroopas,  12) Wilja põld, 13) Ilus koht, 14) Keisri riik Euroopas, 15) Wana linn Euroopas, 16) Toit, 17) Kihelkond Saaremaal,  18) Prohwedi nimi piiblis, 19) Wäike alew pühast kirjast. Õigeid seletusi palutakse selle lehe toimetusele  tuua. Seletus tulemas numbri. Petja tuul. llämurusel edu rvulgsl õbtu tuulsck ksllamull. IMsä ära närts'r?ul xalAel liüün nsil siiski uimnsturv. Lummun kui luulel Inlleäe 1001, lauluke buulel Linll rvaluäs li-illk-lülin nii xsbms tule Muu r?alus' rimmssg! ?uulsksos nobe ole üsnän üle ausaäs. Lallinml snna lllsallust: Lius rvübibl Hellasti kanna Lervlsiä tassnsi! lolls-lökn xeluae nii änäsuss vool, Linnasse tM ei paranäust lnonll. 4'uuleks kallus lvüell vuikisit lool; kobises kõrxel. Li toonü! —> 3^. 38 Saarlane. 1891.