Lätimaalt. Walgast. 5. skp. pidas Malga E. Ka.sk. Selts" näitemüüki ja näitenmngu.  Näitemüügile, mis lõunal algas, oli küll wähepoolselt, aga siisgi ilusaid ja tarwilisi asju suguwendade  poolt kingitud. Waheaegasid  lõbustas hr D. Metusala poolt toimetatud Kaagwere meeste- ja sega -kwartett, kelle toodeid kuul. jäte poolt kiitusega wastu wõeti. Sestsaadik, kui K. H. uue aastaga laulujuhatuse maha pani, ei näita laul Walgas mitte waikiwat, waid tema agaramad lauljad, wennakesed Metusalad, edendawad teda ikka. See on rõõmustaw! Õhtul mängiti „Kuld wähk," mis õige libedasti üle näitepõranda weeres ja rahwast hästi huwitas, mida rohke kätelagin ja „brawod" tunnistasiwad.» Õige mehine  selles tükis oliwad: hr A. „Peeter Pääsukese" osas, hr S. K. „Theodor Lindebergi," hr P. K. „Heinrichi," neiu K. „Angelika" ja proua K. „Hermine" osas. Mõne teise kohta jäi küll mõndagi soowida, aga ega see mängu mõnu ei kaotanud. Näitemüügi  sissetulek on 90 rubla 14 kop., teatri sissetulek 50 rubl. 33 kop., summa 140 rubl. 47 kop. Väljaminek  on umbes 60 rbl., nii et oma 80 rubla üle jääb. See on seltsile ilus aasta-algus, mille hoole eest esimeest hr G.-d tänada tuleb, kui ka suguwendade ja õdele elawat osawõtmist.  —b. Kodumaalt. Kursi st. Leina-sõnu m. Näärikuu 26. päewal pani surm meie kihelkonna elatanud wana köstri Peeter Lampsoni silmad igawesele unele kinni. Kadunud oli Wõru-maal, Räpina kihelkonnas, Toolamaa wallas  5. webruaril 1819. aastal sündinud.  Tema rändas oma lisaga Tartu-maale, kus ta Woldi'le sepaks hakanud. Ta ei olnud wähematgi kooli-haridust saanud, aga ta is e õppis suure isuga. Koguni  noorelt kutsuti ta Äksi kihelkonda,  Kärewere koolmeistriks. Kui ta 24 aastat wana oli, kutsus Kursi kogudus tema enese köstriks Selles ametis oli tema 15 aastat. Pääle seda asutati Kursi köstri majasse kihelkonnakool,  mida tema ka oma kätte juhatada wõttis ja selles ametis sköstri-ametiga ühes) jällegi 15 aastat kõige suurema  hoole ja õnnistusega tööd tegi Ta kandis nimelt muusika eest imeliku wahwusega hoolt. Kõigist raskustest hoolimata püüdis ta nii hästi oma laulu koori kui ka küla» koolide omade eest ihu ja hingega tööd teha. Tä asutas pasuna-koori mille mängijad ja ka lauljad tema oma kaswandikud oliwad. Tema töö wili paistab praegugi weel kahekordselt  silma. Sest kihelkonna - kooli klassis wõime mälestuse lehelt, mida see laulu- ja mängu koor esimesel laulu pidul sai, muu seas umbes järgmist lugeda: „Kes oma lauluja  mänguga kõigist teistest üle käis, aga teiseks seltsiks sai arwatud." See on surnud mälestus, aga elaw miilestus  on see, et Kursis praegu weel laul kaunis rohkelt ja ilusalt on kõlamas. See on täiesti kadunu aluspõhjal ja ehk kestab weel mõnegi  aja tulcwikusse. Annaks Jumal seda! Tema kirjutas kaks raamatut:  „Suur külaline" ja „Kooli Kristjan," mõlemad täis ilusat õpetust.  Rohkem kui 18 aastat tagasi saatis aga Jumal, kelle pääle la kuni surmani kõige kindlama usuga lootis, temale rasked päewad: ta jäi kott-pimedaks! Sellegi aja tarwitas tema töö pääle. Tema kirjutas pi medas põlwes oma ütlemata armsa ja sügawamõttelise laulu - raamatu : „Tõe pärlid," ning nüüd õige hilja weel aasta palwe-raamatu: „Roa obwer" esimese poole; teine pool saab ehk ka pääle tema kirjutaja surma ilmuma. Küünla-kuu esimese päewa õhtu poolel wiidi tema surnu-keha õpetaja, sugulaste ja hulga muu rahwa saadetusel köstri-majast kirikusse. Kirik oli öö otsa küünlatega walgustatud  ja rahwas kadunud kirikuisakest  walwamas. Järgmisel, s o. küünlapäewa õhtupoole, kell 3 algas  matuse - teenistus kirikus. Laulud  oliwad lahkunu oma töö, mida poeg nüüd lehtedele trükkida laskis. Esimese kõne pidas õpetaja, lahkunu elulugu ja tööd ning imeks pandawat  usku ja jumala-kartust lastele ja kõigile teistele meelde tuletades. Teise pidas kadunu poeg, meie oma köster. Selle kõne oli kadunud isa sõna sõ nalt ette ütelnud sovwiga, et poeg tema jumata-jätmiseks selle ette loeb. Suurem osa koolmeistrid oliwad endid  kokku kogunud ja laulsiwad kadunu  wiimaseks tänuks kirikus kaks laulu. Wiimaks kandsiwad tema neli poega ja kaks wäimeest (kaks ei olnud  säälj oma isa surnukeha kirikust surnu-aiale, määratu hulga rahwa saadetusel. Õpetaja herra Punga toimetas matmist. Pasuna-koor oli nii hästi kirikus kui ka haual rahwa laulu toetajaks. Kõnesid peeti weel haual kaks, mõlemad kõnelejad oliwad  tema kaswandikud. Koolmeistrite  seltsikene kandis ka haual jälle kaks laulu leina-kella helinaks ette. Õpetaja herra wiibis ka koguni täitsa pimedani haual. Jumala - kartlik elu ja laul, mis Kursi kihelkonna paljudele kihelkondadele hiilgamaks täheks wirwendab, on suurt osa meie lahkunud wana köstri külwatud hää seemne lopsakalt kaswaw wili. Oh, et seda kunagi mitte ei lastaks ära kuiwada ja kollaseks minna! Ühes kõige koguduse liikmetega hüüan südame põhjast: Rahu tema põrmule! tc. Rõngust. Löburikas klawewerikonzert  oli meil 5. skp. Rõngu wallamaja saalis. Konzerti andis Luttaw helilooja hr A. Läte; wahekakuks  laulis meil oma meestekwartett  mõned ilusad laulud. Laulu oleme meie rõngulased küllalt kuulnud, ja ei ole siis laulude kohta midagi iseäralist ütelda. Uudis oli aga see, et selles konzerdis klawerit kuulda saime, klawerit, mis wäga hr Läte sõna kuulis, mispärast siis ka mängijal korda läks kuuljaid suurel mõõdul waimustada. Eeskawa oli 15 nummert suur, mille pääle weel nagu pääle kauba nimetatud kwartett ühe hr Läte kõige uuematest helitöödest „Konzert  on otsas," ette kandis, mis tormilist  kiitust sünnitas. Selle järele pidas meie köster hr Kiipsaar lühikese kõne, mille pääle hr Lätele „ta elagu" lauldi. Soowiti, et ta meile omast elust wäljamaal, kuhu ta aprillikuul  minna mõtleb, tihti kirjutaks,  mida La ka teha lubas. On ju hr Läte kätk meie kihelkonnas. Emajõe kaldal, kiikunud. Soowime temale siis esmalt oma kodumaa konzerdi-reisidel  hääd käekäiku, nimelt Viljandimaal, kuhu ta pääle Ran nus antama konzerdi minna mõtleb, ja et talle kõigil pool lahkesti wastu tuldakse ja mitte niisuguseid tükkisid ette ei tehtaks, nagu seda ühes naabrikihelkonnas  tehtud. Teiselt Soowime,  et hr Läte ennast muusikakunstis  niikaugele wiia jõuaks, nagu seda ühele endisele meie kihelkonna lapsele osstlS oli andud, kelle kätk siin Hellenurmes, Elwa jõe kaldal (umbes 80 —90 aasta eest) oli kiikunud  ja kes (umbes 10—15 a. eest) Berlini  konservatoriumi direktorina suri. (?) Röngulaste nimel A H. Wõnnu kihelkonnast teatatakse meile, et R. wallawanema P. M juurest asju on leitud, mille omandamise  üle mees õiget seletust ei olla wöinud anda. Asi on protokolli wõetud ja asjad kreispslizeisse wiidud.  Kommissari herra on wallawanema  ametiraha ära wõtnud, ja wallakassa  on abiliste kätte antud. Wilj and ist. Meie tänawusele  küünla-laadale, 3. ja 4. skp. oli hoolimata halwadest teedest, õige rohkel arwul hobuseid toodud. Hinnad  oliwad, m-s tööhobustesse puudub,  madalad, kaua sõiduhobused, kes noored ja suuremad, kaunistigi hinda maksiwad. Wissisti kõrgendas seegi nende hinda, et 5. soomlast siin hobuseid ostmas oliwad. Tawaline hind, niis nad hobuse eest maksiwad, oli 120—160 rbl., selleks pidi aga loom wähemasti 2 arsch. 8 werschokki kõrge olema. Kuulu järele soowinud  nad siit 40 hobust osta. Laadale oli päratul arwul puunõuusid,  nagu kappisid, kummotisid, regesid jne. toodud; nende ostmine nähti aga wähepoolne olewat.  „Postimees"  on tihti selle üle kirjutanud, et põllumehe sissetulek odawate wiljaja  linahindade mõjul koguni wäheseks  on jäänud, nii et tal wõimata on endisel kombel mõisaherradele 6"/ o maksta ja sääl juures weel ise kudagi elada. Edasi on „Postimees" mõisnikkudele nõuu andnud, et need talupoegade kaluks protsenti alandaks. Missugust wilja see nõuu mujal on kandnud, ei tea mina; siin Wiljandimaal  on aga tema tagajärg koguni hmvitaw. Keegi talupoeg oli protsendid korralikult ära tasunud ning selle wastu rahasaaja käest kwiitungid  wastu saanud. Korraga kut. sutakse mees Riiga kohtusse: tal olla nii ja nii mitme korra eest protsent maksta; rahasaaja nõudwat tema käest protsentisid ning kapitaligi kätte. Muidugi wõtnud nüüd mees kwiitungid  ühes ja sõitnud Riiga, kus ta asja adwokaadi hooleks andnud. Kudas lugu lõpeb, seda saan Postimehes  teatama. Lõbustustest ei ole meil praegu puudu: 2. skp. õhtul  kandsiwad karskuse-seltsi „Wabaduse"  näitlejad meie Põllumeeste seltsi saalis näitemängu „Arthur ja Anna" ette. Osawõtmine oli wähene. 3. skp. andis preili Lydia Müller  käsitööliste seltsimajas kontserdi ning pühapäewal, 5. skp., oli sellesama  preili poolt Wiljandi Saksakirikus  jälle kontsert. Eesti keelseid kuulutusi ei puutunud mulle kusagil silma. Pääle nende wiibiwad weel Praegu Wiljandis „maailmä pisem injmene", üks panorama ja käteta ja jalgudeta naesterabwas. Nii ei tohi wiljandlased praegu kaebada, et lõbupakkujaid  wähe on. A. kõrtsi kinnipanemiseks  andsiwad U. walla peremehed  ju sügisel palwekirja kubermangu  walitsusele sisse, mis aga senini weel wastamata on. Nimetatud kõrts on wiimasel ajal kakeluste poolest  päris kuulsaks saanud; mitugi J. walla meest olla säält „lahingute" mälestuseks werised pääd koju wiinud.  Meie kihelkonna Lutheri usulisi wallakoolisid rewideeritakse, nagu praost Westrin-Doll kogudusele teatas, 7.—17. skp. Rewideerijad (muidugi ujuasjas) saada olema: õpetajad  Bergmann Paistust ja Jürmann Tarwastust ning Pääle nende muidugi  oma õp. praost Doll ja kiriku wöörmündri hr v. Helmersen. —l. Wõru „Kandle" seltsi aastapidu  muusika ja laulu ning näitlustega  peeti 1. küünlakuu P ära, aga kahjuks jäi eeskawas olew näitemäng kõrwale. Põlwa kihelkonnas põewad inimesed mitmesuguseid haigusi, ka rõugeid. Iseäranis Takistab haigus laste kooliskäimist. Karulast. 2. skp. oli keegi poiss Kaagjärwe Süldine körsis peetawale sulaste ja peremeeste leppimisele  minnes kõrtsi lähedal metsas lapse nutmise moodi kisa kuulnud. Kõrtsi jõudes rääkinud ta asjalugu teistele, kes temaga ühes metsa läinud  ja säält mähkmetesse mähitud  sündinud lapse leidnud, kes imelisel  kombel kange 200 külma juures weel elanud! Lapse ema ei ole weel leitud. —b. Wäike-Maarjast. 20. skp. otsustas ühendatud Wao walla täiskogu 6 kölwatumat wallaliiget, kes osalt mitmekordse warguse, osalt teerööwimise pärast wangis istuwad, wallast wälja lükata ja Siberisse saata. Ehk hakkab wargus ka Maarjast  wähenema, kui mõned pikanäpumehed  „vikale teele" lähewad! Wäike-Maarja kihelkonna koolist saab kahe - klassiline ministeriumi kool. Käesolewaks aastaks jääb weel kihelkonna  kooliks. Skl. Türi õpetaja on nõuuks wõtnud eestulewal suwel kiriku walgendamise  ja »reli parandamise hääks näitemüüki ära pidada, ja on ka juba selleks annete korjamine alganud.  Soowida oleks, et türilased seda ettemõtet elawalt toetaksiwad, sest ta on seda wäärt. Koerust. Koeru õpetaja käis 2. skp. M. küla kooli usuasjade poolt läbi katsumas ja ka kodulapsi loetumas. Õpetaja oli laste oskamisega  rahul; rõhku pani tema niihästi  koolis kui kodulaste juures piblilugude õpetamise pääle. Ühele waesele poisile, kes siia saadik ilma kooliõpetuseta olnud, muretses õpetaja  kindla paiga, kus ta õppida ja koolis käia wõib. Tänawune külm on juba mitmel pool kartohwlite  kuhjadesse ja keldritesse pugenud. —g—  Wiru-N i g u l a st. 17. jan. leiti wanadlane Kalwi walla mees sellesama walla piirides olewa A. küla lähedalt surnult. Nädal enne nimetatud päewa oli ta M. külast tulles lume tuisu pärast teelt ära eksinud ja wiimaks külma ohwriks  langenud. Januari - kuus käis kohaline rahwakoolide inspektor hr Luig siinset kaheklasfilist kihelkonnakooli,  mis endises Pikaristi postijaamas  on, ja ka walla-kvolisid kat- sumas. Kihelkonna-kooliga oli inspektori  herra rahul ja awaldas iseäranis  muusika - asjus niihästi õpilastele  kui ka õpetajatele lahket kiitust,  kuna ta aga suurema jao wallakoolidega  mitte rahul ei olnud. Skl. Narwast. 4. skp. oli Narwa Eesti Seltsis uus algupäraline näitemäng  „Andres j a Alm a." Lugu on wabriku töörahwa elust, luuletanud M. Keera. Mäng kujutab  nooruse kergemeelsust ja rumalust wäga ilusates piltides ette. Näidendi sisu on kõigiti ajakohane ja noortele õpetuseks wäga soowitaw. Et tüki luuletaja mängu - juhatajana tegew oli, siis läks ettekanne wäga hästi. Osad oliwad loomu kohaselt ära jagatud  ja hästi pähä õpitud. Kuid kehaliikumises ja hääle-muutmises oleks pidanud parem kord olema. Narwa mängijad ei jõua selles kahes asjas edasi, kas tee mis tahad. Rohkem  harjutust ja hoolt, küll siis asi edeneb! Hääd jõudu Narwa mängijatele  ja hääd edu mängudele soowib Päältwaataja. Kõige rõõmsam aeg wenelastel, wõinädal, on ka meil Narwas alganud. Juba 5. webr. oli ühes siinses klubis esimesed „blinid" muusikamängul  saada. Jah „blinid" ja „blinid", need on, mida sel nädalil söödakse ja millede häädust uulitsatelgi  kiidetakse. Ü. Nar w a st. Kui kohutawaid järeldusi wiina joomine saadab, näitab  meile järgmine lugu, mis ühes siinses Wene perekonnas ette tuli. Jõulu pühade ajal läks P. oma isa juurde, kes Kreenholmis elab, wõõrsile. Kui ju tublisti klaasi põhja oli waadatud,  siis tõusnud, muidugi alkoholi  mõjul, tüli P. ja isa juures elawa noorema wenna wahel. Isa hakanud tülitsejaid lahutama, wiina hulluses löönud wõõrsile tulnud wanem  poeg, kes ju abielus on, isale noaga sügawaid haawu selja sisse. Õnnetu wiidi haigemajasse, kus ta kõigest tohtrite kunstist ja rawitsemisest  hoolimata mitme nädalise põetamise järele 6. skp. oma haawade  järelduse! hinge heitis. Nõnda sai siis poeg jooma-hulluses oma isa eluwõtjaks. 6. skp. kell ll e. l. pääsis Joaorus kaupmees Uljanowi majas, kus ka siinne rahukohus aset oli, tuli lahti, ja põles kõik kahekordne puumaja ühes kõrwaliste kuuridega maani maha. Nagu kuulda, alganud  tuli ülemise korra pääl rahukohw  ruumides, nimelt köögis. Ülemiselt  korralt ei saadud pea midagi päästa, kuna alumise korra päält, poest ja eluruumidest muist kraami wälja saadi. Ehk küll tulekustutajad õige peagi sinna jõudsiwad, ei läinud  enam korda tuld kustutada, waid aga weel körwal olewaid majasid kaitsta, mis kange tuule ja lumetuisu  pärast sugugi kerge asi ei olnud. Kõige suurem takistaja tulekahjude juures on siin Joaorus weepuudus. Suurt abi andis raudteevalitsus seeläbi,  et mitu masinat wett laskis wedada.  Pritside poolest wõib Narwa linn ennast õnnelikuks pidada, sest siinsetel wabrikutel on kõigil hääd pritsid, iseäranis Kreenholmi wabrikul. Sõnumid Tallinnast. Kindral-majori Maksimowi termis on sellest ajast saadik, kus ta nääripäewal kukkudes jala murdis, hoopis waene. Walu on tal suur ja näitab nagu oleks hoopis teine luu haiget saanud kui esiti arwati. Tallinna tuntud kaupmees,  Korablew pühitses 8. skp. oma abikaasaga hõbepulmi. Kuritööd. Nagu Üls." teatab, on 5. skp. Apteeki uul. Kophelmi majas olewasse Tönne kauplusesse margad sisse tunginud ja kahest seinakapist 10l) rubla eest kaupa kaasa mõtnud. Laupäewa õhtul, 4. skp. „ ?uld Kondvri" söögimaja  ees warastatud hobune ja saan on järgmisel ööl Liiwa-Laia uulitsast üles leitud. Kohalikud sõnumid. PriiLahtliku tuletõrjujate-seltsi  aastapäewal loeti ka aruanne seltsi tegewuse üle 1894. aastal ette, millest tähtsamad märkused  ja armud lugejale siin ette paneme. Wälja kutsuti tuletõrjujaid  1894. aastal 24 korda, 1 kord eksiwiisil ja kahel korral oli tuli elanikkude  poolt enne kustutatud kui tuletõr- jujad platsi jõudsiwad, nii et päris tulekahjusid 21 oli, nendest 1 korstnapõlemine,  7 wäikest põlemist, 2 keskrnlst  ja 12 suurt tulekahju.  Tegelisi  liikmeid oli seltsil 1. jan. sel aastal 524 sininewal aastal 561). Mitte-tegeliste liikmete arw on 255. kitsikute tegewuse-jaoskondade järele on seltsil: ronijate (Steiger)-jaoskonnas  108 liiget, pritsi-jaoskonnas 168, weejaoskonnas 37, auru-pritsi jaosk. 45 ja päästmise jaosk. 68. Südi tegewuse eest on 24 auudiplomi  ja 11 hõbe pannalt wälja jagatud.  Seltsi nõuukogul on 6 liiget: esimees E. S. Walter, siis professor Erdmann, B. Frederkinq, F. Daugull, W. Müller ja P. Schulz; kassameistriks on E. Oberleitner  ja kirjatoimetajaks A. Fuchs. Päämehe G. Fischeri asemele, kes hädise terwise pärast ametist lahkus, sai August Stamm päämeheks. Abipäämeheks  waliti K. Lauge. Ronijate  sSteigerpjaoskonna päämees on professor Raupach, abiline K. Regut; korrapidamise-jaosk. päämees A.Fuchs, abi R. Raphoph; pritsi jaosk pääm. E. Raudsepp, abi N. Semenow, wee-jaosk. pm. C. Hornberg. abi G. Sachs; aurupritsi-jaosk. pm. W. Miiller,  1. abi S. Hackenschmidt ja 2. abi E. Emmerich; päästmise-jaosk. pm. A. Martinsen, abi H. Hchultz. Selts on omale minewal aastal uue aurupritsi muretsenud, mis 6138 rbl. maksis. Kuritööd. Tänawuse küünlapäewa laada ajal on hobusewargad meie linnas jälle nobedasti tegewusel olnud, kuna laat ise kaunis kehw ja waikne oli. Esmaspäewa  õhtul, niipea kui pimedaks  oli läinud, warastati Liiwa-uul. ühe trahteri eest hobune ära, teine jälle Raatuse-uul., kolmas selsamal ajal Jaamamul. Wiimane hobune ühes margaga saadi aga, nagu N. D. Ztg. teatab, 9 wersta linnast kätte. Ka Allee-uul. on ühe trahteri eest hobune warastatud, niisama Peterburi-uul.  Siin oli waras otse hulljulge.  Omanik sai ta just kätte, kui ta hoowist, kuhu hobune marjule pandud,  loomaga lahkuda tahtis. Waras  ei tahtnud aga äragi jooksta omanikku nähes, w«id püüdis wiimast mägisi hobuse juurest eemale tõugata, mis tal aga korda ei läinud, sest et teisi maamehi omanikule appi tuli, kes warqa aitasiwad kinni wõtta ja polizei kätte toimetada. Ka muid margaid oli liikumas. Nii katsus tuttaw linna waras Joh. W. For« tuna-uul. ühe ree päält tükki riiet ära näpata, ta langes aga polizei kätte. Kaupmees Maslowi poest wõeti üks maanaesterahwas kiuni, kes säält lõimi tahtis marastada. Kaks pikanäpumeest wõttis gorodowoi laada päemal juba enne kinni, kui nad oma tegewust saiwad alustada. Nad ollr ühe suurema Marguse pärast (lukulõhkumise  teel) kahtluse all olnud. Kawala kelmi wõrku sattus esmaspäemal  üks talum?es; esimene lähenes küla-onule ja näitas talle sedeli  ette. mille pääl midagi willasest riidest oli kirjutatud. Petja luiskas, tal olla wärwali juures tükk willast riiet wärwida, mida ta aga rahapuudusel  tahtwat ära müüa. Kaup saigi „tahedaks" ja külamees maksis tingitud hinna, 7 rbl., müüjale kätte. Nüüd mindi riiet wärwali juurest ära tooma. Tee pääl püüdis aga petja putku panna. Ta wõeti kinni ja anti kohtu alla. Kuritööd. Teisipäewa hommikul  kella 2 ajal püüdsiwad 3 tuttawat  warast kaupmehe Luttowi nahaparkimise  töökotta sisse murda Üks nendest, ühe tööwoorimehe poeg, oli saagi ärawiimiseks hobuse ja ree kaasa toonud. Kuna 2 meest aeda hakkasiwad lõhkuma, pidas kolmas wärawa juures wahti. Õnneks ära- Lasiwad hoowis olewad koerad haukumise  läbi töölisi üles. Need nägilvad  wärawa juures seisivad wahti ja wõtsiwad ta kinni, kuna kahel kelmil  õnneks läks hobusega minema kihutada. Kinni wõetud mees wiidi polizeisse. Tee pääl nägiwad töölised Lina uul. hobust ilma inimeseta seiswat.  Wangi wõetud waras tunnistas,  et see tema isa hobune olla. Teisel hommikul läks polizeil korda, ka mõlemaid ära karganud wargaid tabada, kellest üks murdwarguse ja hobusewarguse pärast juba ennemalt on karistatud. D. Z." 33. Posti m e e s. 1895. Wastutaw toi«et»ja ja wäijaaudja lvi K. A. He?m«un.