Kõige armsamad luulded on ta Eesti keelde loonud. Eesti lugulaulu „Kalewipoja" on ta rahwa suust kokku korjanud, ja enesele sellega auukoha ning Eesti kirjandusele lugupidamist  maailma kirjanduse wäljale saatnud. „Eesti ennemuistsed jutud" ja pärast surma ilmunud „Lembit" on tema töö hiilgan? täiendus. Nõnda oleme lühidalt EcSti tähtsamate kirjameeste pääle pilku heitnud. Uuema aja kirjameestest ja nende töödest ei hakka meie siin enam jutustama, kuid ka nende seas on mõndagi, mis meie kirjapõllule auu teeb. Mõistlik ja mõtleja mees leiab kõlblikud kirjad lestade seast wälja ja nsuutab  enesele seda, mis tuumakas ja õpetlik on. Keegi, kes tahab haritud inimese nime kanda, ei wõi kasulisi raamatuid lugemata jätta. Rahwa haridust ei suuda mingi muu asi nii tõsta kui kirjandus. Kõikidel ei ole wõimalik kõrgeid koolisid läbi käia; aga raamatute lugemise läbi on igaühel wõimalik  kõrgele hariduse ja mõtlemise järjele jõuda. Selle pärast on igaüks, kes hääd kirjandust rahwale muretseb, rahwa kõige suurem häätegija ja edendaja, sõber ja armastaja.  Igal rahwal on omad suured tähtsad kirjamehed inglastel oma Shakespeare, Burns, Byron, prantslastel Boi leon, Racine, Bumas, itallastel Dante, Petrarca, Tasso, sakslastel Klopftock, Herder, Goethe. Schiller, wenelastel Lomonossow, Lermontow, Puschkin  ja palju teisi, aga ka eestlastel on oma Hornung, Hupel, Arwelius, Luce, Masing, Jannsen, Kreutzwald ja mõndagi teist. Need mehed on nagu näituseks teiste seast nimetatud,  kes rahwa tähtsad pojad ja suured mehed on. Kirjamehed kes tähtsad, on aga ka kõik suured waimud. Nende suurte maimude mõtted scisawad nende kirjades. Kui nende kirjafid loeme, siis oleme nende keskel, kuu- leme nende kõrgeid auusaid mõtteid, saame targemaks, paremaks, auusamaks. Armas ja ilus on siis niisuguste suurte meeste keskel istuda. Ka saarlastele ei ole minul siis paremat külakosti tuua, kui et hääks kiidan ja soowitan  Eesti paremate kirjameeste kirjasid lugeda. Astugem oma kõrgemate maimude seltsi. Saagem haritud inimeseks, kelle mõtted selged ja mõistus tark on. Edenegu terme Eesti rahwa waimuelu ja sellega ühes saarlaste edasipüüdmine! iseäralist ehitust ei ole ialgi maja. Niisugust  pidude pidamise platsi ei ole pääle Kuresaare küll ühelgi Balti linnal. Ka see kord, kui nende ridade kirjutaja KuresaareS wiibis, peeti kindluse müürides ilusat Eesti pidu. Linna elanikudeft on muidugi suurem osa eestlased, kelledest üks wäike jagu ennast sakste sekka tunnistab, kuna suurem hulk endid eestlasteks peab ja Eesti keelt ka kodus räägib. Roomasaare sadam, mis Kuresaare linnast  kahjuks natuke kaugel ligi neli werSta on, awitab läbikäimist elustada, sest sinna pääsemad ka suuremad reisijate laewad. EnamiSti ootawad sääl kahehobusewoorimehed,  kcs reisijaid linna ja linnast wälja sõidlltawod. Ms sõit sadamast linnani maksab 1 rbl. M kop., olgu üks wõi mitu inimest pääl. Imelik on, et KuresaareS ühe hobuse woorimchi sugugi ei ole. Tee Unna wiib halja-murnsest kiwistikust läbi, mis, nagu näha, enne mere põhi on olnud. ÜSna selgesti on tunda, et Saaremaa igal aastal natuke suuremaks paisub, ning alles wiimaSte aastate jooksul on hulk maad mere slt kuiwaks muutnud, sest et meri end tagasi tõmbab ja ta põhi saare ranna ümbert Wälja tuleb. Kuresaare linnal on ilus surnuaed, kus palju kiwiristifid, mis saarlaste eneste töö, sest et nad selles töös iseäranis ofawad on. Suruuajal on iseäranis kolm hauda, mis suurema tähelepanemise wäärt. Reed on MM krjamehe vr. v. Zuce, õpetaja Kõrberi  ja Nmuafi-õpetaja Holzmaieri hauad. Luce kirjutas 18. aastasaja lõpul Eesti keeles raamatuid, Körber andis meie tuttawad  „Laulud Sõrwemaalt" wälja, ja Holzmayer asutas Kuresaarde museumi, kus palju Eesti rahwuslisi asju sees. See museum on kindluses ja igaühele waatamise määri. Linna ligi on „Marienthal'i" rauawalamise  wabrik, mis eestlase Kingisseppa päralt on ja saarlastele wäga kasulik asutus. Sügisel ja kewadel kui jäe ei kanna ega käia ei lase, wõib ainult säält wabrikust walatud rauast asju ja rattaid ning masinaid  saada. (Lõpp tuleb.) Isamaalt. Kuresaarcst. Saaremaa kreispolitsei walitsuse sekretär hr. Fichtenberg on nimetatud ameti maha pannud sa tema asemale on Liiwimaa kubermangu türmiosakonna asjatoimetaja hr. W. Witkowsky tähendatud. Kuida „Nisch. West." teatab, sündinud  hr. Fichtenberg'! ameti mahapanemine tema poolt koduste asjaolemiste pärast antud palme kirsa pääle. „PostimeeS" toob Kuresaares 13. Aug. peetud pidu üle pitkema kirjelduse, milles nimetatud  pidu üle möga rahul oldawalt räägitakse. Kirjelduse lõpul kirjutab „PostimeeS": „Nagu juba hulgast lauludest näha, oli Saare pidu otse laulupidu. Suurem osa lauludest oli Eesti oma, ja see oli armas kuuljatele, kes terwel ajal rõõmsas pidu-tujus oliwad ja kõik laulud kiites ja käsi loksutades wastu wõtsiwad. Iseäralist  mõju tegiivad «Mis sa nopid, neiukene", „Me teretame kõiki", „Neiuke, peiuke" ja Eesti rahwawiis „Tuulekescd tuhistawad". Üksikutest kooridest on kiites nimetada Waljala ja Kihelkonna  segakoorid ja Anseküla neiukoor. Tugemast! kostis kui kõik koorid laulsimad. Saaremaal edeneb laul hästi. Kui meel rohkem tundmust, kahanemise,  tasandase ja paisumise ilu saab harjutatud olema, siis loodame Saaremaalt Eesti laulu waimustaivat  ilu kuulda. Edasi, Saare õed ja wennod! Õhtul mängiti „KurhauS'iS" pidu lõpuks näitemäng  „Punga Mart ja Üba Kaarel." Näitemäng on ilus ja karskuse sisuline, aga meel ilusam oli saarlaste mäng. Meie ei oleks arivanud, et KuresaareS  nii hästi etendakse, sest mäng oli eest otsani mõnus ja õige. Seda lühikest, aga kõige paremat kiitust palume saarlasi edasipüüdmiseks wastu wõtta. Saarlaste osawõtmine pidust oli elaw, kuna talurahwast  wiihein näha oli ja rohkesti „pati-saksu" (supelwõõraid) Eesti laulu ja näitemängu kuulama oli tulnud. Pidu oli mõnus ja lõbus ja jättis kõige ilusama mälestuse ning tõi wist ka mõne rublakese karskuse seltsi kassasse." Ka Anseküla neidude riided leiawad postimehes"  tähelepanemist. „Jga nägija pidi tunnistama,  et niisugused riided palju ilusamad on kui „linna riided", ütleb säül juures Postimees". Kuida kuuleme, saada Anseküla õpetaja hr. Greinert selle aasta lõpul KuresaareS Saksa keeli kõnet SaäreMaa kurttummade kooli hääks pidama. Ka saada tulema aasta hakatusel siin sellekssamaks  otstarbeks Saksa keelne kontsert antud. 8. Septembril pidasiwad Saaremaa mõisnikud  Abroka saare pääl üleüldist põdra jahti. Olewikus kirjutatakse Kuresaarcst,et SuureSmõisas  wälk 24. Augustil tallipoisi surnuks olla löönud. See sõnum pole aga miite tõsi. Sell aastal ei ole wälk Saaremaal ühegi inimese elu enesele ohtvrikS nõudnud. Kuida meile teatakse, wõtnud pühapäeival 10. Septembril üks jalgratta sõitja Roomasaare sildas „külma pätti." Mees olnud kauni» tujus", uhkustanud oma rattaga sülla ääre pääl sõites, kuid wiimaks pondud manamees ülekaela merde. Ka üks juhtumine praegusel magatajal! Ka tulewal suwel tahetakse Kuresaares näitemüüki Saaremaa kurttummade kooli häält korda saata. Oleks wäga soowida, et meie õrnem sugu, kes siiaajani nii südisti kurttummade hääks on töötanud, juba nüüd selle kõrge sihilise ettewõtte pöäle mõtlema hakkaks, nii et ka tulema aastane nöitemüük rõõmustama järeldusega saaks kroonitud. Meie arwates läheks näitemüügi hääks asjade -valmistamisega kõige paremine, kui kurttum- Möndasugust. Ungari päälinnas on juba paar aastat  Ungari ajaleht „Lklepllon-Wrmonlla°' olemas kus kõik teated telefoni läbi tellijatele  kodu saadetakse. Isegi kirjanikkude uued kirjatööd kõneldakse kirjanikude eneste poolt telefoni läbi tellijatele kõrwa fisse. AmerikaS söidawad nüüd kõige kiiremad  raudtee rongid 100 wersta tunnis. Kolmas tunnel saawat Themse jõe alt läbi kaewatud. Londonis käib juba ammugi kaks maaalust teed Themse jõe alt läbi millest efimine 1861. aastal, teine aga 1869. aastal on ehitatud. Sellepärast ehitatakse nüüd kolmas, nõnda nimetatud Blockwell tunnel, mis endistest pidawat hästi awaram saama. Tunnel saawat 4000 jala pikkune. Kaunis aabits. Maaler Paul Fischer walmistab praegu aabitsat, mis miSstSti kõige kaunim saab, mis ialgi on päewawal» gele toodud. Iga täht on iselehe külje pääle maalitud, ja igalehe külg on kunstlikult kaunistatud  ja särab kõigis wikerkaare wärwides.  Sügisel tuleb see aabits Kopenhageni  näitusele. Naljaks. Koguni wõimata. Kohtunik (kaebealusele): „Muu seas on Teie pääle kaebtus tõstetud, et olete kaebajale täie õllepudeli wastu paad wisanud." Kaebealune: „Auulik kohus! Mina oleksin pidanud raatsima täiest õllepudelist priitahtlikült lahkuda see on täiesti wõimata!" Sündsad kõrwad. Üks ninatark piimahabe pilkas ühte wana Juuti ta pikkade kõrivade pärast, mis teine tükki aega sõnalausumata päält kuulas. Wiimaks lausus ta, kui teine mait ei jäänud: „Herral olep eigus: minul olep kõrwad natuk pikk inimese kohta. Aga herra weip wabandada: herral on ometi nemad natuke lühikesed eesli kohta?" Herrakene jäi wait. Tululikud juhatused. Kui mutter nõnda ära roostetanud on. et ta lahti ei käi, siis tuleb talle kas terpendini ehk petroleumi vääle «valada. Kui aga ka see abiuõuu ei mõju, siis meel rohkem õli pääle «valada ja seda põlema pista. Mõistatus. s-ga wapper sõjamees, j-ga lendan õhu sees, d-ga leiad sa mind metsast Loe kas eest wõi tagant otsast. Õigeid seletusi palutakse „Saarlafe" toimetusele saata. 39 Saarlane, 1895