olgu siis, et seda wäljastpoolt (kunstsõnnikutena) juurde nõutatakse.  Lõpuks olgu tähendatud, et mu kartohwl: - kasvatamist mitte laita ei taha, palju enam soowin, et selle meie maa tähtsama  juurewilja harimine ikka edeneks ja uute, paremate sortide  pruukimisele wõtmise läbi weel enam kasuandwamale järjele  jõuaks. Ainult nende liiga 'pdawa hinna eest müümist pidafm  ma rohke põllurammu tarwitamise  wääle waadates kahjuliseks,  mispärast soowisin, et neid niisugusel korral omas majapidamises  loomatoiduks saaks pruugitud,  ja selles arwamises on ka wäga palju teisi põllumehi. Ls. aga see arwamine tuli tal nii tõrkuwalt  üle huulte, et ma niihästi kui julge olin, et ta minu pöidla all oli. „Teie arwate siis, majori herra, et ma asja kindral kubernerile pean üles andma?" küsisin ma üsna rahulikult.  „Kõige päält ärge midagi enneaegselt  tehke, millest Teil pärast kahju oleks, Small. Andke mulle kõik lähemalt  teada." Ma jutustasin talle terwe 100 tarwiliste muudatustega ära, nii et ta peidupaika teada ei saanud. Kui ma kõik rääkinud, oli major Scholto wait kui puutükk ja sügawas mõttes. Ma wõisin ta huulte tuksumisest näha, kuda ta rind töötas. „See on wäga tähtjas asi, Small," ütles ta wiimaks. „Ärge sellest jõnagi  kellegi wastu lausuge; meie räägime  selle üle warsti edasi " Sõnumid Hiina-Jaapani sõjaplatsilt. Wiimsetest Hiina-Jaapani sõjaplatsilt  siia jõudnud sõnumitest on lugejad  näinud, et jaapanlased jälle ühe suure võidu poolest rikkama!s on saanud: Wei-hai-wei kindlus on nüüd täiesti nende käes. Sellega ühtlasi on Hiina suure põhjapoolse  laevastiku viimsed riismed  kas ära hävitatud wõi jaapanlaste  kätte langenud. Meie tahame  siin nüüd neist üksikutest sõnumitest,  mis meie Wei hai-wei äravõitmise  kohta viimse kahe nädali jooksul oleme toonud, ühe pildi kokku seada. Januari-kuu algul sõudsiwad jaapanlaste  sõjajaewad admiral Jto' juhatusel Wei hai-wei sadama ette, saatsiwad ühtlasi ma rs cha lli juhatusel hulk wäge maale, mis sedamaid kindluse maa poolt sisse piiras. Januari kuu teisel poolel  wõtsiwad jaapanlased kahepäewase wõitluse järele kõik kindluse-wärgid ära, mis Wei-hai-weid maa poolt kaitsesiwad, mis pääle Hiina kaitsewägi  linnast ära põgenes ja linna elanikud linna wärawad waenlasele awasiwad. Marschal Ojama laskis sedamaid ära lõhutud Hiina suurtükkide  asemele Wei-hai-wei merepoolsete  mallide pääle uued suurtükid seada ja hakkas säält sadamas seismatele  Hiina laewadele tuld andma. Hiina laewad, mida admiral Ting juhatas, ja Hiina kindluse sadama ees olema Lin-kung-tao saare Pääl, kuhu üks osa Wei-hai-wei kaitse wäge oli põgenenud, sattusiwad nüüd kahe tule wahele, kuid pani- wad waprasti wastu. Hiinlased põletasiwad  kõik weolaewad ja paadid, mis sadamas oliwad, ära, et jaapanlased  neid maale-astumiseks Likung-tao  saarele ei saaks tarwitada. Wahe-ajal hakkasiwad Kollases meres ja Petschili lahes kauged tormid  möllama, mis laewadele wiibimise  lausal merel wäga kardetawaks tegiwad; siisgi jäiwad Jaapani sõjalaewad  Wei-hai-wei sadama ette. Kui torm järele oli andnud, hakkasiwad  nad üleminewal pühapäeval  kindluswärkidele Lin-kungtao  saarel ägedasti tuld andma. Bombardeerimine oli wäga kõwa; iseäranis hulk bombisid saatis Jaapani  lipu - laew saare idapaolse kindluswärgi sisse. Pea hakkas ka Hiina laewastik wõitlusest osa wõtma. Soomuslaevale, Ting- j e n i' le, läks korda ühte osa Jaapani laewasid  sundida laskmist saare pääle järele  jätta, kuna teine soomuslaew Lai-juen mitmele waenlase laewale  hästi w-ga tegi. Ka kaks Hiina suurtüki - paati wõitlesiwad tublisti. Nii kestis wõitlus kuni pimedani, siis lõpetati mõlemil pool laskmine. Jaapanlased oliwad Hiina kindluswärgid kaunis hästi purustatud,  iseäranis palju wiga oli Zhie kindlus saanud, mille suurtükid kõik kölwatuteks oliwad tehtud. Pühapäeva  õhtul tõusis merel jälle kaunis kange tuul, aga Jaapani laewad jäiwad  oma paikadesse, et Hiina laewad öösel sadamast ära põgeneda ei saaks. Hiinlased põgenemise-katseid ka sugugi ei teinud. Öösel oliwad jaapanlased ühelt wangi wõetud hiinlaselt teada saanud, et admiral  Ting oma laewadele kõwa käsu oli andnud Lin kung-tao kindlust kõigest  jõuust kaitsta, neid kes taganema wõi põgenema peaks, surmaga ähwardates.  Esmaspäewa hommikul, kuna Luul jälle järele oli andnud, algas wõitlus uuesti. Jaapani laewastik  tungis sadamasse Hiina laewastiku  kallale, millele ühtlasi maa poolt tuld anti. Ohtu pimedal sõudsiwad  Jaapani torpeedopaadid sadamasse  ja saatsiwad oma torpeedod kahe lähema Hiina laewa, Ting-jueni ja Heng-jueni, pääle mälja. Torpeedod jõudsiwad ka sihile ning mõlemad laewad saiwad purustatud ja wajusiwad põhja. Siis saadeti torpeedod kahe laewa pääle mälja, mis sadama lõunapoolses nurgas seisiwad.  Ka need laewad saiwad täiesti  ära purustatud. Teisi päewa  l kestis wõitlus küll ed« si, kuid see kord oli tule-andmine Hiina poolt õige nõrk. Nii pea kui pimedus al- gas, tungisiwad Jaapani torpeedopaadid  jälle sadamasse Hiina laewade kallale ning lasksiwad üksteise järele laewad: Lai-juen, Wei-juen ja Pa - schua, wasta taewast. Ka teised Hiina laewad saiwad hästi wigastatud,  mis pärast nad siis kesknädalil  kõik jaapanlaste kätte sattusiwad.  Neljapäewal astusiwad  jaapanlased Liu-kung-tao saarel maale ja saiwad sääl lühikese wõitluse  järele kõik tindluse-wärgid oma kätte. Kaks wäikest Hiina aurulaewa piftsiwad  wiimsel silmapilgul Wei-haiwei  sadamast Tschifu poole põgenema ja oliwad ka juba säält hää tüki maad wäljas, kui kaks Jaapani sõjalaewa  neid silmasiwad ja sedamaid neile kiiresti järele tõttasiwad. Tschifu lähedal saadi nad kätte ja lasti põhja. Kuulu järele olla ühe põgenema laewa pääl admiral Ting olnud. Nüüd on jaapanlased Wei hai-wei alt Tschifu kallale läinud. Säält on nimelt 27. januaril järgmine sõnum  Londonisse saadetud: „Minewal öösel saatsiwad jaapanlased  suure hulga wäge kümme wersta idapool Tschisud maale ja tungisiwad täna lõunal linna idapoolsete  kindluswärkide kallale. Linn on wäga rahutu; täna oodatakse lahingut."  Mandshurias ei ole jaapanlased ikka weel sugugi edasi tunginud. Umbes  nädali eest teatati Ida Aasiast, et kindral Nodsu, Jaapani esimese maamäe korpuse kommandeerija Mandshurias,  langenud olla, kuid lähemaid teateid 'pole selle asja kohta ikka weel tulnud. Wahest ei olnud sõnum  õige, nagu seda Jda-Aasiast tulewate  sõnumitega sagedasti juhtub. Mõtted noorsoole. Kes kannatused wõita jaksab,on rikas, ja puhas südametunnistus on enam ja parem kui see, mis maailm auukS nimetab. Kui oskame asja Põhjalikult  ja otsekoheselt, wahet teha auu ja häbi wahel, siis oleme enesele kui muusika helid körwu meelitanud. Elu nähtused on õpetanud, et õnne' tus arwa üksi ilmub. Aga teiselt poolt on jälle tähelepandud, et õnnetused  ja hädad enamasti meie eneste Legewustes ja ettewötmistes põhjenewad;  kui meie ümbrust pimedus piirab, peame alati meremeeste wiisil walwsad  ja ärkvel olema, sest siis wõime õnnetuse ajal, mis sündima peab, endid hoolekandmisest rõõmustada, ja ei wöi meid ebalootusgi turwastusesje saata. Ümber pöördult jälle, kui meie ettewõtted õnnestawad, peame ettewaatlikud ja -mõtlejad olema, ega andid rõõmuhiilgusest pimestada lasta. Peame naeratawa-naolist rahu kahtluses  wastu wõtma. Raskemad õnnetused  tulewad siis, kui neid sugugi ei mõtlegi. Samuti on tõde, et õnnetus  seda hirmsam näitab, mida kaugemal  ta on, ja kui seda kannatame sellepärast, et seda rõhutud meelel ja pimestatud Pilgul waatame, aga mitte rahulisel mõistuse-waatel. Pilwed ei ole kunagi nii mustad määrawmad  mürakad kui neid näeme olewat, ja wõiksime neid kätega katsuda, ei leiaks muud kui paljast õhku. Lühikese  asja wari wõib wäga pikaks saada ja ümber pöördult; kõik põhjeneb  selle pääl kudas walguse paigutame.  Meie wõime küll mängida tujudega, ei tohi aga nendele kunagi täielist wabadust anda, seda tehes on see meile õnnetuseks, kuid enejewalitsemise  ohjad olgu kindlasti meie käes. Kui õnnepäikene särama lööb, kaowad kõik murepillved, kui kardaksiwad nad walguse sära. Kuid kõige selle juures peame meeles pidama, et pää õnnetingimine  „töö" on. Kas tarwitad atra wõi sirpi, lalndat wõi kirmest, kannad  krooni pääs, niidad heina wõi luuletad laulusid, jagad kohtulauas alamatele õigust, tõstad oksjoni haamrit,  toimetad ajalehte wõi pead teaduslikka  ettelugemist ülikoolis, tööd, tõsist mehist tööd pead sa tegema.  Kui heidame pilgu elu nähtustele, siis leiame, et kõik kõrgemale  tõusnud mehed ja kuulsad kunstnikud  tööd, mehe tööd on teinud. Aga ärgu keegi end seepärast üle määratud aja ja üle jõuu tööle sundigu.  Ei jõuuta nooruse waimustusega  tööd teha, kui wast kolmekümne eluaastani ja juba sellegiealiste meeste suust kuuldakse tihti üle liigse töö üle kaeblusi ja haiguste algamiste kurtmist. Kuid see tuleb sest, et nad ju õhtul kell 6 oma tööd lõpetasiwad,  kuid alles kell 2 hommikul kodu läksiwad. See kõrtsi leti, kaardi laudade ja auutumate lõbustuste juures mööda saadetud waheaeg aga ongi just elujõuudnde häwitaja ja surmaja. Töötegemine annab sinule hääd söögiisu, rahulist und ja kosutust  magades. Alles töötegemise järel tunned sa, mis pühapäew tõesti ja täiesti tähendab. On olemas noori mehi, kes unistades ümber wedelewad, noori mehi, kes oma jalutus  kepi pääd närides rõõmu maitsewad,  ja kelledel, nende wäljaspidise  oleku pääle waadates, ainult nii palju teadust on, et waadata, missugust  postmargi külge enne märjaks teha tuleb, kui seda armukirja pääle wajutatakse. Aga needsamad noored  mehed silitawad siisgi wähematt kümme korda tunnis oma motahabet, oskawad oma kaelarätt! üheksamal wiisil kaela köita ning pillawad ühes tunnis enam kui nad kuus teeninad, ja siisgi ei auusta ei kõnele ilm nendest. Neid ei teata ega tunta ega nende nimesidgi ei küsita Neid ei armasta ega wihka ka keegi. Suur edasi-töttaw maailm ei tea neid olemas  olewatki. Selle pärast, mõtle järele, mis sinust peab saama, mis sa enesest teha tahad. Heida kõik kahtlus  ja laiskus kõrwale ja tungi nüsimata,  kindlasti edasi. Mida aeglasemalt  edasi püüad, seda wähem kasulikku  sa teed, uni läheb ikka magusa maks, sa näitad iseenesega omas niletsuses  rahul olema. On ka mehi olemas, kes usinasti töötawad, kuid kunagi ise sellega rahul ei ole, — nemad ei olegi ka midagi tähtsat ja kasulikku korda saatnud. Ja ometi on nad töötanud, „higi ojad otsal." Nad on proowinud, katsunud wahel üht, wahel teist tööd, kümneid töösid alganud  ja jälle pooleli jätnud, ikka ilma õnnestamata. See tuleb sest, et kord ettewõetud asjale ja ametile  truuks ei jäänud. Ei wõi keegi igas asjas täieliseks saada, waid har jutus teeb meistriks, ja ilma selleta ei ole üksgi töö, nagu teame, ilus, hää, täieline. Selle järele saadakse harjutuse  läbi osamaks. Peetagu meeles, et foonidest neel tuld ei tõuse, niisama,  et weerew kini sammalt ei kasnata,  ja üheksa ameti lisaks nälg kümnes on. Tööd pead sa tegema, hoolsasti tegema, kuid pea kinni, mis kord ettenõtnud oled, milles sull andi, tahtmist ia himu on, aga suurte tegude, hääde tööde tarnis nõuetakse Neel muud, nimelt selget arusaamist, suurt silmaringi ja töö täielikku tundmist. Wene-maalt. Kaugemalt riigist. Kroonlinnast. Külm on siin nii kõwa, et wäli.nine kroonu töö mis mitte töötubades ei ole tema tõttu on seisma pidanud. Reaumüris on elawhöbe oma 25 pügalat  alla nulli ära teinud. —s- Lätimaalt. Talseni linnakesel Kuuramaal on minema aasta aruldased kirjud kimbatused  kaelas olnud. Talseni pidi pea terwe aasta ilma ülemata wõi pääta ennast läbi awitama. Miks? Sest et walituid ei kinnitatud. Waliti  küll kord üht, kord teist, end kiunitus  jäi ühele kui teisele tulemata. Aga miks siis ülemwalitsus Talsenile linnapääd ei kinnitata? Üsna pisu- kese waimu wõi südamehariduse puuduse pärast, see on äraseletatud. Wärskelt walitud linnapääd ei mõistnud  mitte lugeda ja kirjutada, wõi nad oliwad kohtu ning wangihoonetega liiga suurt sõprust sobitanud. Mõni „kandidaat" õppis nüüd küll weel üheteistkümnendal tunnil oma kallist nime paberile määrima, aga kinnitus jäi tulemata, tee mis tahad. Üks püüdis koguni palwekirjadega oma kinnituseks teed tasandada, ajas aga just seega omad lootused nurja. Nende kentsakate nähtuste põhjus on aga niisama loomulik kui arusaadaw. Talseni haritud seisus on majaomanikud,  suuremalt osalt naesterahwad. Et sääl nüüd naesterahwal mitte hääleõigust ei ole, siis jääb muidugi suurema haridusega walijate hulk õredaks, kuna wõit kaugelt alama rahwa poole kaldub, kes siis ka hääks arwab, linnapääd parem endi hulgast  arwata. Sest siis tuli, et lin> nawanemaks ikka kas päiline, õllewedaja  wõi mõni muu seda wärki isand walitud sai. Et kimbatust lõpetada, on kreisiülem baron Stromberg ülemale  poole ette pannud, et kohaline tohter vr. rus<t. Blahse ilma linnawolinikkude  walimata linnapääks nimetatud  saaks Leiab ettepanek täitmist,  hüwa, kui mitte, noh kes teab, kui kaua siis wahest halenaljakad kimbatused kestwad ja kas wahest wiimaks ikka mõnda uulitsapühkijat linnapääks ei upitada. —t. Kodumaalt. Kodawerest. Rõõmurikas päew Ranna wallale ja kõigele ümberkaudsele  rahwale oli 22. januar. Pühitseti ju sel päewal meie ilus kiwist ehitatud wallamaja pidulikul wiisil sisse. Pühitsemist oliwad korda saatmas Oige-usu kombe järele  preester Skoropostishnõi Saarelt  ja Lutheruse usu kombe järele õpetaja Voss Kodawerest. Jumalasõna  kuulutajad püüdsiwad kõige paremal  tahtmisel rahwale hääd sellekohast  rooga anda, mis ka kõige kiiduwäärilisemal wiisil mõlemal eeltähendatud  õpetajal korda läks. Iseäranis aga kuuljate südamesse mõjus ja sääl hääd wastuküla leidis õp. Vossi waimulik õnnistuse-kõne, milles ta soowi awaldas, et Ranna walla rahwas, kes kulusid kartmata uue ja ilusa maja on ehitanud, ka ise mitmes asjas uueks saaks ja kõigile  wallas nähtawale tulewatele hälbuStele  uue jõuu ja tahtmisega wastu astuks. Selle pääle awaldas I. jao talurahwa asjade kommissar hr Mihlhord  omalt poolt kiitust ehitatud maja kohta ja soowis, et wald omale alati aja ja asjakokohased ametnikud waliks. Kõneleja tuletas ka lühikeses kõnes Majesteetide armu meelde, mille Pääle „Keisri-laulu" lauldi. Nüüd puudutas wallawanema soowil ja selle asemikuna kooliõp. Josua mõjuwate  ja küpseid mõtteid awaldamate sõnadega, aga warjatud wormil kõikide  mõttes mõlkuwat soowi, et Ranna wald ka oma kohtu Palalt tazasi saaks jselle üle anti ka pärast kommissari  herrale palwekiri ära) ja tänas kõiki kõrgemaid asjatoimetajaid ja auu« wõõraid, kellele rahwakogu poolt mürisewal häälel ~Nad elagu" lauldi. Selle pääle laskis kommissari  berra omalt poolt wallawalitsust  ja nõuukogu elada. Kõrgemad herrad kogusiwad malmis kaetud söo gilauda, kuna liht rahmas edasi ja tagasi tungis ning rõõmsalt juttu mestis. Nii hästi üks kui teine kuulsimad nähtama häämeelega lõbustajateks  palutnd Torila pasunameeste  voolt puhutud ia „eluwärskust"  amaldawaid polkasid ning „südant  sütitamaid" marschisid, niisama Palameeste koori kõlawaid laulusid. Pärast kommissari ja õpetajate lahkumist  algas aga õige pidu tagatipp tants, millele alles hiline öö lõpu pääle tegi. Mina. Wiljandist. Lina- ja wil - jarikkal Wiljandimaal on Wiljandi linn päälinuaks. „Prakk-linu" tuntakse  sääl küll, aga muid asju, mille nimedes ka „prakk" ehk „frakk" ette tuleb, otsid sa säält asjata. Sõna ehk „frakk-ülikond" ei näi Wiljandis sugugi tuntud olewat, sest et terwes linnas ühtegi sarnast iilikonda  saadawal ei ole. Waene Wiljaud  I Kes reisijatest seda puudust Wiljandi kohta ei tunne, nendele teeb ta ajuti otse suurt pääwalu ja erutust,  mis ka muusikalises ilmas hiljuti  awalikuks tuli. Mõtelge ometi ! Maailmakuulus klawerimängija sWiljandi  keeli oleks õigem ütelda: laberimängija)  Reisenauer ei wõinud Wiljandis  minewal laupäewal selle pärast oma kuulutatud konzerti ära anda, et ta terwes Wiljaudi linnas ühtegi frakki (sabakuube) ei leidnud, kuna klawerikunstnik oma fraki eksiwiisil Walga waksali oli jätnud. Kui kõik nurgad ja kolgad fraki saamise pärast läbi vliwad otsitud, ilma et frakki üürimiseks oleks leitud, saadeti küll Walka kiirküüt stahwet) frakile järele, aga et frakk  hakatuseks  määratud ajaks Wiljandisse ei jõudnud, pidi konzert andmata jääma! Küll ei ole sarnane waesuS ühest meie kodumaalisest linnast ilu» kuulda, aga parata ei wõi sinna midagi, kui lugu tõesti nõnda on. Wiljandi st. Wilj. Eesti põllumeste selts on oma wiimsel koosolekul 83 häälega 12 hääle wasta herravonHelmersoni  enesele presidendiks walinud. Nüüd on kolmel Eesti põllumeeste seltsil,  nimelt Põltsamaal hr von Wahl, Hallistes hr von Sievers ja Wiljandis  hr von Helmersen, rüütlisugu herrad presidendiks. Wiljandi Eesti põllumeeste selts on otse selle nõuuga seda teinud, et suure-pöllu-meestega käsi käes käia. " Põltsamaa kihelk. pandi Ummusi küla Kalme kõrts uuest aastast kinni ja selle asemele asutatakse  pood, mis selle nurga rahwale suureks kasuks on, sest et säält tee halbtuse pärast wääljakäimine wäga waene on. Kõrtsi halba wilja oli wnmasel ajal liig tihti näha, kui et ümberkaudne rahwas tema kadumise üle rõõmu ei peaks tundma. Loota on, et nüüd waimuelu jälle elawamaks  saab ja et rahwas hääduse poole hakkab sammuma. —i. haarmanni mõisas jaama ligi suri sette mõisa za suure piirituse wabuku omanik J. Pahle 28. januaril ära, kes, nagu ka meie lehes teatatud, alles mööda läinud aastal haruldast pidu, see o« kuldpulmi, pühitses. Ta oli kaugel tuntud mees. Küünlakuu 3. päewal on ta matus Rakweres Naljaks. Ma tahan ometi selle asja põhja otsida,iitles tähetundja ja kukkus kaewu. Ei seda mulle teist korda enam pea juhtuma, ütles Jaan Timm, kui ta üles poodi. Taon wäga kõwer, ütles rebane, kui worsti aampalgi küljes nägi rippuwat. Ara pane pahaks I ütles rebane, ja hammustas hanil pää otsast ära. Kasi ara, ütles purjus kodanik maamehele, siin on minu ase; siis ta kukkus linna renni. See on aga mängu pärast, ütles Ants, ja kobistas Krõõta heinawiglaga.  Ma olen nüüd rahuliku ameti pääl, ütles mana mees, kui teda kir. jakandjaks pandi. Sõnumid Tallinnast. Kohtukojast. 1. jaoskonna rahukohtuniku ees pidi teisipäewal kaupmees L. selle eest wastutama, et tema hoowist ühe taluniku wankrilt kaupa ära oli warastatud, mille eest talumees pääle 50 rbl. kahjutasumist nõudis, sest et ta oma koorma ülewaatamise  eest raha oli maksnud. Kaupmees tähendas küll, et temal ei olla ju mitte sissesõidukoht ja et Xo 27. Postimees. 1895.