paha niale jutu alustaja oli olnud. Parem tehke nii: kui teate kellcgil midagi paha wiga juures olcwat, siis wõtke teda ette, noomige ja õpetage teda, tema oma kuuldes, nii et ta ennast parandada wõiks, see mõjub palju tuhat korda rohkeni, kui niisugune salaja laimamine ja teutamine. Head õnne selle paha keele peksmise kadumiseks meie wSikcsest Knresaare linnast! Seda soowib üks, keda rohkel möödu! taga laimatakse ja teutakse! C. Allik. Kaarel tänas liigutult peameest selle eest ja Matahwa pidas sõna. Enne kui päike looja laks, oliwad kümme suurt paati malmis pandud, mis ka marsi sõjameestega täidetud saiwad. Kõige wiimaks astustwad Kaarel ja Matahwa paati ja siis hakkas meite wäikene laewa mägi minema. Tagasijääjad hüüdsiwad  ärasõitjatele önnesoowimisi järel. Kui malgeks minema hakkas, jõudsiwad nemad sinna, kus lacw seisnud oli, aga sääl ci olnud enam midagi näha. 7. peatükk. Et laewa kadumisest parem aru saada, on taimis, et meie selle koha pääle tagasi pöörame, kus Kaarel ärapõgenes. Vangid oliwad selle üle nõnda wihased et üks nende seltsimeestest oli mahalastud, et palju ei puudunud, siis oleks kapten pidanud oma meestega Kaarelt töö eest waStama. Aga röõwlid mõistsiwad küll, et nendel üksi neegrite wastu jõudu küll ei olnud laewa kaitsta. Dösel pidas Jemmi oma seltsimeestega nõuu, mis nüüd teha oleks. Wiimaks tulid nemad selle mõtte pääle, et laewa ankrud üleöse tõmbakstwad, ja siis lacwaga mere päülc sõita. Nõnda pääseksid nemad neegrite  küüsist. Selle tanviks pidid laewale hädamastid pääle pandud saama. Palkisi, millest mastist teha wõis, oli laewa psäl. Nemad tõmbastwad nüüd kõige estteks ilma kapteni teadmata rasked laewa ankrud üles. Kapten ja tüürimees saiwad warst laewa liikumisest am, et rõõwlid ankrud oliwad «kesse tõmdanud. Nemad läkfiwad laewa laele ja nägid nüüd, et nende arwamine tõst oli. Rõõwlid oliwad praegu suurt ankrud saanud üles tõmmata. Mustad ei tulnud ka sell öösel laewa kallale. Kaptenile Jemmi ütles, et see see ainus tee olla, et neegrite käest pääseda. Warsi hakkasiwad mehed jälle tööle ja saiwad paari tunniga kaks masti pääle. Nüüd saiwad weel köied pandud ja siis tõmmasiwad rööwlid walju hõiskamisega purjud üles. Jemmi purjutas lõuna poole, sest nendel oli mõtte ühe lõunapoolse saare pääle sõita, kus neil enam soldatid karta ei olnud, ja oliwad nemad senna saanud, siis oleks see nendel kerge olnud, ennast laewa peremeheks teha. Tuul puhus esiteks maa poolt ja laew läks suure ruttuga mere poole. Kui walgcks läks, ei olnud enam kallast näha. Aga kuus paati ojusiwad suure ruttuga laewa järel. Lõunaks jäi tuul üsna magaks, nõnda et laew enam paigast ci liigutanud. Õhtul pööris tuul lõuna poole ja ajas laewa jälle kaldale. Jemmi nägi nüüd küll et temal tõest mingisugust kasu ei olnud. Tema laskis purjud jälle maha wõtta ja jättis laewa siis tuule hooleks. Kui nemad neegrid wandusiwad, kes nende häda weel suuremaks tegiwad, oliwad kapten ja tüürimees  wäga mures. Kui laew sell kombel tuulest kaugemale sai aetud, siis pidi tema warsi mõne wce aluse kalju otsa jooksma. Mak Klure nägi ennast nüüd sunnitud, Jemmile häda ohtu teada anda ja teda käskida purjufi jälle üleSse tõmmata. Jemmil ei olnud aga selle tarwis mingisugust  lusti, sellepärast las tulla mis tahab. Aga see, mis kapten ja Mills ette näinud oliwad, sündis ka tõeste. Juba kesk öö ajal tulid mõned suured kiwipangad nähtawale. Mittu kord oli nende ja laewa wahelt paljalt mõned jalad, nõnda et laew igas silmapilgus wõis nende otsa puruks laSka. Nüüd nägi ka Jemmi seda, et kaptenil ja tüürimehel õigus oli olnud. Tema andis käsku, et purjud saaksiwad üles tõmmatud. Mills hakkas nüüd tüüri pääle ja kapten pidas ees otsas wahti. (Ots tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Linna laat peeti siin ka üsna lõbusasti ära. Estmise päewa oli kaunis ilus ilm, mille pärast siis ka rahwast õige rohkest koos oli. Loomade hinnad oliwad wäga kõrged, mis nnst sellest tuleb, et sell aastal maameestel rohkest heina on. Igaüks ähwardab aga oma looma tagasi wiia, kui küsitawad hinda ei saa! Pühapäew, 16. Septembril sai linna karjamaal üks kole mõrtsuka tegu ära tehtud. Rahiku Jaakob tulnud homikul oma naisega  kiriku; pärast kiriku teenistust läinud ta oma töö raha mõne käest kätke saama, sest et ta sui läbi linnas müürisepa töös oli olnud. Ühest kohast saanud ta pääle nelja rubla raha ja läinud kusagile kortsu wäikest napsi jooma. Naise käskinud  ta ees pääle minema hakata ja lubanud ise ka kohe järele tulla. Temal läinud aga rohkem aega süül, kus ta sõbradega natuke rohkem oli joonud kui tarwis oli. Oli juba kaunis pime olnud, kui ta kodusse bakkanud minema. (Rahiku koht on Parila lahe ääres, linna karjamaal.) Naine ootanud, aga pole meest paaril päewal nähja. WiimakS tulnud ta teda linna otsima, aga leidnud nüüd teda Naswa tee äärest kraamist maast. Kõri oli temal läbi lcigatud ja üks jäme pael taie kaela pandud; saapad jalast ara wõetud ja niisamuti ka raha kõige kotiga. Naine oli nõnda ehmatanud, et ta kohe ära minestas; näimaks toibus ta jälle ja tõi nüüd linna aru, kust teda politsei ülemaaiamise järele linna hospidali toodi. Teisel paewal sai teda lahti leigatud ja leiti, et ta joobnud on olnud ja ära tapetud. Naine wiis teda Kaarma kiriku aida, kuS ta maha maeti. Abruka laidu äärest leiti sellsamal ajal ka üks uppunud meesterahwa surnu keha. Praegu ci ole teada, kust ta pärilt on. Kihelkonnast. Paari nädala eest leiti Ilndwa kartomn ligidalt ka üks rippunud meesterahwa surnu keha. Tema on aga nii kaua mees olnud, et lihagi enam kontide püäl ei ole; sellepärast on ka teadmata, kes ja kust ta pärilt on. Politsei last teda senna lähemasse kiriku aida maha matta. Külap nüüd selle suure tormi järele paljugi uppunud inimesi leitud saab! —> Liiwimaalt. Säält wõetakse tgnawu 2746 nekruti, kuna liisu-aruliste meeste arw 9144 on. Tartu kreisist lähemad 423, Wõru kreisist 258, Pärnu kreisist 229, Wiljandi kreisist 281 ja Saaremaalt 126 meest nekrutiks. Üleüldine nekrutite ariv on 262,499. Tartust. Ka w astus läinud 17 aastane poiss ja 56 aastane mees maadlema. Poisil käinud jõud üle ja löönud wanamehe rängasti maha, kes küll wccl ülesse tulnud, aga kohe jälle maha kukkunud ja surnud. Hoiatuseks maadlejatele! Tallinnast. Ilus juhtumine oli hiljuti Tallinnas Tartu maantee ääres. Sääl ühes majas elas üks maene lesk oma ligi 17-aaStase tütrega. Nende elu oli raske. Ema oli juba mitu nädalit haige. Tütar pidi teda talitama ja ei saanud õmblemisega midagi teenida. Häda läks suureks, ei olnud enam süüagi. Maja peremees  nõudis üüri. Ka seda ei olnud maksta. Korraga leidis noor neitsi uulitsalt punga, milles hulk raha sees oli. Aga rahakoti sees oli kogemata ka raha omaniku nimi ja adress. Kiusatus oleks küll suur olnud seda raha enesele pidada. Aga noore neiu auus loomus ei lasknud seda sündida. Juba natukese aja pärast oli ta teel, päris omanikule  raha tagasi iviimaZ. Rahakott oli jõuka noore mehe päralt, kellele neiu auusus ja neiu ise ka meelepärast oli. Lcidist wälja makstes sai mees küll rahakoti kätte, aga kaotas südame. Alles neil päiwil sai noorest mehest ja neiust paar. Eks olnud kena leidis! Hapsalust. Hapsalus oli sell suivel supelwõeraste  arm pääle nii 3000, umbes 1500 wähem mullu, mis linnale sugugi armas ei ole. Troostiks  aga on, et Keiserliku perekonna liikmed sääl käisiwad. Pcterbnrgist. Ülemalt poolt on uuesti kästud, seda eeskirja heasti tähele panna, mille järele ära keelatakse, talupoegade hädasti tormilisi koduloomi ja nende kraami maksumõlgade tasumiseks ära müüa, olgu siis, kui ühtigi muud nõuu enam ei ole. Wäljamaalt. Minemas numbris rääkisime, et Europa riigid oma sisemiste asjade seletuse pärast wälimise politikaga suurt tegemist teha ei saa. Aga sellel ajal on meel teine külg. Ajamärgid ilmuwad, et tulewikus üleüldse Europa politika teisele teele tahab kalduda. Mitte Europa kodused asjad ja nende küsimused ei wõta politika märgusõnaks,  maid politika pearõhk ähwardab asumaade pääle kalduda, nimelt Afrikas, kuhu nüüd pea kõik Europa riigid end pesitada ja sääl oma wõimu kindlaks rajada püüamad. Mitte üksi üks ehk teine riik ei aja nüüd asunduse pvlitikat, nagu endisel ajal, maid pea kõik. Ning nii kuda AfrikaS Neiule. I»õiSka neiukene S? Peiu süles sa. Lase armsad laulud Tale kõlada. Uhkus kodunegu. Silmist maha nüüd; Laulud õitsenegu Nagu armu hüüd. Waikselt hõiskanegu Südam'kene ka, Hiilgawates ehtes Läbi armu maa. Neiu üles hüppa Peiu sülest nüüd; Tale laulu laula Peiul armu hüüd! Tule nüüd mu neiu Seltsis laulama. Kutsub sind su peiu, Oled rõõmus sa. Laulu-uncst ärka Nõnda üles sa. Sulle hüüab: „Märka!" Peiu rõõmuga. L. Ltvtkens Mõistatuse seletus No 12. Isa. Idu. suu. Isa, idu, suu, iis, auu, afi, udi, uuS. Õigeid seletusi saatfiwad: H. G. ja Reinuwader.  U 40 Saarlane 1890