Saarlane lis 4 . Teisipäewal, 34. Januaril 1895. XII. aastakäik. maksab: Pooles aastas 1 „ ST „ Ilmub igal ..Saarlase" toimetus.sa wälsgandmine KuresaareS taubauulitsaS nr. 17. Saarlase toimetusele. KuresaareS. Kuulutus ehk selle ruum UU KleSldine pilitika «jaleht ma- ja linsarihmlilt. UU Karskus ja kaswatus. Saaremaa karskuse seltsi aastapidul peetud kõue. Auustatud pidulised! D/Sua on meil kallis pidupäew, meie seltsi aastapäew. Teie piduliku rõõm- Sat nägu nähes, pidulikku maja silmates, tahab minugi süda rõõmsaks saada. Mõte selle waenlase pääle, kelle waStu wõitleme, surub seda rõõmu maha. Siia tulles nägin palju walgustatud tubasid, kõik nagu pidu pidamas, kõik täis rõõmsaid, sagedasti punetama  näoga mehi, siin jooksewad juttud, fäält kõlab laul, kisa, siin kaenlustamine, süäl taplus, siin istuwad mõned mõttetes, sääl on teised ametis „kurati piiblit" lugemas  aurawad klaasid ees. Ja missugune wäike kogu on meid siin ja kas kõik on karskuse pärast tulnud? Mõned ehk tulid selles mõttes: „Lähan kord waatama, mis nad pool-hullud sääl teemad" —, teised tahtsiwad lõbu leida. Tõesti kas ei ole meie töö tühine? Mis wõime meie kõikide wastu? Mis tähendawad meie seltsi kümme ehk paarkümmend liiget wastaliste tuhandatc  wastu? Kas on meie läbi üks joodik parandatud, kas ka üks klaas wiina wähem joodud? Kas kõik ilm ei orja alkoholi? Sellest ma ei taha midagi ütelda, et suurem hulk meid wälja naerab ja mõni narr ütleb : „Ega nemadgi (karsked) muidu theed ei joo, kui konjaki pudel taskus." See ei tähenda midagi, sellega ta näitab, et temal midagi paremat põhjust meie wastu ei ole ja oma üteldust ei usu ta isegi mitte. Mis sellestgi kasu ega joomine sellest ei wähene. igal pool juuakse, igal ajal juuakse, iga seisus joob, iga mees joob ja isegi meie auustatud neiud ja noorikud ei pane paljuks üle oma roosi huulde klaasi weini, likõri ehk napsi saata. Kes peab lugu karskuse püüetest  ? Ka meie karskuse seltsist siin ei wõeta osa, kõrgem seisus hojab kõrwale, paremad tähtsamad mehed meid ei toeta, keegi, kellel mõju, ei taha meiega tegemist teha. See on kahetsemise wäärt! Kõik meie alkoholi  walitsuse alla langenud inimeste sugu waadates tuleb tahtmata lõwi lugu meele, kes kütti wõrku oli langenud, mis tugema looma nii kinni mässis, et omast jõuust ennast wabastada ei suutnud. See tugew wõrk, mis inimeste meeled rikkub, mis tema tahtmise murrab, mis teda mängis hojab, see on alkohol, ehk meel õigem: jooma kombed. Jooma kombede wõimus on meie ajal rajamata, nende alla annawad endid wabatahtliselt noored ja manad. Kedagi ei sunnita piipu suitsetama, ka kui meie theed ehk midagi muud niisugust jooki joome, ei tule kellelgi meelde teist jooma sundida kui ta ei taha. Üsna teine asi on, kui õlle klaasid ehk wiina pudelid meil ees on, siis on sundus kohe lahti, km keegi ei taha ühes juua, siis on naer, pilkamine, meelitamine, kahtlustamine käsil ja wnmakS kui muud üle ei jäe, üteldakse: „Noh mõta klaas ja joo meiega kord kokku," ehk, „Noh, pane ometi suu ääregi." Lähed sa wõõrastemajasse,  hotelli wõi kõrtsi, kohe pead sa midagi ostma, kui mees tahad olla, kellest lugu tuleb pidada; raudtee jaamades, laewade  pääl, igal pool ikka aina üht: osta ja joo, joo! See kombe ei anna armu ühelegi, künni kõik wiimaks temaga nii Ilu ja süda. 25 —4^— ». Loike»'! uudisjutt. Sa tahad ära minna Paul hüüdis ta nutuse häälega, aga mind ei ole sa meel jumalagagi jätnud! Mispärast sa mind nii halwaks pead? Ma seisin jo ometi ,vagusi toas r.urkas ja waatasin kurwa meelega päält, kada sa teisi nii südamelikult jumalaga jätsid, aga mind tähelegi ei pannud! SiiS olin ma küll liiga etteivaatmata, viles Paul Jumalaga siis Mina! Soowin sulle hääd õnne ja ilusat käekäiku. Paul wõttis Miina wärisewa käe oma peosse ja pigistas seda hästi waljusti. Kas sull mulle midagi muud enam ütelda ei ole Paul? küsis Miina ja waataS paluwalt oma kena silmadega Pauli otsa. Ei. ma ci tea midagi, kostis Paul. Ei tea midagi oh mu Jumal! iga mis sull on Miina? küsis Paul imestades. Mis see tähendab? Paul! büüdis Miina wärisewa häälega.  kargas mõlemate kätega Pauli ümbert k»«, ja jäi nagu takjas tema külge. MS sai Paul aru. mis see asi tähendas.  Ta oli jo ammugi juba märkanud, et Aima teda armastas; tui ta seda ka kõikse aja warjanud oli, aga nüüd ei jõudnud ta seda enam, kus Paul lahkuma pidi, waid tuli seda, weel wiimsel silmapilgul temale awaldaina. Mis ta nüüd pidi tegema? Kas teda awalikult enese kaelast üra tõrjuma  ehk jälle petiste sõnadega eemale saatma? Mõlemad oliwad temale wastumeelt.  Paulil oli õnnetuma tüdruku üle halemeel. Mina armastan sind Paul! hüüdis Miina läbileikawal häälel ja tema maade oli sell silmapilgul nii wäga wõrgutaw. Ma armastan sind Paul nii kangesti, et ma hulluks läheksin kui sa mind mitte ei armastaks! Ütle Paul, kas sa wõid mind ühe natusegi armastada? Kas sa wõid seda? Jah Miina, kostis Paul, ma woin sind armastada ja auustada, nagu iga teist auusat tüdrukut, aga mitte karma wäärtgi rohkem. Siis ei armasta sa mind mitte Paul nagu ma sind armastan? hüüdis Miina ahastawal toonil. Sa ei taha mind eladesgi rohkem armastada? Ei. Oh Jumal, siis suren ma siia samasse paika! Sügama mälu nuutsumisega langes ta maha. Paul waataS kaastundlikult masse nutja tüdruku püäle, aga ta ei wõinud siin midagi parata. Wiimaks tõstis Miina jälle pää üleSse ja waatas wesite silmadega Pauli otsa. Siis ei armasta sa mind mitte Paul? küsis ta. Ei ma ei wõi seda mitte. Siis armastad sa kedagi teist? Ja. Siis ei wõi ma sinult enam paremat  midagi loota? Ei midagi. Miina kattis käed silmade ette ja hakkas jälle suure häälega nutma. Ära nutta mitte Miina! ütles Paul waigistadeS ja wõttis tüdruku käe oma peosse. Nutmine ei wõi jo seda asja sugugi  paremaks muuta, waid kaswatab sinu südame walu seda rohkem. Hakka parem ise oma hää õnne püäle lootma ja siis wõib meel kõik hästi minna. Pääle selle ei tea mina jo ka just ütelda kudaS minu asi läheb. Kui ma tagasi tulen, siis wõib jo kõik ümber muudetud olla. Hää küll, MleS Miina, ma ei taha selle üle ka mitte enam pikemalt nutta. Aga ma ütlen sulle Paul, kui see, keda sa praegu nii palawalt armastad, sind kord peaks maha jätma, kui sind ka kedagi enam ei peaks armastama, siis mõtle wacse Miina pääle; tema süda saab sull igawesti truuilt tuksuma! ... Nende sõnadega kiskus ta enese käe järsku Pauli käest lahti ja jooksis ruttu minema. Ajalehe A „Bairlsse"tklliiitt«l s » on alganud. Tellimisi palutakse M nüüd "pea ära toimetada. W Lehe hind on: Saaremaal aastas . . . 1 r. 50 k. Saaremaal povleS aastas 1 „ „ A Kroonu postiga aastas .2 „ „ A Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ DD Tellimisi wõtawad wastn: Kuresaare linnas „Saarlase" A toimetus, kaubauulitsas nr. 17 W ning maal: Kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad igakümne W lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 2 10 protsenti lehtede hinnast. »