kaheksast kuust kuni üheks aastas ja neljaks kuuks wangimajasse Nende lapsed saamad nende Õigeusuliste  sugulaste kätte, ehk kui neid ei ole, ivalitsuse poolt selleks seatud eestkostjate hoole alla, keS niisamuti Öigeusulised on, kaswatada antud. Sellesama kaebtuss alla langemad ka eestkostjad, kes nende kätte ustud Õigeusulisi lapsi mõne teise usu pöhjusmõtets järele kasivatawad. Ühtlasi heidetakse nad miibimata eestkostja ametist ära. IS3. Teiste Ristiuskude waimulikud mehed, keS teadmisega Õigeusu kiriku liikmeid pihtile, lauale ehk wiimsele wõidmisele, ehk aga nende lapsi oma usu kombe järele ristimisele ehk lennusele  wõtawad, langemad selle eest: esimene kord ametist äraheitmise alla kuuest kuust kuni üheks aastaks; teine kord aga waimulikust seisusest wäljaheitmise  alla, ja seatakse nad politseilise ülewaatuse alla. Kui nad mõnda nendest waimulikkudest toimetustest Õigeusu kiriku liikmete juures ilma asja seisukorra tundmata korda saadawad, siis langemad nad walju noomituse alla." Asjalugu oli siin järgmine: Otto Wolmer, keS piletisoldat Luteruse usku ja 33 aastat mana, oli 1884 aastal 3. Januaril Õigetusku tütarlapsega abielusse heitnud. Aasta pärast on Jumal noorele abielupaarile tütre kinkinud, kes mehe tahmise järele selleaegse NigoliSte kiriku õpetaja Ripke poolt Luteruse usku ristitnd on saanud. 1833 aastal on neile teine laps sündinud ja selle on mancmad ise kodus niisammuti ka Luteruse kombe järele ristinud, kuna õpetaja Luther, praegune kolmas kaebtuscalune,  lapsukese oma kirikuraamatutessc sisse kirjutanud  ja tema ristimise kinnitanud. Sellest asjast on kohane Õigeusu preester teatust ja eksijad seaduslise  wõimu kätte karistada andnud. Kacbtusealustest  ei tunnis': ennast keegi süüdlaseks. Otto Wolmer ja tema naine Mari scletawad, et neid nende laulatamise juures ühegile kohustuse-kirjale alla kirjutada pole lastud, et nad eneste tulewasest abielust sündiwaid lapsi Õigeusu kombe järele pearoad  ristima ja kaSwatama, ega neile seda ka suusõnal  üteldud. Sedasama kõnelewad ka kolm tunnistajat,  kes laulatamise juures olnud ja lisawad juurde, et neid küll ühele kirjutusele oma nimed alla kirjutada  lastud, aga see käinud selle kohta, et nende teada paari minejate abielusse heitmiseks miskisuguseid  takistusi ei olla. Üks tunnistaja aga kõneleb, et tema Wolmerite laulatuse juures olnud ja Otto Wotmcri palme pääle sellele kohustuse-kirjale oma nime alla kirjutanud, milles paariminejad tõotawad et nad oma tulemast abielust sündiwaid lapsi Õigeusu  kombe järele ristida lasewad ja kaSwatama saamad.  See kohustuse-kirj on ka kohtu ees näha. WiieS tunnistaja, selleaegne kirikuteener, keS ka kohuStusekirjale oma nime alla kirjutanud, kõneleb, et tema seda üksinda preestri juuresolemisel ja selle käsu pääle teinud; ei kedagi teisi tunnistajaid ega ka kumbagi Wolmeri ei olla sell korral preestri juures olnud. Nõnda kirjutanud ta sarnaste kohustusekirjade  alla tihti oma nime. Niihästi Otto kui ka Marie Wolmer tõendawad mõlemad kindlusega, et neile nende laulatamise juures, ega ka enne ei pärast, nende tulemaste laste ristimisest midagi ei olla räägitud. Otto Wolmer paneb koguni imeks, kust sarnane kohustusekiri saadud, nagu kohtus nende laulatamise ojast näha ja seda enam meel, et keegi teine, nimega Kruglow, tema palme pääle sellele kirjale alla kirjutanud. „Ma mõistan ju ise Eesti, Wene ja Saksa keeles kirjutada, mispärast pidin ma siis teist enese asemel kirjutada paluma!" seletab ta kohtu esimehe sellekohase küsimise pääle. Kui kõik tunnistajad ülekuulatud, küsib kohtu esimees Mari Wolmeri käest, mis olla tema osa oma lapse ristimise juures olnud ja mispärast ta teda Luteruse usku ristida lasknud. Haledal südamel ja läbi nutu kõneleb see: „Mis mina teadsin. Mina olin noor ja preester ütles meie laulatamise  juures, et ma oma mehe sõna pean kuulma ja temale allaheitlik olema. Mee» käis õpetaja juures ja õpetaja oli ütelnud, et kui teie mitte kirjalikku tõotust ei ole andnud, et oma lapsi Õiget usku ristima peate, siis wõida tema ristida. Meie käest aga meie laulatamise juures miskisugust tõotust ei nõutud." Ka kolmas kaebtusealune, õp. Luther, ei tunnista  ennast süüdlaseks, maid seletab, et tema sugugi ei olla teadnud, et Wolmcrid kohustatud on olnud, oma lapsi Õiget usku ristima. Tema näinud kirikuraamatust, et tema eclolew õpetaja Ripke Wolmerite esimese lapse Luteruse usku ristinud  ja arwanud sellest, et see õige ja seadusline olnud; seepärast kirjutanud ta ka selle Wolmeri lapse, kes kodus ristitud, oma kirikuraamatutesse. Kui selle pääle prokurör kaebtuscaluste trahwimist ülemal nimetatud seaduse punktide järele, nende kaitsja adwokat Riesenkampff aga nende süütaks mõistmist  on nõudnud, annab kohus otsuse.- Otto Wolmer läheb kolmeks kuuks mangi, tema naine Mari tuleb aga kohtu poolt süütaks arwata, kuna pastor Lutherile wali noomitus tuleb awaldada. (Post.) Jöhwi kihelkonnast. Kirjutab „Wirm ": Pühapäewa homikul, 28. Juulil, läks üks Pagari walla mctsawahi naine L. K. oma tütrega lisaku kiriku, mis tema elukohast 20 wersta eemal on. Säält läks ta pärast lõunat oma metsaisanda juure, mis säalt mitte kaugel ei ole, et oma tütart sinna õmbluse tööle wiia. Et tema mees, kiire töö aja pärast, hobust ei lubanud, läksiwad nad jala. Õhtul üksina tagasi tulles tuli ta ühte jalgrada mööda suurest metsast läbi. Et juba widcwik hakkanud, ei pannud ta enne midagi tähele, kui alles mõne sammu kaugusel rada pääl suurt karu silmas, kes teda tähele ei olnud pannud. Tema hüüdmise pääle tõusis ta aga kohe kahe jala pääle püsti. Et naisel mähematki kailseriista ei olnud, armas ta tõeste oma wiimse tunnikese tulnud olewat. Äkitselt tuli ta meel imeliku mõtte pääle: ta wõttis kimbust paar suhkru saia, mis tema auustatud metsa isanda emand, kes teda wäga lahkeste wastu oli wõtnud, kaasa oli annud, ja wiskas neid murdjale ette. See korjas ka kohe tänulikult kingituse maast üleSse, näis sellega wäga rahul olewat, pööris kõrwale ja laskis auupaklikult naist edasi minna, kcS siis ühte ligema talusse ööseks läks ja järgmisel päewal õnnelikult kodu jõudis. Peterburgist. „Wal. tcat." on Kõigekõrgem kiisk wiljamüümise keelu kohta mõisamaale täiesti awaldatud. Sellest on näha, et pääle tähendatud keelu ja rahaministeriumile antud woli, wiljaweo maksu raudteedel alandada, sisemise ministri hooleks on jäetud, selle eest muretseda, et püüdmistele tvidn ja seemne wiija saaks. Et nii tähtsa käsu üle kõik suuremad ajalehed pikalt laialt räägiwad, on muidugi mõista. Wäga rõõmustatakse walitsuse hoole ja mure üle, et ähwardawale leiwapuudusile aegsasti wastu on astutud ning selle eest hoolitsetud, et rukkist, mis ju Wcnemaal pea-toiduwili on, nappus ei tuleks. Ometi arwab ajaleht „Honoein" asjal ka oma warjuküljed olema. Wälja antud keeld lõpetada rukki ja selle jahu wäljasaatmist koguni, sest homiku ja põhja piiri üle, kuhu keeld küll ei mõju, ei mii ometi keegi seda wälja. Wiimsetel aastatel on Wenemaa katustikku ligi 100 miljoni puuda rukkid wälja saatnud ning selle eest umbes 60 miljoni rubla sisse wõtnud. See jääda nüüd kõik tagasi. Wäljawiimise keelu läbi saada muidugi wiljahind madalamaks hoitud, mis ostjatele ju hea olla, aga tähele tulla ka panna, et kõrged hinnad ju põllumehe kasuks on, kes wiimsel ajal küllalt vdawate hindade all on kannatanud. Ka pidada meeles peetama, et aegutise wiljaturu kinni panemise läbi wäljamaal säälsed wiljatarwitajHd meist üsna wõerduwad ning mujalt omale ostukohta  otfiivad, nagu seda Krimmi sõja korral sarnasel 100 l näha olnud- Teiselt poolt aga tõendatakse, et põllumeestele weel küllalt mahti jäänud, nisu ja muud wilja wäljamaa turule saata, mida ka suurel wiifil sündida. Keisri-majesteedid keiser ja keisrikaasa üheS suurwürst troonipärija Nikolai Aleksandrowitshiga, suurwürstide Georgi ja Mihael Aleksandrowitshiga ja suurwürstide prouad Ksenia ja Olga Aklesandrownaga  reisisiwad, nagu „Walitsuse Teadaandja" teadustab, 10. Augustil pääle lõunat kell kahe ajal Peterhowist Daanimaale. Odessast. Odessas on jälle uus Juutide wigur ilmsi le tulnud. Et nüüd rukkide wäljawiimine  keeldud, kuna nisude lubatud on, olla mõned Juudi kaupmehed nisusid rukkidega segama hakanud, et siis seda segu nisudega wäljamaale saata. Sääl siis wõidakse puhastamise masinatega rukkid nisudest jälle ära lahutada ja kumagit iseäranis  tarwitada. Waata, mis Hebrea mees kõik ära ei mõtle! Waewalt on mõni walitsuse käsk awaldatud, siis on Juutidel ju tee teada, kuda selle täitmist mööda päästa ja seadusele ninanipsu lasta. Nii teemad nad ka muude walitsuse eeskirjadega.  Et Juudi kaubamajade omanikkudel ja nende wolinikkudel Wenemaale kaubareisile tulla lubatud on, siis olla suur osa Juulisid omale wäljamaal odawa maksu eest kaupmehe nime muretsenud ja jägawat aga nüüd pääle teistele wolikirjasid wälja, millega need Kaubareisijatena" Wenemaale peasewad ja siin jälle, kes teab kui kaua, elutsewad. Aga walitsuse kohtades pandakse ka Juutide tembutusi tähele ja otsitakse nende waSta abinõuu. Ning siis karjuwad Hebrea mehed meel liiategemise üle, kui walitsus selle eest hoiab et nad teistele koormaks ja kurnajaks ei saaks olla. Wäljamaalt. Aasia Maalt. Korea kuningriigist kaugelt Aasia homiku-serwast kaebawad ajalehed selle üle, et naisterahwa elu süül koguni alla surutud olla. Naisterahwad pidada terwel eluajal oma ruumides olema ega saa meesterahivaga kokkugi. Naisterahwal  ei ole oma nimegi. Amerikamaalt. Säält toomad ajalehed sõnumi, et nüüd tõesti lootus olla juhatamat õhulaewa ehitada. Üks Prantsuse tohter, nimega Bauset, olla juba niisuguse õhulaewa wälja mõtelnud,  mille abil inimesed suure rutuga wõiwad läbi tuule sõita sinna, kuhu tahawad. Amerikamaalt  Europamaale tahta see laew 24 tunniga lennata. Uus õhulaew pidada hoopis teist moodi olema, kui scnni ajani. Ta pidada suur 700 jala pikkune jäme terasest kinnine toru olema, kust seest õhk wälja pumbatakse, siis tõuseb ise õhu sisse. Auruga pandakss siis kaks põhjatut tiiwa liikuma, mis linnu kombel õhulaewa läbi laotuse edasi ajawad. Raske uskuda! Teate? Äseate, mis kõige kallim Mull liin hulgade seas? Teate mis kõige enam Heljub mu mõtete reas Teate kelle pääl mõtlen. Ka wiimsel tunnil ja ütlen: Onn kandku ta'd sinna KuS õndsuse algus. See on mu armsam. Teate kelle eest südamest, Palweid saadan kõrgele? Teate kelle hädadest. Rõhutud saab mu hing? Teate kelle heaks annaks Wara, kui oleks? Ja kannaks Jõudu ja wahwust. Kõik temale tueks! See on mu isamaa. I. Llmla. Kirjawastused. M. K—ni" W. Edesxidi palume natuke mustema wärwiga saata, sest niisugust on wäza wilets lugeda sa W. M. K. Täname! W. K. - K, Aitäh! - K. K. W. Jääb tulemaks korraks. Täname. Ais 34 Saarlane 1891