Saarlane NleiMiiik palitilla ajaleht «laa- ja liauarahwale. w Ä6. Teisipäewal, 30. Junil 1893. IX. aastakäik' malsab! Saaremaal aastaZ . ... 1 rbl. 30 kp. Postiga saadetud aastas. J „ „ Pooles aastas 1 „ 23 „ Ilmub igal toifrpcroiVcrk. Kuresaares kaiibauulitsas «r. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele. Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab Ä kop. Kuidas ja mikspärast juuakse? Selle päälkirja all tahtsime mõne wäikese  pildi ette tuua, kuidas rahwas joob; mikspärast rahwas joob ja lõppeks: mis, ehk kes peab seda mahendama, sest et joomine igapäew meie rahwale ütlemata suurt kahju toob. Igaüks teab, et meie Saaremaa rahwas on üks kehm rahwas ja kui ta ennast meel wiina joomise pärast kehwemaks teeb, siis on häda pärast tarwis neid õpetada ja piltlikult ette näidata, mis nende kehwuse ja õnnetuse põhjus on. Ega meie Saaremaa rahwas küll suuremad  häid soowimisi wastu ei wõta, see on selge aga lootuse järele wõib ehk ometi mõni olla, kes ennast ja ta omakseid selle õnnetuse eest hakab kaitsma ja meelt parandama.  „SaarlaseS" on mõndagi hääd õpetust olnud, ja ainult ikka oma armsa Saare rahwale, aga paraku, kõik näitab nagu kalju pääle kukkunud olewad! Sellegi pärast ei tohi lootust kautada, waid ikka edasi töötada künni wiimaks ometi ettesatud  eesmärgile jõuame. Kuidas juuakse? Sünnib kusagil üks lapsuke, siis antakse kõige päält iga tutwale ja sõbrale „titejalga" ja see on wiin. Kes seda mitte ei tee, seda peetakse  rumalaks, mõistmatuks ja ihnuseks, sest see on „rahwa pruuk." Ja enamast igakord läheb niisugune „titcjala" joomine, künni ükskord laps ristmisele wiiakse. Mis siis joodu aega sünnib, seda ei maksa siin nimeta. Maal peetakse mõnes kohas jootu mittu päewa; seda wõib siis arwata, kui palju sääl wiina ja õlut saab ära pruulitud.  Sääl saawad paljud niisugused jooma õpetud, kes enne omal elu ajal ei ole alkoholi tilka oma suhu saanud. Sääl õppiwad ka naisterühmad wägiwaldse pääle ajamise pärast jooma, nagu paraku meie päiwil niisugust küll on, kes rohkem joowad kui mõni meesterahwaS. See kõik peab nõnda olema! Saab laps leerist lahti, siis peetakse selle mälestuseks suur pidu, maal ehk küll wähem, aga linnas seda rohkem. Jälle tulewad sõbrad ja tuttawad kokku, kus aga peaasi see on, et pead hästi sojaks köetakse. Noore inimesele soowitakse jo õnne, ja seda õnne soowib mõni joomamees kümmekond  korda, klaasi tühjendades, kus „noor inimene" ikka peab ka oma klaasi kokku lööma ja jooma. Ka sunnitakse üsna mägise, et täna wõib jo küll kord purjus olla, nüüd on ta jo täisealine, mis see teeb. Wanemad peawad seda ka lubama, ehk mõni küll wastumeelt seda teeb, aga sõbrad soowiwad jo õnne ja see peab kange joomise mõjul täielikum olema. Säält saab juba jälle mõni noor inimene, omale õigust ja woli kätte, edespidi juua See peab kõik nõnda olema! Läheb keegi laadale, looma müüma ehk ostma; mitte kuidagi moodi ei wõi ta kellegiga kaupa saada, kui „looma termist" ehk „liiku" ei sa joodud. Nõnda kaua tingitakse künni wahest mõlemilt poolt „pool toopi" kauba kinnituseks ära juuakse. See on siin meie rahwa seas nii kindlaks jäänud, et wõid päewa läbi oma looma müüa, ehk omale osta, muidu ilmaski kaupa ei saa, kuid ikka ma' armas wiina pudel peab kolmandaks olema, kes kahe wahel kaubad ja hinnad meelepäraliseks  teeb, olgu see meeste- kui ka naisterahwaSte  wahel. Ka peenema sugu inimeste  wahel peab see nii olema! Juhtub kauplejate wahel mõni olema, kes koguni ennast hoiab ja „ liiku" ei taha wõtta, noh, seda pannakse juba pahaks ja mõteldakse,  ei tea mis paha nõuu sellel siin wahel on, ja teiste õige kombe pidamise pärast, peab ta mägise pudeli suu pääle panema ja „hea käraka" wastu wõtma, siis elab loom kaua ja on terwe. Juba ka säält hakkab mõnele wiin hea mekkima ja ta hakkab kord korralt seda isa-isade paha pruuli kinni pidama ja wiimaks ka järele tegema, sest laada aega peab jo purjus olema, nõnda ütlewad kõik wanemad  inimesed. Sääl õppiwad tuhanded inimesed endid jooma, kes enne pole weel kordagi purjus olnud. Ja see peab kõik nii olema! Teeb üks töömees igapäew rasket tööd, siis on temal, rahwa sõna järele, õigus ohtu koju tulles „üks wäikene naps" ära juua, keha karastuseks. „Tühi kott ei seisa püsti," ehk: „kes teab kui kauaks inimest on." Oleks hea, kui igaüks niisugune  „tipsu" wõtja üksi läheb „pisukest" tegema, aga ta wõtab jo ikka teisi sõbru ühes, sest: siis mekib wiin magusam. Temal juhtub aga mõnikord niisugune kaasa, kes sugugi wiina sõber ei ole, aga oma sõbra ei taha ta pahanda, siis peab juba kaasa tegema ja wiimaks ka ise ostma, sest see on jo rahwa pruuk: kui kaua üks ikka ostab! Esimise õhtu ei meki wiin küll mitte üsna magus aga saand ta paari õhtud nõnda käinud, siis kutsub ta weel mõne teise oma sõbra kaasa ja nõnda ongi aegamööda mittu head wiina sõbra walmis, kes katsuwad kõrtsi tühjaks juua. ' — See on rahwa pruuk ja see peab ka hästi peetud saama! (Järg tuleb.) Isamaalt. Saaremaa kihelkondadest. Mõne nädala eest saime igast kihelkonnast rõõmustawaid sõnumeid,  põllu kaswu üle, sest igaüks kiitis tänawust kewadet; wihma sa soosa oli korra pärast, nii et wili põllul üsna joonega tõusis. Aga mis nüüd kuulda on! Üsna kohutawad sõnumid tulewad igalt poolt. Jgapäew sajab rängast wihma, juba mitu nädalat järge mööda, kunas kange tuul ja torm oma jägu häwitawad tööd kaasa aitab. Wili on kõik põllul maas ja mädaneb  mulla pääl, ega ole kellegil enam lootust, et see õitseda saab. Kartuhwlid mädanewad mulla sees, sest madalamaiS kohtades laenetab wefi üle põllu. Mis saab meitest sell ja tulewal aastal niimoodi? küsib iga põllumees wäljalt kodu tulles. Lootust pole enam kellegil, et põllaltmidagi saada oleks. Kas igaüks nüüd omaselge silmaga ei näe, et puudus ja kehwus aknast hakab sisse wahtima, künni ta ka wiimaks omad jalad meie ukstest sisse pistab. Kõrgem ise andku, et aeg ennast pea muudaks ja igaühe põllumehe südant rõõmsamaks teeks, sest mulla seest saame jo kõik oma elu ülespidamist. Kuresaarest. Neljapäeiv, 11 Juunil, õhtu pidas meie tulekaitse selts turu pääl oma näimast selle kcwadest suurt harjutust. Nagu iga aasta neil see pruugiks on, lähemad nad selle wiimase harjutuse lõpul kusagile klaas õlut jooma, mis ka sell korral sündis. Parajast oliwad nad kõik BürgermuSse aida jõudnud, kui korraga keegi senna jooksis kisade»: Wildenbergi naha wabrikus on tuli lahti! Silmapilk oliwad  mehed kui pühitud säält. Igaüks jooksis priist majasse, kust mõne minuti eest paigale pandud riistad jälle wälja mädasiwad ja kohe nimetatud tulekahju juure jooksiwad. Senna saades, mis Bürgermusse juurest ringi jooksti, oli waewalt weerand tund ära kulunud, mille wahe arwata 2 wersta pitk on. Asi polnud aga sääl koguni nii kohutaw. Ühest kõrwalisest röörist oli ainult suitsu tubadesse tulnud, mis aga kõiki nii ära kohutas, et kellegil aega polnud seda ligemalt järele waadata. Ka mõisteti sääl süüd korsna pühkijatele, kes ammu enam sääl puhastamas ci olla käinud. Ilma et mett oleks tarwis olnud, tuliwad kõik jälle rahulikult tagasi. Wabriku peremees oli ka weel mõne hea korwi õlut lubanud,  mida nüüd uuest tühjendama mindi. See oli esimine kord, millal siis niisugune kohutus umbes juhtus, kui mehed kõik koos oliwad. Õienduseks. „SaarlascS, see» seisis üks sõnum, mida „Olewiku" U 20 seest wõtsime ja millesse üks wäikene wiga sisse tulnud. Ajalehe „Wirmalise" toimetaja J. Reinwald, oli rahukohtu» mõistetud üht wekslit wälja maksta, mis 300 rubla suur oli; kogemata on aga selle summale ühe nulli rohkem juure pannud, mis nüüd 3000 wälja tegi. Et see 0 kauni suure summa juure teeb, sellepärast palume seda wiga wabandada ja 3000 asemel 300 lugeda Paha amet. Meie linna nõnda nimetud:  „uulit sa poistel" on ikka see paha amet juures, et nad kõik kuulutused, mida uulitsa nurkade pääle üles kliisdertakse, kohe maha tõmbawad ehk ära käristawad, nii et keegi ühtegi kontserti ehk mõnda muud kuulutust lugeda ei saa. Ei tea, mis nalja see neile sünnitab, kui teisele saamad kahju tehja! Oleme näinud, et ka mõni täiskaswanud inimene seesugust kratsimise tööd armastab tehja, mis küll kahetsemise wäart tegu niisuguste inimestest on. Igaüks peaks ometi seda mõtlema, et need mitte nalja pärast ei saa üles ajalehe „Saarlase" 189 S teise Poole aasta piiiile wõctakse igapäew wastu. Hind Saaremaal pooles aastas 1 rubl. ja kuus 15 kop. OOOSOOOOOOOOOOOA