puhas raha on. Pääle selle ci tea meie ka mitte kui kaua meil kallis termis on tööd tehja; tuleb aga korraga haigus meile külaliseks, külap teeksime siis tuhat korda ennemimine ka kõige raskemaid töösid, kui et omas woodis maewlcme ja wingcrdame. Siis tuleb küll meele, kui palju aega oleme oma laiskuse läbi lasknud kaduma minna, millega meie endale kui ka teistele oleksime wõinud kasu saata. Mõni ehk ütleb: „OH, oleks mull oma töö, külap ma siis hoolega teeksin, aga wõera töö tüütab wiimaks ära, sest ega teise wõera inimese tahtmist iialgi ära ei saa!" See on küll tõsi, ilmas on mitmesugust  töötegijaid ja mitmesugust töö-andjaid,  aga tublil ja hoolsal töötegijal ei ole ju tarwis seesuguseid teenida, kes ei tea, et töötegija mitte puust ega kiwist ehk koguni rauast ei ole, waid niisama kui temagi lihast. Küll on tõsi, et mitmed töö-andjad muud ei taha kui aga tööd ja tublid tööd, aga ilma et ta selle pääle mõtleks, et ükski masin ilma auruta ja inimene ilma söömata ei wõi tööd tehja. Niisuguste peremeestega ei ole paremad nõuu kui kauplemise ajal kõik ära kaubelda ja kindel kontraht tehja ja siis tee tööd, mis palk wäärt on; pea seda meeles: tee tööd töö ajal ja kauple kauba ajal! Oled sa aga hoolas töö juures, külap siis ka kõige karedam oma kohust tunneb, nii et sa igal ajal rõõmsa meele ja rahulise südameega oma tööd wõid tehja. Pidage aga tööd auu sees, siis peab ka tööd teid suurema auu sees! Oled sa tublist töötanud omas noores põlwes, siis on sull rõõmus teade wanaduses, weel su waewa päewadel troostiks ja rõõmSutajaks, et sa tõesti iseenese ja teiste kasuks oled omad elu aastad elanud, aga mitte kui koormaks ja rõhujaks oma kaaselanikudcle. Halb ja laisk töötegija on otse raskeks witsaks iseenesele ja ka teistele; tema nuhtleb ennast ja teisi ühtlasi; sellepärast armas töötegija, tahad sa ilma mureta ja rahulikult elada, siis higista ennast tööd tehes, olgu see oma wõi wõera tööl! N. Aus korporaal jäi warsti selle pääle magama. Tema uägi und omast kaugest isamaast ja Majast. Kümnes peatu k. Põlend kindluse juures seisis ühel õhtul mõtlete sisse wajunud inimene. See oli kommandant Palästro, kes mitme hädaohu järele wiimaks siia oli jõudnud. Ta waatas mere poole ja nägi, et kaks suurt soja laewa kaldale ligistasiwad. Need wõiwad küll minu maamehed olla! hüüdis ta. Aga pimedus marjas, neid tema silmist. Ta heitis ennast pitkali rohu pääle ja ootas homikut. Uni ei tulnud tema silmi ja ta sai meel rahutumaks, kui häkkist üks suurtükki pauk läbi öö kõlas. Nemad on sääl, hüüdis ta, ja ootawad  et meie nendele kindluste suurtükkidega wastame! Häkkist pandi raske käsi tema õla pääle ja kohkudes ennast ümberpöördcS, tundis ta ühe neegri pimedat kogu. Mina olema Konasso, walge mehe sõber, rääkis must. See, kes nimetama ennast Pulko ja wangis, olema mind saatnud. Korporaal elab alles? hüüdis kommandant.  Tema elama ja olema wäga terme, aga kartma krokodilli, rääkis Konasso. Tema mind saatma siia, et andma sebradele  teada ja wiima meid Samorini lossi, et Samorinile kättemaksma. Tahwel, mida neeger kommandandi kätte andis, tõendas musta sõnu. Kui Konasso aga ütles et Portugiislased  marsti pcaksiwad minema hakkama, rapputas Palästro pead. Minu maamehed on küll praegu siia jõudnud, saamad aga esite Home maale tulema, rääkis ta. Siis olema see hilja, ütles Konasso. Ma ei möi nendele mitte aruanda, wastas Palästro pölcwate laternide pääle näidates, mis praegu mastide külge saimad tõmmatud. Mina wõima ujuda; kirjutama walge mees midagi ja mina wiima laewade pääle, hüüdis neeger. Palästro oli sellega rahul. Konasso tegi tuld ja selle walgusel kirjutas kommandant  tahmli pääle: Mina palun kapteini warSti 50 meest maale saata ja neid minu käsu alla anda. Palästro. Konasso pani hirwitades lehe oma hammaste  wahele ja ruttas mere poole. Wõis üks pool tundi möödaläinud olla, kui aerude sõudmist läbi öö kuulda oli. Liigi sada meest hüppasiwad kaldale ja asusiwad kommandandi ümber, kes nendele mõne sõnadega äraseletas, mis sündinud oli ja warsti marsisiwad nemad neegri juhatuse all Samorini linna poole. Tema mis neid ainult tale tuntud koha juure, kus kergelt läbi kraami wõis minna. Ise sammus ta ees ning warsti seisiwad sada walged Samorini õue pääl. Edasi, hüüdis Palästro. Püssi paugud äratasiwad magajaid. Samorin ise ilmus. Aga see oli juba hilja. Tema sõjamehed oliwad enamist mahalastud ja teised põgenesiwad nii ruttu kui wõimalik. Samorin põgenes ühe maaaluse  tee läbi. Kui linna rahwas kuulda saiwad mis sündinud oli, põgenesiwad nemad ruttuste metsade sisse. Pulko ja teised wangid, Maja ja tema isa saimad päästetud. Siis andis Palästro käsku palasti põlema panna. Tule palawus ajas krokodillid kraamist kaldale, kus nemad Portugiislastest mahalastud saimad. Kui päikene tõusis, oli kättemakSmine lõppetud. Walged ruttasiwad mere ääre, et enne päewa palamust sinna jönaksiwad. Kahe sõjalaewa abiga sai kindlus jälle' ülesehitud. Kenad pulmad saimad siis peetud.  Pulko ja Maja saimad laewa preestrist laulatud. Konasso jäi nõnda kauaks kindluse, künni üks laew tuli, kes teda seltsi wõttis. Aus Somalineeger nägi oma isamaad jälle, kas tema oma naist ja poega leidnud on, seda aga ei tea mina mitte. Isamaalt. Knresaarest. Paari nädala eest maeti jälle üks tulekaitse mees, kes kauem selles ametis teeninud  oli, suurema auuga maha. Enamast kõik see selts oliwad teda ta wiimase rahu paigale saatma läinud, musiku mängu ja seltsi lipuga. See nimetud mees oli mitu aastat haigene olnud, kunas ta ivana emakene teda kannatusega põetas ja talitses. Üsna rõõmsa meelega pidi ivaatama, kuidas ka lähemad sugulased, kes mõned jõukad inimesed on, sureja eest wiimasel otsal muret pidasiwad ja ka matmise kulu aitasiivad kanda. Selle uue aasta algusel näitab surm üsna tihti meie linnas liikuwat. Seda nädalat ei lähe mööda kui mitte paar inimest surnuajale ei kantaks. Ka on see uus haigus „Jnfluenza" jälle seia wõeraks tulnud, kunas aga see sell aastal umbes mitte surmani ei ole. Millal jõuab kewade, et niisugused pahad haigused kauksiwad Kurwa meelega peab alati nägema, kuidas mõned halastamata inimesed omade loomadega ümber käiwad ja neid armetumalt piinawad. Sellest saab alati räägitud, et loomade peremehed üks kordki märku ivõtaksiwad, et omade kceletutumata  loomadega paremine ümber käiksiwad, aga paraku kes kuuleb seda! Hiljuti algas palkide wedu maalt linna, uue RomaSsaare sülla ehitamise  tarivis. Nende ivädajate hulkaS oli nüüd nähja mõistlikust ja üsna mõistmata inimest, kes omade loomadega otse mõrtsuka kombel ümber käisiwad. Ühe laupäew õhtu kellu kuuest kuuni kellu kümneni norutas üks lahja loomakene palgi koormaga uulitsal, ilma peremeheta; loom oli nii lahja, et wiimase kui kondi wõiS ära lugeda ja ka mitte heina kõrtgi ree pääl. Kuida pärast nähja, oli mees ise Kellamäe körtsu juba poolest pLewast saadik lakkuma jäänud, kunas loom minnaks targem oli ja oma koormaga linna katsus. Siin aga mõistnud ta kusagile enam minna ja jäi peremeest ootama, kes teda üles leides, muidugi  meel hästi nuhtles. Ühe niisuguse inimesega  poleks muud teha, kui teda ennast koorma ette rakendada ja looma asemele wädama panna, külap siis tarkus pähe ja halastus südamesse tuleb! Praegusel külmal ajal leiame maalt kui ka linnast loomi kõrtsi ukste ees noorutamas, kunas mehed ise purjus peaga sees raidutamad, ilma oma waese looma vcicile mõtlemata, et ka temal hing sees on. Oh inimene, mõtle et sa ka oma looma muewamise eest pead üks kord ivaStama ja aru andma! Rah iv a ramatu st. Kuida kuuleme, olla Waljala kihelkondas üks talumees ennast üles poonud üsna wäikese asja pärast. Asi oli järgmine: Mehel olnud puhtast iiOV rubla raha; enne jõulut matnud naine säältZ rubla, tulnud linna ja ostnud selle eest lõime lõngu, mille, pärast aga mees hirmus pahandanud ja mitu päeiva mossis olnud. Teise jõulu püha läinud naine wanema lapsega kirikusse, kunas peremees selle aja sees ennast aita oma raha kasti pääle üles poonud. Oma suures ehmatuses leidnud naine oma armast meest alles kolmandamal pühal nööri otsast rippumast! Kohe tuli kohus senna ja päästis enesetapja omast waewast  lahti. Näete armsad lugejad, mis raha wõib tehja! Kulla terakesed. Tahad sa walitseda teeni! Tahad sa õpetada õpi! , Tahad sa rõõmustada kannata! Tahad sa elada sure! Tahad sa saada anna! Tahad sa kasivata toida! Tahad sa armasta usu! Tahad sa uskuda kuule! L. IN. I. Ülesanne. Kahesilbiline sõna. N. 0. Mu csimisse rohkesti Sa paned wara sügise. Mu teine maja elajas Kes pisemate kuningas. Kolm tähte on meis kumbagiS Ja koos ma linnu kuningas. Seletus tulemas numbris. 4 Sa a r l a n e, 1892