õppijat, kool on kõigiti korralik ja ilma maksuta; iseäranis on see röõmustaw, et kooliõpetaja nii hoolakas, häätahtmisega ja lahke mees on, nii et õppijad ta õpetust auukartusega ja armastusega wastu wõtawad.  Soowida oleks aga, et Saarlased enmam  selle kooli kasust aru hakaksiwad saama ja säält omale abi püüaksiwad otsida kust seda wõimalik saada on. ütles neile seda sama, mis oma rahwalegi. Teite mana läks terwelt edasi, meie lahkusime kolm päewa enne Peetri päewa teine teisest ära; ma tahtsin küll tema järele minna, aga juhtus õnnetus: kautasin raha ära, ei wõinud enam edasi minna ja poörsin tagasi. RahwaS pani imeks: Elisei tark inimene ja teeb nii rumalaste, läks hulga maad ära, aga siiski tuli teelt tagasi ja raiskas asjata raha. Esiteks  paniwad küll imeks, aga pärast unutasiwad  kõik ära. Elisei unustas ka kõik ära. Tema hakkas tööle, walmistas pojaga talweks puid, peksis wilja ja tegi kuurile uue katuse pääle. Kümme mesipuud andis ta meega naabrile. Naine ei tahtnud küll ütelda, kui palju mesilasi oli sündinud.  Elisei sai ise aru, missugused noored oliwad ja andis naabrile kümne asemele seitseteistkümmed mesipuud. Poja saatis ta wälja tõöse, aga ise jäi talweks koju wiisalt walmistama ja mesipuid tegema.  VM. Kõige selle päewa otsa, kui Elisei maha jäi, ootas Ehwim oma seltsimeest. Läks natuke maad edasi, istus maha ja ootaS. Wiimaks jäi magama, tõusis üles ja jälle ootaS, aga ilmaski ei ole seltsimeest tulemas.  Juba päike hakkas puude taha wajuma Eliseit pole kuskil näha. Kes teab, mõtles Ehwim,-ehk läks minust mõõda, möi ehk keegi wöttiS teda oma hobuse pääle, ning sõitsid mööda sell ajal, kui mina magasin. Aga kus ta mõis mõõda minna, ilma et oleks mind näinud, sest et siin rohu laanes wõib kaugele ära näha. Lähen ma tagasi, aga ta läheb ees ara. Nõnda ei saa meie teine teist mitte ilmaski leida. Parem lähen edasi, teises külas saame kokku. Külasse jõudes, palus Ehwim inimesi, et kui üks wanake juhtuks mööda minewat, teda sammasse majasse juhataks. Elisei aga ei tulnud öömajale. Ehwim läks edasi, köjkide käest järele pärides, aga ei ole keegi ühe palja peaga wanat näinud. Ehwim pani seda imeks ja läks üksi edasi. Ehk saame Odessa linnas wõi laewa pääl kokku mõtles Ehwim. Tee pääl sai ta ühe teise reisijaga kokku. Wõeras oli waimulik mees, laia käistega kuub selgas, pilkad juuksed. Käinud juba Ahwoni mäel ja nüüd teist korda läheb Jerusalemma.  Öömajas nad saiwad kokku, ajasid juttu ja seltsis hakkasid teed lühendama. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Meie laewa sadam paistab sellel talwel tore wälja, 15 purju laewa talwe korteris, kellede mastid kui suur eemalt wälja näeb. Ka kaks auuru laewa on nende seas, kes ka oma suisest tööwaewast wälja puhkawad ja uut elu sisse wõtawad, et tulewal suwcl jälle oma kohusid täita ja meie linnale rohkem elu ja liikumist muretseda. See oli nüüd nõnda nalja näol ööldud, aga tõe põhjusel mõtleme: Kus on see aeg jäänud, kui meie sadamas suured sõjalaemad asusiwad?! Nüüd wõib ainult hea suur räime paat parajast sülla otsa ujuda, kunas suuremal üsna tegemist on, ennegu ta tühjalt seia linna alla tulla wõib. Jah, aeg on muutnud ja muudab meel! Nüüd saab pea Roomassaare uus sadam ehitud, mis küll arwamise järele mõned head aastad saab parem olema aga tuleb tõesti see aeg, millal wäikene paat senna otsa enam ei saa. Looduse wõimu wastu ei maksa kellegi inimese jõuud ega nõuu. Kewadel jäe minekuga saab sellel süllal küll kange wõitlus olema; ehk ta esimistel aastatel küll kõwem wastu pidama on, siiski wanaduse jõuud kautab kõik, ja nõuda on wiimane pahem kui esimine! Muidu on Kuresaar hea küll, aga et teda mitmed suured takistused kurnawad ja waeivawad, see on paha ja kahetsemise wäärt! Kuida kuulda, saada meie ametmeeste seas üks wäikene muudatus pea tulema, mis mõnelegi wist kanget pea-walu saab tegema. Edespidi ei tohi keegi, kes mitte meistri nimekandja ei ole, ühtegi õpipoissi pidada, ega ka shilti ülemal, seda tohimad ainult meistrid. Wiimaseid on aga paraku praeguS siin wäga wähe, sest endised on manaks jäänud, kunas uusi wäga mahe on juure tulnud. See olla juba mitmes suuremas linnas täitmaks tehtud. Saab nähja, mis tulcmik toob! Meie piimamehed lähemad wiimasel ajal üsna toredaks, nad sõidawad juba kelladega, kunas mõni saksgi seda enam ei taha tehja. Tõega peab ütlema, et praegune piim ja koor mida müüakse üsna hall ja ilma maota on, et parem ilma olla kui selle „kohmi ilustuse" eest raha maha maksta. Talwel on meel see hull, et mõedud mühemad on kui suwel, mis sellest tuleb, et piim ikka iga mõetmise järele kortri ehk toobi sisse ära külmab, mis minnaks terme kortri poole korteriks muudab. Siis on ta lahja ka, ja see paneb kellad ais sade külge. Karjast. Hobuse märgu s. Hiljuti warastati ühel Triigi malla mehel kaks hobust ära, mida tal nüüd jälle õnneks läinud kätte saada, nimelt järgmisel musil: Ta sõitnud kuuni Wahtna kõrtsu järele, säält läinnd otse Kolmpere laadale, kust temal õnne kombel korda läks warast teise hobusega kinni tabada. MeeS ütelnud, et tema olla see hobuse kellegi käest wahetanud, kunas aga K. R. omad köied saani kastist leidnud. Et ligemaid teadusi koguda, on mõlemad mehed senna wahi alla pandud. Loodame aga, et K. R. Saaremaalt  selgemaid tunnistusi senna saadetakse ja siis kelm oma teenitud palka saab. Selle Suuremaa  kelmil näitab Saaremaal üsna tuttaw teenistus  olewat; arwetakse et see seesama on, kes minewal talwel Sääre peremehel tubli täku ära wiis, mis tale õnneks läks, millepärast ta ka kohe jälle katsuma tuli. Olgu tänatud, et teda kätte sandi, ehk jätamad Suuremas kelmid meid sedawiisi  rahule, kunas meil omal praegusel ajal niisugust  enne kullalt on! Sellel talwel olla Karja pool wäga rohkest haigeid, nii et enamast igal pühapäewal pääle 18 haige eest palwet tehakse. Rinna haigus olla suurelt liikumas, niisama ka suremist. Tallinnast. Õnnetus. 6. Webruaril läks Salu mõisa mölder weski wesiratta ruumi jääd raiuma, aga kukkus õnnetuseks  müürilt, jäi müüri ja ratta armi wahele ning suri paari minutiga. Kole oli see näha, kui mees weel huuli liigutas, nagu oleks tahtnud weel appi hüüda, aga rind oli nii kõwasti kinni pressitud, et häält enam ei saanud teha. Muidu ei saanud teda kätte, kui pidi ratas katki saama saetud. Siin juures peab jällegi tähendama, nii kui mõnegi teise õnnetuse juures: „rohkem ettewaatust." ,Oleks mees rattale teine poole külge toe ette pannud, nii kui ennegi tehti, siis oleks ta eluga pääsnud, kui ka pisut wigastatult.  Mees oli alles 29 aastat wana. Riiast. Näljahäda looside kaks päüwõitu olla mõlemad Riia linna langenud, nagu Läti leht „Balt. Westn." teatab. 100,000 rubla wõitnud üks Weneusu preestri lesk, kuna 50,000 rubla ühe söömamaja-pidaja Anna Kunkuli pileti pääle langenud. Ka „Zeitung s. St. u. Ld.„ toimetajatest olla üks 1000 rublast V» osa wõitnud. Tallinna sõnumid  kuulutawad sääl peawõitu. Näljahädaloosideesimise jao tõmbamine on nüüd mööda, sellega Kui sind.... Aui sind ihkel, armu sunnil Rinnale ma wautasin. Siis just sellel õnne tunnil Enda priiust kautasin: Nüüd su sinisilmad kui kaks mahti, Walwamas on mind, ei anna mahti. Mitte, et nad karistawalt Püüaksid mind hoiata. Ei nii hellalt, armu-rikkalt Nad mu südant nõiata Oskawad ja eksi-teedelt hoida. Näidates mull' teed, kust õnne leida. Jah, kui tähed ivaiksel wilgul WalguStawad pimet ööd. Nii ka armurikkal pilgul WalguStad mu elu teed Sest oh hoia kaua omas mängis Weel mind siis ma suigun õnne sängis. leinan. Ülesande seletus. „Wabadus talurahwale. " Möndasugust. Piimamehe wabandus. Linna tüdruk: „Ui jäh, piima Jaan, waata mustad konna pojad ujuwad walge piima sees." Piimamees: „MiS sa nüüd karjud, wõta näpuga wälja; mis need magad loomad piimale teemad. Mull polnud kodus enam aega, panin tee pääl täna homiku pimedas mõne toobi mett kraamist jätkuks, sest „kcrgem toit on terwem," ju need loomad siis säält kogemata sisse läksid; sa keedad ju piima enne ülesse, külap nad siis juba ära kauwad!" AA < Saarlane 1892