ju meie wennad, ligimised kuidas kannab meil siis süda neile sarnast harimata, pesemata ja niisket külma ruumi kätte juhatada. Tuleb kordasid ette, et walla wacstcinajaZse waesed ometi ei lähe, sest ta pole ju elamiseks kõlbuline. On see nüüd omast kohast hää wõi halb, et wallaS waestcmaja  nimcpidigi on, jäägu igamehe oma otsustada, aga mispärast ma kirjutan, on see, et wäga paljudes waldadeS waestemaja  polegi. Kuidas sarnased wallad oma waeseid ülemal peawad? Mõned wallad annawad oma waeZtele tunnistused ja siis lähemad need ise ilma mööda teiste inimeste uste tagant omale palukesi otsima. Kui palju need waesckesed selle juures nälga ja külma, päewapalawust ja wäsimust peawad kannatama, on sellele inimesele arusaamata, kes seda isi läbi pole elanud. Saal ta waenekene, ise juba mana hall, läheb kepi najale toetades, läbi kewadise wõi sügisese muda, wõi jälle läbi talwise tuisu ja tormi- Kas wõib ta julge olla, et ta ööseks ligemasse külasse jaksab jõuda, sest see ta tänane kosutus ongi: Tükike leiba, paar silku ja ehk ka weel paar kolm kartuhwlit- Teistes waldades ou waesed jälle kusgil saunanurgas korteris, aga wald ütleb, et ta anda neile aastase leima- Annab ka, aga kust siis ja kui palju? Magasiaidast antakse ja kes ei tea siis, missuguses korras mitmes kohas magasi  wili on. Ta on kodust tuues prügi ja kglgastega juba peaaegu pooleks, aidas aasta läbi seisnud ja mitmeS kohas ära niiskunud ja lämbunud, ja nüüd wakk wõi paar waesele, sellega peab ta elama. Õeldakscgi  weel: Ta peetakse walla poolt üles. Sagedasti tuleb sedagi weel ette, et waesele küll wälja kirjutatakse, aga waesel pole ju igal juhtumisel hobust käepärast järele tulla ja siis kas see walla süü on, kui wili -valla aidameeste kasuks jääb? Kõige halwem  on meel see wiis, kuida praegu õige paljudes waldadeSgi -vaeseid peetakse: Waesed peaivad perekorda käima. (Sarnane  kord on seaduse järele ära keeltud. S. t.). See on -vist küll kõige raskem ja halatscmisc -väärilisem põli, mis kellegi pääle -võib tulla- Ühest perest saadetakse ta, olgu see nüüd wiletS -vigane wõi ükskõik kuidas põdur, minema, kui ta oma nädali wõi paari sääl ära on elanud, ja teises kohas -võetakse ta põlates wastu. Sagedasti antakse talle tükk hõlgi ja -vana mammus magamiscasenicks kõige kaugemasse ja pimedamasse  nurka- Harwa küll juhtub tä"Nii häid inimesi leidma, kes waewaks wõtawad temaga mõne lahke sõna rääkida, sest kellel on sandiga asja- Kellele tohib ta lausuda, et ta ka kord koristada tahaks- See kinnitaks weel suuremat pölgtust tema wastu, ja kas ei pea -vaene wõi sant küll südamliku silmameega seda tänama, kes nii lahke südamline on, kes ta riided kord le-li puhastada wiib ja temale enesele -võimalikuks  teeb ennast puhtaks harida. On ta ehk ükskord -valla läbi korda läinud, läheb meel aga teist korda, siis on waene wõi wigane terwetele ristiks ja koormaks. On niisugune kordakäija mana poiss wõi tüdruk, siis saab ta kibedasti hästida ja meelde tuletatud, miks ta mitte noorelt pole naest wõtnud ehk mehele läinud, sest nüüd oleks ta wöinud ju laste juures olla, aga mitte -valla kaelas- Need on kombed, mis kui tuul kaduma peaksiwad- Sallime meie marsid eneste keskel, see tähendab: Meie teeme hääd oma Issandale ja Õnnistegijale. Tõesti, see kulu ei teeks meel kedagi walda -vaeseks, kui ta oma õnnetumate -vendade ja õdede eest kristlikul -viisil hoolitseks. Mis aitaks, kui küll wäljaspidi kõik hiilgaks ja läigiks, aga secstpidi ometi pesemata ja Harimata peaks oldama. On sarnane wiis üksiku inimese eluS põlgtuse -vääriline, muidugi siis ka kogukondade ja terwete -valdade  elus. Arnold nagu kaela seotud ja ometi ei wõinud ta seda inimest sallida. Sedasama põlgdust tundsiwad ka Eduard ja Arnold ifieneste keskel. Neid lahutas teineteisest nagu üks tundmata mägi. Eduard ei teadnud isegi, mikspärast see oli. Ta mõttes oli, nagu oleks tal üks rumal olek olemas, mõnda inimest põlata. Arnold palus Almat tantsu põrmandale, kes aga kutset wastu ci -võtnud. Härra Arnold, ma palun Teid, ärge kutsuge mind tantsima, ma ei taha seda! ütles -viimaks Alma äritatult Arnoldile. Ja Teie ei tantsi ka muudega! Ja, ma tantsin, -vastas Alma. Sus tamsin ka mina, oli Arnoldi julge lvsStuS. Wecl ütlen ma Teile, ärge tehke seda minuga, sest ma ei tule mitte tarituma.  Ses on minu palwe ja sõna! ütles Alma ära minnes. Soo, siis Eduardiga tahab ta täna tantsida, mõtles Arnold -vihaselt. Eks katsume! Tants oli alganud. Esimine paar oli nagu kogemata tantsu põrmandal, Alma Eduardiga. Teise tantsu tükki ajal läks Arnold Alma juurde ja palus teda jällegi alandlikult tantsima. —> Ma olen nüüd -väsinud tänan kutse eest! oli Alma waStus. Arnold sammus käsi rusikasse tõmmates eemale. Teise mängu ajal läks Alma Eduardi kutse päülc jällegi tantsima. Niisugune talupoifi lurjus! mõtles Arnold oma südames. Niisuguse poisi lõkatsi pärast pean teotatud saama! Arnold läks jällegi Alma juurde ja palus tantsima. Alma wabandas ennast, kuna ta Eduardiga aga kohe tantsu ringile läks. Arnoldi süda läks nüüd üle kopsu, maksa. Oled sa Eduardi enesele tantsijaks palganud? küsis Arnold wihaga Alma juurde astudes. Mina wõin sellega tantsida, kellega ma ise tahan! wastas Alma punaseks minnes. Miks olete Teie nii pääle tungija? Teie teotate sellega mind ja isiennast! wastas Arnold wihaga. Mis Teil hcrra Kuldkepp selle neiuga tegemist on? küsis Eduard sinna tulles. Nüüd ci jõudnud enam Arnold oma tulist wiha tagasi hoida. Kuulge talupoisikene, ärge pistke oma nina mõistlikule inimeste juttude wahele! Minge ja waatke kus sahk ja äkke on! ütles Arnold käsi rusikates hoides. Almal käis hirmu würin üle keha. Waidlus kestis mähe aega. Mõne minuti pärast kutsus Eduard Arnoldi õues olcivasse aida, kuS ka Arnold kutse wastu wõltis ja lüks. (Järg tuleb ) Möndasugust. Ühe Nmerika prohweti ettekuulutused. „Wana Moor" kutsutakse seda hirmust inimest, kes tulcwoks aastaks toredaid asju ette kuulutab. Ta räägib: „Kuri saatus saab terwele maailmale osaks. Tähed ja kroonid ja päämehed saamad langema. Mitte üksi „p«nema moodilisi" Esropg riikifi, maid ka Amerikat saamad õnnetused puutuma ja mustud saamad malgetega meriselt wõitlema. Lõuna-Amerika riigid saamad wereS ujuma ja Mehiko lohe mood merest punaseks värmitud olema". Iseäranis kuri on tema ütlemise järele Augusti kuu. „Purustamine, surm katk ja häiritus  õljub õhus . . . Londoni linn näeb hirmust kuu sündmuste ees marju jääma. Siis saamad nimelt esimesed elanikud rändama tähe Marssiga päält maa paale tulema, kuna läbikäimine Marssiga  kauemaks ajaks jalule seatud saab. Põhjanaba  leitakse ülesse. Wäikese Hispania kuninga Alfons'si käsi saab ka almasti käima. Teda rövwitakse  ära ja wiiakse üle piiri. Kui aga Marsi elanikud,  reisi raskuste pärast, wiimaks ometi tulemata  jääwad, nende tulek olla tõesti huuwitaw. Kergemeelsele noorele mehele. Küll sa oled, noormees, aga hädas N Oma südamega, mõtlen ma. Palju, palju «armastust" on temas. Mida kuhugi'p saa mahuta! Iga neiu wasta, kes suli' juhtub Ette tulema siin elu sees. Imeliselt tema kohe tuksub, «Armastab" ta kohe tuliselt. Nii siis juhtub, et see süda sagest' Mitut neidu seltsis armastab Ja mis süda täis on, ikka sellest Suu ka warsti neiul pajatab. Kas see on aga auus ja õlge. Oled küsinud sa eneselt? Sinu «armastuse" paljuselt? Isamaalt. Kuresaarest. Laupäcwal, 6. Detsembril, kai Kõrge Keisri Majesteedi nimepäewal, peeti meie linna mõlemates kirikutes jumalateenistust,  majad oliwad juba hommiku -vara lipuehtes  ja õhtul põlesiwad ilutuled. Lõuna ojal, parast jumalateenistust, mängis linna muusikukoor mõisnikukojas. 21., 22. ja 23. Detsembril on -väikeste laste -vaatamiseks -valmistatud. -- Käesolewal Kristuse tulemise ajal peab kohane ülemõpetaja Lemm oma Eesti kogudusele iga kahe nädala tagant piibli tundifid, et kogudust Jõulupühade wastuwõtmisele walmistada. Sarnast  piiblitundi peeti siin esimist korda kesknädalal 27. Nowembril, millest rahwas wäga rohkel arwul osawöttis. Wäga rõõmuStaw on, et meie õpetaja herra nõnda südisti oma koguduse hingede eest hoolitseb. Üht asja aga, mis ka Kuresaare elanikkude waimulikule elule wäga tähtjaks saaks olema, ei wõi meie siin kohal mitte soowimata jätta ja nimelt: kas ei wõiks mitte pühapäewa õhtutel siinses Ewangelinmi Lutheruse kirikus EeSti keelseid piiblitundisid pidada. Kuresaare elanikkude seas walitseb taunis suurel wõimul weel kristlik waim ja pühapäewa õhtused piiblitunnid kirikus saakjiwad tingimata seda -vaimu weel tugewamaks õhutama. Nahwal on ka omalt poolt igatsus sarnaste pühapäewa õhtuste piibli tundide üle. Seda näitab meile pühapäewane õhtune jumalateenistus  teise koguduse kirikus, kuhu rahwast suurel hulgal kokku tuleb, ja millest ka Lutheruse usulised  rohkesti osawõtawad. Teiseks näitab seda ka Kuresaare „paiweliste" wõi ärkanud hingede märatseiised kooskäimised, mis aegajalt õigeid ristiinimesi  eksiteele wiiwad. Saaks aga pühapäewa .V 50. S a a r la n e. 1897.