era-nõuu poolest asutatud ja saiwad aaStal,, 1890 Kehalise Walitsuse ülewaatamise alla wõetud. ÄrHargaGist Hlubata  äraminemist tuli ära saadetud mimeSie keskiS arwast ette. Aruandeaastal oliwad 496 tõöwangi ära läinud, mitte rohkem kui kolmeks pääwakS. ReduS ja kadunud mangifi oli 130. / / Jutu-leht. Mlgi-parmtazad. Jak. Ahrenbirgll jutustus. Rootst-keelest. See oli ükõ igaw tvihmane, aga soe ees-suwt olnud. ÄZihma oli igal kujul sadanud? waladeS, piiwe.katketeS rahes, udu-wihmaS. Kõige kurwem oli, kui niiSkuS udu kujul, nagu märg rätik, metsade ja nurmede peal seisis. Päikesest ei olnud kahel nädalil muud nähtud, kui wahel mõnda kiirukest; hiilgaw kera peitis ennast euamist hallide, wefisle pilwete taha ja see andis loodusele üht karma raskemeelist nägu. Aga nüüd ometigi oli päike kõik paelad  ja kammitsad ära heitnud ja hiilgas löikis omas Heinakuu-läikis üle Karelia nõmmede ja rabade, metsakaunistatud  kinkude ja färawate jarwede. Ja nüüd oli hõiskamine looduses, laul ja kõla ilma otsata homikust kesk-ööni ja meel kauemini, sest kesk-öö ja homiku wahel lõi meel hiline õöpik oma armsat lugu ja rääk hüüdis rohelise rukki seest oma kutsuma hcalega. Istgi Dlikannus-talu rikas peremees, Kannus'e Eerik, kelle kuiwetanud lahja nägu kinnipiigiõtalud mokkadega ja tcrawate silmadega nagu alalist tuska näitas, läks lahkemaks,  kui ilmad ennast parandanud oliwad. Kannus-talus oli ärkas elu. Heinategemine pidi algama. Wikatid oliwad ihutud, rehad ja 100-reed parandatud,  rahwas oli püha-laual käinud, ja täna pidi Heinaluoto.saarele  KannuS-järwes sõidetud saama; seal pidi tööd peale hakatama. Kõik ümberkaudne nooruS oli kutsutud,  heinamaa pidi niidetud ja fiis taewa all kohwi joodud saama. Paatides kihises inimestest. Igaüks oti juba oma paika wõtnud, pereisa oli juba tüki aega tüüril olnud ja hakkab läbemataks minema, kui wiimakS tema noor tütar Liisa ja paksukaS perenaene, mõlemad punetanud  ja higis, ranna poole tuliwad. Talu-pcrenaene rõhuS oma paremaid sõbru, hiilgamaks küüritud kohwi-kannu ja üht sttkru-naela paksu rinna waSta, kuna Liisa üht koorepudelit  ja kasetohust märSfi toidu-kraamidega kandis. Nüüd läks teekond kolmes pitkaS paatis edasi. Iga paadi taga ujus üks noorSkaja hobune, tugewatest kätest tugema päitse külges söidu-weeS peetud. Wesi mahutab paatide nokal, üles keeratatud laened läikistwad mitmes karmas, säramast walgest sügawamast sinisest saadik. Roog raudas langes madalale, piri-pardid lendasiwad kohkudes fi rutatud kaeladega  ära ja tuuker-pardid pidafiwad ennast nokkadega weel all rohu külges kinni, kuuni hirmutes mööda jõudnud. Paatides oli rõõmus elu; tuskas oli ainult Kannus'e Eerik, Wkannus-talu peremees. Oli ka just, nagu oleks wana-pagan ise, kes seda ikka nenda seadis? kus ka tema tütar Liisa iStvs, ikka pidi seal see wiltujaigue Matti Matalamaa, üts waene rottke, kut lähem naaber paika leidma, ja niisamati Liisa Matti lähedal. Kuida tema seda ka oli korraldada katsunud, ikka oli see nenda läinud. Seal istus nüüd Matti paadi eeSotfaS oma igawese wtoliga käes ja Liisa muidugi jälle just tema ees. minuti pärast oli Heiuäluota-saarele jõutud. Maale m udi kõrgel lõünepoolisel kaldal, luS suurH sanglKad  H>swafiwad,/tuldi rõõmsa käraga Välja ja taKwarad saiwad maake wiidud, hobused wõifiwad puhata ja töö hakkas peale. Põhja poole weniS saar wähese languga pitkstt järwe fiSse, miS seal wäga madal oli, euamist roogudega ja kõrkjaStega täis kaSwanud, partide pärss peidupaik. Seal, kaldal selle waStas, oti Matti elumaja, madala, sooka, künkiise heinamaade ja uiiSkete kiilmkartmate  põldude wahel, pea ilma languta, sellepärast ka see nimi, Makala-maa. Kena oli heinamaa Heinakuow-saarel, omaS suwiehteS.  Kui tuul kergetes, soojades hoogudes üle puhus ja muraka-põefaid ümber pööras, ja rohtu ja õisi pehmelt kõigutas, ffis läikis heinamaa igasugustes roheliSleS karwadeS.  ülemal uheti-harjal, kuS rohi lühike oli, kaSwastwad  tõrwakauntd, walged karikakrad ja sinised kur,kallad. Kesk-siledusel firukaS härjapea omad walkjaS-puuased nupud ülespidi ja madalamas, enne kui fadaladwad. pilliroog ja kõrkjad algafiwad, lautastwad putked ennast uhkest laiali, kihtsewatest kihud?' ja sääSkede-parwedest piriseteS ümber piiratud. Rüüd saiwad wikatid ja rehad wälja jägatud ja heina, maa maSta-luult maha niidetud, ja seda nii ruttu, et lõukese isa ja ema heinamaa kõrgemate paikade peal oma wiiS poega kautaftwad. Jänes, keS jea lagunemisest saadik  siin oma päiwi kurwaS, igawak poiSmehe-põlweS elanud, kautaS oma elu ja tuuker-part, k«S praegu oma üheksamat muna lihklafeSse pesasse sadaladma-pöesa sa künka wahel munenud ja karusetest kollasetest poegadest und nägi, pidi kurwaStusega nägema, kuida kõik tühja kaks. Kui pärasttöune poole heinamaa niidetud oli, sai kohwi antud, meestele wiinaga, kuna naeSlerahwad jooki ilma wliuata saiwad. SiiS sai natuke puhatud, kimm hein õhtal unnikuteSse pidi pandud saama. Saare peal jäi kõik maitseks. Ainult wä st mata perenaene tallitaS all paatide juureS oma majapidamise tallal Peremees oli ennast ühe mana pragulise küünt warjuS, mis katuse all laiem oli kui aluse peal. puhkama heinud; tema uaiS sügamast magama uinud olema. Aga küünis olimad Matki sa Liisa sügamas jutusta' miseS. Liisa näitaS kurb wälja, noppis oma põlle kallak ja näris üht õle-kõrt. ,Mtna tahan Sinu isaga rääkida/ ütleS Matti. »Smu ema ei oie nii wäga meie waSta. aga Sinu isa. Ära ole kurb; mina saan kõik seletama. Kõige rohkem pahandab teda minu mioli.mäugimiue, ja siis on meie riid kala-wee pärast; aga seda mõib tema kõik saada, ehk saaks tema . . . Tasa, seal wäljaS on keegi. . / Ja Malli wahliö üle kõrge warawa-lawe ja oleks pea wana peale tõukanud, keS kõiki seda juttu kuulnud oli ja nüüd sellest osa wõtta tahtis. xEhk", ütles Kannus-talu peremees tigedalt; /a, kui Sina selle tüdruku tmwal jalal siit üle oma juure wiid/ Liisa p. naskas nagu maasikas ja Matti sai tigedaks, ja nenda lõppeS see kosimine. Õhtal ei tahtnud Matti wiolit mängida ja see pääw, mis nii rõsmsast ja lahkest alganud, lõppes üleüldises tuskas. Hein sai fiSse weetud; suwl täks mööda >a Matti sa Liisa kosSja-plaanidest ei saanud kõigel sügisel ja talwel mitte üht sõna räägitud. » » MkmnuS talu peremees iSIuS ühel kenal sügifehbmiknl  omas tuaS. Temal oli paha meel. Tüdrukutega et olnUb Mid kord ühtigi peale hakata; miks et olnud temal mitte poega, kes temal abiks olla, keda tuetada wöiks. kus seda karmis läks. Nüüd pidi tema ise kõtkidev svWideS ja nurkades xäret waatama ja sitõki läkS mõnda rikki. NuriseteS ja flunateS loppis tema oma piibu, läks ahju ette ja mõlkis näppudega ühe kuumawa süe, piipu põlema panna. Selsamal silmapilgul sai nkS lahti tehtud jõ üks derra, prilliga nina peal ja püssiga õlal, koerad ja kaks wõerast meest laga, aSInS fiSse Peremees unuSlaS  süe pidusse, künni lule-waln seda temale meele tuletas,  siiS wiökaS tema süe paha meelega ära, waataS wõera peale ja hakkaS teist sütt otsima. ,Tere homiku t, peremees! /Tere hvmikut/ /Wärökc ilm täna ja karjamaa situ tua taga on täiS janese-iälgi/ ,Neid lühji on siin küll/ waStaT peremees WSkaS, piibnst tugemast suitsu tõmmates. Tema ei armastanud nulle, el tema kinkude ja wäljade peal jookketi. -Trit on ju ükk Nleis seal all nõgus, kuuse mets lmvaka maa peal.' ,Seda ptan mina küll teadma/ /Mi nn niini on Wettkolin, olen insheniör; mina olen seia tulnud kuulama. taS mina seda oSia wõin/ , Seda ini isa ,Ja. seda metsad ,QSta^ ,Ja, mina jeo min seda osta/ /Mis Teie sellega leeke? /Plankisi >a laudu teen miua sellest/ Nüüd oSiuS perenaene tuppa. .Aga, minu kallikene, eks Sina palu seda herral imudo ja ka neid mehl. Astuge ligemale, astuge ligemale. Lahke perre, t pühkis põllega ruttu üle pinkide ja laudade. Wõtke aset, olge nii hea, mõtte aset. Mina muretsen  kohe kohwi/ sZärg jääb tulema). „Heitke tähelepanemist tua-kärbeste peale!" Selle vealkirsa all tähendab .Peterburgi Zettung" selle kardetawa tegewuse peate, miS lihtlasel lua-kärbsel sagedast meie elu ja tnwtse kohta on. Sagedast on tsstStest  mirlsalest leitud ja selle üle kirjutatud, kuida näituseks liivkuse-baktrriad j need weiked eluloomad, teS kopsuS asuwad ja kopsu häwttawad) tua-kärbse läbi haige wäljaheidetest  kotdu-nõuude peale kantud ja selle läbi inimeste ÜSse weetud faawad. Sedasama teeb aga tua-kärbeS ka kholera-aegadel kdolera-bacillusega. mis immeSte stfikondaS asub, ja sellega on md ui muidu arusaamata järsk laste jo taiskaSwanud inimsSte haigeksjäämine kholerasfe seletatud.  Nende lendawate kuue-jalgse loomade häwttamine piakS selleparast töbe aegadrl iseäralise tähelepanemise alla wöetud saama. Sellepärast on ka hiljuti ilmunud /Äalttlnsf.Teadaandja*  kuu lutu s»v etlewaalamisekS khoiera waSta. iseäralist rõbkn selle peale pandud, et toldu-aSjad hoolega kärbeste eest piswab hoitud saama. Sagedast on ka leitud, et kärbsed loomatöbe laiali kannawad, isegi tuimeSle  peale. Õpetus minu Koolis algab j. Sepiembril, Liitvaimauulitsas  Lenderi majas Nr. 237. G. Nicklasen, teaduste õpetaja. Kead kaern ttniib J. E. Kuhlmsnn, Kotzebue uulitsas. Pöllutöö-nailus toimetanud Liiwilliaa Põllutöö ja Kodutöö edendamise Seltfi poolest selle aasta Leikusekuu 39. 31. pääwat. UW ! Programm: LoomanäituS tõugloomade laadaga. Põllutöö- ja majapidamise  riistad ja maschinad. Kodutöö, Ülesandeid wõtab waSta ja annab kõiki tarwilist seletust Direktor Ed. Beckmann, Toompeal Tartus. Teadaandmised. Praegu on ilmunud: u «I 5 Jahi-seadus ?uhal»lega mM liiidM-hoikljallfe ja äk6 kkttnaja lakcs, Wõlja.utnd Gestimrrrr Aahi meeste seitfift. AM" Hind tngewaste kAitetnd » kop. "W> on saada ' Tallinnas, laia-uuiilsas ' Wsga hr«d Inglis srppa - sööd, müüakse odawa hinnaga J. H. Kuhlmamn I kontnrie, Kvtzibn««uvli»sgS. ! Head heinad "n mütta Slamär mõisas. Witlid j> kaalud j mis pruukimises, (pole hcaste Sra-ö cnta. iud). niipea-ii uued kui wanad saamad tziksdarud jg kölwaliseks tehtud. W. Pachow, waSsesepp sa mttalliwalaja, RotermllMi poewastas. —— maatükk Zsv ruutsülda sunr. Laialiiwa-uulitsa ääres saab müüdod Ligemat teatust  Riesenkampfi-uulitsas Nr. j 73, lakowlewi majaS.