nüüd rõhuw; on siis saaks noorsugu ärkama ja märkama, mis tema rahule tarwiS läheb, siis saaks runial kahjutegew ihu- ja maimu rikkuw ning roojaStaw joomine ja öösine ümbcrhulkumine kasulikult seltside, raamatukogude  ja laulu löbudusest täiesti maha rusutud. Rahwas saaks rõõmu ja kindla tahtmisega seltsidest, lugemisest ja laulukoorist  osawõtma, õpiks priiaega kasuga tarwitama ja wennalikkus sõpruses ja ühenduses  elama. Sest laulu sees on see omadus,  et ta inimeste südant armastuses wvib kokku liita, üks side, üks ühendus, kes rahwa hulgad, seisused ja põlmed wcnnaks  wöib teha. Ka meel enamgi wõiksiwad  meie laulukoorid kasu tuua, kui aga kindel tahtmine asja ette wõtaks j. n. e. Seepärast armsad wennad ja õed, heitkem  kokku seltsi elusse ja laulu löbuduscl ja kasuliku waimuwara edendusel! Ja teie auusad koolid, walla- ja kooliwalitsuscd, edendage neid häid püüdmist, äratage, waimuStage  ja kosutage häädust, et wõiksime  ühest suust ja südamest laulda: „Sün sammub Eesti meeste sugu Ja astub wabaduseie. Siin kaswab priskelt EeZti neiu Ja sirgub Eesti mehele." J. A. Weltmann. alla andis. Ta tahtis wist wcnelaste juurde põgeneda. Noh, Jumal on kohtumõistja! ütles Pctko süganwlt õhkades, ei meie wõi tema püälc kohut mõista- Tacwariikis olgu tema elu-aje. Sina aga jutusta parem, mis moodi meie „Walge kindral" teada sai, et sina minu pruut oled? Kuule siis! algas Milena, sel pääival, kui türklased nõuuid oliwad wõtnud, linnast wälja marssida, tõusis tcrwes  Plewnas hirmus müra ja kära. Ma nägin, et türklased tahtwad linna maha jätta; ka wabidgi, kes meie maja wahtisiwad,  - ka need jooksiwad ära. Ma kartsin,  et türklased mind ehk wahcst mcelctuletawsd  ja enestega ühes mägise ära iviirvad, ning peitsin ennast keldri, mis meie maja all oli, kus ma poole pacwa istusin. Säül kuulen ma korraga muusikat, mis mitte rürgi oma ci ole, ta mängib „ Jumal, Keisrit kaitse Sa!", ja tema helina sekka kõlab roaimustaw karjumine „hurra." Ita sain aru, et ivenclased Plcwna tulcwad, ronisin keldrist wälja ja ruttasin uulttfale. SäSl näen wcne wäed otsekohe mõõta uulitsaid edasi. Ma jooksin ühe shsiiscri juurde, langesin tema ette põlwili ja rääkisin, et ma bulgaarlane olen. See kuulas minu juttu tähelepanms püült ja juhtis mind siis haigete lallitauiise punktile—  Süül, ütles ta, saate pääwarju  ja ka tööd leidma. Ja tõsi. Halastajad õed rvõlsirvad mind lahkesti wastu; ma jutustasin neile oma õnsctruua clwloo üra, et mul kohta ci ole, kaha oma paad wõiksin panna, nemad aga ütlesiwad: Jääge meie juurde ja saage halastajaks  õeks. Ma jäin ka. Aitasin haawatutel haawu kinni siduda, käisin haigeid kollitamas. Sääl sõidab täna korraga meie laatsareti „Walge kindral." Mtnd nähes, küsib ta: See on teil üks uus? Halastaja õde jutustas temale minu eluloo  ära. Aga kuidas kutsutakse sind, ilus neiu! küsis kindral. Milena Butkurow, wastasin ma. Kindral sai rõõmsaks ja küsis: Kas oled ehk Bratowschtschinast? Bratowschtschinast, jah! - kosisin ma. - Kas tunned Pctko Pawlowitschi? Jah, see oli minu peigmees, aga nüüd ci ole teda enam elawate huikas. Pole tõsi! ütles ta, sinu Petkg on elus. Ta on laatsaretis maaS ja saab marsi ierweks. Sõidame nüüd silmapilk tema juurde, rõõmustame teda, mäest. Ja meie sõitsime siia! lõpetaS Milena oma juttu. Kõikidel kuuljatel oliwad pisarad silmis, kõiki liigutas „Walge kindrali" haadus südame põhjani. Isamaalt. Kurcsaarest. Põhjus, mispärast tormid sel sügisel nii ägedalt mõllawad, olla selles, et loode pool meresse suured jäämäed olla kogunud, mis õhu külmaks teemad ja ägedasti liikuma panemad. Mustjalast. Nagu juba „ saarlases" sõnum sellis, on Mustjalaest nahaparkimise ümbrik asutatud,  kus juba töö nüüd alganud on. Wabriku peremees on hra S. Loodus. Meistriks on hra Koort. Wiimane on oma ametit Kuramaal  ja Waljalas hr. Kirschi juures õppimas käinud. Pühapäewal 9. Nowsmbril sai wabrikumaja  pidulikult sisscõnnistatud, mida kohaline õpetaja hra Eberhard toimetas, kus juures ta mõnusa waimuliku kõne pidas, Sakkeuse loost sõnu: „Täna on sellesinatsele kojale õnnistus tulnud,"  põhjuseks mõttes. Pidustusest osawõtma oliwad hr. Looduse sõbrad ja naabrid, kui ka ehitajad  töömehed kutsutud, kellele see õhtu kauniks ajawiiteks ja lõbustuseks oli. Soowime uuele asutusele õiglaselt õnne! —nctl.— Mustjalasso hakatakse meel ühte uut poodi ehitama, mis siis siin kolmas saaks olema. Kõige wanem ja toekam on hr. Looduse oma, kuna pääle üsna endise poe lähedale ehitada. Kauplusi kasmab küll juurde, oga kas meie kihelkonna rahiva taskud raha poolest ka suuremaks paisuwad. mehed jonnikat kära pikkusimad tegema. Ligiolew kõrts pidi ametnikkude käsul küll walimise ajal kinni olema, aga nagu näha, ei hoolinud kõrtsi ametmeestele raugemata jõudu ja wõimu rahwa elukorra parandamiseks, nimelt aga kõrtsiclu «vähendamiseks! —näi.— Meie kihelkonna mererand on sügisel kilusaagi  poolest kuulus. Igal aastal walmistawad kohatised ~saksad" kilusid, neid „fissetehes" müümiseks,  mida nad siis talwel kaunis hää hinna eest linnas ära müüwad. Sisseostes maksab sada harilikult 15 kop. ümber, kuna äramüües ikka Lv—4o kop. ümber saadakse. Külarahwas ei oSka ise neid sisse teha, sest et selle juurde palju „rohtusid" tarwis läheb ja kõiki meel „möõdu järele," sellepärast läheb ka kasu, mis nad selle läbi saada wõiksiwad, nendest mööda.  Sagedasti  nähakse ka kaugemalt inimesi siin kilusid ostmas käiwat. —näi.— Ausekülast. Tänawune sügis on meile küll kauni aja toonud, nii et manad esimesed ütlemad, et nemad palju sarnast aega ci ole näinud. Teed on tänini maga ilusad, nagu Jaani päewa aegus ning seega on ka asjaajamine joones seisnud. Kõigiti muidu ilus sügis, aga meid, meremehi  ci ole ta mitte rõõmustanud, sest „sügiskala"  saak on wäga wilets olnud, ehk õigem, seda ei olegi olnud, nii et meremehed isegi ei ole wärskct  saanud, «vähemalt meel ostjad. Meie kirik, mis juba meil lahkunud õpetaja Körberi hoole läbi puudega on ümber piiratud, sai sel sügisel meie praeguse õpetaja poolt meel õieti rohkesti sellele endisele ilustusele täiendust nii, et tulewikus meie kirik nagu wäikese pargikese sees saab olema. Koolid, mis enne 3 pgema nädalas käijiwad,  on sel aastal (nagu see igal kohal on) K päewa käimas. Sellega on koolmeistritele suur hulk tööd juurde tulnud. Et aga iga töötegija oma paiga wäärt on, selle pääle on ka meie tubli walla walijsns rõhku pannud ja on ka samasuguse! mõõdul nende palka suurendanud, nagu päewade arwugi suurendati. Kiidu wäärt! Jamajast. 2. Nowembri k. p. on siin weel Lõpp. Petko sai marsi terwekS ja astus uuesti Mihail Dmitrijewitschi alla teenistusesse. Milena jäi halastaja õe ametisse. Sõda lõppes. Polgu kirikus saimad teenistusest  priiks lastud Petko ja Milena laulatud. Ka „Walge kindral" ise oli neil laua- wõeraks ja kinkis neile pulmade lõpetusel hää kotitäie raha, millega oma uut elu wöisiwad alustada. Petko ja Milena tuliwad oma kodupaika Bratowschtschinasse tagasi ja elasiwad sääl oma wabastud bulgaaria wendade keskel waikist ja rahulist elu. Ja ei olnud seda päewa, millal Petko majas „Walge kindrali" Michail Dmitrijewitsch  Skobelewi nimi tänuga poleks mäleStud.  Keeleproow. Looduse järele üles kirjutatud. (Üks naeSterahwas, kas proua wõi preili, ei wõi ma kindlalt ütelda, tuleb, woorimehega puhast Eesli keelt rääkides, sadamasse puulaewa juurde.) Naesterohwas (laewaomanikule): Was kostet Waaden? Laewaomanik: (Walt, nagu ei oleks kuuinudgi). N.: (Puude pääle näidates.) Noh, was kostet Waaden? L.: Ah prouad sovwiwad wist teada saada, kui palju puusüld maksab? Mis rubla kuuskümmend kopikat! N>: Js olts kuut? L.e Ma ei saa aru, mis prouad räägiwad! Kas prouad ei wõiks Eesti keelt rääkida? N.: (kärsitult) Js olts kuut?! L.: (Woorimehele, kes kelmlikult naeratab.) Mis nad räägiwad? Woorimees: Prouad küsiwad, kas puud on kuiwad! L" Ja. ja l (naerdes) Nii kuiwad kui püssirohi,  nõnda et enne põlema panemist pesema peab! N.: (näitab puude pääle) Sm Waaden! L.: Siis prouad soowiwad wõtta? 48 Saarlane, 1897