Tallinna Sõber M 5. KunSteiflkümneS aaõtakäik. Tallikna tz, Küünlakuu 12. pääwal 1894. Uleiildint skilkht Eesti rihmale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas eindforsst pärijate trliktmajas: aaStaSs S rubla, 40 kop.— paol-aaStaS 1 rubla 40 kop koju ehk postiga saadetud: oaSiaS ....S rabla pool-aaStai l. rubla 70 kop. Kui,kulused malisawad Iga rea «HZ lelle aseme pealt k. kop. Tellimised tyõetakse tvaöta r Tallinnas: Ltndfors'i pärijale lrüktmajas. Pskerüurgls: S. Seelandi, Osuligpo»». K 4 Tartus: Laakmann. -KaMveres: Z. Kuljs. Paides: K. SeidelSera kus: H. Kollberg. Lihulas - A. AüttnerN poodis. Wiljandis : Z. Karow'i i° Leok-V- raamatukauplused. - Narmas: W. Põder. - Praua Melrole - Malkas: M. Nudolft. Kuresasees : Ttz. Lange. Maal: kuida .iseäranis kuulutakse. WaiStaja redaktor W. F. Eichhorn. Elab BaNiakis, kirjad käivad Baltiski (Baltischport Rkatsler. Uletildtsed sõnumid mailmast Oiualt uiaalt Tastinuast: W. Warbaudt f. „Nishki Westuiku" soovimised.  „Nishkl Westulkit" jubistsum. ..Walause" löbu-jutustuS. Linnasaadikutest. Kholera. Kludralkoitsistoriltiuiust. - Koolilaste söidukaardid. -- Protsess „NuSsalka" hukkaminemise üle. Male- paberrahad. Baltiskist- Ilmad. - Wirumaalt. Lnimmaalt. - Malgast. - Wiljandist. - Kuresaarest. - Kuuramaalt.  Peterburist - Keisrikvjast. Raudtee Põhjamaale. Soomemaalt : Tööliste kära. Moskwost.  Mohikewrst.  —. Saraiskist. Lodzist. Warschawist. Kammschinist. Orelist. Samarast. Charkowist. LugauÄist. Omalt maalt. Tallinnn st.Pärastpilka rMethalgust ou endine kaua aegne AndsorS'i pärijate trükikoja-tallikaja, Wilhelm W arband t, Näärikuu 28. pääwal ära surnud, 50 aastat wana. Wilhelm Warbandt oli Jõulukuu 10. (Talwekuu 28.) pääwal 1837 CroSjkn'!S, Oderi jõe ääreS sündinud, oli milmeS Saksamaa  linuaS kui kirjaladnja tegew olnud, tuli aaStal 1801 Riia sse ja sai seal Mülleri trükikoja korrektoriks (trükiparandajaks).  Sealt sai tema aaStal 1805, kui tema eelkäija Lackner mõrtsukatest ära tapetud oli, Tallinnasse, Vindforsi pärijate trükikoja tallitajatS kutsutud. Seal on tema Peale 23 aaStat wäsimata tööd teinud, kuuni raSke haigus teda wiimasel sügisel ametist taganema sundis. WrikeStcst hakatusest oli teda tema kindel püüdmine ja wäsimata tegewuS tähtsa paiga peale aitanud, kuS tema nii kana kindla meelegu tallitaS ja wara ja hilja tööd tegi, kui iema ihnjõud wähegi pitkalise põdemise waSta pani. Saagu tema rahus hingama! Fishki Westnik" arutab küsimist, kaS Baltimaa kubermangudes mitte maakoolid usutuniStuseta  koolideks ei pia muudetud saama, nimelt maakoolid Luthernse usutunnistusest. Lääne-EuropaS, nimelt Prantsusmaal, olla usutunnistuseta rahwakoolid küll paha wilja kannud ja nooruse usulik-elukombltk kaõwatamine  pidada kõige kaSwatamise põhjuseks jääma, aga Baltimaa maakoolides Luthernse usutunnistusest ei käia mitte ainult lapsed sellest, wald ka Greela- ja Rooma- Kathollgt usutunnistusest. Neil koolidel ei olla fiis ka enam üht usutunnistuse loomust ja kui neile seda piakS pandud saama, fiiS piakS selle juureö riiklikkude tarwttuSte pärast walits ejal usutunnistusel eeSõiguS olema, mitte Ühel/voera maa" usutunnistusel. ,Rihski Westnik" arwab sellepärast heaks, kui need koolid Ühtlaselt  maakoolid nimetatud saaksiwad, ilma ühegi tähenduseta  nende loomuse peale usutunnistuse kohta. Lutheruse usutunnistuse waimu!ikul ametkonnal olla ka siis ju ikka keelamata, oma koguduse laste nsulik-elukombeliku kaSwatamise  eest hoolt kanda, niisamati ka Õigeusu waimulikul amclkonual oma koguduse laSte juureS. , Tallinna Zeitung" tähendab selle juure: Mi kaugelt Mshki Westnik", kellele meie ainult üht põhjust usutunnistuseta koolide waSta ette panna tahame: ,usulik-elukombeltkult" kaSwatada wõid meie arwateS ainnlt see, keS ise ühe usutunnistuse  pinna peal seisab. Et aga üht ,üleüldist" ehk .osawõtmata" (neutralj uSku ei ole. waid ainult usutunniStuSlitknsi  (koufcsflonelle), stiS ei suuda meie mitte aru saada, kuida kooliõpetajal «võimalik piakS olema, oma koolilaste usutunnistuseta nsultk-elukombelikku kaSwatamist juhtida. Kõige wähem näitab meile ükS külakoolmeister selleks sünnis olema. öääne-Europa'S on sellega teine lugu: seal ei hooli /vabameeltsed" õpetusemehed  (doctrinärid) koguni mitte sellest, kas ,usutunniStuseta"  kooÜS usk Ülepea kärbitud saab, ja seal tahetakse koguni nagu näituseks Prantsusmaal, uSku koolist wälja heita, seda ,cra-asjakS" tunniStateS Nii walguStatud ei taha /Rtsykl Westnik" ometigi mitte olla?! Aga järgeS  wõikS ehk wahest sedasama wälja tulla, nagu Lääne- Curopa usutunnistuseta koolides!" Ehk mäletawad mvned meie lugejatest weel, kuida meie rahwa kibedamal ,äratuse-aeal" selle üle täratsetl, et meie rahwakoolid usu-' öprtuse-tundidcga /äls tuubitud" olla. KaS piab wahest see .äratamine" nüüd ühel teisel teel katsutud saama? Näärikuu l. pääwal on ,Nishki Westnik" oma 25 aaötast jubiläumil pidanud. Peale palju telSte on ka Erlaucht EeStimaa Kuberuör Würst Schachowskoi, Tallinna Limasaadic Tschnmtkow, Pelerburgi Kohtute-palate  Prokuröri abiline Döpp (enne Prokurör Tallinna'S), sagedast nimetatud Baltimaa kirjamees Gustav Pipirs, pPeterburgi Heroldi" toimetus oma täides kogus, pOlewiku" toimetaja A. Grenzstein ja ,Valguse"  toimetaja J. Kõrw önnesoowiimse-telegrammifi saatnud. Ainult kaks nendest, tema kirjadest ja protsessidest  ka meie lugejatel tuntud G. PipirS'i ja ,Walguse" toimetaja J. Kõrwsi telegrammid, paneme siin «vaimustuse mõedupulgakS üles. G. Pipirs on telegraferinud: ,Kallis Leonid Nikolajewitsch I Kõigist südamest soowin uüila õnne esimesele Wene zeitungile Balti-maadel tema 25 aastaseks jubiläumiks, mis üks õige pidupääw kõigeile neile Balti-maadel on, kellel riigi-mõte kallis on; sest ilma »Rishkt Weflntkuta" oleks endiste muutmine waewalt nSüdist laiust saanud. Jumal andku, et Teie zeitung ka edaSvidi sellesama hiilgama järjega oma hariduse-misstoni meie kalli isamaa õnneks täidaks. Mina tänan Teid Teie wäsimata töö eest riigi-mõtte nimel." ,Walguse" toimetaja J. Körw ou telegraferinud: ,Mina soowin Westnikule" õnne tema 25 aastaseks  olemiseks ja tema raõke kohuse hiilgamaks täitmiseks. Saagu esimene Wene organ (heal tööriist), auu ja tõe eeSwöitleja Baltimaadel, meel palju, palju aastaid Wene tarwituste teenistuses seisma, Keisri auuks ja isamaa  heaks." ---> Kas piaks ,Walguse" toimetaja tõe poolest arwama, et 25 aasta eest, enne ,Rishki Vesiniku"  asutamist, Baltimaa kubermangudes weel keegi ,auu ja tõe" eest kostnud wõi neid wahest koguni tunnud ei ole, wõi kas tähendawad need sõnad ,Walguse" toimetaja suus ehk wahest midagi muud, kui igapääwaSte inimeste suus? OmaS esimeses numres sel aaslal karastab ,Mälgus"  kohe oma lugejate südant /ena" lõbu-jutuStusega  „Ärkanud hinged", mis üks /ilt rändaja pääwaraamatust" olema piab. Jutustaja A. T. kujustab selles üht palwe-ghtat ühes taluperes lugejatele ette. Kui pere-isat ja pere-emat selles jutustuses, keS iialgi üht „Piibli ehk palwe tundi" ilma osawstmiseta mööda minna ei lase, esiteks oma ihnust ja südame-waljust sellega on AteS näidata laStud, et nemad üht waest wana naesterahwast,  kes külawalitsuse nõuuwõtmist mööda külas käib" ja seda viisi toidetud saab, pahase meelega kuiwa leiwäkoorukestega jä weega toidawad ja Üht wäsinud  rauka, kes öömaja palub, halastamata meelega pimedal  õhtal «välja ajanud on, omale kuuS wersta kauges kõrtsis öömaja otsima, fiiS lastakse teisel pääwal talu tubast puhtaks pühkima, pere-isat /lle ankrul" tuppa «veeretama ja pere-emat pidütoitusi ,ärkanud hingedele" walmistama hakata, keS sel õhtal senna oodatud saamad. Pea koguwad ennast siis ka tajad", mehed ja naesed, senna kokku, uaesed wiidawad  oma aega tagarääkimiStega, riiete arwustamistega j. n. e., kuna /irja targad wõi prohwetid" eunast oodata lasewad. Üht nende keskist, kui nemad senna jõudnud ja söönud on laseb pääwaraamatu-kirjutaja nüüd palwet järgmiste  sõnadega algata: täname Sind Jumal, et meie mitte seesugused ei ole kui maailma lapsed, keS ilmalikkusi  asju taga ajawad ja põrgu poole lähemad ja põrguahelatega  kinni siutud, seal saamad nemad igaweste uluma ja tuleleekides kisendama, aga meile on taewaSse asemed walmiS tehtud, kuS meie igawest rõemu saame maitsta. . ." Situ näib kõne järsku takistust saanud olema, sest pääwaraamatu-kirjutaja  jutuStäb edasi: Mana paha waim segas nende ridade kirjutajat, et tema enam hoolega prohwetide kõnet et kuulnud, waid hälli kassi peale «vahtis,  miö see Pidi ette «võtma ja tegema. Kass wahtis hoolega enese ümber... Kui tema nägi, et kõik inimesed endid kummuli põrandale lasiwad, ja huluma hakkasiwad. hüppas ta ühe krapsuga keriksele, walis waagnast omale ühe liha tüki lõugade wahele ja hüppas maha ja jooksis liha tükkiga üle palwetajate selgade ukse alla, tulist raSwa liha tükist nende kaela tilgutates, aga sellega ühes (kas liigutamisega? ,T. S." t.) tõmmas ta terwe waagna lihaga maha, mis põrandale maha kukkudes katki läks, -- sest muist liha oli pärasteks lugejate tarbeks sooja pandud.  Selle järel oli ehmatawat karjntust palwetajate seas kuulda, nad arwasiwad tõega paha waimu endi seigas  tantsima. Ka lugejad waatastwad haleda nägudega nende ilusate liha tükkide peale, milledele saatus nii õnnetuma  sündmuse oli «valmistanud. Pere ema koristas liha tükid põrandalt ära ja palwetamine kestis edasi. Kirja targad wõi prohwetid ähwardasiwad rahwast kurjaste  põrgu tulega, palwetajad ulufiwad ja nuuksuflwad halcdaõte. Pere isa ja ema oliwad oma pead teise külls peale lasknud wiltu wajuda ja pühkistwad sagedaste filmi, milledest nemad wägise pisaraid wälja ptigiStasiwad. Wiimäks kui juba kõik oliwad ära wäsinud, lõppeS ka palwe pidamine otsa. Muist palwetajaid laksiwad minema, muist jäiwad pere isa kutse peale senna ja läksimad teise tuppa, kus suur laud kesket tuba oli üles seatud. Tpitusi  tassiti jälle lauale, just nagu oleks seal mingi pidu olnud. Inimesed tstusiwad laua taha ja laulfiwad ühe pika laulu põrgu walust, sööma alla ära, nagu ei oleks raamatutes kuskil üht kohasemat sööma laulu leida olnud, fiis hakkasiwad igaüks tubliSte ja ruttu endi lõua luid liigutama." See on ükS proowike ,Walguse" lõbu-jutuStllsest, miõ mitte lisa-lehes ei seisa, waid politika-ruumis, selle ,Walguse"  politika-ruumis, kes omas UuS-aasta teretamises kõrkleb, et kõiki oma /varanduselist jõudu rahwa käest" saanud olla ja selle eest rahwale ,ihu ja waimu poõlest head püüda" ja oma »püiete fihti", mis temal ikka on olnud, ,kindlalt silmis" pidada tõutab, ?eS selle üle kohut mõistab, mis ja tõde" on. Waatame natuke sügawamalt selle lõbu-jutustuse peale, fiis ei leia meie selles muud, kui ühe toore Umbkhristlase meeletumal ja tigedat jampsimist, täis umbkannatust ja umbteadust ka kõige igapääwasemais asjus. KeS wöib näituseks küll uskuda, et ,äratatud hinged", ,kirja targad wõi prohwetit,"  keS ju /Piibli tundi" pidama tulnud oliwad ja kelle tarivituseks /uur «virn raamatuid, kõige efite piibel, siis jutluse raamat, wana ja uus testament ja lausu raamat, kokku 30 raamatut" laua peale pandud oliwad, kes wõib Muda, et neil /irja tarkadel wõi prohwetjdel" Matth. 18, 10—14 taieste tundmata oli, ehk et nemad ise oma suuga eunast Warisärideks, Khristuse waslaSteks, tunnistasiwad, kuida see, nende seast" seda /alwet" algates tegi? Minge ikka! Salalikkust ou ju, aga need ei tunnista ennast mitte ise nende sekka, keda see salalikkudeks  tunnistab, kelle uimel, kelle teenistuseks, nemad ennast üilewad kottu tulnud olema! Onms meeletumas tuhinas, khristlikku elu ,kalli Eesti rahwa tallide kaas» lugejate" ees halwakS teha, ei ole pääwaraamatu-kirjutaja ega selle kuulutaja markanud, et see lõbu-jutuStus eunast sellega ise jampsimiseks tunnistab, millel tegewaS elus «vähematki põhjust ei ole. Aga ka teistes, wähemateS, asjades näitab see /ändaja" oma pääwaraamatuga, et tema ühtigi tähele pannud ei ole ehk sellest ühtigi ei hooli, kaS tema jutustusel ka wähegi tõe nägu on, kui tema aga oma tuju, »palwetajaid" rahwa ees halwaks teha ja rahwa hirwitamise alla saata, täita «võida arwab. Tema ei tunne kassigi loomust. Kes on küll kuulnud ehk näinud, et kass palawalt keriselt tulise lihatüki /Lugade wahele" wõtab ja sellest , tulist raSwa" »palwetajalsle