Tallinna Sõber ..M 3. WiiSteistkümneS aastakäik Tailin nM, Näärikuu. 2l). IW3. Kieöldiitt ltkltlelit Gesti rahivillc «««> >« lin«ai>rs. Tuleb ükskord nädalis wälja. Makjob Tallinna» ei:>dsorS'i pärijale lrükimajaS: 2 rubla, 40 kop.— pool-aas»as I rubla 40 kop. Koju ehi postiga sa- !»t: !,„Sta« Ä rnbla pool-aa«ta» i rubla 70 kop. Kuulutused makjamad iga rea ehk leNc aseme pealt r> kop. TeUtmised Võetakse masra r Eairinnss- pärtZate trüktmajas. P-terSuxgts: H. Seekandt, dsuusve-». tk St -Tartus- Laakmauu. - Makweres - A. Kuhs. - Paides: A. SetdetSera.  Äavlalus:  K. KolkSerg. Lihulas: K. Mttner't paadis. Mljandts : A. AarawÜ ja S Leokene raamatukauplused. Narmas: W. Põder. ZSörus: Praua Nielroie. Matkas: W. Mudolft. Auresaares : TK- Lange. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor W. F. Ei ch hor n. Äläk «alNakis, kirjad käiwad B-Uiski tßalttschport L«-,iSouik-Nopi,..i Register, üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt: Tallinnast: Auunimed. Uued liuuasaadikud. Uus tuletvrjumise-seadus. - U»e< talapiüidiuisr seadieö. Aptyekerete taksid giaudtee-takistus. Õnnetus. Pahateud. - BaltiSk ist: Ilmad. Rakwere'st. Tartust. Wiljandist. Riiast. Pärnust. Saaremalt. - Peterburgist. Soomemaalt. — Mitmesugused sõnumid kõigist riigist. Üleüldised sõnumid maailmast. Bn! tiSk' is Näärikuu 8. pääwcil Sukjämuutt. Näärikuu 11. (Jõulukuu 30.) pääwal on Saksa riigipääwa sõeawäe-kommiSiion oiUa esimest kooSotekut pidanud ja riigikanzler Graf Caprivi on seal sSeawäe-eltejmneku põhjustamiseks üht kaks tuudt kestawat  kõnet pidanud, mis koikiS Europas määramata kahi- Niit teeb/ Wdes sõna-täikus ei ole seda kõnet mitte kuulutatud, waid selle üle ainult aru antud ja sellest tuleb, et nüüd üksikule lausete üle rvaieldakse, kas need tõeSte Graf Caprivi suust tulnud, wöi aealchiede-sõnumisaatjatest  tehtud vn, mis seda as,a weel segasemaks teeb. -Aruqkd? särek cni/iiMnzlet oittaS kõnes kõiki oma' mõtle  injfffõeä/a rahu, Saksamaa kartuste ja lootuste üle Bstaiuätii üles ckunistanud ja kuuljate tundmuse ia isamaä-ürmäsW  hooleks jätnud, kui palju nemad sellest aealehttd/ jähks tanviladä lahawad. Mõnda on tema aga kä täieste sala-aSjakS tunnistanud. Küsimine, kas Wgtpääw eht lahutatud saab, ei wõida selle järel weel WupMtst wastUst leida. Tähtjas on aga ikka see kauge roht. mida "riigikanzler kõige Salsa ühendatud riikide nimel selle ettepaneku mastawõtmise peale pani, ja tähendus  kõne lõpul, et ritgipääw waStatamist tsinise sõeawäekorra  edasi-keStamise eest maa ees mitte kanda ei wõida. Et walitsüftd omast pärimistest felleS asjas midagi maha jätta tahaksiwäd, sellest ei ole mitte üht sõna kuulda olnnd. Riigikanzler on nimelt kinnitanud: Kolmed  ii gi-üh e » d u s o n ühenduS rahu üles - pi d aüi i s eks. Meil ei ole ühtigi soowida ja meiega ühendatud riikidel on ehk mõned wetked soowimtsed, mtS kardetawad ei ole. Teistti on asjad aga Prantsusmaal  ja Wenemaa!. Prantsusmaal on käärimine; olekS seal üks hakkäja mees paikas, siiS wõiks tema dtktatorikS  (Piiramata käskijaks) saada. Republika PrantsuSmaal  on meile kõige soowitawam walitsuse-kord, sest et see kõige rahulikum on. üks diktator saaks sõeaie kihutama. Wenemaa on tõuSmaS ja ei ole weel kaugelt oma majapidamise ja sõeawäe kosutamise piirele jõudnud. Wenemaa woib wiimakS ükskord kõige wägewamaks Enropa sõeäwäe-rtigikS saada. WalitsuSte seisopaigad üksteise kohta ou igal poolel head, aga awalik arwamine wõib ükskord nii pingule kistud saada. Weuemaal on oma aealugulik tungimine Konstanlinopel'i, Dardanellide, poole, sõeawäe põhjuste pärast. Wenemaa politika rehendab  pitkade aea-ruumidega, ei kanta aga oma eesmärki silmast. Tahab Wenemaa nüüd omale eesmärgile jõuda ja oma sveawäge üle Balkani minna lasta, siis piab Wenemaa Austria wasta wõitlema ja nüüd ka Äustria'ga ühendatud Saksamaa waSta. Tee Konstanttnope  l' i poole ei lähe mitte enam Wicn ' i ka'u d u, lvaid läbi Brandenburg/ wärawa. Ühe seesuguse sõea wasta piame meie walmistatud olema. Meie piame Austtia t omaS täides suurriigi seifukotdaS pidama, ja kui nüüdne politika seda teed käib, siis käib see seda ainult Bismark'i jälgedes. Meil on tugewad põhjused, ennast mitte AuStria'st lahutada. Meie ei tea mitte, kaS Wenemaa ja Prantsusmaa wahel üks kirjalik  ühestdus tehtud on, aga need, kes muidu neid aSju tunnewad ja kinnitastwad, et seda mitte ei ole, on wiimasel  aeal' selles ometigi kõikuma hakkanud. TõeSte on nende wahel aga kaupa sõeawäe asjuS. Peale nende mõlemite on Daa uim a a peale mõtelda, kus kuningakoda  mitmete wälise politika nööride keskpaik on. Wiima, sel suwel ei olnud tuul seal meile mitte tuluS. Kõik need kolm riikt tahawad midagi, neil on etteaStuwad jooned. Kolmühenduse riigid et taha ühtigi, neil on rõhulised jooned. Ko l mühenduse aeast on aga jnba palju mööda läinud. Selle uuendamist on kibedast tarwiS, miS peale äga kõikide juhtumiste juureS täieste julge olla ei wõi. Jtalia's käiwad mitmesugused mõtted üksteise kõrwas, himu ühenduse järel wõib kord nõdremaks jääda. Kui ka ühenduse lagunemist mitte just arwata ei ole, fiiõki piab politika ksiki juhtumisi ette arwama. Politika seisukord paneb meile sõda kahel küljel ette. Selle wasta piame meie walmistatud olema. Mis rahwähulga kohta maksab, seal on kolmühenduse riigid 10 nltllioni hinge nõdremad. Prantsusmaal on rahwa-lugemist mööda aastast 'lB9l sündimiste kahanemine  suremiste wasta kaSwamisele aset annud. Saksamaa  ja Austria raha-asjad on head, Italia omad nõdrad. JnimeSte-hulk on ühel poolel ja teisel poolel kõigist kõiki Ühesuguste. Ptire-asjade ei ole meile söeks mitte tulusad. Mere poolel wõime meie julged olla, sest meie randas ei ole maale-tulemine suurel hulgal mitte wõimalik. Aga Italia ei wöi mureta olla, nii kaua kui Prantsusmaa laewab Wahemeres wabalt liiguwad. Waimlikkufi wõimusid  üleS arwata ei ole wõimalik; need käiwad osalt rahwaSte igakordsete tujude järel. Korraldatud sõeawäe kohta ou kindel, et kolmühendus üks million wähem mehi wälja saata wõib, tui Wenemaa ja Prantsusmaa kokku. Sõeawäe tegewuse-wöimu ette arwata on muidugi raske, sest wäljaspoolt nähakse ikka ainult seda, mis poe akna p>/al. mitte seda. mis poe sees on. Mis hulgast puudub, seda wõib muigugt headuse läbi tasuda. Aga keS wõib headust kindlast üles arwata? Mina pian Saksa sõeawäge kõige paremaks, aga mina wõin eksida. Meil on hea waim sõeawäes ja selles oleme meie wisi kõikidest üle. Aga meie ei tohi teisi halwaks pidada. Meie merewägi  wõib Wenewäega üksi küll korda saada. Aga küsida on, kui paljn Prantsusmaa Wenemaale juure annab. Italia saab oma randasi ilma Jnglisistaa laewadeta waewalt  kaitseda wõima. Sellepärast püüdis Bismark Ztalia't  ja Inglismaad üksteisega ligendada. Et Jtalial sõea aeal iseenesega nii palju tegemist olema saab, sellepärast ei wõiks Italia meid nii palju aidata, kui Austria. Selles päikaS lisas riigikanzler üht Graf Moltke aruannet Wiinakun 10 vääwast 1879. nendest pääwadest jUnre, mis meie ühenduse kinnitamise eel Austria'ga käinud oliwad. Selle järel on Feldmarschall Keisrile teada aimud: Prantsusmaa pealetungimist ta;,asi tõrjuda, selleks oleme meie tugewad küll, muidu ei wõiks Saksa riik ülepea  seiSma jääda. Isegi kui meie esimese lahingi kaotaksime,  oleks Rheini jõgi meile ükS kailsemise-joon. kuida seda kõikis maailmas teistkorda ei leita. Peale selle on meil Metz ja Strassburg. Astuksiwad aga kaks naabrit ühes meie waStä, siis läheks meil ühe keise riigi abi tarwiS. Ja selleks teiseks riigiks nimetas Moltke Austria'?.  See on, lisas Graf Caprivi juure, ka täna weel õige. Pea-hoop ei saaks aga mitte meiega ühendatud  riikide, waid meie wasta olema, sest meie oleme kardetawam  waenlane. Politika piab soeawäe-juhatuse poolt kõige pealt pärima, et see wõidab. Politika tarwitab siis rutulist esimest järgesi, lühikesi sõdasi mõjuwate järgedega, et wastase himu kaukS, sõda uueste peale hakata. Kõik need pärimised on aga ainult pealetungimise (offensive) läbi täidetawad. Pealetungimiseks piame meie tugewad olema Selleks on hulga poolest wägewamal sõeawäge tarwiS. Iga pealetungimine nõrgendab seda, kes peale tungib. Napoleon I. on Wenemaal oma pealetungimise pitkuseS hukka läinud, mitte külmas ja lumeS. Kanzler seletaö lõppeks, Möjuwad mehed olla selle peale kindlad, et Saksamaa jõeawäe huik, kui mitte imetegude peale loota ei taheta, selle kohta puuduslik olla, mida sõeawäe juhatuse poolt päritakse. Selle kõnega, kui aruanded selle üle tõeSte õiged on, on Graf Caprivi silmanähtawalk riigipääwa sõeawäe-ettepaneku wastawõtmlsekS kollitaba tahtnud, on aga niisama silmanähtawalt  liiga palju rohtu püssi fiSse laadinud. üle märgi lasknud, seespool ja wäljaspool palju pahandust teinud ja kardetawaid tuhinaid äratanud. Saksamaa omaist lehtedest kiidawad seda ainult need, kellest juba ammu üteldakse, et need walitsuse palgalised olla. Kostitamisega lähemad need osalt koguni kõnepidajast eemale, mis üle teised lehed pilkawad ja küsiwab, kas Würst Bismark'i kuuluS sõna: »Meie Sakslased kardame Jumalat, aga ei kedagi muud/ nüüd mitte enam si maksa. Neid lehta lugedes pidada ju arwatama, et Saksamaal nüüd juba waua naeste julguS meeSte julgusest üle käib. Suurt pahandust teeb ka see, et Graf Caprivi nii suurt rõhku AuStria abi peale pannud on, miS seal ülemeelt nii suureks kaswatada wõida, et karta olla, seal töuSta himu, Saksamaad AuStria- Ungrumaa orjuse alla sundida. Graf Caprivi sõna, edaspidi  minna Äenemaatee Konstanttnopel't poole /äbi Brandenburgi wär a w miS üks Berliin wäraw on, tähendada ju seda, et Graf Caprivi Saksamaa peale kohust laduda tahta, Austria Balkani poolsaare politikat Wenemaa wasta oinaks teha, kuna WÜrft Bismark kinnitanud on, et Balkani poolsaare asjad Saksamaale mitte ühe Pommeru'i grenadieri luid wäärt ei olla, Saksamaa ei olla oma ühenduse läbi AuStria- Uugrumaaga ka siis mitte ühest sõeast Wenemaa ja AuStria- Ungrumaa wahel osa wõtma kohustatud, kui Wene sõeawägi Bnlgaria'sse tungima piaks, waid ainult siis, kui Wenemaa otsekohe Austria-Ungrumaa enese peale tungib. Nüüd on Graf Caprivi Saksamaad otsekohe Wenemaa wastafeks Homikumaa-küsimiseS, s. o. Balkani poolsaare aSjuS, kuulutanud ja see on Wenemaal muidugi kangest pahandanud. Austria-Ungrumaa lehed hõiskawad ja siunawad Würst Bismark'i politika üle, kes ikka ,kakS rauda korraga tuleS/ s. o. teed Wenemaa ja AuStria- Ungrumaa poole lahti pidanud, et tarwitnst mööda ennast selle poole pöörata wöikS, kelle poolt oma isamaale rohkem kasu oodata on. Õigusega ei wöikS seda temale ju keegi pahakS panna, sest tema oti Saksamaa riigikanzler, mitte ühegi teise, ja pidi ainult Saksamaa kasu peale mõtlema; aga selle peale maailma? palju ei mõtelda, waid kiidetakse sagedast seda kellest iseomale käsu loodetakse, kui ka nenve kulu peale, kelle eest hoolt kandma kiidetud mees esimeses joones kohustatud on. Seda näeme riikide wäljaSpidiseõ ja seespidises politisas. Taanimaal, nimelt kõrgemates  riugkondades on pahandus selle üle ka wäga suur, et Graf Caprivi Daanimaad Wenemaaga ja Prantsusmaaga  üheS Saksamaa wastasekS ja Daani Kuningakoda  falanõuude kogupaigaks Saksamaa waSta tunnistanud on. Zuda kirjutati sealt, et Kuningas oma nõuu, Saksa Keisri sündimisepääwaks Berlin'isse tulla, pärast maha jätnud olla. Suurtes ringkondades on aga wana wiha vaen Saksamaa wasta uueste äratatud, mis kord juba kusttttUaS olema näitas, ja sealt kuulutatakse awalikult, et see wihawaen nii kaua piab üles peetud saama, kuuni Pöhja-Schleswig Saksamaa poolt Daanimaale tagan antud saab. Prantsusmaal pahandab see, et Graf Caprivi ühest diklatorift rääkinud on, kelle ainuswõimule  alla Prantsusmaa langeda wõida. Jtalia'S ei wöi rõõmu selle üle olla, et Saksa riigikanzler Italia raha-asju wiletsaks tunnistanud ja sellega suurte rahameeste  usaldust Italia tasumise-jõuu peale wähendanud on. Ka wäljaräägitud kahtluS Italia trnuwuse kohta ei wõi seal rõõmustada. Sedawiisi on see kõne pea igal poolel pahandanud ja Gras Caprivi söbradel on käed tööd täiS, kõiki seda siletada, MiS selles kõnes liiga krobeline ja teraw on olnüd, sellest mõnda aruandja ,eksituseks tunnistada, kuna Graf Caprivi seda koguni mitte ütelnud ei olla. Graf Caprivi ise on sõna kohta: ,Tee Konstantinopel'i  poole läheb läbi Brandenburg'! wäracua/ seletanud, seda olla tema ühest Köikflawlaste lehest, mitte aga omaks wötnud. Kui palju see aitab ja kui palju kasu see kõne, mida igapidi eltewaatamatakS ja edewaks nimetada wõib, föeawäe-ettepanekule teed läbi riigipääwa