see temasse ei puutuda, kui tema sulasele hobuste ülewaatamise eest jootraha antakse; siisgi mõistis kohtunik  teda kahju tasuma ja kohtuku lud maksma, mis 10 rbl. suured oliwad. Kohalikud sõnumid. Preili Lydia Müller andis hiljuti ilmaliku ja pühapäewal 29. jan. Jaani kirikus waimuliku konzerdi, mis palju kuuljaid leidsiwad. Joseph Sliminski, suur Poola sugu klawerimängija, audis „Bürgermusses" kaks konzerti, mis palju kiitust rohkete kuuljate poolt leidsiwad. Wäike jooksik. Jurjewist jooksis 23. januaril „R. J." teate järele wäike 11. aastane poiss, Aleksander  Röibalowskij, oma manemate juurest ära. Kolm rubla raha olla tal ligi olnud. Seljas olnud must kalewist  kuub, pindshak, ja jalas poolsaapad.  Halwad ajad. Mvtto : kes hästi pruulostib, tunneb terwe päewa, t»es hästi rendib, tunneb terwe aasta, KeL hästt uaese wõtab terwe eluaia. Jah, nõnda on mottos küll hää ütelda, aga kust sa siis hästi pruukosti  sööd, kui sul midagi süüa ei olegi, kust sa siis hästi kaupled, vii ajad nõnda hirmus halwad on, ja kust sa siis omale hää naese wõtad, kui neid nii wäga mähe saada on? Sest taewas ja põrgu on mõlemad sõnas „naene" olemas. Kas see ei aja kosja-kandidaadile kana nahka ihu pääle? Juba siin maa pääl taewa õnne maitsta wõi põrgu piina tunda saada, see koputab wähe mõtleja ajude pääle. Igal inimesel on elus kord aeg olemas, mil teda sarnane koputamine pehmeks teeb, ja siis siis on iga kord hää nõuu kallis. Nagu suwel ühel noorel noorikul, kes löbu-reisi Pihkwasse ette wöttis ja keset Peipsit hirmsa tormi ajal merehaigust tundes oma küljeluule weel järgmiselt rabada sai: „Jaan, anna mulle ruttu musu, mu süda läheb hirmus halwaks." Mehele ei ole sarnane lause sünnis,  ta teeks teda wähe naeselikuks, aga kui mehed siis ka täiesti mehelikult  mõtlewad, mis paistab siis meile nende mõtte põhjuseks nii wäga harwasti silma? Raha Kes koputas nende südame ukse külge ja tegi neid tundmustes pehmeks? Armastus. Armastus, kus on su kodu jäänud? Silmameega selga pööranud, asud sa weel meie maal? Armastus on taewa saadik su juures, tema tahab, kui ka kordgi, kõige kaledama südame sees taewa õnne maitsta lasta, tema otstarbe  on, et terwe ilm peaks jumalikku  olu täis saama. Nagu teada, on waesus suur ar> mastuse tagakiusaja. Selle pärast peab meil ka oma jagu raha olema, kui temaga kesk teed tahame sammuda. See on tõsi! Miks meil raha ei ole! Kui meie ise wähegi mehed oleme, on meil sagedasti teda meie seisust mööda paras jagu käes, sest tubli mees peab kas wõi kiwist leiwa wälja wõtma, aga mitte armastust raha wastu wahetama. Noh, on aga tõsisel armastusel  oma jagu raha ka kaasas, siis lööb küll see mees kaks kärblast ühe pauguga, aga mul jääb iga kord, kui sarnast lugu küll ka kõige loomulisemalt  mõtlen, ikka wäike kartus rahakärpse kohta. Kui lugu siis täiesti nõnda on, kust peawad siis mehed raha wälja wõtma, kui ajad ju nõnda halwad on, ja ka halwadel aegadel peawad ju naesed wõetud saama. Põllumehi litsuwad praegu wäga madalad põllu andide hinnad, ja nende tõusu ei ole praegu weel mitte sugugi loota, see mõjub nõndasama ka kauplustesse. Weel on sada teist punkti niisama põllu-pidamises kui ka kauplemises, millega põllumees, nõndasama ka kaupmees, halwadest aegadest hoolimata ise omale kahju teeb. Meie Eesti põllumees peab tahes wõi tahtmata oma rohkesti woolawale higile teadust appi paluma. Tõsine kaupmees peab paremini oma poodiahmide  järele waatama, nimelt selle, et nad oma ülespidamisega õiglast ostjat poodist ära ei hirmuta. Taa ralinnas on wiimaiel ajal mitu poodi selle pärast oma uksed lukku pidanud panema, ehk lihtsalt on haamri osaks saanud, nagu hiljuti raatuse ligikonnas,  mul ei ole meeles, kas ta nimi A. wõi B-ga algas. Mõteldud poodide  ahwid on see sort kahejalgseid, kes wähe haridust on nuusutanud ja ise endid oma seisukohast ei tea mida mõtlemad end olewat, kuna seltslikus elus, kus kombete pääle waadatakse, ta mõistus mitte nõnda paks ei ole, kui ta ärakulunud saapa-tald. Saksa keeles on neil täieline nimi olemas: „Ladenaffen". Kõik meie Eesti seltsid  ja ka suur jagu pidusid on sarnaste  ahmidega tuttawaks pidanud saama. „Wirmaline" kirjutas hiljuti, et kümnel sarnasel ahmil on ära keelatud Narma Eesti seltsi tulla. Nõndasama armuta käidakse nendega mujal ümber. Millest on sarnased ahmid kohe tunda? Kõige enne nende kärast, millega nad teiste tähelepanemist  oma päale tahawad tõmmata, ja nimelt selle läbi, et haridust järele ahmida. Kõik see tegu sarnastes kohtades lööb neile ahmi - märgi otsa ette. On ju mana tuttaw asi, et kes ennast teiste seas targa mõtleb olema, seda üksi peetakse rumalaks. Iga inimene, olgu tema ka kui mähe haridust saanud, kui ta waikides waatas, mis teised teemad, ja kui ta teisi mõista tahab, maadaku ise oma südamesse. Meil on kolm asja ilmas olemas, need on: Kõrge haridus, hää kasmatus  ja rikkumata südamed. Inimesed, kes hääd kaswatust ja kõrget haridust saanud, juhimad ühel jõuul terme maailma esimest politika wankert. Rikkumata südameid ja auusaid meeli leiame pääle kõrge hariduse  kõige rohkem talupoja seisustest.  Ülleme, üleüldine talupoja seisus  on kui tugema jõuuline härg, mida karidus mõistlikult juhatab, siis ka tema jõuust suurt kasu saab. Hariduse tee on igaühele lahti, kes 24 kirja tähte on ära õppinud, aga paljalt kahju on, et igaüks ei oska sinna sisse wahtida. Meil eestlustel  on siisgi palju mehi olemas, kes ise omast jõuust on hää kombete ja tugema hariduse osalisteks tõusnud. Müts maha nende eesti Nad olgu sulle eeskujuks! Kuda tunneme rikkumata  südameid ja kõrget haridust seltskonnas  ära? Kui meie kuhugi seltsi - majasse wõi näitemängule läheme, siis on tingimata  seaduseks, et mis näitelawalt ette tovdakse, seda waatajad waikides päält kuulama peawad. Talupojad teawad seda; kõrge haridus mõistab seda, nad on waik. Kui nüüd sarnane  waikimise silmapilk on kätte jõudnud, mida hää kombe seadus ette kirjutab, siis wõime kohe tähele panna palju ahmisid meie pidule on ilmunud: ahmid tõstawad siis kära, katsuwad järele rääkida, mis näitelawal  räägitakse, teemad endid kõigesuguste  liigutustega ja kombewastalise  ülespidamisega tuttawaks. Kumbast seisusest meie ahwid on? Kas kõrgest haritud wõi talupoja seisusest? Ei kumbastgi! Nad on wussiläinud mahe - palukesed, kelle äiude kõrgem haridus ja ka rinnas rikkumata süda puudub, kes ise aga ennast mõlemate omaniku arwawad olewat. Meie ei taha ju siin ühegi sarnasega awalikult waidlema hakata, maid oleme sellega üsna rahul, mis keegi enesest arwab. Kust tunneme aga seda siis ära, kelle pääle meie oma arwamist põhjendame? Tegudest! Sest teod üksi tunnistawad waimu jõudu, mitte mingi muu. Kes ennast wähegi hariduse osaliseks  loeb, peab seda kõige enne oma ülespidamise ja kombetega tunnistama.  Ei tee tema mitte seda, on ta lusika-sarnane, mis küll mitmesuguste  suppide sees on käinud, aga ise sellest midagi magu ei tundnud. Ajad on halwad. Et meie halwadest  aegadest hoolimata siisgi edasi elama peame, siis annan mustjatele siin nõuu. Käigu kõik seltsid armuta  sarnaste ahmidega ümber, heidetagu  neid kohe omast seltsist wälja! See on ainuke abinõuu, mis selles küsimuses ülemeelsust kahandab. Meie Eesti põllumehed ei tohi mitte enam waikiwa alasi sarnased olla, waid nad peawad haamriks saama, mis teaduslisel põhjusel alasil hirmsaid paukusid lööb. Meie kaupmehed  noh just keele pääl. Teine kord sellest rohkem. Nagu iga mõistlik lugeja aru saab, täib mu kirjatükk mõtlejate meeste kohta, sest kerglastel käib ju ikka üle jõuu hää nõuu. M. L-bit. Seda ja teist. Küünlakuul poegiwad liu «ud. Meile kirjutatakse: Ma mälestan,  see oli aastal 1878, küünlakuul.  Ühel külmal pühapäewal tulin  ma suuremate poisikestega läbi metsa, mis paar wersta mu kodust eemal oli. Tee ääres panime ühte linnupaari tähele, kes wäheldase kuuse okste sees käratses ja meie hirmutustest hoolimata paigale jäi. Meie astusime ligemale, aga linnud ei liikunud kuuse otsast. Nüüd tärkas  meil mõte, lindusid kinni püüda, missuguse mõttega siis ka kuuse otsa roniti, aga mis leidsime säält? Linnupesa,  kus mõned soojad munad sees oliwad. Ümberkaudu leidsime weel sellsamal päewal säälsamas kuusikus  paar pesatäit linnu mune. Et linnud isewärki häälitsesiwad, siis oli kerge nende pesi RleS leida. Ikka sääl. kus nad oma häält kuulda andsiwad, oli ka ligidal nende pesa. Meie käisime neid pesi tihti waatamas,  mida ka mitmed täiskaSwanud inimesed tegiwad. See näis kõikidele täitsa uudis olewat. Mõne aja Pärast oliwad munadest pojad tekkinud,  mida ka selle aegne Sänna jaama kommissar ja minu isa waatamas  käisiwad, et linnupoegi pesast maha tuua. Mind, kui kümnewõi  üheteistkümne - aastalist last huuwitas  see nii, et ma kohe selles asjaS „ uurimisi" käsile wõtsin. Ma palusin tuttawat talusulast, kes mind puumetsa ligi wõttis linnupesi otsima. Ja mis sa arwad, armas lugeja, mis ma leidsin? Weel kaks pesakonda linnupoegi! Niisamuti kuskede otsas, päälegi suures metsas. Nende lindude  häälitsemisest oli kerge nende pesi ülesotsida. Ma tähendasin just, kus see ta oli: Kõrgepalu wallas, Riiu mõtsas. Säälsed inimesed saawad  seda wissisti mälestama. Et ma säält tänini eemal olen olnud, wõin siisgi weel kõikide nimed nimitada,  näod kirjeldada, kes seda teawad. Ma ei ole enam pääle selle nende lindude pesi leidnud, päälegi ei ole ma talwel iganes metsas käinud. Nagu ma „uurisin",  ehitawad tähendatud linnud omad pesad üksi kuuste otsa, toidawad  endid üksi sellesama puu seemnetest,  millega ka, nagu awalikuks tuli, pojad saawad söödetud. Puud, millede all kuuse liblid ja oimud, on märgiks, et tema Pääl kirjeldatud lindude pesad ehk Pojad asuwad. Kas need linnud igal aastal kesk talwe poegiwad, ei tea ma tõendada,  sest et ma seda kusgil ei ole lugenud. Ma küsisin ka kooli aja! Tartus looduseteaduse õpetaja käest neude lindude üle järele, aga ta ei teadnud mulle midagi wastata. Wahest on see kogunisti haruldane, wõib aga ka olla, üsna loomulik asi mõne linnusugu juures. Ehk kirjeldab  mõni neid lindusid ja seletab pikemalt ja paremalt, kes neid tunneb.  ? K' Wihm toob walge ette Ühes Tallinna maakonna mõisas kadusiwad korraga 50 wiljakotti sootumaks ära, ehk küll hoolega nende kadumist uuriti ja otsiti, ning otse wõimatu oli nende kadumist arwata, sest et iga koti pääl suurte tähtedega mõisa nimi pääl oli. Aasta pärast seda, suri mõisa-walitseja ära, ning kõik töörahwas  wõtsiwad hää walitseja ma tustest osa. Snrnuaia poole minnes wõtsiwad naesterahwad omad päälmised  riided üles. Ehmatades märkasiwad  nende järeletulijad, et naesterahwaste  alusriiete pääl mõisa nimi oli. Sääl tuli siis awalikuks, kuhu kadunud kotid oliwad jäänud. Wõoraste - majade söögikaardid  oliwad endisel ajal tundmata asjad. 1541 aastal oli Saksa riigipäe wal esimene söögi-kaart näha. Ühel suurel pidul olla Braunschweigi herzog Hindrik ikka ühe pika kirjutatud sedeli pääle wahtinud, mis tema kohal laua pääl olnud. Seda nähes palunud grahw Hugo v. Montfort seda sedelit näha. Pika sedeli pääl pole aga muud kui roogade uimed olnud, kadas neid järgi mööda lauale toodakse. 1542. aastal olla seesugused sedelid ju enamaSti  iga suurtsugu söögi. Laudade pääl näha olnud. Weidrad linnud. Uks wana maaler, kes omale kullaotsijana kaunis suure waranduse oli kogunud,  oli omale Löuna-Kalifornias San Bernerdino ligidal ilusa päriskoha,  suure maja ümber olewa iluaiaga  ostnud, kus ta oma elupäewi lõpetada tahtis. Aga agara tegewusega harjunud mees tüdines ilma tööta ruttu ära, ja kaua mõtles ta selle üle järele, kuda küll omale wöiks kõige lõbusamat ajawiidet muretesda. Sääl tuli talle haruldane mõte. Ta armastas  lindusid ja rõõmustas, et neid tema ümberkaudu päratu hulk oli, kuid kahjuks kandsiwad nad kõik õige lihtlabast halli, tumedat sulekuube,  tema aga oleks soowinnd, et nad hästi kirjud oleksiwad olnud. Sest et Looja nende ehtimise eest suuremat hoolt ei näinud kandnud olema, tahtis ta jõudu mööda seda wiga parandada. Ta muretses endale  linnu liimi, millega ta oma aias puuragusid üle määris, mille läbi ta peagi suure hulga õhnelanikka kinni püüdis ja oma töötuppa puuridesse  pani, kus tal ühe riiuli pääl terwe rida pottisid wedelate pesacht wärwidega walmis seisis. Kui ta oma saagi tuppa oli toonud,  siis hakkas ta oma lindusid üksikult oma hääksarwamise järele, kõige kirjumate, heledamate ja silmatorkawamate  wärwidega pinseldama. Kui üle maalitud linnud walmis oliwad, pani ta nad iseäraliste puuridesse  kuiwama. Wiimaks tegi kunstnik  aknad lahti ja laskis wangistatud  laulikud, kes tema meelt mööda kaunistatud ja parandatud oliwad, igatsetud priiusesse jälle tagasi. Nõnda oli siis aega mööda tema töötoast suur hulk kõige kirjumaid lindusid wälja tulnud, nagu neid ialgi enne ei olla nähtud, nii et see maanurk oma haruldaste lindudega  juba reisijate ja teadlaste tähelepanemist  hakkas äratama, kuni see saladus paraku liig wara awalikuks sai. Maalmeistri rõõm teisi oma tembuga weel kauemini narrida, läks küll nurja, aga ta ei wõinud siisgi Looja töösse wussimist maha jätta ja maalis ikka jälle oma meele järele lindudele sulekuubesid. Kallis klaas wett Neewa jõgi on ligi kuus kuud jääkatte all. Aprillikuu keskel hakkab jää murduma. Kui juba jões jäätükkide wahel üks wäike lootsik sõuda wõib, siis mürisewad  kindlusest suuretükkide raudsuud.  Üks kindluse komandant astub pidu ülikonnas ühe uhkesti ehitud laewa pääle ja wiib Zaarile kristalli-klaasi  täie Neewa wett ja sõnab: „Liginew kewade saadab seda  tähentuseks,  et talwe walitsus lõpnud on." Zaar tühjendab klaasi päälinna  terwiseks. See on kõige kallim klaas wett, mis ialgi joodud, sest ühe wana pruugi järele annab Zaar klaasi, pääle selle kui ta wee ära joonud, ääreni kullaga täidetud, jälle toojale tagasi. Juba Zaar Aleksander 11. walitsuse ajal märgati, et weetoojad  aast' aastalt ikka suuremat klaasi tarwitasiwad, et Zaar igakord rohkem wett jooma ja ikka suurema kinkima pidi. Sellel põhjusel sai Keiseriku käsu pääle igakordse esimese klaasi-täie wee hind 200 rubla kuld raha pääle määratud. Kui wäikene ou üks atoom? Wäikese nööpnõela pää läbimõõt on 2 millimetert, kui palju atoomisid (jaokest)  on sääl sees warjul? Wastlls' 8000 trillioni, arw 8 ja 21 nulli, 8,000,000, 000,000,000,000,000, Milliard on tuhat millioni koguni kerge arw wälja rääkida. Halun auustatud „Postimehe" lugejaid, sekund sekundi järele neist 8000 trillioni nööpnõela metall - jaokestest ainult üks milliard jaokesi ära wõtta. Palun seda mitte katsudagi, sest üks inimene ei saaks sellega oma eluajal toime. Meie teame, et ühel tunnil 3600 sekundi, ühel päewal 86,400 sekundi ja ühel aastal 31,536,000 sekundi on. Ühe aasta jooksul wöiks wirk lugeja 31,536,000 jookest, s. o. 31V- millioni jaokesi ära lugeda, sääl puudub weel Paljugi 8000 trillionike. Palun lugejat wälja ;ehkendada, kui kaua milliardi lugemine wältab. Kes uskuda suudab, sellele sosistan tasa kõrwasse, et ühe nööpnõela pää sees warjul olewate jaokeste lugemiseks  terwelt 235,678 aastat ära kulub Kae wader! Mesilaste pidamine on meie kliimas kasulik, nagu seda kindlad arwud näitawad, km neid iganes ko> gutakse. Aastal 1883 taheti Saksamaal  ka mesilaste pidamist aktsisimaksu  alla panna, mille juures selgus, et üksi juba Preisimaal mesilaste pidamine aastas 17 miljoni marka puhast kajn sisse tegi Terwes Saksa riigis oli 1890 kaks miljoni mesipuid,  ja kui neist igaüks läbikaudu 1b marka kasu aastas toob, siis saab Saksa riik selle läbi igal aastal 30 miljoni marka rikkamaks. Aga sakslased  ei saa siisgi weel mitte oma meega üksi läbi, nii et weel igal aastal  umbes 6 miljoni marga eest oma üleaedsetelt peawad juurde ostma. Selle pärast olgu wäikestele nahktiiblastele  auu antud, kes nii suurt warandnst  mõistawad koguda, mis ilma «endeta täitsa raisku läheks. Wene telegrafi agenturi telegrammid. Peterburis, 1. weebruaril. „Walits. Teataja" kuulutab, et in shenör Mjassajedow.Jwanow raudteede  ajutiseks pääinspektoriks, ühtlasi ka kõigi wee- ja muude teede pääülemaasemikuks  ajutiselt on nimetatud. „Walit. Teat." awaldab edasi arsti-departemangu määrused, mis Behringi ja Roux' antidifteritise serumi walmistamise ja müümise kohta käiwad. „Kaubitsemise- ja käsitöö-ajaleht"  teatab, et Kõigekõrgemalt oa kinnitatud riiginõuukogu hääksarwamine  era>mäekaewanduste ülewalwamise  kõwenduse kui ka õhtupoolsete kaewanduste ülemate palga kinnitamise  kohta. Eila oli esimene üleüldine Wene weeteede eest hoolitsejate koosolek  Fadejewi juhatusel. Juhataja lühikese awamise-kõne järele luges sekretär need küsimused ette, mis koosolekule oliwad sisse saadetud. Koosolek lõpeb 24. webruaril. Wienis, 31. januaril.  „Polit.  Corresp." teatab, et Bulgaria malmis olla Austria-Ungaria nõudmisi  aksisi asja kohta põhjusmõtteliselt õigeks tunnistama. Kristjauias, 31. januaril. Kuningas  saatis storthingi presidendile kirja, milles ta ütleb, et ilma mõlemapoolset  hääd tahtmist ühendus Rootsi- ja Norramaa wahel kestew ei wõi olla. Häälteenamus storthingis  ei pidada ennast mitte läbirääkimistest  tagasi hoidma, kui tahetakse, et kuningas uued ministrid storthingi suurema erakonna seast walib. Kuningale  pidada tõotatud saama, et läbirääkimistes ühenduse asjade pärast  ikka sellekohaste riigiaktide juurde tahetakse jääda. Kuningas nõab kirjalikku mastust. (Eila ainult ühes osas lehtedes ilmunud). Peterburis, „Birshewõja We« domosti" kuulutawad, et rahaminister riumi ettepanekul riiginõuukogus on läbimaatamiseks määratud wõlaandmine  maakogukondadele põllutöö edendamiseks.  Brüsselis, 31. jan.  Wälimiste  asjade minister pani saadikutekogule  Kongo-riigi ühenduse Belgiaga ette. Londonis, 31. januaril  Pekingist  teatatakse: Pärast nöuupidamist  wäljamaa saadikutega telegrafeeris  Tsunglijamen (Hiina riiginõuukogu)  Hiina wolinikkudele Jaapanisse, et nad koju tagasi Luleksiwad. Raha-paberid ja rahahinnad. l?vt«rkuris, 1. vedr. 1895. .... 7,43 — 4 pr rü^irvut...... 9?V« 6 pr. lasu 1886. . . 146 5, pr. . 1881 ... 162 5 1864 . . 229^/» .... 250 'l'uUi-lrup-nl!<i>j I(si> rnk!» irultx rüicx 147 V» llicrz 9 r. 28 Irop. „ - . .45 „ — . .37 5 pr. vcü<lu!s.su '866 .... 226 5 pr. r«ut. . . 101 V« 4pr 1887. . . b pr. 2O2V« 5 pr. r»uclts«(l« tnev 101 V« pr. , p»utlc . . Ib2^» 5 pr. l?etsrduri i . 1l)1*/t 5 pr. luul» . , 100 V» 5 pr. Larko vi p6llu p»«tlr. 100 spr Wil»» , . 99V« Ll»U»lcur» S»rlioi« 31. 100 i nuw o. lS»v. pr. u14.215,k0 Fs -.'7 Postimees. 1895. Wastutaw toimetaja ja wäljaandja K. A. Herman».