armastas ja kelle eest ta andeksandes surra tahtis, kui temal mitte pääsemist ei ole. Nõnda läks tund tunni järele mööda. Selgeste kuulis ta lähemat tornikella löömist,  mis läbi ukse tema wangikotta tungis. Nüüd lõi kümme siis üksteistkümme ja wiimakS keskööd keegi ei tulnud, kui üksnes wahid, kes oma korbast wahetastwad. Pärast keskööd sai Priidu, kes oma kitsas wangi ruumis edasi tagasi oli käinud, et mitte uniseks ei saaks, nii wäsinuks, et ennast niiske kiwipõranda pääle mahaiviökaS ja pisut tukkus. Aga ruttu jälle ülessc kargas sest tema wangikoja ukse lukud ragisciiwad, ja kohe selle pääle ka uks lahti kargas ja Lamarre, üks wäike öölattern käes, aStus ruttu sisse. «Tõuse üles, poisi" hüüdis ta Priidu mastu. .Mitte ühte silmapilku wiiwitada!" «Sun ma olen juba," waStaS Priidu ergustaiud. „Siis tule rutuSte mu järele!" käskis ohwitser tasakeste. Mõlemad aStusiwad wälja ja Lamarre pani ukse jälle lukku, laskis siis korra latternast walgust üle wahi käija, kes sügawaS unekaissus, pea waStu müüri toetatud ja püss põlwede wahel oli. ,Astu natuke marjule, poiss," sosistas Lamarre Priidule, ja kargas siis järsku wahi püssi külge kinni, mis ta kerge waervaga  messe kätte kiskus. „Mis tuhat!" hüüdis ta ja raputas tugewaste soldatit õlast «kas sa sell wiisil mahti pead, pois?" Soldat kiskus kohkudes silmad lahti, ja kui ta ohwitseri hiilgawaid palcttisi nägi, lauges ts õhkades põimik ja palus armu. «Inimene," waZtas Lamarre, «õigusega peaksid sa mahalastud saama! Aga pane tähele, et teinekord enam niisugust hooletust ette ei tule! Seekord olgu sulle andeksantud!"  „Tuhat tänu teile, auulik herra ohwitfer!" kogeldaS soldat. „Meie jõime ühe klaasikese wiina pcawahtis ..." „Ja sääl juures heasti sügawaSte klaasi põhja waatanud!" ütles Lamarre wahele. „Noh, ma ei taha sest enam kuulda, aga meel ükskord nõnda moodi, siis pead mind tunda saama. Head ööd!" „Head ööd, herra ohwitscr, tuhat tänu teile!" hüüdis soldat taga järele, ja Lamarre  kustutas nüüd latterna ära, wõttis Priidu käest kinni ja läks minema. „Waene mecS!" ütles ta naerdes. „Tema on üsna ilmasüüta, sest ma lasksin tema wiina sisse unerohtu, ja pidin ennast nüüd ka heasti wali näitama, et keegi minust seda mõtelda ei wõiks. Ta saab muidugi oma suud pidama, kui sind Home kadunud leitakse. Siin on ka sinu linnud, wõta ja pühi rutuStc minema! Ära täna mind ühtigi Meie oleme nüüd tasa!" „Aga siiski tänan ma sind," ütles Priidu. „Sa oled üks tubli waenlane, kahju, et sa mitte Tiroolis kodus ei ole. Aga ka teiste maades on tublid häid inimesi  leida, muidu oleks paha lugu maailmaga  olewat. Ja nüüd ela terwisega, sõber!" Mõlemad pigistasiwad üksteise kätt ja Priidu ruttas oma koormaga minema. Homikuks jõudis tema woerastemajasse, kus Juhann teda ootas ja andis linnud temale tagasi ja jutustas, kuidas ta Jumala abiga läbi tulnud ja ühest hädast pääsenud olla. Siis ruttas ta jälle edasi, ega annud enesele enne rahu, kuni Andres Hooferi juure jõudks. „Kõik on toimetatud!" ütles ta. „Teie teate ju, kus ma olin." „Zumal olgu tänatud!" kostis Hoofer silmi taewa poole tõstes. „Nüüd saagu lahti minema! Seda head aga, Priidu, mis sa teinud oled, ei pea mitte äraunustatud  saama. Ma olen sinust ertsherzog Johannile ka juba kirjutanud ja saan weel rohkem kirjutama, kui meie Prantslased ja Baierlased esite siit maalt wülja oleme ajanud!" „Wõib nõnda olla, kui ma elama jään," waStas Priidu, ja küsis siis oma isa järele. „Ta on ülewel tuas," wastas Hoofer. „Wõid minna sinna!" Kui tuul, lendas pois astmeid mööda ülesse ja langes isa kaenlasse, kes oma julge ja tulise maimuga poisikest südame rõõmuga wastu rinda surus. Seda oli ka pois teeninud ja niisuguse kardetawa tüki läbi teinud, mis üks mees mitte ci julgenud. VII. Mässamine. Öösse, 8. Aprillil wastu 9., seisis üks pois, püss käes, ühe kõrgustiku pääl, kust päewa ajal üle laia orgude wõis waadata, ja kuulas laia kõrwadega. Üks iseäralik tund oli oodata, sest kõik oli selle pühaliku wõitluse tarwis malmis seatud. See pois ei olnud aga keegi muu, kui meie tuntud isamaa armastaja, poiste Priidu, keda Hoofer oli mahti pidama saatnud, et näha saaks, kaS tuled mägede pääl juba tähe-andmiscks põlewad, et siis nagu wee-woog, ühekorraga ülalt alla, waenlase pääle wõiks langeda. (Järg tuleb.) rahwaid rohkem olla wõiks. Ka jääks lõppeks wccl soomida, et mõni wähcm haritud mitte oma rumaluse tempusi nii awalikult kõikide ees ci ilmutaks, nagu sellel korral keegi tegi. Muidu läks see õhtu kaunis hästi ja lustilikult. 2Z. Augusti öössel poos ennast üks knfitõõnik.  Uue uulitsa ligidal olemavse, Schmidti kopli ära. Õhtul oli ta tublisti purjus olnud, kuna ta naine teda kõrtsust kodusse paluS tulla, aga ta pole läinud. Muidu ei wõinud selle kohta muud ütelda: kuid ta tegi hästi oma tööd. kui ta töö juures oli, ja jõi, kui ta sellel järjel juhtus olema. Kolmaudamal pöewal sai ta lahti lõigatud, kuZ ilmsiks tuli, et ta mselcnõdruses seda teinud oli. Naljakas lugu juhtus aga tema matmise juures: Paar meest lõksuvad puusärgiga kiriku aida ja hakkaswad meel hilja õhtul hauda kaewama. Enne kui haud malmis sai, tuli pime kätte ja et kiriku aid linnast mõni werst kaugel on, jäid nad senna, jätsimad töö pooleli ja heidfiwad haua kõnvale, puusärgi juure magama, kuni homikuni, siis nad hakkasid uuest pääle. Muidu räägib rahwa suu surnu aiast mõnda, mis mõnelegi „kana naha" ihu pääle ajab, aga need mehed ci hoolinud niisugustest juttudest midagi; arwata wõib, et see kallis „elu tilk" nad nii julgeks tegi, mida juba mõne tahtmisel niisugusel ajal matmise juures tarwitakse. See aasta näitab meil jälle õige rikkas olewat õunte poolest, sest neid on iga homiku turul nii rohkest müüa, et ime maata; külimet maksab wahest 8 kopikat, kunas kartuhwlid kolm korda nõnda kallid on. Sellega wõib siis see aasta õunu kartuhwliste asemel süüa. Palme auustatud maa neidudele.  Auustatud neiud! Kas wõikfite nõnda head olla ja mitte kellegile enam niisugust nalja tehja, nagu paari nädala eest ühele teekäijale  tegite. Et teised ka teie tembntusest teada saaksiwad, sellepärast räägin siin mvalikult kuidas see teiest mõteldud nali juhtus : Keegi sõitis õhtu kellu 10 aegas maalt linna. Korraga jookfiwad mõned neiud majast wälja, walged linad ümber, otsekohe kõrtsu poole, mis sääl ligidal seisis, muidugi tantsima, nagu sääl pärast nähja oli. Hobune kohkus nii, et wankriga kraami läks. Et sõitja tcraw oli, sellepärast ei saanud muud õnnetust  sündida, kuid ainult waukril. Neiud ise rõõmustasid  seda nalja tehes. Et see mitte sääl cstmine ei olnud, seda räögiwad mitmed; sellepärast soowiwad paljud, et niisugune alw mood saaks maha jäätud, sest sellest wõib ka niisugune õnnetus sündida, mis ehk kellegi elu maksa mõib. Ohtu pimes ühte sõitjat ehk hobust kohuta, pole kellegi nalja asi. Üht nalja tehtaks ikka mõistlikult, aga mitte uil moodi. Et need neiud ise meel päälegi enam haritud on, kui mõned „lihtlabased," sellepärast  palume neid edeSpidi, teekäijaid rahulikult oma teed laska minna, ja ise ka waiksel moodil lusti pidule kõndida! Tartust, õnnetus ja õnn ühtlasi oli laupäcival Tartus ühel talumehel. Mees kaotas oma kirjatasku, kus 700 rubla sees ära ja oli meelt heitmas. Aga kui politseisse kahju teatanud, oli, ilmus sinna peagi üks naiSterahwaS ja tõi kaotatud tasku ühes ta sisuga terwelt kätte. Wiljaudist. Wiljandi ligikonnas sündinud hiljuti kole õnnetus. Riidaja herra v. Stryk oli kord oma sõidul weidi peatanud, et kutsaril tõlla juures midagi kohendada olnud ja oli tõllast wälja tulnud, kuhu üksi praua sisse jäänud. Hobused, keda kuus tõlla ees olnud, kohkunud hakist mingit asja nähes, pistnud lõhkuma ja kihutanud perult teed mööda edasi. Õisu mõisa ligidalt wäga kardetawast kohast saanud nad ometi terwelt mööda ja peetunud mõisa õue pääl. Aga teel on nad ühe taluwankri ümber ja alla ajanud, kus selle sees istuw 11 aastane poisike surmatud on saanud. Tallinnast. Ülemiste järwel on 23. AugnSlit hale õnnetus sündinud. Tallinna Wencusu waimuliku mehe Mljarowsky kolm poega, tublid noored mehed, üks siinses Õuega polgus ohwitscriua, teised üliõpilased, oliwad sell päewal purjupaadiga järwele sõitma läinud, aga on sest saadik kadunud. Et ümberkukkunud paat ja ligunud  ohwitseri-mantel Mõiga mõisa waStu kaldalt leitud, tunnistab et nad uppunud on, kuna sell õhupoolel häkist suure tuule tõstis. Leitud pole nende kehasid meel. Peterburgist. Wenemaa raudteede sissetulek oli tänawu esimesel poolel aastal 130,303,000 rubla, see on 6,631,000 rubla rohkem, kui mullu sell ajal. Uusi telegrahwisib tahetakse tulewal aastal 1106 wcrSta pääle panna, mille kuludeks 135,000 rubla on arwatud. Riipanga abipangad saada edespidi  ka kreisrcnteide juures awatud, mis riigipanga  tegewust wäga palju laiendama ja inimestele  rahatalitust suurelt kergitama saaks. Pea saada 800 uut abipanka käima pandud. Raudtee õnnetused kõiges maailmas ei ole weel millalgi nii rohked olnud kui tänawu suil. Ametliste teadete järele on 2. Juli ja 13. Augusti wahel, see on 72 päewa sees 62 raudtee õnnetust olnud, peaaegu iga päew üks õnnetus. Üksi 15 õnnetust on ilma inimeste elu kahjuta, teistes on 071 inimest haawatud ja 256 inimest surma saanud. Mis Juudid ja nende sarnatsed teemad- Kui 15. Augustil rukki ja rukkijahu waljaweo keeld tuli, hakati suurel hulgal rukkijahu nisujahu sekka segama ja üle piiri wiima. Nüüd tuli keeld, et nisu jahu, kus rohkem B°/o rukki jahu sees, üle piiri ei tohi toimetada. Mis nüüd? Leiwa müümist ei olnud weel seadus nimetanud ja nüüd 1891 37 Saarlane,