Saarlane w 17. Teisipäewal, 24. Aprillil 1890. VII. aastakäik. „5«5,6-rc<s.No" maksab: postiga saadetud aaStaS . A „ „ pooles aaSWS I „ ÄK „ Ilmub igal tsiftP>AssV<zL. Kuresaares kauba««l^ -H.- UU Üleüldine siolililla ajaleht maa- ja liuaaralimale. UU Wiljapuu-aja asutamisest. (Ots.) IV. Missugused seltsid on soowitawad  õuna- pirni- ja kirsipuudest istutada Et meie Saaremaa talupoegadel weel õuna koolisi ei ole, siis peame ometigi wiljapuude seltsid tundma, mida meie istutada  soowime ja mis meile ka meie tööd ja waewa ära tasuwad; keegi ei taha jo ilma palgata tööd teha ja kulu kanda. I. Sui õunapuud on järgmised 12 seltsi ja saamad nimetatud: 1 walge- 2 punane-, 3 roheline-, 4 kollane-klaar- 5 karma meski- 6 punane-sui kalwill- 7 sitroni  8 siberi Augusti- 9 sukru- 10 suislepa  11 maasik- ja 12 punane wiina õunapuu. 11. Sügise õunapuud: 1 keiser- 2 seränka-3  ametmehe- 4 printsi- 5 tiituwaka- 6 kuld reinete- 7 sügise pergamoti- 8 punane spania- 9 kant- ja r 0 sügisene stetimer õunapuu. UI. Talwe õunapuud: 1 nitschnerimaasik  2 punane ananas- 3 audonowaka-4  uus Inglis- pebing- 5 aparat- 6 Hollandi talwe kalwill,- 7 walge tuimuna- 8 punane tuimuna 9 suur sibula- 10 wäike sibulalt  kuld reinete- 12 Liiwimaa BorSdorfer-13  walge talwe kalwill- ja 14 punane talwe rambour. Need nimetatud õunapuud on igal pool põhja maades heaks kiidetud, niihästi oma wiljaanni kui ka seismise poolest ja kannatawad  meie maa kliimad wäga hästi wälja. Ka on neid igalt poolt kärnerite juurest saada, niihästi seemneid kui ka malmis kaswatud ja ei ole ka sugugi kallid. Pirnipuud on järgmised: I) Sui pirnipuud. 1 Bauske- 2 Liimi- wõi-3  printsessi- 4 weini- ja 5 suur sukru pirnipuu. n) Sügisesed pirnipuud. 1 Napoleoni  2 hiline graubirne- 3 sapegank-4  pergamoti- õ sügise neitsi- ja sügise mesipirnipuu.  UI) Talwe pirnipuud. 1 talwe pergamote- ja 2 Dessemänka pirnipuu. Plaumi puud. Punane, walge, punane ja walge Aprikosi, Mirapele ja roheline Rineklaudi puu. Kirsipuud. Ostheimi magedad, hiline Morelli- Awarelle, Brüsseli pruun, Natte ja kiut kirsipuu. Lõppeks olgu weel mõned marja põesad nimetatud, mis wäga kasulikud on talurahwale  aidadesse istutada ja kes õige rutuSti kaswama ja wilja kandma hakawad, need on järgmised: Tikerperi põesad. 1 Karwane mets okas 2 roheline, siled ja karwased 3 walged 4 suured warascd Inglis 5 Elisa ja k kuningana põesad. Sõstra põesad. Kõige paremad neist on suured Hollandi punased, walged, prints Alberti ja suured Wiktoria mustad marja põesad. Waarmarja põesad on need 3 kõige paremad: Suured jämedad Hollandi punased, walged ja kollased. Kuida juba minemas numbris nimetasime, wõib marja põesaid õunapuude ridade wahele istutada, mis, kui neid korralikult haritud saab, mõne aastaga oma asutamise kulud ära maksawad. Kes noores põlwes on waewa näinud, see wõib manade päewade sees neist head tulu saada! Et wiljapuu aed täielik peab olema, siis ärgu puudugu säält ka mitte mesipuud. Aia ääri mööda wõib tapud istutada, mis wilja- ja mesipuid tuule eest warjab. Kes omale ühe wakamaagi maad wiljapuu ajaks teeb ja ka mesipuid korralikult senna sisse seab, ma ütlen, et sellel ei ole tööd ega leiba mujalt enam otsida, waid seda leiab rohkesti küll omast aiast! Äpardab ühe kasw, sääl õnnistab teine jälle mitme wõrra ja nälga ei ole ilmaski karta. Sellepärast armsad Saarlased! Ärge kartke seda wäikest kulu, mis niisugune asutamine esiotsa tarwitab. Mida rohkem teie puude istutamisega kulutate, seda suurem saab pärast jälle teie kasu olema. Ma tean mõnda meest, kellel 20 —30 õunapuud aidas on ja mehed saamad mõni kord pääle 100 rubla nende eest, ei ole aid ka sugugi korralikult sisse seatud, waid on paljast Tark Elsa. ig Elsa oli ilma hinge tõmbamiseta, maha löödud silmadega seda kõik rääkinud ja see oli ka hea, tema ei oleks muidu oma mõtte wäljarääkimisega malmis saanud, kui wõera naeru tagasi hoidwat nägu näinud oleks. WaStuse pääle ootmata jooksis tema tagasi, kui tüki maad kaugemale jõudnud oli, julges tema esiteks seisma jääda ja tagasi maadata. Wõeras naisterahwas oli jälle kirjutama hallanud. Kellele tema kirjutas? Kui Elsa hallika juure jõudnud oli, kogusiwad kõik tutawad ennast selle küsimisega tema ümber, kus tema kõige selle aja ennast ülespidanud olla, et tema praegu kellu seitsme ajal mitte ühte peekritäit meel joonud ei olnud. Elsa tõendas, et aeg hiline ja tema oma mee joomisega hiljaks jäänud olla ning kostis ka uute järelepärimiste  pääle õige südikalt: „Mina olin selle naisterahwa juures, keda eila kabeli mäel tundma õpisin." „Kuida I kas olid tõeste selle sotsialistlase juures!?" hüüdis Paula v. Sommer. „Seda tema ei ole, tema on tark, haritud ja hea," kaitsis Elsa oma sõbranad. „Tead sina ka tema nime?" päris Elsa ema, ja: „on tema abielus wöi mitte?" lisas praua von Sommer juure. „Seda kõik ei tea mina, mina nimetasin teda tema oma nõudmist mööda, tädi Liinake." „Aga Elsa!" hüüdis praua Arnswald maenitsedes„See  on jn taewalik, tema nimetab teda juba tädiks, küll teie kõik seda nägema saate, et Elsake warem wõi hiljem ka nende tundemärki,  punast mütsi kandma hakkab! Mina Paula von Sommer kuulutan seda ette, teie herra Flitsner olete mulle tunnistusmchcks,"  pööris tema ennast selle poole, kes, käsiwars täis rätikuid ja mantlid, tema taga seisis. „Mina olen tunniStusmees"  kinnitas Flitsner, kübaraga lehwitadeS, „täna tuleb aga ka uus siin olijate nimekiri  wälja ja sellega ka selle sinise praua wõi preilna nimi ja seisus!" IX. Ühte halba metsa teed mööda meeris üks suur tõld suure waewaga edasi. Tõlla tagumise jau istepaikade pääl istufiwad prauad v. Sommer ja Arnswald, nende wahele oli lahja Kusti ennast mahutama pidanud, et temal sääl wägä hea ei olnud, tunnistasiwad tema wäikesed, aga terawa pilguga silmad ülese, mis täna õige nukrad wälja näitasiwad. Eespool olewa pengi pääle oliwad Paula v. Sommer ja Elsa aset kes wäikese kaswuga paksu Ottot eneste wahele lootnud oliwad. Kutsari kõrwal puki pääl istus ka üks peene seltskonna liige, kellel siniste paeltega madruse kübar peas ja käsiwars täis rätikuid oli. „KuidaS teie ütlesite armuline preili?" küsis tema praegu, ennast wõimalikult palju ümber pöördes, et naisterahwaste nägusi näha, mille läbi tema peaaegu korgi tõmbaja sarnane wälja nägi. „Mina ütlesin, et Kusti Arnswald just kui kimp õnnetust mammade wahel istudes wälja näeb," kordas Paula wallatumalt. „Kas puki pääl minu jäukS ka ruumi ci ole?" kaebas Otto, siin olen nõnda kokkupigistatud, et hingatagi ei saa." „KaS kuulete hcrra Flitsner? teie peate selle wäikese, kes siin meie wahel istub, puki ning oma käsiwarre pääle wõtma!" „Aga Paula" noomis praua v. Sommer, kes Arnswaldi prauaga mõne kroonu mehe üle rääkis, oma tütart ja jutustas ennast jälle walitsuse nõuniku praua poole pöördes edasi: „Ei armas praua walitsuse nõunik, tema oli kaheskümneskolmandamaS jalawäe pataljonis,  mina tean seda üsna selgeste, kuid seda, kus kaheskümneskolmaS jalawäepataljon  seisab, olen äraunustanud. Paula, sina saad seda wist teadma?" „Nõnda järsku ei tea mina seda ka mitte, aga oota, küll seda juba meele tuletan, kas ta ei ole Beuthenis Gleiwits'is ei —" „Kahekümnekolmandamad on kõik Neiss'es,"  kõlas Kusti hääl pool lömastatud, prouade rättikute tagasi. „Pange ometi tähele, mida see lapS kõik ei tea," kiitis praua v. Sommer. Tema tahtis ennast selle targa lapse poole