sellestgi selgub, et läinud aastal ainult  4 abieluta last oli.  Laulukoorisid  on ka oina osa, kes kirikus, palwetundidel  ja ka mujal hinge kosutust  jagawad. Kihelkonna pasunakoor  on ka juba täiel hool.  Õpetaja  herra tublil tegemusel asub meil ka karskuse-selts, mis, nagu mitmed uued asjad, esiotsa wiltu waatajaid leitis. Wiimsel ajal on aga asi koguni  ümber pöördud. Rahwas kogub  suurel arwul seltsi koosolekutele ja lahkub säält rõõmsa õnneliku tundmusega.  Seda tõendab nähtus, et aasta algusest saadik selts täitsa pool suuremaks on paisunud. Nimelt 22. skp. andsiwad Tammikul 36 uut liiget  endid üles, nende hulgas terme Tammiku laulukoor. See on wäga rõõmustan». Astuge siis wälja, iseäranis teie, nooremad, kõigesuurema  inimese õnne rööwli, joomise  wastu, ja ärge istuge enne maha, kuni teda oma lähikonnast ära olete peletanud! tr. Kursist. Wastuseks „hm."le Post. nr. 14. „Rahwa rahulolemisest"  ja „kiidukõminast" (kui seda ka on), ei wöi ju meel keegi muusika sügawust mõõta; ka ei tea kuuljad igakord enne konzerti, missugust laulu nendele sääl ette toodakse, et selle tõttu kuuljate kogu suureks saaks. Ütlen meel kord: takti-mõõt puudus mõnes kohas täitsa, sest kus „allegro" seisis, sääl lauldi parajalt „moderato." Kui „hm." raasikenegi tempoga, mis kõige tanvilisem asi mnusikas on, tuttaw oleks, siis ei räägiks ta ialgi, nagu ta seda nüüd teinud. „Pühalik õhk" puudus ka mõnes kohas, sest mõned bassi-hääled vliwad ülõhariliku inimese  hääled. Kallis „hm/, kuis mõite mu südame nürimat „kadedust" ja „ebawoorust" aimata, mu südame põhja malgele tuua? Mille järele seda mõõdate?" Ma olen ainult tõe külge puudutanud, mida, nagu näha, ei jõuta kannatada. tr. Põltsamaa Põllumeeste  Seltsi koosolek 15. januaril 1895. Abiesimees A. Rose alustas koosolekut teadustades, et president N. v. Wahl Jurjewisse olla sõitnud säälsest suure-põllumeeste koosolekust osa wõtina; siis termitas Rose koosolijaid uueks aastaks, seltsi elule ja püüdmistele edenemist ja miljakandwat tööd soowides. Läinud aasta olla seltsile iseäranis tähelepauemise  wäärt aasta olnud. Ehk küll liikmete armu kohta weel paljugi soowida olla jäänud, olla seltsile ometi korda läinud omale pääwarju asutada ja nõnda ennast kindlamalt põhjendada. Koosolek awaldas tänu oma auustatud presidendi herra v. Wahl ile kõige tema waewa, hoole ja abi eest, ilma milleta seltsile mitte wõimalik ei oleks olnud nii kaugele saada. Selle järele luges abiesimees  A. Rose järgmist Keisri Majesteedi  käsku, mis pölluministri herrale  antud ja säält seltsile saadetud oli. ette: Põllumeeste seltsi kasulikku töötähtsust meie isamaa põlluharimise ja sellega ühenduses olewate käsitööde edendamist ära tundes ja hääks tunnistades,  käsin Mina: kõigile põllutöö  ja majanduslistele seltsidele kuulutada,  et nende wilja-kandwat tööd, mis nemad Wenemaa ja majapidamise  kasuks teemad. Minu poolt alati kaitsmist ja edendamist leiawad." Nende ülitähtsate ja rõõmustamaks, sõnade eest saatis selts tänuliku südametundmuse sunnil oma südamlikumad  palwed b emase Isa poole, et tema meie kallist Keisri Herrad kaitseks, kaua meie õnneks ja marjuks  elades, ja lauldi Temale Jumala  õnnistust soowides „Jnmal Keisrit  kaitse Sa!" Siis loeti minnvase koosoleku protokoll ette, mis õige leiti ja kinnitati. Nüüd pidas seltsi kirjatoimetaja Saks kõne: põllumehe praegusest olekust ja näitas, kuda ka loomade pidamine ja nuumamine kulusid ei tasu. Siis kõneles seltsi auuliige hr Zimmermann: Põllumehe  töötegijatest ja nendele palgamaksmisest,  milles ta näitas, kui raske on praegusel ajal, kus wili odaw, töötegijatele kõrget rahapalka maksta. Minemikus olla sulastele palka wiljaga makstud, ja seda pidada ka nüüd tegema. Ka oleks hää nendele palgaks tükk maad tarmitada anda ja saunad ehitada, kuid talwel ei olla wõimalik nendele küllalt tööd anda, mispärast karta on, et nad siis oma aega kõiksugu pahade tegude pääle tarwitama hakkawad. Kõne sünnitas elawat läbirääkimist. Kui kasja-rewident  herra Mägi seltsi kassa ja Maralise tegemuse üle aru oli andnud,  wõeti eestseisuse malimine käsile. Waliti: presidendiks mõisaomanik N. v. Wahl Pajusist, abiks E. v. Wahl Adawerest ja mõisaomamk  A. Rose, kassahoidjaks M. Mihkeljon, abideks T. Nõmmik ja J. Teras, kirjatoimetajaks Saks, abideks  M. Toomberg ja J. Kansi, ning raamatukogu-hoidjaks kooliõpetaja  E. Peterson Põltsamaalt. Lõpuks soomitas hr Saks koosolijatete  uut põlluasjanduse ajalehte „P õll um e est", ja wõeti nõunks seltsi maja ehituse mõla tasumiseks suwel näitemüüki pidada. s. s. Rakwerest. Tänawune küünlalaat, mis 26. ja 27. januaril peeti, oli endiste lautadega mõrreldes koguni kehwapoolne. Mõned teawad ütelda, et nii wäetimat laata enne meel Rakweres pole olnudgi; ja missugune  „ristiinimene" oleks küll tahtnud näituseks esimesel laada-Päewal  laadal olla, kus kange tuisk suu, nina, silmad ja kõrwadgi lund täis toppis, ja kus külm kõik ära näpistas,  mis küüsi juhtus? Teisel laadapäewal  oli ilm ilusam, siis oli ka juba sugu rohkem rahmast näha. Armata on, et mõõrad kaupmehed kasuasemel kahju saiwad. Ilmad oliwad enne laata ja pärast wäga külmad; Küti mõisas näitas soojamöõtja 28. jan. hommikul  28° R. Et külmaga ühes ka suured tuisud möllasimad, siis on mitmel pool õnnetusi ette tulnud. Ühel Simuna kihelkonna mehel lootnud  külm laada ajal mõlemad jalad ära, teisel sellesama kihelkonna mehel parema käe. ning üks K. malla mees olla kraamist ühes hobuse sa reega leitud, hobune olla surnud olnud, mehel aga ainult kõrmad ja nina kõmaks jäätanud. Weel olla mõnes kohas, nagu rahma suu räägib, inimesi  surnult leitud. Ilma kahtlemata on mmmärjuke kõigi õnnetuste juures pääsüüdlane. —y- Kullamaalt. Tänawu talwel oli Koluwere laadale kaunis hulk rahwast kogunud ja kõik laadale toodud kaubad maksiwad keskmist hinda. Aga wa „kõri'loputust" ei olnud laadalt mingisuguse hinna eest saada ja sel mõjul jäiwad ka kõik tülid, kakelused, tasku- ja hobusewarguse-tööd  ette tulemata. Laadaliste  hulgas walitses auus kord, ja iga mees toimetas oma asjad targa mõistusega ning sõitis rahulise südamega  kodu. Selle kalli uue aasta kingituse eest tõuseb iga tõsise rahwasõbra  südamest tänutundmus kõrge kubermangu - walitsuse wastu, kes joowastawate jookide müümiseks Koluwere  laadal luba ei andnud. Soowida  oleks, et see ka edespidi nõnda sünniks ja rahwa awalikkudes kokkutulemise  paikades joowastawate jooklde  müümine täiesti saaks ära keelatud.  P. külas, S. talus wõtnud peremees Koluwere laada eel paar Pärnu poolt meest öömajale, kes järgmisel hommikul peremeest hää ööwaja eest tänanud ja oma hobuse kuljused peremehe hoole alla palunud jätta, et laadal mitte tüliks kaasas ei oleks. Järgmise päewa õhtul tulnud üks neist öömajal olijatest S. stalusse, palunud hobuse kaelakuljusid  tagasi ja westnud kõige paremas  tujus laada-asjus juttu. Aga teine nendest toimetanud sel ajal S. talu lamba - laudast kõige parema lamba oma ree pääle. Lammas kelm põlganud pikka teed ja külma ilma ja selle häda kurtmise Põhjusel hakanud wana tuttawa määgimischäälega  kisa tegema, mida perewubadik  parajal ajal õue minnes kuulnud. Peremeest abiks kutsudes tabanud nad lambawargad kinni ja tassiund  kohalise wallawalitsuje juurde, kust nad järgmisel päewal polizeisse saadeti. Olgu see hoiatuseks wõõraste  öömajaliste eest! Lääne Jaak. —W i r U-J aaz u p i st. Pühapäewal,  29. januaril, teatas kohaline praosti herra kirikust, et Jaagupi koguduse waeste hääks üks proua Wenemaalt 500 rubla olla kinkinud. Tähendatud proua olla kogudusele siiamaale tundmata olnud. Hää õnn meie waestel! Üks siit kihelkonna kuulus hobujewaras, Jaan O. Roelast, on Mustwee listdal hiljuti warguse päält kinni wõetud ja nii palju „naha pääle" saanud, et kohe pääle selle hinge heitnud. Teine tema auuwärt ametiwend, K. Kulinalt,  istub praegu „pogris". Arwatawasti  ei saa tal enam wõimalik olema Europa-Weuemaal oma kunsti näidata. Praeguste külmade ilmade  pärast ou iseäranis K. walla kooliõpetaja Päris hädas. Hädas sellepärast, et talle mõnikord wäga santi ahjukütet toodakse. Pühade ajal olnud kooliõpetaja sunnitud naabri saunast hagu laenama, kui mitte ära külmada, ega pühade rõõmust ilma jääda ei tahtnud. Topi siis weel lastele kallist waimuwara pähe, kui hambad külma pärast suus lõgisewad! Kuusalu st. Küll on ajalehtedes  juba usuhullustamise wastu kirjutatud, aga kaduda ei taha see haigus meie rahwa seast weel mitte; näib, et ta oma juured sügawale rahwa sisse on sirutanud. Keegi kingisepp  A. H. Kolgast, kellel isegi oma perekond toita on ning keda elu-ülespidamise mured koormawad, on oma piskust eemalt küladest tulnud  „palwetaatidega" jagama, s. o. ta on neid söötma ja jootma hakanud,  kuna sellesama toiduga, mida ühminsa laupäewa ja pühapäewa õhtuga suure seltsiga ära söödakse, terwe nädali oma peret wõiks täita. Seesama A. H. kuulnud, et kuhugil  ranna külas üks haige inimene olewat; ta sõitnud sinna peresse ja ütelnud haige wastu : /Tunnista kõik oma patud, mis sa ialgi oled teinud, minule üles, siis teen sind pilgul Jumala abiga terweks, ilma mingisuguse maa - päälse rohuta." 1 Kui aga peremees ja teised külamehed „ime-arsti" waatama tulnud, märga nud meie „ärdanud hing" meeste sala-kawalust, et neil midagi plaastrisarnast  rohtu tema enese tarwis hõlma all peidus olnud, ning läinud ilma sõnalausumata uksest wälja, muidugi rõõmsa meelega, et nahk rikkumata jäi. Wallawalitsused ja kordnikud  peaksiwad terasema pilguga uii suguste kooskäimiste päüle waatama, kus niisugust seemet rahwa sekka külwatakse.  >ia see pruuk peaks kaduma, et mõnda korda K. walla kohtumajas  kohtu-päewadel palwe- ja piiblitundidega  k:hturahwast tüütataise, rahwast, kes 15—20 wersta tagant oma äri- kui ka tüli- ja riiu-asjade pärast siia kokku tulewad, mõned ka suure wiha ja weriste püüdega; kas niisugusel korral on inimene waimliste  asjade kohta tähelepauija wõi wastuwõtlik? Eks meil eestlastel ole kirikud, kus selleks seatud õpetatud mehed ewangeliumi walgust wälja jagawad; pääle selle weel palwe- ja koolimajad, kus selleks walitud mehed lugemist peawad. Miks siis weel kohtu- ja eramajades?! —td. Sõnumid Tallinnast. Preili Ainu Tamm, Eesti laululind, on wiimsel konzerdi Tallinnas ka Saksa seltskonna poolest  kõige kaunimat ja lahkemat kiitust  leidnud, kui ta 22. jan. Verdi „requiemis" laulis. See on wäga lõbus kuulda. Linna wolikogu koosolekul,  l.skp., otsustati ka meel, nõnda nimetatud Sjuhanöi kasarmule teist korda pääle ehitada, nagu sõjawalitsus  seda soominud, et sel kombel meel kolmele roodule eluruumisid juurde muretseda. Ehitusekulud oli linna-insheuer 18,000 rubla pääle armanud. Wäga tähtjas küsimus oli ka see, kuhu seni Pärnu maantee  lähedale miidud linna mäljaheited  wedada, sest et endine koht mitmesuguste  põhjuste pärast elleks mitte enam sünnis ei ole. Kubermangu-malitsus  oli ühe paiga Telliskopli  tee lähedal kõige sündsamaks armanud. Selle asja tarmis mali- Lud kommission aga oli leidnud, et endise wäljameo - koha asemele teist sündsamat linna ümber leida ei, ole, mis ta ka mitme näitusega pvhjendas,  Sääl juures oli ta ka meel mäljameo-kastide kohta uurimisi ette wõtnud, et abinõuusid leida, mille läbi paha haisu mäljatungimine ja ka uulitsate äraroojastamine saaks keelatud.  Kõige tähtsam oli aga see mõte, mil kombel kõige paremini mäljaheiteid hoopis ära saaks kaotada,  nõnda et ei haisu ega muud halba järele ei jääks. Arwati hääks Jurjemis tarwitatama wiisi järele teha, kuid mitte lausa taema all, maid kinnises ruumis läbi jooksma meega j?). Otsustati linna - ametit molitada, et see Riia polytechnikumi Professorile hr Thoms'ile kirja läkitaks  palwega, et see, kui tähendatud asja tundia macmaks wötaks Tallinnässe  tulla, asjaloo läbi maataks ja hääd nõuu annaks, kudas kõige ka- sulikumalt seda asja toimetada wõiks. Ka oli käsitööliste küsimus läbirääkimisel.  Mitmetpidi on see seisus  halwemasse järjesse sattunud ja selle 100 parandamine wäga svowitaw.  Aga arwati, et see uii ruttu ei lähe, kui on öeldud (?>. Tallinna ringkonnakohtu  president, tõsine riiginõuunik W. J. Fuchs pühitses reedel 3. skp. oina 25 aastast ameti-jubileumit. Ajutises kliinikus, Wõru uulitsas Steinbergi majas, uuemas jaos, on tohtrid Greiffenhagen, v. Middendorff, v. Rennenkampfs ja Knüpffer 1894. aasta jooksul ülepää 300 päewal 3319 haiget wastu wõtnud, kes 21213 korda end näitamas  on käinud. Aastal 1893. oli 2881 haiget, kes 21049 korda ette tuliwad. Johannsoni paberiwabrik  on ühe wäga rohkesti loetud Peterburi Wene ajalehe toimetusega kontrahi mitme aasta pääle teinud, mille järele tal 180,000 rubla eest aastas sellele lehele paberit on muretseda. Aurul aew „Hope" jõudis reedel, 3. skp., hommikul meie sadamasse.  Aurulaewad „Sjülland" ja „Rita" on küll sadamast wälja läinud,  aga põhjatuule pärast ei usalda nad teele minna. Kohalikud sõnumid. Or. E. J aun sen on mööda läinud aasta lõpul südiduse eest oma nüüdses wäe arsti-ametis riigi-walitsuse  poolt Püha Anna ordu 3. klassi auutahe saanud. Enue on hr Dr. Jaunsen Stanislaus'e ordu 3. klassi rüütel. Pühapäew 19. we b.r u - aril on Tartu Maarja kirikus ühendatud laulukooride ja orelimängu  konzert Minia Hermanni juhatusel 22. webruaril Jaani kirikus oreli-konzert laulukoori kaastegewusel.  Sissetulek waeste hääks. Soowime hääd kordaminekut. Jurjewi (Tartu) ülikooli juures  peetud ämma-prouade kursusel  tegiwad s. a. 12 õpilast eksamid ära ja saiwad selle üle diplomi. Soowitaw oleks, et ka eestlased sellest kurjusest rohkem osa wõtaksiwad. Jurjeivi põllumeeste selts on oma eilasel koosolekul otsuseks teinud seltsi 25. aastast juubeli-päema pidulikult ja pidusöögiga  pühitseda, saada „Wanemuine"  seltsis 3. märzil olema. 3. skp. õhtu kell V2B oli tuli Fortuna uulitsas F. G. Faure tiislcri  äri pööningul senini teadmata põhjusel lahtipääsenud; sellest hoolimata  et meie agarad tuletõrjujad kohe pääle tulehakatust oma Lööd algasiwad, mis iseenesest mõista nüüd külmaga wäga raske on, oli tuli kardetawalt laienenud, nii et ka majad  Holmi uulitsal tule hädas oliwad,  mille pääle siis ka Faure mehanika  töötoast masinaid ja muid kraami teistest majadest wälja hakati tooma. Et majad manad, selle pärast  oli nende ligidal toimetatumad kustutamise-tööd hädaohtlikud; kuna ka tuli nendes mõnda aega oli põlenud  ja lagi igatahes sisse mõis kukkuda,  siis läks pea meie agaratel tuletõrjujatel  korda tuld kustutada, enne kui see suuremat kahju oleks mõinud sünnitada. Ühtlasi palutakse meid priitahtlikkude tuletõrjujate seltsi arsti osakonna poolt, et tulekahju puhkudel körwal olemad naaarid oma ruumisid  ettetulemal korral haigete raamitjemiseks  lahkesti lubaks, sest et sarnast jtoimetust igal kohal mitte wvimalik ei ole ette mvtta, ehk kui, siis wäga raske, mida senini ka paljud  lahkesti on teinud. Eilases juhtkirjas oli ära lõpetatud Eesti Kirjameeste seltsi kohta üteldud : „Kusagil ei ole enam säärast keskpaika, kui see selts on," aga säül pidi seisma: „Kusagil ei ole enam säärast keskpaika kui see selts on olnud." Ühe sõna ära - jäämise pärast oli mõte wähe selguseta. Eesti Kirjameeste seltsist ei wöi enam praegusel  ajal kõneleda, maid ta on juba mööda läinud aja ja kaduwuse märgiks  ja tunnistuseks jäänud. Teistest lehtedest. Olewikus on selts „Karskuse sõber"  seleluse awaldanud, mis meie lehe „Postimehe" wasta peab käima, aga õiguse pärast mitte ei käi. „Karskuse sõbra" eestseisus püüab sääl seletada, et tema! üks kõik olla, kas uus põllutöö-kool asutataks wöi nüüdne Aleksandri-kool põllutöö kooliks  muudetaks. Ka ütleb ta, et raha ei olla tarwis korjata, sest Karskuse  sõbral" olla juba raha. Meie nimetame siia juurde, et see meile sugugi üks kõik ei ole, kas uus kool asutataks wõi mõni waua kool seks ümber muudetaks. Ümbermuutmine ei maksa raha, selle pärast on ta tululik.  Aga une kooli asutamine maksab sada tuhat rubla, ning need paar sada rubla wõi natuke rohkem, mis „Karskuse sõbral" on, ei tähenda saia tuhande kohta mitte niigi palju kui tilk wett suure tiigi kohta, ja säärasest summast ei peaks räägitamagi,  selle pärast ei arwa ka meie tähtsaks „Karkuse sõbra" kirja ära trükkida. „Olw." annab prl. Hermanni asjus „Neue Dörptsche Zeitung'ile" õiguse. Meie asjalik, kui ka paaris sõnas natuke käega katsuda" wastus. ei ole Olewikule midagi olnud. Olewik  arwab nüüd, et kõik Eesti konzerdid  enam kuuljaid ei leia, sest et „Neue Dörptsche Zeitung" nende wasta wõib kirjutada ja sakslased enam sinna ei tule, eestlased ka mitte. Otsas nüüd Eesti konzerdid. Waesed Eesti kuulsad! Kirjandusest. Kaljukoopa kullawarandus, nõnda on selle osa „Postimehe lõbulisa"  nimi, mille sees tähtjas tükk hr T. Kuusiku sulest päälkirjaga„Sada aastat tagasi. Päätükikene Eesti pärisorjuse  ajaloost" 142 kuni 176 leheküljel  ära trükitud on. Õpetatud Eesti seltsi koosolekul küünlakuu 1. päewal on see kirjatükk iseäralist ja elawat tähelepanemist äratanud. Professor  l)r. Hausmann ütles nimelt, et see kirjatükk manast Eestimaa wallaseudusest  ainus niisugune tunnistus on, mis meil seni ajani minemast aastasajast on järele jäänud. Selles tükis on selge pilt ja kuju üles pandud, kuda ühes mõisas, siin nimelt Türi - Hallitul, rahwaga ümber  käidi mõisa omaniku poolest, kes mitte oma rahwa nuutija ei olnud, maid rahwa üle kui inimestega oma enese tehtud seaduse järele walitses. Meie kuuleme siit, kuda meie rahwal juba see kord kohtud ja koolid, kohtumehed  ja koolmeistrid on olnud. Eesti koolil on siis õige sügawad juured. Igasugu olekud ja talitused,  iga inimese kohused ja talitused on sääl selgesti määratud. Üsna rõõmuga wõime seda kirjatükki lugeda ja esiwanemate elust enam kui saja aasta eest pilti saada. Meie lehe lugejad on mullu aasta kõik selle tähtsa kirjatüki saanud. Kellel seda meel ei ole, see wõib seda mehe" trükikojast 2t) kopika eest saada. Meie arwame wissisti õigesti, kui ootame, et igaüks, kes manast ajast sõnumit hää meelega loeb, ka seda kirjatükki lugemata ei jäta. Raha-paberid ja rahahinnad. pt»tF»rKnris. 2. 1395. vsrji. Vnvti pooOrupsrialiO .... 7,48 H8t»»;rn8!A<1 4 pr, rii^irLut. 97'/» 6 pr. wen 1883. .... 146 5 pr. . 1884 . . . 162 5. uau. 1864. . . 229'/» icaut)»n«lus« .... 250 lOO rudi» trnük ttikic 147'/» i 9 7. 28 „ pra<,r«i„ kriiuj? . .37 5 pr. vvöiOulitsu 1866 .... 226 5 pr. rvnt. . . 101 V» 4pr 5 pr. inõl^niki.'. 2o2'/» 5 pr. rtiuOOt^O^ lol' » 4'» pr. 5 pr. IVterOuri 0 u,.-. . 101 V» 5 pr. puul!) „ „ 100'/» 5 pr. 5» pr VVOiui , 99V« üi?r!iuig 2. vvvdr. ,-n.. iOp !Buu. pr. uit. 219.50 Tallinna turuhinnad. Kartohwlid, rsetwk. . . . 28—30 kop. Odra tangud, toov 5—6 „ Herned, toov 6—B „ Oad, toop 6—7 „ läätsed, toop 7 , Sealiha nael 50 „ Weiseliha nael 56 „ Lauuwõi nael, kuni ... 30 , Köögiwõi nael 23—26 , Manav, paa 4 5 . Hapukoor, toop 20- 40 Liõõsa toore toop .... 20 „ Wahukoore toop. kuni . . 20 „ Rõõsk piim, toop .... 4 Hapu piim, toop .... 4 5 . Jäme leib L ~ H -Postimees. 1895. Wastutaw toimetaja ja wiijaandja 11. A. Hermann.