Saarlane UW Klkiildiiic xilitillii ajaleht maa- ja lianarahmale MM K- SS Teisipäewal, 39. Septembril 1898. XV. aastakäik. maksab: Pooles aastas. . . . l „ Sk „ l -»- Ilmub igal toistpäs!Vt»k. Kuresaares Kaubauulitsas »r. l? Saarlase toimetusele» Kuresaares Karskuse tegewusest Rootsi-, Norraja  Soomemaal. (Lõpp). Nimetatud seadus seisis selles, et 20 jõukamat meest endid üheks aktsiaseltsiks ühendasiwad, paari aasta jooksul kõik joogikohad  enese kätte rentisiwad ja nende arwu lvähendasiwad. 1865 aastal jäeti 136 joogikohast ainult 72 järele ja 1879 aastal oli terwe linna kohta ainult 45 joogimaja. Kõikidesse joogimajadesse pani aktsiaselts uStawaid müüjaid, maksis neile kindla palga, nii et neil ükspuhas oli, kui palju nad müüsirvad; muretses ka korralise joogikohtade sisseseade eest. Sääl juures määrati ka, et aktsiaseltsi käes olewad joogimajad suwel kuni õhtu kellu 8, talwel kuni kellu 7 lahti pidada wõidi. Pühapäewadel pidiwad need täiesti kinni olema. Laupäewa ohtudel pidiwad aga joogikohad juba õhtul kellu 6 kinni pandama. Wölgu ei tohitud kellegile nuina anda. Alaealistele ja nendele, kelledest  juba näha, et nad wiina oliwad saanud, ei tohitud wiina sugugi müüa. Ka sööstsid  ja ilma alkoholita jookisid sai nimetatud  majadesse müümiseks pantud. Pääle muude kohustas aktsiaselts weel ennast kõigest puhtast sissetulekust ainult s°/° enesele wõtta, kõik muu puhas sissetuleiv kasu pidi kogukonna kassadesse hääde otstarbele pääle minema. Aktsijaseltsi joogikohtade puhas sissetulek oli õige suur suurem kui seda wõis arwata. Näituseks tuli Gotenburi joogimaja-seltsi kauplemisest puhast kasu aastal 1879. 190,000 krooni s. o. ligi 100,000 rubla, mis kõik häätegewa asjade pääle ära tarwitati. Nimetatud seadluse järele muudeti Gotenburi linna joogimajad korralisteks «võõrastemajadeks.  Aegamööoawõtsiwad kateised linnad selle seaduse wastu. Aastal 1877 oli seesugune seadus kõigis Rootsi linnades, milledes pääle 5000 elaniku oli, maksaw, nõnda siis umbes 50 linnas, enam kui poole osa Rootsimaa linnadest. See seadus andis siis weel uut hoogu joogi kohtade wähendamiseks Rootsimaal. Aastal  1880 tuli läbistiku 13,450 inimese pääle üks söögimaja. 1830° aastate ümber joodi Rootsimaal läbistikku 42 liitret ehk 35 toopi wiina, nüüd aga umbes 5 liitrit s. o. umbes 4 toopi aastas. Praegu läheb Rootsimaal karskuse töö wäga hästi. Gotenburi  karskuse seltsil on näituseks pääle 50,000 liikme. Pääle selle on tal weel mitmed aruseltsid, milledega kokku temal umbes 80,000 liiget on. Osterfundi linnas  on ühel tema haruseltsil üle linna kõige torem maja. IZ3K.aastal asutatud „Rootsi Sinnipaela"seltsil oli hiljuti 35,000 liiget. Ka kooliõpetajad on Rootsimaal ise oma karskuse seltsi, asutanud. Karskuse kirjandust loetakse Rootsis rohkesti. Ilmub pääle 10 karskuse ajalehe. Ühel nendest oli 1894 a. 6500, ja teisel 6000 lugejat. Rahwas wõtab nüüd ka karskuse asjandusest  elawalt osa ja läheb karskusele hää meelega wastu. Seda näitab selgesti 1883 aastal Stockholmis sündinud lugu. Sel aastal heitis ennast süäl suur selts, kes ennast „Tööliste Ühisuseks" nimetas, kokku, kelle liikmed enestele kohuseks tegiwad, joowastawaid jookisid mitte sugugi pruukida. Selle seltsi liikmeteks heitsiwad kõikides linnades suurem osa töölisi. Stockholmis oli selle sestsi liigete arw algusel juba 25,000. Iseäranis tähtis sel seltsi tegewuses  oli Rootsi miljonäär Smith, piirituse  wabrikute omanik, kes oma laialise kauplemise läbi igal pool Euroopas, kui ka teistes ilma jagudes tuntud oli ja „Rootsiwünakuningaks"  hüüti. Nimetatud Smith oli tööliste ühisuse esimine algaja. See mees, kes wiina tegemise läbi omale miljonist  oli korjanud, ohwerdas pärast seda suured summad karskuse tegeivuse pääle, laskis oma kulu pääl rahwa seas karskuslisi  jutlusi pidada, juhatus ise üht suurt karskuse seltsi j. n. e. Niisama, ehk weel suuremal möödul läheb karskuse töö Norramaal edasi. Juba aastal 1845 oliwad sääl Möjuwad seadused  maksmas. Ka eespool räägitud Gotenburi  seadus wõeti Norramaal mitmel pool wastu, kuna aastal 1871 see seadus kindlaks  riigi seaduseks kinnitati. Aastal 1874 Wassiili Tscherepow. Keiser Pauli I. elust ajalooliku teaduste järele kirjutanud H. von Lankenau. Eestistanud A. S. Keiser oga ci olnud selle rügemendiga, tema endise ülemeelelise waimu poolest, küllalt rahul ja nimetas ihugardistisid sagedasti.  pool nalja, pool tõe pärast, lakobini-rüütliteks.  Täna aga, oma kõige paremas tujus, tahtis ta esimese ratsarügementile  sellega üht iseäraliku aun teha, et nende muntsertamist ise komanderida. Sel hommikul oli ilm küll kuiw, aga hoogeti puhus wali tuul, mis aega mööda ikka waljumaks sai ja wiimaks sugugi enam hoo wahet ei annud. Jhu-garde-rügement sõitis ratsa täies, hiilgamas uniwormis paraade platsile; selle pääle sadas hoog wihma, siisgi lootis ihugarde oma osawust kõige paremal wiisil ette näidata ja sellega oma endist wäärtust jälle kätte saada. Pikk rida tõldafid ja üks arutu hulk päält waatajaid oli linnast ja selle ümber kaudsest ilust hiilgawat rügementi Vaatama ja imestelema  tulnud. Ka noor krahwinna Elisabeth Karitonow oli oma sõbrana, noore krahwinna Katharina Nelidowiga sääl. Nad oliwad mõlemad  keiserinna Maria Feodorowna ja Würtembergi  printsessi saatekonnaS. Pääle selle kui keiser waSta kella üheksat hariliku paraade pidanud oli, sõitis ta paraade platsile ihugarde  rügimenti komanderimist sma kätte wõtma. Et sellele mäele oma iseäralist tähele panemist näidata, oli ta just selle rügementi uniwormi selga pannud. Trummide põrinal sõitis keiser oma hiilgama saatekonnaga ridadest  läbija teretas sõjamäesalkafid. Siis sõitis  saatekond tükki maad kõrwale, kunas keiser ise rügemendi ees peatas ja komanederima hakkas. Alguses läks kõik wäga hästi, kõikide näod oliwad elustatud, ohwitserid ja soldatid näitasiwad waimustust, mille järele kõige paremat loota oli. Nüüd tuli praegusel  ajal kõige torem ja hiilgawam sõjamäe  liikumise kord kätte, mis ülepää kõige raskem korda saata oli ja mille juures kergesti kaela murdmist oleks ette wõinud tulla- „Pidage, seadke endid korrale!" komandeeris  keiser. „Tehke wartused lühemaks! Paigalt ära, marsch, marsch!" Nüüd lendasiwad  sõjamäe salgad üksteise järele meeletuma  tuulekiirusega. See oli üks ime kunstlik sõit, mis palju osawust tarwitas, päülegi ei olnud hobused nii hästi sõidule harjutatud,  kui praegusel ajal. Ometigi ei juhtunud ühelegi õnnetust; keegi ei kukkunud maha. Kommandeerimine sai imeliku osawuse  ja meel imelikuma õnnega karma päält täidetud. „Wäga hästi, lapsed!" helises rahulik keisri hääl. Tcrwe rügiment wastas eeskirja  järele waljusti ühel häälel: „Rõõmuga tahame waewa näha!" Korraga pööris õnn rügimendile selja, järmised liigutused ei saanud mitte hästi ära tehtud. Waljud tuule-hood ei teinud üksnes komando sõnu, waid ka trumpeti signali mõistmataks. Nõnda tuli siis ka mitmesugusid eksitusi ette, read läksiwad mitmel korral segamine, sellega sai ka keiser nähtawalt kannatamataks ja Vihaseks.  Krahw Araktschejewist Valmistatud hirmsad sõjaseadused oliwad kõikidele, feldmarschallist  kuni alama soldatine seaduseks tehtud, kõik karwapäält äratäita. Igale ühele oli waljusti ettekirjutatud mis ta tegema pidi; iga käest nõueti täht tähe järele, masinakombelist käsu täitmist oma ülema wastu. Rügimeut aimas juba paha olekut, ohwitserid ja soldatid tundfiwad, et mitte enam nii hästi ei lähe, kui hakatuses. Keiser ei näitnud sugugi enam rahulolekut, kunas wali, külm tuul ikka weel enam kuulmist ja nägemist segas ja selle läbi liigutustes palju eksitusi tegi. „Herrad ohwitserid ees waenlafe pääle!" komandeeris keiser. „Terwe rügimeut trahwigu  edasi marsch!" Sellega pööris ta oma hobuse ümber ja trahwis kiiresti edasi. Waewalt kuuekümne sammu taga hüüdis ta waljusti, mõteldes, et rügiment ta järel on: .Marsch, marsch!" andis oma kannusid ja lendas kiires jooksus kuni platsi otsani, kus päält waataja rahwas seisis. Siin pidaS ta oma hobuse kinni ja hüüdis: „Pidage, scadge endid!" ja pööris ennast ümber. Mis pidi aga tema wihane silm nägema? Astmete wiisil wälja seatud rügiment  seisis nagu naeldega maa külge löödud, kaugel paigal. Keiser pigistas Vihaselt mokki, tõmbas häkkitselt oma hobuse wartusist  kinni, laskis mööga rippuda ja sõitis lühikeses trahwis rügimenti ligidale, jäi