Riiast. Warju s u r m on küll ehk sagedam,  kui arwata wõiks. Hirmus on küll, kui elaw inimene maha maetakse, sest et surnuks peetakse,  ja õnn on, kui seda meel aegsasti märgatakse, Läti leht „Laltijas Westnesis" teatab sarnane ilmliku 100 Riiast ja nimelt järgmisel wiisil: Neiu Emilie N., 18 aastat mana, oli juba lapsest saadik kopsust wigane. Wanemad oliwad jõukad ja talitasiwad teda hoolega, ning arstide abil jõudsiwad nad tütre elus hoida. Mõne nädali eest jäi noor neiu raskesti haigeks ja jõud nõrkes nii, et ta woodist ei suutnud wälja tulla. Arst ütles et maga tarwis haige jõudu rohkendada, sest jõuu raugemine olla kõige kardetawam. Wanemad  tcgiwad, mis wõisiwad, aga paraku asjata; pühapäewa homikul (1. skp.) heitis noor neiu hinge. Matmine pidi kesknädal!! olema. Matuselised  oliwad koos, kirikuõpetaja oli juba kodus matusekõne ära pidanud. Nüüd astusiwad mitu noort meest puusärgi ümber, et teda surnuwankrile  kanda. Küünlad põlesiwad, nagu pruuk, puusärgi ümber, kaas oli lahti. Kui üks noormees küünlaid ära tõsta tahtis, tilkus kogemata natuke palawat küünla stearini surnule näo pääle ja maata, korraga tegi surnu silmad lahti, waataS ehmatanult ümber, tõusis üles, et puusärgist wälja astuda. Matulised ehmatasiwad ära, mõned hakkasiwad  ära põgenema. Õpetajal läks korda neid waigistada. Warjusurmast üles ärkanud noor tüdruk olla küll weel praegu nõrk, aga arsti ütcluse järele ci olla enam elu poolest midagi karta. Jälle kord õpetus, et mitte surnud ette waatamata ci pea maetama, maid alles siis, kui surnu-hais kindlasti näitab et inimene surnud on. Peterburgist. SuurwürslinnaAleksandra  Georgiewna Halastamata surm on tänawu kolmandat korda meie Wene kõrges Keiserlikus perekonnas lõikust pidanud. Seekord on surma wikat ühe ilusama ning armsama roosi maha niitnud. See oli Keiserlik Kõrgus SuurwürStinna  Aleksandra Georgiewna, Greckamaa kuninga wanem tütar, Keisri Majesteedi wenna. Keiserliku Kõrguse Paul Aleksandrowitshi kallis alles 21-aaStane noorik. Septembri-kuu 12. päcwal homiku wara kell 3 heitis kõrge haige hinge. Õhtul enne oli ta weel Jumala armu saanud. Keiserlik noor proua oli pärast seda, kii ta pojaga oli maha saanud, rasketesse krampidesse saanud ja siiS umbes 6 päewa minestuses  olnud. Suurel osawõtmisel ja haledal meelel seisab terme Wcnemaa silm Jljinskoje mõisa pool Mõskma ligi, kus kõrge noor proua ilmast lahkus. Leinates seisab Keisri Majesteedi wcnd oma südame-armu puusärgil oma kahe weikse lapsega, kellelt emä lahkus. Sügamas kurwastuseS on lahkunud nooriku kuninglikud wanemad, Greeka kuningas abikaasaga, kaugelt Greekamaalt oma armsa lapse wiimsele woodile tõttanud. Ka ilusal Greekamaal on kurwastus suur, et surma kare käsi armsa kuninga tütre on murdnud. Igal pool tehti palwcid, et Jumal õrna kuningliku rosi elu pikendaks- Aga surm tuli, ei andnud armu kaunile kannatajale kõrgele noorikule. Oitswalt langes ta hauda. Ta hingagu maitselt! Rahu tema põrmule! K. K. Suurwürslinna Aleksandra Georgijewna  surnukeha toodi 15. Septembril õhtu JljinSkojest Mõskma ja säält 16. Septembril Pcterburgi  poole. Home oodatakse leina rongi siia. Matmine kindluse kirikusse sünnib kolmapäewal enne lõunat. Moskust. Kadunud Suurwürstinna surnukeha  on selles ruumis surnuwoodil, mis temal enne wõerastetoaks oli. Surnu suures lvewad «vaimulikud ühtelugu palwed; kõrged kojaliscd on mähiks. Hingepalwcst wõtsiwad palju kõrgeid ametnikka osa, kes seks Moskwasse tulnud. Wene Keiserlikud Majesteedid oliwad 13. Septembril Kopenhagenist raudteel kodureisile tulnud. Daam prints Woldemar saadab Neid. Reis sündis Rostoki ja Berlini kaudu, kuhu Majesteedid täna õhtu kell pool kümme jõudsiwad. Prints Leopold oli mitmete kõrgete ülematega Neid raudteejaamas teretamas, kust Majesteedid Oma Lastega Keiserlikkudesse ruumidesse õhtusöögile läksiwad. Pärast sööki sündis kohe edasi reis Wene maa poole. Oramenbaumist. 31. Augustil jäi umbes 1 -verst maad Oramenbaumist eemal keegi masina alla nii õnnetumalt, wõi õnnelikult, et ta pea korraga keha küljast ära sai jautud. Kas inimene meelega wõi kogemata surma ohwriks sai, selle üle ei tea ligemalt midagi, aga awalikuks sai see kohe, et õnnetu Oranienbaumi päewapiltuiku herra Jakowlcwi õpilane oli. Raudtee rongile, mis puuduses olewates maakohtades svidawad, saada poegwagunid külge seatud, kus tarwilist tõiduk raami odawamalt peab müüdama, kui muidu saada wõib. Wäljamaalt. Saksamaalt. Lõbusamaid naabrid, kui Saksa- Prantsuse maad üksteisele on, ei wõi ollagi. Sakseni  sõjamäe harjutusel Erfurtis ütles Saksa keiser, kellele kord loodus natuke rohkem kõneaudi annud kui tarwis, sõjamäe ülematele kõnet pidades, et siin Erfurtis see olla, kus Korsika ärawoitja Saksa würstisi kõige walusamalt teotanud ja isamaad  alandanud. Nii seisis see ütlus walitsuse lehes, kuna eralehed kõnet enne palju wärwikamalt awaldasiwad: Korsika ebajumal teotanud kõige häbematamalt Saksa würstisi, aga siit Saksenist läinud ka kättemaksmise nool wälja ja purustanud wastase. See kõne on Prantslastele loomulikult nii piprane olnud, et sääl kõige armastuse Väärilisemad  naabrilikud tundmused liikuma hakkasiwad, kuni Saksa walitsuse leht oma keisri kõne ära parandas, esimese ütluse kuju andis. Enne seda pidasiwad Prantsuse ministrid oma sõjamäele kõnesi, mille waikne mõistlik toon seda rohke n Europas unustajaid leidis, mida käredam naabri keisri kõne oli. Selle wastu peab politsei Parisis, kus praegu suures näitemajas Saksa kuulsamat laulunäitlust  „Lohngrin" näideldakse, kõik wedrud liikuma  panema, et käratsejate salkasi laiali ajada, kes teatrisse sõitjate kallale kipuwad et need nii isamaa häbematad on ja Saksa näitlust kuulama lähemad. Ühel ainsal mänguõhtul wõttis politsei 1000 kangemat karjujat kinni. Kui Saksa wiha ParisiS nii leckiwalt nähtawale tuleb, kes mõib sääl muud teha, kui püssi minnas hoida, ütlewad Saksa lehed. Selle waStu näitab keiser, et ta kahetseda mõistab. Hiljuti tehti Elsas-Lothringeni maade kohta nii kõma passiseadus, mis Prantslastele  sinna tuleku pea puhas ära keelas. Nüüd on keiser selle seaduse koguni pehmendanud, et Prantslased magusamaks jääksiwad ja nad on ka jäänud. Homiku AfrikaS on leitnant ZalewSki reisiseltsi hukkamise järele mitmed Neegri suguarud. Arablased ja ka mõned teised rahwad julgeks läinud  ja mõtlcwad Sakste äraajamise pääle. Siit näib nii Saksamaale tööd sigiwad, mis praegusest õnnetusest, kahjudest ja kuludest kaugelt üle käib. Hispauiamaalt. Weeuputus, mis sääl nii rasket kahju tegi, tuli raskest wiimasajust ja tormist. Tago jõgi tõusis 1 Sept. 8 jalga ja pani mitu sada ruutpenikoormat maad mee alla. Amarguillo  lagendik on üks ainus 2 —6 jala sügawune järw. Edasi mõib iW lootsikutega saada, keegi ei wõi meel sellepärast kahju suurust ära arwata. Nii palju on kindel, et Konsugcra 7651 elanikust umbes kolmas osa ara on uppunud. Enam kui 566 maja on siin sisse langenud. Los Aerkos üleinpostmzistrile, keda õnnetuse paika maatama saadeti, ajasiwad mood mitme wersta tagant surnukehast waStu. Ühe ainsa maja rusude alt leiti 28 inimest, keS kõwaste üksteise ümber kinni hoides oliwad surnud. KurbduS on kõigis riigis. Kuninganna Kristiina kinkis 50,000 pssetad enese käest ja ka riigi poolt antakse õnnetumatele jõudumööda  abi, sejt wäga palju wiljawäljafi häwitatud. Õnnetumad tõendawad, et enne mee tõusu maaalust  tõukamist tunda olnud. Amerikamaalt. „JuutidewabaStamise  selts," mille ülesanne peab olema, koduta Juutidele uut asupaika hoolitseda, on nüüd tõesti asunud, korraldatud ja Inglise -valitsuse poolt kinnitatud. Selle hing ning enamasti ka keha on peatselt üksi baron Hirsch, sest ehk seltsil küll 20,000 aksiad wälja antud, on need pea kõik Hirschi omadus, pääle mõne üksiku, mis nagu naljaks  muudele on jäetud. Iga aktsia on 100 naela sterlingit, seega seltsi -varandus S milj. stln. (umbes 17 milj. rbl.) See on ju summake, millega midagi teha -võib. Seltsi püüe on. Juutide wäljarändamist säält, kus nendel halb ehk kus neid ei sallita, mujale maale kergitada ja hõlbustada, nimelt Põhja- ja Lõuna-Amerikasse kus nad siis põlluharimist, kaubandust ja muud eri ajada wõiksiwad. Selts muretseb neile maa, tarwilised õigused kui ka abinõuud (wiljaseemne loomad, tööriistad jne.) asumiseks ning hoolitseb ka asutuste kosumiste eest awaliste ettewõttete (teede, kanalite, jumalakodade ja muude kogupaikade ehituse)  läbi, toimetab ja toetab oma laewadega asutuste, kauba- ja muud talitust, asujate sinna miimist jne. See kõik on ju wäga kena kuulda, kõige päält Juutidele enestele, aga mis järeldused asjale tulewad, on ikka wäga küsitaw. Öhtu. Päike on ju looja läinud, Laia mere laende ta'a; Sojad kiired kautanud. Täna enam saa neid näha. Raske kaste maha heitnud Heinamaades põldudes. Linnukesed ära peitnud Puude pääl ja rohu sees. Kuu see waatab pilwe serwast. Üle kõige metsa maa. Inimesed töö wacwast. Läinud koju puhkama. Naljanurk. Kõige kallim kaasciwara. Grahw Elinton wihastas oma praua üle, et see temale seitse tütart sünnitanud ja mitte üht ainustgi poega. Ühel päewal aStuS ta proua ette ja seletas  temale karmil toonil, et ta lahutust soowida. Rahuga wastaS kurb abikaasa, et tal midagi selle wastu ei olla, kui ta kõik oma kaasawara jälle tagasi saada. „Muidugi mõista," kostis grahw, „Teie kaasawara saab wiimseni kopikani tagasi antud." „Ka minu noorus ja ilu?" küsis grahwina- Mees wahtis tarretanud pilgul abikaasa otsa, langes siis tema ette põlwili ja hüüdis kiireliselt:  „Anna andeks. Emmi! Ma olin arust ära, anna andeks!" lial ei rääkinud ta enam lahutusest. Kui pitk on igawcne aeg? Selle küsimise pääle ei saa küll wist mõistlik inimene midagi wastama, sest et see koguni inimliku mõistuse  kohane ei ole. Aga siiski leiame ühe mehe, kes sellest paar sõna seletada teadis. „Kuule Juhan," küsis üks nalja armastaja herra oma toapoisilt, „kas tead mulle seletada, kui pitk on igawene aeg?" Toapoiss, kellel iialgi sõnade puudust ei olnud, sakitses kõrwa tagant nõuu, mõtles ja wenitas: „Jah herra, ma tean! Kui meie oleks üks teamandi kiwist mägi, mis laiuti ja kõrguti igapidi  nii suur oleks, et parajalt üks nädalane teekond üle käies ära kuluks, tuleks siis iga tuhande  aasta tagant üks lind, kes oma noka ühekorra  senna mäe pääle puhtäkS pühib. On siis 5Z 39, Sa a r l a n e. 1891.