teda küll auusasti kappi mälestuseks, kunas teine teda noorte ilma kodanikudele mängida annab, kunas mitmed teda ka tulesse wiskawad, sest parem põleta raamat ära, ennegu seda wedeleda lased! Trükkisad on juba jälle muretsenud, et nende puudus tulemaks aastaks ei tuleks. Juba mitmed tuhanded rändawad nüüd majadesse, kui ka peresse; kui mitmed sajad on juba omad ülikuued kautanud, sest mõnigi a-b-d poiss katsus weerida ja aru saada, mis ta sabas seisab, kunas maene nõrk kalender wiimaks järele andis, kuue poisi kätte pandiks jättis ja ise paljalt Aadama ehtes teiste raamatute wahele kappi puges, kus ta nüüd 1893 aasta algust ootab. Noh, armsad Saarlased! Olete teie siis juba kõik endale tulemase aasta raamatu muretsenud, wöi olete mõni meel ilma? Kuhu jätate siis teie oma maa Tähtraamatu, kes see aasta natuke hiljaks pidi jääma? Nüüd on ta wennikene jälle trükist ilmunud  ja tuleb niisama nagu iga aasta, ka mõnele õnne pakkuma- Eks sell aastal mitugi ei rõõmustanud, kellele wäike kingitus  osaks sai. Eks andke tale siis tulemaks  aastaks jälle ruumi omade tubadesse, sest ta on jo teie wõsust juurdunud. Armastage teda ka ja pruulige teda meie Saaremaa iluks ja auuks. Jgapäew saab neid nüüd Saarlase trükikojast, üksikult ja hulga wiisi, kunas jällemüüjad kõrged protsendid saamad. Sellepärast armas Saare taat, osta omale ka tulemaks aastaks oma maa aasta raamat ja ära loe mitte peast-wanade naiste moodi: „Mihklipäewast 6 nädalat Marti, Mardist 6. Jõulu, Jõulust Juudas teab kui palju Küünla päewani. j. n. e. Jäta pool naela joomata  ja sull on aastaraamat 1893 aasta pääle taskus. Head õnne! ja rewolwri pauk pani kõik kalju seinad wärisema, aga kuul ei olnud mitte oma eesmärki trehwanud sest Gertrude käsi oli rewolwri otsa kõrwale löönud. Ilma wigata seisab kapten sääst tüdruk peab sülega tema ümbert kinni ja hüüab surma ahastusega: Päästke ennast mõrtsuka eest! Walitseja Gertrude äkilise ilmumise läbi kohmetanud jääb silmapilguks seisatama, enne kui ta jälle oma tule riista põlastawa naeratamisega tõstis ja hüüdis: Päästja päralt on teine kuul! Nende sõnade pääle paukus jälle rewolwer. See kord aga lendas kuul kapteini hoobist, kes ennast tüdruku käest nii palju wabastada oli saanud, taewa poole ja rewolwer kalju seina mööda maha, kus ta ühe kalju nuki päält teise pääle kolksatas. Appi, appi! karjus Gertrud, siisgi ei põgenenud ta mitte, waid hoidis ennast kapteini kõrwale, kes raudse käega Amerikaanlast  kinni pidas. Asjata püüdis walitseja ennast lahti rapputada. Ta pale kuumas wihast ja põrgulise naeratamisega ütles ta: Wõinii kaugele lähewad selle libliku plaanid, lossi omaniku tahab ta oma wõrku meelitada!  Hoia ennast sa kuri mees selle eest, see tüdruk on waras! Ma nägin, kui ka ühel ööl wäärtpaberid ära warastas. Ma seisin palkongi pääl. Mina ei ole mitte paberid warastanud,  wastaS Gertrud, kuna kapten oma wangi püüdis edasi wiia, ilma et see temale oleks korda läinud. Ah teie ei käinud siis mitte sell öösel sääl kirjutus toas? ütles Amerikaanlane  pilgates. Teie ei wõtnud mitte üht pakki säält sahtlist wälsa? Ma arwasin, et neiu Gertrud Stauffacher pidi tõtt armastama!?  Ma olin sääl. Ja mis teie warastasite säält? - Ma wõtsin ühe paberi. Gertrud, palus kapten, ära räägi mitte selle wiletsaga! Mulle wõid sa üksi seletust anda, aga mitte selle lontrusele, kes sind julgeb laimata. Uue rammuga katsub walitseja ennast wabastada, aga see ei taha temale korda minna, korraga näikse ahastus ja häda temale jõudu andwat, ta kisub ennast lahti ja tuigub kalju serwale, sest üks hääl treppi päält küsib: Tunned sa mind, petja? - Kurt von Wrainstem! hüüdis walitseja.  Nüüd wõttis meele äraheitmife hullustus  tema üle wõimust tema ei hoolinud  midagi oma jalge ees lahti olemast sügawusest, waid rääkis weel suure waimustusega  sisseastuja wõerale: Jah, mina olen siin sind mänginud, olen sinu tunnistuskirjad ära warastanud, Kurt von Wrainstem. Mina olin see petja, waras ja maitseja ka siin. Mina olen lossi prõua surma ööl järele tehtud wõtmetega tema wäärtpaberid ära warastanud!  Ta naerab siin wahel metsiselt ja räägib siis jälle edasi: Waewalt olin ma palkongi ukse oma järele kinni pannud, sääl tuli teine ja wõtis, mis ma olin järele jätnud ha, ha, haa. Aga kuulge edasi minu tegusi! Kuulge teie timmuka jõmsikad! Selle male wäärtpaberite nime kirja, sest need numbrid on kõik waled kirjutas mu sõber Toom kättemaksmiseks selle tüdrukule, et ta julges mu kosimist tagasi lükata. Juhtus saatis mind just koridori, kui Beppo käsku oli saanud, raamatuid lobamoka adwokati wanamoori kätte wiia. Ta pani nad korraks senna laua pääle, et omale uut kuube selga panna, sääl sain ma mahti oma asja toimetada. Põrgu pomb oli nüüd malmis ta pidi plahwatama, ta tegi seda ka, aga siisgi wäga nõrgalt minu kätte maksmiseks. Ilma nimeta kirja kirjutas jälle mu hea sõber Toom. Aga ma maksin oma seltsimehele  head hea eest minu kuul sirutas  mana madruse maha, kes oma kuuliga mu sõpra haawas. Kahju, et ma seda mana lurjust mitte külmaks ei teinud, wist tema ongi seda kõik wälja lobisenud. Ma olin juba oma eesmärgil. Wäärt' paberid ja wilja eest saadud raha tõutasiwad  mulle mureta tulewiku. Säält tulite teie wiletsad ja tahtsite kõik minu käest ära kiskuda! Arwate, et ma olen sõjariistata ja pean nüüd teie kätte langema? Teie eksite. Jah ma olen üht kõrget mängi mänginud elu ja wabaduse olen ma mängi pääle pannud ja olen kõik kautanud! Saadan ja põrgu! Kõik olen ma selle kõrge mängi sees kautanud!  Teie olete need wõitjad! Aga ha, ha, ha! raha ja paberid ei pea teie ometi mitte saama, niisama wähe ka mind! (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Uudised. Ühel õhtul hakkasiwadP.  mõisa h-rra hobused kalcõhi ees kargama, kus ka üks tohter pääl oli. Wauker läks tuhandeks tükiks, kunas tohter ka mõnda haawa sai. Muid inimest pole õnnetust saanud! Politsei ülewaataja andis hiljuti ajalehtedes  teada, kui kord lund hakab maha tulema, et seda siis trotoaride päält üsna labidaga peab ära ajama ja liiwa pääle riputama, et libedust ette ei tule. Saab nähja, kas meie linnalased seda ka nii truuisti täidawad! Üks mana hälbinud Saare taat küsis nädala eest oma kartuhwli wakkast ainult 2 rubla 3õ kop., mis ta mehikese eest meel üsna odaw oli, teised olla enne hoopis rohkem saanud. Tohoo pime, odra makk ei maksa nii palju, kuidas siis kartuhwlid nii „poisiks" lähemad. Wend, see on male! Linnalaste talwene elu on täitsa alganud. Wanad memmed ja moorid istuwad õhtutel kohwi laudas ja lasewad omad kõlamise masinad nooremate  teotuseks wäsimata kõlava. Noored neiud kirjutawad armastuse kirju, ehk murdwad päid, mida Jõuluks tarwis kingituseks tehja. Joomine läheb päew päewalt ikka rohkemaks,  nii et üks mana abielu paar juba kahekest toopi wiina päewaS ära joob. Noorematest ei maksa enam rääkidagi! kole!! Paari nädala eest pidi üks talu mats Kellamäe kortsu ligidale, kesk maanteed, läku sisse ära uppuma, kust teda üks möödatulija kihelkonna mees leidis ja wälja wenitas. Suu on juba üsna läkku täis olnud. Ta olla kangest purjus olnud ja maha kukkunud, kust ta enam oma jõuga pole üles saanud. Juba Me -viina süü! —> Sõrwe pool olla üks tüdruk rehepeksu masina wahele kukkunud, kuS ta oma jalaluu koledasti purustanud. Kohutaw! Oktobri kuu 27. hakaS siin EeSti koguduse lastel leeriõpetus. Pühapäew enne seda tuletas õpetaja wanematele meelde, et nad oma lapsi natuke -varemalt kooli saadaksiwad, sest paljud ei pea leeri aegas mitte midagi mõistma. Ega see ka palju wale pole, sest niisugust -vanemaid on meie päiwil armuta küllalt, kes ütlewad: Mina pole ise suuremat kooli haridust saanud, mis ma omast lapsestki nii palju koolitan ja tema aega raiskan, parem olgu mulle kodus töö juures abiks. Waat, kus rumal mõte! Anseküla kihelkonnas. Leo maldas, suriwad 3 inimest ühte imeliku haigusesse korraga ära. Linnast sõitis kreisi ülem tohtri ja -velskeriga kohe senna, et haiguse põhjust uurida. Surnud saiivad üles leigatud ja kuida kuulda, olla nad -vee joomisest haigeks jäänud ja surnud. WelSker jõi ka seda mett, nagu kangust pärast aga -vae-valt sai ta linna, jäi haigeks ja suri sellesamasse tõbcsse. Nõnda on paari päewaga neli inimest surnud. Peaks niisugune haigus aga mitte laiemale lagunema! „Kingissepp jäägu oma liistude juure." ütleb mana sõna, aga kes seda nii peab, igaüks tahaks ilka kümme ametid omale õppida ja tehja. Nõnda on nüüd hiljuti mõni kaupmees klaasisepaks hakkanud ja toimetab seda ametid ise ilma abita. Ei tea, mis peawad -vaesed ametnikud cdeSpidi pääle hakkama, kui juba kaupmehed  ka nende töö põllule endid toppiwad!? On aga imelik nähja, mõne meie linna töömehega, kuidas nad ise kodus sojas toas palja särgiga magawad, kunas -vaesed wigase 1892 46 Saarlane,