Saarlane w 5. Teisipäewal, 4. Webruaril 1893. IX. aastakäik. maksab: .Aaarsmaal aastas. ... I rbl. Bt> kp. Postiga saadetud aastas. 2 ~ „ Pooles aaStas I. „ '2B „ —-b Ilmub igal tsisiqsAonscrt. ..Saarlase" toimetus ja wäkjaanbinine Kuresaares kauvauulitsas nr. 17. Saarlase toimetusele. Knresaares. maksab Ä kop. MM Ulkiildiiit Dlitilni ajliltht maa- ja liauarahwale UM Rent körge ja wilja kasw kehw, kõrwalift teenistust wähe, töö hinnad halwad ning raha puudus suur, nõnda sojuwad suurem jägu talu põllumehi sell aastal Saaremaal. See on tõesti halw asi, kui lugu nõnda on, nagu ööldakse. Meite talu rahwa puudused ja wead mõjuwad  ka kõige teiste seltskonna inimestele ja talitustele. On põllumees kehw, siis on kõik kauplus kehw ning kõikide raha teenistuse ratas jookseb kidewaste. „Saarlane" räägib sagedaste muist asjust,  küll õnnetustest ja õnnest, tülidest ja riidudest, abielust ja laste kaSwatamisest, wiina joomisest ja mingu suremisest, karskusest  ja kõrtsidest j. n. e. aga põllumeeste wigasid, mis kõige tähtsamad, ei pane ta suurt tähele. Miks pärast kirjutawad põllu mehed omast nugadest nii wähe? Jah, rendid on kõrged, kisab ka Koidu Jüri, ning see ep see suurem õnnetus ongi. Wõib olla, et mitmelgi mehel selle juures õigus on, aga minule jääb see asi arusaamataks,  kui ma mitme suguste rendi kõrguste pääle mõtlen. Tunnen üht walda, kuS talu koht 20 waka maa põllu eest 30 rubla renti maksab, s. o. rubla waka maa päält. Siin ööldakse, rent olla kõrge. Tunnen teist walda, kus talu peremees 24 waka maa põllu eest 70—75 rubla renti maksab, s. 0. 3 rubla waka maa päält. Ka siingi on kisa, rent olla kõrge. Tunnen üht kiriku walda, kus talu koha pidaja 24 waka maa põllu eest 55 rubla renti peab maksma, s. o. natuke pääle 2 rubla waka maa päält ning ka needgi tõrelewad, et rent olla kõrge. Tunnen üht talu peremeest, kes oma 22 waka maa põllu eest 45 rubla renti maksab, s. o. 2 rubla waka maa päält, aga ka see peremees pajatas,' et rent olla kõrge. Kell on siin nüüd õigus? Kas on kõigil õigus pajatada? Missugune rent peaks siis wiimati paras olema? Keegi ei pane aga tähele, kui palju ta ühe wakamaa päält nzaksab. Üks maksab 4s/s—s rubla wakamaa põllu eest, teine jälle 2 rubla, ning mõlemad  tõrelewad ühe tasa, rent olla kõrge, kuna ometi ühel poole rohkem maksta on, kui teisel. Mis peab nüüd niisugusest tõrelemisest pidama? Siin on tõesti segadust sees ning mitmedgi mõistawad oma rendi kõrguse üle ilma asjata kohut. Mõtelgu nüüd igaüks ise õigel musil järele ning rääkigu see, kell tarwis, aga ärgu pajatagu mitte see, kus rent mitte kõrge ep ole. See oleks õige ja tubli mehe wiis,' aga see on halw kui pahalt ühe teise ! järgi räägitakse. Õiguse rääkimise wiis tooks kasu ja wäheudaks liiga kõrget renti, aga wale wiisid on kahjulikud ning ei ärata usaldust. Wilja kasw kehw. Tõsi küll, et päikese palawus ja wihma puudus minewal suwel mitmes kohas wilja kaswu Saaremaal kinni pani. Aga ka siisgi oli ühe peremehel sääl sammas põllul hoopis parem wili kui teisel. Häästi rammutatud ja haritud põld andis ka kuiwalgi ajal weel wilja, kuna halwasti haritud ja rammutud põld hoopis hukka läks. Ning kas meitel halwa harijate  puudust on! Muidugi on siin rent ja niitmed muud wead kõige päält süüdlased, körwalist teenistust wähe. Ei tea, kas see õige on. Ma usun, kes teenida tahab, ka teenistust leiab. Imeline nähtawus. Küdema  metsast ja mujalt weetakse puid ja palka linna puhta raha eest. Säält tulewad  Pöide kihelkonnast 50. ja 60. wersta tagant mehed ja teeniwad weoga hoolsalt raha, kuna mõned lähemad 5 ja 6 wersta kauguselt mehed seda raha teenistust mitte ei näe ega usu. Nad istuwad kodu ning räägivad kõrgest rendist. Wiljandi ja Pärnumaal haritakse linu ning maksetakse ühe naela malmis puhastud linade päält 1 ja kopikut. Töölisi tuleb kokku küll. Mõni Saaremaa linade peremees pakub 1 naela puhtaks tegemise eest 2 kopikat, ning mis arwate, kas keegi hakkab tööle? Ei mitte. Wiljandi mees teenib oma 40 ja 50 kopikat päewas linade töös, aga Saaremaa töömees ei püüa seda mitte kätte, waid teenib ennemini 20 kopika eest päewas ning kui palju ta siis linu malmis teeb, see pole tema asi. Aga kodu on Kaks wanakest. 1 i. wanakest wõtfid nõuks Jerusalemma M Jumalat paluma minna. Üks neist oli rikkas mees, nimega Ehwim Sewelew;  teine waene, Elisei Badrow. Ehwim oli auus mees: ei joonud wiina, ei suitsetanud ega nuusutanud tubakast, kõik oma elu aja kordagi ei mandunud, oli wali ja kOma inimene. Kaks korda oli ta walla talitajaks olnud ja ausaste oma ametit pidanud. Pere oli tal kaunis suur: kaks poega ja pojapoeg oli ka juba naise mees; kõik pere elasid ühes koos. Ise oli ta weel terwe mees, tugema ja sirge kõigiga ja suure habemega, mis 70 aasta wanaduses hakkas halliks minema.  Elisei oli ka mana mees, waranduse  poolest ei olnud ta rikas, ega ka wäga waene, noores eas käis ta wäljas puutööd tegemas, manaks saades tuli ta koju elama ja armastas mesilaste pidamist. Temal oli kaks poega, üks käis wäljas töös, teine oli kodu. Elisei oli lahke ja lustilise maimuga inimene. Jõi waheft wiina, suitsetas tubakat ja armastas laulusid laulda; aga selle juures oli ta tasane ning oma naabritega sai ta wäga kauniste läbi. Ta oli wäikese kaswuga, musta Muga, kähara habemega ja nagu prohwet Elisagi, oli ta pea juukstest paljas. - Ammu lubasid juba wanakesed seltsis minna, aga ikka Ehwimil ei olnud aega; töö ei lõppenud tal ilmaski otsa. Nii pea km üks töö lõppes, oli teine kohe käsil: siin oli tarwis pojapojale naist wõta, sääl nooremat poega soldadi teenistusest  koju oodata, siin jälle uut maja ehitada j. n. e. Ühel püha päewal sattusiwad kaks wanakest  kokku ja istusid palkide paale. Noh wader, küsis Elisei, millal meie üks kord oma tõutust täidame? Ehwim tõmbas kulmu kortsu. Tarwis weel oodata, see aasta on mulle õige raske. Hakkasin uut maja ehitama ; arwafin  ühe sajaga läbi faawat, aga juba kolmas  läheb läbi, ning maja on ikka weel pooleli. Tarwis suweni oodata. Annab Jumal termist, lähme suwel. Mu arwates pole midagi oodata, nüüd minna. Kõige parem aeg kewade. - Aja poolest ikka küll, aga töö poolel, ei wõi nõnda jätta. Miks ei wõi? Poeg jääb lõpetama. Mis tema teab? Ei teda wõi uskuda, hakkab jooma. Sureme meie üks kord ära, siis peawad ilma meieta ikka elama. Nõnda nüüd küll, aga siiski oma silm peremees. Eh, armas naaber! Kõiki töösid ei jõua meie ometi ilmas ära Leha. Minul kodus walmistawad wanad moorid pühade wasta, koristawad maja ja teemad ühte ja teist. Wanema wenna naine ütleb: Pühad jõudwad meil üsna ootamata kätte, et küll nende wastu walmistame, siiski ei jõua meie kõiki töösid nende wastu ära toimetada. Ehwim jäi mõtlema, wiimaks ütles ta: Raha on wähe, ma kulutasin kõik selle maja ehituse pääle ära; paljaste kätega ei wõi ka reisima minna. Niisuguse tee pääle kulub hulk raha ära üks sada rubla. Elisei naeratas. Ära tee pattu, naber. Sinu wara on 10 korda suurem kui minu. Mis sa muidu rahast räägid. Ütle aga, millal hakkame minema. Minul - ei ole ka raha, aga loodan saawat. Ehwim muigas. Ennäh rikkast, kust sull siis seda raha saada on? Kõik maja pühin läbi, korjan nii palju kui on; aga kui puudub, müün üks kümme mesipuud naabrile ära. Ta tahtis juba ammu. Oh, head mesipuud! Hakkad pärast kahetsema. Kahetsema? Ei naaber! Kõik oma elu aja ei ole ma muud kahetsenud kui aga oma patude üle. Hing on ju kallim, kui kõik muu. Noh muidugi, aga siiski ei tea uskuda, ehk tuleb wiga majale. Aga, kui tuleb wiga hingele, see on hoopis halwem. Lubasime minna lähme, tõeste lähme.