temale sell korral annab: 1) tunnistuse ülespidamise-tunnistuse kautsi minemise awalduse üle selle tarwis, et ta säält asutusest,  kus ülespidamise tunnistus wälja antud oli, omale uut tunnistust wõib paluda, 2) tunnistuse, mitte enam kui kuue kuu pääle, mis temal passi asemel on. 25) Ülespidamise-tunnistus, mis surnust järele jäänud, antakse kohalikule politseile. Wiiinane saadab, kui ta surnu suremise kohta tähenduse ülespidamise-tunnistuse pääle kirjutanud, selle asutuse kütte,kesta wälja andnud, kui teda mingisuguste õiguste tõendamiseks tarwis ei ole. Kui tunnistust selleks otstarbeks tarwis on, antakse ta selle inimese kätte, kes teda tagasi on palunud, kohtule aga, kes tunnistuse wälja andnud, antakse surmast teada. Inimestele, kes teiste passide pääle üles tähendatud (artikel 9 ja 10), ei anta siis, kui passi omanik ära sureb, mitte rohkem kui kuue kuu pääle politsei-tunniStuS, mille abil nemad ülespidamise-tunnistuse  wõiwad saada. 26) Sell korral, kui inimene leitakse, kellel seadusliku tunnistust ei ole, sääl, kus seda nõutakse, ehk kelle tunnistuse aeg mööda on läinud, annab politsei temale tunnistuse nii kaua aja pääle, kui uue tunnistuse muretsemiseks tarwis läheb, aga mitte kauemaks  kui kuue kuu pääle. 27) Kui ülespidamise-tunnissuse aeg, mis 26. parag. põhjusel wälja on antud, mööda jõudnud, antakse tema omanikule  politsei poolest iseäralik tunnistus, millega tunnistuse omanik seitsme päewa jooksul oma kodukohta ehk sinna, kus ta tunnistuse saab, peab minema. 28) Inimene, kes mitte artikel 27 nimetatud  aja jooksul oma päris elukohta ei lähe, saadetakse politsei abinõuul sinna. Ärasaatmine sünnib seisuse ehk ameti järele ühe eeskirja põhjal, mis sisemiste asjade ministri poolt on kinnitud. 31) Kaebtused tegewuste ja korralduste kohta ülespidamise-tunnistusteasjus antakse: 1) politsei kohtade, kodaniku- ja käsitöölisteseltside,  kui ka nende kohaste asutuste üle kuberneridele ja linnaülematele, 2) walla ja külawanemate üle  maakonna  ülematele, kreisi talurahwa-kohtusse, talurahwa kommissaridele ja ehk nendele, kes nende asemel on. 32) Ülespidamise-tunnistusesse puutuwad palwekirjad, kaebtused ja muud kirjad, on stempelmargi maksust wabastud. (Pooleli.) Paulile kanget pääwalu. Ometi ei leidnud ta sellepäüle reastust kuskilt. Leena oli küll tema wastu lahke ja armulik, aga sest ei wõinud weel küllalt loota, et ta süda temale wõis tuksuda. Siiski, aru pidi ta sellest saama . . Jah, seda ta pidi! Ta tahtis tüdrukule selgeks teha, kui wäga ta teda armastab . . kui soojalt ta süda tema wastu tuksub . . kui tormilikult tema hing neiu armu järele igatseb . . . Ja seda ta tegi. Ta tegi seda õige mõistlikult. Omaks suureks õnneks leidis ta neiu südames wastu kõla ... ta armastas  teda! Jah, ta armastas Pauli, mitte kedagi teist! Südikas tüdruk ei kartnud ka sugugi oma armastust Paulile awaldada; ta tegi seda üSna arusaadawalt. Ka Paul tegi seda. Nad tegiwad kõik . . aga suud waikifid «eel . . . Oma kõrgemate  ja iseenesest enam lugupidajate auuStajate  wastu oli Leena alati wiisakaS ja kombeline ja kes wäga tema pääle tikkuma kippus, selle waStu Mi ta kalgiks ja hoidis temast eemale. Ainult Pauli meelitust wõis ta kuulda, sinult nendele wõis ta oma lahkeid wastust leida. Teised neiu Hallani auuStajad oliwad küll Pauli õnne Ae kadedad, aga see ei aitanud midagi. Leena HM» sli küll kodus alati lõbus ja lustisine, siiski pidas ta mälisest rõõmust  wühe lugu. WöõraSpidude, marude -ja pulmade pääl kais ta hariva, aga Ml ei mncktanud ta iialge oma wiisakat kombet ja olekut ueude noorte meeste wastu, keS tolle wahest oma meelitawat lahkust kipusiwad  ette walama. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kxrefaarest. 30. Juulil jõudis Riia ja Miitawi peapiiskop Arsseny siia, et Saaremaa Oige usu kirikuid järele waadata. Sadamast, kus teda kohalikud  waimulikud mehed ja politsei ametnikud wastu wõtmas olid, sõitis peapiiskop kohe Õigeusu kiriku, kus ta lühikest kõne pidas, milles ta kirikute järel -vaatamise tähtsusest arhierei poolt rääkis. Järgmistel  kahel päewal, s. o. 31. Juulil ja 1. Augustil pidas ta Õige usu kirikus Jumalateenistust. 31. Juulil sai kõigile kirikusolijatelewäikisiristikesiwälja jagatud. Scllsamal päewal käis ta Kuresaare Õige usu eeskujulise kihelkonna kooli majas, kuhu ka wäikenearw  maalt tulnud küla koolilapsi kogunud oliwad. Teisel päewal, s. o. 1 Augustil oli ristikäik mere äärde, kus mett pühitseti. Pärast seda õhtu poole peeti kõrge waimuliku mehe auks Salongi» pidu söök, millest kõik Kuresaare Õige usu ivaimulikud  mehed, rohkesti siinseid kroonu ametnikust ja ka terwiss weele tulnud wõeraid osa wõtsiwad. 2. Augustil sõitis peapiiskop AnsikülaSse. Tema seltsis oliwad weel üks protoierei ja kaks diakoni, kes sellsamal päewal Riiga tagasi sõitsiwad. 31. Juulil anti linna parkis Kuresaare priitahtliku tuletõrjujate seltsi pasuna koori poolt selle koori juhataja Theodor Krulli kasuks kontsert.  Nimetud kontsert pidi kellu 6 algama, aga et sellsama päewa õhtul Riia ja Miitawi peapiiskop  ArSseny kohases Õige usu kirikus Jumalateenistust  pidas, selle pärast wõis kontsert pärast tähendud Jumalateenistust algada, umbe» kellu 8 ajal. Selle kontserti järele wõime otsustada, et hr. Krulli waew koori juhatamises mitte ilma asjata ei ole olnud. Koor on õige rohkesti edasi jõudnud. Nii kui „Aren«b. Wochenbl." teatab, on meel järgmised talupoja seisusest mehed sell aastal Kuresaares peetud wälianäituse pääl auuhindasi saanud: Friido Trei Pihtlast, Mart Blom Tõllustest, Jaen Brenner Karjast ja Jüri Rottmann iga üks 10 rubla hobuste eest. Mart Aus AeSkast ja Mets Loonalt igaüks 8 rubla warssade eest, Ado Lõhmus Orikülast, Peeter Rahnel Tõllustest, Aleksei Still Karjast, Likrt Rõesast 5 rubla ning Juhan Randak Kogulast 3 rubla hobuste eest. 23. Juuli k. p. saiwad siin kõik Kuresaare linna all tulewad laewad, pääle siinse aurulaewa seltsi „Osilia" aurulaewa „KonStantini", arstlikult üle waadatud. Möndasugust. Keet mata piima joomise eest hojatamiseks jutustawad Austria  ajalehed kahte hiljuti sündinud juhtumist,  mis piima joojate surmaga lõpenud ja see pärast igaühele hojatuseks olgu. Ühe Wiini tohtri noor ja õitsew abikaasa oli ühel wäljasõidul keetmata piima joonud ja marssi selle pääle haigeks jäänud. Kõik arstlised abid ei mõjunud midagi ja mõne päewa pärast suri õnnetu kannataja kange walu kätte ära. Mõni päew hiljem käinud ühe Wiini panga ametniku abikaasa säälsamas  jalutamas, kus ära surnud arsti abikaasagi, ja joonud ka keetmata piima, mis pääle ta marsi haigeks jäänud. Tema haigus kestnud küll kauem, kui arsti proua juures, aga ka temagi pidanud selle tõbe kätte surema, sest piim, mida nad mõlemad joonud, on põrnapõletiku kihwtiga rikkutud olnud. Need kaks märsket sündmust näitawad,  kui ettewaatlik piima joomisega piab oldama, sest et iialgi teada ei wõi, kas lehm, kellelt piim saadud, terme olnud. Keedetagu seepärast piim ikka enne tarwitamist  ära. Ninarätiku tarwitamise mastu tõstawad mõned tohtrid walju kisa, nimelt kaks Saksama tohtrid Or. Jäger ja Scherer. Haigete inimeste ninarätikute läbi saada mäga palju haigusi edendatud, sest et nina rätikus ära kuiwanud haiguse idud säält wäga kesgesti edasi ja teiste inimeste külge minewad. Kõige parem abinõun  selle eest hoidmiseks olla niisugused ninarätikud, mis niiskust hästi sisse wõtawad ja nii odawad on, et nad ühe kordse tarwitamise  järele ära põletatud mõiwad saada. Sarnasid ninarätikuid olla ka olemas. Kuulus Norra luuletaja Bjornsterne« Bjõrnson annab nõuu, et haritud inimesed enam loomulikumale elule tagasi pööraksiwad, päewal tööd teeksiwad ja öösel magaksiwad- Kellu kümnest, ütleb kuulus kirjanik, peaksiwad tuled igal pool kustutatud ja kõik inimesed woodis olema. Selleks otstarbeks peaksiwad uued seadused antud saama, mis kohuseks teeksiwad, et teatrimajad ja kontserti saalid ka sellest ajast kinni oleksiwad ja oma etendusi waremalt algakfiwad. See on mõnus nõuu-anne, aga niipea ei saa haritud ilm küll seda kuulda wõtma. Rahwale. Wennad, õed Srkage! Wõitke ära waenlane! Waenlascl on nimi: miin Wiinast tuleb meile piin. Oh küll hale näha see. Et nüüd rahwas rutuSti Tõttab mastu surmale Ja ka põrgu hauale! Ehk küll selgest tunda see. Et suurt kahju tõesti Rahwale siin ilmas toob Wiin, ja õnne ära wiib. Siiski wiina juuakse Jgapäew «eel julgesti. Aga wiina joomine Saadab annetusesse! Sest oh wennad ärkage, Wõidelge siin truuisti Wiina wastu iga päew. Tasutud saab teie waew! Rahwas wiimaks tunda saab. Et wiin hukatusse a'«h Nende ihud hinged ka. Wiina joomist jätwad ka! I. 33. Saarl a n e. 1894.