Saarlane UM KltSldine xiiitikll «jalchl ma- ja liaiirihwalt. MM X- 3S. Teisipäewal, 9. Augustil 1894. XI. aastakäik maksab: Pooles aastas 1 „ 33 „ Ilmub igal loksrpeie»vcrk. „Saarlafe" toimetus ja iväljaandinini  Kurcsaarcs kaubauulitsas nr. 1?. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab A kop. -4 Uus passiseadus hakab 1. Januaril 1895 a. igal pool riigis, pääle Poola kuningriigi kubermangude, maksma. Et see seadus igal ühel iga» päewases elus wäga tarwilik on, selle pärast arwame, et meie lugejad sellega rahul saamad olema, kui meie nimetud seaduse „SaarlaseS" EeSti keelses tõlkes ära trükime. Ruumi puuduse pärast aga jätame need artiklid, milledel mingisugust tähendust meie kohta ei ole, wälja. Enne kui aga passiseaduse ära trükime, anname Kõigekõrgemalt poolt 3. Juunil f. a. kinnitud Riiginõukogu hääks-arwamise tähtsamatele  artiklitele passiseaduse üle ruumi. 111. Seaduse määrused passide üle saamad  maksma jäetud: 1) nende inimeste juures, kes tegemas sõa- ehk meremäe teenistuses  on, 2) Wenemaal elawate wäljamaa alamate juures, 3) nende juures, keS Väljamaale  lähemad ehk säält tagasi tulewad, 4) Soomemaa elanikude juures, 5) Rooma- Katoliigi waimuliku meeste juures, 6) wõõra maa inimeste juures ja 9) nende juures, kes adminiStratiiwi walitsuse kohtade kordaseadmise  järele politsei järelwaatamise all on. IV. Kohaliste seaduse määruste muutmiseks,  täiendamiseks ehk mahakustutamiseks saab määratud: 1) Küla elanikust, keS passi raamatute pääl wälja» on, ei wõi ilma nende tahtmata  mitte enne kogukonna ametite pääle walitud saada, kui üks aasta neile paSsi raamatute wälja andmisest möödas on, ja siis meel ainult sell juhtumisel, kui teisi inimesi mitte wöimalik ei ole tähendatud ametide pääle panna. 2) Kroonu-, kui ka era-õpetus-asutuste kaswadikudele, milledel kroonu õpetus asutuste  õigused on, antakse nende asutuste  walitsuse poolt ilma maksuta tunnistused,  mis ülespidamise tunnistuse asemel saamad olema. 3) Mustlastele saab tingimata, nii hästi neis kohtades, kus nad hingekirjas seisawad, nõndasama ka teistes riigi kohtades ühest kohast teise ümber hulkumine ära keeltud. Nõndasamuti ei anta neile luba olgu kus tahes, laagris olla ehk ajutilisi putka wõi telgi sarnaseid elu hoonest  ehitada. Mustlased, kes selle seaduse täitmata jätmises süüdlased leitakse olema, saadetakse politsei korda seadmise läbi nende alatis elukohtadesse tagasi, kust neile kahe aasta jooksul wälja reisida ära keeldakse; kõik nende poolt ehitud ajutised eluhooned, nõndasama ka kõik material, millest need tehtud on, saamad politsei läbi ära hääwitud.  4) Inimene, kes selles süüdlane on, et ta ülespidamise tunnistuse saamise juures sellele asutusele, kes talle selle tunnistuse annab, meelega waletab, et tall niisugust tunnistust ei ole, langeb nuhtluse seaduse raamatu (1885 a. wäljaanne) 943 paragrahwi  esimeses jäuS määratud nuhtluse alla. 5) Inimesed, kes ülespidamise tunnis- tuste seaduse § 29 põhjusel waStutamise alla heidetakse, käiwad selle rahu ehk linna kohtuniku, maakonna ülema ehk walla kohtu otsustamise alla, kelle jäuS- ehk nngkondaS nende inimeste alaline elukoht on. X. Inimestele, kes enne selle seaduse wälja andmist ülespidamise tunnistuse määramata  aja pääle on saanud, lubatakse neid künni 1. Januarini 1897 a. tarnutada, kes aga määratud aja pääle saanud kuni nendes tähendud tähtaja lõpuni. Uus passiseadus on jägmine: Esimine päätük. Üleüldised määrused. 1) Ülespidamise tunnistus on tõenduseks, kes inimene on, kui ka selle õiguse tõenduseks,  et tal luba on oma alalisest elu kohast ära minna, neil kordadel, kui see õigus tõendatud peab saama. 2) Alatiseks elukohaks peetakse: 1) mõisnikude,  kroonu ametnikude, auukodanikude, kaupmeeste ja waba ametnikude juures see koht, kus kellegi!, kas teenistuse, ameti ehk liikumata waranduse läbi majapidamine on, 2) kodanikude ja käsitööliste juures linn, alew ehk asutis, mille kodanikude ehk käsitööliste seast nemad on, 3) maal elawate juures kogukond ehk wald, kuS nemad hinge kirjas seisawad. (Pooleli.) Ilu ja süda. 5 K. Lõiken i uudisjutt Wait lurjus! hüüdis Preedik wihaselt. Kasi aga üles ja tee need räbalad samblatcst puhtaks ! Ega sinu kaela» luu nii kallis ei ole! Mina küll senna ei tule, maid ma wiskan sinna põõsaste warju pikali ja waatan päält, et sa mitte laiselda ei saa. Ei Preedik, sina pead ka puude otsa ronima ja tööd tegema, muidu saab isa sinuga kuri olema! Ei Bgugi; sina pead kiiresti õunapuid  samblatcst puhastama ja pärast ütleme, et me' seda mõlemad teinud oleme. Kas kuuled? Ja-jah, kuulen küll, et sult waga kenad pettuse plaanid peas kihawad! Aga mis teed sa siis, kui isa häkitselt aeda tuleb ja sind põssa äärest leiab ? Ära lorise poisike! Kasi aga puu otsa, ja tee Lööd edasi, muidu annan sulle marsi keppi tunda! Mis isa küll aeda peaks — HäS küll, siis lähen ma üksi! Aga kui isa küsib, miks meie nii mähe õunapuid  puhastanud oleme, mis siis? Mis siis? siis? siis? osatas Preedik. SnS ütleme, et sina hooletu vled olnud' Haha, siis oled sa wäga mõistlik päewawaras ja maletaja! hüüdis Paul wihaselt. - Mine siis ja maga oma laisa tujud wälja ja pärast mine ja wala omad maled isa ette! Preedik tõmbas kepi kätte ja tahtis Pauli kallale jooksta, aga see oli juba kõrgel puu otsas; kepp sai küll meel järele wisatud, aga okste pärast ei saanud see teda trehwata. Oota küll ma seda isale kaeban ! ütles Paul. Sa ei tohi seda mitte teha! kas mõistad? hüüdis Preedik hambaid kiristades. Paul ei wastanud enam midagi maid tegi oma tööd kiiresti edasi. Preedik otsis omale kõige mõnusama põõsa taguse ja heitis sinna magama. Kui ta himmu magamisest täis oli, siis hakkas ta aeda kaudu muidu lonkuma, pilkas ja naeris Pauli tema töö juures, läks ka wahel muidu kombe järele puu otsa ja tegi mõne sugust wallatust, aga Lööd ei teinud ta mitte märki. Kui wiimaks õhtu käes oli, siis oli Preedik nõndasama päewamees, nagu Paulgi, sest et see midagi Preediku laiskusest ei rääkinud. Nõnda läksiwad mitu päewa mööda, aga Preedik ci olnud meel sambli idugi puude küljest ära wõtnud. Nüüd aga tuli Juhan ühel päewal ise aeda poiste tööd üle waatama ja leidis Preediku parajalt põõsa äärest. Kuule Preedik, mis sina siin teed? küsis ta järsku ja waljult. Mi—mi—minu kõht walutab, —> kogeldas Preedik ja kargas kohkunud näuga maast ülesse. Sooh; oled sa siis ka palju õunapuid  samblatest puhtaks teinud! Jaah, ikka olen isa! Näita mulle neid puid! Preedik wahtis ühte ja teist puud, mida Paul juba puhtaks oli teinud, aga ei usaldanud  ühegi pääle just näidata. Aga kudas neid puid nii mähe on puhtaks tehtud? küsis isa. Näitab ju nagu oleks siin ainult ühe waimu töö. Paul see üleannetu koer on nn hooletu, et tema tööst midagi wälja ei tule maletas Preedik. Ta laiskleb päewad otsa puude otsas ja ei tee minu sundimise pääle ka midagi! Ära maleta poiss ! hüüdis sell silmapilgul Leena, kes praegu aeda oli astunud. Sina ise laiskled ja wedeled künni Paul üksi tööd teeb! Mina olen mittu korda sind näinud põõsaste wcchel magawat ja siis wahel aeda kaudu muidu hulkuwat. —- OnS see tõsi Preedik? küsib isa. Ei ole; Leena waletabl Isamaalt. Kuresaarest. 24. Juuli k. p. pidi fiin wõidu purjutamine olema, mis aga kange tormi pärast pidamata jäi. Sellsamal päewal taht-