oma lahke käega ometi paar sõnagi maotuseks.  Muidu halab minu eluõnn hoopis kustuma ja ma kardan, et Teie minust mitte midagi lugu ci pea. Mina tõutan Teile kõik anda ja Teie hääks kõik teha, ct Teid aga nii õnnelikuks teha. kui wõimalik. Ma tulen Teie ette ja palun Teie kätt lubage seda mulle! Üks ainus sõna Teie poolt ja mina olen arwamata õnnelik. Tehke seda rõõmu mulle, kallis Leena ! Mis armas oleks mull. Teie kae körwal kõndida! Mis armas oleks mull, Teie rinna najal hingada! Aga Teie peate oma armu minu eest lukkus! Teie lasete mind armu haiguses kibedat  walu tunda ! Mis küll kallikene? KsS minu armastus Teile mitte sugugi ei meeldi? Kas ei wõi ma Teid mitte õnnelikuks  tehs t- — Õh see oleks mulle mälus! Otse surmaw oleks see! . . . Aga ma palun Teid ikka wccl ja loodan, ct Teie minu palwct wiimaks ikka kuulda wöttau. Paluma ootuse ja igatsusega jään ma jällegi Teie lahke wastuse päale ootama. Teie tr»» ja alandlik Mihkel Armweld." Leena pani kirja käest ära ja langes jälle sügama Mõttesse. Ta näis praegu nii kahemahcl olcwat; kummale ta müüd pidi kirjutama. Weel wiimane silmapilk kahtlust MS tõstis ta järsku ja uhkelt ML ülcsse, kirzaiaS rmtu kirja malmis, pani ümariku sisse ja kirjutas adrcssi: "--'-kel Armwcldtle ..." ja nõnda edasi. Paul osi unustud ... (L»rg tuleb.) Kulda kuuleme, kirjutab „Arens. Woch.", on Saaremaa kreisi talurahma asjade kommissar 10. Webruaril üle wäikse iväina ehitama tammi silla tõõd ülemaatanud, kus juures näha olnud, et see kõigeparemal korral edasi läheb. Muhu saare poolt on juba 110 sülda tarwilikuS kõrguses  ja 80 sülda «veepinnani malmis tehtud, Saaremaa ja nimelt „Kindclaida" saarekese poolt oga S 0 sülda. Nõnda on juba nüüd üle sügawama  ja hädaohtlikuma koha mindud. Töö läheb pitkali edasi, sest et «viimasel ajal lumetuisud  ja 29 tolli paksune jäekord raskeid takkistust walmistasiwad. Need, kes oma silmaga seda tööd on näinud, tõcndawad, et läbiraijutud jäe wülja kiskumine töö tegitajatele suurt waewa maksab: luine tuisud selle waStu takistaivad kiivide kokku wedamist. Tamini täitmine, iseäranis sügawamatcs kohtades, on wacivalt nähtum, ehk küll malmis tehtud tammi silla pääle ehituse tarwis kokku meetud kiivid maha on pandud. Sellest mõib arwata, et tammi täitmist sugugi ci ole oodata, ehk, kui see peaks ette tulema, siis wäga wäiksel armul. Tammi ehitusega ühtlasi saamad ka postid käsipuude tarwis maha pandud. Kuresaare St. Laurenti Ew. Luthcruse kiriku aruande lehe järele toome meel selle kiriku kohta mõned teated: 1831 a. jooksul on sündinud: EcSti koguduses 16 poiss- ja 14 tüttarlast ja Saksa koguduses 14 poiss-ja 8 tüttarlast, surnud: EeStikogudeS  S meeStcr- ja 16 nacSterahwast ja Saksa koguduses 12 meeste- ja 16 naesterahwast. Nõnda on siis üleüldse St. Laurenti koguduses 52 last sündinud ja 50 inimest ära surnud. Surnute seast oliwad 2 meeste- ja 2 nacstcrahmasl pääle 80 aastat manad: wumaSlc seast üks koguni 90 aastat. Laulatud saanud 1894 aastal: EcSti koguduses 7 paari ja Saksa koguduses 13 paari. Koguduse liikmeid olnud 1894 a. EcSti koguduses  800 meeste- ja 1018 naesterahwast kokku 1848 liiget ja Saksa koguduses 608 meeste- ja 731 naeSlerahivast kokku 1339 liiget. Huwilaw nõudmise asi oli 23. Webruaril Saaremaa ülemas talurahwa kohrus otsustamise all. Asja lugu on järgmine. W. kihclkondaS kaubelnud kaks meest F. W. ja M. K. lihaga, mida nad ka sagedasti linna müüa toonud. Minemäl kcwadel teinud nad aga eneste wahel maha, et üks neist F. W. lihaga kauplemise täiesti maha jätab, mille eest M. K. temale iga nädala 20 naela liha peab andma ja pääle selle iga tapetud looma päält 50 kop. maksma; keS sellest kaubast taganeb, maksab teisele 50 rbl. See kaup pidanud Jünpäcwast künni Mihkli paewani maksma.  Nüüd aga saatnud M. K. Jaanipäeiva ümber J. W-le halba liha, mida wiimane mitte wastu ci wõtnud ja sellepärast kauba ära rikutud ütles olcwat ning M. K. käest mahateo järele 50 ja kahju tasumist 10 rbl. nõudis. Paale seda ei olla ka M. K. temale iga tapetud looma eest mitte 50. kop. maksnud. Kohtu ees tuli aga awalikuks, et saadetud liha mitte halb ci olnud ja et M. K. tähendatud 50 kop. maksmist iga tapetud  looma paalt ära pole salgamid, ning nõnda kaupa mitte rikkunud ci ole. Selle pääle tehtud kohtu otsuse järele sai F. W. nõudmine tühjaks mõistetud. Kuida siii „Olcwikule" kirjutakse, pidada meie tutiawa kirjaniku Kaarma õp. hr. F. Ederbergi sulest eeStulcwaks sügiseks jällegi üks kirjatöö ilmamaa. Jääme rõõmuga ootma. Kuida kuuleme, olla see M. rvalla noormees,  kes linna teel oma jalad ja ühe käe ära külmetas, laatsaretis ära surnud. Karskuse seltsis saada Naswa segakoor 3. Lihawõlte pühal laulma. Kärlalt. Kuulus kiriku waras Laurson, kes selle aaSta algul Saaremaale jälle tagasi tuli, on nende päcwade sees ära surnud. Tema surma üle räägitakse mõnda. Nõnda on juttu kuulda, et enne surma keegi temalt küsinud, palju ta ka pattust ilmas olla teinud. Sellepääle waStanud surija, et ta mingisugust halba ei ole sünnitanud.  Ta wõtnud ainult säält, kus palju ja andnud sinna, kus mähe olnud ja muud midagi. Üleüldse tahtnud ta kõiki inimesi waranduslise jõu poolest ühesuguseks teha. Ka räägitakse, nagu oleks Laurson enne surma amaldanud, et temal mõnesse kohta mõni hää tuhat rubla mammonat igawcsti marjule jääda. Mustjalast. Kiriku külas A. talu» suri ühe pacmaga 3 inimest kaks kaksikut last ja 7» aastane pere isa ära. 22. Webruaril sängiti surnud igaivesele unele. Kaksikud lapsed on ainult 3 kuud elanud. Kurba pilti malmiStas  waatajale see silmapilk, millal kolm surnut korraga majast wülja kanti. Õhtul 16. Webruaril põles Järise külas ühe wabatniku elumaja kõige kraamiga ära. Pereisa oli ühes pojaga sell õhtul wälja läinud pojale „elu seltsilist" otsima, ainult üks alaealine tüttarlaps jäänud kodusse. Wargate kartuse pärast kandnud ta kõik kraami aidast elamise  majasse. Sellestgi tuli, et kõik kraam tule roaks sai, üksnci see jäi üle, mis õnnetuse osalistel  sell korral ihukatteks olnud. Nõnda oli siit nooremehe „kaasakese" leidmise rõõm suureks kurbtusekS muutnud. Mustjala mees. Ansikülast. Nende päewade sees sünnitanud keegi neiu ühes mõisa rehcs lapse, keda ta sinna maha jätnud ja ise ära läinud. Sääl wõtnud külm wäikese ilmakodanik» elu ära. Külma süda» mega lapse ema kes ennast ju muidugi selleks nimetada ei tahtnud on juba awalikuks tulnud ja saab ka oma teenitud palka kohtu käest leidma. Õhtul S. Webruaril tulnud keegi W. E. ühe 12—13 aastase poisiga ühet H. kõrtsist koju. Et kõrtsi joogist süda mesiseks jäänud, oliwad nad tee pääl arwama hakkanud, kust ka „soolast" natuke saaks. Poisi jõmpsik, enne ka juba tuttaw „nuuSkija", ütelnud et J. külas J. pere suunas mis clatismajast kaunis hulk maad eemal seisab, lihad kuiwamas olla. Sinna olid ka meie koks kõrtsi sõpra läinud ja käppanud säält mitu liha tükki ära, milledest üks osa kohe keha kinnituseks  ära kulunud. Ülejäänud liha oliwad nad mitmesse kohta ära peitnud. Jäljed häwitanud nad sauna ees luuaga ära. Teisel püewal oli Torgu wallamanemal korda läinud ülemal nimetud  wargaid uurimise teel üles leida ja neid Möndasugust. suur jalg. Parma herzog Aleksander  oli piik, tugew mees ja ime-suurte jalgadega. Kui ta ühel päewal Rooma uulitsatel edasi wantsis, tuli tal üks naesterahmas wastu, imcw laps käe pääl, ja palus armu-annet. Herzog sammus aga naesest tähelepanemata mööda. Naene kordas oma palwet ja lisas siis juurde: „Kui Teie mulle raha ei soowi anda, siis kingite ometi oma teine king mulle!" hüüdis hertzog. „Minu kinga soowite Teie! Mis tahate sellega püüle hakata?" „Pruugin oma lapse hälliks!" oli mastus. Arstide palk Isi. aastasajal. Kui raske Isi. aastasaja esimisel poolel wäikeste linnade arstidel oli ennast oma ameti waral elatada, näitab järgmine lugu ühe arsti elust, kes aastal 1538 Preisimaal Ragniti linna elama asus. Et wähegi oma eluülespidamist  leida, andis ta herzogile palme kirja sisse, et see temale prii korteri ja ka luba annaks ühte napsipoodi asutada ja oma elajad ilma maksuta herzogi karjaga ühtlasi söödamaale saata. Herzog laskis tale ühe majakese elukorteriks kätte juhatada ja nimelt pärisomadufeks, aga selle kohusega, et arst ! igal aastal Rognitis olema maja eest pidi ühe marga lrundi-üüri maksma. Viinapoe  asutamiseks ja karjamaa mak'uta tarwitamisels  lubamisega oli herzog juba palju wisam ja kitsini, ehk küll arst oinalt poolt oli ennast pakkunud lossis elawat peret haiguse ajal ilma maksuta rawitseda. Ka anti arstile nimelt teada, et ta oma tohterduste  eest üksnes „ parajat hinda" nõuda tohib ja lossis ühtegi haiget ei tohi arstida ilma päüliku teadmata ja lubata. Aga selle eest, et ta sääl üleüldsi oma ametit tohtis pidada ja ta eluülespidamise kergituseks,  sai talle meel kohus pääle pandud et ta lihawötte pühadest saadik kuni Mihkli päewani igal nädalil pidi lossis mhe päewa wilja ümber kühweldamise juures abiks Mma. mille eest talle söögiks ja joogiks sedasama pidi antama, mis teistelegi wacwa nägijatele tasuks oli määratud. Suure Inglis riigimehe Disraeli lord Beaconsfieldi seltskonnas tähendas kord keegi naestepõlgaja, et selle „igawesti naeseleku" oleku kõige taltsutamatam omaduS olla isemeel. „Seda Teie arwamist pean paraku küll õigeks tunnistama," arwas Beaconssield, „olen seda oma enese kaasa juures näinud, keda ma muidu wäga auuStan.  Minu abikaasal on palju häid omadusi,  aga tema isemeel on ka õieti tubli. Esmalt ci tahtnud ta oma nianadusega sugugi mitte kolmekümne aasta sisse saada, ja sits maksis see mulle jälle aastaaegseid tülinaid, enne kui teda sellest wälja sain." Sa pilkad mind . . . Plikad mind, ei olen karske EI wilna õlut ma ei joo Ku-.d waam riie. et sull' endal' dtecd joogid pilk'inist kord ei too. 55 11 S aa r l a n e 1895