Neiu nägu läks ikka punasemaks ja tõsisemaks, aga ühtegi sõna ei tulnud tema uultele. „Mis on sull siis nüüd mulle sellepääle wastada, neiu?" küsis Tõnis tõsise näuga ja alandliku häälega. „Mis on mull siis sinu poolt loota, kas rõõmu, wõi kuivastust?"  Ei wastust. ~Ütle ometi üks kord, Liisu! Ära lase mu südant lõhkuda! Halasta minu pääle!" Wiimafid sõnu rääkis Tõnis wabisewa häälega, nagu üks, kes kartuse ja lootuse wiimse tipu otsas seisab. „Kui sull mulle muud rääkida ei ole, siis palun ennast nüüd kohe rahule jätta!" ütles neiu wiimaks mahalöödud silmil ja wähe kärisewalt. Nagu wälk mödusiwad need sõnad Tõnisesse;  siiski ei tahtnud ta sellest midagi märkada lasta. „Siis ei armasta sa mind mitte Liisu?" küsis ta suure pääliskaudse rahuga. „Ei!" sosistasid neiu uuled ivaewalt kuuldawalt. „Siis põlgad sa mind?" „Ei ka mitte! Mull pole midagi asja sind põlata. Ma wõin sind sallida, auustada  ja armastada, kui iga teist auusat inimest, aga mitte karwa wäärtki rohkem." „Aga mina armastan sind nii pala» walt —" „Senna ci wõi mina midagi parata; ma ei wõi sind armastada!" Need sõnad leikasiwad nagu nuaga Tõnise südamesse, aga ta püüdis siiski ennast kindlaks teha. „SiiS armastad sa ometi ühte teist, Liisu ?" küsis ta edasi. (Järg tuleb.) kraami on ivarastatud. Hilja aegu kadunud ka üks hobune ära, mis nüüd Jaani kihelkonnast, Pahila külast olla leitud. Seda arivetakse aga mõne rumala noore mehe süüks, kes tahtnud kuhugile pulma sõita ning wõtnud siis teise peremehe  tallist ilma lubamata tema hobuse ja ree. Jaanist. Ka säält ivarastatud ühel peremehel  hobune ühes saani ja riistadega ära, mis 100 rubla wäert olnud. Hobune olla pärast Pärnu ümber ühe Suuremaa mehe käes nähtud, mida aga ometi kätte pole saadud, sest et mitte kindlat teadust ci olnud. Tartust. Ambla kiriku pääle seati 10. Webruaril sinna kutsutud uus õp. J. Wilberg ametisse, kus juures üli suur rahivahulk nii Eesti kui Saksa kogudusest osawõtmas oli. Pühalikku toimetust talitasiivad kindral-superintendent Hörschelmann  ja õp. W. Grohmann Tallinnast ning Gebhardt Järwa-Jaanift. 31. Januaril õhtu möllas Hiiumaal jälle kange torm, mis sügisesest sugugi tagasi ei jäänud. Suur hulk puid on pooleks murtud. Sellsamal õhtul läksiwad 3 Saarlast üle wäina. Solale kõrtsus oliwad nad enne tublisti wa kibedat pruukinud. Tee pääl oli üks 19 aastane noormees  maha jäänud ja ära surnud. Jälle iviina tõõ! Peterburgist. Pealinna suure karskuse-seltfi poolt arvatud theemaja on õige ruttu suurt järeldust näidanud. Ehk küll uus asutus kesk joomakohtade wahel seisab, on ometi rahiuaS sellest nii rohkesti osa wõtma hakanud, et iga päcw selles S rubla eest theed ära kulub. Teenijate arw on mitmekordne, kui hakatuses. Et thee lorival sääl ka söögi-poolist saada on, teeb osawvtmist  seda enam sooivitaivaks. Ja ka waimutoidu  eest on hoolitsetud: Rohkesti käsulise sisuga kirju on siial saadawal ja pnälcgi peetakse sääl nüüd õpetlisi ettelugemist. Hirmsa jooma-haiguse wasta on uuest asutusest aegapidi suurt abi loota. LöO puuda puhast kulda toodi jälle Irkutskist pealinna. Saatmas olimad kolm salka soldatid. Peterburgis on, teatatakse Riia Weue lehele, raha meeste seas suur ettemõte käsil, millel rahwa waranduse kohta tähtsust on. Nad tahawad seltsiks kokku heita, et wtlja wäljamacile saatn> i st suuremal jõul ette wõtta. Põhjuskapitaliks saada 75 miljoni kokku pantud ja seltsi arud iga sadama linna seatud. See on iga mehele selge, et kui nii suure jõuga asja pääle hakatakse ja mõte teoks saab, siis see wiljahindade kohta mitte mõjuta ei jää, uimelt, et selle läbi wäljamaa agentide tööle piiri pannakse. Rarwast. „Wirmalisele" kirjutakse ühe kõlbmata  teu üle, mille juures jällegi wiinawaim süüdlane on, kes inimese mõistuse ja häbitundmise riisub. Pühapäemal 4. s. k. p. juhtufiwad Jwani pool üks neiu ja meestcrahmaS uulitsal wastastiku, kus juures meestcrahmas neiu kinni pidas ja selle käest laenatud 4 rnbta nõuudis. Naisterühma küsimise pääle, millal ta tema kaest raha olla laenanud, tõmbas mees mandudes kübara neiu peast ära, wtskas selle mastu maad, wõttis pärast ittesse ja läks kübarat enesele kaenla alla pistes oma teed. Naisterühmas tõmbas rätiku üle pea ja läks ka rahulikult omale poole. Et kedagi politsei ametnikku nähtama! ci olnud ja minul ka asja mõera tüli sekka ennast segada ei olnud kuna neiu ka appi ei kutsunud, siis jäi asi seekord niisamuti. Muud kui miin oli jälle ühe hnbitundmata  teu juure teinud! Wäljamaalt. Saksamaalt. Noore keisri politika püüe, mille kordasaatmist ta kindla hoolega püüdis, on küll nurjas, wähcmaSti esiotsa, see on ta sõbrustamine  Prantsus e m a a g a. Ju oli asi kaunisti edenemas, sääl aga kihutasiwad tutwad märatsejad, nagu Deroulede, Laur juc. Prantslaste kergesti äritatawat meelsust, nendele meelde tuletades,  kuda Saksad Prantslastele kahju ja häbi saatnud, nii et nende „auu" sugugi ei lubada. Saksamaa mastu lahket nägu näidata. Ning muutlikud nagu Prantslased on, oli mõne päemaga asi hoopis teise külje pööranud. Prantsuse kunstnikud  tunnistastioad üks teise järele, et nad Berliin näitusele ei tule, mis muidugi Saksamaal palju paha meelt teeb. Pika ninaga peawad Sakslased oma sõbruStamise katse juurest lahkuma ja kergesti wõib tulla, et sadade aastate wanune waenluS Saksa ja Prantsuse wahel lepltuse katse läbi meel enam õhutatud saab. Et noor keiser oma lootuses nii petetud sai, on tale halb küll. Kanadast. Sääl oli Springhilli söökaewanduses  gaasiplahwatuS, kus paale 1000 töölist sees oliwad. Seni on 75 surnut su leitud, karta aga on, et neid palju rohkem on. Afrikamaalt. Afrikas on nüüd waenuwanker  jälle wecrcmas, olgugi selle maa kohaselt pikkamööda ja kääksudes. Kahes paigas on Europlased  jälle Afrika mustade ja pruunide poegadega  meriselt kokku puutunud ja mõlemates wõidu kodu wiinnd. Suudanis hakkaivad Inglased oma abiliste EgiptlaStega ühes jälle edasi tungima ja Mahdilasi eemale tõrjuma, kes mõne aja eest terme Suudoni oma kätte kiskufiwad, milles siis Inglased neid takistada ei suutnud- Hakatus on selleks hea tehtud: Mahdi ülema Digma salgad on karedas lahingis laiale pillatud, 700 nendest maha löödud, selle xääle Ta kari linn kerge maewaga alla heidetud ja sääl palju saaki saadud. Jtalialased on jälle ka oma asumaal AbeSfinias  ühe kodurahwa waenulise salga, kes nende piiridesse tikkunud, tagasi löönud ja püüle 200 nendest maha. Oma kahju ütlewad õige ivaikese olewat 2 surnut ja 9 haawatud. Jaapanimaalt. Jaapanimaa surnute ärapõletamise  kohta toob „KZln. Volksz." järgmise teate: Surnukehade ära põletamine on Jaapanis nii edemaks moodiks saanud, et rahwa tcrwise ja maahoidmise scisupaigast waodates, see peaaegu üsna laitmata edenemine on. Pealinnas TokioS on kuus põletamise ahju, milledes umbes kolmas osa surnukehast ara saab põletatud. Aastal 1888 sasivad 34,437 surnust 11,020 ära põletatud, teised maha maetud. Nüüd läheb põletnwats arm suuremaks, sellest saadik kui linnas surnute matmine ära on keelatud- Puusärkidc määrtusc järele ou kolm põletadawate klassi. Hinnad on 8, 4 ja 2 rubla surnukeha päält. Kõigeparcmad põletamise ahjud on enamiste Aktsia seltside käes ja tarmitamad  wäga mähe puid. Oh palu, palu! Kui nägin sn silmade süüta sära Zi Ma närtssivat nooruse õiekuul Kui nägin, kuis woornse päikse ära j Nii põlgwalt tõrjus sn waklatn huul Siis tundis mn süda hirmsamat walu Ja hüüdis mull piinal: „OH palu, palu!" Ma maitsemas kohas pasiind kaua. Ei ole ka see mull' waigistam troost Mu süüta südame tundmus haua On samsid su woornse surma loost —! Oh näitsiku taema määd sulle nui walu —. Su süda kord hüüdku: Oh paini palu! L,. Peinsr. Ülesanne No 7 seletus. 1) Amsterdam. 2) sõrmus. 3) Seenes.  4) Leem. 5) Põllumees. 6) Noot. 7) Piip. 8) Helene. 9) Eesti. 10) Peet. 11) Küla. 12) Jänes. 13) Rootsi. 14) Kannus. 15) Papp- 16) JütS. 17) Pois. 18) Ai. 19) i. Wõeral pinnal. Mh isamaa, ei muuda Su pili mu silma ecS, Ei unustada suuda Sind oma maimu ees! Kus ou mu isa, ema Mu truuid meunad, õcd? Kes unustab neid ära Sell' südames on Md. Oh kaasik, sinu kohin Mu kõrwul heljub meel. Kus kondi Me tohin Su Litsima aasadel. Ei laulda enam sulle. Nüüd suuda minu hääl. Sest wõeraS ikke mulle Nii litsub rinde Pääl! - Kuid jäädsival Pilgul maatan Su poole isamaa Ja tcrwitusi saadan, Sull õhtu õhuga. sinuta. I.kinsr idk 9 Saarlane, 1891.