See on küll asjata mure, armas ema, ütles JuuliuS, „ aga siiski — wanema sõna ei pea põlgama täidan ma sinu soowi." Nende sõnadega wõttis ta oma kahe rauaga püssi ja läks uksest wälja. Mägi, kus ta otsa ronima pidi, oli järsk ja kõrge, nõnda et senna otsasaamine sugugi kerge ei olnud; Juulius aga, kes igapidi osaw ja tugew oli sai sellega üsna hõlpsasti malmis; marsi oli, ta mäe harjal ja laskis waatust üle madala puude ja põesaste käia. Oö oli wäga kena ja soe; tähed hiilgasiwad  selgeste, kuu paistis hõbedaselt maapinna  ja kaljude pääle ja kerge tuule õhk liigutas puie latwu. Ümberringi oli kõik waikne ja tasane, kõik loodus näitas üsna ilma eluta olewat.  Üksi Ätna harjalt tõusis aeg ajalt suitsu ja kuuldus nagu tasane urin alla, mis mõne korra woolaja oja kohina alla hoopis rauges. Tükk aega waatis Juulius kena looduse pilti, siis jäiwad ta silmad häkitselt Orange kaljude pääle seisma, kust mahelt Tondi kuristik, must ja pime, nagu põrgu uks silma paistis. Ka sääl jäi kõik waikseks ja mitte Vähematki märki ei awaldanud, et sääl midagi elusat mõis pesitada. Nürimalt ja tungimast wohtisiwad Juuliuse terased silmad iga miimast põesa mähet wõsastikus, aga sääl oli ja jäi kõik liikumata. Praegu tahtis ta jälle mäest alla ronima hakata, kui häkitselt üsna maja lähedal wõsastikus ühe liikuja kogu nägi paistwat. Ehmatus ja uudis himu sundisiwad teda terasemalt senna waatama, aga ta ei eksinud mitte: põesaste mahel liikus nähtud kuju pikkamisi edasi; see wõis üksi üks inimene olla. Nagu wä lk oli Juulius mäeharjalt kadunud julge südamega ja külma werega, püss winnas käes, tormas ta wõsastiku poole, mõteldes, et sääl mõne waritseja rööwliga tegemist saab olema. Waewalt jõudis ta senna, siis oli ka enne nähtud kuju temal juba silmade eeS; see oli tõesti üks inimene; ta kõndis tasakesti Juuliuse maja poole. Seisa!" müristas sell silmapilgus Juulius. „Kes sa oled ja mis sa otsid siit?" Nagu kinni nõelatud jäi see inimese loom seisma; midagi wastust ei tulnud kuuldawale. Kes sa oled ja mis sa otsid siit? kordas Juulius uuesti. „Wasta, ehk ma, ajan sulle, kui ühe Pentsaloona sala uurijale, kuuli kehasse!" Armu! kogeldas üks tasane naisrerahwa  hääl. „Ma ei tahtnud teile midagi kurja teha; halastage minu pääle!" Imestades laskis Juulius oma püssi, mis ta üles oli tõstnud, jälle maha wajuda ja waatas rääkija pääle, kes pilkamist temale lähemale astus. Wiimaks astus ta koguni Juuliuse juure ning imestades nägi see nüüd, et see üks noor ja wäga ilus tütarlaps oli, kellega ta oma rööwli kometid oli mänginud. Andke andeks; see oli eksitus, et teid nii wäga ehmatasin, palus Juulius wabandades. Minul pole teile midagi andeks anda, ütles tütarlaps, ägedaid pilkusi Juuliuse pääle saates. „Palju enam oleks teil mulle andeks anda, et teid teie rahus eksitasin." Ärge kulutage ilma asjata oma kena sõnu? ütles Juustus naeratades ja auupaklikult kena neiu ees kumardades. „Meie rõõmustame  alati, kui meile wöerad ja päälegi weel kenad wöerad julztuwad tulema, nagu teie tõesti olete. See on jo siin üksikus kohas wäga lõbus ja aruldane; aga see pagana Pentsaloona hirmutab meid mi kaugele, et omad wöerad sagedasti halwasti peame wastu wötma. Seda nägite jo praegu ise, aga mis teha? niisugusel kurja aegadel peab inimene igapidi ettewaatlik  olema. Aga wabandage, et oma nõudmistega wäga äge olen kas tohin tääda, kellega minul see auu rääkida on? Kust teie tulete ja mis lugu teiega on juhtunud? —Ma palun teid, ütles tüdruk nõdra häälega, ärge piinage mind praegu mitte oma küsimistega, sest mina olen wäga nõrk ja wasinud Mina olen üks õnnetu põgeneja; mind saab taga aetud ja otsitud! Halastage minu pääle ja wötke mind oma warju ja kaitsmise alla! Hiljemine peate kõik kuulda saama; nüüd aga palun teid sellega leppida. Mina põgenen Pentsaloona juurest ja tema see on, kes mind taga ajab ja otsib ja ka kätte saab, kui teie mind mitte oma warju alla ei wõta! . . . Halastage ühe waese õnnetuma tütarlapse pääle ja ütelge, mis mull nüüd teie poolt loota ehk karta on?" (Järg tuleb.) Mõistatuse seletus nr. 17. Liim wiil. kohaline gimnasiumi matematika ülem kooliõpetaja Nagel. Paale selle oli ka koolide inspektor Dubrowin. Kaugema sõitude tüürimehe  eksaamid tegiwad: Pridu KemmuS, Hiiumaalt ja Ed. Melkert, Kuresaarest. Ranna sõidu tüürimehe eksaami tegiwad: Jwan Kask, Karl Kiider, Aleksander Kurikjan Saaremaalt, Nikolai Koschewnikow,  Kuresaarest, Toomas Mespach, Hapsalust, Juhan Pertel, Hiiumaalt ja Jaan Rüüs, Saaremaalt. Kõige parema eksaami tegiwad Priidu KemmuS, kes auupalgaks surnud herra Groswaldist määratud efimise premie 30 rubla sai ja Nikolai Koschcwnikom teise premie 20 rubla. Need kaks premicd saamad iga aasta nende kooli õppijatele auupalgaks, kes õppimise ajal ilusasti Zppiwad ja oma eksaami kõige parcmine  ära teemad. Kooli õpetamine algas mincwal aastal alles 18. Nowembril, mis kooliõpetajate muudatuste läbi nii hiljaks jäi, kunas teistes meremeeste koolides õpetamine juba Oktobri kuus saab alustatud;  aga sellegi pärast on meie kool tublisti oma täitmist täitnud, mis sellest selgest nähja, et kõik 9 kooli õppijad, kes eksaami pidafiivad. seda wäga hästi ära on teinud ja ei ükski neist läbi kukkunud, ehk küll katsumine wali ja rohkem jägu wenekeele pääl oli. Saaremaal algab „Liiwi maa kub. ajalehe" teate järele ülemapoolse kasu põhjusel iga aasta 1. oktobril nekrutiwõtmine, see on kuu aega warem, kui mujal. Pulmad näikse sell kewadel siin linnas üsna päewakorral olemad, kunas seda enne sell ajal harwa on olnud. Ühel pühapäewal oli kolmed pulmad korraga, nii et „akna tagused" üsna tulises kimpus oliwad, kuhu minna. Noh, ega see siis halb ei ole, kõik loodus ehib ennast kewadel lille looriga, miks siis hellad neiud endid mitte wõi ehtida pruudi pärjaga. Ka linnud paariivad kewadel, -niks siis ime, kui ka inimesed, kes kõige looduse kunningad on, amori paeldes siplewad ja selle nooltest trehwatud saaivad. Õnnelik on see peiu ja neiu, kellele Jumal armastuse on kinkinud! Õienduseks: Meie lehes. nr. 17 Kuresaare  sõnumite all on üks wiga kogemata ilmunud. SM seisis, et keegi „palwcline" on kusagilt puid waraStanud, mille eest ta tubli noomituse sai. See pole tõsi, et ta puid warastanud, waid kartuhwlid olla ta näppanud. Palume seda wiga wabandada! Kuida kuuldub, olla selle aasta lehmade karjamaal käimise raha kõrgemaks tõstetud. Kas see umbes parem on, ei usu küll keegi, sest karjamaa  läheb aasta aastalt kitsamaks, nii et loomad napima söögiga peawad rahul olema ja kui hind selle läbi kõrgemaks läheb, eks see oli siis pahem! Loode kortsu ligidalt on üks hea tükk maad ära wõetud, mida sakstele jalutus kohaks sai muudetud. Natuke linna poole, on siinse naha wabriku tarwituse all hea hulk karjamaad, mis sugugi hea ei ole; sest et seesuguse mustuse ja paha lõhna sees loomadel süüa, mitte terwe ei saa olema. Sellega on siis peaaegu pool paremat linna karjamaad mokkaS. Ansekülast. Säält kirjutakse järgmiselt: Meie kihelkond onseekorduudistesttühi,eikõigewähcmast  midagi ci ole teatada, muud kui ainult ebausu  tempudest, mis siin hästi päenmkorral meel on. Ei tea, miks inimesed, kes ju seda mitu korda on näinud, et sest tembutamisest mitte midagi kasu ei tule, siiski sellest nii kõwasti kinni piizmvad. Küsid sa kellegi käest, miks seda ehk leda laab tehtud, siis kostetakse kohe: „Jah, see vo!e su koguniste hea, kui seda kallist isa-isavest väritud pruuli saab maha jäetud ehk halwaks peetud; peaks see ehk see temp mitte aitama, ega siis meie esiwanemad neid ei oleks pruukinud." Tunnen ühte meest, kes Nääripäewa homikul lund külwas> lootes, et siis suwel wili saab pareinine  kasivama. Aga tühi kõik, niisugune tembutamine,  kui taewa Isa ise meie põldude pääl ei lase -vilja kaswada siis oleme niisuguste rumalate tempude pärast tõesti nälgas. Seda tuletagu iga mõistlik inimene meele, mis üks Saaremaa wana sõna ütleb: „Wölut toop aknas ja hagana kakk kappis." Jätke maha ebausu tembud! —X— Karjast. Sääl olla mõned mõisnikud katseid teinud tulekindlaid katuseid enda majadele tehja. Ka olla selle tarwis niisugused kanga kudumise teljed tehtud, kus pääl 3 meest wõiwad korraga kududa. Seesugune katus läheb küll hästi kalliks, kui teda nii tehja, et la ka tuulele jõuab wastu panna, aga saab ka siis jälle niisugune, et ta tõesti ei põle, sest katsed on tõeks teinud, et ta ka siis tuld külge ei wõta kui petrolcumiga on märjaks tehtud. Küll oleks tubli, aga kallis ka! Riiast. „Ztg. sür. St. u. Ld." teatab, et üks abielu paar 29. Aprillil end linna kanali ära uputada tahtnud. Mis põhjusel tegu sündinud, ei teata praegu -veel mitte. Naisterahwas, wanadlane inimene, on päästetud saanud, kuna meesterahwas kohe pääle sisse hüppamist  põhja langenud ja surma leidnud. Meelt ära heites hüüdnud naisterühmas, kui ta woogudest  wälja toodud : „OH, oleksin ometi mina surma leidnud ja tema elama jäänud!" Liibawist. 10. Aprillil jõudis Saaremaalt laew kartuhw l i t e g a Liibawi sadamasse, mida Wenemaa uälsahädaliste tarbeks saadetud oli. WarSli kogunud suur rahwahulk umbes 200 inimest, laeiva ümber ja takistanud kartuhwlite  wäljaivõtmist sõiduriistast ning nõudnud, et kartuhwlid neile muudagu. Politsei ilmunud paigale ja ajanud inimesed ühest ära, misjuures talupoeg KaSpar ja -väikekodanik Baugert wastu l9 Saarlane 1892