maha, need leidwad küll teed, meid teutada aga mitte enam puhtaks pesta. Armastus olgu südames ja teus, aga mitte tindi pottis. Truu ja kindel arm, mis südames on, seisab kõrges wanaduscs! N. mõtte pärast, aga ma ei wõinud seda ära wõita. Mu heategija oli ta wastu hea, pidas temast suurt lugu, ja rääkis waimustusega  meie ühendusest. Mina aga ei wõi seda soowi mitte täita. Teie olete oma otsuste peremees. Seda tuleb ette, et naisierahwad kõige tähtsamate asjade juures endid oma südame tundmustest lasewad juhtida, mehed aga tarwitawad selleks tõe tunnistusi. Kurti usaldan ma nii kaua, kui ta ennast selle Vääriliselt üles peab. Gertrud tõusis üles. Millal wõin ma reisida? küsis ta tasakesti. Just sell tunnil kui teie ise tahate. Mis keelab teid siis kuni õhtuni siia jäämast, et teie mind jumalaga jätate, kui ma ära lähen, ühe hirmsa juhtusele oma pead painutama.  Kes küsib selle laewa järele, mis elu tormides walu ja häbi kaljude otsa hukka läinud? Mingu see hukka läinud laewa kere põhja mida ennem seda parem! Noormees wajus leentooli, kattis oma palge kätega kinni ja tema keha Värises. Gertrud, kes juba ukse juures seisis, ruttas tema kõrwa ja sosistas ühes toonis, mida weel enne iialgi tema huultelt ei kuultud: Ma jäen, ma jäen teie juure nii kauaks kui teie tahate, nii kauaks kuni teie abikaas siia tuleb. Noormees tõstis pea üles, waatis tema poole ja ütles, tema kätt oma peusse wõttes, waewalt kuuldawalt: Tema ei saa iialgi tulema! Oh, Gertrud, awaldage kaastundmust  selle mehe üle, kes meeleäraheitmise ligi on ja keda elu koormad ja raskused tahawad ära rõhuda. Lubage, et ma teile kõik räägin. Gertrud pani oma käe tema pea pääle ja ütles pühalikult: Teie wõite mind usaldada. Lugege seda kirja, nende sõnadega andis ta tema kätte ühe paberi lehe. Tulge ruttu oma abikaasa juure, seisis sääl pääl lugeda, tema on hobuse seljast maha kukkunud.  See oleks liig palju minu käest nõutud, kui ma haige põetamist oma hooleks peaksin wõtma. B. v. L. Nüüd tuli tema adres. Gertrud pani waikseSti kirja käest ära. Nõnda kirjutab see nurjatu, kelle pärast mu naine mind maha jättis! Oh Gertrud, ärge pöörge mitte endid minust ära! Selle abikaasa pärast olen ma kõik ära annud oma waranduss oma nime oma tädi armastuse weel enam ühe tundmata õnne ja tema andis mulle häbi ja wiletsust selle eest! Ärge mõistke mind mitte hukka! Minu palamas kodumaal leegitseb armastus palju kuumawamalt, kui Schweitsi jahedate mägede pääl. Nõnda armastasin ma Shuanitat. See oli tõeste meeletu. ' — Ja nüüd? õhkas Gertrud. Nüüd on kõik möödas! Siis ei olnud see õige armastus, see peaks ühte moodi kindel ja tugew olema kõigis ilmas. Noormees waatas imeks pannes neiu otsa. Neiu nägi seda ja läks punaseks. Tema pale lõi jälle walgeks ja ta rääkis edasi: Saage julgeks, mu sõber. Kandke seda, mis mitte muuta ei lase, kui üks mees. Õnnetu ootab teie andeksandmist. Kui ta jälle termeks on saanud, siis tooge teda siia. Ma tahan temale üks sõber ja õde olla. Gertrud teie olete üks ingel! hüüdis ta- Neiu tegi oma käe, mida ta suruss tasakesti lahti: Minge Jumala rahugaütles  ta ja tulge jälle õnnelikult tagasi. V. Jõe poolt küljest tõusis Wrainsteini lossi mägi kaldalt järsku üles. Ühest kohast ulatas järsk, karune kalju sein, kuni poole kõrguseni, siis taganes ta korraga tagasi ja sünnitas sirget kohta, mida kalju rahnud päikse kiirede eest warjasiwad ja kus kalju pragude wahel niiske mulla sees palju taimeid kaswasiwad. Surnud lossi omanik oli selle koha juure kalju sisse raijutud treppide wiisil tee teha, ühe aiapingi ja laua wiia lasknud ning oma kärneri käskinud neid rohelisi kaswusid harida. Nõnda oli see koht, kust wäga kaugele näha mõis, üheks waikseks jahe paigaks suise kõrwetawa päikse kiirede eest. Sagedasti oli Gertrude oma kasuemaga tundide kaupa siin istunud, temale ette lugenud, ehk tema jutustusi oma kodumaalt päält kuulanud ja Hispania keelt õpinud. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Linna parkis juhtub nüüd weel wäga arwa midagi lõbustust, mis inimesi õhtutel senna kauemaks meelitab. Wahcst tehakse tore tulewärk, kunas teise õhtu keegi wõeras reisija oma naise ja kahe wäikese pojaga pilli puhub, et üsna laksub. Ka mõni seltskonna õhtu leiab omale mõnda tantsu jüngrid! Need hilised lõbud on nagu särawad tähed praeguse pimedatel õhtutel. 2. Kuresaare H. S-rublase matmise-kassa põhjuskirjad on nüüd kõrgemalt poolt kinnitud saadud. Pühapäew, 9. Augustil oli Salon-klubis efimine pea-koosolek. Eestseisuse liikmeteks saiwad walitud: kaupmees L. Jssajew, ülemkooliõpetaja E. Wilde, kaupmees Fried. Rosenfeldt, konsul O. Schmid, kohtu pristaw R. Lippe, ja kirjatoimetajaks  Feod. Rahr. Nende abiks waliti: ülempreester Kudrjawzew, ülemleitnant Senkowitsch, ülemkooliõpetaja  Nagel ja rewideerijateks: kooliõpetaja Michelsen, diakon Proses ja kaupmees Wildenberg. Kassa algas esimisel Septembril oma tegewust. Linna puhtuse eest saab praegus õige suure hoolega muret peetud, aga ometigi on weel mõnda kohta, kuhu politsei ci tea waatama minna, nagu mõne lihuniku aida, kus suured kastid tooreSte looma kontidega täis on, mis koledasti lehkawad. Suured tõugud roniwad paari sülla kauguselt ümber, et kole waadata. Niisugune kraam peaks küll linnast wälja wäetama ja maa sisse kaewatama, aga mitte linnas majade wahel oma kartliku lõhna wölja laotama. Loodame, et hoolas politsei seda pea laseb ära koristada! Kärlalt. Paari nädala eest on säält jälle mitmest kohast mõne sugust kraami ära warastud. Mõned olla seda kuulust warast A. Laussonit sääl pool näinud silinder luurawat ja arwetakse, seda märgust ka tema töö olewat. 9. Augustil oli sääl kirikus üks ivaimulik kontsert, mida köster ja laulu juhataja T. Sõmer kiriku lauljatega andis. Ka Sõmera koolmeister M. Tammel oli omale wäikcse koori kogunud ja lauldi nendega teiste mahe aegadel. Laulud kõlasiwad keskmiselt. Iseäranis kõlasiwad T. Sõmeral mõned laulud ilusasti. Sissetulik olla kuulu järele pääle 30 rubla olnud. Õhtul laulsiwad nad Lepa õues meel mõned ajalikud laulud, mis ka kaunis ilusasti kõlasiwad. Palju tänu lauljatele kui ka juhatajatele nende waewa eest! Tartust. Hamburgist kirjutab üks sääl oleja oma Tartu sõbrale 2. Septembril: „Ju neli nädalat möllab kolera siin hirmsaste. Wõid arwata, kuda nüüd Ohlsdorf wäljanäeb, kust mõne päewa sees meist üle 700 surnukeha mööda wiidi. Surnu kuuridest pannakse surnukehad 4 hobuse kraami wedu wankride pääle ja wiiakse nii oma paika. Ühes päewas lähemad 4 künni 7 niisugust  wankrit meist mööda, igas wankriS on läbikaudu 30 künni 40 surnukeha." Tallinnast. Sääl kukkus Leikuse-kuu 16. päewa homikul Saaremaalt päritud Jaan Roose Kala-sadama ligidal joobnud peaga meresse ja uppus ära. Maha pandud laps. Neljapäew kell 2 pääle lõunat tuli Wene uulitsale H. maja hoowi tundmata naisterahwas 3 aastase lapsega ja palus üht sääl manguvat 9 aastast tütarlast, oma wäikese järele maadata ja kimbukest, mis ta tütarlapse kätte andis, hoida, kuni ta ise tagasi tuleb. Tund tunni pääle läks mööda, aga naisterahiva  tagasitulekust ei saanud midagi. Lapse käest, kes ju rahutuks läinud, ei wõinud muud ühtegi teada saada, kui et ta nimi Agathe on. Kimbuke tehti lahti, aga ka säält ei olnud pääle riidehilbukese midagi leida, mis wäetikese üle teatust oleks wõinud anda. Järgmisel päemal toimetati lapsuke seniks priihospidalisse, kuni ema, keda politsei taga otsib, kätte saadakse. Walgast. Säälse tulekaitse seltsi 2S-aastase asutamise mälestuse päewa pidustamised on 23. Augustil lõpnud, nagu „Düna-Zeitung" teatab. Pidu olnud wüga ilus ja sellest osawõtmine nii hästi erainimeste kui wäljaspoolsete tulekaitse seltside poolest õige elaw ja südamlik Wolmarist. „Ztg. f. St. u. Ld." sõnumi järele on sellekordne Liiwimaa õpetajate sinod, millel 136 osllwõtjat oli, 2S. Augustil lõuna kell 12 piiskop Hollmanni poolest ära lõpetatud. Sinodi ajal on Leipzigi missioni-seltfi direktor von Schwartz ja Tartu kiriku-ajaloo prohwessor vr. Hausleitner Wolmaris jutlust ütelnud, millest osawõtmine wäga elaw olnud. Wenemaalt. Sidletse kubermangus on Lukowi alew maha põlenud. Tuli pääsnud aleivi jaos, kus waesemad inimesed elanud, lahti sa tunginud hirmsa mäega edasi, nii et lühikese aja wältuscl umbes üks ruulwerst linnast lausa leekides seisnud. Tuld pole kustutada wõidud, sest et mesi puudunud, ühtlasi aga tulekuStutajad ja pritsid, keda niihästi ühte kui teist sääl pole olemas olnud. Käesolewa aasta esimese weerandi sees on Wcnemaalt kõiges 92 miilioni rubla eest kaupasi wäljamaale wiidud, see on täitsa nclikorda  wähem kui mullu sellesama aja sees. Nii Möndasugust. Berlinis edeneb hobuse liha söömine  jõudsal sammul. 1847 sai sääl kibedal näljaajal esimine hobuse-tapmise paik asutatud. 1871 oli sääl juba 17 hobuse-lihunikku, praegu on neid 36. Igal aastal tapetawate ja söödawate hobuste arm on 8398 pääle tõusnud. Jätku Berlinlaste leiwale! 36 Saarlane 1892