„Ons see tõsi, mis sa praegus ütlesid Tõnis?" küsis isa wähe aja pärast. »Jn." „siis oled sa otse peast segane!" hüüdis Mart. „Tcrwcst kihelkonnast, wõi minu poolest ka terwelt Saaremaalt ei leia sa mitte ainust tüdrukut, keda sa armastaksid. Aga ometi on siin samaS ümberringi nii palju noori ncidusi, nagu kcwadc ajal neitsitinasi wälja pääl. Kas need sinu kohta küllalt ilusad ei ole?" ..Ilusaid küll; aga siiski ei wõi ma neid ühte ainustki armastada." ~Armastada?" kordas Mart. „Jmelik sõna! Kas siis armastus naise wõtmise juures just kõige ecS peab olema? Pea asi on ju aga, kui tüdruk ilus, rikas ja tubli töötegija on, Sääl on ju siis kõik head omandused koos ja seda peab ka süda armastama. Armastad? Kas siis ometi neid neidusi ci ole, kes sind armastawad?" „Sce - mõib olla ma ei tea!" menitaS Tõnis. „Aga mina tean seda ometi; mina wõin sulle, kui tahad, kas mittu tosinat neid ette lugeda." „Sõe mõib küll wõimalik olla, aga mina ci taha neist midagi teada." „See on sinu lapselik rumalus; aga kaS sa siis eladeski naist ci taha wötta?" „Scda ma just praegu ci tea," lausus Tõnis pool sala, „sec wõib olla et —" „Noh et?" „Et ma rdespidi niisugust neiut jahtun leidma." „Leidma? Mine hakka nüüd tuult kinni püüdma! Sääl mõib jn wäga hõlpsasti möimalik olla, et Jumal just niisugust maailma loonud ci olegi. Aga, pane tähele Tõnis," ütles isa kõwema rõhuga, „mina olen sinu isa ja nõuan sinult sõnakuulmist! Sina oled nüüd ju täis mehe ealine ja see ei ole siis mitte enam nalja asi, kui meie sulle nüüd naise wõtmisest kõneleme. Meie oleme seda nüüd korra nõuks rvõtnud ja saame seda ka täitma, kui see küll ka sinu oma wasiu tahtmist peaks sündima. Mina annan nüüd sulle aga weel kaks kuud aega; mõtle selle aja sees kõik ilusasti järele, et siis teine kord mulle õige wastuse wõid anda!" Isa Mart wiskas jälle selili woodisse, kuuni Tõnis pahase näuga pikamisi uksest wälja wcuiS . . . „Waata nüüd, eks ole raudpea?" haleStas Lecnu Mardi moodi serwalc istudes. „Sull on ikka õigus, minu armaS Lecnu," sõnas wareSte kütt pool uniselt, „meil saab küll wist waewalt korda minema, tema mõtteid teise teele juhtida, aga loota wõime ikka siiski. Ehk Tõnis küll meile wastu turtsub, siiski ei ole ta weel mitte kangekaelne,  ja meie wõime teda weel painutada, kui seda aga acgsaste teeme. Meie poeg Tõnis ei tea eluraskustest weel mitte midagi; see tema wastutörkumise põhjus ongi ja selle juures oleme just ise süüdlased, et meie teda siiamaale nagu last hellitasime; kui ta omas elus juba mõnda kibedat tundma õpib, küll ta siis isegi juba oma mõtted muudab. Sellepärast Leenu wõid sa ikka rõõmus olla, küll meie teda wiimaks wõidame!" Mardi sõnad jäiwad ikka harwemaks, hääl jäi lamedamaks ja silmad wajusiwad õnni. Tasakeste astus Lecnu uksest wälja ja natukese aja pärast polnud pisukeses kambris midagi muud, kui magaja walju norisemist kuulda. tl. Märtsikuu jõudis kätte ja uus kewadine elu lautas ennast üle Saaremaa. Lume soppa oliwad küll weel kõik kohad täis, aga ometi oli ilm pehme ja ilus; weeojad woolasiwad üle jäätanud orgude ja esimised löud ja kuldnokad teretasiwad Saaremaa rahwast oma lahke lauludega. Kellamäe laat jõudis kätte ja ehk küll tee waewaline oli, siiski kogus rahwast tänawu nii rohkcste laadale, nagu seda sell ajal enne armaste nähtud oli. Müüjad ja ostjad käisiwad läbi segamine; üks tahtis oma looma müüja, teine tahtis osta, kolmas  wahetada ehk mõnda muud kaupa pidada, aga teist tüssata tahtis wist igaüks, sest kes muidu küll laadale läheb, kui ta sääl mitte midagi-„mõita" ei saa. , Tasakeste kõnnib üks noor mees läbi laada rahwa roodude. Tema nägu on päält näha peaaegu rahuline, aga tema suust tulewad sagedaste sügawad õhkamised kuuldawale. Tema ei näitanud ühegi kauba asjandusega midagi tegemist pidawat, waid tema silmad näitasiwad midagi muud otfiwat; aga et ta seda ei leidnud, seda wõis tema walusateft õhkamistest kuulda, mis ikka sagedamalt tema rinnust kuuldawale tuliwad. Äkitselt jäi noor mees seisatama ja imestaw naeru joon mängis tema tõsise näu pääl; üks saleda kaswuga noor neiu astus praegu rahwa seast wälja ja jäi meie tuttawa nooremehe ette silmapilguks seisatama. (Järg tuleb). uulitsates, tohimad wcel laudadest olla. Kui 1900 aastani aga peawad kõik õlest, sindlist ja peergudest  katused linnast kaotatud olema. Lodzist. Lodzi päewaleht kirjutab meidra 100 ühest peigmehest. Sääl saiivad pulmad peetud, pulmalised oli,oad õigel ajal rohkesle kokku tulnud, aga peigmeest ci ilmunud kusagilt. Wiimaks kellu » õhtu ilmus pciginccs seesuguses olekus, mis sekgeste tunnistas, et ta oma poismche põlwest lahkumist tubliste oli pühitsenud. Mõrsja aga sai asjalugu nähes nii wihaseks, et ta peigmehele kõige pulmaliste ees tubli noomituse jutluse vidaS ja lõpeks wecl mõned head kõrwalopsud andis, mida süüdlane peigmees kõik wagusi ära kannatas. Kui karistus möödas oli, laskis ta ennast rahuliste altari ette wiia. Wäljamaalt. Saksamaalt.' Professor Koch teatas, et ta ju hulga kopsutõbiseid kelle haigus weel mana ei olnud, tcrmcna kodu lasta olla wõiuud. Jtaliamaalt. Säält teatati hiljuti, et ivana paamSti tennisega ivacne lugu olla. Neid sõnumid tunnistati küll päawstikojast maleks, aga see ei tähenda suurt, sest see on ju mana tuntud asi, et ametlikud? teadete järele paanist ikka seni heas tcrwises on, kui äragi surewad. „Püha isa" ei tohi ju patuste inimeste miisil põdeda. Praegune  paawst pole sugugi enam nooruke, maid pääle 80 aastat on tal turjal. Nii kõrges wanaduscs on inimesel ikka ju jalg hauas, teine äärel ja selle pärast on arusaadaw, et uue paawsti küsimust ju agarasti arutatakse. Nagu ikka lugu olnud, tikub seegi kord ju aegsasti politika oma nina sinna mahcle toppima. Kuna üht ja teist kandidati nimetatakse, räägitakse ikka ka sellest, kuda ta politika meelsus on, kas Kesk-Europa ühenduse ehk Prantsusemaa poole hoidja. Paawsti walijatc kardinalide sekka on wiimsel ajal hcasti rohkesti Prantslasi saanud, nii et mõne Prantslase paawstiks  saamine maga wõimalik on, kuna küll jn ammust saadik Jtalia piiskoppide kaes pea ainuõigus  selleks on olnud. Needmine unes. Mh neiud waatke ette Ja pange tähele; Mull on üks ivana mõte Ka praegu kohane. Üks noormees muiste kosis Üht kena neiukest. Ja tasakcsti sofis Tal armu südamest. .Kuid neiu kawalasti T'ad tahtis meelita. Ja nunnaks walusasti Meest wõttis pilgata. See noormees ärdal meelel Laks koju waluga. Ja neiu petjal keelel Lõi lusti rõõmuga. Sell öösel moodi heites Ta nägi une sees, Et naertud peigmees seisis Tal kurjalt moodi eeL. Ta hüüdis: „Waata ette Ja pane tähele! Alult on üks hirmus mõte Just sinu kohane: Et oma male mõrku Mind möksid wedada. Sest kurat, surm ja põrgu Sind ncelgu wihaga! Su ihu langeb hauda, Saab küpseks surmale; Hing läheb wnäwli samba Saab roaks põrgule!" Nii hirmust pilti nägi Ses neiu une sess; Kui ärkas, hirmu tegi See temal südames. Ta tõusis astus ruttu Läks langes põliveli. Ja pisaraid ja nuttu Ta ohwris peiule. „OH tõuse armukene. Ma annan andeks sull'; Oh tule kallikene, Jäe ikka truuiks mull'!" Nii wastas peig ja wõttis Siis pruudi kaenlasse; Pruut rõõmustas ja jättis Ka nuttu järele. Sest neiud waatke ette. Ja pange tähele. Et ka see ivana mõte Tei's 'poleks kohane! Li. ImikM Mõndasugust. ! Hiinlased on möga praktikalik rahwas sa sellepärast mõistawad nad igas elu küsimuses I kasulikku külge leida Seda on ka abielu asjus naha, millest järgmiselt räägitakse: Hongkongis on inimesi kellede awalik amet see on, neile Hiinlastele, kes wäljamaaal tublit eluaset on leidnud, kodumaalt naist saata. Need komissionärid on sellepoolest oma Euroopa ametiwendadest ees, et nad tüttarlapfi otsekohe ülesostawad ja nendega siis oma heaks arwamise järele tallitawad. Kui nüüd üks wäljaj  maal asuw Hiinlane naist wõtta tahab, kirjutab - ta komissionürile Hongkongi umbes järgmise sisuga kirja: „Mull on naist waja: ta peab meel neiu olema, ! mitte manem kui 20 aastane ja kes meel iialgi I omast isamajast ära põgenenud ei ole. Ta peab 1 Saarlane 1891