täidetud saama. Uue aasta homiku pntkassivad wäikesed poisikesed ühest majast teise, üks ühte ja teine teist asja norimas, mõni oti ka neite iva' kibedat maitsta annud, mis pärast mõne peas heasti „kepsu" lööma hakkas. Pärast poole nähti korodowoid ja õöwahid oma õnne vissivad, mis mõnel mist heasti korda läks. Suurem uudis oli wcel see, et kolm jooma kohta sellel päewal ilma peremeheta oliwad jäänud, mis üsna kinni seifiivad. 2 sasivad pärast jälle lahti tehtud, kunas üks üsna magama uinus. Noh, see oli ka üsna tarivis, sellel aastal jäcb kõigewähemast kt) toopi miina joomata, niisama ka õlut. Kuida kuulda, olla ka Kihelkonnal üks kõrts kokku sulanud, kunas Orisaare kõrts täitse maha põles. Süül oli küll õnnetus ja kahju kõrtsimehel, aga seda suurem kasu on jälle meie rahwal. Ajad hakawad aasta aastalt  paranema ja meie rahwas mõistlikumaks jääma! Kaelalt. Surma ingel näitas mööda läinud aastal oma leikust õige rohkesti meie koguduse seas pidawat, iseäranis miimse kolme kuu sees. Niisugust  külge hakkawat haigust meie kihelkondas küll ei olnud, aga ometi on surnute arw pea pool osa rohkem, kui mööda läinud aastatel enne seda. See wiimane aasta on siis küll rohkest leinamist ja kurbdust meile toonud. Iõulu pühad läksiwad meil tänawu üsna ilusasti,  kuid kange külma ja rohke lume pärast oli rahwast pühade ajal wäga mähe iseäranis Iõulu lanpäewa õhtul. Kõlbmataks on aga nimetada, et mõned rumalad noored mehed ja mõned üsna poisikesed, ikka meel kallil Iõulu õhtutel ümber hulkuwad ja seega ka teiste mõistlikude inimeste rahu rikkuwad. Nende akende taga karjuwad ja sõimawad nad jälcdasti, kus neid mitte sisse ei lasta. Mis aga niisugust kakerdamist kantab, on ainult see, et iga auus peremees o,»a ukse niisuguste  eest riimi lükaks! Karjast. Rõuge haigus veab sääl üsna wõlmuse ivõtma, mi et kihelkonna kool paar nädalat marcm seisma pandi, kui igal aastal. Kurb lugu! IS. Tetsembril warastatud Lepiku kõrtsist kolme rubla eest wiina ja 75 kop. raha ära. õõsscl ivarastatud ka Äugla külas, T. perest hulk liha, linu, willu ja mõnda muud söögi kraami. Asi näitab nii olewat, et keegi pitkanäpumces ennast igal pühade ajal teiste waranduscst tahab elatada. Juba kolmat aastat, ikka Jõulude ees tehakse seesugust pahad tööd saäl pool, igakord ise kohas. Oh see kurjus ja kombcteta elu ci taha meie rahroa seast kahaneda, maid koguni meel kaswada. Oh, millal mõime laulikuga hõiskada: Su pinnal õigus õitsegu Ja kurjus kustugu! Jõulud, need aasta otsa oodctnd, on meil sülle möödas, kõik mis neilt oodetud on käes, ehk tüll mitte nõnda kui meie seda lootsime, sest mõneski asjas on meil lootused nurja läinud: esiteks selle poolest, et meie Jõnln Lössel omas ilusasti walgustatud kirikus mitte ühte nelja häälelist laulu ei kuuluud, mis wist sellest tuli, et Jõulu laupäew nii kuri ilm tõusis, et keegi wälja ei julgenud tulla, mille pärast meie õrnemad laulu linnud pitka tee tagant mitte kirikusse tulla ei wöinud. Seega oli see kõige magusam lootus luhta läinud! Teine asi, mis ostmisel pühal ette tuli, oli see et paar narrilast poissi kirikust tulles, oma rumalaid tempusi kirikuliste ees tegiwad, lootes et neid selle eest pidi kiidetud saama, aga rahwaS häbendas neid päälegi. Muidu läksid Jõulud külma ilma mõjul kaunis tasasel, magusal ja auusal moel mööda, kui mõned väikesed juhtumised maha arwame, mis praegusel ajal meie seaS mitte tarwis poleks olnud. Lõppcks soovime auustatud Saarlase lugejatele h uit aastat ja palume andeks, kui meie ilma oma tahtmata mõnda oleme pahandanud; selle paale toetades, et inimesed kõik ekslikud on ja et kõik eksijaid Me üksteisele peaivad andeks andma nende etsiwM, siis saab meie isa, kes ülewelt oma laste paale alla vaatab, ka meile kõigile andeks andma. Anastatud Saarlale toimetusele awaldame ka siin ühtlasi Wige siidamelikumad tänu, et ta ilma tüdimata ja wäsimata meie isamaa edenemiseks ja kasuks on töötanud, ilma selle paale Vaatamata, et suurem hulk ei mõista seda kalliks ja tänulikult waStu wõttn. Südamest soowin temale kõige õnnelikumad ja roosilist uut aastat ja tüdimata jõudu, meie hariduse heaks töötada! IV. N. Tallinnast. Kuda ka ligimese armastust ja aitamist kurjaSte pruugitakse, sellest jutustab Tallinna  Saksa leht „Rev. Zeit." ühe sääl sündinud 100. uhe heategijana tuntud majapraua juurde tuleb keegi naisterahwaS oma mehe matuste pidamise  torwis abi paluma. Palutaw lubab aidata ja läheb hiljem oma seltsineiuga kutsutud kohta, riideid, raha ja muid elutarwitusi ühes mõttes, et mahajäänud waese lese laste eest hoolitseda. Kõik on nii, kuda räägitud. Ühe puu lawa pääl on halwa riidetükkide pääl mehe surnukeha, hulk kaltsus ja räbalates lapsi tuba täis. NaiSterahwad lähemad minema. Üks peab ühe juhtumise pärast ukse eest tagasi sisse minema, aga kuda ehmatab ta nüüd: nende surnu on asemelt ülesse tõusnud ja paneb ennast parajaste riidesse. Hirmuga ruttawad naisterahwad minema, et petiste juurest eemale saada. Ambla kihelkonnast. Ambla uueks õpetajaks  on senise õp. Kn ü p feri asemele, kes ametist ära astunud õp. Kuresaare abi õp. J. Wilberg kutsutud. Rakwcrcst. Eakalale kirjutakse: Haleda südamega peab arutihti ajakirjadest lugema, et sääl ja sääl jälle kasinuse selts asumas olla ehk asutatud on; aga mis teeme meie Wim linna elanikud? Ei muud kui ehitame kõrtsist juure. Meie karskus on miin, sest meie nurgas on ka kõige rohkem miina wabrikuid; miks ei peaks meie siis mitte rüüpama, kui seda wa kallist kõige rohkem siin ligikordas walmistatakse? Pealegi ei laida ju meie rahwa leht „Walgus", mis siin rohkem loetakse kui mujal nurkades, sugugi joomist ära, maid teeb emiem kihu selle järele, nagu see auuwäert  leht suwel kirjutas: „EeSti rahwas on mõistlik ja töötegija rahwas: tema teab küll, millal ta suutäie wiiua wäsind kehale annab." Tõsi on, üsna tõsi, mis „kõige parem Eesti ajaleht ja walgustus" kirjutab, sest Rakweres ou arutihti wäfind kehad pikali uulitsa wceres maas, kes mist paraja jao on Wõtnud, nende hulgas ci ole ka amuvüert politsei neid ööle magama ci saadaks. Olgu nüüd kudaS on, aga ülem walitsuS saab wist korra selle üle walwama, et mitte igas kolonialpoes  wiiua ci saaks müüdud, sest see sööks ja murraks meie rahwa ära, kui miina joomine nõnda kurjaste edasi läheb. Homelist. Jõulukuu 7. pnewal on Liibawi- Romnõi raudteel üks karu ja üks hunt surnuks sõidetud. Metsalised on raudtee pääl purelenud ja ci ole ligemale kohlsewat rongi märkanud. Raudtee-waht leidis nende kehad meel soojalt üles ja saatis kaubale. Peterbnrgist. Lühikese aja sees on meie kõrges keisrikojas üks rõõmupäew ja kohe selle pääle üks raske kurwastus olnud. Jõulukuu 20. päewal sai keiserlik kõrgus suurwürst  Konstantin Konstantinowitsch'i abikaasa, suurwürsti-praua JeliSsaweta Mawrikjewna,  ühe printsiga maha, kes nime Konstantin  sai. Kõigekõrgema käsu pääle juhatajale  senatile Jõulukuu 22. päewast, peab see würst keiserlikust merest ja ühe keisri järeltulija neljandamast põlwest, „kõrgus" nimetatud saama. Kõrge ema ja poeg on arstlikkude kuulutuste  järel kohalises heas terwises. Jõulukuu 2S. päewal suri Paris'iZ keiserlik kõrgus würst Nikolai Maksimilianowitsch Romanowski  Herzog von Leuchtenberg, sündinud Heinakuu 23. päewal 1843. Tema oli, kulda „Journal de St. Peterbourg" kirjutab, keisri  majcstäti kindral-adjutant ja ratsawäe-kindral. Tähendatud ametlik leht kirjutab nimelt: „ÜkS mees kõrgest waimu-andest ja suurest teadusest, oli würst Nikolai iseäralise armastusega ja järjega teadustes tegew- Wiimasel kewadel. Lehekuu 7. päewal, wõis tema oma keiserliku mineralogikaseltsi  präsidentiks nimetamise 2S-aastast jubiläumit pidada. Sell päewal sai tema keisri majestäti poolest ühe armuliku käekirjaga auustatud ja soojalt näitasiwad oma maa ja ivõera maa teaduslikud asutused ja seltsid auustamist tema wasta üles. Wene rahwas, kes igal ajal keisri-sugu rõõmudest osa wõtab, wõtab ka elawat osa kurwastusest, mis kõrge keiserliku perekonna pääle langenud on." Peterburgis suri nende päewades kuulus tohter Karl Reyher ära. Kadunud oli sõprade seltsis heas tujus Soome raudteel põdrajahile sõitnud.  Juhikohale saades jäänud ta jahitoolile istudes ootama, kuni ajajad põdrasid wälja kihutawad. Sääl oli taivahest sugu tukkuma jäänud ja kui poole tunni pärast põdrad liginesiwad ja teised jahilised lasksiwad, oli ta äkkist ka oma püssi järele haaranud, seda aga räpakult teinud, nii et püss lahti läks ja kuul ta pealuu purustas; surm oli silmapilk taga. Juurde tõttajad leidsiwad teda lõhkise peaga lumest. Kadunud oli muidu tubli jahimees ja ka hoolakas püssiga talitades olnud. vr. Reyher oli 1546 Riias sündinud, 18SS—70 Tartus studeerinud,  oli hiljem Tartu ülikooli dotsent, 1877 Türgi sõjas ülem wäe-arst, kus oma ametit tublisti täitis ja pärast mitmetes haigemajades ning oma erakliinikus  tegew. Riigi raha wab rikus sündinud hiljuti paberi-rahade walmistamise juures suur Pahandus: Mitmel miljonil rahal jäänud wäike wiga sisse, need pidiwad sellepärast kõrwale misatama  ja walmistamise kulud, 90,000 rbl., on ilmaaegu olnud. Jah jah, trükimajade nugadel on wahel suured järeldused. Röibinskist. Wolga jõe pääl on Jõulukuu esimestel nädalitel suur õnnetus juhtunud. Linna-sekretär Dobrotin, tema 9 aastane poeg Wladimir, kaupmees Paulow ja selle abikaasa, kes posthobustega üle Wolga sõitsiwad, sattufiwad ühe lahtise koha pääle ja wajusiwad hobustega ja wankriga põhja. Ainult postipois on pääsnud ja õnnetusest Mologasse sõnumit toonud. Õnnetus juhtus Babkino küla juures. Pawlowi omaksed ütlewad, et temal 30,000 rubla hindpaberites kaasas olnud; tema oli rahawahetaja ja reisis ikka suuremate raha-summadega. Jõgi on sääl 9 arschinat sügaw ja kõigest otsimisest hoolimata ci olnud surnukehad weel leitud. Wäljamaalt. Saksamaalt. Suur uue aasta uudis on Saksamaal see, et mana BiSmark ka walitsusc ees ikka nii halwas kirsas ei ole, kui mõned kisawad. Uueks aastaks on keiser Bismargile oma käega õnuesoowi kirjutanud ja see ka lahkesti tänades wastanud ning ühe raamatu saatnud. Hispauiamanit. Niisamasugune sõnum tuleb Ka rokina saartelt, et säälne rohivas HiZpania walitsuse wastu mässu tõstnud. Üks telegramm Londonist 10. Januaril (29. Detsembril) teatab, et mässajad ühes kohas 390 Europlast, nende seas 190 Hispania soldatit, hoobilt ära tapnud. Misfioni maja on ära häwitatud. Serbiamaalt. Mõnelt poolelt kirjutati, kuningas Milan olla, kui tema trooni päält taganes, omale õigust kaubelnud. Me tagasi tulla, kui tema seda isamaa heaks tarwis olema arwab, ja nüüd arwata tema seda. Sellest kardeti uusi segadusi tulema, aga aeglise walitsuse poolt kinni- 3 Saarlane 1891