ei taha meie pühalased mitte meelt ära heita, maid loodame, et ka meie juures kord parem elu õitsma hakab ja nimelt siis, kui rahwas hatad paremat kooliharidust saama. Selleks aga soowime südamest, et meil korralised koolid ehitataks  ja tublid kooliõpetajad ametisse pandaks, kes oma püha kohuseid õieti ära tundwad ja ka ise haritud on. Oleme meie kord nii kauge!, siis sünniwad meile lõbu ja karskuse seltsid ning raamatukogud  üsna kergesti. Praegu aga ei ole rahwas selleks mitte ette walmistatud ja kui ka mõni agar tegelane mõne seltsi ehk raamatu kogu asutaks, siis oleks niisugune töö kalju püüle küiwamine  ja niisuguse asutuse elu werewaeje inimese  elu. Selle pärast'olgu meie lipukiri: rähmale  õiget kooliharidust! Paari nädali eest hakatanud R. külas peremehe  3-e aastane poeg toas odra rehe põlema. Õnneks olnud inimeste abi käe pärast, kes tuid nii maha surunud, et muud tule roaks ei saanud kui üksnes rehes vinud odrad ja toa laepalgid. Ettewaalust wäikeste lastega. Attsekülast. Paar nädalat tagasi, awaldas  kohaline õpetaja kogudusele soowi, Anseküla  kihelkonda laenuraamatukogu asutamiseks  priitahllisi andeid kinkida, kas rahas ehk olgu mis tahes asjas, nii kuida see kellegil wöimalik on. Nimetatud raamatukogu  saada Lemmala koolimajas olema, säälse koolmeistri juhatuse all. See on tänu wäärt ettewöte ja püüe, mida meie õpetaja, kes meile paljugi asju on paremuse  poole korda seadnud, jällegi saab täide wiima. Küll on soowida, et kogudus selles asjas oma awitawat kätt mitte kinni ei paneks, maid jõudu mööda awitaks, nagu see enne priitahtliste annete korjamisel  on awalikuks tulnud. Üht soowi aga julgeksime auustatud raamatukogu asutajatele ette panna, mis, nagu kuulda, paljude koguduse liikmete seas on ning mille läbi ka annete kokkutulek palju rohkem ehk kaswaks ja nimelt seda, et raamatukogu mitte Lemmala koolimajasse, maid kohalise kiriku juurde, kas kiriku mõisa ehk kihelkonna kooli juurde asutataks. Lemmala  koolimaja seisab meie kihelkonna kõige kaugema piiri ääres —kiriku juurest l 5 wersta ning seega on raamatute kätte saamine ehk tagasi andmine, kui ka sääl lugemine terwe kihelkonna rahwale wäga raske, kuna see kiriku juures igal ühel koguduse liikmel üsna käepärast oleks, mille läbi raamatukogu tegewus ka palju lopsakamalt wöiks õitseda- Tallinnast. Eestimaa «vaimuhaigete eest hooUtjewais seltsile on Me suurem kingitus osaks saanud: paroni proua Üksküll Kose Uuemõisast annetas seltsile 15,000 rbl. Selle suure summa täbi on seltsi sulakapital nüüd 65,000 rubia pääle tõusnud, nii et seltsil wist warsti wöimalik saab olema, plaanitud waimuhaigetc-maja asutamist teoks teha. Sest suur krunt, Winkieri mõis ja mets, mis seltsile hiljuti kingiti ja mis neil priimil  wormiirkult setist omanduseks kinnitati, on ju nüüd käes, ja «vististi mõib ioota, et puudum sularaha tarwis on üleüldse 100,000 rbl. priitahtliste annette läbi peatselt kokku tuleb. Tallinna tapamajas leiti neil põimil ühe ühe sea seest, kes 3 puuda 32 naela kaalus, 32 naela raskune maks! Tawalikult waeb sea maks ainult 3 kuni 4 naela. Maks oli haige; ta kubises  pisi-elukatest, mida Ladina keeli nimega „LelüuoMvaus  luulbiioeuloiis" kutsutakse. Maks wveti päewapiltlikult üles. Kartuhwlid saadetawat sel sügisel Eestimaalt  80,000 tündrit Soomemaale. Et meil tänawu kartuhwlisaak kasin on, siis saab see iväljawedu  meie kartuhivlihindade kohta märksa mõjuma. JHrwatvaalt. Türi kihelkonna mõisnikud on ülemalt poolt luba saanud, kolki selle kihelkonna mõisaid ja karjamõisad kõnetraadi läbi ühendada ning ühenduse-wõrku ka meel Kabala mõisa Liiwimaal  ja Paide linna wõtta. Ettewõte saadetakse wist tulema! kcwadel loime. Peterburist. Keiserlikkude Majesteetide kroonimise  mälestuseks korjas keisrikoja ministenumi kantslei kõik trükitud kirjad ja piltlikud kujutused kokku, mis Wsue wöi wäijamaa ajakirjades iganes  oliwad ilmunud. Need kirjad ja pildid täidawad  16 määratu suurt köidet. Esimeses köites on ajaloolik üiewaode kroonimiste, manifestide, tseremoiüatc jne. üle ja kroonimise ettewaimistusi kirjcldawad kirjad. Wiies järgmises kõues on Moskwa ja Peterburi ajakirjade kujutused, päewade järele korraldatud, esimestest Mai-päewadest kuni Majesteetide ärareisimiseni Moskwast. Teiste köidete  sisse on Wene teiste linnade ja wäijamaa ajakirjanduse tooded mahutatud. Pildid on iseäralises  köites. Pääle nende 16 köite on kõik kroonimise kohta käiwad raamatud, albumid, noodid  pildid jne. kokku korjatud. Odessast. Tuttaw Olga Palem, kes omal ajal üliõplase Downari, oma armukese Peterburis maha laskis ning wangiaja äraistumise järele Odessasse elama läks, on sääl mehele saanud. Kosilasi olnud tal küllalt. Ta walinud enesele nüüd ilusa, noore ja rikka mehe, ühe kohtuametnik»,  kes teenistusest lahkunud. Noorpaar läinud wäljamaale pulmareisuls. Wnrsshawist. Siinse kindralkubsrneri kantslei  poolt wäija antawast ametlikust ringkirjast „L6opullur> xueuopumoniü s norranoneigmü"  selgub, et Poolamaal Märtsi kuust täuawuse Märtsini 25 katotiku preestrit on karistatud,  neist üksi 23 Wene õigeusu wastu eksimise ja walitsuse eeskirjade üleastumise pärast. Nõnda karistati preester Wiikonskii Piotskis selle eest, et ta 1. Märtsil 1897 keiser Aleksander 11. eest hingepalwet  ei tahtnud pidada ja palwe ajal osawõlmatalt  pihüioolis iSius; preestrid Grinewitsch ja SiowjaniS Suwaiki kuoerm. andsiwad lastele nõuu, mitte kooli minna ega Wene keelt õppida; preester Dmohowski ei tõusnud püsti, kui Wene õigeusu preester ühte õigeusulist wnnnutas, ehk küll kohtupresident  katoiiklast käskis üles tõusta; preester Sjenuetski Lodzis ei wastanud kohtu ees Wene keeles, ehk ta küll Wene keelt mõistab; preester M-telski kihutas oma kogudust üles, täiesti põhjuseta  palwekirja walmistama, et üks Wene õigeusu kirik katoliku kirikuks muudetaks, kus juures üks mõisnik, kes täiesti preestri mõju all seisis, walitsuse  tegeimisi tcrawasi! hukka mõistis ta üks talupoeg  oma küla elanikkudele tuugiwalt nõuu andis, oma lapsi mitte kooli saata, sest et nad sääl Wene keelt õppida. Pääle selle teatatakse täh. ringkirjas,  et WarSsawi krooimteatritc näitlejanna Tschaki awalikult Poola meelseid luuletusi ette kandis, et ühe kaupluse omanik proua Golynskaja «Poola isamaalma" märkisid müüs, ei üks mõisnik  Morss, keda kubermanguwalitsuse wabrikuasjade  kommissioni liikmeks nimetati, ametisse hakates seletas, ta ei soowida mitte Wene keelt rääkida, et keegi teine mõisnik, kes kohtunikuks oli walitud, ametiwamiet Wene keeles ei tahtnud wanduda jne. Mõisnikkude ja preestrite eesmärk hakkab ka Poola wäikekodanikkudesse ja talupoegadesse  mõjuma. Kahte Sjedlezi kubermangu talupoega  karistati selle eest, et nad õigeusuliste talupoegade  seas kstuliku usku püüdsiwad walja laotada;  talupoeg Montschka nõudis wallakooiis, et tema tütart mitte Wene keeles ei õpetataks, waid Poola keeles; Sokolowi linnas teotasiwad üks wäikekodanik ja üks naene ühte õigeusu preestrit. Ka Wene ohwitscridesse on elanikud mitmeti puutunud:  wäikekodanik Gawlowski lükkas uulitsal ühte ohwitseri, ja kui see nõudis, et ta ennast wabandaks, hakkas ta ohwitseri sõimama; Warssawi elanik Dembski püüdis ühes kondiitri-äris Wene ohwitseriga riidu kiskuda; Petrowskis teotas juut Perlowitjch oma kaupluses kreisi sõjawäeülemat ja Warssawis peksis seltskond poolakaid ja juulisid ühte kardewäe alam-ohwitseri. „Kõik need sündmused näitawad" kirjutab keegi Wolkow «RuSski Westnikus" „ct Poolamaa  käärimas on. Lõppeks wõlb ka segadust Warssawi ülikoolis 1837 nimetada ja tuttaw on ka Rymliko asi Schaulenis; wähem tuttaw on preestri Tschctschoti liiga julge kõne, mis ta Peterburi  kirikus Poola mässulaulu luuletaja Ujeiski surma puhul pidas." Hra Wolkow järeldab kõigest.  et Wene-Poola leppimisest tõsisel mõttel rääkidagi  ei ivõidawat. Wolkow tähendab ka hädaohu  pääle, mida Poola sotsialistlaste tcgewus Wene asjale tuua. Wiimastcl aastatel olla sotsialismus  Poolakate seas wägewasti edenenud. Siin olla kahte woolu märgata: ühed seada sotfialsed  uuendused kõige elte otsa ja teha Poola iseseiswusega  kui kõrwalise asjaga tegemist, teistele olcwat sotsialistlik liikumine ainult abinõuuks Poolamaad  wabastada. Selle liikumise pesakoht olla Galitsia, Krakowis ilmuda üks sotsialistlik ajaleht, teine Lembergis. Propaganda rahaline toetus tulla Poola rahwuse-kapitalist, mida Rappersweyleri  (Schweitsis) poola rahwamuseum walitseda  ja kuhu iga õige Poolakas aastamaksu maksta. Wolkow tuletab lõppeks meelde, kuda Poolalad pärast 18S3 oma «tööprogrammi" üles seadnud, töö oinale lipukirjaks walinud ja töö ning haridusega  wenelasi lüüa katsunud, et sel teel Me iseseiswusele  jõuda. Poola isa ja Poola ema teemad  oma pojale kohuseks, «Poolamaa parast" õppida, Jumal ise nõuda seda, poeg pidada uhke seepnäle olema, et ta poolakas on, ja pidada katsuma oma Wene kaasõpilastest edasi saada. Soomemaalt. Sõjamäe-seoduse muutmise asjus teatatakse, et Soome senatile nüüd selle komitee protokoll kätte läinud, kes Peterburis Soome sõjawässsaduse rewideerimise pärast nõuu pidas. Protokollil on, nagu Helsingi ametlik leht kirjutab. Keiserliku Majesteedi poolt mõtteawaldus  juures, milles kinnitatakse, et Wene riigi sõjamäe sisemine ühtlus nõuda, et temasse puutuwad  seadused täiesti ühesuguSteks tehtaks. Seepärast  olla Majesteedi käsul Soome erakorralisele  maapäewale ettepanek tehtud, mille järele Soomemaa senine sõjawäeseadus, mis Keiser Aleksander  tl. poolt 6. (18). Detsembril 1878 kinnitatud  on, kõrwale tuleb heita ja teda nõnda peab uuendatama, et ta keisririigis maksma sõjawäeseaduse  põhjusmõttega kokku käib. Selleks soowib Keisri Majesteet Soomemaa seissuste otsust kuulda saada, kas uued reeglid, mis seaduses ette on pandud, kohalikkude olude järele tegelikult läbiwiidamad  ja Soomemaal -võimalikud on. Protokolli  all seisawad nimed: K, Pobedonostsew, krahw F. Hcyden, Ed. Frisch, A. Kuropatkin, N. Murawjew,  N. Bobrikow, S. Gontscharow. Protokollile  on Soome asetäitja minister-riigisekretäri poolt järgmine seletus juurdelisatud: Selle Protokolli  sisuga täiesti nõuus olles, lisan ma omalt poolt ainult seletuse juurde, mida ma üleüldisel koumerentsil awaldastn: Kui küsimus ette pandi, Soome seadusi muuta, tuletasin ma Keiserliku Manifesti pääie 25. Oktvbrist 1893 tähendades, misläbi Soomemaa suurwürstiriigi õiguseid ja eesõiguseid kinnitati seda Soome seaduste muutmise  seadlust meelde, mis maapäewa määruses 1369 awaldatud ou. Victor Procops  Protokollist  selgub siis, et terme sõjawäe-seadus Soomemaa  seisustele arwamiste awaldamiseks ette pandakse  ja et nende armumist kuulda soowitakse. Pärast seda pandawat asi riiginõuukogule ette, sest et küsimus riigi üleüldistesse tuludesse puudub. Wäljamaalt. Taanimaalt tuleb leinasönum: kuninganna Luise, meie Keisri Majesteedi emaema, on 17. Septembril hommiku ära surnud. Tema sündis KMmhavnis 1317, isa oli Hesseni maakrahw Wilhelm, ema Daani printsess Charlotte. Surres 4O Saarlane, 1898