Nõnda näeb nüüd igaüks, kuidas ja mikspärast rahwas joob ning tahab juua, ja kuidas seda paranda ja wähendada peab katsuma. Tehku siis igaüks mõtte, sõna ja teuga päästmise tööd meie eksinud wendade seas ja ärgu keegi, kes wõib midagi tehja, uimastuse unes magagu. Seda näeb iga tark inimene ise, kui palju abi neile tarwis on; andkem siis igamees omalt poolt õpetust ja maenitfust, küll sõnaga kui ka teuga. Siis wõite mõne aasta pärast tõesti selle hea teu wilja juba nähja saada. Wähenegu joomine iga kaupluse juures, niisama ka kõige pruukide juures, mis ilma wiinata tuhat korda mõistlikumalt wõikfid peetud saada! 0. ühel Lehekuu efimisel päewal metsa puid raiuma. Metsas palus ta Jumalat ja hakkas tööle. Saand ta päewa läbi tiitsest  raiunud, oli tal õhtu hea meel selle pääle waadates, et töö nii hästi oli korda läinud. Tänu palwet taewa Isale saates, hakkas ta koju poole minema. Tuppa astudes nägi ta, et abikaasa kümnendama noore ilma kodanikuga maha oli saanud. Üks tüttar oli tale selle aja sees juure sündinud. Wanemate rõõm oli siiski suur, ehk nad küll üsna waesed tundsid endid olewat. Ometi nähti mana mehe näu pääl üht wäikest mure pilwe ja ütles oma naisele: ArmaS naine, muud muret mull ei ole, kuid ainult selle lapse ristimise pärast. Meie oleme juba nii paljud oma laste juure waderiks kutsunud, et ma nüüd enam kedagi ei tea, kedas selle lapsele waderiks paluda. Teiseks oleme meie ka waesed, et rikkamad sugugi tulla ei taha. Abikaasa trööstis teda ja käskis aga lootust ja muret ainult Jumala pääle panna, küll Tema toimetab kõik hästi. Abikaasa troosti sõnad mõjusiwad, ja mees uinus ka õhtul magama. Öösel nägi ta unes, ta pidada Home kord linnast wälja minema ja esimine kes sellel teel wastu tuleb, seda oma lapsele waderiks paluma. Juba wara homiku ärkas ta üles, pani riidesse ja sammus rõõmsas lootuses, öõssese unenäu üle'järele mõteldes, linnast wälja. Waewalt oli ta poole wersta linnast eemal, kui üks noormees suure hobusega tale waStu ratsutas. Olge nõnda hea, auustud härra, mull oleks teiega paar sõna kõneleda, palus puuraijuja. Noh, räägi aga kõik oma südame päält ära ja ära karda midagi, wastas ratsanik hobust kinni pidades. Waadake, minu abikaasa on heile kümnendama lapsega maha saanud. Nüüd peame teda ristmifele saatma, aga meil pole enam kedagi, keda waderiks paluda. Sääl nägin ma minewal öösel unes, ma pidada seia tee pääle tulema ja efimine, kes wastu tuleb, oma lapsele waderiks paluma ja see olete teie! Wäga hea meelega, rääkis ratsanik, ma tahan sinu soowi täita; aga mull on praegus wäga hädalised asjad toimeta, mille pärast ma ise mitte umbes tulla ei wõi, aga su laps peab mu ristitütreks saama. Palu minu asemele nõnda kauaks kedagi teist ja ristmise päewa õhtul tulen ma ise teis juure. Ühte soowi peate mull täitma, see on, et teie lapsele nime „Greeta" panete. Seda lubas ka puuraijuja, ning uhke ratsanik  oli warfi wana mehe silmist kadunud. Rõõmuga pööris mees koju poole tagasi ja rääkis ka abikaasale, kuidas tal kõik hüSti ja õnnelikult on läinud, et üks rikkas ja suurtsugu härra on lubanud lapsele waderiks  tulla. Abikaasa ei rõõmustanud ennast sugugi selle teatust üle, waid südame waluga rääkis ta: Armas mees, ma arwan, et sa meie lapse ühe suure õnnetuse sisse oled lükkanud.  Hiljuti sündis siin meie ligikondaS ka üks tütarlapsuke, kellele üks wõeras ja uhke härra käskinud „Greeta" nimeks panna; see sündinud, aga neil wanakeStel ei pea omast lapsest mitte sugugi rõõmu olema, ta olla hoopis teist sugune kui teised lapsed. Ehk on aga see uhke mees ka niisugune, kes meid ja meie last õnne- tumaks wõib tehja ; sest miks ta ka umbes seda nime soowib!" Selle korra püüdis mees küll oma naist niisuguste mõtete päält kõrwale wiia, aga ristimise päewal oli ta ise ka üsna rahuta; ta ei teadnud, millest see tuli. Lapsuke oli ristitud ja wõerad istusiwad  weel kooS. Sääl tuli ka meie uhke saks, hulga teendrite saadetust! ja ilmus puuraijuja wäiksesse majasse. Wäga palju ja mitmed seltsi kallid toitusi ja wiina oli ta ligi toonud, nii et teised pidulised üsna imeks paniwad. Nüüd söödi ja joodi rõõmsasti wäikse „Greeta" kui ka tundmata  suure härra terwiseks. Eks emade silmad ikka terawamad pole kui mõnel teisel; ta oli juba ammu tähele pannud, et see härra pisut ist moodi mees oli, kui teised inimesed. (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Pahad ilmad. See suine aeg on meil üsna mokkaS; wihma ja kange torm on meil igapäewased uudised, nii et wäga harwa ilusad ilmad nähja saab. Niisugune  aeg kestab juba kewadest saadik, künni praeguS Juuli kuuni. Inimeste plaanib lähemad kõik nurja. Mida pühapäiwiti arwati ette wõtta. Nädala läbi peetakse nõuu, pühapgew Abruka minna aga wihma woolab taewast maha ja plaan peab järele jääma. Nädala läbi peetakse nõuu kontserti ehk muude sellesarnast lõbustust anda, aga pühapäewa sajab jälle, et ei wõi ninagi ukse wahelt wälja pista. Ja nõnda sajab enamast  iga pühapäew. Pea on suine aeg möödas ja meie pole kordagi wõinud kusagile minna, meelt lahutama; töö pöewad oleme töös ja pühapäew peame ka kodus norutama, noh, see on natuke liig! Aga ometi peame sellega rahul olema ja wälja kannatama! Wõerad saksad lasksiwad juba paari nädala eest mõnes kohas topelt aknad ette panna, kunas seda enne sell ajal ilmaski pole ette tulnud, tuul on nii kange, et haiged saksad seda ei wõi wälja kannatada. Seesugune aeg olla ka Ülemaal igal pool. Halb laste kaSwatui. Kurwa meelega peab seesuguste laste pääle waatama, keda halivasti on kaswatud ja niisugust on meie linnas praeguS kaunisti rohkesti nähja. Peab küll ütlema: Kuidas känd nõnda wõsa, ja see on paraku ka üöna tõsi. On wanem ise hull, kuidas wõib laps siis paremat õppida, ta on niisugust paha kombet oma wanematelt õppinud ja nüüd kui juba wähe suuremaks on saanud, siis hakab neid tempusi wälja näitama. Siin wõtsiwad paar noort meest hullu nouu, plehku panna, üks kõik kuhu ja nad tegiwad ka seda! Teine laenas ilma wanemate teadmata kusagilt sada rubla, kuna» teine oma isa tagant pääle tuhat rubla oli näppanud (nõnda teawad paljud rääkida) ja panid ühel homikul salaja plehku, Riia poole. Teise isa sai kohe märku ja telegrahweeris Riia linna politseist, kes ka teist poisi sülla pääl wastu wõttis ja tagasi Kuresaare saatis. Nüüd kr.ida kuulda, olla ta sellesama laewaga Tallinna poole edasi sõitnud, kust ta muidugi ei tea kus edasi läks. Teine jäänud Riiga. Mis ütlewad nende wanemate südamed! Eks nad nüüd nuta werd. Ja seda on kõik halb kaswatus ja wanemate  paha eesmärk teinud. Murra witsa, kui ta murda annab! Uus seadus. Hiljuti tehti seaduseks, et turul ei tohida mitte neid lesti müüja ehk ülepea toodud saada, mis mitte S tolli pitkad ei ole; juhtub seda olema, siis peab müüa trahwi maksma. Toogu nüüd weel lesta poegi müüa, nagu igal aastal Keskranna mehed enamast seda tegiwad! Posti talitus Saaremaal on praeguS üsna nurjas/nõnda et inimesed sugugi ei tea, kuidas kirjafi ehk ajalehti kätte saada. Kihelkonna postid kaduwad ja walla postid hakawad  paar korda nädalas linnas käima. Asi ehk oleks parem, sest siis saaksiwad inimesed waremalt omad asjad kätte: aga wõta näpust. Nüüd on ühendud walla ja kohtu majad, ei tea, kui kaugel mõnest wallast. Enamast jääb suurem hulk kirju ja ajalehti kohtumajasse, kui ka postimehe tasku wedelema, nii et alati kirjad , mida maalt saadetakse,  wahest nelja nädala pärast kogemata kätte saame, kunas siis paljud peawad awaldamata jääma. Kuidas saaks senna parandust? Karjast. Ka säält tulewad kurwad sõnumid, et liig kauane wihm wäga palju kahju olla teinud. Kartuhwli ja linamaad olla üsna lausa wee all, nii et iga põllumehe silm kurwalt igale poole waatab, sest lõikuse lootus on kõigil kadumas. Kurb lugu! -- Aruldast seadust tahtnud Karja kihelkonnas tehja, et rõuge panemise raha walla hingede pääle ära jägada. Aga see plaan läinud nurja. Paari nädala eest olnud Jõesti küla mehed Koikla mõisas ülekuulamise all, wäeteenistuse  asjade pärast. Asi anti kohtu uurimise alla. Kaarmaalt. Oreli kontse rt. Saaremaal  on kontserdid wäga aruldased asjad. Ainult wiimsel ajal on maal paaris kohat kontsertisi  antud. Neid kohti on küllalt, kus rahwas ei teagi, mis asi kontsert on. Meil Kaarmal andis seitsme aasta eest seminari kooli õpetaja T. Undritz efimise laulu kontserdi; selle aasta Jaanikuu 14. andis tema teise, nagu „Saarlase" lugejad juba teadwad. Jaani päewal pärast lõunat kellu 4, oli meie kirikus esimine oreli kontsert, mis kuulus oreli mängija Adam Ore andis. Härra Ore on Lätimaalt pärilt. Tema on wäljamaal Stuttgardi linnas oreli mängimist studeerinud nmg wäljamaal mitmes kirikus kontsertisi annud. Ajalehtedes oli tema nimi Möndasugust. Noor lesk. Amerika Ühisriikides Saint? Louisi linnas ilmus noorpaar köhtu-ametniku juure kosja-kontrahti ivalmistama. Algus hea aga lõpp halb. Kohtu-ametnik teinud suured silmad ja 'pole tahtnud koSja-kontrahti kinnitad», kui kuulnud, et mõrsja alles IS-aastane olnud. Weel suuremaks aga käswanud ta imestus seda kuuldes, et noor neiukene juba lesepõlwes leinab, sest 13-aastaselt läinud ta mehele ja maitsnud kolm nädalit abielu õnne, siis pannud aga mees ülekohtune putku, ka« oma südame wõi tuhalabida sunnil, on ridade kirjutajale teadmata. Noh, wiimaks saanud noorpaar  kurja kohtu-ametniku juures oma asjaga joonele, sest peigmees toonud oma tulemase ämma abiks ja selle sobitusel ning lubal teinud kohtuametnik  kontrahi malmis. U 28. Saarlane. 1892