Saarlane Nleiildiiie paiitika ajaleht »»»- ja liaaarahwale. Itz 50. Teisipäewal, 15. Detsembril 1893. IX. aastakäik. maksab - Saaremaas pooles aastas 1 „ „ Postiga saadetud aastas. Ä ~ „ PoolsS aastas 1 „ 2Z „ Ilmub igal tsisipÄSsV«rt. Kuresaares ka«b«uulitsas »r. 17. Saarlase toimetusele. Kuresaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab S kop. Mardid ja Kadrid. Zga aasta Nowembri kuu 9. õhtust hakatakse igal pool kangesti, nõnda nimetud, Mardiks käima, mis künni Jõuluni enamast tuurib. Maal panemad Mardid endid hoopis teist moodi riidesse kui linnas ja hulkuwad siis külast külasse ja majast majasse. Enamast ütlewad nad ise, et see käimine olla laste pärast, kes lugemist mitte hoolega pole kätte õppinud, aga üks teine põhjus on meel sääl juures, see on Kerjamine,"  sest muud nime ma selle suguse käigule ei tea anda. Mardiks tehakse maal igal pool morsti, saia, käkki ja muid niisugust  paremaid suutäisi; neid saab siis ka Martidele jägatud. Waatame korra, mis moodi maal üks Mart ehitud on: Ta ajab omale kasuka ümber pöörtud selga, palge määrib ta tulesööga  wõi tahmaga mustaks, pea katab ta kas rätikuga wõi mõne muu kaltsuga tublist kinni, suur kott kaelas, ilmatu witsa kimp peus ja nõnda on siis üks uhke Mart ehk Kadri malmis. Nüüd peab ta aga nobe olema, et koti jõuab ühe õhtuga köigesugust sööma kraami täis saada, sest Martidele peab antud saama. Linnas käiwad aga enamast lapsed Martideks, kes ennast enamast kõige karwa paberi tükkidega wälja ehitawad. Neid on siis üks hea trobikond koos, kes niisama majast majasse hulkumad ja enamast raha kerjawad. Mõnikord panemad ka mõned täiskaSwanud enamast niisugusse kensaka ülikonda, mis küll arwa ette tuleb, sest nende käsi käib enamast ikka halwasti, nimelt uulitsa pääl, sest sell ajal waritsewad neid ikka uulitsa poisid siin ja sääl, kes nende ehted kohe ümber, ära käristawad. Waatame nüüd kord, kas niisugune Mardiks käimine ka mitte mõnda pahat sündinust ehk järeldust ei sünnita, niihästi maal kui ka linnaS: Kui maal üks niisugune ümber pöörtud riiedega ja musta palgeda tont nüüd kuhugi peresse sisse läheb ja lapsed seda nägewad, kas nad sellest ka ei kohku? Oi wennikene, juba mana inimesel tuleb hirm pääle, niisugust  kolli nähes, kelle käest lapsed wahest ka peksa peawad saama. Selle aasta on kuulda, et Pöide pool jälle kaks wäikest last sellest kohkumisest on haigeks jäänud ja surnud. Ka tuleb alati külade wahel niisuguste keskel tüli ja peksmine ette, kui üks natuke rohkem andi oli saanud kui teine. Linnas pole seesugune Mardiks käimine ka umbes mitte kiidu wäert, sest lapsed wilumad seda moodi ümber hulkuma ja ka warastama, mis sageli on ette tulnud. Olen ka näinud, et poisikesed, kes õhtul natuke raha korjasiwad, teisel päewal kõrtsus wiina eest ära andsiwad, ta ei tea, mis selle rahaga pääle hakata, mis muidu saadud on. Linnas peetakse ka umbes niisugust pidust, mida näokatte piduks nimetakse, need on hoopis teisemad ja ilusamad, neid wõib ka waadata ja need tegewad nalja. Need ei rikku kedagi ega saada kusagile pahale teule. Minu arwamise järele oleks siis küll parem, kui maalt nii ka linnast niisugune Unenägu Jöulu öösel. Kirjutanud K. Loiken. laupäewa õhtu oli käes. Päike oli juba looja läinud ja õhtu poolt säras aga weel eha-puna. Kõik oli nii maikue, tasane ja pühalik. . . Tuule õhku ei olnud liikumas, aga ilm oli käre külm ja kõrgelt sinawalt wõlwilt waatasiwad  tähtede hulk kiiskades alla särama lumepinna  pääle. Kõrgel, maimu silma ees säras aga meel üks heledam täht ja see oli Jõulu täht. . . Juba helisesiwad kiriku kellad läbi pühaliku  öö waikuse. . . Juri ja Liisu oliwad kirikusse hiljaks jäenud, sest nendel oli meel ligi merst maad ära käia. Jüril ei naitunud kellade heli kuuldes ka suuremat kiirust taga olewat, sest ta läks pikalt ja rahulikult, nagu ennegi, tema mõtted hõljusimad  õhuna pühalikus looduse rüppes. . . Äge ja elama maimuga õde ei suutnud aga seda pikaldust kannatada ja ta hakkas oma wenda enam kiirusele sundima. Tee nüüd omale ikka enam jalad alla Juri! ütles ta, pool nalja toonil. Muidu ei kuule me' täna õhtul õpetaja lõust enam muud, kui paljalt aamen! Ole ikka mureta, Liisu, trööstis Juri, õe soowi poolelt täites. Meie jõuame jo mähemast jutluse alustusel ikka kirikusse ja nõnda saame siis täna õhtuse Jumalateenistuse tähtsama osa ikka kuulda. Aga pane tähele armas Liisu, seda kõrget looduse hiilgust! . . Minu meelest on see täna nii pühalik, õnnis, taewalik ja nõiduw. Minu maimu ees keerlewad kõiksugu pühalikud  kujud: Petlemma wäli, karjatsed, see pühalik walgus ja taewa inglite auu-kiituse laul seiswad nagu elawalt mull silmade ees. Siis jälle Petlemma laut, Maria ja Joosep, see pisukene sõime ja sääl sees hingab koreda heinte pääl üks weike lapsuke.  . . Seesamma on maailma Õnnistegija!  . . . Jah, need on mõttekujutused, ütles Liisu. . . See imerikas püha öö peaks küll kõikide südames wagaduse mõttid äratama  ja tema hinge taewaliku rõõmuga täitma. Jutluse laul oli käsil, kui nad kirikusse jõudsiwad. Lugemata küünla helgil hiilgas kirik ütlemata iludusel. See oli üks õnnis ja pühalik läige, mis kõikide südamid taewaliku  rõõmuga täitis. Ka õpetaja jutlus oli wägew ja waimustaw, mis tänase öö suurust, tähtsust ja pühadust ime selgusega rahwale silmade ette maalis. Kuu oli juba üles tõusnud, kui Jumala teenistus lõppes ja rahwas kirikust wälja tõttas. Nagu brilljantidega üle külwatud, säras lumi kuu paistuse ees ja karjus ja kisendas käijate jälgede all. Juri ja Liisu oliwad kohe teed, kodu poole, ette wõtnud, sest nende koht oli pääle wiie wersta kirikust kaugel. Kodu jõudes lõi kell kaheksa. Wäikeses korralikus tuas oli kõik, nagu Jõulu õhtul just olema peab. Lae all põles suur laelamp  ja walguStas terwet tuba; siiski põles ka weel laua pääl lühtri sees suur walge stäriin küünal ja selle ees luges isa piibli raamatut. Ema hakkas just õhtu toitu lauale kandma ja kaks nooremat last, Mihkel ja Juula, esimine kümne ja teine kaheksa aastane, mängisiwad põhkus ja tegiwad omale sellega rõõmu. Nüüd mindi õhtust sööma, mis päewase kiire töö ja toimetuste järele wäga häSti maitses. Pääle söömist läks Liisu naabri pere tüdrukuid appi jõulupuud ehitama, mida keskööl kell 12 põlema taheti panna. Senna puu alla oliwad kõik küla noored poisid ja tüdrukud kutsutud. Jüril oli weel aega küll, sest praegu lõi kell üheksa. Ta wõttis piibli raamatu kätte ja luges säält seest Taaweti laulu raamatust mitmed armsad peatükid. Wiimaks  jäi ta seisma ja waatas toas ümber. See oli ikka waikne ja pühalik. Õuest paistis täis kuu aknast sisse, ka õues heljus kõik pidulikult. Kuu paistusel  helendasiwad puude oksad paksus walgeS külma härmas, mis neid, nagu walge lõhekroonidega pühalikult ehitasiwad. Juri silmad lõid raskeks ja uni hakkas pääle tikkuma; ta wõttis nõuuks, ennemini korraks magama heita, km naabri pere jõulupuud waatama läks. Kell lõi praegu kümme ja temal jäi weel kaks tundi aega üle. Toas olijo muidugi kõik juba wagusi . m Ajalehe ..Saarlase" telli»i»e on alganud. Tellimist palutakse nüüd pea ära toimetada. Lehe hind on: Saaremaal aastas ... t r. 50 k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas . 2 „ „ Kroonu postiga pooles a. I „ 25 „ Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas „Saarlase" toimetus, kaubauulitsas nr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast.