pühitsemist Jöulu puuga jne. järele jätta ja selle läbi kokku hoitud raha näljahädalistele  anda. Puuduses olewates kubermangudes on rahwakoolide kooliõpetajatelt nõutud, et koolimajades puudulistele theed, piima ja leiba hinnata jagataks, milleks neile korjatud  armuannetest abi antakse. Olikookide wäljawedu Väljamaale  on jälle lubatud. Üks suur päälinna käsitöö äri on end pankr o t t i tunnistanud; puuduw summa on 2 milj. rbl. Kesk-Aasta näitus Moskwas on 18. now. lõpetatud. Waatamas on seda 250,000 inimest käinud. Loomatoidu puudusel ja madala hinna pärast omal maal on neid suurel hulgal Väljamaale saatma hakatud, nimelt Odessa kaudu rohkesti. Wiidakse neid Türgi, Greeka, Inglise, Jtalia ja koguni Egiptuse maale. Wene keele õppimiseks saadetawat India Valitsuse poolt hulk sõjaza  era-arstisid Wene maale. Uue sõja la ema de ehitusega oldakse  Wene maal köwasti hooles. Uus soomuslaew „12 Apostlit" on praegu malmis  saanud ja teise suure soomuslaewa kallal tehtakse praegu kibedasti lööd, et pea malmis  saaks. See on 339 jalga pikk. Õdula Mait oti aga ka mees, kes kellelegi  ei kinkinud. Seljamai päewal weel laskis ruuna rakendada ning kihutas Küüslangile.  Sääl seletas la kaimule nelja filma all ara, kudas wist ta kangekaelse poisi läbi nende kallis plaan tühja saada minema. Mait Wingerd oli õieti wiimses hädas selle uaha uudise kuuldes. Hakkas wvrsti oma harwu juukseid katkuma. „Su poeg on. ju muidu nii tark, mõistlik  inimene," ägas ta murelikult. „Pagana tark on ta! ürises Õeling. ~Lvll on ta ja tolu, päris juhm ja toss! Õnneks on mul weel sõnakest ütlemist, muidu —" Tähtsalt pühkis ta peopesaga üle suu. „Eks ta ole! Ega minagi seda kilda!" kogeldas teine üsna segane pääst. „Oi, oleksid sa aga kuulnud, weli, kudas ta armastusest jampsis ja pühadest kohustest, ja tean nuna, millest weel, nagu tooks see kellegile punast koplkutgi sisse. Kawal ou ta päälegi weel arwab, kui tüdruk kord tema olla, tehku siis wanad isad, mis tahte!" „Hurjoh l" tegi Pärja isa ehmatanud. „Ega ta ometi tõesti säherdust meeletut mängu meiega ei mängi? Oleks ju päris ülekohtune tegu I" Kihwtiselt naeratas Mait õeling. „Ega palju puudu! Päris jöhkur on ta. Arwab juba Pärja rahakotlisid käes pidawat  ja meid narnda tohtiwat l Kui meie mitte ö>ge kawalad ei ole, jääme rahast ilma, peame aga ikka selle pärastgi selle kelmi Näpitsele tõotatud palga kätte wiskama." „Hnrjoh!" tegi Küüslaugi Mait ehmatuses.  „Siis kisub mult mu Tilu.ju silmad pääst I Ei seda tohi olla! Katsu aga, wenike, et oma poisile aru paha pistad! Lasi ta aga peab sõna, nagu ta tõotanud!" „See wiiks meid liig kaugele! Aga mis arwad, laim ets katsume mähist su tütrega õnne?" Teine ojas silmad päraui, suu ammuli. „Kudas? Ma ei saa sellest aru? Parzal just ei pidanud ju sellest aimu oleuia! —" „Noh, eks meie siis pea sida lama.aumd olema," wastas Õdula peremees wisalt. Ja nüüd pani ta teisele uue, tubO-ti läbimõeldud plaani ette. Ta ise tahus Pärjaga rääkida. Tabtts armastajale muue ette arutada, luda Õdula talukoht aja äparduste tõttu Võlgadesse janunud, m.llest aga Walter ühtigi ei teada, kes ennast Nka weel rikka peremehe poja arwaia olema.', nagu see rahwa t/ada la nii ollc. Halwade aegade pärast äga ei saada naljalt rabu ülesse wötta talu uääle, mis oina 7000 rubla waärt olla. Wahemast 3000 rubla oleks waja korrale upiiamiseks. Wa'uec Aga la ise olla liig õrnatundeline, kui et pruudilt kabeks raha wuscu wöua. See pärust pidi asi Wakteri eest salaja jäamc, 3000 rubla oleks sr.s Õdula pääle orja panna, kaduma ei wöida see minna. Nu olAs asi hästi korras. Saada nüüd kawala Õel ngi käisel joowitud  järeldus oleuia, siis oli wcnt mõlema hallipääiiste plaani sepitsejate käes. 3000 -Pabin tuliwad siis Õdula Maiti õnneks, kapmud  2000 rubla aga jäiwad teisele kukrusse  ja muuga, nob, sellega süüdis edespidi ka, tudas mõlemad isad tahlsiivad. Parast, kui wana Õeling m.nekiii iegi, oli tal Pärja poolt lubakiri taslus. Armastaja  neiu aitas ju häämeelega tulewat äia kimbatusest ja arwasgi kawalasli teinud olewat, et pe.dmehele jolle teadmata uei kauni kingituse pühandas. Ka Walteri isa armas .me kaumla.üki teinud olewat. Wõiduröõmuukult hõiskas ta Küüslaugi kaimuga wõidu. jlärg luieb.) Kodumaalt. Pärnus on ringkonna-kobtu poolest  15. now. Ha l! iste õp. E. v. Dehn kaheks kuuks ja Karksi õp. praost J. Girgensohn kuueks kuuks ametist ära olemisele mõistetud, segausuliste laulatamise  pärast. Wäike-kaupleja K u k k, kes oma poes solgitud toidukaupa (liiwa jahu ja leiwa sees) oli müünud, on kolmeks kuuks mangi mõistetud. Millest Pärnulased räägiwad. 8. nom. paksu lumesadu järeldu siin kaunis külm aset wötnud ja oli pühapäemal 10. now. juba peaaegu wüimalik jala üle jõe käia, mis mitmed kirikulised ka wastu politsei keeldu tegimad, aga sääl juures pärast taht. mata külmas supeluses kahjatsesiwad, sest mõnelgi oli tegemist ennast kardetumast näitlusest  päästa. Lõuna aeg oliwad korraga kolm inimest sees. Kõige väalt kukkus üks naesterahwas keset jõge jääst läbi, sääl tahtis  selle mees teda aidata, aga langes ise sääl juures külmcp woogudesse ning sai ka kolmas, kes ruttust neile appi tõttas, seda sama suplemist tunda, kuni miimaks teistel awitajatel laudade ja redelitega korda läks, kõiki õnnetusest päästa. Jällegi rumal wõimuje ajamine seatud walitsuse mastil panna ja tuleb sellest see ütelus, kes tegi? ise tegi! Sellesama päewa õhtu! uppus "Saksa maa alama Schmidt'i poeg uisku ajades ära; teda oldi küll warsti walja amitatud,  aga ei olnud nutte enam wöimalik elusse kutsuda. Ta oli jällegi wanemate ja politsei keelu wastu jooksma läinud ja tuli õnnetus sõnakuulmata olekust.  Kesknädalal  oli juba politsei poolt luba hobustega  üle sõita. Pärnu maal Lelle Eidaperes pääsis tuli 19. now. lahti. Tulekahju kella helin äratas unekaisus wüwijaid ööse kella 2 aegu. Hädakisal appi hüüdmine,  missugune kohutaw une peletaja! Appi ruttajatele lehwitab tule kukk juba oma koledaid tiiwu majakatusel. Roaks oli mõisa wiljamda wõtnud, milles suine waew ja korjandus marjul oli. Tuli on korstnast hakanud, sest aida teisel korral sai wili kuimatatud. Ehk küll tuli juba täiesti oma molil mässas, siisgi läks korda Valitseja  hr. A. S. osawal juhatusel, kubja agarusel ja inimeste suurel osa-wötm»sel teda peagi pritsi abil lämmatada. Kahju ei ole maga suur. —i^— Narmast. Karskuse selts „Wöit.e,a"  pidas 17. skp. N. E. Seltsi ruumis piduõhtut. Esiteks mäpgis Krenholmi wiiuli-koor  mõne kaunisti kõlama rnängutüki sparcm.ui kui ialgi eune: Edul Jeudu!), siis laulis linawabriku segakooor hr Otsa juhatu,el kolm-ueli waimustawat laulu; vääle selle vidas „Olewiku" Loimeiaza, A. Grerzstein Tartust, töne: „Karskuje sõprade lõbudest." Kõneleja terwttas siinseid karskuses  sõpru kolmekordselt: kodumaalikult, suguwennalikult, karskuse seltsi otstarbelilul!; tähendas, et karskuse seltsidel tulla hoolega oma kohust liuta, ikka edasi mmnc, ei ialgi mõne wäikese takistuse pärast tagasi, sest tagasiminek Loowat kahju ja auutuft, mis walus kanda olla. Mõtelgu iga suguwend ja õde: „Sinu aun on minu auu" ja aötugu selle tõttu eesmärgi poole. Pärast terrmtust pööras kõneleja tähelepanemist lö' bude pääle. mida wiinalöbu asemele tuleb walida. Seks nimetas ta teaduse põllu ja nä-taS, missugust suurt meelelahutust wõlb seaduse teadusest, riikide korra ja rahwaste elu teadusest, geografiast, ajaloost, iluteadusest,  taewatähtede teadusest, mathematikast, loogikast jne. leida, kui inimene ennast nendega  tutwustab. See tutwustus wöiwat maimu  -wöi mõtlemist, nõnda ütelda, nagu st> loscfeerima (philosophialitult töötama) panna ja selles seiswat määramata löbuduse hallikas,  mille juurest mõned pilgukski ei tahtwat  äralahkuda. Eesti kirjanduses olla küll wähe raamatuid, mis inimesele teaduse maldasid  lunamaks möida teha, oga ometigi ikka olla ta ja !õ>glti pidada soowitatama, et karskuse sobrad seda tähele pammad ja sellest  omale ülemat lõbu .otsiwad. Wäga ajakohane  ja uöuetom olla ka see, et meie nooremale  soole riigikeel ruttu kätte õpetatakse, mille abil ta suure Wene kirjanduse põllule pääseb ja saält juba lõike leiab, mis teaduhimuline  wlliM taga ihaldab. Pangu siis maaemad mõnusat rõhku selle pääle, et warsti kõik lapsed riigikeele mõistjad oleks ja kallid karskuse sõbrad katsugu kõike mölinaleluks  teha, et aga karskuse asi edeneks, wäiksed eksitused ehk eksimised ei tohi lahutust  tuna, neid peab mõistlikult äraparand  aia ma, lokkuleplikult olema. Ühisust taganöudma, n aimustust ärata:ama ja lkka alles hoidma, si st waimustus olla see jõud, mis ruttu ja palju wöiwat tordasaa.a. Selle järele tuli svow, et edenegu karskuse seltsid, edenegu „Wõilleja." Kõne, kõigiti teaduslik ja öpttllk, kuigi igapärwase rahwa lärmis küll natuke raskemöttelik, kestis rohkesti  poolieist tundl ja mõeti kuuljate poolt tormiliku kildu ja tänuawaldusega waslu. Rohwas näitas Tartu külalise wastu üleüldse  suurt lahkust, rõõmu ning häämeelt ja )tte mõjus suures hulgas nii, et palju joomi awaldasiwad, et siinsed jellsid ka edaspidi  nöuuks wötaks, kaugemaid wöõraid omale azuti külaliseks paluda. Scnumseld wöõraid olla meil küllalt ja nende külale  lb maitseda meie .oduse leiwa hulka möga hästi. Niisuguse soowi täidem nek on muidugi meelepäraline ja meie loodame, etWnsed seltsid seda ei unusta. Soome maalt. Helsingis pidas säälne arstide selts 18. now. oma 19. aastast asutuse- Päewa. Cel puhul tähendati ka, et 19 aasta eest Soome keeles weel mingit arstiteaduslist  kirjandust ei olnud, kuna see nüüd kaunil korral on. Läti maalt. Mia ringkonna-kohtus tuli neil päiwil iseäraline protsess ette. Sigchda lossi omanik,  würstinna Krapotkin, oli Riia- Pihlwa raudtee walitsuse pääle kaebtust tõstnud, et tema mõisa maa päal, raudtee ääres olem mets 4. juunil 1889 raudtee masina korstnast wälja heidetud sädemete läbi põlema läinud. Ta nõuab selle kahju eest 39,648 rbl. tasu. Kohus jättis otsustamise  teiseks korraks, kuni asjast weel täielisi teadmisi kogunud on, milleks üks kohtuliige ise põletamise kohta waatama läheb. Mõne Läti seltsi tegew  u s e st. (Järg. 6.) Esimesi Lätikeele kõnesid peeti 1868 aastal Riias, sellel ajal näljahädas olewate Eestlaste hääks. Wiiest kõnest peeti 4 wäikse gilde ja 1 suure gtlde saalis ära ja nimelt: 10. märzil rääkis kubermangu loomatohter  J. B. Rosenberg „kuu" üle; 17 märzil wabriku direktor R. Thomson „looduse ja looduse teaduse" üle; 24 märzil Or. Bosse z?t«rwise hoidmisest; 7 aprillil K. Stahlbecg „mercst ja lema elanikkudest;" 5 mail kooliõpetaja  Matwin „laste kaswatamisest wanemate  kodus." Päältkuulamise pilet maksis 15 kop. ja sisse tuli ühtekokku 296 rbl 64 kopikat. Nõnda on siis Lätlased häda ajal ka Eestlaste pääle mõtelnud ja see ligimeste aitamine ollagi suure Riia Läti seltsi asutamise  aluseks saanud. Ühes muuga on selts ikka ka könepidamise ja küsimiste ja kostmiste õhtute eest hoolt kandnud, et seega osawõtjate  silmaringi laiendada ja maimu harida. Selts peab talwisel poolaastal igal nädalil (enamasti neljapäewal) niisugusid ohtusid, Seda ja teist. Kes ou rikkam? Kuulus Wene kirjamees  Jlv a n Turgenjew :va'.ab seda küsimust .ärglinsett: Kiidetakse minu juuresolemisel riwst Rolb chitdi, kes oma määratu juurtest sissetulekutest tuhandeid waeste laste kaswatamiseks,  ja wanaraukade ülespidamiseks oh' Kaea oma juurde/ ütles uaene, - „see mölab  meilt tüll meie wnmase kopiku; nõnda et me.l enam soola ei ole, millega suppi soolata wöilsime. . „Noh, siis sööme ilma soolata," wastas talupoeg, tema mees. Kuni jelle talupojani ei ulata Roch.child kaugellgi mitte. 0. tt. Ühe uurnlaewa pääl oliwad Inglane ja Amcriklane. Amer.klane jutustas, et ! .ema ühes tunnis 999 tmmkest olla maha ! pommutanud. Inglane küsis: Mispä.ast ei ütelnud Tele mitte 1000. Tõsiselt wasias tema Et ma ei waletaks. Selle.  pmäle jutustas Inglane: et tema oma reiside  paal üht meest olla tähele pannud, - les L.verpol.st Bostoni üle vkeani jmer>) ! olla ujunud. „Kas Teie ise s.da nägite?" „Tema uius suuren.a aja meie laeiva lähedal."  „Te' teete mind õnnelikuks," ütles s.llepääle Amentlane, „sest ma pean Teile ! tunn.slama, mina olin see ujuja. Keegi ! ei tahtnud minu mägilase .ööd uskuda. K/d i.üüd saan Teilt tuunistuse." ! Ka üks pärandus. Saare peremees za Kingu peremees oliwad üleaedsed, aga juba m,taust aaslast saadik weriwaeulased; mispärast Nimelt, seda ei teadnud kecg', ja - ts.gi nad ise ei teadnud sida õieti. Nüüd oli Saare peremees suremisel ja pidi kõigile waenlastele andeks andma, sellepärast siis ka Kingu peremehele. Aga kaua ei tahtnud ta sellest kuuldagi. Wiimaks laskis tema oma südant ometi niikaugele pehmendada, ja ta käskis oma poega enese juurbe kutsuda. Kui poeg sureja moodi juurde oli ilmunud, sus pakkus tema nimelt sinna palutud Kingu peremehele kält ja ütles, kuna ta ise teramasti  oma poja otsa waatas: „Noh siis tahan ma ka sinule, üleaedne, andeks anda ja kõik unustada, aga sina, po g, pea sina seda meeles!" Taganenud neiu. Ldt ema näputööd da ütlesid '. «Nu peiu dää mulle päevvad, ööd!» 8u ligi, armude. Nui tuli elu sääda da uduua daugele. La ruada Muud udud da armastad uut peiu, Küll dülrualt tudsud riud. Na aga pea tuleip du dedu tagasi L'ult wetau 'rasdesti. Li vugltseda talia, did derget armu rua, Lest see teed pMu pada Les Uudsed tuulega. i"' " M 180. O« S x «s K H 1891