Saarlane tss 48. Teistpäcwal, 27. Rowembril 1890. V». aastakäik» maksab - postiga saadetud aastas . Ä „ „ pooles aastas 1 „ AS „ Ilmub igal toiftpÄSlVcdt. Kuresaares ur. 17. Saarlase toimetusele. Kuresaares. Kuulutuse ridu ehk selle ruum MM Nleiildiilt palitika ajaleht maa- ja liiuiarahmale MM Saaremaa töömehed, kes kewadel wälja rändawad raha teenistusse. Armsad töömehed, mull oleks teitega mõnigi sõnake kõnelda, aga et ma teitega muidu kokku ep saa, siis lubage mulle, et ma teitele siin mõni rida kirjutan. Kõige paält küsin ma teite käest: toob teite wäljarändamine meite Saarele kabju wõi kasu? Siin wastab üks wäljarändaja töömees walju häälega: „Meite wäljarändamine toob kasu aga mitte kahju. Ma ise tõin see samma sügise terme 100 rubla raha ära. Kui mull seda raha poleks olnud, kus ma siis oleks saanud? Millega oleks oma perekonda siis talwe otsa toitnud? Päälegi jääb see raha kõik Saaremaale, ma ei mii ju seda enam Ülemaale tagasi. Kuidas teie siin ülepea kahju wõite küsida?" Sääl astub üks talu peremees wälja ja ütleb: „Ma olen oma pojaga üsna rahul, tuli paari nädala eest Ülemaalt tagasi, andis mulle ka 40 rubla rendiks, ning jättis meel mõned kopikad omale tasku rahaks." Armsad wastajad, teitel on ju tuline õigus, aga kas teie pole ka seda kuulnud, kuidas mitmed mehed oma wäljarändamist kahetsewad? Weel mõne päewa eest kaebas mulle üks isa nõnda: „Mis ma sest olen saanud, et ma oma poja wälja tööle saatsin, ta ei toonud mulle mitte üht kopikatgi raha. Tegime poisile üsna uued riided selga, nüüd tuli mana katkenud narudega tagasi. Raha kulutasime pea 10 rubla saatmisega ära, nüüd pole kumbagitgi, ei raha ega riiet. Üsna mesi tuleb silma, kui selle kahju pääle mõtlen." Üks naine räägib jälle nõnda: „Mu mees läks kewade Ülemaalt ikka suurt raha ära tooma, säh, nüüd tuli Jaani päewa aegu tagasi ning tõi paljalt 10 rubla raha kaasa. Kewadi kulus 15 rubla raha ära, enne kui siit minema sai, nüüd ei toonud enam sedagi tagasi; aeg raisatud, raha raisatud, waesus tikub mägise kallale." Wiimaks sajatas üks kesknaine: „Wõtku pagan selle Ülcmaa teenistuse! mull oli nii kallis ja wiisi päraline poiss, ei joonud ci riielnud ning oli hoolakaS iga töö kallal. Teised hakasid kewadc hässitama: tule meitega ühes lillemaale, süält tood sügise sadade kaupa raha ära, mis see Saaremaa töö siin ka sissi lööb. Aga mis ma nüüd kuulen, pois olla joomisega nii ühes, et pole teenistust kuskilgi. Oh see on suur õnnetus, mis mu pääle nüüd tulnud." Kas kuulete nüüd mu armsad sajarublased ja neljakümne rublasid töömehed, mis mõned teised siin jälle ütlewad? Tõsi on ju küll, et töömehed ühe hea hulgakesi raha Saaremaale  toomad, aga sille mastu wiiwad nemad jälle 1) suure tüki Saaremaa töö jõudu siit ära 2) jätawad oma hea terwisc sagedasti  lillemaale ning 3) wahetawad mõnedgi head eluwiisid halwade ja santide wastu ära. Ka see raha summagi ei ole poolestgi nii suur asi, kui ta kuulus on. Katsume natuke rehkendada. Arwata 3000 töömeest rändawad igal kewadel Saaremaalt wälja raha tooma ning Tõe wõimus. 3 Lildwig Habichtt järclc. Selle oleku läbi sai manamees omas mõtetes eksitatud. Tema oli seda kõik ilusasti wälja mõtelnud, kuida seda hirmutumat  sõnumit kõige mõnusamine temale teada anda, ja nüüd oli see temale kõik meelest ära läinud. «Kas see ei ole teie meelest ka imelik, et ma nii wara teid tülitama tulen?" ütles .ma pitkamisi. Selle pääle ei tulnud ühtegi wastust, ehk küll emand oma suurte ilusate silmadega tema otsa wahtis. Tema hoidis käed süles ja nägi õige wäsinud wälja, otsegu keegi, kes öö otsa uneta malwanud on ja nüüd ka homikul mitte maganud ei ole. „Jah, see on üks imelik asi," hakas wana mees uuesti rääkima. «Kohkuge aga mitte wäga; see armas Jumal katsub meid kõiki läbi, olgu meie rikkad wõi waesed ja meie ristiinimeste kohus on kõik rahulikult kanda." Kalamees peatas korra, et oma sõnade mõju tähele panna. Tema kõige suuremaks imestuseks ci ärkanud tema ka praegu weel mitte oma meele mõistusele. Tema kahwatanud nägu ei awaldanud ühtegi liigutust ja tema silmad waatasiwad tuimalt ja arusaamata enese ette maha. Arms pühkis omale oma kareda käega üle näo. Kuidas pidi tema sest hirmsast sündmusest edasi jutustama? Oma mõtetega otsis ta ilma asjata nõuu. Et aga emand ikka meel järele ei pärinud, mis teadust temal tuua on, hakkas tema lühikese waheaja järele pikkamisi: „See on juba ses maapäälses elus nõnda, et õnnetus wahest üle öö tuleb, aga mina arivan, emand Elbah, et teie mitte marsi meelt ära ci heida. TacwaSse isa teed on imelikud —- ja ikka ei wõi ju ka päike paista meie peame ka mahest pahat ilma wälja kannatama."  Wana mees jäi mait ja waatas möldri emanda otsa, et kas tema sõnad temasse mõjunud on. Emand Elbah tõstis nüüd mähe oma pea kõrgemale; juba liigutas tema oma huulesid otsegu oleks tema midagi küsida tahtnud, siis aga surus tema nad jälle kõwasti kokku ja wahtis endisel segasel pilgul oma ette. Wanal mehel läks sarnane olek wiimaks õudjaks. KaS teadis emand siis juba, mis juhtunud oli, wõi oli ainult õnnetuse aimamine tema keelt alwanud? Nüüd oli kõik tema nõuu otsas, kuidas passiwal wiisil oma lugu otsa jutustada ja uut jooni mõttes, algas tema uuesti: „Meie püüdsime täna ööse weske järwes kalu. Wiimaks tõmbasime meie ühe looma, see oli hirmus raske. Et see raskus kaladest ci tulnud, seda märkisime kohe, see oli kas üks puu tüwi ehk üks inimene, kes õnnetumal wiisil siia ära upunud oli." Arms peatas jälle; tema lootis ikka weel, et emand järele küsima hakab ja seega tema rasket ülesannet kergitab; aga see jäi tuimalt wait. Wanal mehel ei jäänud muud nõuu üle, kui hakkas mähe aja pärast jälle rääkima: „Meil oli üsna tegemist oma leidust mäele mädades ja MI juures torises Klaus ühte puhku. Kui see tema tahtmise järele sündinud oleks, siis oleksime pidanud oma leidust järwe tagasi wiskama nõnda on praegu noored mehed; aga mina mõtlesin nõnda: See waene inimene peab wähemast kiriklikult maetud saama, sest seda saime siis juba aru, et ta üks inimene oli, kui meie teda weest wälja tõmbasime. Ilm oli küll kottpime, päike tõusis alles tüki aja järele ja öö oli õige külm, aga meie ei tunnud seda, sest meil andis meie töö sooja. Kui tema ometigi weel elaks," ütles Klaus, siis saaksime ometi päästmise metalje, muidu oleme ennast ilma asjata waewanud, ja poiss nurises igapidi selle wastu nõnda on praegu noored mehed. ..Kaarlast" tellimine on alganud. Tellimist palutakse pea ära toimetada. M- Lehe hind on: Saaremaal aastas ... 1 r. 50 t. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas . 2 Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas ..Saarlase" toimetus, kaubauulitsasnr.l7 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast. M?" Igaüks, kes ..Saarlast" tellib, saab kalendri king:'ud. Tulewal aastal ilmub Saarlases kuulsa Saksa kirjaniku Franz Hoffmanni jutustus: IslllM UMStlljll ja tema waenlane. GGOOOOOOOGOOOGSS