segakoor ilusa surmalaulu „Jsamaale koju minna, ihaldab mu mässisid maim." Nüüd laulis matuse rahwas „JccsuS Õnnistegija" kaks salmi. Siis pidas ülikooli õpetaja prohw. Dr. F. Hörschelmann selges puhtas Eesti keeles matusekõne, milles ta nimelt näitas, mis Dr. Weskc meie rahwale olnud, kuda ta kasivas, koolis käis, lektor ja kirjamees oli ja keelt uuris ning waiminvara wälja laotas, kuda ta wõerale maale läks, sääl iviimaks ootamata  suri ja kuda nüüd sugurahiva armastus teda jälle tagasi kodumaale koduse mulda on toonud. Ei ka WeSke elatanud ema jäänud nimetamata, kes oma poega taga leinab. Ka tuletas ta meelde, et tänane matmisepäew usupuhastamise päcw on ja et ka õnnis Weske on oma usus surnud, mis kõikidele märku anda oma usku jääda. Siis lauldi laulust „Meil tuleb abi Jumalast" 2 salmi „Kõik meie nõuu on tühine," mille järele matusesõnad  kuuldi ja palme tehti. Kui siis meel korralist „Nüüd jätkem teda magama" oli lauldud, laulis „Wanemuise" segakoor „Öndsad on, kes taewa parimad." M. Vares luges nüüd Jakob Tamme luuletatud ilusa matusesalmiku ette, mis Põltsamaalt  Eesti Aleksandri-kooli kasmandikud meestekooris  ka laulsiwad. Selle järele hüüdis A. Daniel, Dr. WeSke surnukeha äratooja, südamelikud sõnad hauda. Ärdalt tuletas ta pilka teekonda meelde Kasanist kuni Tartu. Teekond on siin haua ääres otsa saanud ja Weske wäsinud ihu saab kodumaa pinda puhkama pandud. Nüüd astus selle lehe toimetaja Dr. K. A. Hermann haua äärde ja rääkis järgmised sõnad: E. K. seltsi nimel on mulle osaks saanud mõni sõna kõneleda seltsi endisele sõbrale, edendajale  ja presidendile mälestuseks. Kaugelt maalt mulla seest on su põrm, kallis wend Weske, kodumaale  tagasi toodud. Mis on see muud, mis sind tagasi tõi? See oli armastus armastus rahwa poolt, armastus Eesti K. seltsi poolt. Jah, siin, kus sa tööd tegid, siin pidid sa hingama. Ema-joe kaldal, mida ühes teiste laulikutega sinu suu on kiitnud, pidid sa puhkama. Raske on su elu olnud, sellepärast on puhkamist maja, Wäikcsest  algusest oled sa tõusnud. Eluga wõideldeS läks sul korda, kõrgemale järjele jõuda. Mõistus selgus, teadus kaswas. Peagi pööras sul meel ja himu selle põllu poole, mis su kohane oli. Keeleteadus, mis rahwaSte sugulust uurib ja nende ühisust näitab, keeleteadus, mis maailma rahwaSte mõtteid kirjeldab ning awalikuks teeb ja selle läbi neid ühe teisele lähendab, see teadus jai sinule armsaks; sa wõtsid nõuuks end temale pühendada. Seda sa ka tegid. Aga kõigist keeltest maailmas oli sinu emakeel. Eesti keel, see, mida su meel ormatseS. Tema iludusi imelisi, tema kaunidusi kasulifi katsus su kõrw kuulata, mõlkus su mõistus märgata, suutis su suu seletada. Wäsimata olid sa seda tegemas. See teadus ja mõistmine oli see, mis sind ülikooli õpetajaks ja S. K. seltsi esimeheks tegi. Selle» seltsis tegid sa hoolsasti tööd keeleuurimiseks. Ei wõinud midagi sind selle töõ juurest wõeraks teha ega ära wiia. Wiimaks wüs elu saatus sind wõerale ja kaugele kohale. Ka sääl tegid sa tööd ja astusid suurel sammul täiuse poole. Sääl tuli warane surm ja pani su käed kinni ja su töö seisma sust sellel ajal, kui meel suurem eesmärk sulle hiilgas. Nõnda oli Kõigekõrgema nõuu. Nüüd hingad sa meie keskel, meie silma all. KeS sind armastab, see tuleb siia Ema-jõe kaldale ja soowib su hingele igawest õndsust, su ihule puhkust. Sinu töö aga kestab edasi, su kiilad on meie käes. Neid meie loeme ja peame sind meeles. Maga rahul, kallis wend! Nõnda hüüab E. K. selts minu läbi, kellel osaks on antud kahekordses ametis sinu järeltulija olla. Maga rnhlll. kallis wend, kuni Kvigewögewama tahtmisel jälle peame ärkama, sääl, kus rõõm ja rahu on'. Maga rahul, kallis wend!" Nüüd laulis „Wanemuise" segakoor wäga ilusasti »Sa kannatasid, armas Jeesuke," mille järele Aleksandri-kooli meestekoor teist laulu laulis, mis J. Tamm matuseks oli luuletanud. Tartu Wcne seminari kasvandikkude uimel, kes omal ajal Or. Weskclt Eesti keele õpetust saanud, hüüdis siis üks kaSwandik tänu hauda oma kooliõpetajale.  M. Mitt hüüdis siis Tartu Eesti Põllumeeste seltsi ja kõige põllumeeste nimel osawõtlist  mälestuse-sõnu hauda Dr. Wcskele järele. Nüüd astus Tartu ülikooli professor Or. P. v. Witkowatow hauale ja pidas lühikese, aga südameliku  hauakõue Wene keeles: „Mina tundsin teda," ütles ta umbes, „ta oli armas mulle, aga ta oli ka armastuse wäärt. Tööd ta tegi agarasti ja hoolsasti. Ta armastas oma kodumaad ja oma rahwast, oli truu temale, aga ka oma kaugemat Wene isamaad armastas tema ja püüdis sellele oma rahwast ligistada." Kõneleja soowis talle nüüd rahulist hingamist hauas. Selle järele astus Õpetatud Eesti-seltsi raamatukogu hoidja C. v. Kügelgen hauale ja kõneles ka lühidelt ja mõnusalt Saksa keeli umbes nii: „Dr. Weske oli kord omal ajal minu eelkäija ja pidas kaks aastat Õpetatud Eesti-seltsi raamatukogu hoidja ametit. Selles ametis, nii kui ka omas hulgas kasulikkudes kirjades keele uurimisest ja muust, ou Or. WeSke enesest auusat mälestust järele jätnud, nii et ka mina tunnen tarwis oleivat seda siin meelde tuletada. . . Vitk drsvis, ars IonAU (elu lühike, kunst pitk) sünnib ka siin, sest kadunu töö jääb järele. . . . Rsguissous iu xnee et lux perpotus. tuosut, tidi. Salva, vale! (Hinga rahus, ning alatine walguS paistku sulle.)" Direktor H. Treffner astus nüüd hauale, seletas oma eelkõnelejate sõnu Eesti keeli, luges leina-telegrammid ühe M oskust ühe Peterburgi  Eesti Heategewa seltsi poolt jne- ja leinakirjad  op. Kurrikoffi poolt Turist, prof. Or. W. Hõrschelmanni poolt jne. ette. Selle pääle hüüdis ta enese ja oma kooli poolt südamlisi sõnu sõbrale ja endisele kooliõpetajale hauda, kelle mälestus meel praegu elaw. J. Kõrw hüüdis Tallinna Eesti Põllumeeste seltsi ja „Walguse" nimel mälestuse sõnu hauda. Siis tuletas üks kadunu sugulane Paistu Holstre walla ja sugulaste nimel mälestuseks Or. Wesket meelde. M. Lembit kõneles ka südamlisi sõnu. „Wanemuise" seltsi president G. Goldmann kõneles seltsi eest südamlikku  sõnu ja tuletas Weske noort põime meelde, kus ka „Wanemuise" selts tema edenemisest osa wõtnud ja talle Leipzigi abi saatnud. Nõnda räägiti meel mõndagi sõna; siis kaewati haud kinni ja mulla lama näitab kohta, kus Or. Weske hingab. Määratu suur hulk lille-pärgasid ja kimpusid katsuvad warsti haua õite ja haljuse kohaks. Pärgasid vliwad saatnud: Eesti Kirjameeste  selts, Wanemuise selts. Tartu Eesti Põllumeeste selts, Wiljandi ja Põltsamaa Eesti Põllumeeste seltsid. Tallinna Eesti Põllumeeste selts ja muud Tallinna Eestlased ning „Walguse" toimetus. Narma Eesti selts ja muud Eestlased Narmast, Riia Jmanta selts. Tartu kreisi WZnnu Eesti lauluselts, Treffneri gymnasiumi õpilased, pääle nende meel suur hulk muid inimesi. Iseäranis  ilusad oliwad Tartu „Wanemuise" ja Riia „Jmanta" seltsi pärjad. Oliwad need kõik hauale pandud, siis läks igaüks kodu. ' Õhtul kell S—B oli Eesti Kirjameeste seltsi majas Dr. Weske mälestuseks waikne matusepidu söök, millest üle sada inimest osa wõtfiwad. Mitmedgi  kõned saiwad siin Weske mälestuseks peetud Iseäralist osawõtmist äratas hra Danieli reisikirjeldus  Kasani teekonnast. Riiast. Düna-Zeitungi toimetajate wahetuse ja selle lehe endise ja nüüdse seisu üle kirjutab „Rishk. Westn.": Suurem Riia päewasündmus on Düna-Zeitungi uue toimetuse alla saamine ja see, et teda endises Riia-Zeitungi trükikojas trükitakse. Minema laupäewast saadik, mill wiimne mana Düna-Zeitungi number ühes hr. Pipirsi lahkumise juhtkirjaga ilmus, kuulukse ainult sellest uudisest Mgitawat. Eile õhtul kui rsimine uue Düna- Zeitungi number ilmus, oli põnewus kõige kõrgemale tipule jõudnud; warsti oliwad numbrit otsas. Riia ajalehtede lugejad, kes selle muudatuse tähtsust tundsiwad, tahtsiwad lõppeks oma silma nägemisega kindlale otsusele saada. Mis peab sellest uuest ajalehest ütlema? Õigesti ütelda see ei ole mitte nii kerge, sest et leht senini oma ajalehelist wnrwi meel mitte ci ole näitnud. Päältkaudse oleku järele ci ole ta muud kui mana õndsa Riia- Zcitungi mari; wahe on üksi säöl, et sõna „Rigasche"  asemel „Düna" seisab. Mis juba esimesel silmapilgul wõerastades silma puutub, on lehe rohke kuulutuste arm, milledest Pipirsi lehel nii suur puudus oli, et Balti kaupmehe-isamaalased oma kuulutusi kahjulikuks peetud lehele mitte ei tahtnud anda. Missugust sihti leht õieti saada käima, jättab Riia Wene leht ütlemata. Kirjanikuna wõi politika mehena olla uus toimetaja kõigile tundmata. Peterburgist. Teist korda mälestas Wenemaa  sell nädalal tünupalweS seda päewa, mill Kõrgema tahtmine Wenemaad hädaohust päästis ja keisri Majesteetisi Borgi jaama juures 17. Oktobril  õnnetuse eest marjas. Mälestuse sambad, asutused ja rohked helduse tööd tunnistawad alamate rohket rõõmu, kes oma Walitseja wastu sellega armastust tunnistab. Jumal Keisrit kaitse Sa! Wlazkatoekist, Warschawi kubermangust kirjutakse et sääl ligidal hiljuti üks S 2 hinge suur salk wäljarändajaid Politsei poolest kinni wõetud ja wahi alla Zyradowüsse tagasi saadetud on, kust nemad tulnud oliwad. Ikka kaebatakse, et endisel Poolamaal wäljarändamised Brasilia'sse lõppeda ei taha, kui kurbi sõnumid säält ka juba tulnud on. Aleksandrowskis Nowotscherkask'i ligidal, on üks salk waleraha-tegijaid kinni wõetud, kes juba 30,000 rubla eest mitmehinnalasi  paberrahast ühelt poolt malmis teinud oliwad. Walmis oli csimine külg ja oli wäga heaSte ja peencste tehtud; tagumine kulg ei olnud õnneks meel mitte trükitud. Tegijad saiwad kinni wõetud; nende peamees aga, trükikoja-peremeeS M. ja tema abiline, kes NowotscherkaSk'is elasiwad, oliwad wist ühe oma aSjatalijate poolt sõnumit saanud ja öösel ära põgenenud. Soomemaalt. Kindral-Kuberner on ringkirja  läbi kuulutanud, et jaamadc-ülemad Kouwola- Kotka raudteel, kui nemad ühes ka posti-tallitajad on, mida nemad jaamades 3. ja 4. klassist ikka on, selget Wene-keelt mõistma peawad. Wäljamaalt. Saksamaa pühitses wana sõjamees feldmarshall  krahw Moltke 14. s. k. p. oma 90. sündimise päewa, mille tähtsusj kaugele üle Saksamaa piiri wälja on ulatanud. Wanamehele  on ka tõeste suur aun osaks saanud, sest palju kroonitud päid, nende hulgas meie Majesteet Keiser, Austria, Saksa, Itaalia ja enamiste kõik Saksa alamad riigi walitsejad, on temale sündimise päewaks õnne soowinud. Krahw Moltke on kaua Saksa sõjamäes teeninud ja selle osaiv juhataja olnud; selle juures kiidetakse ühtlasi tema lihtsat olekut. Riigi päewa saadikute walimisega on Saksa riigi meelelised kaunis kimpus ehk wähemast mures. Sotsialistlased lubasiwad küll tagasi hoidlikud  olla aga kiriklased ainult siis kui nende nõuudmised ja soowid täidetud saamad. Nüüd seisawad need mõlemad erakonnad hoopis wagusi ja riigimeelsed kardawad seda, et nad sellel wiisil enestele wõitlemiseks jõuudu koguwad, et siis ühendatud jõuul seda enam wõitu enestele wõidelda. Serbiamaa saab nüüd endisest kuningast Milanist ometi lahti. Walitsus oli temaga päris päiwis, kuna mceS weel kõigiti oma nina rigiasiadesse ehk wähemasti kuninga kaswatamisesse M 44 Saarlane, 1890