ka, et ma sinu südamese näinud olen, Hanka, ütles wõeras härra. Tead sa, sinuga on imelik lugu, ja üks iseäralik poiss oled sa aga siiski nurja ei pea sa mitte minema, ja kui sull tahtmist on, tahan ma kord sinuga katsuda. Wahest, kui sa nõnda tubliks ja korraliseks jäed, nagu sa ette wõtnud oled, aitan ma sind ehk meel kaugemale ilma sees, kui sa arwad. Ütle lühidelt: tahad sa minuga ühes tulla? — Jah, härra, seda ma tahan!  waStaS  Hanka usinast otsust mõttes. Üksnes üht asja oleks mull Teilt paluda. —Ja mida? Megi julgest wälja. Et ma oma koera kaasa mätta tohin. — Jah, seda sa wõid, ja see rõõmustab mind, et sa oma truui looma mitte unustada  ega maha jätta ci taha. Kes oma koeraga heaste mõtleb, see ei mõtle ka oma peremehega puhaste. Aga meel midagi, Hanka! Üht laisa poisi elu ei wõi ma sulle mitte tõutada. Sa saad tööd tegema ja maga usin olema pidama, nõnda et sull mõni kord raske saab olema. Kes ennast õiglaselt ilmast tahab läbi aitada, peab möga tegew olema. - —> Seda tahan ma ka olla nii palju kui wõin, kinnitas Hanka truu-südamelikult.  Hea, ma usun sind. Aga see pole meel mitte Nik. Sa saad kõige madalamad  kohta minu majaS saama ja kõige halwemaid tõõsi tegema pidama, saapaid puhastada. Vett kanda, wälja jooksta, puid lõhkuda, js tslwel kui suil esi mine woodift roälja ja -viimane moodi minemas  ok»s. Kas se mitte paljuks ei lähe, ja kas sa Nik tahtes ja hoolega tegema saad? Jah, seda ms tahan, armas härra, Teie peate seda nägema, wastaS Hanka. ' — KSga hea, minu poist, rääkis härra Ässi. Aga meie ei ole meel mitte lõpul. Ma pean sulle ette ütlema, et sa kõige oma töö eest muud midagi ei saa, kui korterid, süüa ja riidid, raha mitte iialgi, wähemast esimisel aastal mitte. See ei tee mulle midagi, härra, wastas Hanka. Ma ei tormita ju muud midagi, kui seda mis Teie ütlesite. Noh, siis oleme meie sellega ühes mõttes, ja sa tuled minuga kaasa lootes sinu õnneks, rääkis wõeras rahul olles. Oled sa malmis, warsti minuga tulema?  Jah, härra, üksnes minu kasuisa Prokopsiga, ja kirik-härraga tahaksin ma jumalaga jätta ja neid kõige hea eest tänada,  mis nad mulle teinud on. See on sinust ilus, wastas wõeras härra, ja see rõõmustab mind, et sull ka tänulik süda on. Noh tule siis, ma tulen sinuga ühes. Hanka oli kohe malmis. Kui nad minema hakkasimad, wõttis ta oma uue härra pauna ja pani seda oma õladele. Mis sa sääl teed? —ütles wõeras. Seda ei ole ma sind mitte käskinud. Ei, härra aga kui Teie minu eest muretsete, siis sünnib küllalt, et ma ennast tarwilikuks katsun teha, wastas Hanka. Ah, maga hea! Ma näen juba, meie saame üksteisega korda saama! Ja nüüd üks küsimine: Tunned sa siit ümber laudust maa-kohta? Wäga hcaste, härra! Teie teate ju, salakauba weu juures peab iga peidu paigaga  tuttaw olema. Õigus, selle pääle ei mõtelnud ma mitte. Aga seda param siis wõid sa mulle teejuhiks olla, ja kaheksa päewa pärast oleme meie kodus. Sa ei küsi ju koguni kuhu ma sind wiima saan? Ei, sellepärast et ma igal pool Teie järele tulla tahan, ütles Hanka. Sultan et küsi minult ka mitte, kuhu ma lähen, aga ta jookseb kaasa. Poiss, ütles wõeras, selle osawa wastuse üle imestledes ma näen, su sees on rohkem marjul, kui sa ise tead, ja enam, kui ma sinu seeS olen arwanud olewat. Noh ükskõik! Meie saame ju näha. Tule nüüd! Ma ei wõi mitte palju aega ärawiita. Pea jõudsiwad nad Prokopi majakesse ja Prokopil, kui wõeras temale mõned seletused  andnud polnud midagi selle wastu Hanka temaga läheks. Aga pidage teda heaste, härra, ütles ta paludes. Poisil on tubli süda, ja kellele ta truudust tõutanud on, sellele jäeb ta ka truuiks künni surinani. Ma tunnen teda lapsest saadik. See on mulle armas kuulda, mees et Teie temale seda tunnistust annate, — ütles wõeras härra. Wäga paha tal minu juures olema ei saa. Aga läheme nüüd kirik härra juure. Kiriku õpetajaga rääkis wõeras pea tund aega üksi, ja pööris siis rahul olles oma tuba tagasi. See pääle tähendas ta Hankale, et ta omade manade sõbradega jumalaga jätma pidi. Hanka tegi seda pisarates. Wana Prokop kaenlustas teda, kirik-härra õnnistas teda. Jumal õnnistagu sind, mu poeg, ütles ta. Island on sulle seda teed lahti teinud, mis sind hea poole miima saab, siis käi selle pääl rõõmuga ja ole truu, sest need kes truuid on, on Jumala meele pärast! (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Keiserliku Kõrguse Troonipärija sündimise päewa auuks, 6. Mail, oli terwe linn lippudega pidulikult ehitatud ning mõlemates kirikutes peeti tänu-jumalateenistust. Loosimine peab küll keeltud asi olema, mida aga üksnes politsei lubaga toimetud peab saama, kunas siin linnas nüüd wiimasel ajal seda üsna salaja ja rohkest, ilma politsei teadmata toimetatud saab. Loosimiseks pannakse uurid, wiiulid ja ka klawerid, mis kaunis kõrge hinna alla pannakse. Muidu oleks üks kõik olcwad, aga kui wohest tüli juhtub tulema, kas petmise ehk muu pärast, külop siis mõni targemaks saab. Paari nädala eest kukkus üks wanadlane naisterühmas häkitselt omas köökis maha ja suri paari minudi pärast ära; ta oli mõnda aega kange südame walu üle kacbanud, kunas nüüd häkine surm teda waewast päästis. Esimine Mai on meil wähemast musiku mänguga waStu wõetud, kunas aga see aasta see kaunis kurwalt mööda saadeti. Inimesed ootasiwad  parkis küll künni kellu 1?l, aga ilmaasjata. Teiste» linnades walmistasiwad seltsid selle päewa rõõmuks mitmesugufi toredaid pidusi, kunas meie linnake üsna sügamas unes uinus. Kuida kuulda, olla praegune aurulacwa kapten, hr. J. Prinz Kuresaare ja Riia wahele ühe otsema sõidu tee üles leidnud, mis terwe tunni ligem olla, mille läbi aega ja süsi rohkem järele jäcb. Ka asi! Jälle wiina süü! Mõne nädala eest tulnud  üks noormees linna wa' pulma „kibedai" wiiina. Linnast koju minnes läks ta aga üht head sõbrannat waatama, kellele ta fiiS ka pulma märga maitseda andis; et sellest aga nii palsu ei täinud ära pruukida kui tarwis oli, siis palunud ta õruakcst wankri pääle, et ligidal olewasse kortsu sõita. Mehe üleliia purjus oleku pärast läinud hobune lõhkuma ja löönud wankri kraami ümber, kunas mees küll ilma wigata jäänud, aga õrnem sugu murdnud oma käe katki nii et ta praeguS weel seda parandama peab. Jah, seda tegi jälle see „magus" miin! Jamajast. 31. Aprillil leidis üks J. küla naiSterahwas oma põldu kündes, ühe wäikese lapse surnu keha põllu seest, keda senna oli wist warja. iniseks ära peidetud. Asi läheb kohtu uurimise alla. Jurjcwist. Juubeli tänu-laulupidu suur komitee pidas 6. skp. esimest üleüldist  koosolekut. Jurjewi (Tartu) linnapää,  excellenz tõsine riiginõuunik Or. W. v. Bock, on waheajal lahkesti pidu pressidendiks  heitnud ja juhatas seda koosolekut. Pidu ettewalmistuse hoolitsemiseks waliti eeskommissioni ettepaneku järele kuus asjaajajat  kommissioni ja nimelt: korteri-, kassa-, ehituse- ja ilustuse-, majanduse-, korrapidajaja  enne juba walitud ja tegew olnud muusika-kommission.  Asjaajajaks presidentiks waliti Dr. Koppel, kirjatoimetajaks cand. J. Tõnisson. Pidu kassameistrikS on G. Goldmann. Laulu juhatajateks pidul on hr. J. Kappel, K. Türnpu ja vr. K. A. Hermann walitud, mängu-kooride juhatajaks on hr. D. Wirkhaus. Liikmed on pidu- komiteel umbes 60, j,ende seas palju siit linna tähtsamaid Wene-, Saksa- ja Cestisugu  mehi kutsutud ning „Wanemuise" ja „Eesti käsitööliste seltsi" eestseisused. Selle läbi, et terwe linna walitsuS pidukomitees on, wõib loota, et linn elawalt pidust osa mõtab niihästi lauljatele ja mängijatele korterit andes kui ka muidu neid waSta mõttes ja pidu pühitsedes. Riiast. „Rishk. Westn." astub selle eest wälja et rahukohtunikud ka suusõnal sisseantawaid kaebtusi wastu peaksiwad wõtma, mida nad praegu mitte ei tee. Ehk küll seadus selge sõnaga ütleb, et kaebtusi ka suusõnal rahukohtunikudele tohib ettepanna,  nõutawat siiski ainult kirjalikust kaebtusi. See olla iseäranis meie maarahwale,  kes Wene keelt ei mõista, suureks raskuseks ja kahjuks, sest nii langeb rahwas nurga-adwokaatide küüsi, kuna ju korralik adwokat liht mehe kohta liig palju maksu nõuab. Ka meie kohtute tõlkide haäduS nõudwat parandamist. Kui kohtud ka suusõnalist  kaebtusi wastu wõtakS, siis kahaneks arwab Wene leht nurga-adwokatide suur arm õieti wäheseks. Need mõtted on nii õiged, et küll soowida oleks, kui ülemalt poolt räägitama asja kohta muutmist  ettewõetaks, mis ju seda kergem on, et seadus ise suusõnaliste kaebtuste wastu-- wõtmist põhjendab. M 20 Saarlane. 1894.