Saarlane st° 4. Teisipäewal, 38. Januaril 1892. IX. aastakäik. „St»«»vr«s-No" maksab: Ilmub igal toisip<rosV«»r. ~Saarlase" toimetus ja wäljaandinine Kuresaares kaubauulitsas nr. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaares. —s>- UU Kiciildinc xilitika ajaleht maa- ja lianarahwaie MM Köigekörgem Manifest. Jumala armust Meie Aleksander Kolmas, kõige Wene-maa Keiser ja Jsewalitseja, Poola-maa Kuningas, Soome-maa Suurwürst j. n. e. j. n. e. anname kõigile Meie truudele alamatele  teada: Kõigewägowama Jumala tahtmise järele on Suurwürst Konstantin Nikolajewitsch  kaua kestma tõbe järele 13. Januaril s. a. 65. eluaastas ära surnud. Sellest kurwast juhtumisest sõnumit  andes ja Meie palju armastatud ja kadunud lelle leinates, oleme kindlas  teadmises, et kõik Meie truud alamad seda walu Meiega jägawad, mis Meie Keiserlikule Majale juhtunud,  ja oma palwed Meie omadega ühendawad, uinunud Suurwürsti hinge rahu pärast. Antud Peterburgis 13. Januaril aastal üks tuhat kaheksa sada üheksakümmend  kaks, Meie walitsuse üksteistkümnendal  aastal. - Alguskiri on Keisri Majesteedi poolest Enese kõigekõrgema käega allakirjutatud  Töö ja teenistus. Tööd ja ametid on mitmesugused, häid ja halbu, kallid ja odawaid, aga ühtegi ei ole niisugust, kus ei ole higistamist ja hoolt tarwis, ja ei ole ka ühtegi tööd, kes ei jõuaks oma tegijad toita. Kõige madalamast  ja halwcmast mulla ja pori pöörlejast  põllumehest, künni kõige kuulsama kulla ja siidi asjade walmistajani, kõik on tööd, kõik andwad toitu sööjale ja riiet selga panijale, ilma selle päüle waatamata, kui tore ehk lihtne see on, igaüks peab nõnda elama kui ta sissetulik seda lubab. Ei ole põllumehel sünnis ega wõimalik, et tema endale peenikse konturi kirjutaja riided selga paneks, tema jõuud seda ei luba, niilama ka ta töö ja teenistus tarwitab tugewamad ja jämedamad riiet; nõndasama kui ta töö tugewamat ihu jõuudu tarwitab, nõnda peab ka ta riie kõwam olema, et see igal pool ei käriseks. Jah, töösid on mitmesuguseid, aga ükski ei ole nii alatu, et ta enda tegijad ei jõuaks toita ja katta! Ei ole ühtegi tööd, kes enda tegijad nälga ehk halasti jätab, Pea aga töö aun sees, siis auustab ka töö sind, nii et sull iial puudust ei tule, ei leiwast ega ka riidest. Seda ei ole meel eladeski nähtud, et üks tubli, hoolas ja murekas töömees aega saab ilma tööta ümber wedeleda, kunas aga laisad ja hooletumad töötegijad alati peawad peremehi wahetama, selle juures nälga ja jänu kannatama. Hoolega tööd teha on otse käsuline, sest kes on seda tunnud, et siis kui sa hoolega, otse ihu ja hingega oma töö juures oled, et sull siis ükski paha mõte ehk raske mure südant kipub koormama; sellepärast armas Saarlane,  kes sa seda loed ehk kuuled, ära pane siis pahaks, kui ütlen: on sull mure ehk pahad mõtted tööd tehes südames, siis tea, et sa küll weel mitte hoole ja murega oma töö kallal ei ole! Oled sa kurb tee tööd! On sull raske mure südames tee tööd! Püüawad pahad mõtted sinu seeS pcsitada ja aset wõtta tee tööd! Oled sa kellegi pääle pahane tee aga tööd, küll näed, et sa igasuguse häda wastu töö läbi rohtu leiad; töö on kõige parem arsti rohi murete ja kõige suguste pääle tikkuwate waenlaste wastu. Ära mine iial kõrtsist oma murete, pahanduste ja muude tujude wastu abi otsima, nagu paraku praegusel ajal paljud teewad, waid tee aga tubliste tööd; seda rohtu leiad sa tõesti töö juurest, olgu see töö nii madal ehk halb kui ta on, ikka on tal see kuldne tõutus, et sull peab su tööst ja waewast hea meel olema; olgu küll, et see igakord umbes otsekohe silma ei paista, waid näitab nagu oleks su waew ilmaasjata olewat, aga aegamööda asjad käiwad. Ära lase iial aega ilma tööta mööda minna, waid mõtle ikka, et aeg Unustud kindlus. L (Ots.) Neger jäi wangi ette seisma, oma küsi puusade pääle pannes. Pulko, kes esiteks armas musta sõnade sees pilkamist olewat, nägi warsti, et ta osawõtlikult tema pääle waatas. Priius olema kena kingitus, rääkis neeger edasi, ka Konasso olema ükskord prii. Tema elama, üks peamees Somalide  üle. Sääl tulema ööl Araabid  mere poolt, nemad langema üle neegri küla ja wõtma Konasso mangi. Minu hambad kiristama wiha pärast. Mis aitama? Midagi. Minu müüdud saama Samorinile, tema mind tegema wangide ülemaks, tahtma minu andma üks naine teine, aga Konasso tänama. Tema nägema öösel kenat Somalimaad, nägema naist ja lapsed, ja elama öösel paradiisis, aga päewal põrgus. Siin jäi neeger wait ja Pulko teadis, et temal siin üks kaaskannataja oli. Konassul on õigus, rääkis tema. Oh, mul olema wäga õigus! hüüdis must. Walge mees teadma, mis priius olema aga mitte meel teadma, kui olema laps ja naine, kellest wõima arwata, kus nemad olema, heasti aga arwama, nendele olema sant, sandim kui Konassul. Mis olema krokodillid kraamis, kui olema krokodil rindus, kes ikka sööma head mõtted ja jätma tagasi wihad! Tahaksid sina omast priust tagasi saada, Konasso? küsis Pulko. - Mis rääkima walge meest? küsis neeger. Mina andma kolmkümmend aastad omast elust priiuse eest ja kõik, kui ma olema wõima naise ja lapse juures kaheksa päewa. Sina pead prii olema, kui sina midagi julged, ütles Portugiislane. Mina kõik julgema. Tunned sa Portugiislaste kindlust mere ääres? Mina tundma see. Minu maamehed on, kas juba maale tulnud, ehk saamad warsti tulema, ütles korporaal. Kui sina sinna lähed ja nendel ütled, et kindluse soldatid Samomorini juures mängis hoitud saamad, siis luban ma sulle, et sina ühe Portugali laewaga oma isamaale saad tagasi wiidud. Tahad sa. Mina tahtma, ütles Konasso, aga minu kartma et Portugeesi mitte uskuma neegri sõnadele. ? Ma saan sulle midagi seltsi anda ütles Pulko ja tõmbas ühe musta tahwli wälja, mille pääle ta kirjutas: Kindluse Kulangi mehed on Samorini juures mängis, kes kindlust salaja ärawõtnud on. Sada meest wõiwad meid päästa. Neeger Konasso tunneb sisseminikud palasti; tema on truu ja saab sõjameeste salka siia tooma. Korporaal Pulko. Mitte ilma kartuseta wõttis must lehte wastu. Mina saama tulewal ööl ennast lossist warastama, rääkis tema, ja Kulangi ruttama. Kui mina leidma Portugeesi säält, mina nemad toon siia. Olema nemad  weel mitte sääl, siis minu lööma lehte ühe koha pääle, kus kergest nägema, ja siis minu tulema tasakest tagasi. Nõnda on õiguS, Konasso! hüüdis korporaal. Tood sa minu maamehed siia, siis peab Samorinile saama kättenmksetud, kui sina aga soldatitele kõige paremad sissetulikud  lossi näitad. Neeger hirwitas rõõmsalt. Samorin surma ärateenima, tuhat kordsed surma, ütles ta, tema olema üks häbemata kurjategija. Aga nüüd lööma tema tund! Tema peama langema Konasso käe läbi. Neeger jättis Jumalaga ja sammus wälja. Ettewaatlikult läks tema üle õue, hüppas müüri pääle ja siis sammus ühest kohast läbi kraami, kus wet ei olnud. Keegi ei olnud musta näinud. Kui ta teisel pool kraami oli, siis jooksis ta kui tont läbi öö kindluse poole, mis mõned tunnid Samorini linnast eemal oli.