Kulda kuulda, saada Keiserlik Kõrgus, suurwürst WladimirAleksandrowitsh tänamu suwel Kuresaare tulema, et hiljuti Peetcrburi  sõjamäe ivalitsuskonua alla armatud Saareinaa maakonna konwvide komandud rcwideerida. Walljalast. Sääl pool olla weskide lõhkumine  täitsa mõõduks saanud; wahest tuleb kolm niisugust paha tegu ühe öö sees ette, nagu nüüd hiljuti sündis. Mehike pole kusagilt midagi saanud,  millepärast ta siis wiimaks ühe ree kätte saanud ja selle ära lõhkunud. Ons see kellegi mõistliku inimese töö! Tallinnamaalt. Hanilast. Keegi napsiarmaStaja  peremees kutsuti puumarguse pärast Tallinna kohtusse. Et ast kohtus paremine läheks, laseb ta ühe „targa adwokadi" enesele palivekirja  kaasa teha ja astub siis rahulise südamega  seaduse ette. „Mis teie sellega tahate? küsib kohtunik wäljawõetawat paberit nähes. „Palun lugeda, et ma süüdlane ei ole. Ma ei oska enese eest hästi rääkida, sellepärast laitsin adivokadid kõik kirja panna." „Ärge tulge kohut pilkama, see on üks ivana ajaleht."— „Ajaleht?" kogeldab ehmatanud mees, „ja mina maksin tema eest 15 rubla!" Tallinnast. 16. Webruaril õhtu kella 11 ajal, sõitis üks naisterühmas Promenadi uulitsasse koju. Kodu lähedale jõudes karganud üks noormees saani taha jalaste pääle ja püüdnud pärast naiserahma  tuppa minikut takistada. Et naiSterahwas omale woorimehe appi hüüdnud, tagcmensnud noormees  eemale, aga kui teised ukse läwelc jõudnud, lasknud see rewolwriga neile järele. Õnneks pole kuul kumbagi trehwanud. Ehmatanud naiSterahwas jooksnud kiljatades trepist üles, kuhu noormees talle meel ühe paugu järele lasknud, mis aga poole trehwanud. Scllepääle hakkanud kurjategija jooksma. Et aga enesele üht meest ja gorodowoid wastu näinud tulema, kes paukusid ja karjumist kuulnud, pööruud põgeneja  weidi kõrwale ja nüüd kõlanud kolmas pauk, mille juures ta ise maha langenud. Juurde  tulejad leidsiwad, et noormees enesele suust sisse oli lasknud, nii et kuul pealaest wälja tulnud,  mis teda kohe oli surmanud. Kuriteo põhjuseks  arwataksc armukadedust. Peterburgist. Neil päiwil andis walitsew senat Luteruse usu õpetajate Wenensu waStu eksimise protsesside asjas tähtsa, üleüldlikult selles asjas juhtnööriks wõetawa otsuse, Enne seda oli senatis endise Walga õpetaja Leziuse asi ees, keda trahwi seaduse Z 1575 järele süüdlaseks mõisteti ja mis otsus ka siis kinnitati. Ühtlasi anti aga ka kahe selles asjas tõusnud küsimise kohta otsus nimelt 1) kas Wene seadus Wcncusust ära taganenud ja teisi kristlikku usku astunud inimesi selle usu õigusliseks liikmeks peab, millesse ta astus ja kas nad neidsamu selle usu õigusi saamad? ja 2) kas wõib selle esimise küsimuse mõttes niisuguste Weneusust ära taganenud inimeste  abielu paarile, mida teise kristliku usu waimulikud laulntasiwad, õiguslisteks abielu rahmasteks  pidada? Need küsimused otsustas senat järgmiselt. Ehk küll Wene seaduseandmine mitte üksi wäljalmaa  kristlikkudele uskudele, maid ka mittc-kristlistcle woerastele rahwastele usupriiusc annab, siiski waatab ta Greeka-Weneusu kui riigis walitsema usu paale ja et ta üksi selle usule õiguse annab, teiste usu tunnistuste osalisi enese sülle wastu mõtta. Sellega ühtlasi aga teeb ta iga mäljamaa usu waimuliku Valitsusele ja iga selle usu üksiku liikmele kohuseks olgu ta kristlikust ehk mitte kristlikust usust et ta mitte teiste uskude pühadusesse  ei puutu, ning keelab iga usust äratagandamise  katset ja seda mitte üksi Weueusuliste, mid iga teise riigis lubatud usu liikmete juures; Wcneusulistele aga, nii hästi usus sündinud kui pärast selle usu sisse astunud inimestele, keelab ta teise usku astumist ja oma usust ärataganemist ära. Need Weneusuliscd, kes teise usku aStusisiwad  saawad olewate seaduste järgi kuni oma ümberpöõrmiscni Weneusu kiriku ülemate hoole ja maenitsuse ning õpetuse alla antud, ning mõned nende õigused wõetakse perckondlise kui waranduslisis  asjus seniks ära kuni nad oma usu sisse tagasi pöörawnd. Nende mõisad, kuS Weneusulised clawad, antakse eestkostjate hoole alla ja neid endid ei lubata mite nendes elada; ühtlasi wõetakse  nende ala ealised lapsed, kui ueit on, iseäraliku  walwu alla Paragrahwi 162 järele ei kustu Weneusust ärataganemise süü mitte asja wanaduse pärast. Üleural seismast seletusest saab selgeks, et Wene seadus Weneusust ärataganemist mitte üksi ci keela, maid tema pääle kui kuritöö päüle maatab, mis ialgi seadusega kokku ei wõi käia, mis pärast üks teise usku astunud Wenmsuliue ialgi selle teise usu õignSline ega õiguste osaline liige ci wõi olla. Seega ci luba seadus Veneusulisi  mitte teise usku astuda ja kus see sündinud,  peab Weneusu kirik teda siiski enese liikmeks. Ühe lapsehoidja häbemata meele üle kirju tab «St. Pet. Zeitung:" Meie Ringkonna kohtus oli neil päiwi! ühe lapsehoidja, nimega Auna Schubbc, süü asi arutada. Ta oli 4. Septembril 1891 leitnant Anionowitshi juurde lapsehoidjaks wõctud, kelle laps alles kolm nädalat waua oli. Warsi oli aga pererahwal asja lapsehoidjaga nuriseda. Hoolimata mitmekordsest keelust audis Anna Schubbc lapsele ikka suhlruwett ja kui ta seda ka tõsiste maeuitsuste pääle järele ei jätnud, lasti teda 26 Oktobril lahti. Selle üle sai Schubbc hirmus wihascks ja ütles ühwardawal toonil: „Na, teie saate wcel minu pääle mõtlema!" Ja see sündiski. Nii pea kui lapsehoidja ära läks, hakkas laps nutma, oli palawikuS, ei saanud magada ja näitas tüi ära nõiutud olema. Abiks kutsutud arst ei wõinud mingit abi saata ja alles wiicudamal päcwal leiti, et lapse parema jala üks warwaS punane ja paistetanud oti. Terawama  läbiotsimise juures leiti nüüd, et paistetanud  warwa ümber kõwasti üks niit oli seutud. Niit lõigati wülja ja selle all oli üks juukse karm kõwaSte warba ümber mässitud, mis läbi naha liha sisse tunginud. Kaks korda pidi warwast lõigatud saama, enne kui juukse karm kütte saadi. Sellega jäi ka lapse nutmine ja uneta olek järele Et see ilma süüta lapse piinamine kellegi muu kui lahti lastud tüdruku tegu ei wõinud olla, oli selge, sest et mälud kohe pääle tüdruku äraminekut  alganud. Lapse isa audis asja politseile teada ja nurjatut tüdrukut otsiti kätte. Uurimisel selgus, et ta ka ühe. teise kolme aastase lapse juures oma tigedat südat pruukinud. Sellel lapsukesel oli sööja sõrme sees ja ühel õhtul lõi türduk kääridega lapsele just selle sõrme pääle, uil et see kaugcStc uutma hakkas ja enam järele jätta ei tahtnud. Nende kahe teu eest anti metsalise südamega tüdruk kohtu alla ja kohus mõistis ta kõikide õiguste kautamiscga kolmeks ja pooleks aastaks mangi. Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksa keiser on ühe wõimuka kõne pidanud, kuita wiimati Brandenburgi maapacwa pidusövmaajast osa wõttis. Kõik maailm  imestab seda, kuidas üks täie aruga mees nõuda rääkida wõib; nimetamata jäägu wccl see meele pahandus, mis kõne keisri enese alamate kcskes wõib sünnitada. Kõnepidaja rääkis neist, kes walitsnse kallal alati nuriseda, ja andis neile nõnuks, et need sontnmaks Saksamaalt kasiksid minema, see saaks temale suureks rõõmuks olema. Lõpeks kinnitas ta meel kuuljatele, et nemad saada suuri asju mis tulemas, näha. Tema saada neid ütlemata auuga aegade teele juhatama; tema politika tee olewat ainus oige tee, ja seda pidada käidama. Need oliwad noore keisri sõnad. TZttlgariamaalt. Koustant i n o p ol  i st oli seda inetumat lugu kuulda, et Bulgaria saadiku, Wulkowitshi pääle karganudpimedas uulitsa pääl üks mees, ja haawanud teda pitka noaga küljest. Haawad ei ööldud esite mitte elu-kardetawad  olewat! aga nüüd on Wulkowitsh ommeti surnud. Mõrtsukal ei olnud oma hirmsa töö juures mitte üht poliitika filmamärki. Ta on üks Bulgaria mees, Uwanow nimi, ja tahtnud Wulkowitshile kätte maksta ühe ülekohtu pärast, mis wiimne temale kord olla teinud. Teised lehed. «Postimees" ja «Walgus" näikse praegus üsna tubliste tülis olewat, ikka «Kirjameeste seltsi" wiimase koosoleku pärast. Teised wene lehed juba hakawad ka nende tüli paalt nägema ja näeksid rõõmuga, et nende wahel lord jälle lepitus saaks; kuida «Postimees" teatab, tahta ta «Walguse" toimetajad laimamiste ja ilmasüüta  teutuse eest kohtu alla anda. Saab nähja, mis sellest tülist edespidi saab. Ega ivana sõna ka muidu pole, kui ta ütleb: «Wiha wõtab wilja põllalt, kadedus kalad merest l" Ei niisugune maiclus pole enam rahwalc kasuks, maid ainult ürituseks ja kahjuks. Soowida jääks, et meie Eesti lehed rahwa hariduse põllul töötades, mitte isckeSkeS ei tülitseks, millega meie rahwaS pahad eesmärki saab! Kirjandusest. Uus raamat „W ürst Taameti koja st" on nüüd jälle ilmunud ja wõib seda saada, üksikult ja hulga musi, Kuresaarest «Saarlase"  trükikojast. Hind 1 rubla. Mitme aasta eest sai see raamat maitsel hulgal Tartus trükitud, mille hind 1 rubla 20 kopikat oli. Ei läinud kuigi kaua aega mööda, siis oli see trükk otsas, ega julgenud keegi seda suurt kulu enam oma püüle wõtta. Nüüd sai seda raamatut üsna tungiwalt järele küsitud aga ei olnud kusagilt enam saada. Kure saares hakati aga seda nõuu wiimaks pidama, et seda uuest trükkida. Raamatud wõib õigusega üheks paremaks pühakirja raamatuks pidada, millepärast ta kusagilt kristlikust pcrckounast ei peaks puuduma.  Soowime raamatule lahket wastuwõtmist!  Kirjawastused. G> ka wacste Eestlaste heakS W. W. - M Kas see tktitsa nime awaldaniine unibeS " L.' M. - K. MiS teie muidu punnite! Möndasugust. Ar ma stusröö w l i n a. Sagedasti loeme, et armastus inimesi mõrtsukaks teeb, nüüd teatatakse Londonist, et säült üks Amerikamaa naisterahwas noore mehe ara rõöwinud, keda ta oma lacwa pääl, teadmata kuS merel, wangis peab. Lugu on järgmine: Noor pangamaja direktor kütnud peigmehe kingades, tõsine, palaw armastus oma mõrsja wastu südames. Warandusline  seisukord olnud ka kõigiti kaunil, heal järgel. Ihaldatud, õnnestaw pulma päew jõuab ligemale ja täidab noorte inimeste südameid mis ju tuttam asi on imeliku magusa tundega, kuid õhtul enne pnlmapacwa kaob peigmees ära. Asjata kõik otsimised, mis kadunud, see kadunud nagu sulatina tuhka! Arwamised ei leia maad kellegi juures, et noormees meelega enesele otsa oleks teinud, sest nagu eespool juba nimetatud, põksunud temal tõsine armastus kauni Xl Saarlane 1892.