Saarlane MM Üleüldine poiitikn ajnleht «nn- ja llnnnrnhwalr. MM M 31 Teisipäewal, 3. Augustil 1894. Xl. aastakäik. maksab- Poo lcS aaStas .1 „ TK „ Ilmub igal tsifrpÄSHVcrt. 5 Kurrsaares kaubauulitsäs nr. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele. Kurcsaares. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab s kop. Suur röömupäew oli 25. Juulil meie Keiserliku perekonnal ja kõige Weneriigi alamatel, sest sell päewal sai meie praegus õnnelikult walitsewa Keisri Majesteedi wanem tüttar Keiserlik Kõrgus SuurwürstinaKsenija  Aleksandrowna Keiserliku Kõrguse SuurwürstiAleksander  Mihailowitshiga  laulatud. Laulatamist toimetati  Peterhowi suures palees Keiserlikude  Kõrguste pihti-isa, Peterburi mitropoliti  ja Püha Sinodi liikmete juures olemisel.  Pulma päewaks oliwad Taani Kroonprints, Walesi printsi abikaasa oma tütardega ja palju teisi kõrgeid wõeraid, omalt ja wäljamaalt, Peterhowi tulnud. Pärast laulatamist oli suur pidu söömaaeg.— Ülemal tähendud tähtsast sündmusest sõnumet tuues, saadame ka meie omad südamlised palwed Kõige Kõrgema trooni ette, et Tema selle Kõrge Noore paari eestulewat elu-aega igapidi õnnistaks. "Ma tahan, et prii minu rahwas!" (Lõpp.) Liig joomine on, nagu juba enne ütlesin, kõige hää korra wastane, hawitaja, on maha kiskuja, on õnnetuste, häbi ja mõnede muude halwa juhtumiste sünnitaja. Joomine  häwitab kõik, hää tahtmise oma himmude  üle Valitsemiseks, kautab töö himu, tahtmise enese eest hoolekandmiseks, kohuse tundmuse ja mehe meele. Nii saab inimene enese mandeks, teiste maemaks ja risuks ja oma järel tulema sugu õnnetuse toojaks ja seega on ta jälle ori. Inimlik õnn seisab töös, mida miin häwitab, seisab häüduses, kohuse täitmises, puhtas kombelises elus, armastuses, mida miin aga kombeta korratu eluks muudab. Töö ja kohuse täitmine on kõige ülem ja ilusam eesmärk ja on ainuke asi mis hingele täielist rahu annab ja mille kannul kahetsus ei käi. Ka seda kisub joonuni  maha. Joodiku ülem asi on südame piin. Wiin on tema isand ja tema isanda ori ning mitte see, kellele öeldi: „Sa oled prii minu rahwas?" Ei, sa ei taha mitte prii inimene olla, sa lähed ja palud kõrtsimeest,  et ta sulle annaks seda rohtu mis sind orjaks muudab, sinult mõistuse rõõwib  ja sind Egiptuse pimedusega lööb. See on ju sinu enese asi, kas sa enesest inimest wõi mõnda muud looma tahad teha. See on puhas sinu oma asi, millega sa oma päiwi mööda saadad, kas hea ehk halwa poole püüdmisega, aga see on su enese asi ka, su oma süü, kui sa oma selleks pole pruukinud, milleks ta sulle anti. Sa kirjutad  oma elu raamatu lehed puhas halwade juhtumistega täis, ja iga pühapäewase lehe pääl on sull suur hulk pudelist maalitud ühes wiina klaasidega, ja ons neid sääl mähe. Ära saa, oh inimene oma enese hukkajaks, ära riisu eneselt oma mõistust ja ära osta omale enese raha eest pöörast meelt, lollust, õnnetut elu, südame piina ega orja põlwe. Wõta kätte ajalehed, maata nad läbi ja siis ütle, mittu lehte on, kuS pole üles tähendatud midagi õnnetust, kuriteguja muud, ja „õnnetuse põhjus oli wiina läbi" on jälle su silma ees. Oled sa siis pime, et sa ei näe neid õnnetusi, mis ilmas wiina läbi sünniwad ja wiinast tõuSnnd paha elu läbi! Näe siin on inimene läbi laStud rinnaga maas, ta on ennast ise tapnud, siin ripub köie otsas inimene, ta on ennast ülesfe poonud, sääl on mangi koda täis mehi ja naisi, käed ja jalad raudus, kelle süü läbi said nad sinna? Sääl läheb sadade, tuhandate kaupa mehi ja naisi Siberi poole, kes on neile tee sillutanud? Siin peksab mees oma naist ja lapsi armuta, kes annab temale selle kalgi südame? Sääl on pimedal ööl waras wõera aida ust lahti kiskumas ja marastamas, kes sunnib teda selleks! See on miin. Miks lasete teie siis teda ilmas möllata, kas pole aeg teda ära häwitada? Ärka ülesse, kes sa wiina unesse magama oled jäänud, tõuse ja maata, päew läheb õhtu poole, su jõud läheb wmtlenu» seks manaks ja sa ei suuda oma teed otsani käia. Rutta ja ära miimita, sest ehk sull küll päem pitk on, aga aasta on selle eest lühike. Tuleta meele, et ka sinule on ööldud Wöitud mehe läbi: „Ma tahan, et prii minu rahwas!" Ära ole siis mitte ori maid prii, prii selles, et sa enese üle walitsedes hukatuse porisse ei lange ega nii haledat otsa ei saa. Annaks Jumal, et Ilu ju süda. K. Loikeu'i uudisjutt. Minu termis on nagu ikka, aga muude elu puuduste seas on mull nüüd igawus kõige suurem, sest saati kui sina ära oled. Oh Paul ma tegin sulle ülekohut, et sind kerjama saatsin! See läks sulle küll õnneks, aga mina ise tunnen ennast sest saati ütlemata  Viletsa ja õnnetuma olewat! Kas annad mulle seda andeks Paul ja kas tuleksid minu juure jälle tagasi? Wanakese hääl wäriscS nende sõnade juures ja silmad lüksiwad pisarasse. Noh ema, miks sa nutad?  trööstis  Paul lapselikult. Sa pole ju mulle midagi paha teinud, sa oled mulle ikka hea ja armas ema! Waata siin saatsimad minu hea peremees ja perenaine sulle mõnda toidu kraami, ütles ta oma kotti koormat mida ts selle aja seljaS oli talunud  ema kätte pakkudes. Aga armas ema, luba mind ikka oma hea peremehe juure jääda! Nii häämeelega, kui ma ka sinu juure tagasi tuleksin, siiski on mull sääl ütlemata lõbus ja hää. Nemad saamad sind ka meel edespidi aitama, kui sull puudus juhtub olema. Jah ema, seda saamad nad tegema! Pääle selle ei ole sull ju praegu minust midagi rasu, maid ainult kahju. Mina ei jõua meel midagi teenida, kuid aga aitan seda ära tarwitada, mida sa naervaga  teenid. Kui ma suureks saan, et tööd rvöin teha, küll ma siis sinu eest muret tahan pidada, seni ei midagi, kui ise armu leirva sööja olen! Pauli lahkete sõnade pääle läks manale  sc nägu jälle rõõmsaks; ta koristas kätte saadud kotti tühjaks ja saatis Pauli leiwa wanematele tuhat tänu. Aga maata ema, siin tõin sulle meel midagi, ütles Paul ühte pisukest kotti käe otsas näidates. Mõistata üles ema, mis asi see on? KuS ma seda küll wõin teada! Arwa ometi; terwelt hingega loom! Ei, ma ei tea midagi arwata Noh, ega ma siis ometi hobuse warssa ega lehma wasikat sulle kotiga ei too! ütles Paul ja laskis kotti seest ühe noore kassi wälja. - Ah seda looma läheb mull just kõige rohkem tarnis! hüüdis wanake rõõmsalt. Rottid tahawad ju maja seljas ära wiia! Noh ütle Paul, kudaS sinu käsi siis nüüd sinu leiwananematc juures käib? Wäga hästi ema, wäga hästi! Minu peremees Juhan on wäga hea mees, iialgi ei ole ta muga kuri olnud, ei iialgi! Ka Juhani tüttar Leena on wäga hää laps; ta mängib minuga lahkesti ja kostab ikka minu poolt kui midagi juhtub. Leena wcnd Prcedik on aga üks paha poiss, kes mulle sagedasti tüli ja ülekohut teeb, aga Leena noomib teda sagedasti ja kaebab tema pahad teud isale ülesse mis läbi Preedik jälle isa käest igakord walju karistamist  saab. Ema Anna on ivahest hää, wahest nuriseb natuke; tema ülem wiga on, et ta oma wallatuma poja Preediku eest wäga palju kostab ja temaga rohkem pillib kui tarwis oleks. Nüüd on mull Preedikust rohkem rahu, sest ta käib kihelkonna  koolis. Meie käime Leenaga nüüd seltsis küla koolis. See on wäga kena, siis õpid sa ka lugema; aga ole siis ka ikka hea laps ja ära tõrgu ilmaski wastu, siis wõid sa weel kaua oma hää peremehe juures olla! Jah ieda tahan ma olla! ütleS Paul. Aga ma pean nüüd jälle minema hakkama, sest öö on juba käes; ela hästi ema! Paul läks ja wanake langes jälle mõttesse.  Tema nägu läks rõõmsaks, sest ta teadis nüüd, et tal oma poja elu eest polnud tarwis muretseda. 3. Jälle jõudis tali mõõda ja rõõmus kewade asus asemele. Lumi sulas ära, lilled tarkusimad  maa pinnast ülesse ja puude lehtis oksade pääl lõiwad linnud lusti lugusi. Ka meie Paul õitses nagu kewadine