Lodzist. Poolamaal seisis minema kuu lõpul suur rööwlisalk, 38 meest, oma peamehe Melzarekiga kohtu ees. Melzarek on 28aastane tugema kehaga mees, keda 5 aasta eest röömimise eest Siberi mõisteti;  aga kahe aasta pärast põgenes ta säält ja tuli kodumaale tagasi, kus ta wõlsitud passiga Lodzis elas. Tema kogus teisi kurjategijaid enese ümber ja salgakaupa  käisimad nemad uimelt maal mõisades  rööwimas, kus juures neile rewolwrid,  kirmed, raudkangid ja noad ligi oliwad.  Muist jüiwad õue walwama, teised lõhkusid uksed ja mõtsiwad mägise raha ja wara, mis nende meele järele oli. Wiimaks  sai minemal aastal ometi peamees ja aega mööda palju tema seltsimehi kinni wõetud. KohuS mõistis Melzarekile 20 aastat sunnitööd ja 80 piitsahoopi. Kolme rööwlile saiwad 12 aastat, kolmele 10 aastat sunnitööd ja 1 õ-le kergemad nuhtlused,  15 kohtualust saiwad süüst lahti mõistetud. Millskift. Säält teatakse „Rig. Tageblatt"ile  et Mirri linnas tulekahju olnud. 5. Aprillil põlenud nimelt see linnajagu maha, mis minemal suwel tulekahjust meel puutumata jäänud. Mitu sada perekonda elutseda selle tõttu lageda taewa all. Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksa keiser Wilhelm wli Abbatsiast Poola sõjasadamasse wõeraks, kus Austria laewa- ja sõjamehed teda waimustusega  wastu wötfiwad. Sealt sõitis keiser laewaga Weneediki linna. Siin ootas  teda juba Jtalia kuningas Humbert. Suur rahwahulk oli kokku kogunud mõlemaid  riigiwalitscjaid teretama. Ilm oli ilus, kõik linna hooned lippudega ehitatud ja Weneediki linn oma wee-uulitsatega ja oma toredate hoonete ja kirikutega oli sell päewal iseäranis kena. Kuningas Humbert sõitis säält Florentfi linna, teist kõrget mõerast, Inglise kuninganat Wiktoriat teretama. Nõnda on siis möödaläinud nädalates mitmed  riigipeade koosolekud olnud. Seda tuleb ka rahu mürgiks pidada. Sääl äratab nmrst Bismarcki kõne, mida ta rahwusmabameclse partei saadikutele  pidas, laialisemat tähelepanemist. Reed, kes oliwad arwauud, et wana raudne kantsler pärast äraleppimist keisriga oma waStast olekut Saksa ja Preisi riigi praeguste  Lipumeeste mastu saaks tallsitama, näewad jällegi kord, et nad wäga on eksinud. Bismarcki kõne kubises terawatest lriitika-sönadeft niihästi Caprivi kui ka tema terme asjaajamise wiisi kohta, kuna rahutumad, riigis segadust sünnitcnvad põllupidajad Bismarcki suust oma püüetele nii wõimsat toetust kuulsiwad, nagu nad seda wiimasel ajal enam kusgilt mujalt kuulda ci ole saanud. Mida keiser Wilhelm selle kohta mõtleb, kes teab? Wististi saab ta nii tark poliitikamees küllalt olema, et ta enesest mingist tuska märgata ei lase. Sest kui ta Bismarckiga äraleppida tahtis, fiiA oliwad Al põhjused, mis seda tegema sundifiwad. Need põhjused saamad aga praegugi weel nii möjuwad küllalt olema, ct keiser Wilhelm oma „mõitu", mida ta leppimise Mi sai, Bismarcki pisikeste kange, kaelsuSte särast käest ei anna. Kui keiser Wilhelm BiSmargiga ära leppis, siis tegi ta oma walitsuse tee tasandamiseks, sest Bismarck on Saksamaal ikka politika juhtme he tähenduses, kelle käest küll ohjad on wsetud, kes aga riigihobuftle oma täie kõriga nõõ! wõi prr! wõib hüüda. Ja hobune kuuleb seda wäga hästi ning täidab  käsku. Prantsusemaalt. Sääl on uut moodu suurtükk wälja arwatud, mis terme mäe seas tarwitusele wõetakse. Need on kergemad  ja häwitawad mõjuwamalt. Uuendus tarwitab 240 mill franki. - Lihawõtte pühade ajal wõeti ühel päewal Parisis 65 taskumarast kinni. Nendest oli 25 Itaallast, 18 Sakslast, 10 Prantslast, 9 Helweetslast ja 3 Rootslast.  Wiillist. 13,000 tishleri selli on 5. Aprillil töö seisma jätnud. Rahutusi ei ole selle juures sündinud. 12 meistrid on streikijate komissionile teatanud, et nad nende nõudmisi palga kõrgendamise asjus täita tahawad, mille järele nende töökodades töö jälle alganud. Belgiast. Sell suuwel tahetakse Julikuus  Antwerpenis Europa ajakirjanduse kongressi ära pidada. Suured ajakirjanikkude ühendused mitmest riigist on osawõtmist lubanud jo lehed töstawad juba nüüd häält, et oma kongressile mõnu anda. Loodetakse, et see kongress suurel wiisil saab Europa rahwaste rahuarmastuse pääle mõjuma, kui ajakirjanikud kord endid rahulipu alla wannuwad. Kreekamaalt. Sääl on paljudes maakondades ägedad maawärisemised. Palju õnnetusi on sündinud. Teotused Lokris'e küladest on hirmsad. Õnnetuste arm on palju suurem kui esiotsa arwata wõidi; kõik majad on ära hääwitatud. Inimesed elutsewad lageda taewa all. Walitsus on abisaatnud. Sellest maawärisemisest tulewad ikka kurwemad sõnumid. Lokris°e alewis üksi on 219 inimest surma saanud ja raskesti haawatuid on 180. Ärme paik on kui lahingi-wäli merise wõitluse järele. Teistes  maakondades, kuhu maawärisemine puutus, saiwad 50 inimest surma ja 100 haawatud. Maa kõikumist oli kuni Makedonia  maakonnani tunda. Kreekamaa kuningas wiiwib, õnnetuse-paigal. Ta telegrahweeris päälinna, et waatepilt, mis ta ees seista, mahasuruw hale olewat. Maawärisemine kestwat, kui ka nõrgalt, ikka meel edasi. Hädaohu kartusel peetakse Atheenas Jumalateenistust lageda taewa all, et mitte kirikud kokku langedes sadasid ja tuhandeid rusude alla ei maiaks. Riigimalitsus  lubas kõige uuemate sõnumite järele 200,000 drahmi esialgulist rahaabi  hädalistele ning sõjawäge läkitati ulualuseta  inimestele küladesse hurtsikuid ehitama.  Hirmus õnnetus on seda suurem, et ta just mäest talurahwast puudub. Üksinda. mull walutab põues, Rahu ei leia mu rind; Ei wist ükski siin ilmas Enam wõi rõõmusta mind! Kewade kõigile ilu Rahu ja rõõmu siin toob. Minule waesele walu Suuremaks hinges ta loob. Silman ma lillekesi Tuhandes warwides sääl. Kuulen ma lindufi kõrgel, Laulawad oksade pääl. Näen ma kuis lõbusal naljal Lehkama metsade all. Neiud ja peiud on jutul Rõõmsad, et noorus neil meel Kurwalt siis tõstan ma hääle, Walusasi õhkab mo rind: Oh, miks ei antud ka mulle Siida, kes armastaks mind! Oh, miks nii marjuta mina Maailma tormide ees. Jõud on mull otsas ei enam Wõi waew'leda ilma sees. Ilmuks kord päästija mulle. Ja näitaks ka surm mulle end, Ainult siis rahu saaks sulle Mo waene wäsinud rind. Naselia. Maschale. sa kaebad, kallis süda Kewadisel õnne a'ol? KuS kõik nnuLtawad häda, Tõstwad silmi taewa pool'. Kui ka raskeid haawu sulle Saatus südamesse lõi. Õnnetumat armu-walu Rahu asemele tõi. Waata uskus ruumidesse KuS on jäädaw õnne troon. Siis sull troosti südamesse Woolab lahkub walu joon. Ära soowi mõõda läinud Rõõmu päiwi tagasi. Sest et õnn ei ole kadund, Mis kaub, õnn ei olegi! Zasolls, Hiline kahetsus. öössel metsa wilus Nägin kurwa neiukest. Siis kui paistis kuu nii ilus, Kurtis oma peiukest. Pisar langes murul' maha Silmist põlgtud õrnaksel. Sest et peiu t'ad ei taha Waigistada walu sees. Pisar langes laugilt lausa. Ojana ta helendas. Oh, ei enam kanda jõua Walu, mis teind edewuS! Nenda kurtis kena piiga Metsa wilul öösel wast Ja see pääle nägin mina: Hoidis süles wäikest last! tlnrl I,—nrät. Möndasugust. Postimehele kirjutatakse Wõrumaalt ühe naljaka warguse-100 üle järgmiselt: Hiljuti jalutas M. kõrtsimees öösel kella Vsl2 ajal, kõrtsi kinnipanemise järele, maanteel,  umbes pool wersta kõrtsist eemal ja kosutas end wärske õhtuse õhu käes päewatöö  tüdimusest. Sääl tuleb temale tuntud mees wastu ja kannab tapetud siga seljas. Kui teekäija just kõrtsimehe juurde jõuab, kukub tal koorm seljast maha porisse. Et mehekesel jõuud kehw sea ülesupitamiseks, palub ta patseerijat abiks, kes ka - kaS paha kartes wõi hää südame poolest palwet täidab ja sea mehe turjale aitab tõsta. Hommikul üles ärgates pajatab kõrtsmik oma küljeluu wastu: „Ei taha küll ilmas wargadega tegemist teha, aga ma usun, et mul wastu tahtmist Lõsel niisugusega siisgi tegemist oli." Naisterühmas  aimab halba jookseb hoowi pääle waatama, kus oma sead, kes eila tapetud, tala külge kuiwama oliwad pandud. Warsti tuleb perenaene käsa kokku lüües tuppa tagasi ja õhkab: „Mees, Sa aitasid oma teise sea marga turjale!" . . . Nõnda oligi. Waras purjutanud õhtul nii kaua kõrtsis M 17 Saarlane 1894.