maksmise wiis piab nüüd ivabrikuicst tüieste ära kautatud ja eeskirja wastu eksimised waljcma nuhtluse alla seatud saama. Kaks kulla ja hõbeda karawaani on nende päewade sees Nikolai raudtee kaudu Peterburisse tulnud ja rahamajasse wiidud; esimeses oli neid metallist 459 puuda, teises 308 puuda 35 naela. Üks aruldane inimene jõudis 17. Septembri õhtul siia; see oli Prantsuse ajalehe „Gaulois'e" kirjasaatja, Jean Hardin. See on oinale üles andeks teinud, jalgsi suuremat osa Europat läbi rännata ja nimelt wiib ta tee teda Parisist Saksamaa  kaudu Peterburgi ja Moskwasse, säält Warshawi,  Krakau, Pragi ja Müncheini kaudu kodumaale  jälle tagasi. Parisist kuni Pihkwasse olla ta selle 35 päewa sees ära käinud, kus ta iga päew 65 wcrsta käima' pidi. Harkowist. Mõrtsukatöö kaardi laual on siin neil päiwil juhtunud. Ohwitser W. istus oma korteris mõne tuttawaga kaardilaual. Nende hulgas oli ka pool joobnud mõisnik Kitshinski, kes W.'t kuhugile nimetamata lõbupaikadesse kaasa kutsus. W. ei tahtnud minna ja nimetas Kitshinskit nalja pärast ühe sõimunimega. Selle pääle tõmbas Kitshinski põueoda wälja, pistis selle W.'te rindu ja läks ise koju. Päältwatajatest  ei märganud ehmatuse pärast keegi mõrtsukat kinni pidada. Teisel päewal sai Kitshinski kinni wõetud ja oli hoopis kohmetanud, kui kuulis et tema W. ära tapnud; tema arwanud, et W. raskeste haawatudgi ei ole ja tahtnud parajaSte oma häkilist tegu sõbra käest andeks paluma minna! Wäljamaalt. Saksamaalt. Ohwitseride wõiduratsutamine  Berliin ja Wiini wahel, millest minemas numbris kõnelesime, on ühelt poolt suurt osawõtmist ja waimustust äratanud, teisel poolt aga ägedat laitust leidnud ja meie arust on koitjatel  seekord oma jägu õigust. 550 werSta3 —4 päewa sees ratsutaja all traawida, ei ole muud kui waeSte hobuste piinamine ja surmamine. Wõiduratsutajate hobustest on seni juba püüle 20 surnud ning järelejääjatest ei ole enam suurt asja loota. Hobusid surnuks ajada wõib metsikutele suurt nalja teha, aga kuda sünnib see Europa kiidetud haridusega kokku? Austria sõja minister on kohase küsimise paale kostnud, et ta sarnast wõidukatset  teist korda ei wöi lubada. Hiinast. Sääl kaebawad säälscd Inglise missionärid uuesti paganate wägiwalla üle. Märatsejad inimesed kippunud mõnes kohas missionäride  elumajade kallale ja pistnud ühele tule otsa. Hiina ametnikud katsunud käratsejaid keelda küll ka, aga mine tee wihasele wcewoole paisu ette. Waewalt missionär ja ta abikaasa päästetud  leekidest. Et sarnaste loode järele Inglise poolt jälle tõrelemised ja nurinad tulewad on mõista muidugi. Põhja - Amcrikast. Amerika ülesleidmise 400 aastane mäleStuSpäew sai New-jorkis suurepäraliselt  ära peetud. Homikul helisesiwad kõikide kirikute kellad ja muusika koorid mängisiwad isamaa  laulusid. Määratu sõjamäe ja kodanikkude rong, kokku 20,000 inimest, liikus linna uulitsatest läbi ja kõndis reas abipresidendi Mortoni eest mööda. Siis sai Kolumbuse kuju päält, mida Jtaliased Nem-jorki linnale kinkinud, kate pühalikult  ära wõetud. Sarnatsed pidud sasivad ka teistes suurtes linnatcs ära peetud. Ämariku köne. Nüüd tahame neljast kasulikust asjast kõneleda, mis meil kui haritud majalistel kõigil tingimata igas majas alati pcawad käepärast olema. Sellepärast  on tarwis neid ise walmistada, et meil ja kopika kotil nii sageli põuda ei tule. Meil Saarlastel on juba wanemate mammakest  see paha pruut otse kui külge kaswanud, et kõik omad wähemad kui tähtsad asjad ikka munaga  püüame toimetada, milleks meil hea hulk kopikaid ära kulub ja päüle selle meel hulk ihu ja hinge kahju päüle kauba. Et meie liig wisad oleme, oma esiwanemate omandust omandama  ja kinni pidama, siis soowin ma teile armsad Saarlased, põletud wiina asemele, otse peenikest joodawad wiina, mis hoopis parem ja uhkem juua on kui teine, mida praeguS nii rohkel mõõdul nahka pannakse. Meil Saaremaal saab wäga rohkel mõõdul õunapuid kaSwatud, millest tuleb et õunad seeläbiüli odawad on, nagu mööda läinud aastal, kus 7 kop. külimct maksis. Sellest puuwiljast on wäga mõnus head weini walmistada, mis meile palju odawam tuleb ja ihule ka palju kosutawam ja terwem on. Kuida seda korda saata ja walmistada,  tahan siin lühidelt seletada. Õunad mis, küpsed on, wõta puu küljest maha, pane ühte tuulese kohta hunnikusse ja lase nad süül seistes natuke pehmeks minna. On õunad nii seistes täiesti küpseks läinud, siis raiu nad kapsta rauaga, ehk mõne muu terawa riistaga puruks ja seda puru lase paar päewa kusagil wilus kohas seista, siis pane ühe tuulutamise sarja ehk ühe raud sõela põhja natuke puhtaid õlgi, selle pääke kolm, neli, ehk kuus tolli paks õuna puru kord ja jälle õhuke kord õlgi. Nõnda pane kord õlgi, teine õuna puru, kuni sari täis ja hea suur kuhi meel pääle; siis tõsta sari ühe toobri fisse ja pane head rasked kiwid pääle, nii et kõik õuna wesi wõi sahwt selle toobri sisse jookseb. Toobrile tee üks wäikene auk põhja, millel willasest riidest topp ees on ja pane see auk ühe ankru ehk waadi augu kohta, et õuna purust wajuw wesi aegamööda selle lapi läbi puhtalt waadi sisse nõrgub. Kiwid ei pea mitte wäga rasked olema, waid arwata ühe leisika raskused, et selle sahwtil oleks aega, alla pandud waati pilkamist nõrguda. Tahad sa head weini saada, siis ära pressi mitte kõiki mett ühe korraga õuna puru seest wälja, waid pane ühe tunni aja pärast teine ankur ehk waat selle toobri alla ja wala aegamööda  õuna purule mett pääle ja lase teise ankrusse  üks tund aega nõrguda, see on siis lahjem, millest head wiina äädikad wõib tehja. On nüüd sinu õuna tagawara kõik nii ära pressitud, ehk wälja piigistud, siis pane oma wiina ankur ühte keldrisse, mis paras soe on ja lase sääl ühe päewa seista, et ta käärima hakab ja waht pääle sõrme paksuselt tõuseb. See waht koori päält ära ja pane nüüd oma tulew miin ühe teise, enne palama weega auutud ankru sisse, mis nii suur on kui sinu wiina jägu. Wikki auk ankrul ei tohi mitte wäga põhja ligi olla, nii et pärm ankru põhja rahulikult wõiks puhkama jääda, aga mitte laskmisega segatud saada. Et käärimise juures üles kerkimisega palju õuna mett raisku ei läheks, selle tarwis tee üks snur puu trehter, mille toru nii täisi ankru punni augu sisse sünnib, et säält käärimisel mitte mett maha ei läheks, waid ülesse trchtri sisse kerkib: seda on iseäranis sellepärast tarwis, et kõik prügid ja puru, mis käärimine üles tõmbab, selle trehtri sisse jääb, kust teda igapäcw üks kord saab ära wõetud. Kui käärimine enam wahtu trchtri sisse ei tõsta, siis on tarwis senna käärimata õuna wett juure walada. Jääb nüüd käärimine hoopis järele, pead ankrud hoolega teise käärinud munaga täis täitma ja tropp kõmast pääle lüüa. Sageli peab aga selle pääle waatama, ct ankrus tühja ruumi ei ole, kui see ette tuleb, siis peab seda kohe teise käärinud wiinaga täitma. Kewadel, Märtsil ehk Aprilli kuus lase wnn teise ankru sisse, mis enne wüäwliga peab suitsetud olema; wõib ka pudelite sisse panna, mille korgid õhu kindlalt peawad saama kinni pandud, kas laki ehk tina paberiga. Seda wiisi armaS, Saare onu, wõid sa omale õundcst head ja kosutawad wiina, praeguse põletud wiina asemele odawamalt ja kasulikumalt saada, mis su ihule termist ja rammu saab andma. Tema wõib, kui waat ehk ankur täis on, mõned aastad seista, aga kui ankur täis ei ole, siis pane kohe pudelite sisse aga kõik nõud peawad hästi puhtad olema! Sell kombel wõib ka õuna ja pirnidest segamine  wiina tehja, mis seda parem saab olema, mida magusamad õunad ja pirnid on. Kelle õuna puud õnnistawad, walmistagu kohe omale seda keele kastet. Sull jääb tõesti mõni kopik rohkem tasku ja sa saad ka terwem ja tugemam olema, sest põletud wiin on ihu ja hinge tapja. Kuule ja usu seda, armas Saare weli! W. Mäg i. Saare Tõnu ja Sörwe Onu. Tõnu: Tere wa' wennas; tule ma laulan sulle uudist, mida praeguS „PoStipapast" lugesin. Onu: „Oi jäh, mis süül siis oo?" Tõnu: Keegi herra, kirjutab suure pitka kirja, kus sees ta ajalehe toimetajaid noomib, ct need edcspidi enam wiina, õlle ja tubaka kaupluse kuulutusi ei pea wastu wõtma ja omas lehtedes ära trükkima, sest see pidada karskuse liikmetele halba tegema, et nad teada saamad, kus kohas seesugust kraamist saada on. Onu: Kas niisugused kuulutused siis karskeid hukatuse teele meelitawad? Tõnu: Näh, ju ta seda wähemalt omast kardab. Ega siis see, kes karsk on, ei haka ajalehe kuulutuse pärast purjutama ja kui Paljukest neidki, joojaid on, kes kuulutuse järele lähemad wiina ehk tubakad ostama; eks nad wõta ju säält, kust aga ligemalt saab. Onu: Külap ta wiimaks nii hulluks läheb, et ametmeeste kuulutused ka ära keeltakse; kes teab mis põhjusel need ka wiimaks kahjulikud saamad olema! Ei niisuguse uudisega mina küll rahul ei ole. Tee sa mis tahad. Heile weel . . . Aasal heljuma ilude hulgas A Neiuke hellake wabadust algaS, Lindega lauldes lugust wõitu. Õitega suutlcdes sõbruse loitu Tasasel kewade ööl, Heile weel! Lehtedest pudenend kaskede all Waadet peatab liiwak'se mall, Närtsinud õite pärg pisaraist eht Leina 100 l lauluks krabisend leht. Tormisel sügisel ööl Täna weel! Süda, ei sinagi soowiks ei saa Sõdrade seltsi lilled hingama ka. Pühi pisaraid unustus' mõttel. Kustuta leegid laulude lätel, Kuuled ehk tänasel ööl Home weel! - Ddulu. Nooruse mõtted. IMuStad tormi-rikkad tuuled Ws Täitsid minu noorus teed, Halbtused ja kõrged mõtted Purustasid õnne teed! Alandatud orust waatstn Üles ilma hiilgusse, Öhked taewa ruumi saatsin Kõrge loodus kaitsjale. Aga noorus elu rada Porisse kõik tampitud, Kes wõib parandada wiga. Mis on juba astutud. Kõrkus häbi toonud mulle; Ausad sõbrad külmaks saand. Siiski kõrgem mägi jälle Parandand kõik eksi raad. Minu wclli Saare pinnal Waata ette noorus' a'al Aeg, mis määrab inimesel Tema õnne elu raal. I. Rass. Kuresaare kiriklikud sönumid. Laupäew, RV. Oktobril. Keisri Majesteetide imeliku surmast pääsmise mälestuse  päew Borki raudtee jaama juures. Saksakeeli wastulauludega Jumalateenistust kell 10 peab ülemõpetaja Lemm. Ecstikeeli wastulauludega Jumalateenistust kel Vs 11 peab õpetaja Rinne. Piihapäewal, Rsi. Oktobril. Saksakeeli Jumalateenistus kell 10. Jutlust teeb ülemõpetaja Lemm. EeStikeeli Jumalateenistus kell V 212. Jutlust teeb ülemõpetaja Lemm. U 41. Sa a r l a n e 1892