Saarlane KleiMmse psiitiila ajaleht maa- ja liunarahmle 45 Teisipäewal, 11. Nowembril 1897. XIV aastakiiik. maksab i Pooles aasias I. „ 23 „ —?— Ilmub igal töisipässVt»k. Knresaares Kaubauulitsäs nr. I? Saarlase toimetusele, Knresaares. Kuul u t u s rid -> el>! selle ruum Kudas peab ajalehe lugemist rohkendama.  Et nüüd peagi ajalehtede tellimise aeg tulemase aaSta pääle algamas on, siis wõtfin ma nimelt selle kohta mõne sõnaga kirjutada. Kallid suguwennad ja õed! Meie peame ajalehtede lugemist meie rahwa seaS katsuma  hoolega rohkendada, sest meie Eesti rahwa maimu silmaring, teaduse ja hariduse  piir ei ole meel kuigi lai, suur hulk magawad alles magusasti rumaluse ja pimeduse  raSke waiba all suretawaS unes hariduse ja teaduse tööd on nende ning kõige üleüldise rahwa kallal lõpmata palju teha. Ja uskuge sõbrad, need töötegijad on aga just ajalehed! Ajalehed on täie ealise rahwa koolid ja koolmeistrid. Nemad äratawad ja juhatawad rahwast kõige paha põlgamisele ja parema taga nõudmisele,  nad annawad õpetust mitmesugustes  elukorra nõudmistes, toomad teadusi ilma elust, püüawad paha ja kahjulist olekut rahwa hulgast kaotada, aitawad hääd ennemalt ette tuua, juhiwad igapidise hääduse  ja auususe poole, ilusamale ja paremale elule. Ajalehed wõiwad tõesti suurt kasu saata ja ka rahwa elukorda kenamaks ning õnnelikumaks teha, seda wõiwad nad seda enam, mida enam neid loetakse ja mida tuumakamad nad on. Et küll ~Saarlane" Saare rahwale weidi wäikene on, aga siiski leiame temast tuumakat ja teaduserikast tööd. Kui teda aga poole rohkem weel loetaks, siis leiaksime  ka temast palju tuumakamat toitu ja wõiksime tema suurust kausta poolest julgesti  loota. Aga kes peawad siis ajalehe lugemist rahwa seas edendada püüdma? Kes muud, kui senini ajalehe lugeja ise. Kes juba ajalehe kasu ja õnnistust rahwa kohta on märganud, peaks selle eest hoolitsema,  et ka teised, kes weel ajalehte ei loe, lugema hakaksiwad. Kui tänawu iga ärksam  „Saarlase" lugeja seda teeks, kui ta oma lehest mõnusamaid tükka ühele ja teisele lehest ilma-olejale ette loeks, seletaks  ja neilt ka lehe tellimist päriks ning nende tellimist edasi toimetada lubaks, siis wõiks sarnasel wiisil wististi hää suur kogu inimesi ajalehe lugejaks saada, kes küll isieneseft see pääle ei mõtlegi. Seega oleks tähtjas samm rahwa asjus edasi poole tehtud, sest palju inimesi oleks enestele  palja kahe rubla eest (Saaremaal maa postiga 1 rbl. 50 k. eest) kauni kodu koolmeistri  majasse saanud, kes igal nädalal nende juurde sisse astub ja igakord ka hää jaokese uusi õpetusi, äratusi ja teadusi neile kaasa toob. Kui iga praegune „Saarlase"  lugeja enesele teise lugeja wõi tellija  igal aasta! juurde muretseks, siis oleks wäga juur, tulus, tarwiline toimetus korda Walge kindral. lg. Jutustus wiimsest Wene-Türgi sõjast. Kõige ees käis „Bulgaariaste wäesalk." Kaugele saatsiwad bulgaarlased Wene söawäe  ja seisiwad siis kaua, waates, kuda tema ikka kaugemale ja kaugemale kadus. Mõned tegiwad temale ristitähte järele. Selle pääle waatamata, et mitmed oma lähedalt omaksed kaotasiwad, oli siisgi igaühe  süda imelikult rõõmus ja kerge: kõik tundsiwad, et uue elu koit särama hakkab. Kuuestei st kümnes päätükk. Põgenejad. Vratowschtsiuaft põgenedes, kihutasiwad pascha, tema kaaslane Butkurow ja nendega üheS olcwad Baschi-Bosulid peaaegu ilma peatamata surma hirmus kõige öö läbi edasi. Alles wastu hommikut jõudsiwad nad ühe wäikse Türgi kindluse juurde ja tõiwad sinna selle hirmsa sõnumi, et wenelased üle Doonau on tulnud. See sünnitas hirmust segadust. Kindluses  hakati taganemisele Valmistama, oodati aga weel ülema Väejuhataja käskusid. Nõnda läks tsrwe päew mööda, mille jooksul kindlusesse kõige Viletsamas olekus mõned wõidetud, nõrgad Türgi wäejäod tuliwad. Jsmael-pascha, üleelatud hirmudest toibudes,  mõtleS oma seisukorda järele. MiS nüüd teha? Teda ei olnud oma wiiejäo juures, kui wenelased üle Doonau tuliwad, siis põgenes  tema, ilma oma wäejäo eest hoolitsemata,  koguni ilma teadmata, kus see wäejägu  on, wõi mis temaga sünnib. Jsmael-pascha rahu oli täiesti kadunud, sest ta nägi ju ette ära, et seesuguste tükkide eest tema pääd mitte silitama ei saada. Ei olnud ka Buikurow paremas waimuolekus.  Ta mandus nüüd iseennast selle eest, et ta oma saatust Jsmael pascha oma külge oli sidunud—  Küll on hää kaitsja! mõtles Buikurow,  ei tea isegi, mis temaga kõigi tema „wägilase tükkide" eest tehakse. Nüüd on minu pääkene kadunud! Ja mina, rumal,  unistasin meel walitsusest oma külarahwa  üle! Pääsemist Butkurowil ei olnud, ta pidi pascha järele käima ja kõik äraootama, mis tulema saab. Aga hääd ei wõinud edespidi midagi tulla. Mis Milcna'sse puutub, siis lubas ta, kui ta pitkast ja raskest minestusest jälle meelemõistusele tagasi tuli, oma elu lõpetada,  kui pascha teda oma roojaste päälckäimistega  piinama hakkab. Aga tänini polnud temal midagi karta: paschal ei olnud mahti tema pääle mõtelda. Tema pääd täitis aga nüüd ainus mõte: kudas terwelt pääseda, et mitte oma argtuse  eest nahka ei jätaks. Õhtul oli kindluse wäele käsk antud taganeda.  Ka pascha ja Butkurow Milenaga lätsiwad  teele. Ei tulnud neil tee Ml ilusaid piltisi «vaadata. Kõigilt poolt tuikusiwad wäfinud, nõrkenud  türklaZtewäe jaud teele, et endid pea wäega ühendada. Siin ja sääl kuuldusiwad jutud «venelaste  «võitudest, nende ligidal olemisest, sellest et bulgaarlased igal pool türklaste «vastu tõusewad, mägedesse põgenewad ehk wene «vägede hulka astuwad. Naharõhutud olek walitses türklaste seas. Wiimaks sai Jsmael-pascha ka oma saatuse  kohta otsuse. Ta sai käsu, et tema wäejäo juhatus ühe teise pascha kätte saab; tema ise aga ja ühes temaga ka Butkurow pidiwad Plewna ülema wäejuhataja Osmanpascha  ette ilmuma. Osman-pascha halastas Jsmaeli pääls ja saatis teda ühesse wäiksesse kindlusesse, aga Butkurowi mõistis tema halwa salakuulamise  eest poomise surma. Oh heida armu! palus äraandja, põlwede pääl pascha ees ja tema jalgu suutledes, mina olen kõik, kõik oma truuduse eest türklaste waStu ohwerdanud, Ma olin rikkas, nüüd olen ma kerjaja kellel kohta ei ole, kuhu oma pääd wöiks panna. Ma tean teid koeri! tähendas pascha põlgawalt, teie kõik räägite palju A. W. DM" uus suur auru tubakawabrik Riias, kes oma tubakat kõige uuema wiisi järele wäljamaa kõige uuemate masinatega walmiStab,  annab kõigile teada, et wiimascl ajal tema lõigatud Bakuni märki „laetv nr. 8" järele tegema on hakatud, et rahwast selle läbi eksiteele wiia, mispärast  auustatud tubaka tarwitajaid hoiatame ja palume, firma „J. W. Gusselv'i", põhjendatud aastal !BFA, tähele panna. Auupaklikult J. W. Gusfew, Riias,