taluinimesest lahutab, olgu küll et ta ucudcst wälja kaswanud on. See ei ole mitte rahwnse mahe, see ou maimu wahescin. Waatame kord Kuresaares olewat bürgeriklubi,  bürgermusset. Sääl ci wõi ükSgi sclisi liikmeks saada, kui mitte häälte enamus  ta poolt ei ole (See sünnib ka Eesti seltsides. S. t.) Kas ei wõiks siis ka üht umbes niisamasugust seltsi Kuresaares eestlaste jaoks asutada? ja ma olen julge, ct üksgi haritud eestlane seda seltsi nõoga teoga tõttamata ci jäta. Ühe niisuguse seltsi asutamisega näitaksime ka meie teiste rahwaste ees, et ka eestlased haritud on, ja saarlastel oleks siis see auu olewat, ct nad esimised on, kes üht niisugust seltsi eestlaste  seas asutawad. Oleks wäga soowida, et scltsstclnga tuttawad haritud Saare eestlased  selle asja üle järele mötleksiwad ja nõupidamise alla wõtaksiwad. See oleks üks ajakohane samm ja haridus nõuuab seda. A. Paulmcister. Ara tuleta mulle seda jälle meelde! Ütle parem, mis mull sinu poolt oodata on? Ma ei tea? Saab näha aga kaS siis ilus Leena suil küllalt enam ci meeldi? Ära pilka mitte' ütlcS Paul paluwalt. See afi ci ole sugugi mi naeru wäärilinc, maid nõuab rohkem tõsidust! Ütle nüüd mulle Muna kas ss wsid mind armastada? Ei ma ci ivõi sind mitte armastada! kostis Niina naerdes. Via ci taha mitte kedagi enam armastada, ja kõige wcihem meel sind, sest et fg mmd ka michest natuke põlgamch oled! Pan!» nagu läks nende sõnade järele ime tõsiseks;  tema waaks uuriwalt neiu otsa ja ütles fiiS: I. . a .1.-z mind enne nii paluwalt ar- WaSwNne ü! .nr! Sa armastad mind praegugi Mee!e õla ... alr.da? Ütle ja ära salga midagi! Nn;e an,:;.— surus Paul neiu oma kaenlcrsii  :: are rabas ennast järsku tema West lahti W n . nalja. Siin na..! õrnal widewikus astus Leena Pauli «mõra. n..õ '-z oma päcwaste juhtumiste üle, el.it naa .a; mõueS oli ja ei teadnud, mida ta lur.Ni arirama ribi. r.en. Paal, mis sull nüüd wiga on, et sa sü ma:.;- 'n rd õ küsis Leena, keS miimaStcst W7u.mn.a-..'. 'aa:i jälle natuke kMlibamiK M c!s«slsots oli läinud. Ei midagi! kosti-Paul õhaics. üks mairea:  :a::ir Li? Hiioxi äädikat sain ms Ena, aga aa rae PS arul!? nii mõradall, st ma isegi õieti ei tea, vnS vnZW ts! juures oli, »õi mis ma SDsK srssMS pean! Mis on Paul? küsis Leena ägedalt. Räägi ruttu mis sulle on juhtunud!? (Järg tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. 14. Mail sa. pidas Saaremaa  karskuse selts Kuresaare Lutheruse usu kirikukooli ruumides kirjanduse ja lauluõhtut.  Kõnet pidas seltsi kirjatoimetaja Karskuse tcgewusest Rootsi-, Norra- ja Soomemaal  ja hr. Koppel luges Eiseni kirjutatud  juttu „Kuld sõrmus" ette. Karskuse seltsi oma laulukoor lõbustas piduliste aega hr. Koppeli juhatusel wäga hästi, ilusasti kõlawate laulude ette kandmisega. Sellsamal päewal auti ka Kuresaare priitulckaitsc seltsi pasuna koori poolt liuna parkis kontsert, mille sissetulek mänguriistade  tasumiseks läks. Õhtul oli „kuurhause"  saalis tants. Mai kuu keskmiste päewade sees oli peaaegu igal pool Saaremaal kaunis hästi wihma, mis põllumehele jälle uue lootuse tulema lõikuse pääle andis. Mõnes kohas olnud selle ajani suwiwiÜ alles lülimata, sest et wihma oodetnd. Sell aastal hakkab Kuresaare ja Riia wahet ka „Soome auurulaewa seltsi" auurulaew  „Helsinfors" käima, mille agendiks kaupmees Rosenseldt on. „Helsingfors' on wäga hästi sisse seatud, puhtus on temas köigeparemas järjes. Püüle selle on temal meel mitmesugused häüd sisseseaded. Nõnda ci ole süül mitte csimistes klassides igaüks kohustatud sööki osta, keegi ei tohi ennast joobnuks juua, ülemäära ei tohi kellegile kangeid jookisid müüa jne. Kuresaare linna Ew. Lutheruse kiriku ukse juurde on selleks ajaks, kui Saksa kogudus  wälja tuleb ja Eesti kogudus kirikusse läheb gorodowoi seatud, sest et nimetatud  kogudused sell ajal üks teist tülitada. See oleks aga wist palju parem olewat, kui gorodowoi seadmise asemel Salsaja  Eesti jumalateenistuse waheaega saaks pitkendatud. Hiljuti suri kaupmees W. hobune, häkitselt Roomasanre sadamas ära. Surma põhjuseks arwatakse, kuda kuuleme, ülikärme sõit olewat. ' 16. Mail peeti Kuresaares „linnapäül"  mesilaste pidajate koosolekut Pöide õpetaja hr. baron Nolckeui juhatusel, kus mitmed tähtsad läbirääkimised ettetuliwad, nagu mesilaste kunstsöötmisest j. m. Osawötmine  olnud kahjuks kaunis wäheue. Walitsuse poolt siia saadetud silmaarsti  osakonnal on siin wäga rohkesti tööd, mida juba sellest ära wõib näha, et mõnel päewal pääle saja silmahaiget arstimisele lulev. Nõnda saab nimetatud silma-arsti osakonna siia tulemisel Saaremaa rahwa kohta wäga hää tagajärg olema. Ühel öösel lõhkunud keegi noormees joobnud pääst kaupmees H. majal mitmed aknad sisse. Ühe hoowi pool olema akna purustanud ta kõige raamidega ära. Aastal 1899 kukkus Kuresaare linna ligidal olema saarekese „Laiamaa" juures ühele õllega kauplejale saadetud õllekehadest  3 tükki meresse, milledest kaks kätte saadi, üks aga kadunuks jäi. Paari nädala eest leiti nimetatud kohal ka see keha üles, milles aga õlut sees täiesti hapuks oli läinud olnud teine kui kõige kangem äädikas. Räägitakse, et siin mõne aja eest keegi noormees isa käest hulga raha „näppanud"  ja sellest ühel päewal kusagil trahteris 50 rubla „läbi löönud". Nüüd hakanud ka isa ise, kellel ma' mammonat üleliiga käes on, tublisti alkoholit auustama.  Sääl juures pidada ta waest mammonat üsna ülekohtusel kombel kiusama,  teda niipalju kui wõimalik „läbilüües.  Et ta aga sääl juures seda saladust  kätte ei saanud, kuidas ühe päewaga 50 rubla „läbi lüüa" wõib muidugi ei tahtnud ta pojast tühisem olla siis sõitnud ta kord pojaga ühes trahterisse, et fee temale seda saladust ilmutaks. Noh, ega siiis poeg seda „tarkust" ilmutada mitte ei kahetsenud. 4. kuni 8. Mai kp. oli siin Riia ringkonna  kohtu kriminalosakond Saaremaal alustatud süüteoasju läbiwaatamas, kus juures järgmised asjad  ette tuliivad: Keegi noormees rõõwinud minewal aastal tee paal ühe nacsterahwa käest raha, sääl juures ka rööwiiawa kätt nüri noaga haawades. Naene kaebas 2 rubla rööwimise üle, kuna kohtu ees ainult 15 kop. röömimine selgeks tuli. Kohus mõistis süüaluse Siberisse ligematesse kubermangudesse  elama. Endine Wõhma walla talitaja A. M. mõisteti kõige õiguste kaotamisega 8 kuuks arresti-jaoskonda kinni. M. oli oma ameti ajal mitmetele wallalükmetele wälja antud passid paSiiraamatusse  sisse kirjutamata jätnud, raha aga omale Möndasugust. Putilowi rauawalamise wabriku töölised  Alcksandrow ja Schmidt oliwad hiljuti  purjus olekus oma mopsi-koera ära tapnud,  praeks teinud ja ta siis ära söönud. Selle pärast oli nende pääle St. Peterburi  kreisi 1. jaos-konna rahukohtuniku juures kaebtust tõstetud. Asi oli 17. skp. harutamisel. Kaebtuse-alused ei salanud seda tegu sugugi; et aga rahukohtunik staduse-raamatust trahwiseaduse paragrahwisid  „koerasöõjato" roastu ei leidnud, siis ei langenud Aleksandrani ja Schmidt mingisuguse  karistuse alla. Kartohwli õied mõrsja pärjas. Johannes Mathäus, arstiteaduse professor Herborni linnas kuni 1521. aastani, istutas esimese kartohwli, mis ta Jnglisemualt oli saanud, lillepoti sisse ja seadis selle akna pääle näitusele. Tema ameti wend Zacharias Nosendach jutustab, et üks tähtjas Herborni kodanik oma tütre pulmadel olla professorilt  palunud, kas ta oma Võõrama õisi ei mõiks lahkesti ta tütre mõrsja pärja tormis  lubada ja tõesti olla ka mõrsja kartohwli õite ehtel laulatamiseks altari ette astunud. —Ka teraw nali. Tuttaw professor Lichtenberg tahtis ühel õhtul ühest seltskonnast,  kus tal aeg liig igawekS oli lai- nud, just lahkuda, kui keegi külaliste seast talle hüüdis: „Teie peate enne ühe nalja tegema, muidu ei lase meie Teid siit paigaltgi  liikuda." „Noh", wastas Lichtenberg,  siis tahan Teile midagi jutustada." „See on Teitest tubli tegu," wastas teine ja professor algas: „Üks waras oli salaja ühte kirikusse pugenud ja sääl ohwrikasti tühjendanud. Ära minema hakates leidis ta ukse lukkus olewat. Laest rippus aga üks köis maha. „Oota, wast wõin ma seda köit mööda kuni aknani ülesse ronida ja sel kombel lõksust wälja pääseda," mõtleS waras. Ja ronis siis köit mööda ülesse, aga kui ta juba peaaegu aknani oli saanud,  sai ta alles aru, et see köis kellatõmbamise  tarwis oli seatud, mille läbi ta kiriku tornis olewa kella hüüdma pannud. Ruttu laskis ta ennast alla. Aga sääl oliwad naabrid juba kokku jooksnud ja tabasiwad  warga kinni, kes kella poole ülesse waadates kirudes hüüdis: „Sina oma lobisema  keelega ja tühja pääga oled süüdlane, et ma siit ennemalt ära pääseda ei saanud."  Kõik waatasiwad imestusega naljahamba otsa. „Ja nüüd," ütles Lichtenberg  selle külalise otsa waadates, kes nii tungiwalt nõudnud oli, et ta ühte nalja teeks, „soowin Teile hääd päewa!" Mõtte terad. Wanad naerawad noorte tujusid, kuid ei tuleta saal juures seda sugugi meelde, et ka neil enestel kord seesugused tujud on olnud. 22 Saarlane. 1895