Me saadud! Tuletatagu ainult kurba aega pärastsKrimisvda  meele ja alandawat Berlini kongressi ja seda, kuida mitmed, t. Paastukuu hirmsa ettetulemise ja selle rõhu all, miS selle ee! käinud ja miõ seda toonud, juba Wenemaa  tulewiku üle kahtlased olnud! Ja nüüd need kohawad hüüdmised: .Elagu Wenemaa!" KaS olla aSja ennast selle üle rõõmustada? ... KaS ei tee siin .Grashdanin"  kõiki ära, nagu oleks wast PrantSlaSte armulik lahkuõ Wenemaad .meheks" teinud, kuna tõfiSte Wenemaa  kodanikkude ja KeiSri truuwide alamate teades keegi Wenemaa tähtsust ja wägewust salganud, keegi Wenemaad põlganud ei ole. TõeSte iga õige Wenemaa alama süda piab pöörlema, seesugust isamaa alandamist lugedes. Ja kõige selle kõrwaS trumpawad ennast seesugused .Wene isamaalased" ainuSteks Wenemaa truuwtdekS alamateks wäljai Ja seesugused politikused räägiwad ikka ja ikka Saksamaa kippumisest ilmasüüta Prantsusmaa tallekeste peale, mis Europa't rahu peale kindel olla ei laSta, kuna Saksamaa Prantsusmaa käest ühtigi omale ei päri, Prantslased  aga Elsasö-Lothringeni, Saksa vanade riigimaade, tagafi-pärimiseS ja .kättetasumise" ähwardamifeS ei wäfi. Seda aSjade jultunud ümberpööramist! Kõigiks selleks ei ole Wene laewuStikku Kõigekõrgemast paigast töeSe mitte Toulon'i lahele saadetud. Seesugused arutamised ei wõi meie Kõrge riigijuhatuse waimuS tehtud ja selle meele järel olla. Siiski mäSfiwad seesugused lehed kodumaal ja Prantsusmaal Wene Kõigekõrgemat nime seesuguste arutamiste sekka ja toimetawad oma keSkis maailma aSju, nagu olekstwad nemad Kõigekõrgemast paigast ja kõigist Wene rahwast selleks wolitatud! Nenda olla .Swjeti" toimetaja Komarow pidulaual, mida Pari S'i lehtede wäljaandjad  Peterburgi lehtede Väljaandjatele andfiwad, ütelnud:  .Mina loodan, et see ühendus, mida meie täna pitserinud olema, pea üht järge andma saab, Guropa geograsia-kaardi  muutmist." Ja .Nowoje Wremja" toimetaja  Suworin olla ütelnud: .Meie oleme praegu ühl lahingit wõitnud, mina loodan, et meie pea üht teist lööma saame." Kui fee tõeSte nenda on, stis paneb nende meeste ülijultuS kõikide Wenemaa mõistlikkude kodanikkude ihukarwad kerkima. Need .toimetajad" näiwad unustanud  olema, et Wenemaa politika ühe wägewama sõrme juhatusel seisab, kuida nemad seda ka juba enne sagedast unustanud on. Küll hoiutawad ka mitmed Wene lehed üliwaimustuse eest, aga ka nendeõ on wiimaõtel aegadel üht iseäralist healt kuulda, nagu setsakfiwad ka nemad ühegi rõhu all. Nenda oli .RuSskaja ShiSnj", mida ikka Wene rahulistemate ja kõige wõeraSte maade waSta lahkemate lehtede sekka luetud on, teiste üliwaimustuse waStu üleS aõtunud, on aga nüüd pealkirja all. »Hoiatus"  üht õige kohiStawat kirja toonud. Selleks tuuakse seda uudist, Saksamaal saada merewäe-walitsuse tellimise peale iseäralisi sõealaewu ehitatud, miS sõitmiseks Wenemaalt  ja Prantsusmaalt Põhja- ja Idameresse woolawate  jõgede peal määratud olla. Omalt poolelt lisab .RuSskaja ShiSnj" (Wene Elu) selle sõnumi juure: .Meie oleme ikka selle Saksa waimu tegewuse auuStajad olnud, miS üleüldise inimeste-hariduse sisse nii rohket wara kannud on. Weel hiljuti meie numreS Wiinakuu 1. (13.) pääwast kinnitasime meie, et ükS rahwaS, keS maailmale seesugust mõtte-hiiglast kinkinud on, nagu Schiller ja Goethe, teenib et hüüdmisega: .Sõeariistad maha!" tema rinnule langetakse. Aga .Were- ja Rauapolittka  kohta ja laewade kohta, miS mitte isamaa kaitsemiseks  määratud ei ole, waid tungimiseks wõeraSte maade fiSse, wõime Mie mõneks ettewaatvmisekS nõuu anda." ühe sõnaga olla see nõuu, hoolt kanda, et need uutmoodi sõealaewad fõea aeal kellegile ootamata tulla ei wõi. Kui palju tõtt selle sõnumi seeS on, ja kui palju ettewaatamist selle waSta tarwiS läheb, selle üle ei ole tänine weel kusagilt poolelt ligemat seletust tulnud. Saksamaalt on .Peterburgi Zeitung" pealkirja all .Mitte tuletukki!" pitkemat arwuStuse-kirja nende ühenduse- ja wennaStuse-waimuStuSte kohta saanud, millest järgmisi paikasi oma lugejate ette paneme, kuna kõik kiri meie lehe fiSse ei mahu. Selles kirjas arutatakse teiste aSjade keSkis: .Saeast saaStast saadik on Wenemaa ja Prantsusmaa wahel juba sagedast ühenduse-kakseid waStaStikku  tehtud. Pea katsuS ükS, pea teine riik waStaStikust  äramöistmist ja ühist tegewust korda saata, olgu Austria, Inglismaa ehk Türgi riigi wasta. PreuSfi Friedrich Suurel oliwad tema raskemal wöitlemise-aeal Schlefia pärast nii heaSte Wenelased kui ka Prantslased Austria waSta abiks, kelle hammaste wahelt tema selle rikka maakonna ära kiSkuS. Esimene Napoleon katsuS Aleksander I. mitu korda oma poole wõita, kus juureS Türgi riigi jägamisest jutt oli ja mõte, et Homikumaa (Valtani poolsaare) asjad nende mõlemite wahel paremini üheõkooS kui üksteise waSta ennast korraldada lasekfiwad, tuli ikka jälle tagasi, ikka aga selle järjega, et neid kauplemisi  miimakS jälle maha jääti. Ka nüüd weel on Inglismaa ja Austria pea-takiStused Wenemaa wstmuSkonna  kaswamise waSta Valtani poolsaarel. Mõlemad on muidugi tülitawad, aga mitte nenda, et neist üle saada wsimalik ei ole, oma täieldatud tugevust saamad nemad wast Saksamaa ja Italia osawõtmtfe läbi. Otsimine ja leidmine Prantsusmaa ja Venemaa vahel künni kokkutulemiseni KronstaMS ja Toulon tS, ei ole sedawiifi mitte ükS täieõte uuS ja ootamata nähtus maailma  aealuguS, kui ka sel korral tähtsalt tugewam kui enne. Prantsusmaa oli sel korral hoolega otsija ja Wenemaa see, keS ennast lahkusega leida laõkiS.* SelleS kirjaS arutatakse sits, kuida Würst BiSmark pärast witmast suurt Saksa-Prantsuse sõda hoolega selle üle walwanud, et republikanltk walitsuse-wiiS Prantsusmaal hoitud saakS, milles wõimuse kõikumine ühe Präfidenti käest teise ja ühe MiniSteriumi käest teise kätte, seda maad ühegile teisele soowitawakS ühenduse-ltikekS teha ei wõi. Iseäranis kardetawakS Saksamaa kohta on Würst BiSmark  Orleanide (Prantsusmaa endiste Kuningate) sugukonna  tagasitulemist Prantsusmaa throni peale pidanud, sest et selle liiked mitmete teiste WürStikodadega perekondlikkuõ  sidemes seisawad ja nende juureö kergemast osavõtmist leiaksiwad, kui Napoleoni sugukond, kellel seda wahest ehk ainult Inglismaa ja Italia poolt oodata oleks, keS aga kaugelt nii kardetawad et ole, kuna peale selle Prantsusmaa, Inglismaa ja Italia, wõimuse pärast WahemereS  ja asumaade pärast ja Taga-AsiaS, kadedusega  üksteise peale waritsewad. OmaS pärimises ElsasS- Lothringeni maid tagasi saada on aga kõik erakonnad Prantsusmaal ühel meelel ja selleS ei suudaks neid ükski walitsuS taltfitada, et Präsident, KunigaS ega Keiser, kui Prantslased ühe ehk teise «valitsuse all selleks pärimiseks aga ennnst ühe vägeva wõera riigi peale tuetada wõtkfiwad,  sest et nemad kõige kiitlemise juureS ennast üksi tugevaks küll Saksamaa waSta ei pia. Kõige sündsamaks  tugiks on nemad nüüd wägewat Wenemaad pidanud,  kellel pitkad piired Saksamaa waSta on ja keS seal wägewast rõhuda wsib. Mitmed iseäralised ettetulemised suures politikaS ja rahvuslikud liikumised ja tuhinad wiimaStel aegadel oliwad Prantslaste heaks aega parajaks  teinud, nemad on seda tarwitanud ja oma koSjakäiku Wenemaale parema järjega ette wõtnud kui enne seda. Tähendatud kiri Saksamaalt ,Peterburgi Zeitungile" ütleb: , Prantsuse Republika nüüdse krampliku ktnnihakkamtse  põhjused Wenemaast on igale vilumale Saksamaa  politikusele selged küll. Need on: Hirm Saksamaa eest, üheS paha meelega Italia ja Inglismaa waSta, niisamati  tundmine Wenemaa käe kõrwas ehk kuida tigedamad arwuStajad ütlewad Wenemaa kune-slmade külges omast üksiolemisest lahti saada. Kuida juba üteldud, siin saadakse wäga heaste aru, et Wenemaa Prantsusmaa tormiga pakutud sõbruse peale lahke kannatusega  waatab. Wenemaa politikal piab selle üle hea meel olema, et Prantsusmaa selle läbi läänepooliSte riikide ühendusest lahutatud saab, Prantsusmaa poolt mitte ainult tuetust Wahemeres ei leia, waid ka üht rõhku Saksamaa peale, üht rõhku, mille raSkuS esiteks weel Peterburg ist wsib korraldatud saada ja, kuida «viimased pckäwad näktafiwad,  ka korraldatud saab. Aga umbufaldlult küsitakse: kui kaua saamad palaw-päised Prantslased Wene soigutavat  juhtimist kannatama? KaS on sõbruse-tvhin inba oma harjale jõudnud? Kui mitte milla siis? üks peenematest politika-tähend ustest, mis nendel pääwadel  kuulda oliwad, teritas ennast selle joone poole, et Wene-wõeruSkäik Prantsusmaal tseSte täielist rahu-loomusest  olla ja et Prantslased ja Wenelased selle juureS kõigist ssea-mõttest eemal seiSta. Aga kartused oliwad selles, et Prantsusmaa ennast nüüd nii karastatud, omaS ifi-auustamiseS kõrgendatud, omaS «võimuses nii paesunud olema tunda wõib, et sõea tulemine mitu aaStat ligemale wõib nihutatud olla, kui wõeruStamine Venemaast mitte jälle aset ei wõta. Kui nüüd aga Prantsusmaa üht ssda Saksamaa waSta ette wstab, fiis on sellel ükS arusaava»  eesmärk: ElsasS-Lothringent tagafiwõtmine ja oma eeSwõimuse tagafiwõtmine Europaes. Kui Wenemaa ennast selle «võitlemise fiSse et mäSfi, fiiS ei ole Saksamaal  mitte wähematki kahtlust, et Prantsusmaa raskest löödud saab. Seda tuntakse küll ta Prantsusmaal ja ainult kõige metsalisem tuhinate-politika wõib üht seesugust ükfik-«võitlemist julgeda. Nüüd üteldakse aga fitn, et Wenemaa kohta kuidagi üht kasu näha ei ole, kui ennast Prantsusmaaga «võitlemise fibfe Saksamaa wasta paiskab. Missugust wõtduhinda Prantsusmaa omale sellest koju kanda wõiks, seda teatakse, aga missugused kasud sitsekfiwad sellest Wenemaale? KaS «vahest mõne Saksa maakonna ärawõtmine ja sellega ta Poola ja Rooma- Katholtigi osade suurendamine Zaari-riikiS, kui efiMene järg? Nõrgendamine aaState peale, isegi pärast üht wõidurikast sõda, kuna Austria ja Inglismaa wahe-aeal Homikumaal takistamata tallitada wõitfiwad, kui nemad mitte juba enne otsuStateS Wenemaa ja Prantsusmaa waSta söeast osa ei wõtakS, waid ettearwadeS oma jõudu hoiakfiwad, et pärast sõda ilma werewalamifeta nõrgendatud  wõtja üle hissata wõikfiwad? KaS on see ülepea Wenemaa tarwituSte kohaline, et Prantsumaad murest ühe wägewa Sakfa-naabri eest peaSta ? Ja kõikide nende küsimiste veale «vastatakse kange pea-wapustamisega. Ettekargaw  tuhin Prantslaste loomuses, himu wahetusteks polttika korraldustes, nende Venemaaga filmitsemiSte aealugu  endistel aegadel aitawad omast kohast, et siin, mõttest kolmriigi-üheuduse j. n. e. veale rääkimata, pea-asjaft ainult ühe rahulise tundmusega ja uudishimuga nende rõõmutunniStuse peale Wene wõeraSte waSta waadatakse. Sest lõppeks üteldakse omale, et tuhat põhjust rohkem rahuliseks naabruseks Saksamaa ja Wenemaa wahel on, kui meie ka aigult õige nrisewatekS saanud oleme, km kestamaks ühenduseks PrautsuSmaa ja Wenemaa wahel. AlgateS hoidlikkudest lkonservatw) ja monarchlikkudest põhjustest.  mis «vähemast walitsejateö ringkondades üht waimlikult  ühetasamat õhku stgitawad, künni selle pitka piireni, mille ääres meie õla õla körwas oleme.  Prantsusmaal  saab Wenelane ometigi ainult sellepärast ja ainult nii kaua armastatud, kui ennast seal lootusega meelitatakse,  et tema Elsass-Lothringen'i, kadunud läigi (gloire), esimese Europa seisupaiga kastanjed PrantlaStele Saksa tulest wälja kiskuda aitab. Mida «võib aga Prantsusmaa selle eest Venemaale tulise tuha seest wälja kiskuda, kui ast kord tõe poolest lahti läheks? Sellepärast waadatakse küll natuke põnewusega ja palju uudis-himuga Prantsusenaabrite  röömsa tuhina peale, aga kaugelt suurem jägu tõsisest tähelepanemisest on selle wilu arwamife peale heidetud,  mida mõjuw ja ametlik Wenemaa Prantsuse kuuma waSta näitab, et ennast selle külgcs mitte ükS järgmine tuletukk eune-aegu ei sülitakse Meie arwales on need wilu-werelikud arutamises Wenemaa anu kohatisemad, kui mõne Wene lehe lapsikud hsiSkamised Prantslaste söbrusetuhina  üle, miö nende lehtede järel Wenelast wast ,Barbaride"  nime alt peastnud olla, ja need nättawad ka, et mujal Wenemaa tähtsust ja wägewust ennemini ja paremini  ära tuntud on, kui Prantsusmaal. Ka wõikfiwad tutsulased siin ja seal üht wauat tarka õpetust meele tuletada,  mille järel wäga kardetaw on, ennast manade sõbrade  wahel toppida, kui kord nende keskis natuke tuska tõusnud on. Reed wöiwad ennast rutemini lepitada ja jälle sõbraks saada, kui wahele-toppijad arwawad, kelle käsi sits halwaSte käia wõiks. Seimi on Prantsusmaalt sõnumid uute sõbruse-tuiskude üle tulnud. Isegi koolipoisid  on seal selle tuisu kätte sattunud. Wimakuu 5. pääwal tnliwad pealinna ja teiste linnade poeglaste ja tütarlaste koolidesse Wene riigiwapnaga, lippudega ja palmipuu-otfade pildidega kaunistatud postkaardid, Pranfus-keeliSte  ja Wene-keelisie laulusalmidega, Prantsusmaa koolide kaswandikkude käest, milles Wenc-Prantsus-wennastust  kõrgesse tõstetakse. Laulusalmide sisu on umbes järgmine:  , Nagu truuw tuwi üle merede ja mägede, linnade ja wallide nende juure lendab, keda tema armaStab, nenda saagu see leht Teie juure lendama ja üks saadik meie «vennalikust teretamisest olema. Teie peale, Wenemaa noored koolilapsed, on meie silmad heidetud ja Teid kutfuwad  meie südamed osawötmifele meie «vanemate pidudest. Meie teretame Teid, seltsilased kaugel maal! Täna kiigutawad  needsamad meie sadamate laened Teie ja meie laewu. Meie aga teeme tööd, kooliõpetajate sõna kuuldes, ja mõtleme ikka homse pääwa peale. Ja kes teab, ehk on ligidal fee pääw, kuS meie üksteise kätt piigislama saame." ülemate lubaga on need postkaardid koolides, kuhu neid saadetud, ette luetud ja on koolilaste keskis suurt waimuStust äratanud, kes hurrah hüüdsiwad ja rahwahymnost  laulstwad. Kus koolilaste keskis, nagu Peterburgi VI. gymnasiumiö, üks Prantslane oli, seal on temale kuumawat armastust Üles näidatud. Natuke pcmvangutamist  teenib see koolilaste osawõtmine suurest politikast ikka ja õiete arufaadaw ei ole mitte, kutda Prantsusmaa koolipoisid oma kooliõpetajate .sönakuuldeS tööd teha" wõifiwad, kui nemad ikka ,homse pää-va" peale mõtlestwad.  Prantsusmaa röõmupidude sekka on, peale kurwaStust  Marschall Mac Mahonll surma üle, üks ülikurb mälestuse-pääw langenud. Wiiuatuu 16. (4.) pääwal saiwad sada aaStat sellest pääwast täis, kuS õnnetu Kuntngapraua  Marie Anloinette esimeses suures mässamises were-kirwe alla «veetud sai, kuna rahwas ümberringi rõõmu pärast möirgas, üks ain««S Paris': leht, ,Gaulois", on mehist julgust näitanud, seda meele tuletada. See leht on õnnetuma Kuningapraua mäleStutuseks  koguni ühe lisa-lehe piltidega wälja aimud ja tähendanud: .Wiinakuu 16. pääw äritab «veel «valusamaid  mälestust, kui Näärikuu 21. Paavo, Kuninga surmapääw,  sest et ohwe r üks naesterahwas, üks lesk oli, kellel muud soowimist ei olnud, kui ükfikus elus oma laste isa järel nutta." WennaStuse-pidnd Prantsusmaal on Wene WahemerelaewuStiku  kommandöri, Admiral Avellan ' i, nime kuulsaks teinud, keda ,Nowoje Wremja" Prantslaste sugust olema kinnitab. Soome lehed on selle wasta üles aStunud ja kunnistawad teda kiriku-raamatnte järel Soomlaseks.  Nende järel oli Aoellant sugukonna esi-isa üks talupoja-poeg Tarki külast KiukaiSe kihelkondas. Kui noor Michael Tark ist Björneborg isse kooli pidi wiidud saama, stiS oli temale perekonna-nime (liigniine) anda