Il») KaSwandikkude riided . . . 153 rbl. 84 kop. 11) Tule-kassale 41 46 12) Mitmesugused wäljaminemised: R. ühe piauino eest 170 „ d. Jõulu-kingitused kaswandikkudele 18 p 89 o. sõit Kadrinthali Jõulu esimesel pühal . . . . . . . . 2 „ ü. kaitse-prillide eest .... 3 » , s. Pühapääwa Leht" 1 , 90 » 5 kaswandikkudele kooli-waheaeakS teeraha 13 41 g. mitmesllgused weiked wäljaminemised  32 , 20 „ Kokku 2762 rbl. 25 kop. Sissetulemised oliwad 3118 rbl. 7 kop. Wäljaminemised 2762 , 25 . Saldo Näärikuu 1. pääwal 1887 . 405 rbl. 82 kop. Lõppeks olgu siin selle asutuse sõbradele za beategijatele  nende osawõtmise ja rohkete andele eest soozalt tänu antud, ühes ka lootusele aset, et hakatud uuel tallituseaaStal  tänised sõbrad Pimedatele jääkfiwad ja uued juure tuleksiwad. Tallinnas, Paastukuul 1887. Abi-Präsident: Kind.-Sup. Dr. Wold. Schnltz. Kassahoidja: N ik. Koch. Sekretär: G. Z o ge von Manteuffel. Kas tohime siin Eesti rahwale üht unustust, otse üht süüd, meele tuletada? Pimedate-kooUs ;a Kurtkeeletumate  koolis on kõik kaswändilud Eesti rahwa lapsed, wiletsemad wiletsate kesktst, kui lapse põlwes abt el leia. Eks oleks aeg, et Eesti rahwas ärkaks, ennast tasase waimustusega neist waiksetest aga nii tarwislistest afutustustest  osa wõtma hakkaks? Selleks ei oleks jo muud waja, kui et Seltsid m uksikud inimesed oma tähelepanemist ja osawõtmist tallituste poole pöövakfiwad, mis Ristirahwa  südamele ja politika-meeste mõistusele ühetasa anu teewad. Üleüldised sõnumid maailmast. , Korrata asjad Kreta saarel kestawad edasi. Arnautlaste  ja Serbia piire-wahtide wahel ei ole kokkupõrkamised weel lõppenud. Makedonias kaswab käärimine suuremaks. BulgariaS tahab MiniSter-Präsident Raduslawow omast ametist lahkuda. Serbias ei ole Ministrite wahetuS weel lõppenud. Türgi walitsuS walmiStäb ennast uueste ja suurema! wiifil sõea waSta ja saadab sõeawäge piirete poole. Ühe sõnaga igal poolel Balkani poolsaarel ilmuwad uued rahutumad tähed. Wist ei pia see teisiti olema: waikiwad asjad Lääne pool. stis on Zda poolt midagi rääkida ja siis jälle uueste Lääne poolt. Üleüldist  lepitust ei wõi meie sel silmapilgul weel kaua mitte oodata/ Nenda kaebawad „Nowosti« selle kuu 21. pääwal ja neil on õigus nenda kaebata. Tõusew tilli Saksamaa ja Prantsusmaa wahel, Schnäbele wangiwõtmise pärast, on ametlikult lepitatud.  Kui ka kirjade ja tunnistuste läbi waidlemata toeks tehtud on. et Schnäbele Saksamaa pinna peal kinni wõetud  sai ja et tema oma ametit kurjuste pruukides Kindral  Boulanger' käsu male ja juhatust mööda palju süüd Saksamaa wädla teinud on, kuida seda ükski riik kannatada  ei wõi, siiski on Saksamaa Keiser Würst Bismarki nõuu peale teda lahti lasta käskinud. Lahtilaskmist põhjustati  sellega, et Saksamaa Polilsei-kommisfär Prantsusmaa  piirel, Gautsch. teda ühe ümberlükatud piire-samma ülespanemiseks piirele kutsunud oli. Tema oli sel korral amett-tallituseS seal ja Würfi Bismark arwab. et see teda kõige tülitamise eest kaitsema pidi. Gautsch et olnud teda küll kawaluse pärast piirele kutsunnd, maid Polilsei-ametnikud,  kes Saksamaa Riigikohtu käsu peale teda juba ammu waritsemas oliwad, on seda parajat aega tarwitanud  ja seda äraandjate-stgitajat kinni welund, kui tema üle piire astus. Nüüd ptaks küll Mrwatama, et Prantslased,  kes meel hiljuti uusi seadusi sala kuulajate wasta tegiwad ja mõnda ilmsüüta reisijat kimbutas,wad, ilma et nende juures mingisugust süüd leidnud oleksiwad, kuua neid kuulluikkusi Prantsusmaalt tosinate kaupa Saksamaale saadeti, seal kluni wõeti ja nende süüd tõeks tehti, nüüd piaks arwatama, et Prantslased ennast habenekstwad ja oma tänu Saksamaa kannatuse ja leppimise eest kõige wähemast waitolemisega tunnistaksiwad. Aga suurem osa neude lehtedest sõimab ja hirwitab weel pealegi ja mitmed Wene lehed, kes Prantsusmaa Demokratlastega ja Anarchistlastega  stlmitsewad, teewad seda weel suuremal mõedul. Prantsusmaa lehed kiidawad nüüd tagajärel iseennast, et nemad selle üle täniue weel rohkem söilnanud ei ole, kui nende kurjategija Saksamaa wasta, kinni wöetud sai ja panemad imeks, et Saksamaa walitsus andeks ei palu, kiitlewad jälle et nemad söea wasta walmis olla ja Boulanger'  esimese käsn peale 37- millioni söeamehi kõigiga kokku tulla, mis sõeas tarwis läheb. Aealeht ,France" on juba korjandust alganud, et Schnäbele'le kellel Auulegioni  rist on, see rist briljantidest kingitud saaks, selle auusa töö eest, millega tema ühe wõera riigi alamaid rahu aeal wastapanemifele ja wõera maa soldatid ärakargamisele ärritas. Teised pilkawad, et Saksamaa seda wõerast kurjategijat  hirmu pärast lahti lasknud olla ja üks Wene leht kiitleb, Schnäbele olla kõik Saksamaa üksi ära wõitnud. Need werejänulised kihud Prantsusmaal ja Wenemaal näiwad lootma, et nemad oma kihwtiste nokkadega Saksamaa kannatust wäfitakflwad ja et fiis sealt poolt sõda algatud saaks, mis läbi wastatamine maailma ees Saksamaa  peale langeks. Kui palju seesugustes lehtedes nüüd jälle waletatakse, musta walgeks ja walget mustaks pööratakse,  seda on jälk lugeda. Muidugi on mõista, et Wenemaa walitsus selle asja üle teisiti mõtleb, kui need vtoimetajad", ja ka Prantsusmaa walitsus ja mõned tasasemad  lehed on oma järelmõtlemise riismeid kogunud. Schnäbele on Jürikuu 18. pääwal Pariisi jõudnud, on Minister-Präsident Goblet' juure kutsutud, saada kaks kuud puhkamise aega ja fiis palgaga ametist lahti lastud. Pagny's oli tema tagasitulemiseks juba suur pidu walmistatud, aga senna tema enam tagasi ei lähe; tema briljant-risti waSta on ka mõned lehed oma healt tõstnud ja tema ise on pFrance" toimetusele kirjutanud ja raha-korjamist seisma jätta palunud, sest et tema seesugust kingitust wasta wõtta ei tohtida ega tahta. Kihude nokkadest ei saa Saksamaa muidugi suuremalt hoolima ja kuida mõnelt poolelt kinnitatakse,  ei olla Schnäbele koguni mitte selleks kinni wõetud,  et teda Saksamaa wangikodades kinni pidada, waid Saksamaa poolt olla ainult näidata tahetud, kui auusast Prantsusmaa seda lepituse-kaupa piab, mis aasta! 187! Frankfurti linnas tehtud sai, kelle peale siis ka süü langeb, kui sõda tõuseb. See on korda läinud ja esiteks ei ole sellest asjast lausa sõda karta. Pea wõib Prantsusmaa poolt ennast aga waenulik waim jälle ilmutada ja sealine saab wist weel kaua Europa noori mehi püsside all ja kõiki rahwaid raske maksude all pidama, künni seda kurja tuju kuidagi jäadawalt jahutatakse ehk lammutatakse. Elsass-Lothringi maad ise aga, kus Prantslaste  ametlikud tülikihutajad ja nende raha nii kergest wassawõtjaid leidfiwad, saamad ehk pea tunda, et seesugusel  naljal ka õige kurwad järjed olla wõiwad. Räägitakse, et need maad sõea-oleku alla pandud saada. Saksamaa walitsus ei taha neid maid Prantsusmaa sala-kuulajate ja äraandjate kooliks teha lasta, ja seda ei wõi ka Saksamaa kõige kawalamad kiusajad ja kõige tigedamad waenlased õigusega pärida. Sõnumi peale, et Preusfi Maapääw uut kiriku-seadust wasta wõtnud ja sellega pitk tüli Preussi walitsuse ja Katholiigi kiriku wahel lõpetatud on, on Paapst Keiser Wilhelmile ja Würst Bismarkile oma tänu tunnistanud.  Lääne-tumled ou fiiS nüüd jälle aeguti waikinud, aga Ida.tuuled kipuwad uueste lahti minema. Tüli pesapaik Wenemaa ja Inglismaa wahel on India piirel. Wenemaa tungib Zndia-mere poole ja piab tungima,  et Taga-Kaspia maad kosuda wõiksiwad. Inglismaa piab nimelt India-merd omaks wallaks ja ei taha Wenemaad  nii kaugele wenida lasta. Sellepärast on uüüd need tülid Afghanistani piire pärast, miS sügawamas tähenduses tülid Wenemaa ja Inglismaa piire pärast on. Kahe aasta eest kihutafiwad Inglased Afghanlasi omal piirel Wenelasi tülitama ja ärritama, aga Wene Kindral Komarow saatis neid werise peadega tagasi ja Inglased jätsiwad neid abita. Selle peale tuliwad Wene ja Inglismaa  kommisfionid Wene-Afghanlsiani piire! kokku, seda piiret  õiendama, ja töö läkS esiteks õige ladusast edasi, jäi aga järsku seisma, kui pea juba otsale jõudnud oli. Kuida näitab, tahab Wenemaa Balkhi linna Amü-Darja jõe ääres omale saada ja Inglased ei taha seda anda. Kommissionid tuliwad mõne nädali eest Peterburgisse kokku, oma tööd lõpetama,  aga leppimisest ei ole enam juttu, ükS ei anna teisele enam karwa laiuselt järel. Jürikuu 28. pääwal pidiwad kommissionid weel üht koosolekut pidama ja fiis wist lahkuma.  Senni on mägi-rahwad lõunepool Afghanistanis Emir Abdurrahman Khani wasta üles tõuSnud, ja teemad  Emirile suurt kitsikut. -- Wiimased sõnumid wõillemistest Emiri ja mässajate wahel, Jürikuu 2!. ja 22. pääwast, on järgmised: ,Afghanistanist  tulewad sõnumid, et Shinwarlased Emiri sõeawäge lellalabadi juures löönud on. Khelat-i-Ghilzai linn olla ära wõetud, Ghuzui ümberpiiratud ja Kandaharis kardetakse mässajate pealetungimist. Kandah.-ri Kubernör palub tungiwalt  abi. Ühest teisest lahingist Emiri sõeawäe ja mässajate wahel saab weel räägitud, mis Marust juures olnud. Emiri sõeawäest olla 400 meest langenud, nende keskis ka Oberst Iskander-Khan. Umbes niisama palju kahju olnud mässajatel. Herati Kuberuör palub tungiwalt abi." , Calcutta Englishman" kinnitab Shinwarlaste wõitu, kelle käes nüüd Kyberi mägi-wahe tee ja ümberkaudsed  mägimaad on. Mässajate kahjud ei olla mitte nii suured olnud, kui India lehed kuulutasiwad. Ghilzailased  on igal poolel rohkem ehk wähem wõitu saanud. Kabul on pea sõeawäest tühi." -- Sedawiifi ei wõi wist Inglaste palgaline, haiglane ja kare Emir Abdutrahman- Khan, laua oma trooni peal kindel olla. Tema pea waStane,  Ejub Khan, on Perfias ülewaatamise all ja Inglased  maksawad tema ülewaatamise eest ja tema ja tema kaasaliste ülespidamiseks 12.000 nael stärlingi aastas. Kas kõik see teda aga wee! kaua seal kinni peab, fee näitab  küsitaw olema, sest tema lahtisaamist soowiwad Wenelased  ja wist ka need Asghanlased, kes nüüd Abdurrahman- Khani wasta sõdiwad. Ka Zskander - Khan, keS nüüd langenud, oli üks Afghanistani trooni-värija. Tema teenis kord üheS Wene Gardiwäe rügementis Peterburgis, laks fiis sealt Londonisse ja teistesse Europa pealinnadesse, oli Europa haridusest wiina-joomist ja kaardi-mängimist õppinud ja elaS üle oma jöuu. Enne kui tema Afghanistani  tagast läks, oli tema kord Peterburgis ja seal ka Keisri jutule wöetud. Kord oli jutt, et Inglased koguni mitte enam wäga Wenelaste edasitungimise wasta AsghaniS  ei panna, waid Indiat India piirelt kaitseda tahta, aga see näib eksitus olema. Wenelaste edasitungimine on seal aga täitsa loomuslik, kuida juba sagedast tähendanud oleme, ja saab siis ka wist omal aeal korda minema, sest senna poole haridust kandma on Wenemaa wist kutsutud. Siis jääb aga ka Persia riik otse kui poolsaar Wenemaa fiSse ja saab wist omal aeal Wenemaa .kaitsuse" alla langema, kuida ka juba sagedast jutt on olnud, et Wenemaa läbi Perfiat üht raudteed Perfia lahele ehitada soowib. Wene-JngliS wõitlemistega seal kaugel Lõune-Asias, seisawad wõtklemised Balkani poolsaarel kindlas fidemes. Pea niisama loomnSlikult. kui India mere poole, tungiwad Wenelased merekaelade poole Musta-niere ja Wahe-mere wahel, aga üleüldise Hariduse seisupaigast waadates on siin seda edasitungimist wahem tarwis ja sellepärast saab see fiin ka wist rask, m olema. Need wanad kultur-rahwad, kes Balkani poolsaarel elawad, on enamist juba Khrtstlased  mitmest usutunnistusest, neil on omal jõudu ennast hariduses kosutada. - Need erakonnad Wenemaa! aga, kcs nüüd kõige waljuma healega Wenemaa edafitungimist Balkani poolsaarel päriwad, tunnistawad üheS ka. et nemad ennast Lääne-Europa haridusest lahutanud on ja ennast ja teist sellest ikka rohkem lahutada ehk .Vabastada"  tahawad. Sellest tuleb see kentsakas Võitlemine Lääne-hariduse ja Ida-hariduse wahel, millest nüüd nii palju räägitakse ja mis Venelastele waStaseid Lääne- Europas äratab. Taga-Asias on Wenelaste! üht kutset täita, Ristiusku ja haridust sealiste rahwaste sekka kanda, keS tänine suurelt osalt Paljad rööwlid oliwad ja kõiki haridust takistafiwad: sellepärast waatawad ka kõige khristlikul  põhjusel haritud maailma silmad osawõtmisega ja õnnesoowimisega Wene Võimuse kosumise peale Taga-Astas. Inglismaal on peale selle omad poljtiklikud põhjused Wenemaa  tülist Balkani poolsaarel Võimalikult pitkendada. Kuida ülemal tähendatud, ei taha Inglased Wenelaste loomuslikku ja tarwilikku edasitungimist Jndia-mere poole sallida. Selleparast  püüawad nemad Wene söeawäele Balkani poolsaarel tööd toluzetada, et Taga-Kaspiasse wähem söeawäge saata oleks Ön asjad Balkani poolsaarA jäädawalt korraldatud,  sits wast wõiwad Wenelased Taga-Kaspias täie Võimuga  edafl tungida, ja siis ei suuda Inglased neid ka enam takistada. Wene mõjuwate politikuste asi on nüüd arutada, kas Wenemaa mõlemaid edasitungimist korda saata suudab, wõi kas üksi oma kutset Taga Kaspias täita tahab, kus ainult Inglismaa selle wasta seisab, kõige khristliku maailma osawõtmine aga Venelastega on. Set silmapilgul kogub ennast Võitlemine Ida-hariduse  ja Lääne-hariduse wahel ühelt poolelt, Wene politika ja Inglis politika wahel, teiselt poolelt, Bnlgatia pinnal kokku ja rusub seda weiket õnnetumat maad hirmsaSte.  Aeglised walWjad Stambulow ja Mutkvrow on nüüd omast reisust Ida-Rumcliasse, Sofiasse tagasi tulnud ja nende reisupääwad on õlge rasked olnud: Filippopelis on igalt poolelt suusõnaga za kirjadega nende peale tungitud, et nemad kord selle kahtlasele olekule otsa teeksiwad, mis nüüd kõiki maad juba poolteist aastat rusub ja laastab. Raha puuduS on igal poolel, walitsusel, kogukondadel  ja üksikutel inimestel. Kauplemine on seismas, põllutöö, rahwa ülem töö ja ülespidamise hallikas, kipub nõrkema. Aealeht .Ratnik", mis Burgas'es ilmub ja Valitsuse  poole hoiab, kirjutab omas Lihawõke-numres kõige nende hädade üle, mis seal nüüd on, ja. ütleb witmaks: .Kui meie selle peale waatame, kuida Europa suurriigid sel korral üksteise wasta seisawad ja mis nende tarwitused on, siis näeme meie rõõmuga, et meie rahwus ja meie riigi wabadus Balkani poolsaarel kindlad on. Sellest on meil kull, rõõmsa silmaga tulewiku peale waadata. Sellepärast  tõstame oma healt waljust ja ütleme, et aeg tulnud on, kus meie raudse Võimuga seda rõngast lõhkuma piame, millesse meid punuti. Mis paha wöib meie isamaale sündida, kui meie teda Kuningriigiks tõstame ja Würst Aleksander I. tagasi kutsume?" Kas Bulgarlased ja nende aeglised walitsejad seda julgewad, kaS Würst Aleksander  seda kutsumist wasta wõtakS, see on teadmata, Bul« garläste seisupaigast oleks fee aga wist kõige lühem tee.