Saarlane WZ Kleiildiiie »ilititl> ijileht »»»- ja liaaarahiaale. UW Teisipäew, 3l). Detsembril 1888. V. aastakäik. maksab: Ilmub igal —H.— "Jöuluks." ÄZuluks ütleb rahmas teen ja korjan Jõuluks jah, et siis kord rõõmustan. „Jõuluks omal' kõik head ihaldan, «Jõuluks waewa näen ja ihu orjan, «Jõuluks wõi miskit puududa; «Jõuluks peab meil kõiki olema." «Jõuluks, sõbrad! teeme õlut joome. «Jõuluks uued asjad ostame. «Jõuluks poisid! kosja tõttame. «Jõuluks lapsed! põhud maha toome; «Jõuluks peate hästi õppima; «Jõuluks on teil lusti lõpmata." «Jõuluks lähme ome sõpru waatma, «Jõuluks hobust hästi söödame, «Jõuluks olgu kena saani tee. «Jõuluks peame mured kaugel' saatma, «Jõuluks tulge missist meitele! «Jõuluks teile termist sooniline!" Nii on meie rahwa kõne-käänud. Igal aastal jõulu aja eel. Millest tunda tema mõtted, meel. Paljudel on kõrwa asjaks jäänud Täieline jõulu tähendus, Risti-rahwa jõulu rõõmustus. RahwaS! maimu unest ärk . märka! Jõulu rõõmuks olgu sinule: Sündinud püha jõulu lapsuke, Kui see tundmus sinu sees ei tärka Kuida tarwis jõulud pidada, Päris õnnetu siis oled sa! Kui sa rõõmu leiad õllest, miinast. Siis teed malu jõulu lapsele; Häda tunneb sinu hingete. Ei hing pääse igawesest piinast. Kui ta nõnda omad jõulud peab, Kuida lihahimmu teda weab. Oh meid kõiki jõulud õpetagu: Parandama elu südant meelt; Õiged rõõmu nõudma ülewelt. Meie süda armsaks sõimeks saagu. Oma taewaliku wennale, KeS on jõulu rõõmuks meitele- Rahwas! Kiida inglitega järges, Taewaliku rahu ruumides. Kirikutes, kodu, südames: „Auu olgu Jumalale kõrges! „M aa pääl rahu, inimestest hea „M eel!" Meil sündinud on, kes meie Pea! Ristiinimesed! Kui juba inglid ja taewa sõjamäe hulk Jeesuse sündimise pärast Jumalat kiitsid ja auuStasid, siis peame meie seda mitu korda rohkem tegema, sest Jeesus ei ole mitte tacwalistele, maid meile on Ta sündinud. See on riStirahwa juures küll kena komme, et jõulusid suure auu sees ja rõõmsamateks peetakse, kui muid päiwi ja pühasid. Aga see on hirmus et suurema hulga juures jõulu rööm ilmalikuks ja lihalikuks rõõmuks on saanud. JeesuS on ju kõikide inimeste pärast lihasse sündinud,  sellepärast peaksid kõik ka: „Auu olgu Jumalale kõrges" laulma. Ingli kellad. Köutu zntt. I. Aas see sinu wiimane sõna on Linda?" „Jah see on mu wiimane sõna!" „Siis jumalaga!" See sõna tuli karuselt ja walusalt tugema mehe rinnust, kui oleks sääl midagi katkenud ja kärisenud. Siis pani ta oma makstuhist wäikse ankruga ehitatud kübara, mida tema kartliku kooli poisi wiisil sõrmede wahel ümber keerutanud oli, pähä ja läks. Linda wahtis mõned minutid koldes põlema turbia tule sisse, mis oma loitawa paistusega talwisel ajal tuba soojendas ja walgustas. Seina simside pääl oliwad puhtaks küüritud nõud. Sööma kattel ripus koldes koogu otsas ja leem, mis sääl sees, ajas üle ja meelitas seega nurkas olewat kassi oma juure, kelle järele ka koer asja waatama tuli. Nad näitfiwad teadwad, et see leem täna ainult nende jaoks keedetud sai. Linda aStuS kapi moodi seina sisse tehtud aseme juure, kus ta maike tütar magas, see oli ilus wäikene laps, kes sääl woodis oli. Orn roosi puna kätis tema nöökest. Pitk walkjas juukse pats ripus üle sinise, puhta padja. Aga Anna oli ainult magades ilus. Kui ta aga omad silmad lahti lõi, ehmatas iga üks ara, sest tema oli pime. See oli, nagu oleks Linda oma lapse juurest kinnitust otsinud. „Meic ei taha ühtegi meest omasse majasse!" ütles tema moodi jalge otsa istudes. „Meil on ise enestest küll kas pole tõsi Annake?" sääl juures mõtles ta oma ära elatud lese põime paale: Tema käsi oli aega mööda üsna hästi käima hakanud. Tema tüdrukupõlw ci olnud tal mitte nii hea kui praegune lesepõlw. Rihalas oli tal üks heat tõugu lehm ja kõige paremat seltsi kits ja päälc selle hulk kanu. Sööma laud vii puhas kui shingi taldrik ja eesriiete wahel akna pääl õitsesiwad roosid. Ja kõige selle üle laotas ennast waikus ja rahu. See oli küll mähe kirikuaja rahu moodi, aga ees minema tormide Tema armastuse aeg oli kui une nägu lühike olnud. Kui tema ja Jaan üle õitsema wälja wäikse ranna kiriku läinud olimad, nägimad nemad nõnda õnnelikud mälja kui esimiste inimeste paar Paradiisi aidas. Aga ka madu ei puudunud sääit. Jaan oti küll see kõige wiledam ja hakajam madrus. Uksgi kapten, ci wõinud tema üle kaebada. Aga nõnda pea kui tema maale sai, oli ta kõige esimine kõrtsi minema ja sääl lendasimad tema raske waewaga teenitud rublad kui linnud üks teise järele tema kotist wälja. Ka tema naise wõtmine ei toonud mingi muutust selle asja kohta. Tema noore naise pitkaldane haigus pärast tütre sündimist ja tütre Anna pimedaks jäämine tegiwad peagi talle ta koduse maja waStu meelseks. Kui ta tüll ka esimiste päewade seeS reisilt tulles palamalt armastaja abikaas oli, aga see jahtus pea ja teda oli jälle ainult kõrtsist leida- Nõnda läkfiwad kaks aastat ilma tõsise rahuta ja õnneta mööda. Kolmandamal aastal suri ta Ameerikasse ühte sadama linna kolla tõbesse ära. Oma mehe surma-aru kuuldes tahtis Linda meelt ära heita, sest kõik tema süda oli surnu päralt olnud. SüSgi aitas tema tugew loomus tema kurwastnse üle wõitu saada. Kui ta küll ka Anna pärast teenistusse ei wõinud astuda, siis käis tema rikaste taludes ajuti töös! Mõistus, jõud ja kaks osawat kätt saiwad igal pool rõõmuga wastu wõctud, iseäranis seepärast, et kõik täis kasmanud tüdrukud Ameerikasse õnne otsima rändasiwad. Nõnda see siis ka tuli. et tema kasi aasta aastalt paremine käima hakkas ja et temal siis ka muidugi mõista kosilased tulemata ei jäänud. Neid saatis Linda aga kõiki ilma armuta tagasi; ehk tema oma» abielus küll oma meest kõigest südamest armastanud oli, oli see temale ometi ainult häda elu olnud. Kuidas saab abielu siis meel ilma armastuseta olema? mõtles tema. Ka Kaarl Jannsen mõtles nõndasama. Nemad oliwad mõlemad ühes koos üleskaswanud ja arg Kaarl oli teda juba siis armastanud, kui temal kena pitk walmakaS pats meel selga mõõda maha ripu». Naisemõtmise pääle ei tohtinud tema siis küll wecl mitte mõtelda, sest temal ei olnud raha, aga tema purjetas juba teist korda maakera ümber. Selle aja sees oli aga Jaan Poisen tulnud ja Lindat omale kosinud. Pärast Jaani surma oli tema ka nõnda kui igal sügisel talweks koju tulnud ja iga jällenägemine oli tema armastust ainult suuremaks kaswatanud. Öösetel laewa lael üksi mahti pidades oli see ikka tema kõige armsam mõtte ja ajawiidc olnud, omale ette maalida, kui ilus see olema saaks, Linda kõrwal soojas tuaS kolde ääres istuda ja juttu ajada kätt tema ümber panna. Nelja nädala eest oli tema Lindale neid mõtteid argliku sõnadega awaldanud, ja see oli teda tagasi saatnud. „Ei, mina ei armasta ci teda ega ka kedagi teist!" ütles tema üles tõustes ja muljus sääl juures oma silmad kinni, kui seisaks Kaarl praegu meel tema ee» ja waataks oma heade silmade ja kurdus näuga paludes tema otsa. See waene pime laps sääl kuidas saaks lugu temaga siis olema? Üks ema ei pane eladesgi raskeks oma niisuguse õnnetuma lapse eest tööd teha ja teda toita; seda on Looja juba nõnda ühte ema südamesse pannud! Aga isa?! Juba Jaani, kes ometi tema lihane isa oli, oli lapse wigadus kodust peletanud, kuidas pidi siis meel lugu ühe wõeraga olema? .Saarlase" tellimine on algained. Tellimist palutakse pea ära toimetada. Ml Lehe hind on: Saaremaal aastas ... 1 r. 50 k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ Kroonu postiga aastas. 2 „ „ Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ Tellimisi mötawad wastu: Kuresaare linnas „Saar!ase" toimetus, kaubauulitsalnr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Jöulu-pühade pärast tuleb nr. 53 „Saarlane" neljaspäew Detsembrikuu  29. päewal wälja. Kuulutusi wöetakse kuuni kesknädal kell 1. wastu.