wiinud ja enesele pidanud) hellest tulla tema juur rikkus. Seda arwamist oli meie tutwa Brütli isa wäljandanud ja juure lisanud, et ta seda igatahes tõeks teha wõib. Mõni nädal peale seda oli wana herra Brütel pardi jahi peal Aare jõkke ära uppunud; tema surnu keha leiti kolmandamal päewal suure otsimise järele üleS. Sest ajast saadik ei julgenud enam keegi kommissari  üle paha rääkida. Ka teadis kommissar seda, et noor Brütel raha wargust tõeks teha wõis. Kui metsawaht tuppa astus, wiskas ta oma kirwe nurka ja istus ühe laua ääre. „KaS oled sa Männakäba - Rüdeli kinni saanud, et sa nõnda rõõmus oled?" küsis kommissar pilkawa naeruga. „Tõsi," ütleS metsawaht, »aga mis ütleksite Teie, kui ma waese poisiga ühes ka üht rikast meest - ' kes hilja aja eest ülikooli pealt koju on tulnud m/l. 18.000 hulka nende arw ei ole weel täis." „Mis sa tahad sellega ütelda, ega ommeii —?k hüüdis kommissar tooli pealt üles kargades; aga, nagu oleks ta enese enneaegse rõõmu awalduse üle häbi tunnud, lisas ta istudes juure: „Ei, sinusugune narr ei oska niisugust tarka tükki mitte mängida. Tule, jutusta mis seal sündis." „Noh, noh," ütles metsawaht  wenitades, „herra Brütel wõrgus, kust ta enam wälja ei pease." Siis jutustas metsawaht kõik, mis» meie juba teame, pitkalt ja lgjaW. „Mis Teie arwate, kas ma ei ole oma tükki tubliste mänginud? Ma tapsin tema koera just tenr: meelega ära, et selleläbi tema peremeest kergema waewaga kätte saada nõnda sündis  see ka. Homme wara laske teda enese ette tulla, kus meie protokolli wõetud juhtumist temale ette paneme, et ta oma nime allakirjutav ja järeltulewal ööl wõime teda juba kinni püüda." Kommissar oli m-ttsawahi jutustamist tähele pane misega pealt kuulanud ja sammus nüüd tuas edasi ja tagasi. Wtimaks jäi ta metsawahi ette seisma. „Kuule," ütles ta jämedal healel, „kui see meil korda lähäb, fiis saad mu käest tänase waewa eest 50 rubla. Hui see herrake juba kord 18,000 hulgas on, siis wõime alles julged olla. Tee Wenemaale on pitk; aga ta saab wastu panema." „Nii hull see asi ei ole!" wastas metsawaht, tooli pealt üles tõustes, „kui ta protokolli alla oma nime on kirjutanud, laseme teda wahrmeeSie läbi kinni wõtta ja ära saata. Ühe ametnikule tema kohuse täitmise  juures wastu panna warast kaitsta - ma usun neist põh ustest on küll. On ta ükskord soowitud  kohas, siis ei augu ükski koer enam tema järele. Head ööd!" ütleõ metsawaht ja astus uksest wälja öö pimedusse. Nõnda lahkusiwad kaks meest, kes eneste päewa tööga nõndasama rahul oliwad, kui auus noormees omaga, kes, kui ta waesesse onnikesse abi ja troosti oli wiinud, mureta koju poole köndis. 3. Alsred Brütel oli järgmisel hommikul oma emaga ühe korwi sisse riidid panemas, mida ta waese onnikese juurde mõtles saata, kui temale kommissari poolt käsk toodi, ilma aja wiitmata tema juurde minna. Ema kohkus seal juures nõnda, et ta keha wärisema hakkas ja sõnad suhu kinni jäiwad. „OH Jumal, oh Jumal!" õhkas ta poja kaela ümbert kinni hakates; „ta ei jäta mitte enne järele, künni ta mind lapsita emaks teeb. Oh ma waene ja õnnetu; ta teab, mikspärast ta Sind kardab; ta saadab Sind wiimaks õnnetusse." Poeg katsus emat trööstida, aga see ei aitanud. „Mu süda ütleb mulle, et tema Sinu wasta kurja nõuu ütles ema kibedaste nuttes; „kui Jumal ise meid ei aita, siis oleme meie kadunud." „Ma ei wõi finna midagi parata", üttes noormees  iseeneses. „Jumalaga, ema saatke see korw kohe sinna, sest muidu jääwad jlad hädasse; poole tunni pärast olen ma jälle siin." Nende sõnadega astus ta wälja ja ei tahtnud ema hädalise kutsumise peale enam tagasi minna. Ta kartis, et ema nutt ka teda pehmeks saab tegema. Ta teadis, kui mitu noort meest wäikse eksituse pärast juba sõjawäljale oli saadetud; ka teadis ta, et tema eilne tegu teda hõlpsaste kodumaalt kaugendada wõib. „Aga," mõtles ta, ~kaS ta julgeb selle asja pärast oma kätt minu külge panna? Pealegi on 15. Weebruar  üsna ligidal, millal rekrutid ära saadetakse nii kaua wõin ma kohtu -käimist wenitada ja hiljem õigust nõuda." Sellwiistl katsus ta enese kartlikuid mõtteid eemale kohutada ja astus rahulisel meelel selle mehe ette, keda tema juba lapsena ei olnud sallida wõinud. Wihatuli wälkus nooremehe silmas, kui metsawaht sisse astus ja pilkama naeruga tema ette küürutas. Ta pööris tale selga. Ilma kartuseta rääkis Brütel eilast juhtumist, nõnda kui meie seda juba teame. „Teie tunnistate siis," ütles kommissar, „üht seaduslikku anketnikku tema kohuse täitmises keelnud olewat?" „Kui see seaduslik ametnik seda arwas oma kohuse täitmise olewat, üht waest poissi weriseks peksa ja!" „Gdasi tunnistate Teie, üht metsa warast terwe meelega kaitsnud olewatl" „Kui üks poiss ?ma waest haiget ema, keda kogukonna ametnikude halastamatus nälja ja külma kätte laseb surra, ühe ärakuiwanud puukannu koju wiimise läbi surmast peasta katsub ja sellepärast metsa wargaks sõimatakse ja, siis olen ma üht niisugust kaitsnud." j Kommissar ja metsawaht neelaflwad need kibedad sõnad alla; nad oliwad rõõmsad, et Brütel nende küsimised wastas. Emse ütelust kinnitas noormees enese nime kirjutamisega ette pantud protokolli alla. „Ma olen inimlikku kohut täitnud," ütles ta koju minnes, „inimeste seadused wöiwad sellega rahul olla ehk mitte." Rahulise südamega tahtis ta oodata, mis tulemit omas mustas hõlmas marjul hoiab. Selle inimliku kohuse täitmise järgus oli metsa ääres olemas waeses onnikeses selgelt tunda. Tuul hulus läbi akna pragude, sasis katuse õlgede sees meel ikka ja painutas suure käraga männa latwu aga need kolm immest, keda meie juba tundma oleme õppinud, ei olnud enam nii waeses olekus. Oli, nagu oleks möödaläinud öö neid külmast haua Põhjast uuema, parema elule saatnud. Mg jääb tulema.) Heina pressimise tähtsusest. 11. Heina pressimise kasu wõib kahe asja poolest läbi waadata: 1) heina kauplemine poolest ja 2) heina pruukimise Poolest talu koha pidamises. kauplemine ei ole weel sennini mitte küllalt korralikult sisse seatud. Ühegi maja pidamise produktide ära müümise juures ei pruugita nii suurt pettust ja kamalust, km see heina müümise juure? ette tuleb. Ne''st on palju räägitud Noedti kirjas peal kirja all: Pressitud hein, 1875 a. Peeterburgis wälja antud. Nimetud kirjas on näidatud, kuidas heina kauplejad heina wärwiwad ja warskemaks teewad, et head hinda ja halwaft heinast lahti saada. Niisugused  kawaluse pruukimised ei ole mitte üksi Peeterburgis,  waid igal pool kubermangu linnades, kus hein üksi koormatest müütakse, mitte raskuse, waid suuruse kogu järgi. Sarnatsid tükka wõib ehk ka pressitud  heina juures ära teha, näituseks, liiwa ehk ka kiwa heina tundi kesk paika panna j. n. e. niisugust pettust, seda wõime selgeste arwata, ei ole ta peremehed mitte ise toimetanud. Üle ültse kergitab heina pressimise kunst müümise juures headuse järgi waatamift. Niisugune järele waatamine on iseäranis tululik heina kaupmeestel, sest iga kord wõib heina sisse tulekust ja wälja minekust selget otsust anda, ühes sellega nende järgi waadata, kes heinu müüwad ja hoidwad. Töiselt poolt on pressitud heina hoidmine linna ruumides kaugelt kergem. Koorem, kui igapäewane hein, on kogu poolest suur, temaga kitsa wärawatest läbi minna on takistaw, pudeneb palju maha, niisama saab ka wankrest rikumd. Pressitud heinde juures saab kergitud koorma tegemine, niisama ka maha panemine koormast. Pressitud hein ei ole mitte üksi raudtee peal widamises tululik, waid ka wett mööda on teda kerge paatidega edasi toimetada. Laewad täita pressitud heindega on palju kergem, kui pressimata, ja tule kahjude ajal ka kergem ümber käija. Wiimased heina põlemised Peeterburgis wõtsiwad mitme kümne tuhande puudade wiisi pressimata heina ära. Kui pressimata hein põlema hakkab, siis ei kustuta teda keegi ja ta pärib kõik lodjad omale kaasa, kes ligi läheda! on. Selle wastu on pressitud hein, kui tule kahju juhtub, koguni töine) ta ei anna nii suurt tuld ja on teda kerge hakidega wette tõmmata. Ka kinnistes hoonetes on temaga tulekahjude ajal kergem ja parem ümber käija. Näituseks, Peeterburgi kubermangus põles põllu pidaja Kortsakowil 30,000 puuda pressimata . heina ära, siis kui pressitud heina tuudid, mis ka keset küüni olid, pea aegu puutumata jaiwad. Heina pressimise läbi wõib nii soowitaw kommissioni  heina kauplus sisse seatud saada, mis pressimata  heinaga mitte wõimalik ei ole. Igakord ei ole mitte wõimalik peremehel oma heina heina-kauplejale  ära müüja, aga kommissioni kontonde läbi wõib ka seda ilma nägemata, kontoris olewa proowide läbi toimetada. Niisugust tommissioni kauplust wStks 'põllumeeste seltsid ehk need, kes põllutöö masinatega kauplewad ja alati peremestega kokku puuduwad, toimetada.  See peastaks talupoegi wahe kauplejatest j. n. e. Kommisstoni kauplus teeb hinnad madalamaks, kui kaugelt heinu kokku wectakse. Pressitud hein nii kui juba nähtud, wõib saja werstade tagant ära weetud saada. Juba praegusel ajal weetakse teda ka Rääsanist Peeterburgisse. Aga iseäralik suur lähtus on weel pressitud heinal heina kanna aastadel. Maja pidamises toob ka pressitud hein suurt kasu. Iga peremees wõib oma ülejäänud heina, mis nüüd üksi ligidal pruugitakse, kaugemale müüja. Linnades on heina hinnad alati 40 ja 50 kop. puud, aga pealinnades 60 ja 80 kop., siis kui mõne 150 ehk 200 wersta taga 5 ehk 10 kopiku eest puud müütakse; aga ilma pressimata nii kaugelt teda linna saata on wõimata. Palju peremehi, kes nüüd raudtee  lähedal elawad, ei pruugi heina pressimist nimelt sellepärast, et see neil teadmata asi on. Mttmed mõtlewad, et see wäga raske ja palju kulu tarwirab, aga see on päris wõeriti arwamine. Heina pressimine wõib ka põllu heina harimist kohtades, mis raudtee lähedal, edendata. Wiljad ei anna iga aasta head lõikust ja nõudwat suurt kulu, siis kui põllu heina tegemine kaugelt wähem tööd ja kulu peremehelt nõudwad, aga niisama suurt kasu wõib anda. Pressitud heina wõib peremees parem hoida küünides ehk muu ruumides, kõige wähem, 21/2 korda wahemates, kui pressimata heinal. Heina pressimine teeb iga ühele Võimalikuks ära teada, kui suur heina warandus on, seni ajani on seda silma nägemise järgi arwatud. Pressitud heina pidamine teeb iga ühe peremehele wõimalikuks, oma üle jäenud heina kasuga ära müüa. Wäga kasulik on aga pressitud hein meel kroonu wäele, lühidelt ütelda, toob preSsituo hein järgmised kasud: 1) kergitab wedamiü; 2) rvõib kaugele weetud saada raudteesid ja ka wett möödas 3) teeb wedamist odawamaks; .4) ei lase pettust müümise ja ostmise juures ette tulla; 5) annab paljuse üle selge aru; 6) parem hoida; 7) kergem kaitsta tulekahjude ajal. Ise pressimine on nõuda lihtlabane ja kerge, et seda iga tööline toimetada wõib: mõni tund töötegemises harjutada, on amet taieste käes. Pea asi on pressimise juures tähele panna, et inimesed nii sama ka press ja heinad korrapäralikult  seatud ja iga üks oma koha peal, siis lähab Ikasinam aega ja töö jõudu. (Lõpp.) Mõni sõna lina harimise kohta. Et lina põllumehele tänini raha-hallikas on olnud, see on tõsi. Ei wist küll ühegi muu wilja mahategemine  ei too põllumehele nii suurt kasu sisse, kui lina. Lina läbi saab meie waesem rahwas tööd ja oma ülespidamist. Et lina-hinnad nüüd wäga alanenud  on, on wist küll settest tulnud, et lina waeft wiisi hariti. Sellepärast oleks minu soow ja palwe, et Mõni ettewõtaks ja wälja arwaks, kui palju tuleb ühe wakamaa lina mahategemine maksma, seni kui ta ära on müütud? Ja kui palju ta siis kaA saab ja kus tarwis teda edespidi pruugitakse? Kui palju inimesi  tema läbi tööd saawad ja oma elu - ülespidamist leiawad? Kui palju ta riigivalitsusele kasu sisse saadab,  nagu tollirahaga j. n. e.? Kui mõnel auustatud  põllumeeste seltsi liikmel selle üle wõimalik üht kõnet pidada, ehk mõnda raamatud wälja anda olrks sest senini on linaharimise ja tema kasu üle wahe kirjutatud siis oleks minu ja mitmegi põllumehe südamelik soow täidetud. Siis ehk hakatakse linu jälle paremini harima ja lina-hinnad ehk kergifsiwad. J. M. Wastutaja: J. Kõrm