Kauplemine minewat Heal linnas tänawu, kuida „Pärnu PoStimees" teatab, wäga mõnusaste korda ja töörahwal, kellel talw otsa midagi teenistust polnud, on jälle leiwa paluke murda. Räime saak olewat hea ja laewu olla sennini 75 sisse ja 70 wälja läinud. Tartust. Tartu Eesti õpetatud selts pidas 2. Mail oma koosolekut. Professor L. Stieda pidas kõnet, kuidas prouad Liiwimaal linnades künni minewase aastasaja lõpuni ka suwe ajal üht isewärki puujalastega saani sõidu riistaks tarwitada ja et see pruuk siin .juba 16. aastasajal  maad wõtnud. Seesama pani ka seltsile küsimise ette, kas ehk Kuura maanina nimi „Domesnees" mitte mõni Soomesugu keeltest wõetud sõna ei ole, mida Dr. M. Weske ja vr. Hermann mitte wõimalikuks ei arwanud,  sest et niisugust sõna Eesti ega muis Soome sugu keelteS mitte leida ei olewat. Dr. Weske seletas weel, et arwamine nagu oleks kohanimede lõpp -were (Pilliftwere,  Sürgawere j. n. e.) sõnast pere saanud, seega et p w-ks muutus, mitte õige ei ole, waid et sõna „weer" see olla, millest see lõpp on tõuusnud. Dr. Hermann seletas wiimaks oma „Eesti keele grammatika" otstarbet ja sihti, millest ta ühe seltsi raamatukogule kinkinud. Eesti kunstniku A. Weitzenbergi walmiStatud, lauluisa Dr. Kreutzwaldi rinnakuju, mis mõnda aega juba seltsi ruumides  seisnud, ei arwatud mitte wõimalikuks seltsile omandada,  sest et seltsi kassas liig wähe raha olewat. 21. Aprilli pühitsewad Tartu üliõpilased iga aasta kui mälestuse paewa, mil! Tartu ülikooli tema asutamise  aastal (1632) esimene üliõpilane waötuwõeti. Tähendatud päewal tõttawad ftudentide seltskonnad rongis Doomi mäele, kus siis teatawaid laulusi lauldakse, mis tänawugi nõnda sündis. Aga ühe Saksamaa kiituse laulu (Deutsche Worte hvr' ich wieder, Saksa sõnu kuulen jälle) laulmise üle, mida Saksa üli-öppijad suure waimustusega laulnud, ehk selle laulmist ülikooli walitsus küll ärakeelnud,  nurab Heimath üsna õigusega. Selles laulus tõstetakse  Saksamaad liituse kätte peal taewaui üles ja neatakse  kõiki selle riigi waStalisi ära. Heimath kirjutab: „Mis keelt ka keegi Wene riigi alam räägib, mäherduses mõttelises ühenduses tema selle maaga on, kes üht niisugust  laulu lõi, häbiks on see siiski temale, kui ta kui Wenemaa kodanik selle laulu teutusi punastatud põskede ja kslawa healega, mitme tuhande silma all, kes truiste ja kindlaste kui õiged alamad oma isamaa Wcneriigi poole hoiawad, wabalt-üle maa wälja hüiab." —" Balti raudtee on minewal aastal, kuida „N. D. Z." teatab, rbl. sisse wõtnud, seega 76,589 rubla enam kui aaötal enne seda. Hiljem teate tunnistab seda sSnumet aga waleks ja üileb, et 119,789 rubla wähem sisjewõetud, kui ülemullu. Balti tulekahju kinnitamise selts on sellesama lehe teate järele mulln ühtekokku 293,999 rubla sissewõtnud,  kellest kulud ja wäljaaudmised mahaarwatud 56,999 rubla puhast kasu üiejäenud. 26. Aprillil on Tartu raudtee ääres olew, 32 wersta Tapa jaamast Tartu poole tulles, kasarm ühe kõrwalise kuuriga ühtlast maha põlenud. Kahju arwatakse sellest tulnud, et sademed auuru masinast nimetatud  hoone katukse peale lendanud. Kasarm olnud tulekassaS  kinnitatud. Seal sees clawate raudtee teenistuses elawate inimeste kahju olewat aga 199 rubla suur. Tartu maakouuast kirjutatakse meile: „Ajalehti loetakse Sangaste wallas õige wähe. Pühade ajal heitstwad  Lau küla noored mehed ühte nõuuöse ja paniwad eneSte keskes ühe rahwuslise ajalehe tellimiseks raha kokku. Ka kooliõpetajaid ei tea ma siit poolt kedagi, kes ajalehti loeks. Sellesama watla peiud ja neiud asutasiwad hiljuti  eneste keskes näitemängu seltsi selle soowiga, et esimese  mängu sissetuleku ülejäegist üht „Sakalat" ja üht „Oma Maad" Õigeusu koolimajasse oma seltsile, kui ka mmdu külarahwale lugeda tellida. Wcel kuulsin ühest asjast, mida siin ka nimetamata ei tahaks jätta. 1881 aastal müis Sangaste päris isand krahw Berg walla talusid talumeestele päriseks. Nende ostjate hulgas oli ka pealt 39-ne Oigeusulise peremehe, kellede kontrahi kõrwal wcel üks iseäralik Lutheri kiriku maksu leht käida. Õigeusu peremehed ei olnud aga sellega rahul ja kaebasiwad  7. Aprillil 1881 aastal T. kreiskohtusse, kes järgmises  aaötal kaebajaid sellest maksust priiks mõistis, kellega jälle pärisisand rahule ei jäenud, waid asja Riia Ouekohlu  ette kandis. Õuekohtu otsus loeti meestele kreisikohtus  ette, et nemad nimetatud maksud ikka Luteri kirikule  maksma piawad. Ühtlasi anti neile teada, et kui edasi kaebada tahawad, siis säetud aja sees 199 rubla kreiskohtusse stSse maksma piawad. Peremehed taitsiwad wiibimata käsku ja saatstwad soowitud raha peakehtumehe A. L. läbi säetud tärminiks kreiskohtu kätte. Seal anti neile aga teada, et senni ootama piawad, kui õuekohtust saab küsitud, kaS lubatakse edasi kaebada ehk mitte. Seda luba ehk keeldust pidada talunikud aga 7. Lehekuu pae- Wani ootama. Sangaste naabruses R. mõisa ruumikas küinis mängiti hiljuti Eesti Aleksandri kooli heaks näitemäng „Kiwi linad". Mäng läks kaunis kenasti korda. Iseäranis  loomulikult mängis neiu G. talu perenaise rolli. Ka õpetaja oli koore kui ka kõne poolest üsna loomulik. Üksnes tohter, kes enne „Must Peeter" oli, plaksutas üht toru, mis sugugi tohtri laadi ei näitanud olewat. Kõige suurem ja enam kahetsemise wäärt ast oli see, et pealtwaatajate seas ühtegi korrapidamist ei olnud, mis minu arwates asjale suurt kahju toob. Olgu näituseks: platsid olid kolmes jauS. I. istekoht maksis 50 kop., 11. istekoht 30 kop. ja 111. seisukoht 15 kop. I. kohtade  piletist ei olnud, kuida kuulsin, mitte rohkem kui 5 tükki mnitud, kuna see jagu istmeid ommeti pea otsani köstrid, kaupmehi, gümnasiasta, semminarista j. n. e. täis oli. Ka oliwad suurem osa seisu pileti omanikkusi 11. platsi pinkide peal püsti, kuna l. platsi pileti ostjad nende taga selja neist wist läbi pidiwad wahtima. Seesugusel  luol ei usalda endale edespidi enam keegi kallimat piletit lunastada, sellepärast oleks wäga soowida, et edeSpidi  parema korrapidamise eest piaks hoolitsetud saama. -ui—" Wõrmnaalt kirjutatakse meile: „Auustatud Sakala toimetus! Wõru poolt toob Sakala wähem teateid, kui mujalt. Et aga rahwa heal igale poole meie kalli isamaa  piiridesse peab kõlama, siis julgen loota, et ta minu nõdra sule ridasi siitpoolse rahwa cln awalduseks kaasa wõtate. Rahwa elu oli siin P. kihelkonna W. wallas mõne aasta eest õige tagasi. Need paar ajalehte, mis seia käisiwad, tuliwad teenijatele. W. wald jautatakse Woo ehk Wõhandu jõe läbi kahesse külasse, kus esimene Nawi, töine Kääpa küla nime kannab. Wiimne küla puhkab alles suuremalt osalt magusaste une  üksikud,  noorest rahwast hakkawad aga siiski juba ajalehti lugema. Loodan, et aeg ka sedagi küla pea saab uuema aja ärksuselle hüidma. Selle wastu hakkab Nawi küla soowitud ilusaid ärksuse õilmeid näitama, mida järgmised näitused tõendawad. Endise paari ajalehe asemel käiwad seia nüid juba kakskümmend, kõik rahwa poole hoidjad lehed. 1883 aasta lõpul wõtsiwad ergemad noored mehed ja neiud nõuuks, Nawile üht Aleks, kooli meeste ja naesterahwa  abitoimekonda asutada. Palwe saadeti kinnitamise ja tarwiliõte raamatute saatmise pärast Tartusse Al. k. asja-toimetuskonnale, mis ka 30. Nääri-kuu päewal 1883 täidetud sai. Oma esimest koosolekut pidas toimekond 20. Paastu-kuul s. a., millest üle sada inimest osi.wõtsiwad.  Wana sõna ütleb ..Hakatus hea, kõik hea" ja see on ka seiemaani selle noore abikomitee juures tõeks läinud. Tänini on 10 üleüldist ja mitu wähemat koosolekut  ärapeetud, kuna iga koosoleku! äratawaid ja õpetuslikku  kõnesid on peetud, mis kuuljate waimu nähtawalt rõõmustama sammudega isamaa armastusele ja hariduse radadelle juhiwad. Siis jutustab kirjasaatja kiitusega, et paar sealset hallipeaga isakest nooruse waimustusega isamaa tööst osawõtawad, nooremate pindmisi oma hea nõuu ja jõuuga toetawad ja nõnda kõikidelle ilusamat eesmärki  annawad. Uks neist olla Nawi elatanud kooliõpetaja,  kes esimene kirjutuse õpetaja ja laulukoori asutaja  seal kihelkonnas olnud. Laulukoor, kes waheajal puhkanud, olewat nüid noore kooliõpetaja, endise poja juhatusel uueöte elusse ärkanud ja käiwat oma noorema wenna, wiiuli kwarteti seltsis igal toimekonna koosolekul oma kauni laulu ja mänguga kuuljaid rõõmustamas. Käesolewa aasta hakatuseni olla see komitee 154 rubla raha korjanud, kust kulud maha arwatud, 147 rubla meie rahwa sülelapse Al. kooli heaks ülejäenud, mis weikse küla kohta, nii lühikese tööaja sees, mitte kasinaks arwata ei wõi. Edespidi loodab komitee suuremas mõedul töötada,  kuna hakatusel, mis iga hea aSja hakatusel nõnda on, temalgi mitmesuguste raskustega wõitlemist olnud. Kooli ja laulu mõju näidata ennast seal rõõmustawal kombel selles, et noore rahwa juures kõik öösejcd sõad ja kõrtsikärad järele jäenud, nõnda et inimesed päewatöö peale soowitawat rahulist puhkamist wõiwad leida ja wahepilkudel,  kõrtsi kurudes konutamise ja külatänawate tallamise  asemel laulu kuulma ja õpetlikka lehti ja raamatuid  lugema oma koolimajasse kokku tõttawad.  tt—  Sealtsamast kirjutab meile tundmata sõbraline käsi selle komitee näitemüigi pidust järgmisi: „22. Jürikuul  pidas Nawi abikomitee oma töist näitemüiki Wõru Kandle seltsi ruumides. Paha ilma pärast ei olnud osawõtmine  mitte wäga suur, aga tõi siiski oma jagu kasu Al. kooli kassasse. Näitemüiki alustas president J. N. lühida teretus-kõnega, kus ta Eesti rahwa edenemist armuliste  Keisrite Aleksandrite all meele tuletas, kelle heategude  mälestuseks meie oma priiuse auusammast ehitame. Koosolejate waimustatud rinnust kõlas selle peale „Jumal Keisrit kaitse sa!" W. L. alustas wäljapakkumist õndsa Eesti kangelase C. R. J. pildiga, tema tähtsamaid töösid  nimetates. Pidulised auustasiwad oma lahkunud wenna mälestust seega, et pilti kallilt vstsiwad ja ikka jälle tagasi kinkisiwad, mis läbi kaunis hulgake weeringaid kokku weeresiwad.  Pidu lõbustasiwad Nawi sega ja neiude koor ning suguwenna J. P. kena kõne „isamaa kohustest". Lõpuks üteldi tanu pidnlistele, annete kinkijate ja ostjatele,  iseäranis õrnemate kätele, kes wendade tööst nii elawalt  osawõtawad ja rahwa hariduse ja auusamba ehitust oma nobeda kätte tööga toetawad. Ka Pärna käsitöö kooli tuletati meele, mille heaks warssi mõni kopik kokku pandi. Tulewal sügisel tahab komitee kolmandat näitemüiki  ärapidada. Rühkige siis jälle aegsaste ümberkaudsed  Wõru waprad wennad ja wirgad õed annete walmistamisele  ja pidust, kui kaes, rohkeste osawõtma tulla! Sovwiga, kõigile head tööjõuudu, kindlat wäsimata meelt ja ilusat õnnelist edenemist, lõpetan oma kirja. s." Wulga teadustaja jutustab, et üks Kaaweri walla talupoja laps, karja juure minnes, metsa ära eksinud. Kahe öö päewa pärast on teda ühest soost, õnneks ommeti weel ilma terwisele wiga saamata, üles leitud. Sellesama lehe teate järele on hiljuti Grelleni mõisa lahidelt ühe äratapetud talumehe surnukeha leitud. Tema nime ja kust päri, ei ole weel teada. Kaks kahtluse  wäärilist inimest olewat selle asja pärast kinni wõetud. Riiast. Kubermangu trükimajas mälestadi 12. skp. piduliselt õue-nõuuniku A. Klingenberg'i 25 aasta teenistuse  päewa kubermangu ametliku tehe toimetuses. Sisemise asjade ministri härra on Wene kaupmeestest  asutatawa Nikolai abiandwa seltsi põhjuskirjad kinnitanud. 1. Mail on Liimi kuberneri härra Kroonumaade walitsuse laua esiniku asemikku, hra Dihrik'ut, kubermangu  walitsuse kantselei direktori nooremaks abiliseks nimetanud. Bauskeft kirjutatakse Liibawi Saksa lehele, nagu ustawalt poolt kuulda olewat, saada Miitawi ja Bauske linnade mahele raudtee ehitatud. Kuida Latw. Am. usaldawalt poolt kuulnud, tahetakse Miitawisse teenijatele tüdrukutele, kes ilma teenistuseta  jäenud, üht maja ehitada. Ta tuletab meele, kuida mitmed wttsakad teenijad maalt linna tulles kohta otsides, kui seda mitte nõndapea, sest et tundmata on, leida ei ole, paha inimeste katte langemad ja õnnetumaks  saamad. Nimetatud asutus tahtmat nüid seda puudust parandada. Asutatama majasse saaMat aga üksnes niisugused tüdrukud Mastu mõetud, kellel oma õpetaja ehk endise peremehe käest, kelle juures teeninud, hea ülespidamise tunnistus ette näidata on. Tallinnast. Hiljuti käis Saksa riigikantsleri mamm poeg krahw Bismark, kes praegu Peeterburis kui Saksa riigi saatekonna liige Miibib, sellesama saatekonna sekretäri prints von Notibor-Hohenlohe seltsis Tallinnas mõerusel, kus teda mõisnikude poolest suure lahkuse ja auupakkumisega  wastu mõeti. Terwise joomisel amaldanud Bismark  kohalise mõisnikude seltsi, nõndanimetatud „Mustpeade"  majas, kuhu ta ennast oma seltsilisega ka liikmeks  kirjutanud, mastnmõtja härradele oma elamat kahetsemist selleüle, et temal selle lühikese aja Wenemaal  elamise pärast meel mitte wõimalik ei ole, sõbraliku naabririigi alamate masta, kes teda siin Mõera riigi maal ta oma keeles nii ülilahkeSte mastu mõtnud, oma tänu Wene keeles wälja ütelda. Neid krahm Bismarki sõnu oli „Tallinna Tähelpaneja" ja tema järele kõik töised  lehed mõeriti mõttel amaldanud, mida Peeterburgi Saksa leht nüid nõnda, kuida lugeja seda leiab, õiendanud. Enne ärasõitmist amaldanud krahm oma rahulolemist Lindanisa üle üeldes: „Tal!inn näeb üsna päris tore mälja," ja reisinud siis raudruunaga jälle pealinna poole tagasi. Tallinna lehed jutuStawad üht naljakat tükki, mis näitab, kui sügaw geograafia teadus mõnes postitallituses  leida on. 27. Apr. wiidud ühest Tallinna kauplusest ühe C. A. Endelini nime peale Paidesse saadetaw kiri raudtee jaama posti tattitusesse. Kirjasaatja  ei arwanud mitte tarwiS olewat ligemalt kirja peale ülestähendada, kus kohas Paide linn seisab, sest et ta arwas igal linna postitallitajal wahemast niipalju geograafia tundmust olewat, et ta oma maa linnu ommeti  nime pidi tunneb ja teab kus nad seisawad. Aga sellega eksis tema. Omaks ehmatuseks saab kirjasaatja oma kirja Baadenist Saksamaalt selle tähendusega tagasi: „Selle nimelist inimest ei ole Weifsenfteinis, (Paide kutsutakse  Saksakeeles ka Weifsenstein) Pforzheimi juures mitte leida. Posti ammetnik oli oma silma all olewaseft linnast oma pika silmaga üle, kaugele Saksamaale pilkanud. Wift ta sellest imemaast parajaste magusat und nagi! Ülemiste järwes on Baptisti papp N. Schiewe oma usu kombe järele 6 meest ja 2 naist ümberristinnd. Mõne nädala eest on üks Daanimaa ohwitser, kes Wene kindluste plaanisid lubamata wiisil altkäe uleSwõtnnd,  kindla wahi all Tallinnasse toodud, kust teda laewaga edasi kodumaale ärasaadetnd. 2l. Sakala. 1884