Wõrumaalt kirjutatakse meile: Ilmadest. Ilmad oliwad meil siin Wõru poo! juba kibedaste põual. Palawus  ähmardas kogum tõugu oma ohmriks wõtta. Wiimaks  peastis loodus omad wägewad käed lahti ja niisutas meie põrmulaste põldusid kosutama mihmaga. Nimelt Heina-kuu esimestes päewades. Kanapää ja Põlwa piiri ligised maad saiwad sellest kõigeparemat osa, sest siin sadas wihm waikselt ja ilusaste, kuna muidu kuulda oli, et ka mõneS kohaS rahet tormiga tulnud. Põllumehe süda on rõõmus. Meie pealinn „Wõru" hakkab hoolega oma saja-aastalist sündimise päema pühitsema.*) Mehike on kõigist töistest mendadest noorem. Tema algaja oli Ketserina Kathariina I!., aastal 1784. Temal oli meel see õnn, et oma sündimise koha Keiseriina käest kingituseks sai. Suurt tähtsust temal pole, üleüldise ajaluolise arwamiSte kohta; aga meile Eestlastele on tema tähtjas  küllalt. Siin on meie kuulsam lauluisa, õnnis Vr. Reinhold Friedrich Kreutzwald elanud ja oma kaunimat kandli lugu löönud. Kadunukese maja on praegu meel mälestuseks, Wee uulitsas, kelle ees mõned pärnad zc.kaswawad. Praegu on seal lauluselts „Kannel". Töine tähtsus on Wõrul selle poolest, et seal ligidal mana kantsi maremed näha on. Kantsi nimetatakse Kirapää kantsiks. Seda lossi olla üks Tartu piiskop Hermann 1226 aastal ehitanud ja on see kantS sõdade läbi palju kannatama pidanud. Ka Tambla järw, mis Wõrul meel on, on üks ilus järmeke, kelle pinnal õhtutel lootsikutega sõidetakse. Nii palju Wõrust. 4. kvv. Tartu ja Wõru sume tee äärsetest kõrtsidest on palju paha kuulda. Nimelt olla seal W. jaama ligidal olem T. kõrts halmadest tegudest, mis  ettetuleb,  kuulus ja M. jaama ligidal olem M. kõrts meel kuulsam. WiimaseS on inimest maga palju marastatud. Päris silmanähes mõetawat wägiwaldselt ööjesel ajal riistad hobuse pealt ehk kraam mankrist ära. Auujad inimesed hoidku niisugustest kõrtsidest eemalle! 4. kvv. Walga ligikaudsel olewat „ Walga Teadustaja" järele mõnes mõisas figu surnud ja haigeks jäenud, keda talupojad  tapwat ja nende haige loomade liha (?) sööwat. Nüid olewat haigus juba kustumas. 3. Juulil ärapeetud rahwa koolmeistrite konwerentsil  Wolmari kreisis olnud „Ba!t. W." järele 30—40 osawõtjad, külalised üheS arwatud. Juhataja luges koosolejatele kooliülemate poolt kinnitatud reeglid kooliõpetajate  komverentside pidamisest ette, mille järele iga aasta kreisi linnades konwerentsid ära saawad peetud, kellest kõik selle maakonna kooliõpetajad heale õigusega osa wõiwad wõtta. Asju Lallitatakse seal kohalise waimuUku kooli rewidendi juhatusel kohalises rahwa keeles. Peale mitme kooli ja rahwa elusse puutuwa kõnede tuli konwerentsil  ka kooliõpetajate abikassa asutamine läbirääkimise alla. Ka kooliõpetajate töine eksam 2—6 aastase ammeti pidamise järele, sünnitas elawat läbirääkimist. Walga maakonnas on põud nimelt sui wilja põllud nii kängu pannud, et head ega ka palju keskmist lõikust loota ei ole. Kui pea wihma tuleks, siis ehk paraneks wilja seisukord ehk paigutegi weel, aga praegu on maa päris kuiw ja waatawad põllumehed nukra meelega tulewikusse.  Õnneks on ilmad kaunis jahedad.  Heinategemine  on nende päewade sees lõpetud ja sai heinu kaunis rohkeõte ehk umbes niisama palju kui möödaläinud aastal, aga tänawune loomade toit on hea ja wihmast täitsa rikkumata. Rukis ei ole weel küps. Lemsali pool olewat lina ussid põllumeestele palju kahju teinud. Palju lina põlldusid on nii ära söödud, et üles pidi künnetama. Linade ussid wõi.rööwikud olewat mustad ja wähe suuremad kui kirbud. Taliwilja wäljad olewad ka kehwapäralised, sest külmad ja kõledad kewadised põhja tuuled on nimelt madalama ja märjema maade peal rukist palju rikkunud, nõnda et mõnelgi lootust ei olewat omaga läbi saada. Riiast. Graaf Todleben ei olewat mitte Saksa sugust sündinud, nagu meie saksa mehed ja lehed tõendada  püiawad, waid ta olla koguni, kuida „Balt. Wehstn." teatab, Läti talupoegade laps, Miitawi kubermangust Kandawi  maakonnast päri, kus tema esiwanemad talu kohta pidafiwad. Kandawis seiswat Abau jõe kaldal weel praegugi  Todleben'i majakene ülewal, mis sellest tunnistust annab, et Todleben Kandawlane on. Tema isa õppinud Miitawis, kus kuulus inshenör ka sündinud ja ristitud, kaupmeheks, rändanud pärast Riiga ja asutanud senna omale ise kaupluse. Õnnis Plewna kangelane ei ole oma eluajal kunagi sellest rääkinud, missuguse rahwa laps tema olnud. Saksa lehed ei taha muidugi seda Läti lehe teatet uskuda. „Riia Päewaleht" tunnistab seda otsekohe  waleks ja tõendab, et kadunud Todleben ühe Saksenimaa  rüitlisugu wõsn olewat, kelle wanemad pärast Kuura- *) Seks on rngiwalitwse lubaga 19. ja 20. Lõikuse kuu päewad määratud. maale põgenenud. Selleaegse seisuse ja nime kange kinnipidamise  peale mõeldes on küll raske uskuda, et Todlebeni isa mõisniku seisusest wälja astus. Palju otsekohelisem ja tõelisem näitab sellepärast küll esimene tunnistus olewat, et Todleben liht talupoja sugust wõis sündinud olla. DrodbuMi pärishärra Johann von Vlankenhagen'ile kirjutad Läti ajaleht „Valss" järelseiswa mälestuskirjci: Kes oli see, kellele meie terwe wald ja Arra wald töises Paigas auuwärawaid „Ta elagu" kirjaga ja „Hinga rahuliste"  tähendusega ehitasiwad? Keda saatsiwad walla saadikud  ja peremehed leina riietes ja wäga suur rahwakogu tema wiimasel käigul? Johann von Blankenhagen oli see mees, kes oma wallale ja terwe kihelkonnale heategijaks oli. ... 8. Juunil surri tema omas sündimise paigas, kus ka 87 aastat wanaks oli saanud. Ta oli rikkas mees, ja oleks kergeste kuskil mujal maal töiste wiisil wõinud elada, aga ta jäi oma kodu ja oli siin kõikidele isaks ja heategijaks. Tema walla peremehed oliwad ammugi pärisomanikud ja maksiwad paljalt 120—140 rbl. taalri eest; wallakooli asutas tema siis, kui kohegil weel kooli ei olnud; mitmed maksud, nagu rüitli seltsi maksud maksis ta ikka omast käest. Õnnetumatele ja waestele oli ta alati «uutajaks ja ikka nõnda, et pahem käsi sellest midagi ei teadnud, mis parem tegi. Juhtus mõnel siin loomade kool ehk tuleõnnetus, siis ei olnud wana härra kunagi aitajate hulgast ära. Waestel noortel meestel oli ta awitajaks, et oma kooli aega wõisiwad lõpetada, nagu näituseks: Üks isa läks oma pojaga härra juure raha wõlgu paluma. Nad saiwad ka mitu sada rubla, aga selle tingimisega, et poeg peale kooliaja lõppemist  seda ära piab tasuma. Kui noormees oma eesmärgile  oli jõudnud, kogus ta waewaga warsti 50 rbl. ja läks härra juure esimest wõlga tasuma. Härra aga kostnud: „Mina rõõmustan ennast wäga, et mu laen nõnda wilja on kannud ja Teie soowitud sihile saite; ma kingin Teile kõik selle wõla, Teile saab teda waja olema; mul on sest küllalt, et ma tean, et ma oma raha kellegi kõlwatumale pole annud." Omas igapäewases elus olnud tema tõsine rahuwürst ja inimeste sõber. Awitamiste juures ei küsinud tema kunagi, las Juut ehk Greeklane, sulane ehk priimees, Sakslane ehk Lätlane ehk Noor-Lätlane oled, waid awitas, kus aga abi waja oli. Sellepärast on siin ka iga rahwusline wahetegemine wõeras asi. . . Rahu tema põrmule!" Liibawis on hiljuti, kuida „Ztg. f. Stadt u. Land" ettewaatlikult teatab, üks 19 aastane noorisand v. P. kahe rewolweri pauguga üht noort naesterahwast v. L. kaelast haawanud ja peale selle enesele ühe haawa päha toimetanud. Noormees tahtnud seda naesterahwast enesele abikaasaks kosida, mida see aga selle tähendusega tagasi lükkanud, et nemad küll weel mõlemad noored abielusse astumiseks olewat. Noor mõrtsuk ja tema õnnetu ohwer olla mõlemad alles elus. Liibawisse tahetakse üht kolmeklassilist linnakooli  asutada, kellel Wenekeel õpekeel saab olema. Saaremaal murdwat hundid koduloomi maha ja sünnitawat põllumeestele seega palju kahju. Nõnda teatab „ Saarlane". Tallinnast. Baku petrooleumi hallitutest Kaukaasiast  tuuakse meile juba walgustuse materjaali. Tallinnas ehitatakse ju hoolega aitasid, kuhu kaugelt toodud kaupa maha panna. Petrooleum piab selle tarwis tehtud kindla wagunite sees Tsaritsiinist Tallinnasse weetama, kus ta waatide sisse pannakse. 5 esimest sarnast' wagunit on 3000 puuda lambi õliga juba kohale jõudnud, kus ta waatides platsi peal seisab. Kuida kuulda, olla Baku petrooleumi kauplus 1. Juulist saadik m. a. 30,000 puuda õli Eestimaa jauks ükst toonud ja 80,000 puuda Tallinna sadamast wäljamaale saatnud. Tallinna linnaja  raudtee walitsus on rõõmuga seda kauba toimetust teretanud. Tallinna suuremad kauplused tahawad nüid raudtee äärde suured majad ehitada, kuS sissetulnud lambiõli  waatidesse panemiseks suurte raudtõrredesse lastakse. Suurest kindla waadi sarnastest wagunitest lastakse petrooleum  õli aidas wälja jooksta ja siin täidetakse siis alleS waadid täis. Ehk läheb ta seeläbi ka odawamaks! Peeterburgift. Glektri-wäe tähtsus kaswab aeg ajalt ikka suuremaks ja hakatakse teda uuemal ajal ikka enam inimeSte teenistusesse heitma. Seda silmas pidades on rahwa hariduse ministeerium nõuuks wõtnud riigi keskkoolist  selles töö piiris läbi katsuda ja nende õpeplaamsi wiisika õpetuse asjas laiendada. Wiisika õpetuse juures saawat ka mehaanikas algusjuhatust õpilastele antud. „Uus Aeg" teatab, et edespidi raudteede juure, sõitjate terwise järele katsumist tahetakse joonde seadida. Kuulsa looduse uurija Darwin'i mälestuseks plaanitakse Wene uniwersiteetide peale 5 Stipendiumi ehk abiraha loomuse- ja wiisika-matemaatika teaduse õppijate  tarwis a.sutada. „Nowosti" järele on 1. Jaanuarist 1. Maini s. a. ühtekokku rbl. eest kaupa wäljamaale weetud ja 141,987,000 rbl. eest wäljamaalt sisse toodud. Sellesama aja sees on Eüroopa Wenemaa sadamatesse 1294 kaubaga koormatud laewa ja 1489 pallaStiga sisse jooksnud ja 1919 laewa kaubaga ning 341 PallaStiga wälja läinud. Minewal aastal on selle aja seeS 741 laewa kaubaga ja 1125 PallaStiga sisse tulnud ning 1339 laewa kaubaga ja 238 pallaStiga wälja läinud. Audowa maakonnast kirjutatakse meile järelseiswad  riad: „PalawuS on siin pool suur, ammugi pole wihma tilka sadanud maa ootab keele kastet. Suwe wiljade kasw on kaunis kena, kuid nagu enne öeldud, palawuse läbi tikkub pSud tulema. Heinamaal näikse juba wikatid läikimas ja rohtu, mis tänawu kaswu poolest tugew surma unele saatmas. Loodus ja taime riik on otsatu ilus, aga siiski on seal sees iluduse juures koledust leida. Madusid, kellest mõned õige pitkad, tuleb metsas käies wäga sagedaste ette, wahest astud kogemata koguni loomakest pea peale, kus ta siis ennast jala ümber keerutab.  Suuremaks hirmutuseks metsas on ussidest karud ja hundid. Wiimased inimest kallale küll ei tule, seda rohkem aga esimesed, kes mõnelgi mehel südame saapa säärde sõudma on sundinud. Weel hiljuti kaebaS üks Wenelane, kuidas just meie mõisa ligida! karu kahe pojaga tema kallale tahtnud tulla. Mehel olnud püss ligi, aga hirmuga pole püssist suurt lugu pidanud, waid löönud parem risti ette, arwateS et see aitab. Karu aga tõusnud kahe käpa peale püsti ja plaksutanud esimeisi käppasi kokku, nagu inimene oma kätega teeb. Mehe kisa peale pannud karu minema ja jätnud silmapilgul mehe elu töiseks korraks. Kui aga mehe käest nüid küsid, kas weel metsa lähed, siis wastab ta õiglaselt: 3U 'liv »6 11M7!" (Mikski hinna eest ei lähe!) Wott mis hirmu karu wõib teha! Siin tuleb sagedaste ette, et karu kaerad wälja pealt ära sööb ja hobused waadaku westte silmadega talwel, kui karu talweund piab ja pesaS kaera rammust käppa imeb. Olgu sellest tänaseks. Terwisid kodumaale ja sugnwendadele! ü. k—eit. Soomest. Hiljuti käisiwad Keiserlikud Majesteedid Soome lahel lusti sõidul, peatasiwad mitmeS kohaS Kaljuwalla  rannas ja kõndisiwad mõne külasse rahwa elukohtasi  waatama, kus nad rahwaga lahkeSte ja armulikult ümberkäisiwad ning kõnelestwad. Sarnane õnn saanud, kuida „Abo Underrättelse" kirjutab ühele külale Karuna kihelkonnas osaks. Senni kui Keiserlik auurulaew Sandö jões ankrus seisnud, läinud Majesteedid külasse, ajanud külarahwaga kõige lahkemal kombel juttu ja kinkinud neile iga ühele 5 rubla raha, öeldes „seda annab teile Teie Keiser ise." Selle peale on Ema Majesteet ühe kõige noorema lapse ümber kaela hakkanud wõi teda armatsenud,  pärast elanikude koduse elukorra järele pärinud ja nende waest majakraami terawaSte tähele pannud. Igal pool, kus Keiserlikud reisijad ilmusiwad, wõeti neid rahwa poolest waimustawa hurraa hüidmise ja Soome rahwa Keisri laulu laulmisega wastu. Mitmel laulu ja mängu kooril oli õnn Majesteetide ees laulda ja mängida. Tammerssorsts peeti hiljuti põllutöö wäljanäitust, kuS tähtsamad wäljanäituse asjad kodumaa piima tallitus ja wõitegemine olnud. Näitusele oli toodud 352 wõi proowi, osalt suurte piima tallituste, osalt talupoegade poolt. Esimest korda oli ka kunst-wõi ühe Hollandimaa piima tallitaja poolest wäljanäitusele toodud. Sealsamas oli see küsimine läbirääkimise all, kui kaugele aast aastalt enam wäljamaa turule ilmuw kunst wõi Soome wõiga kardetawalt konkurrentsi pakkuda ehk wõidu jooksta wõiks. Kunst-wõil arwati tähtis tulewik olewat ja et Soome wõi sellega wõidu jooksus mitte järele ei jäeks, pidada weike põllumeeste wõi tegemist enam tõstma ja toetama, kui see seiemaani on sündinud. Walitsus piakS intressi nõudmata seks raha laenama ja auupalkafid jagama, et talupojad külade wiifi ühendates, paremat ja hinnalisemat wõid wäljamaa turule wõiksiwad saata, kui sennini saadetud. Tawasthusts on 30. Juunil kaks werSta linnast eemal olewa Katuma-järwe peal üht imelist looduse nähtawust  tähele pandud. „St. Peeterb. WedomStile" kirjutatakse  sellest: Pärast lõunat, kellu 2 ajal hakkas ühest kohast weepinnalt suitsu ülestõusma. Warsst selle peale kahas wesi sealt kohalt purskawa kaewu kombel üleSse; üleüldse sai järwe wesi selle läbi wäga liikuma pandud. See nähtawus ei wältanud mitte täieSte üht minutit aega ja sündis täitsa waguHa ilmaga. Nimetatud järw on 7 wersta pik ja 2 wersta lai ja on kaunis sügaw, mõnest kohast 10 künni 12 sülda. MoskUMst. Käsuliste raamatute edendaja selts on kolm auuhinda, nimelt 500, 300 ja 200 rudla ja peale seda 50 rubla tööpalka iga lehe pealt, walja seadnud,  kõige parema ilukirjanduselise (romaan ehk jutustus) laste raamatu kirjutamiseks. Raamat plab Wene rahwa elust (ajaluoliselt ehk käesolewa ajast) kokku säetud ja piab lugejaid Wene looduselise oleku, kombete ja wiisidega zc. «KZ 30. Sakala. 1884