Poliitika ringwaatus. Keiserlikud Majesteedid on Omast reisist Oma lastega ja Suurwürsti Aleksei Aleksandrowitshiga 24. Juulil Peeterhof'isse tagasi tulnud. Seespidises riigi majapidamises teeb loomade katk walitsusele ja põllumeestele  suurt muret. Ka meie Läänemere kubermangudesse  tikub paha haigus maad wõtma. Uksi warasem  jaheda ilma tulemine wõib haigust ehk kiiremine kautada, kui seda muidu wõimalik on. tikub Afghanistani kodusõa läbi wägise uus «Mmata ja kademeel Wene ja Prantsusemaa  wasta maad wõtma, ehk küll Gladstone ministeerium  rahuliku poliitika teed edasi nõuab jalal pidada. Aga oma Jndiamaa eest on Inglaste kartus wäga suur, ja sellepärast ei ole imeks panna, et ka Gladstone  ja tema ministeeriumis nnheasti Indu meeste eneste, kui ka Wenemaa wasta kartus iialgi soiku ei taha jäeda. Muidugi mõista, seab Wenemaa Kaspia mere taguseis Tekintstde maades asju korrale ja rahulikku  elukorda kui ka kauba ajamist jalale, aga selles tegewuses ja uue maakoha allaheitmises näewad Inglased  ainult edasi astumist India poole. Sellepärast paniwad poliitika wärwilised sõnumed, mis üks ajalehe  («Daily News'i") kaastööline hilja aegu Aasiast Londonisse saatis, jälle hilja Inglismaal mõnelgi poliitika  mehel kartust kaswama. Sõnumed oliwad umbes nõnda: «Wenemaa läheneb Jndiamaa poole kaht teed edasi. Põhja poolt tungib ta Merwi linna teeb enesele ühtlasi ka Astrabadi, Herati ja Kandahari linnade kaudu teed. Sõawäe tarwis töisele poole Kaspia merd ehitatud raudtee ulatab künni Kasantshiki linnani ja sealt künni Akhal-Tekke oasi sissepeasemise kohani. Kisil-Arwati linnani saab uus raudtee joon selle kuu seeS walmiS. Suurem osa seda maad ei ole mitte, nagu enne arwati, kõrbemas, waid ilus karja söödi ja rohumaa. Sealt saada tee weel pea edasi aetud künni Heratisse. Merwi linn ja Persia Kohorassani maakond ollagi jo Wene wäe ees iga päew saadawal, ja, kui tahetawat, wõiwat 14 päewa sees kaunis tubli «lendaw korpus" (ratsa hulk) juba Kandahari linnas olla." See on, mis Inglased wäe suurendusest Aasias kardawad. Prantsei  ole neil mitte palju sellejärgi ka Tuneesia maad kindlaste oma riigi külge saawad, siis saab Euroopa haridusel seal kauaks ajaks rahulist tegewust ja Prantsuse riik leiab seega oma kasude laiendust ja kauase sõdimiste waewakulu, sest kui Aafrika Muhamedlased on kõrgema waimuharidusest  weel kaugel ja ei saa nii Pea oma praeguste allaheitjate Prantslaste isandate wasta oma kodust haridust ega wäge ja wõimu ülesseada wõima. Oopis töine lugu aga on Inglastel Indias. India rahwa waimuharidus oli jo ammu kõrgel korral. Nende suurtest mõtetest ja sügawatest kirjadest on ka ristiusu- ja Euroopa waimuharidusesse palju üleswõetud ja laenatud.  Kõige tähtjamad Eüroopa laulikud ja kirjawürstid on palju oma mõtetesse India waimust laenanud. Oma endise waimuhariduse lisaks aga on Jndialased Inglaste ja enne jo Hollandlaste käest uut Eüroopa teadusliku haridust suure agaruse ja hoolega õppinud. Nemad on osawad nii heasti kõigesuguses kunstis kui ka riigitallitustes.  Teadusliku hariduse läbi on koolitatud Jndud oma endisest ebausust ja Wishnust ja Shiwast ära langenud, aga nad ei saa mitte kristlasteks, waid jäewad selge filosoofia põhja peal mõistuse ja ainu Jumala auustajaks. Nad tunnistawad küll kiitusega, et Inglased neile raudteed, postid ja telegrahwid tõiwad. «Aga mispärast tarwitame meie weel Inglasi omaks isandaks?" küfiwad enamiste ühel meelel kõik Jndud. «Meie oleme uuema aja teadustest palju nende käest -LDvmd, aga nüüd ei tarwita meie neid enam. Nemad wiiw!dd aga iga aasta määratu raha meilt ära oma kodumaale." Ja see.arwamine, mida elawamaks ja üleüldisemaks ta Jndurahwa seas saab, ajab Inglas- lausa hirmu sisse. Muidugi ei mõtle keegi mõistlikum  Jndulane selle peale, et Inglast omal maal ära hukata. Aga nemad ei salli Inglasi enam oma isandateks ja saawad wistist wiimaks Jndiamaad Inglise  riigi alt wabaks tegema, nagu Ameerika Ühendatud  Riigid endisel ajal. See kõik aga teeb Inglise meestele suurt pääwalu ja sünnitab töiste riikide wasta umbusaldust, kes oma piiridega India ligi ulatawad, ehk kes suuremal mõedul kuskil mere taga uut asutuse maad wõtawad. JnglaSte kadedus Prantsuse asumaade kohta Aafrikas on aga wistist siis ka see, et Prantslastel  wistist nii pea karta ei ole, et Araablased neist warsti Eüroopa haridustes ja teadustes targemaks saawad,  kuna Jndulased oma isandatele jo ammu on üle pää kaswamas. Aafrikas on Uratl^sl astel ikka palawat tege- mist, niiheasti Tuneesias kui weel enam Algeerias. Sfaksi linna on Prantslased täieste allaheitnud, aga nende sõamehed on ka seal juures liig jõledaste riisunud ja tapnud, mis haritud rahwas Prantslastele kõigil pool wäga pahaks paneb. Üks salk Prantsuse soldatid on ka Hispaania konsuli majasse tunginud ja Hispaania walitsus on Prantsuse walitsuse ees asja järele nõudnud. Muidugi teada, saawad seaduse üle astujad Prantsuse soldatid wistist raskeste karistatud. Itaalias on riigiwalitsusel jälle paapstiga paha meel näitab oma udu weel maailmas  kaunis paksuks pidawat, mis wist küll sellest tuleb, et Saksariigi Amrimees Bismark Rooma pappidele  sammukest ligemale on teinud ja weel ehk mõnda sammu nende musta Hõlma poole saab liginema. Selle jändamise peale, mis kadunud paapsti PiiuS IX. surnukeha  kallutamise juures linna uulitsatel jõe ääres sündis, teeb pühaisa nii naljsKt kära ja kirjutab oma lammastele  kaebuse kirju, Me üle, kuidas nüüd kuri Itaalia ilm enam „lumala asemiku" pühadusest midagi ei hoolida. Olla Itaalia rahwas oma ilmaliku kuninga poole hoides kadunud paapsti surnukeha kandjat rongj puutunud, kes seista siis weel selle eest käemeheks, et need ka teda praegust Jumala asemikku rahule ehk ässitamata jätaksiwad,  kui usklik hulk teda tema auus läbi uulitsate kannaksiwad? Meie rei tea, kas küll kedagi on, kes pühaifale selle küsimise peale käemeheks heidaks. Itaalia ajalehed soowiwad lahkeste Kreeka maale õnne tema uute maakondade pärast, mis Kreeklane nüüd Türgiriigi küljest ene.se kätte saab. Sg ksa ja Austria keisrid on hilja Gafieini linnas kvW Alnud. Austrkr" riigis on ilma waidlemata Saksad Slaawi sugu rahwa eest alanemas, nimelt Böömias, Maarjamaal ja Sshleesias. Balkani poolsaarel ei ole suurtel riikidel praegu muud tegemist, kui et rahu jalal aidata hoida, ehk seegi küll kerge ei ole. Türai riiail enesel aga on weel Albaanlastega tegemist kullad Derwish Pashaa walmistab ennast nimelt Albaania päämeeste wasta ja tahab nende käest neidki õigusi ära kiskuda, mis neile 1878 aastal Montenegro sõa ajal Sultani poolt lubati. Wistist saawad suuredriigid omal ajal sõnakest ka Albaanlaste  õiguste eest kostma. Omalt maalt. ' Wiliandis. Imekspanemise wäärt. Et nüüd praegu  märgukirja  suure tusa ja paha meelega arutawad, see ei ole mitte imekspanemise wäärt. Aga imekspanemise wäärt on see, et õp. J. Hurt ühes awalikus kirjas, mis ta Peeterburgi Saksakeele ajalehes, „St. Petersburger Zeitung", ka awaldanpd ja mis sealt igasse meie maa Saksa ajalehesse edasi on läinud, seda meie saadikute tööd kaalu peale püab panna, üteldes: see EeSti saadikute märgukiri olla, kui teda kusagil sisse olla antud, paljalt „ üksikute seltside ehk üksikute inimeste  poolest wälja tulnud." J. Hurt lisab juure „Seltside paljus saab niisama wähe kui mina kõik üheksa punkti selles märgukirjas alla kirjutama." Peale selle ütleb õp. J., Hurt, „Zeitung für Stadt und Landiga", et nimetatud märgukirjas küll „mõned tõe ja tõsise tarwituse ebemed olla" sellepärast tähele sündida panna. on Mnuüd õp. Hurt tarwilisel kombel ka kõikide Eesti saadikute wasta awalikult ülesse astunud ja nende toimetust, mis nad kui Lerwe EeStirahwa soowi ette tõiwad, nagu üheks pettuse tööks tunnistanud. Meie süda walutab liialt sees, kui et meie seie weel midagr praegu Aure kinniseismiseft väägK „Nowaja kirja, kus ta ära seletab, kuidas selle kinnipanemisega lugu olnud. See kinnipanemine olla nimelt seeläbi korda läinud, et kaebduses, mis Sakala peale tõstetud, olla öeldud, et ta kirikuid ja kohtuid alt õeneks õenistada  ja wihawaenu talupoegade ja mõisnikule wahel sünnitada, mille tunnistuseks ka tükid Sakalast ümber olla tõlgitud. Need tükid olla aga üksikud, töiste wahelt wälja kistud laused olnud, keda täitsa töise mõtte joones kokku seatud, ja kellest mitmed ka täitsa waleste ümber olla tõlgitud olnud. Sell kombel olla sell korral wõimalik olnud, Sakalat seisma panna, mis aga nüüd enam mitte korda ei minna, ehk küll seda ka nüüd mõned mehed weel pidada katsuma. Ka Tallinna Saksakeele ajaleht jutustab sellest kirjast ja ütleb, etfteküll mitte soowitaw ei olla, kui Sakalat seisma pannakse (wiinamarjad  rippusiwad liig kõrgel, sellepärast tunnistab neid nüüd „ Rcvalsche Zeitung" hapuks), waid paljalt seda olla soowida, et mõisnikutel korda lähäks toimetada, et Sakala :c. õiendamise kirju oma „ässitamise kirjade" kohta sunnitud oleks wasta wõtma n. n. e., et „ mitte wale ei walitseks ja heakord ja õigus jalgade alla ei saaksiwad tallatud." Naer tuleb tõeste peale, kui seda toredat sonakõlinat loeme. Millas on „ Sakala" õiendust  tagasi lükanud? Ja eks trükiseaduses juba seda ära ei ole määratud, et iga kirja peale, millega mõne tööd ehk asja laidetakse, õiendust wasta peatakse wõtma? Mis iseäralisi seadusi oleks meile siis weel tarwis? Kahju, et mõned meie maa Saksakeele ajalehed niisamcllt  enam ei tea, mis nad teemad ehk päriwad! /õ— räägiwad nüüd kõik Saksakeele ajalehed õlge palju. Nimelt katsuwad kõik ajalehed seda ette arutada, nagu oleksiwad need saadikud Eesti seltsidele seeläbi suure hoobi annud ja neid wäga kardetawcHs Mnud, et ühe? poliitika märgukirja riigiwalitsusele Me antuimad. Üksi Tallinna Saksakeele  ajaleht „ Beobckchter" arutab seda asja töist wiisi ja annab oma'VMt!lWlbadele walusaSte selles tükis pihta. Tema kirjutab: „ Rääkimata sellest, et põllumeeste  seltsid põllupidamise kohta puutuwaid asju läbi wõiwad rääkida, siis on ka tuttaw histovrialik juhtumine,  et kuS ühe rahwa seas poliitika elu liikuma hakkab, ilma et temal seda elu kusagil wõimalik oleks awaldada, tema ikka warjupaike üles otsib, kust ta ennast edasi wõib elatada ja oma olemisest tunnistust anda." Tallinna „Beobachter" tuletab nimelt weel „St. Peterburger Zeitung'ile" meele, kuidas see ajaleht ise selle üle kaebdust tõStiS, et Riia laulupeul Saksa lauluseltsit mitte poliitika asju ei ole läbirääkimise alla wõtnud. Nõnda mõedawad Saksakeele ajalehed arwalt kahe mõeduga, kui Eesti ja Saksa asju arutawad. WiliandL maakonnM. Wastus ia õiendus. Karksi MRUMälikseja hr. O. Winkler on peale, mis 23. sees Karksi MWWMjest rääkis, wastuse saatnud, mis siin terwelt äratrükime, aga kuhu õienduseks ka kohe oma wastuse juure lisame. Saadetud kiri on nõnda: „ Sakala on oma X° 23 sees 5. Juunist s. a. tõendada "püüdnud, kui kahjulik sega-rent mõisatalude pidajatele ehk sulaste kohtadeks sisseseatud mõisamaa taludele on, ja kuidas need mõisahärra poolt maharöhutüd  SKle tarwis on Ksrksi wälja walitsetud, seal juures aga ütelda unuStawd, et Kiini talu 22 taalert 6 krossi suur on, mis läbi iga lugeja ise järele wõiks rehkendada, kui palju Kiini talu rentnik taaldri pealt renti maksab. Leidku see rehnung siin paika. Kiini talu rentnik maksab siis Sakalast üleSwõetud  wäga kõrge hindade järele 186 rubla ehk 8 rbl. 50 kop. taaldri pealt. Siin pool lasewad aga walla talude päris ostjad oma maade eest 12 künni 15 rubla taaldri pealt renti maksta. Et nüüd seesama  Kiini talu rentnik ühe nõnda nimetatud metSmaatuki  töisele edasi rentinud on, siis tahan ma siin ühe Sakala moodu rehnungi üles panna. Waku-raamatu järele on fee nimetatud metsmaatükk  ühtekokku 40 wakamaad 1 taaler 76 krossi suur. Selle maa eest peab tema Mtnik Kiini talu pWUMe maksma M. 1 wakamaa rükid lõikama, Sakala hind 3 3 wakamaad suiwilja kokkupanema „ „ 6 2 „ ristheina „ „ „ 7 3 „ maaheina „ „ „ 6 1 „ kartohwlid üles wõtma „ „ 7 2 hobuse päewa tegema „ „ 2 sularaha maksma 25 Summa: 56 ja pealegi weel pool Kiini talu posti ja kiriku teed tegema ja parandama, see on ümber 29 rubla taaldri pealt maksma ja jäeb Kiini talu rentnikule enesele 20 taaldri 20 krossi pealt kõiges 130 rubla ehk 6 rubla 50 kop. taaldri pealt maksta, mis juures 1 rubla taaldri pealt ehitamise materiali ostmiseks, mille eest mõisa tasumist ei anna, weel üle jäeb. Mul on aga wõimalik tõeks teha, et mõned töised niisuguste mõisamaa kohtade rentnikud poole oma rendiKhast sulasM edasi rentinud ja selle eest kõik täie, mõisale 'rendisumma endale. sMe wasA endale jäewa parema —lest et süda põllu enesele uueste peale tehtud metsmaatükid ära annawad ainult kirikukümneS ja jaamamaks tasuda ja 1 rubla taaldri pealt talu hoonete parandamiseks tarwis olema palkide ostmiseks järele jäeb. Kes on nüüd talupoegade allarõhuja? Kas mõisahärra ehk talude ja iõuukad mHisqplqa- Selle küsimise üle otsust anda jätan ma Sakala lugejate hooleks. Et eesseisaw wabanduS nii hilja ilmub, seda