Postimees As 101 Tartus, «^septembril KolWasti»M«esteine aastakülk. Z nällakis rväkia 2 r. K 0 k. Kolmaskiimuestcine aastakäik. robson . t Str^hm, Naftal / Lang. Jõhwis: K as - Maaberg. (Endine Parun Postimees.) Kas ja kudas wõime meie endid rõugetõbe eest kaitseda.*) Hsl indel on kõikide õpetatud arstide juu- res, et palju haigusi olemas on, mis ühe inimese küljest teise külge halkamad, et need kunstlikul! terwete inimeste juures wõiwad selleläbi sünnitatud saada, et haige inimese merest, kus haiguse seeme sees on, natukene  terme inimese meresse pandud saab. Need haigused saamad batsilluste läbi sünnitatud, kes wäga ruttu siginewad ja kui ka -väiksel armul kord inimese kehasse, meresse saanud, marsti kogu meresse endid laiali laotamad ja inimese terwise wigastawad.  Abirõugete panemise wastased ütlewad  nüüd, et rõugepanemise juures rõuge seemnega ühes ka niisugused haiguste sünnitajad  kaunis hõlpsasti, kui rõugepanemine mitte ettewaatlikult küllalt ei sünni, ühe päält teise pääle wõiwad edasi istutatud saada sa inimene, kellele rõuged on pandud, ühes nendega ka haiguse idu oma sisse saada, mis teda wiimaks hauda wiib. Iseäranis scawad nemad tiisikust ja kurjatõbe  hirmutnseks niisuguste etteotsa, kellede kihwt, kui kord inimesteihusse saanud, enampea sugugi ci wõi ärasurmatud saada. Edasi lltlewad nemad, ei too abirõugete panemine sugugi nin suurt marju päris rõugete wastu, kui seda arwatalsc, sest ka neid, kellele abirõuged pandud ou, jääb küllalt meel rõugetöbesse ja sureb ka ära. Et nüüd abirõuged nii mähe kasu toomad, nende läbi aga nii kurjad haigused laiali wõiwad laotatud saada, kas siis ei ole parem abirõugete  panemist koguni maha jätta? Wäga rasked süüd, mis siin abirõugete pääle tõstetakse. On aga lugu tõesti nõnda?  Õige on, mis nad tiisikuse ja kurjatõbe,  nende inimese soo kahe suurema waenlasc  kohta ütlcwad, kelle esimese ohwriks umbes iga seitsmes sureja langeb, et nad merest meresse, ühe küljest teise külge hakata  wõiwad, aga õige ei ole mitte, et need 6) Waaw hakatus ds 75 sees. haigused abirõugete panemise läbi laiali wõiwad laotatud saada, kus ju mitte ühe inimese merd teise' wcresse ei sa pandud, waid rõuge seemet wõi lima wõi mäda, kuidas seda kusgil Pool nimetatakse. Üks Inglis tohter on lõpmata hulga katsele läbi näidanud, et tuuagi  haigusededasi  ei saa istuta tudjlui rõuged ainult rõuge seemnega pandud saamad ja kunagi ei tohi rõugemüda nii wütta, et sääl juures  ka wcrd wälja tuleb. Tema arwamise järele tuleb ehi ühe -miljoni Pandud rõugete  sea? ükskord misugtmc kurja haiguse ülekqndmine ette. Oma õpetuse õiguse näitamiseks on ta enesele ja mitmele lapsele  just kurjatõbistc rõugetest wõetud seemnega abirõugeid pannud ja on täiesti terweks jäänud, niihästi tema kui ka kõik teised, kelle juures need katsed saiwad tehtud. Tähele oli pandud, et need, kes ükskord pärisrõugcid oliwad Põdenud, cdespidi enam pea sugugi nende eest hirmul olla ei pruukinud.  Kui alles rõugeid panema hakati, arwati sedasama ka abirõugetcst, et kellele .need kord pandud on, see selle läbi surmani päris rõugete eest julge on ja oldi wäga kaua selle eksilise mõtte juures, aga nüüd on otsusele jõutud, ct pandud abirõuged umbes 5—6 aaStad inimest warjawad, siis aga nende warjamise wvim märksa wähemitte  rõugetöbesse ei jää, waid ct ka u«ed, kellele abirõugeid mitte Pandud ei ole, ammugi  kõik rõugete kätte ei lange, kui nad ka õige tihti rõugehaigetega- kokku puutuabirõugete  wasta. On ju tuttaw, et mitmed  inimesed ühele wõi teisele haigusele kangemad on wastu Panema, kui teised, öeldakse, nad olewat „köwa ihuga," kust see tuleb, ei ole igakord wõimalik ärasele, tada, kui ka öelda wõib, et täie jõuu sees olew termis igale hädale enam wastu jõuab panna kui hädine olek. Neid õnneliku, kes enesest aga ütelda wõiwad, et neil seda ehk teist haigust tarwis karta ei ole, on mähe ja ei wõi seda keegi ette ära teada, et tema üks neistsinastest on, Abirõugete smõju näitamiseks on kõige mõnusam statistika, kelle wastu keegi waidlemine  ei aita. Statistika teel on kindlaks tehtud, et kuna enne üle õv°/° kõikidest haigeks  jääjatest suriwad, nüüd ainult 15—A>°/o selle tõbe läbi oma elu kaotawad. Waatame  sääl kõrwas aga, kui palju enne haigeks  jäiwad ja kui wäheseks nüüd nende hulk on jäänud, siis alles Mistab abirõugete kasti meile selgesti silma. Kuna enne suuremal jaol inimestel rõuge armid küljes oliwad, on nüüd neid weel wähe näha, M ole tarwisgisendist asja seletuseks tarwitada, Pihkwa kubermaUUs on praegugi weel äbirõugcpanemine  Katul korral ja suuremal hulgal säält pärit olewatel harjukatel on rõuge armid näo pääl näha, (Järg tuleb.) Elajate taltsutamisest. (Järg) Nagu nägime, taltsutas inimene esiotsa,  kui ta weel wõimetu oli, wäikjeid  elajaid, keda ta hõlpsasti toita wõis ja kes temale ka igale poole järele käia wõisiwad. Suured elajad aga tarwitawad täiejikumat toitu ja et nad ka ju metsloomadena  karjakaupa koos elawad, siis Peawad  nad tihti oma asukohta ja sööd maad wahetama.Etnülld inimene weel mitte elajatele toidust ei wõin-ud toiMtada, waid seda elajatelt  omale Päris, siis pidi ta püüdma, elajatega ühest paigast teise tõtata ja sellest  sigines karjapidajate ehk nomadi rahwaste  seisukord, mille pääle suur jagu inimesi  tänini weel seisma on jäänud. Jndianlased Amerikas on küll ka sarnasele  seisukorrale liginenud, ei ole aga seda kätte saanud. Punane mees otsib bi- soni karjade elukohad lllcsse, käib nendega ühest kohast teise, aga ei püüa mitte nende  piima pruukida ega nende jõudu oma teenijaks teha, üksi nende liha tarwitab ta ning tema ainus amet on jaht. Lõuna- Asias ja Afrikas, rohkesti rohtukandwates .kohtades, püüdis inimene metselajate karjasid  oma ligidale asuma harjutada ning sääl sigines elajate kaswatnmine sarnasel wiisil, nagu wanad Egiptuse mälestuste pildid  näitawad. Juba hakati sääl ka elajate Minagi tarwitama, kliid kerge ei olnud endistel Asia inimestel küll mitte, seda tublit toidust tundma saada. Metsweis on nii wihane loom, et inimesed teda küll "naljalt lüpsma ei julgenud hakata. Esimesed lüpsilooniad  on wististi kitsed olnud ja ka nende piim on ehk juhtunus? wiisil pruugitawaks  saanud/ Lõuna-maades nähtakse, et naesterahwad wäikesi karjaloomi oma piimaga toidawad, siis mõis küll ka lugu ümber pöörtult nii olla, et lapsed, nõnda ütelda mängutujul, elajate piima häadust tundma saiwad. Tunti aga juba kitsepiima tulu, siis püüti muidugi ka weise karjadest sarnasel kombel kasu saada. Mustas ilmajaos, Afrikas, on karjakaswatamist  ka ju wara tuntud, aga säälsed weisetõuud on teised, wäikesed ja küürakad, keda mustad mehed kergesti taltsutada wõisiwad ja praegu on Kesk-Afrika suguarude  suurem warandus seda tõugu weisekarjades,  keda sääl tihti arutumal hulgal leitakse. Kindlates asupaikades on aga mustad mähe asumas, nende juures ei leita kaugeltgi seda südidust ja tublidust, mis põhiSte kolijate tundeniärk on. Nendel ei olnud aga ka sugugi sarnaste takistuste ja raskustega  «võidelda, kui põhistel rahwastel, kelle waimuandeitH> ja omadusi nende karedam  käekäik kaswatanud ja karastanud on. Politika ringwaatus. Austria politikameestcle teeb praegu Böömi maa asi jälle pääwalu, Sääl on elanikud oma rahwusc järele kahes suures Jutunurk. Imelikud juhtumised. J. H. Wahtrik. (Järg.) „Hää küll," ütlesin ma, „olgu sinu tahtmine. Ma olen nõuus, kui kirjas, mis sa mulle tõid, mitte asju ei ole, mis mind teisiti tegema sumnwad." „Tänan sind, Holli, tänan sind. Minu kirjas ei leia sa midagi, mis sinu nõuu ümber wõiks lükata, Wannu Jumala nimel, et sa mu pojale isaks oled ja teda nõnda kaswatad, nagu ma oma kirjas soowin!" „Ma wannun," wastasin ma pühalikult.  h,Tänan sind weel kord! Ära unusta oma wannet: pea meeles, et ma weel siin käest aru nõudma wõin tulla. Ehk ma küll suren ja kõikidest unustatud saan, siisgi ma elan. Surma ei ole olemasgi, Holli; ainult muutus on olemas ja ma usun kindlasti, et see muutus tuntud põhjustel määratud aja pääle kinnitatud wõib olla ~ Ta ei lõpetanud: kange köhcõ tuli talle jälle pääle. Küi ta pisut aega hinganud oli, tõusis ta ülesse. „Nüüd pean ma minema," ütles ta; kasti tõin ma su kätte, testament, mille järele laps su kätte antakse, leitakse mu paberite seas. Pea oma lubamist, Holli! Ma tean, et sa auus inimene oled, aga ära unusta, et ma hauast sinu juurde ilmun,  kui sa mind petad/' Ma ei wastanud midagi.. Mu pää käis ümber. Ta astus peegli ette, waaias senna sisse sa ütles-: „Warsti saab see nägu ussidele roaks. Imelik, mõtelda, mõne tunni pärast laman ma maas, külm, liikumata. . , Tee käidud, mäng mängitud! Oh Holli! Õigust ütelda,  ei maksaks maailmas eladagi. Elu on aga ainult siis hää, kui armastatakse; aga sa minu poeg Leo minust õmtelikuin on. Hääd elu, mu sõber!" Ta hakkas mu ümbert kinni, süütele? mind õige tugemast! otsa pääle ja pööris ukse poole. „Knnle Winsci," hüüdsin ma tema järele,  „!ui sa ennast nii haige tunned olewat, siis luba, et ma tohtri järele lähen." „Ei ole tarwis," wastas ta ruttu. „Luba mulle, et sa mitte tohtert ei kursu. Ma suren täna, suren nagu ära kihwtiratnd  rott ja tahan üksi surra." „Ära aga lollr juttu," trööstisin mn teda. ..Kiist sa siis tead, et sa just täna sured?" „Jumalaga!" ütles ta tõsiselt ja sammus  uksest wäija. Ata jäin mõttesse! „Wäga imelik, maga  imelik! Oli ta purjus ehk? —" Wiimaks uinusin ma magama, sain aga jällegi äratatud. Minu woodi ees seisis minu ja Winsei tcendsr John. „Mis sul on? Su nägu on ju kahwatanud  nagu lubi; ega sa wiirastust ei näinud?" „Ma nägin Praegu surnut/' „Mis sa räägib?" „Ma läksin Praegu Winsei herrad ülesse äratama; aga ta ci ärka ega saagi ärkama/' 11, Aastad lähewad mööda, Winsei äkiline surm tegi palju kihinat ülikooli pääl, aga et kõik tema haigust teadsiwad,  siis andis tohter ilma wastupanemata  loomuliku surma tunnistuse; ei olnud lõhki lcikamist ega järele uurimist enam tarwis. Minu käest midagi ei küsitud ja mina ka muud kellegilc ei ütelnud, kui et ta enne surma minu juures käis, Ma töötasin nüüd suure hoolega, sest eksami aeg oli käes. Mitte ainult terwed päewad hommikust õhtuni, waid ka terwed ööd istusin  ma raamatute taga, Wiimaks oli ometi eksam tehtud ja ma hingasin" keDmalt.  Ma olin nüüd professor, Mõni päew pärast eksami sain ma Winsei asjaajajate Jafri ja Jordani käest kir;a, milles nad teatasiwad, et ma oma sõbra voega igatahes kätte saada wõida, „Siis on mu sõber selles asjas ometi rõtt rääkinud, et tal Poeg on," mõtlesin ma, „Jah, siis ei aita muud, kui pean lapse oma juurde wõtma, see karikas ei lähe minust mitte mööda," Nüüd tuli mulle korraga kiri meelde, mis ma Winsei käest teatud ööl sain ja eksami muredel laua sahtlise unustanud olin, ilma et ma teda lugenudgi oleksin. Ma otsisin ta lllesse ja lugesin ta hoolega läbi. Temas oli seesama soow, mis ta mulle suusönalgi awaldanud ja pääle selle mõned eeskirjad, kuda ma tema poega Leo'd pidin- kaswatama.  Asjade hulgas, mis poiss õppima pidi, oliwad iseäranis Greeka ja keeled nimetatud, ka kõrgem matematika ehk ruumi ja suuruste arwamise teadus oli wäga soowitud. Kirja lõpul seisis? „Kui poiss enne 25 aastast wanadust sureb,  mis ma küll ei usu, siis tee sina ise kast lahti ja talita tema asemel. Ei taha sa seda aga mitte, siis häwita kõik ära, mis sa säält seest leiad ja ära räägi sellest kellegile sõna," Kümne päewa pärast oli ka pisukene Leo kes pääle kutsari ameti ennast lastega ümberkäia  kiitis oskawat, sest et temal enesel 16 nooremat õde ja «enda olla, keda ta kõiki ükshaawal hoidma pidanud. Ma muretsesin  ka enesele kaswatus-teaduslisi raamatuid ja õppisin nendest, mis tarwis oli. Lihtsamaid  ja tormilisemaid õpetusi lugesin ma ka Jobile, nõnda oli teendri nimi, ette ja see Pani ka kõik hoolega tähele, Naesterahwast  ei wõtnud ma selle pärast lapse juurde, et need lapsi ikka enamasti wallatumaks  õpetawad. Leo oli wäga ilus poiss? silmad oliwad temal hallid, suured ja targad, otsaesine