Saarlane Esmaspiiew 14. Juulil m. aastakäik. mnkfab. Saaremaal aaStas .... t rl>. Sv kp. Saaremaal pooles aastas l „ „ Postiga saadetud aaStas. S ~ - pooles aastad . . . . 1 .. SS Tuleb igal esmnspäewal wälja. Kurcsaares, taubauulits. Nr. ><l. Jaani kihelkonda, Saaremaal. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab A kop. -H.- WZ UllMiuk politili» «jalclit m»«- j« linn» rahinnlc. Isamaalt. „Meie rahwa isevalitsusest" all oli Saarlase nr. nr. 24, 25. secS Maasi iv alla mööda läinud aja segaste asjade kohta käredaminc  ja pitkemine kõneldatud, kud selle walla scctminc  seda ära korredada jõuab. Kõik, mis saal kirjas oli, jääb niisamma, aga meie aimame oma kohuseks senna,veel midagi õiendamiseks juurde lisada.  See kirjutaja, kellest sääl kõueldati ct ta korratuina asja toimetuse läbi ivallalc palju kabja tegi, saatis ka mõned kiiduwäürilised toimetused korda, nõnda km; Tema jnhil sai kogukonna kohtumaja  suurendatud, mis enne iisua kõlbmata oli; kohtu znajasse sai tema mure läbi priitahtlikuoc ennete korjamisega wäga iluS Keisri pilt ostetud, mis pääle küinine rnpla makSina tuli. Tema aStuS ka rayiva elu korra parandamiseks wälja ja mus rahwa soowid ja tahtmiied Riiga scnatori  ManaSseiui kätte, kui see Liimi kubermangude asju rewidecrimas oli. Tema hoole ja toimetuse läbi oli 1883. aastal lehe kuu 18. päcival Keisri M. Aleksandri kroonimise mälestuseks suur ja tore rahwa pidu; praeguSgi on meel M. kogukonna  kohtu maja eeS pääle seitsme süllasc warre otsas (~.1. 111. 1883." sisse leigatud) lipp liikumas,  mille juures kroonu pühadel wecl riigi lipp nles laab kõmatud, mis kõik selle kirjutaja tegewust meelde tuletab. Pääle selle nwklis ta meel muul iviisil Eesti rahwiiõlikkudesl asjadest osa, luges Eesti ajalehti ja püüdis Eesti cdenduse  waimu ka rahwa sekka laiale laotada, nii et temast ivõime ka lunniSiust saada: igaühel on oma hea pool, aga ka halb pool. See kirjutaja oli oma päris ameti poolest sepp, ja nüüd jaani kuuS oli tal see õnnetus et ta sepa-pada ära põleS, milles rohkesti ta oma töö riistu,-aga ka wõeraStc omadust, mis senna raotada oli toodud tule roaks sai; kahju on paale 200 rnpla. Maasi walla praeguse oleku kohta on meil nii palju nimetada, et kirjutaja kes wiimasel ajal ametis oli ja kes, kuida Saarlase 25. numbris kõuncldatud sai, on omale 100. rubla juurde wecl 50 rupla palka nõudnud, aga seda põlle wolikogu poolest mitte sellepärast lubada tarwis olnud, et üks teine süült walla mees, keZ ennast ka Wmckeelcga arwab korda saamad, meel '.vähe- ma palgaga ameti oma pääle wõttis, knd siia aegsed kirjutajad saimad. Nii palju kui meie praeguse aja mallakirjntaja  ameti raskusi tunneme, peame tunnistama, et Maasi walla kirjutaja oma hobusele kaerte raha mailast saab, aga ise ilma palgata peab malda orjama. Meie soowime ka selle sngnwennalc selle suure walla asja talituses wäsimnta ja tüdimata tahtmist  ja jõudu, et ta ameti pidamine meie rähmale  kasuks ja auuks saaks olema. Karja kihelkonnas Luulupää walla kirjutaja  teinud kewade oma walla kahele mehele nii puudulikud vassid et Tallinna politsei meeste üle kahtlane olnud ja saatnud mehed mahl all Kurcsaare. Kirjutaja maksnud meestele ö kop. pääle söögi raha ja pakkunud wecl 15 rub. kahju tasumist, aga mehed ci olla meel sellega lepinud; asi on kohtu alla läinud. Poidelt. Jaani kuu 13./ IL. öösel murdnud rojascd näpud Saare wallaS Saare külas waese lese uaesc tuulinge ukse lukust lahti ja wiinud säält 3 wakka rukki jahu ära. Naene toonud selle wilja magatsinist ja nüüd olla ta oma wäikcste  lastega warga kurja töö läbi üsna hädas. Sääl sammas kihelkonnas tulnud Maasi malla talunikule Muhu Tamse wallast sulane, kes peremehe käest kirikuse minnes uue ülikonna riideid palunud. Sulane ci ole aga meel täna päewani tagasi tulnud, ehk küll juba mõni kuu sest ajast möödas on; jällegi uut moodi „kelmistük." Tartust. Keiserlik KõrgusSuurwürst Wladimir Aleksandrowitsch on Tartus olles enne lõuna sööki Manteuffeli majas ülikooli, linna ja mõisnikude saadikuid waStu mõttes järgmised wäga tähele panemise wäärt sõnad kõnelenud: „Ehk mina küll Keiserliku käsu pääle Balti mere randa sõjaliseks otstarbeks läbi waatan, ei ole see mind mitte keelanud tähele panna ja ära tunda, et kohaliste haritud inimeste seas kahtlased  arwamised leida on Baltimaa jäädama ühenduse  kohta kalli Wene isamaaga. Mina wõin teile seletada, et kõik need käsud meie Jsewalitseja ja Keisri põimimata tahtmisest tulewad ja kindlalt  ning wcmkumata Teite kitsamaSti Wene perekonnaga  ühendamiseks saamad edespidi tarmitud saama; selles see on mulle hästi teada näeb Keiserlik Majesteet selle maa kosumise tõsist  aluSpanti Teie waStu muutmata ja täit usaldust  hoides, mis Keisri juures tema isa mälestuse läbi kindel on. Keisri Majesteet ootab Teilt, kes Teie igapidi Jututuba. H l fct G. Rainmnd': järele, slsürg.) llls isane tcezÄer oli tal maja. seks mõtles ts kohe Mardi vääle, kes talle ikka sõnakuulelik ja truu oli- ?a oli ka !'aga malmis mineina ivõerale Maale. Paula ütles talle, et ta oma haiguse järele mrmitud olla, ühte soojemasse maa kohta reisima, ja ta mõtles uhkusega selle pääle, et teda seks teiste reendrite seast sai wölja walitud.  Psula rüdrnk uid: õõd abiks mvtma, et kõik Tormilised osjad sisse vakida. Paula enesel läks see terme õhtu kirjutamisega mööda, unda:a kõik oma mebelc eest leida jättis, siis zzaui ta ennast WÜmaicks vvks selle armastud kmukse Ma puhkama. Kui julgesti oli ta tema all oma laose põlwe aastates rmhkanud, kui õuuekiknlt oma aruiastust DZeWavcs l Ja kui need õnne vildid oma ilu jo hiilgusega tema maimu silma eest mõõda heljusiwab, ja kuidas nende vaistus äkitselt  kadus ja tema südames pimeks läks, seda tundes majus ja kokku, sest ta oli nüüd üksi, sinu  üksi maailmas l sees tõusis korraga kauge  igatsus üles minna senna kambri, õis ta tüdruk  võlwel elanud; ta tahtis «ende ruurnidega Jumalaga j aita, kuS ta unistanud, lootnud ja armastanud oli. Km ta sisse aSZuS. vaissis ert kuu salzus Krgktest akendest sissi ja silzebte seisis tema hinge ees see õhtu. kus ta õnneliku pruudina selle samma akna kõrwaS istunud oli. See oli seesamina maikuc kamber, seesamina mahe walgiistmv kuupaistus. see oli ka seesamina nacne, kes selge tacma poole üles maalis, aga oh, ta süda oli hoopis teiseks läinud ja ta silmad ei waatnud mitte selle hiilgusega wälja, maid nad olimad nutust üsna tuhmiks läinud. Ja ta läks edasi nende tubadest, kus Marie elanud ja ta meele tuli see lahkumise silma pilk, kus Marie talle ütlcnud oli: „hoia omale oma mehe usaldust, siis on sul kõik." Ta nutis ühe tundmata õnne parast, lest ml ei olnud ju ilmaSgi Aleksandri usaldust olnud. Ka oma isa kambri astus tema; paksud eesriided olimad siin akende ees kokku tõmbatud ja kuu walgus ci paistnud sisse; siin oli kõik pime, maikne ja surnud, naguPmlls enese südames. Ta läks selle moodi juurde, mille pZA ta oma va miimasi korda näinud siin oli ka see koht. kus ta õnn purustatud sai Aleksandri  hirmsate 'õnade läbi, mis kui wälgu löögid  tema südamesse tuugistmad. Ta langes sim põlweli maha ja neitis oma wäsinnd pead pehme tekki sissi. ,TH, mviksin mina ka sinu juures puhkada l Ma ci ole sind mine kurmastanud."  nutis ta. „ma olen sind armastanud ühe lapseliku südamega ja oleksin hea meelega oma elu annud, oma ilusa rõõmsa elu kui 'eega sinu oma oleksin päästa mõinud. Ja sina tead seda. mis mnllc süüks arivatakse; sa nmd mind kiili minu sugmvss, iüaamaö hädas, kinda ma ükn maha jäätud ja kadunud olen. Oh palu oma lapse eest, et Jumal meile armuline oleks ja üht malguse kiirt selle pimeduse sisse saadaks, et Aleksander mind jälle usuks ja tema armastus jälle tagasi pööraks ja mind üles tõstaks sellest otsata ahastusest." Ja see oli, nagu oleks ta rahu leidnud, ta tõusis üles tugewam ja julgem, ta tahtis seda läbikatsumise aega wälja kannatada ja mitte järele anda. Ta läks tasa Aleksandri kambri, cticmaatlikult,  nagu kardaks ta teda enesele wastu tillemat.  Ta ei waatnud siin mitte ümber, ta tundis  ennast nõdremaks minewat, siin, kus Aleksander  üksikult ja õnnetumalt elas, nagu ta isegi ehk meel enam. Ta pani kirja ta kirjutuslaua vääle ja tahtsi minna, aga ta jalg mudis; oh lahkumine, lahkumine, kuidas oled sa nii raske ' Ta maalis ometegi kaksipidi ümber, nõtkutaS peaga  ja teretas, nagu oleksimad tundwad südamed saäl ligi, siis mõlis ta ennast kokku ja rutas wälja. All, Paula toas, olimad küünlad üsua lühikeseks  põlcnu.d ja lapsehoidja masinud GuStawi kätki kõrwaära uinunud- Paula, mitme suguste tundmustega täidetud, astus akna juurde. „Ütsi," sõnas ta, üksi uiaailmas ja iee maailm au uühsuur ja elu aeg pitkSüül liigutas laps eunaii kätkis ja ta nõrk hääl, oli kui nõia kep. mis touna mälu sistc ära wajunud südsmc «M>: lõi, nõuda ei ema armastuse hallikas koreaga lalni läks ja tugematzti üles leos. Ta astus kätki juurde ja heitis ennak poja Ülo, et see kohkudes ema tormilise musvmMi.se all üles ärkas