pärast sel korral läbirääkimata jätma. Üht lauset tahame aga MMtztG oma tugejate ette paana. .GeSti PoStlmeeS" kirjutab: .Kui .Wirulase" ja .Walguse" toimetajad jahawad .Vene uSku heita, sest et nad seda uSku oma südamele .parema tunnewad olema, sttS ei wSI .Tallinna Gsher" .neid selles aSja» mitte takistada ega keelata. SelleS on .neil eneStel täieline WtuS nõnda teha.kuda nende süda neid .sunnib. Keegi ei wSt neid selle pärast halwemakS pidada. " KuS ja mtlla oleme meie .Virulase" ja .Valguse" toimetajaid, nende südame .sundmuseS" iialgi.takistada" ehk .keelata" püüdnud? Meie ei pea neid mehi jo koguni  mitte meie maakiriku nii kalliks ehteks ja nii tähtsaks sammaks, et meie nende jäämist wäga soowikfime, ehk nende lahkumist wäga taga kardaksime I Just teisiti. Meie oleme neile nõuu armud, oma .südame sündmuse" ja oma südametunnistuse  järel käia, kui neil seda .sündmust" ja seda .wanameelist" riistapuud on. Üksi selle waSla oleme meie kirjutanud, et nemad rahwast petta püüawad. et nemad meie maakirikust lahkunud inimestele ilmalikku kasu ette w ale tarvad, mida iialgi loota el ole, nagu nemad seda Pllliflwere-Aabala .kohtutelemise" aSjaS tegiwad. MikS .EeSti PoStimeeS" omaS .waStuseS" aSjadeft räägih,  millest meie kirjutanud ei ole ega iialgi kirjutada et taha N Seesugustest teistest ja kolmandematest asjadest kubiseb GeSti PoStimehe .waõtuS". Lugejad arwaku ise, mis sellest pidada on!*) Meile kirjutakse Harjumaalt: Meie soow iksime Teie lehes ,EeSti Postimehega' paar ssna rääkida. Õigem olekS küll otse Tartu kirjutada, aga ehk juhtub seal laug alla langema, ja rohi mida maha kallatakse, ei saada haigele abt. _ , , Meie teadeS on Dr. Hermann Ewang. Luth. usutunnistuse  kiriku liige, ja ei wõi tema! Lulheruse tegewuS, selle kiriku põhjanduse juureS, mitte tundmata olla. Siiski tunnistab Dr. Hermann õige alatumal toonil seda tegewust  .E. P/ Nr. 32 seeõ, üheks üsna kergeks asjaks. Siin ei näita Dr. Martin Luther Dr. Hermanni kõrwaS muud olema, kui üks weike tähenduseta Luther. Meie ei tea, kuS ülikoolis herra Hermann oma Doctori kübara teeninud on; meie teada Lihulas ülikooli ei ole, muidu wöiksime selle peale möteda. Wwa sõnaga ja sige uhkelt küsib Dr. Hermann .Tall. Göb.' toimetaja käest: ,KaS saate aru?' -- Za, auuS herra Doetor. mitte üksi „T. S/ waid ka mitu sada teist inimest saamad sest aru, mis maimu laps, kui ülitark Dr. Hermann on. Meie omaS rumaluses lootsime .EeSti Postimehest' enam aSja, kui nüüd näeme; selles waaas lootuses oleme eksinud. See oli siis wist üsna tühine waew, mida Dr. Martin Luther Biibli peastm eS kloostri ahelatest, ümberkirjutamises jaH wäljalautamiseS nägi ja et tema malmis oli, selle töö juureS igal silmapilgul  tuleriida peale aStuma? Dr. Hermann olekS seda nüüd ühe palja sormeliigutamisega  toime saatnud? Dr. Hermanni teadmise zärel ei näi Lutherusel muud tegemist olnud olema, kuid laSkiS hobused ette panna ja sõitis kord m ele jahutamiseks Wormsi linna. Seal ootafiwad sadade kaupa suuri isandaid, Keiser, WürStid, Grafid, Kardinalid ja Piiskopid, alandlikult kiibaraid  näpu wahel pidades, mis otsust Dr. Martinus Luther neile saaks lubama? Ei, auuStatud herra Hermann Asi oli hoopis letsitt. ja Teie ei tohi selle mehe nime mitte nii alatumal musil suhu wõtta l Seal oliwad elu ja surm nähtumalt silma ee». Kõige nende herradele julges fee üks ainuS mees ette aStuda ja oma uSku Jumala uimel tunnistada, kui tema ka teadis, et see nende meelt-waSta oli. 3a selle eest anastab ja tänab teda kõik Ewangeliumi kiriku kogudus,  ja peab teda kõik maailm tänama, ja tema nime peaks ka Dr. Hermann suurema auuStamisega nimetama! MiS oleks meil olnud, kui Dr. Hermann seal olekS pidanud ette aStuma? Kui kindla, ja julge südamega  mees Dr. Hermann on, seda näitas tema, kui ta paari Sakalase ja Eestlase mahe! wtngerdaS, ei tohtinud kummagile poole täielt hoida, et mitte kepiga pähe ei saak». Ehk olekS mahest ka kukrule kuidagi kahju teinud? Minge selle kiidetud ,rahwa kasu nõudmisega', kuhu tahate. See on sel kirjul aeal kõrwaline asi! Kui ,Tall. Ssb.' meie kirja üles wotab, ,a Dr. Hermann teda selle eest sõimata soowib, sellest ei ole suuremat  lugu, see on meil juba nii luttaw, nagu silk ja leib; see on Sakalaste ja nende lehtede põhjuSlaul. 3ga lugeja teab. kui palju fee wäärt on. ja »US see tähendab. .Tall. Sõb.' lugemisest ära tõrjumine tähendab Eesti keeli sõnadega selgest seda: Irge lugege -Tall. Sõbra . seal tulewad meie patud ilmfikS. See wõib rahwale küll kasuks olla, meile aga, keS meie rahwamehe nime tahame teenida, meile teeb see wäga palju kahjul' Teiseks arwab ,Eesti Postimees', et see meile häbt Wtrulane" waletab Kabala asjade kohta omas witmases npM«s"uu«Ste, Selle Ae kirWW- tulMSl »«dM, teeks, kui meie lausa tõele tunnistust anname ja ütleme, et haridus ja õpetus wõeralt maalt, suuremalt osalt Saksamaalt  meile ja kõige meie suure Wenertigile on tulnud. See tundmuõ ei teuta meid mitte, waid näitab üht tõsist ja mehist meelt, ilma walSkuseta. Hariduse wot kultura seeme on iga rahwa sees. kandku tema miõ nime taheS, olgu tema Sakslane, Eestlane woi Wenelane. Aga see seeme peab wäljaSpoolt äratatud saama. Keegi magaja ei ole seste läbi teutatud, kui ÜkS teine tema külge tõukab ja ütleb: .Tõuse üles, waata päike paistab!" Üks seesugune ärataja olt Dr. Martin Luther, keS ütles: .RtstträhwaS, tõuse üleS, armupäike paistab!" Selle läbi on tema täieSte ka meie usu-isa nime ära teeninud, kui tema mitte Eestimaal ilmale sündinud  ei olnud, waid Saksamaal. Ma on ükS rahwaS teist äratanud ja on teise juhatajaks  saanud, aga sellest hoolimata, jääb iga rahwale tema enese waim omaduseks, ja Eestlane jääb Eestlaseks, kui ka ükS teine rahwas tema ärataja ja juhataja oli. Eks oleks imelik kuulda, kui üks kooliõppija mitu aastat on koolmeistri käest õpetust saanud ja kui temal kõik teadus käeS on, siis korraga seda salgades ütleb: .Sinu käest el ole mina ühtigi õppinud, mis ma tean ja mõistan, see on kõik minu enese peast tulnud." Meil oleks weel palju arutamist selles ajas, aga kirt wenib liiga pilkaks. Nenda kut küsime: Kust on meie laulu ja muusika seltsid, laulud, noodid ja mänguriistad tulnud ja sündinud ? Seda katsugu lugeja ise järel uurida. Meie teada on neid wähe Pihtivast wst .Wopskist" tulnud.  PiigtStab aga keegi mägise filmad kinni ja ütleb: Mina el tea ega näe, ega taha näha", seda ei wöi keegi aidata." Mitu Eestlast". Näult ei tunne meie kedagi sellest Wana-EestlaSte ringkonnast, kust meile wiimasel aeal nii sagedast kirjast saadetakse, aga nende tasaste, mõistliku mõtete pärast ei wõi ega taha meie nende kirjale ruumi keelata, nii wähe meil seda, meie kitsa jõu pärast, nüüd weel ka on. Selles kirjas tuleb iseäranis seda tähele panna, mis kirjasaatjad .Eesti Postimehe" toimetajale, tema kirja pärast Lutheruse kohta, ütlewad. See on Eesti rahwa parema poegade mõte, keda .Eesti Postimehe" tõrelemine pahandanud on. Meie küsime nüüd ka: .Kas saate aru?" - Kutda näitab, saab Lutheruse eesolew mälestuse-pääw meie keskiS komtStamtsekS ja ülestõusmiseks mitmele! .Tall. Ssb." toim. Omalt maalt. Tallinnast. Letkusekuu 30. pääwal saiwad selleS aeast 250 aastat täis, kuS Tallinna esimene trükimaja asutatud sai. Sel pääwal, aastal 1633 saiCristo ph Reussner  Raekohtu poolest Gymnafiumi trükkisaks nimetatud ja sellest aeast saadik on see maia, ühest käest teise minnes, wahet pidamata tegew olnud ja on sedawiisi meie kodumaa hariduse eest palju tööd teinud. See on Liudsor s' i pärijate trükimaja, mis weerand tuhat aaStat ära elanud on. Iseäralist suuremat pidu ei ole selle pääwa mälestuseks peetud. .... -mi Aleksandrikooli as »uS kmutawad .Wirulane"  ja .Walgus", et Pastor Hurti kaebtus kõrgemas paikas tagasi lükatud olla. Teiselt poolelt tulewad aga ustatawad sõnumid, et see asi koguni mitte weel ette wõetud  ja seletatud ei ole, ja et wiimast otsust ka weel nii pea oodata ei wöi. .Wirulase" ja .Walguse" sõnumid olla nende lehtede ,tõe armastajates" toimetustes tehtud. Nii palju on selge, et see koosolek, mida uus eestseisus Leikufekuu 30. pääwakS kokku kutsus, kõrgemalt poolelt ära keelatud sai. Niisamati on ära keelatud, mingisugust koosolekut pidada, künni tühjad asjad kohaliste ülemate poolest seletatud saawad. .Eesti Postimees" ja .Wirulane" wiSkawad üksteisele Aleksandrikooli aõjuS waStasttkku kõikuwat meelt ette. Meie arwame, et siin .EeSti Postimees" üksi ksikuS, kuna.Wirulane" hakatusest  saadik tulipunane Sakalane oli. .EeSti PoStimees" ei leia selleS aSjas paremat nõuu, kui meid .Wirulasega" ühte roodu seada, ja kirjutab nimelt: .Hull on, et mina ühte puhku üheS ja sessamas as.jaS  .Tallinna Sõbra". .Kündja". ja .Wi.rulast"  waStu pean seiSma. WiimaseS numbris" sõimab ka .Tall. Sõber" jälle, mina olla .kõikuw", sest et ma 'ei ühegi partei poole et hoia. Mingu siis lärw Eich.horni  juurde ja pidagu nõuud kokku, kuda nad niisugusest  nende arude järele .kaldumast", (?) .köikuwast" me.hest  lahti saawad. Mina ist tean aga, mis ma tahan, .ja kui Zärw jq Eichhorn sest aru ei saa. fiiS ei wõi .mina sinna midagi parata." Kõige pealt tohime meie paluda, et .EeSti Postimees seesugust wvrreldamtst maha jätab. Tema teab wäga heaõte, et meil .Wirulasega" ega tema toimetajaga ühesuguseid püüdmist ei ole, et meie omalt poolelt stiS ka selle mehega .nõuud kokku pidada" ei wõi ega taha. Meie ei ole iialgi .EeSti PoSsimeest" selle pärast .köikuwakS" nimelanuh, weel Mem .ssiMnud", et tema .WgipaMpM ei hola", waid seda oleme meie leidnud, et tema ühest parteist teiie läheb, mis Eesti keeli kõikumiseks nimetatud saab. Meie teame wäga heaste, et wäljaSvool ehk üle kõige parteide ka üks seisupaik on, kuS kindlast seista ja asju tähele panna wõib. See on Aleksandrikooli tüli kohta ja kõige teiste tülide kohta, üleüldine Eesti, laiemas tähenduses üleüldine kodumaa ehk Balti seisupaik.  Seal oleme meie hakatusest saadik seisnud ja oleme kõiki .parteist" lämmatada püüdnud, nii heaste Noor- Eestlaste kui Sakalaste parteid, sest mõlemad ei tee muud ühtigi, kui kisuwad meie ühist kodumaad lõhki ja wiskawad killud ühe kolmandema söögiks. Mis .Eesti Postimees" oma praeguse juhatuse all tahab, sellest saame meie omalt poolt wäga heaste aru, aga seda ei wõi meie heaks kiita ja sellest püüdmisest ei wõi meie osa wötta. .Eesti Postimees"  tahab Noor-Eestlafl ja Sakalast ühendada, üheks parteiks, kodumaa sugude ja seisuste üleüldise lepituse  ja sõbrustuse wasta. Seda ei taha meie mitte, waid meie tahame kõikide ühendust, ühise kodumaa ja ühise kiriku alleshoidmiseks ja kosutamiseks. Ja .Eesti Postimees" eksib raskest, kui tema oma nõuu korda minema  arwab. Noor-Eestlaste ja Sakalaste lepitus ei saa iialgi muud tähendama, kui Noor-Eestlaste heitmist Sakalaste  alla. Need .wägimehed" ei saa iialgi kedagi oma kõrwaS sallima, waid saawad kõiki oma alla rusuda püüdma, olgu see .kedagi" ehk .midagi" muidu nii rahwuslik  kui iganes wõib ja tahab. Sakalased peawad maha rõhutud saama; lepitus nendega on wõimata. Kas Dr. Hermann sellest aru ei saa? Igast Eesti asutusest  peawad Sakalased oma walewaimuga wälzawisatud saama; kõik Sakalaste asutused peawad Eestlastest lahutatud  saama, et oma enese pahas õhkus läkastawad. Siis wast tuleb meie kodumaale rahu, lahke meel ja puhas, kristlik, Ewangeli õpetuse ja kiriku peale tuetatud edendus ja haridus. Sõda Sakalastele! Sõda kõige walele ja kõige walewendadele! See ou meie lipukiri. Kes selles meiega üheS nõuus on, sellele, aga ka üksi sellele anname meie ühenduseks kätt. Sellega ühes tahame meie kõige meie ühise kodumaa kasuks tööd teha, kõige meie suure isamaa, kõige Wene riigi auukS l Weike-Maarjast. Saksakeeli .Tallinna Zeitungi" sõnumite järel on Weike-Maarja kiriku mõis, öösel, Leikusekuu  29. ja 30. pääwa wahel, maha põlenud. Waewalt  on kiriku raamatud ja kirikuõpetaja, herra Pastor Fankhäneli hõbe asjad wälja saadud Muud asjad on enamist kõik sisse jäänud. Kuida tuli lahti peaSnud, see ou teadmata. Narwast kirjutakse meile: , Leikusekuu 10. pääwal sai Krähnholmi wabriku töömees Karel WaSsa, oma enese liigjulguse läbi õnnetumat surma. Raudtee silla juures üle roopate minnes, kus mashin parajast wagonisi taha korjas, ei tahtnud tema oodata, künni rong oleks ara läinud, waid puges wagonite alt läbi. Sel silmapilgul põrkas mashin wasta rongi, õnnetu mees jäi rataste alla ja sai surnuks piigistatud. Leikusekuu 21. pääwal saiwad  Narwlased julgemeelist uudist näha. Narwa kodanik R. Seestrandt köndis rauast walmistatud kingadega wee pinnal, »Pimeda wärawa" kohal, üle Narwa jõe. Mõlemil  poolel kaldal oli rahwast tuhandete kaupa pealt waa« tamas. Õöfe! 25. ja 20. Leikusekuu pääwa wahel, ou Krähnholmi surnuaidas, endise wabriku juhataja ja wolimehe  Ernst Kolbe surnukabel lahti murtud, kolm puusärki  mis seeS oliwad, ära lõhutud ja läbi soritud. Kas rööwimise himu wõi mõni wiha ja kiuSte nurjatumaid kurjategijaid kihutanud, see on teadmata. Süüdlasi ei oie weel kätte saadud." —lm Tartust. Põllutöö ja käsitöö näitus sai Leikusekuu 29. pääwal lõpetatud. Esimese sõnumi järel oli weike! põllu peremeeste osawõtmine wähesem kui oodati, kahewiimasel  pääwal aga õige elaw, nimelt Pühapääwal, ilusa ilmaga. Vaatajaid on ülepea umbes 6000 olnud ja raha on umbeS 1600 rubla sisse tulnud. Pihkwast oli palju wõeraid ja need on ka palju tõugloomi ostnud. Tartu näitus nihkub ikka rohkem oma ülema eesmärgi ligemale, saab Liiwimaa ja naabri kubermangude tõuglooma laadaks. Juba enne on ka Keiserlik Kõrgus Suurwürst Nikolai Nikolajewitsh omale Tartu näituselt tõughobuseid osta lasknud. Kõiki auuhindafi siin üles pauna ei ole meil ruumi, sellepärast nimetame ükst auuhinna saajaid weikepõllu  peremeeste keskist. Tööhobuste eest saiwad: Hõbe medalje: Jüri Kurrik Kawilde wallast. 20 rubla: Karl Russak, Elliftwere wallast; Jaan Dorogoff, Marama wallast. 15 rubla: Jaan Mälla, Saadjärwe wallast; Reiu Zimmermann, Wana-Põltsamq wallast; AdoGläser, Marama wallust; Tõnis Dorogoff, Marama wallast; Gustaw Jürgeni  ha l, Kudina wallast; P. Rebane, Jaak Ritfon. 10 rubla: F- Matz, kaupmees Pühajärwelt;  Johan R os e n b latt, Jaak Til k. 5 rubla: JMn Uü tt f epK, Mkwere wallast- HanS Kuuõ