Tallinna Sõber M 35. Teine aastakäik. Tallinnas, A— «eikuscknn päawal !M. Ulenldue aealrhl Eestirahmale maal ja likuades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: 1 rubla, pool-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 1 rubla 40 kop., pool-aastas 80 kop Kuulutused maksamad iga rea ehk selle aseme pealt 5 Kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: LindsorsU päriate trnkimajas. H^etcrburgis: J. G. Seelandt, o»kuepc:ras M 54. — Hartus: W. Zujk. -peruus: K. Kudewiila. Maiiweres: L. Wattty. haides: K. Seidelöerg. Kapsalus: H. K. KoMerg. Kurcsaares: Hh. Lange. Amblas: K. Kr. Itaudkepp. Maal: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass .itccu.) Reaister: Keisri kroonimise pääw. Saksastamine ja „talu-haridus". Omalt maalt. Tallinnast: Ammune andmine. Uus Politseimeister. Sisfekntsutud sõeanuhed.  Põllnmeestekougressid.  Merjamaalt: Tulekahju. Weike-Maarja kihelkonnast: Aiawargusest. Tartust: Tulekahju. Kuuramaalt: Kahjud pikse läbi. Peterburgist: Keisri Majestät ärareistnd.  A. A. Suurwnrst Aunjärjepärija tagasi tulnud. —K. K. Suurwürst Konstantin Nikolajewitsh ärareisind. Warshawist: Raudtee õnnetus. Rahekahjud. Smolenski Maru (?). Troize-SergijewSkist: Wahwad mungad. Kaukaasiast: Õnnetns. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austria-Ungrnmaalt. Belgia maalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Hispaania maalt. Türgi maalt. Kirja wastused. Kiriku teadused. Tallinnas, 26. Leikusek. p. Täna on 24 aastad, kui Keisri MajeStät Aleksander Nikolajewitsh Weneriigi krooniga kroonitud sai. Selle määleStuse pääwa pühitsemiseks on ka meie linn oma pidu-knne selga pannud; koolid  ja awalikud kojad olid kinni, mitmest majadest  lehwifiwad lipud ja kirikutes iga usu-seisustest  olid rahwas ennast tänujumalateenistusele kogunud ja õhtu olid kõik kohad mitmesuguste tuledega walgustud. Saksastamine ja „talu-haridus. 111. Kirikute ja üleüldiste koolide eest on seisused mõeduwad muret pidanud, ja on seda muret pidanud,  enne kui nüüdsed tagapärijad sündinud oliwad, enne kui koolist üleültse päriti, ja, kus need nende wasta paniwad, kelle heaks neid asutati. Eestikeele harimise ja edenduse eest on meie saksasngulised kaaskodanikud hoolt kannud, kuida „ Eesti Postimees" ise ka tunnistab. Missugune eeömärk hoolekandjatel kihutajaks oli, kas rahwa ja „rahwuse" edendus, ehk „grammatika ja aisthetika" edendus, se on üks asi, mille järel meil õigus pärida ei ole. Südametundmine  on Jumala asi; lepime meie sellega,  et tööd ja tegusi ja nende kaunist wilja tunneme ja wötame sellest wiljast tänuliku südamega  osa. Meie ei leia koguni mitte, et meie saksasngulised kaaskodanikud, meie maa rseisused", selle wasta pannud oleksiwad, mis Eestirahwa Vaimuharimiseks ja rahulise koduelu  edendamiseks ja kenastamiseks tõeste ja igalt auusalt poolelt tulusaks peetud sai. Mõtleb aga ,Eesti Postimees" siin jälle Aleksandrikooli  peale ja pärib sellele settel teel „ seisuste" poolest toetust - selge sõnaga: Awalikust maakassast  raha, siis palume rahulise ja lahke südamega  seda tähele panna, mida meie ülemal kirjutasime. Siin ütleme weel: Suur hulk auusaid ja isamaa auu ja ilu ette waimustud isamaa poegi on selle üle kartlikud, mis sellest asutusest selle mitmekesiste asutajate käte all sigib; saab selles koolis Eestirahwa rahwusele kindlus ehitud, wõi haud kaewatud. Asi saaks ehk teiseks minema, kui pahandused wäljapühilud  et selge ja puhta pinna peal üleüldine  usaldus sigida, juurduda ja kosuda wõiks. Õiged, auusad ja mõistlikud alleshoidjad ei soowi koguni mitte tulusad edendust takistada, waid soowiwad seda alles hoida, mis parema  inimese hingele armas ja parema inimese südamel püha on. Selle partei poolest ei ole Eestirahwa rahwusel midagi karta, ega ole mõistlikul rahwuslikul edendusel ja kenastusel midagi karta. Eks se tähendus ela juba kui liikumata ja kõikumata omadus selle partei nime sees? 2) „ Eesti Postimees" kirjutab edasi: /Saksalased  näewad selgeste. et meie rahwalik töö pnende iseäralist Saksa olemist ega rahwust mitte edendada ei püüa, waid esimeses reas pterwe maa ja tema rahwa eest muretseb, kes pkui wa enela ps liig kaua pimedas urgas seisanud,  kummardanud ja kannatanud. Nõnda on mõista, et rahwalik töö meie Saksa „kaaskodanikude wäge ja tähendust, mis enne töö algust terwelt nende käes seisis, ppääw pääwalt wähendab ja abraks teeb. Kui„das  wõiksiwad need Sakslased, kes Saksa õletuust  meie maal kui walitsewad olemist ülemal hoida, kuidas nad wõiksiwad rrahwa tahtmise poole heita, rahwaga ennast pühendada, rahwa sobrad olla? Kuhu jäi nüüd meie lahke ,Baltlane", kes hiljuti weel ,Eesti Postimehe" neli numred oma juhtkirjaga täitis ja toitis, kes sõbrnstust ja ühendust nõudis? Selge sõnaga tnnnistakfe  täna, et rahwalikud tööd Saksa kaaskodanikud  e wäge ja tähendust wähendaksiwad ja abraks teeksiwad, päritakse aga siiski nendesamade  kaaskodanikude poolt sellesamale rahwalikule  tööle inetust. ?Eesti Postimees" pärib meie Saksa kaaskodanikude käest, et nemad ise seda ussi ella käega toidaksiwad ja kosutaksiwad, kes nende wäe ja nende tähtsuse, nende wuse" kulges närib. Se pärimine näitab rohkem  kui lapseline olema. Iseenesele hauku kaemata,  et teised, et wastascd lahkemini elada wõiksiwad ja p tähendusele" saaksiwad, se on rohkem, kui üks inimene teise käest pärida ehk teise poolt oodata tohib. Õnneks ei ole kõik se kõne aga muud midagi, kui eksitus, kui ülemääraline  „antagonismus", uus ? Eesti Postimehe"  enese sees elab. Eksitus sigib aga siin jälle sellest, et kaks tähendust rahwas ja seisus ühel kombel segatud saamad, kuida meie seda ühest lehest ootanud ei oleks, mis tõe ja teaduse põhja peale rajatud on ja seal seista tahab. Mitte sellest aeast saadik ei wähene  ppääw pääwalt" meie saksasuguliste kaaskodanikude  ehk selge sõnaga meie maa mõisnikude  wägi, kui töö algas, waid meie maa ülem ja endine ainus seisus, se on meie maa mõisnikud andsiwad sel aeal suuremad  jägu omast wõimusest teades käest ära, kui talurahwas priiks lastud, kui talurahwas üleüllse  üheks seisuseks tõstetud sai. Meie ütleme:  kui talurahwas priiks lastud sai, mitte kui Eestirahwas priiks lastud sai, sest rahwusel ei olnud selle suure politika-teuga midagi tegemist, kuida meie juba enne siin pai- kas seletanud oleme. Tõuseb talurahwas nüüd oma auusa töö ja oma kasina, kokkuhoidliku elu läbi omas jõuus, ja tõuseb se seisus omas hariduses,  kuida se wiimiste aegade fees nii rõõmsast  tõusnud on. siis tõuseb se seisus looduslikul  kombel, otse kui looduse wäe! omas tähtsuses,  ilma et ühegi teise seisuse tähtsust mingil kombel mahendada tarwis oleks. Ühe suse" poolest wõib aga üksi teise seisusele abi ja tugi oodata, mitte aga ,rahwalilule tööle" selles tähenduses. kuida need sõnad sEesti Postimehe" juhtkirjas tarwitud saawad. Seisusel ei ole rahwusele midagi anda ega tohi midadi anda olla, muidu saawad need tähendused  segatud, kuida need pärispõlwe aeal rohkem  ehk wähem segatud oliwad ja koguni Eestirahwa  kahjuks segatud oliwad. Kui Eesti Postimees" tunnistab ja kinnitab, et Eestirahwa  rahwalik töö meie maa Saksarahwa rahwusele  midagi edendust ei nõuuaks, siis lahkub se leht settega koguni oma .Baltlase" seisupaiga pealt ja asub selle „rahwuslikn ülbuse" seisupaiga  peale, millest hiljuti weel suure põlgdusega  lahkus. Kui sesama aealeht aga selle körwas ka oma eue-e „rahwalikule tööle" sealtpoolt  tuetust pärib, siis lahkub tema õigest auutundmisest.  Teenistus teenistuse wasta, se on ainus kaup, mida üks rahwas kes iseennast auustab, teisele pakkuda wõib; se on ainus pind, mitte peal ~kaaskodanikud" auusal kombel üksteise körwas elada ja üksteisega isamaa üleüldiseks  kasuks tööd teha wõiwad. Üksi se pind kannab ja kosutab ~Baltlast". Edasi kirjutab pEesti Postimees": „Paraku peame kartma, et „seisuste suurem hulk ajaloost wahe õpetust on ja meelgi arwab, et meil kolm Baltia xkubeamangu on, kus ainult Saksa meel ja /Saksa keel peab peremeheks jääma ja tema pMeie talupojad", ehk Eestlased ja Lätlased. Kolm kubermangu on meil ülema sisseseadmise järel küll, aga kaks aipunst  maad ja rahwast, Eesti maad ja rahwast, maad ja rahwast. Saksa maad ja rahõ,wast  ei ole meil aga siin Eesti ja Läti ehk pühe sõnaga Baltia maal mitte. Neid otsigu pSaksa keisririigi piiretes, wäljamaal". Kui selle peal, millest eesseiswad kõne-jägu wäljakirjutame, mitte suure tähtedega „Eesti Postimees"" ei seisaks, siis peaksime arwama,  et ..Rishki Westnik", „GoloS" ehk üks teine sesugune Baltimaa waenlane meie silma ees oleks, mida kogemata Gestikeeli trükiti. Iga maa ja rahwa seaduslik elukord on nenda, kuida se aealou-käigust sigis ja riikide ja rahwaste wastaStikudes kauplemistes ja lepitustes kinnitub  sai. Et selles wiimine lepitus ja selle