Tallinna Sõber AK 17. WtieS aastakäik. Tallinnas, ZS. Zmi-kuu Mwal IW. Uleiilinit aealeht Eestirahwale maal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas L!ndsorS'i pllriate trllkimajaS: ,astas 2 rnbla, 40 kop. pool-aaStas l rubla 40 kop. «oju eht postiga saadetud: g rabla pool-aaSla» 1 rubla 70 kop. Kmttulused mallsawab iga rea ey« selle aseme peatt s llsp. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: Liudsor»'i päriate trükimajas. WeterSurgis: J. S. Seelandt, vsMspesa» b 4. Uartus: W. KM. - Aakweres: L. Wattly. ?aides -A. SeidelSerg. Kapsalus: H. KoTSerg. Lihulas: A. ZZ»ttner'i poodis. Mljandis: H. J. Karow't raamatupood. Kuuresaares: M. Lauge.—Maak- kuida iseäranis kuulutalse. Wastaja redaktor! W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad ksiwad Balliski (Baltischport La^rlkcaiö-Iloprr..) R-ttlÄtev' Kuttlaort «hk Saaremaa asjust. Omalt maalt'. Tallinnast Althernse mälestuse - „Wirulak"  segased mstted ja ivabandamlsed. ..Olemita" Ühenduse püüdmised - Raudtee asjust. Aun- Mt WaslaliSte sSnumid Krimmist. RakwrrelO Sutrmvabrik. Simvna kihelkonnast: Jubeli püha Tartust: «. Körb«c j-. - Tulekahju ja õnnetu surm. Senator Tartus. Peterdurgist - LihanMe teretamine. Suurmltrst Konstantin Nikolajewitsh. Mitmesugust. —. Warshawist: Tülid suurkoolis. Tsherepowezist' Priitahtlikud kannatajad. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Rootst.Norramaalt. Scrbiastll. Bulgaariast. Ameerikast. Jutu leht Üks Jumalakohus. Kirja wastuled. Kiriku teadused. Kuresaare ehk Saaremaa asjust. iv. Ühte tükki et wõi kõik talukohad ka krunditamise läbi pandud saada, tuida meie juba ülemal tähendasime, muidu pea ksiwad mõned kohad ainult põldu saama ja peakflwad sellest muist heinamaaks, muist karjamaaks jätma. Teised peakstwad paljast heinamaad, kolmandemad paljast karjamaad  saama, peakstwad täitsa uut põldu ja uut heinamaad tegema. Sedawiisi saaks endiste põlwede töö raisatud, ja nüüdse põlwele saaks uue põllu tegemise ja uue heinamaa  rookimise läbi rohkem tööd peale pandud, kui seda tmwiS läheb ja kui see pslw ka tööd teha jõuab ja waewa ja kulu kanda suudab. Ja peale selle peaks maa ja pinna loodusele wägiwalda tehtud saama. Maa, mis rohkem põlluks kõlbab, peaks heinamaaks jäätud, maa miS rohkem heinamaaks kõlbab, peaks suure killuga ja suure waemaga kiitmaks lastud ja üleS küntud saama, ja õiget põldu ei saakS sellest stiSkt. Tahaks aga keegi koguni tga kohale triipuS wõi wööti» maid läbi kõige koguduse krundi tõmmata,  muda et need möödid põllust karjamaast ja heinamaast  läbi jookseksimad. fiiS saakS krunditamise plaan mast õiete ära rikutud. Siis wõiksiwad krundid sigida, mis nagu paljad põiklemad teed mälja näitaksiwad, mis lahkeks põllutööks ja maa harimiseks ehk meel wähem kõlwulised olekfiwad. kui nüüdsed peenrad. Iga koha üksikud jäud, põllud heinamaad ja karjamaad on harimiseks, korrastamiseks  ja tümitamiseks seda hõlpsamad, mida koomal nemad  iseeneses, mida lühemad ja laiemad nemad on. KaS nemad selle juurest just üksteise külgeS on, selle peale on wähem waadata. Aga tga üksiku jäu peale peab takistamata  tee lahti olema. Iga maatüki peale peab nii lai, kupitsakega ehk riStikiwidega märkitud tee jäätud saama, et karjaga läbi peased, ilma et loomad tee kitsuse pärast üksteist kaewawad, ja ilma et tee karjast üleliiga läbi sõtkutud  saab. Selleks kulub, sedamööda kuida rohkem ehk wähnn kohlast oma loomi üht teed kaudu ajawad, ja kuida maapind kswem eh? pehmem on, kuu S künni kümme sülda tee laiust. üksikute talukohtade kõrwalised heinamaale ja karjamaale  jäud wõiwad kaS kahelpool seda karjateed olla, >hk karjatee wõib ka mööda jaatatama koguduse maa piire käia. Põldufi kõrwaliSteS ehk erajägudes anda, ei ole iialgi hea, sest et see sõnniku «vedamised ja wilja «vedamised  liiga kaugeks teeb, mis läbi mõlemift palju pillatud ja töö aeal palju aega «viidetud saab. Üleüldse on selle peale waadata, et põllud mitte üleliiga pilkad ei ole. KuS seda on, seal peawad juba mõned talukohad külast wälja töStetud ja kaugemate põldude peale ehk parem, põldude ääre ehitatud saama. Kõige lõbusam ja lahkem töötegemine  ja majapidamine on ikka seal, kus talukoha õue ja hooned põllu ja karjamaa «vahel seisawad. Et «väljaehitatud  kohtasi, kui «võimalik, ka seismajääwaid kohtafi seesuguse  korra peale saata, selleks on «vahest ka hea, kui meie ülemal tähendatud põhjusmõte tormale jäätud, ja n?S ehk teine kord «viletsamad põllujõud karjamaaks jäätud, sündsad karjamaa tükid selle waSta põlluks tehtud saamad. Ikka on aga seesuguse ümberwahetnfega ettemaatlik olla, et mitte ilma asjata estmanemate töö raisatud ja meie põlwele ilma aSjata tühja tööd figitatud ei saa. Kõige rohkem tuleb aga tähele panna, et maapinna loodusele mitte ühegi tuju pärast wägkwalda ei tehta. Tööga, «vae«vaga,  hoolsusega ja rahaga wõib inimene kütt enamist igast maapinnast seda teha, miS tema tahab, aga ikka peab ette «vaadatama, kaS järgmised kasud ka tööd ja kulu ära tasumad.  Talukohtade wäljaehitamistega, küladest kaugemate põldude,  ehk ka koguni sündsate, tänine tühja maade peale, ei tohi krunditamise juures mitte ihnitsetud saada. Talukohtade  «väljaehitamine teeb küll mõisnikudele palju kulu ja teeb «väljaehitatud kohtade peremeestele palju tüli, tööd ja waema, mida mõisnik neile mitte täitsa tasuda ei «või. Aga omal aeal on kulud kantud, on tööd ja waewad ja tülid tehtud, kantud ja unustatud, ja kohad on lahkele edenduse teele juhitud ja nihutatud. Seda suurt kasu ei wõi pärast ka ühegi rahaga üles kaaluda. Kui sagedast on seda suure maa talukohtade krunditamise juures nähtud, et nende kohtade peremehed, mis «väljaehitamiseks plaanitatud  oliwad, mõisaherrat ja maamõetjat silmameega palufimad,  nende kohta paigale jätta. WaSta meelt sai nendele  järel antud; selle koha ja teiste kohtade lahke rajanduse  kulu peale sai küsttaw kol t teiste «vahele kiilutud, aga kõik plaan oli rikutud, ja pärast läkfiwad ka peremehe enese silmad lahti. Tema nägi, kui lahke elu temal esimese  krunditamise plaani järel olnud oleks, kui kitsik elu temal aga nüüd, teiste wahel oli. Aga nüüd oli aeg möödas. Nüüd ei olnud enam parata; uues te kulu kanda, uueste kõiki malda nihutada, kuS ehk ka juba mõned kohad  peremeestele päriseks müüdud oliwad, see ei olnud enam wõimalik. Suurel maal ou sedawiifi mitme «valla krunditamise juures palju wigadufi tehtud. Meie soowikflme,  et Saaremaa selle eest hoitud saaks; selle pärast tähendame  fiin kõige rõhuga selle tähtsa asja peale. Väljaehitatud kohtade peremeestel on esiteks küll ikka raskem asi, aga nende kohad on ka pärast ikka kõige paremad.  Neid seatakse maade peale, kus teiste hooned, aiad ja muud kindlad ehitused tüliks ees ei ole; neid wõib siis ka ikka kõige paremini peremehe käepäralisekS' korraldada. Juba enne oleme meie selle peale tähendanud, et krunditatud  kohtad «vähema karjamaaga läbi saamad, kui külad. Karjamaade palju paikasi, mis uue kohtade asutamiseks  kõlwulised ou. KuS seda on, seal tuleb seda tähele  panna, senna tuleb kohe krunditamise juures kohtasi asutada, kaS endiste kohtade põldude ja heinamaade laiendamiseks,  kus kohad aegade käitus lohutud ja weikemaks tehtud saimad, kui täielise talu perekonna ülespidamiseks kulub, ehk ka koguni uusi kohtasi, kasivama rahwahulga elupaigaks. Saamad karjamaad seal, kus neid ülearu on, perede peale ära jagatud, siis jääb mõni kolbuslik tilk maad nagu jäävamalt «vangi. Üks koht üksi ei wõi oinast karjamaast niipalju ära anda, kui ühe koha asutamiseks kulub, kaks ja kolm naabrit ei ühenda ennast kergest selseks.  Krunditamise aeal on see aga kerge teha, ja sedawiifi  leiawad rohkem perekondast oma kodumaal kindlat elupaika ja elutarmitnst. Ka heinamaale sees leitakse sagedast maid, mis uue kohtade asutamiseks sündsamad ou, kui heinamaaks. Ja meel ühe asja peale peame meie tähendama, mida talukohtade krunditamise ja uue korraldamise juures wäga tähele panna tuleb, see on takiStaw piir mõisamaa ja talumaa wahel, nendanimetatud punane kriips. See et wõi mõistliku krunditamise juures enamist mitte nihutamata jääda. Seda tuleb enamist igal poolel, seaduslikku  wäljawahetamise läbi uueste seada, muidu saamad mitmed kohad wõera raja nurkade ja käänude taha ja «vahele  rõhutud, kuS lahke elu ja edenema põllutöö peale mõteldagi  ei ole. Ja weel rohkem. Meie anname koguni nõuu, mitmes paikas, kus seda tarwis läheb, punasest kriipsust hoolimata, talukohtadele maid kätte jägada, mis teinepool punast kriipsu, mõisamaa sees on, kus talukohad neid paremini tarwitada wõiwad, kui mõisad. Kaardi peal ja kruntraamatutes  wõiwad seesugused maad esiteks küll weel kui mõisamaa märgitud ja tähendatud saada, aga maa pruukimises ei ole sellepärast maja wahet teha. Seadus ei keela mitte, et ühe koha maast muist mõisamaa, muist talumaa nime all seisab, ja seadus ei keela ka mitte, et taluperemees omale mõisamaad päriseks ostab ja oma kohaga  ühendab. Meie arwame üleüldse, et punase kriipsu eluaeg juba otsas on, ehk et see pea otsa jõuab. Punast kriipsu wõts omal aeal tarwis olla, see wõis omal aeal Riigivalitsuse hoolekandmist talurahwa eest tunnistada, aga looduslik ei ole üks piir mitte, mis ühe maa seisuste elupaiga wahele müüri ehitab. Punane kriips on ükS kaheteraga mõek, mis edaspidi walufamast talurahwa liha sisse leikab, kui ehk mitmed arwawad kui seda kunstlikku kriipsu mõisa poolt kinni pidada tahetakse, kui talurahwale teine pool punast kriipsu eluaset anda ei usaldata. Muidugi, kui karta oleks, et „rahwameeste" ja pöörased pärimised täide minna wõikfiwad, et talukohtadele kolmandema  käe läbi hind peale ,määratud" saaks, siis ei wsiks keegi möisnikude poolt oodata, et nemad omast maast rohkem  ühe kardetawa, wägiwaldse wõimuskonna alla annaksiwad,  ku.i, makswad seadused päriwad. Meie loodame aga, et mõisnikud wäga heaste teadwad, et Riigiwalitsus ühe kindla tüürimehe käe all seisab, kes õigust ja omandust kaitseb, mitte segapäiste ,rahwameeste" ja tigedate seltsrahwaslaste  käe all, kes õigust ja omandust oma tuju järel käänata ja lohkuda himuStawad, sellest hoolimata, et üleskeerutatud wihawaenu tuuled just nende seltskondade elukonda kõige pealt löhuwad, kelle eest seesugused mehed ennast wõitlema kiitlewad. Meie loodame ka, et mõisaherrad neid wihawaenu ja kiuste kärasi mitte oma wallarahwa süüks ei arwa, mida meeletumad »rahwamehed" töstawad, et nemad mitte kiustega  kiuste peale wastama ei hakka, kui ehk ka nende waldas mõni nõrgem waim ennast eksitada laskis. Talurahwa  suurem jägu on sellest wihawaenust ja kiustest puhas.  Meie loodame üleüldse, et asjad pea jälle selgiwad, et üks kodumaa, üks elutarwitus ja üks usutunnistus neid pea jälle lahkes sõbrustuses ühele joonele juhiwad, keda pöörased ,rahwamehed" oma kihwtise suguwerega üksteisest lahutada, üksteise wasta wihale ja kiustele ärritada  püüawad. Siis saab ka kaheteraline punane kriips oma wiimast lahutawat mojudust kautama, mis muidu edaspidi talurahwast kitsa piire wahele kokku tuubiks ja lämmataks, nagu mesilasi kitsa linnupuu sisse. Rahulisemat ja paremat aega lootuses oodates, ei peaks siis ka talukohtade krunditamise juures looduse wastasest  punasest kriipsust nii palju kinni peetud saama, et üksikute kohtade krundid selle läbi ilma asjata nurgeliseks ja põikliseks tehtud saawad, mis ühelt poolelt lahket majapidamist  ja maade edenewat harimist tülitab ja takistab, teiselt poolelt mõnda mõisamaa tükki wangi paneb, millest taluperemehe osawa ja hoolsa käe all temale leiba ja mõisaherrale  renti tuleks. Punane kriips ei ole looduslik  asi, waid on kunstlik, on oma hirmutawat mõjukust juba kautanud ja saab seda ikka rohkem kautama, ja saab omal aeal kaduma, nagu iga kunstlik asi, mis jäädawast looduslikust elutarwitusest sünnitatud ei ole.