Tallinna Sõber M 10 UkSteifikümneS aastakäik. Tallinnas, 3. Paastukuu pääwal 1889. Ultüldnt nealeht Eesti rahvale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinna» LiudforsN pärijate trükimajas: aastas 2 rubla, 40 kop.— Pool-oaStaS 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aasta» ......... 3 rubla pool-aaStaS I rubla 70 kop, Kuulutused maksaevad iga rea ehk sesse aseme pealt 5 kop. Tellimised «võetakse wasta: Tallinnas: Ltudsors'l pärijale lriiliimajas. : S. Seelandt, » S 4. —Tartus: Laakmann. Ztakweres: A. Auhs. Aaides: A. SetderSera Kapsasus: H. Kossverg. Lihulas: A. Itüttner'i poodis. Mljaudts: E. A. Aarow'i raamatupood. AarwasW. Aöder. Mõrus: Sraua Melrole. Matkas: W. Nudolst- Knrefaares: Zh. Lange. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStajo redaktor W. F. Eichhor n. Elab Baltiskis, kirjad ZSiwad Baltiski (Baltischport Lu-r-ScmS.llvxrr. Register: Wõcras-ima. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Talllinnafl: Keisri Majrstäti sündimise-pääw.  Kubernõri reisod, Wangikodode ülema reisud. Tmtu suurkoolist. Meie kirikuõp-tajme  aSjnst. Ümberfalwimised Riigas. Spirituse wä jawedn. Natuke selgimist Tulekahju. Js-tapja. Weike hulkuja. Maa otsija. Uos kaebtus kurjategija peale. Pohsteuo, Baltiskist: Hlmad. Rakwertst: Kang- kulm, Õnnetus. Tartust: Margused ja kitiiiiwõetud wargad. „Wauenuiac." Liiwimaa raudtee. Ruast: Laudmirschall j: Linnapea. Raudlec-walitsused. - Läti jiiuskounuft: Tõbed.  Kuuramaa  t: Tuisk. Lubamist: Sadama sõnumid. Pctcrhurgist: Keisrikojast. - Buchara saatekond. Wene l-h--tedefl.  Moskwafl: Wiimone Dekabrist -j. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Jutu-lcht: Waesed-lapsed. Wõeras-ema. Lahtine kiri ema n d 3. H.'le. Inimestel on mõned kujustused, mis waimu peale mõjuwad,  nagu ämbliku puudutamine sõrmede peale. Seesugused  kujustused figitawad waimus salahirmu, jälestust ja jäädawat tuska. Mina kardan. , wõeras-ema" on ka üks seesugune kujustus. Seda sõna räägitakse meie eeS wälja ja kohe tõuseb meie waimu ette hulk walusaid ja waStameeliseid kujustust. Seal on ühel poolel üks waene, ematä lapsuke, keda see wõeras wiletsast katab, sandist  toidab, sõimab, peksab ja üliraske tööga koormab, kes talwistel öödel salamahti ema hauale läheb ja seal kibeda nutuga lumise kalmu alt wastust pärib, miks ema oma last mitte kaasa ei wõknud, miks teda ükfi seia ilma jättis. Seal on teisel poolel see kuri naene, hammasteta, tigedate silmadega sügawates silma-aukudes, terawa lõuaga ja terawa ninaga, mis pea kokku ulakamad, luieste sõrmedega nagu surnu käel ja keS ainult rõõmus on, kui üht uut piina, üht uut teutust wõera-lapsele wälja arwata oskas. Kust on need kujustused meile tulnud? Wõib olla muistejuttudest,  wõib olla luuletustest ja uudis-juttudest, mina seda ei tea; aga tegema elu aranähtustest ei ole need tõeste mitte tulnud, see on kindel. Suurem jägu meist ei tunne ülepea üht wõeraS-emat, ja need, keda meie tunneme,  ei ole raugelt mitte nende kujustuste kohatised, mis meie hinges elawad. Siiski aga ei mõtle meie selle wahe peale, mis meie waimus elawate kujustuste ja silmaga nähtud, südamega ära tuntud wõeras-einade wahel on, ja meie ei wõta waewaks oma kujustust äranähtuste järel õiendada. Wast see kiri, mida Teie, Emand, mõne pääwa eest ühe iseäralise aSja pärast minule saatsite ja milles Teie auusa pahandusega wöeras-emadele õigust pärisite, wast see kiri on mind järelmõtlemisele juhtinud ja nüüd wast olen mina nendest wale-kujuStustest ja sellest tigedast ülekohtust aru saanud, mida seklSkonna armsamate ja kallimate liigete wasta peetakse ja tehakse. Teil on õigus, Emand, üks wõeras-ema on üks kannataja. Tema on üks waewa-kandja, aga üks waewa-kandja, kelle peale keegi ei halasta; üks kannataja, keda iialgi pühade sekka ei mõisteta; üks kurwaStufe-hiiglane,  kelle wõitlemist keegi luuletuses ei auusta. Tema on lese mehele läinud ja aStub omasse uude kodumajasse, kuS tema üht kena, kurba waest-last leiab. Tema südames  tuksuwad lõhketates kallimad tundmused. Kuida tahab tema waese-lapfele armastaja ema olla, kuida kõiki enneaegist  kurwaStust lapsukese südamest ja filmist armastusega wälja saata! Temale ei olnud mitte nagu teistele tema neiupõlwe kaafalaõtele, osaks saanud, esimestel kuudel pärast  pulmi ainult abielu hiilgawat külge näha: rõõmsaid nooriku-reisufi, lõppmata hellatufi, armu-õnne ilma otsata. Tema on abielu rõõmuga üheS ka üht kõige raskemat kohust tundma õppinud, mille pealeZloodus teistele kuude kaupa aega andis ennast ette walmiStada. Tema on korraga  abikaasaks ja emaks saanud. .Aga mis sellest wiga? Noore südame waimuStusega, armastusega lapse wasta ja ema-tallituSte rõõmuga, mis mitte ainult kõige naesterahwa sugu osa et ole, waid ka kõige emaSte loomade osa, wõtab tema oma kõrget kohust wasta. Tema räägib lapsega, mängib lapsega ja ei lase last omaist filmist. Tema kannab  lapse eest hoolt wara ja hilja, wõtab homikul teda armastusega waSta ja uinutab teda õhtal lauluga. Ja laps hakkab selles soojuses pea õitsema, nagu maapind päikese kiirude all. LapS on meelitamast ilust, nagu wahatitake;  tema palged punetawad, tema silmad hiilgawad, tema käcwarred on ümmargused ja kindlad; aga neist filmist  ei hiilga armastus, need käed ei õpi mitte ennast ellaste hoolekandja kaela ümber köitma, ja weike suu peale ei tule naeratust. Wõeras-ema kohkub ja hakkab muresse langema. Tema waimu ette astub mälestus, kuida mees teda esimest korda tema tulewasse elumajasse wiis ja lapse ette pani: ,Waata. Babi, see on Sinu uus mamma; ole hea ja sõnakuulelik laps, siis saab tema Sind wäga armastama." Tema oli ennast lapse poole kummardanud ja teda oma rinna wasta muljunud, üks pisar oli ruuge juuksete peale langenud. Laps oli liikumata seisma jäänud, oli, silmad jalge poole pööratud, kõiki omaga teha lasknud, ilma sõna lausumata. Nagu wilu õhk oli noore emale wasta lehwinud; mees oli seda tähele pannud ja oli lausunud: ,Sina tead, kuida lapsed on; waeneke on weel arg; tema ei ole wõeraid  nägnsi nägema harjunud. Aga tema saab Sind pea armastama, kuida see Sinu kohaline on." See oli temale äramoistaw olnud ja tema oli seda uskunud. Aga nüüd on üks aasta, kaks aastat mööda läinud; nüüd piaks laps juba ,wöera näuga" harjunud olema, piaks ammu aru saanud olema, et tema omal ,uuel mamal"  õige, õige armas on! Ja siiski on laps ikka weel nii wõecas, nii wilu, nii eemal, nagu esimesel pääwal. Wõeras-ema waatab armastusega tema peale, laps lööb silmad maha; wõeras-ema räägib lahkest, laps on nukral meelel wait. Wõeras-ema läheb lapsega wälja; rahwas wahib last takka, kiidab tema kenatust ja on kade selle ema peale, kellel seesugune kallis wara on. Aga, sel inglil on rõõmus lapse-film igaühe wasta, mitte aga wõerasema  wasta, temal on rõõmust lapse-naeru igaühele, mitte aga wöeras-emale. Kena laps on ainult uulitsal, on wõerusel  rõõmus, kodu on tema nukker ja wastane. Iga wöera hellatuse peale waStab tema hõiskamisega ja ülearuliselt,  oma hoolekandja armu-sõnade peale ei ole temas waStaköla, need lähewad mõjuta mööda, nagu olekstwad meresse wisatud. Wõeras-ema küsib oma enese südames, kust see tuleb, ei leia aga wastust. Waene naene! Sina kudud wäsimata  armastuse-kangast oma hoole alla antud lapse südame ümber ja ei tea, et Sinu selja taga tige Penelopeia iSlub, keS öösel jälle üles arutab, mida Sina pääwal kudunud oled! Seal on esimese naese ligemad sugulased, ivaga mälestuse pärast surnu wasta, teewad nemad elawale kurja ülekohut; nii sagedast, kui laps nende juure tuleb, kuuleb tema ennast kahjetsema, oma üle õhkama, nutma. Temale räägitakse tema emast, mitte uuest, sest ega see tema mamma olla, waid manast, kes teda koguni teisiti armastanud oleks, kuida see teda koguni teisiti üles piaks. Tema käest päritakse  järel, mida see wõeras teeb ehk tegemata jätab, kas pealetulija temale mitte paha ei teha. Seal on teenijad,  koolitaja, halp-jõledad sõbrad, kes, osalt meelitamiseks  lapse wasta, osalt wiletsas halastuses, mis ennast kallismeeline ja heasüdamlik olema arwab, kui silmi pööritab  ja kahjetseb, kus ühtigi kahjetseda ei ole, lapsele wara ja hilja üht ja sedasama laulu ette lanlawad. Laps ei kuule ennast teifiti nimetama, kui „waene laps! waeti waene-laps!" Laps õpib, et wale olla, kuj tema wöerasemat  , mamma" nimetab; last õpetatakse sata-kuulamifele, umbusaldusele, salalikule meelele; tema lapselikku otsekohest meelt ja lahket julgust rööwitakse ära ja hajutatakse teda, wõeras-ema lahkete sõnade taga teist mõtteid, wõeras-ema tegude taga waenulifi põhjuseid otfima. Waene kapS, kelle südames kahtlust tema enese äranägemiste wasta äratatud  on ! Ema keelab teda üht õuna wötmast, sest et tema neid juba liiga palju söönud on ja laps piab seda kurjuseks, mis temale süüta rõõmu keelata; laps tahab ühe teise juure minna, ema ei wõi seda lubada, sest õues on paha ilm, laps aga tunneb sellest wõeras-ema kurjust ära, millest temale nii palju ette on räägitud. Ja nüüd tulewad  weel mniSkejuttude-raamatud Zõulukingilusteks, ja need jnlMawad kurjast wöeras-emast, kes Lumiwalgekest kolm kord ära kihwlitanud, ja teistest, kes oma wõeraspoega  tapnud, keetnud ja isale süia annud, ja kui lapsel weel mõne kahjetseja jutu wasta kahtlust oli, stis usub tema nüüd, sest muistejutu-raamat, trükitud, köidetud ja ilusale piltidega, ega see waletada wõi! Nenda õpib laps wihkama ühel aeal, kus armastamine meie kenam eesõigus on. õpib kahtlema ühel põlwel. mille õnn kõikumata usaldus  on. (Lõpp jääb tulema.) Üleüldised sõnumid maailmast. Baltiskis, Küünlakuu 24. Pääwal. Saksamaalt. TähtjaS leht ,Kölnische Zeitung" ou üht wäga auuStawat kirja Weuemaa majapidamise ja rahuarmastawa  polilika üle toonud. Wene Wäljaspidiste asjade  Miuisteriumi leht, ,Journal de St. Petersbourg", on lahkusega selle peale wastanud. Berlini börsil maksetakse  nüüd wäheliste köikumistega järges 218 kuuni 219 marka Wene paberraha 100 rubla eest. kuna wähem kui aasta lagast kord rohkem ei maksetud, kui 162 marka. Sedawiist maksetakse nüüd 100 rubla Wene paberraha eest 56 kuuni 57 marka rohkem, mis kaSwanud usaldust tunnistab, ja peale selle on Wene paberraha hinna kõikumised  Berlini börsil pea koguni ära kadunud. Keiser Wilhelmi kasu peale piab Keiser Wilhelmi, surmapääw, Küünlal. 25. (Paastuk. 9.) pääwal, edaspidi ja jäädawalt kõigest Saksamaa rahwast kui palwepääw pühitsetud saama. Sel pääwal saab kirikutes Jumalateenistus  peetud, kõik awalikud pidud on ära keelatud, wabrikud  piawad tööd seisma jätma ja koolides peetakse kõnest  Keiser Wilhelm I. mälestuseks. Graf Wilhelm Bismark (Niigikanzleri noorem poeg) on Hannoweri Walltsuse-Präsidentiks nimetatud. Ztalia asjad teemad Saksamaal muret. Kardetakse, et kui Crispi tõeste omast ametist lahkub. fiiS ka Italia Kesk-Europa ühendusest  langeb. Inglismaa poolt arutatakse, et Würst Bis. markil nõu olla Hollandimaad ühendatud Saksa Keisririigi külge köita, kui KuuingaS Wilhelm UI. ära sureb. Salgata ei ole muidugi, et see Saksa Keisririigile suurt kasu tooks, sest stis oleks kõik Põhja- ehk Sakfamere  rand Saksamaa käes ja sealisest ranna-rahwast saaks Saksamaa merewägi wäga häid madruseid ja pealikuid. Pealikutele ja meestekondadele, kes wõttlemtstest S a - moa saarel osa wõtsiwad, on palju auutähtefi ja suurt üleüldist kiitust saadetud. Saksamaa suurtükimäele,  luis rehkendatud saab. ostetakse Löune-Zütlandis ja Rootsis palju hobuseid ja maksetakse 850 kunui 1000 krooni hobuse eest. Hobused piawad wähemast 5 jalga 4 tolli kõrged olema. Keiser Wilhelm on palumist Prantsusmaa  Saadiku lõune-lauale waSta töötund.  Sellist palumisest ja wastawstmisest arutatakse, et Prantsusmaa uus Miniõterium lahkemat seisukorda Saksamaaga  soowib. Räägitakse, et Keiser Wilhelm Leikuse kuul Inglismaa Kuningakoja wõerusele minna. Italra Kuningas tulla Keisri wöerusete, kui tema suweks Friedrichskroni schlosfi elama läheb. —'