maid kirjutan söna-sõnalt, nagu käsikirjas oli. I. Öösine külaline. On juhtumisi, mis nii meelde jääwad, et meie neid aastate kaupa pääs kanname ja ialgi unustada ci wöi. Meie mäletame kõik wiimsc põrmuni ja arwame nagu oleks see eila sündinud. Niisugune on ka ! järgmine juhtumine. ! Umbes 20 aasia eest tagasi istusin l mina, Ludwig Horaz Holli, hilja õhtu i omas toas Cambridge ülikooli pääl ja uurisin matematikat. Mõne päewa pärast pidin ma professori eksami ärategema ja tahtsin seda, nagu ööldakje, hiilgawalt teha. Kui ma wiimaks uurimisest wäsinud olin, istusin ma kamina äärde ja hakkasin i piipu suitsetama. Kamina Pääl, peegli ees põles küünal; ma waatasin juhtumise ! kaupa peeglisse ja waatlesin mõni minut oma inetumat nägu. Tarwis pääajudega ilmas elada; mõtlesin ma, sest et ma näoga midagi teha ei wõi. Kahekümne kahe aastaselt on igal noorel inimesel enese wäkimisc kuju kolta hää, eht kõige wähemalt mitte ! paha arwamine; mina ei anvanud, ega l möinudgi ennast nende hulka arwata. Loo- dus oli mulle iseäralikku keha rammu ja ' küllalt mõistuse wõimu annud, aga sääljuures  mind Kaini märgiga, üle aru minema inetusega ehitanud. Seltsimehed 'pidasiwad minust lugu ja uhkustasiwad minu teadustega, aga igaüks hoidis ennast selle eest, et ta minuga uulitsal-ühes ei käinud.  Kas on imeks panna, et ma warmalt  inimeste põlgajaks ja pahameeleliseks jäin? Ma miWn oma aja enamasti Mi ! olles, töötates ja jalutates ära, muud i löbudust ma ei tunnud, kui jaht! ja looduse  yiaatlemist. Ma ei pidanud kellegiga sõbrust, kui aga ühe ainsamaga kellest ma -Pärast jutustan. Naestcrahwad mind ei sallinud, nad nimetasiwad uiind suu sisse imeloomaks, ütlesiwad, et üks 'maade minu pääle Darwini õpetust jct inimesed elajatest aegade jooksul wälja kaswanudi tõestada. Üks naestervhwas näitis siisg! mõni aeg minust lugu pidama; ma sin teda hingest armastama. Mu! oli sel ojal lootus suurt summa raha saada, aga see raha sa! teisele. Minu armas neiu jättis mind sellepärast maha. Ma palusin teda silmameega, et ta icdn mitte ci teeks. Ta wöttis minu käest kinni, wiis mind peegli ette ja ütles nacratadee . „Kas meie kahekesti mitte cnncmuM test juttu „kuninga tütrest ja metsalisest" meelde ei tuleta?" Ma mandusin teda ära ja põgenesin. Ma -olin siis kakskümmend aastat mana Nõnda wiisi onia minewiku xäält mõteldes istusin nia peegli ees, mu! oli nü Paha, nii hale meel, et ma nii ük sik ilmas olin: mul ei olnud wanemaid ei wendasi ega ödesi. Korraga kopnmr ukse pihta. Ma ei usaldanud ust kolu lahti leha, sest süda öö oli möödas ja nii sugusel ajal ci tahtnud ma kedagi mõõ rast sisse lasta. Aga nagu ma ütles-n oli mul üks sõber studentide hulgas: i.n käis minu juures ikka enamasti hilisel aga! ja sellepärast mõtlesin ma, ehk on tema Kuna ma seda mõtlesin, kuulsin ma ukse taga köhimist., See köha oli mulle tuttaw ja ma tegin ruttu ukse lahti. Mees, kes sisie astus, oli umbes kolmkümmend aasiai mana, tema nägu, ehk küll haiglane, kandis  endise ilu jälgesid. Temal oli raske raud kast käeS, mille kandmisest ta wasinud  olema näitis. Ta pani kasti 'laua pääle, langes isi leentooli ja hakkas raskesti  köhima; tema nägu lvi punaseks ja weri purtskas suust wälja. Ma mölasin natukene wiina klaasi ja andsin temale e ta jöi seda ära ja hingas pisut, „Miks sa mind nii kaua külmas koM oodatb lasksid?" liisis ta, „Kas sa ei tea ct tõmbaw tuul surmaks on? „Ata ei teadinsd ju, et sina oled," wastasin mina, „Nüüd, nii hilja," tahad, liia lähen tohtri järele? Ta lõi kärsitult käega i „Ma ei räägi tühja, waid Päris tõtt," laastas ta, „Aga mul ci ole tohtrit tarwis,  ma ise õppisin ju arsti teadust ja :can, kuda lugu minu terwisega on, Atutle ci aita enam midagi. Minu tund on tulnud. Ma panen imeks, et ma siitgi lüiucwal aastal suren. Ma tulin meelega nii hilja, sest et ma sinuga ilma tunnismecstcta  rääkida tahan, Meie oleine juba laks minust tead?" „Ma tean, et sa rikas oled, tean, tl ja waiiaS eas ülikooli sisseostusid, et nust midagi tea," „Aga kas sa ka seda tead, et mul poegou?^ "Ei, jeda kuulett ma esimest korda," „M>nu porg on juba iviis aastat ivana. Tema sündimine oli tema enia surm ja sellepärast ei rõõmud ma teda j talgi näha, Holli, kas sa tahad eestkostjaks hakata? „Atina?" hüüdsin nia imestades ja tõusin  pusti, „Jah, sina. Ata pole ilma aegu sind rerioe kaks aastat tundma õppinud. Ata sain ammugi juba aru, et ma kaua ei ela >a sellepärast otsisin ma inimest, kelle kätte ina oma poega ja seda" ta näitas  raud kastikese pääle „usaldada wõiksin.  Sina oled nimelt see inimene keda pääle wõib lootm. Kuula! minu poeg on ühe kõige wanenm sugukonna wiimane wõsa. .Sa saad selle üle naerma, mis ma sulle ütlen, aga pärast saad sa kõige kindlamad tunnistused, et minu sõnad tõde ou. Meie suguwõsa alustaja, mina tyanaisa kuuekümne  wiiendast wõi kuuendast pölwest, oli Egiptuse jumala Jsise preester, sündimise poolest Greeklane; teda hüüti Kallikratiks, mis, nagu sa tead „kaunis rammu sees" tahendab. Tema oli wist Meudesi walitseja Hakoromi palgatud soldatite  seast. See Kallikrat murdis 330. aastal enne Kristuse sündimist oma preesterliku tõotuse mallalist elu pidada ja põgenes kuninglikust sugust neiuga, kes teda armastas, Egiptusest ära. Nad läksiwad  lacwa pääle, niis aga Afrika kallaste ligidal nüüdse Delagoi lahe juures põhja läks. Kõik reisijad saiwad surma, aga waewa ja wiimaks wöttis neid üks metsiku  rahwa wägew kuninganna, ütlemata ilus walgc naestcrahwas, oma juurde, kes aga pärast Kallikrati mõne Põhjuse pärast, mis ma nüüd nimetamata jätan, mis ja aga pärast poole teada saad, ära tappis. Tema naene sõitis Athena linna ja sünnitas  sääl poja, kellele ta Tisisthen nimeks pani, mis, „wagew kättemaksja" tähendab. Selle Tisistheni >äreltulijad, kes emale surmawoodi juures tõotama pidi, et ta isa surina kätte tasub, läksiwad wiie saja aasta pärast Rooma elama ja wötsiwad „Vindex" skättemaksja) sugukonna nimeks. Vindexrd jäiwad 500 aastat Rooma ja Jtaliasse elama. 770. aastal clasiwad Vindexid Lombardia maal. Kui siis Karl Suur Lombardiasse tuli, astus Vindexidc pää keisri teenistusesse, läks Kuraga üle Alpide ja jäi wiimaks Bretagnessc  elama. Wene maalt. Kirjad. P ä älinnalaste suwe elust ja tööst, .d M palj ja „ Lrkadiaste' Esimeses mängib õige tubli rääkida. eesotsas rätsepa sellid , e/ Peterburist. Nagu ju uüüd niinisteriumile  sissesaadctud lõikuse aruauuctest  näha ou, wõib Wene maa wiljasaali tänawu paremate aastate sekka anvala. õige rohkesti Wene wilja järele pärima hakatakse ja wilja hinnad, mis wuinsel ajal üsna madalaks surutud oliwad, ivististi  tõusnia saamad. Et see aga sünniks, misega mitte wäga' ruttu'teha, waid ära oodata, kuni rohkem pärimist selle järele tuleb. Kui ka enam endiseid hindasid, mis aasta kümne eest maksti, looda ei mõida, siisgi ikka kaunist kõrgendust praegustele hindadele. Lõbus lootus põllumeestele. Riigi majapidamise kohta wõib tänawu loota, et see aasta paremine lõpema  saab, kui kaua aega ju nähtud on. Esimese iviie kuu see ou 305,168,000 rubla sisse tulnud, mis 22 miljoni enam on, kui mullu. Siisgi on wäljaminek ikka weel 11. milj. suurem. Iseäranis rõõmustaw ou, et tollimaksud kaswanud, wiiun oktsisi maksud aga wöhenenud ou. Talupojade põllupangade tegewuse  üle, niida riigi walitsusc poolt selleks otstarbeks asutadi, et talupoegadele uma omandamist kergitada, kaebawad Wene lehed,  et sellest mitte soowitawat tulu ci ole tuknud. Tihti püüawad ostjad suuri moa- tükisid omandada, mida täiesti harida ci jõua ega ka maksusid nii ei need wumati oksjoni wiisil pidada ara müüdadamn,  kus siis niaad cnainisti rikaste kätte langemad, kellel ju ennegi laialised maad käes cil. Ka on küll seatud, et kui maad seltsi pääle wõi kogukonna omaks ostetakse, siis kõikidele meeste hingedele tiht wüsi peab ära jagatama; et aga kõik ühtwiisi rohkem innad, kes rohkem maksab ja nii tekineb aega mööda rikaste ja maestc >vahele  suur mahe, mida enne Wene maal palju ci tuntud. Wene ajalehed kirjutawad õige rohkesti  «väljarändajate s e i s u k o r ra üle, leo rahwarohkest maakohast teise paika tõttawad, kus awaram ase on. Olewat küll Wene laialisteS piirides weel wäga palju sündsaid asumise kohte, niinelt Tomski kubermangus  olemat pääle LO milj. desjatini prii maad. Aga sinna asumine olewat ! waesematel inimestel, kes just rändamisele wad, sest sääl on muide endine kord kadunud  ja nemad säälgi wõõraks jäänud. Küll olewat ka walitsusc poolt waljarändajate toetuseks iseäralised kontorid asutatud, kust l rändajatele abi antakse ja sündsaid asukohtc - juhatatakse, aga nende tegewus ol?mat sel!  lel laialisel põllul kchw. Selle pärast nemise alla wõetakse, ninielt asutajatele i aivaliktudest pankadest tarmilikkn toetust ja abi antakse, kuna inimesed sääl palju kergemini  maa omanikkudeks aidatud wöiwad saada, kus maa tuh! seisab, kui sääl, kus talunikud praegu põllupanga abil maad nkiõat. Siis' saab ka põhjapoolne Hiina mao läbikäimisele ja lllellldsele haridusele omatud. Ka teatatakse säält poolt, et tut- talvas sadamalinnas Tieutsinis ühe ülikooli asutamine käsil olewat, milleks määratu suur maja ehitatumat, nagu sarnast terwel Hima maal ei ole. Ülikooli loodetakse tulewal  aastal algada, Tietsinis elawad ligi miljon inimesi, neudc seas 200,000 Europlast.  Ka ülikooli asju olewat Hiinlased Europlastega ühes ette wõtuud ja saada ka ühes õpetuses trgewad olema. Ka Hiina maa ärkab omast aastate tuhandelisest  hariduse unest. Keiser inna Majesteeti reisist  tuleivad sõnumid, et Austria keiser 19. aug. Gmundeni wõõrstle tulnud, kus teda Wene troonipärija wastu wõttis, siis peeti lossis lõunasööki ja õhtu sõitis ta jälle ära. 20. aug. pöorsimad Wene keiserlikud  wöörad jälle kodu teele. Keiserinua õed, Inglis kroonprintsess >a Kumberlaudi hertsoginna tuliwad teda saatma. Pühapäew  hommikul jõudis rong Prerau jaama, kuhu Austria päähärtsog Karl Ludwig ja tema abikaasa keiserinnat terwitama tuliwad. Säält sõitsiwad nad seltsis lähemasse jaama, kust päähärtsog Wieni tagasi pööras, kuna Kõigekõrgemad reisijad  Wene maale edasi sõitsiwad. Keiserlik Majesteet ja sunrwürst Michael Aleksaudrowitsch tuliwad 22. aug. Jljinskojest Peterhofi tagasi. Peterburi kooliõpetajate asutus  saada edaspidi muudetud, nsi et jääl kaswaudikud ka kosti ja korterit leiawad. Wäliseid kuuljaid ei lasta enam osawõtmisele, sest et palju kooliõpetajaid, kes asutusest läbikäinud, kohtade puuduse pärast juba kaebawad. Samara-Ufa raudtee saada 8. sept. teedemiuistri Possieti juuresolekul uwatud. Sewastopolist teatatakse, et sääl Pentiarowi maakonnas kolme päelvaga 5000 lammast põrna > põletikusse ära surnud. Hirm katku laiali lagunemise eest on suur. Põllutöö ja majapidamine. Sarwelajad. v. See oli wäljaspidise keha seiju kirjeldus, Waatame wccl pümaandmise märkisi lähe mall järele, ZG 96 Postimees. 1888.