Tallinna Sõber Tallinnas, ZV. Lthe-knn Mwal IW. 39. Wilei aMalä». Iltiildne aeiileht Eestir«h«>klt «sai ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab TastwnaS Lindfors'i päriate trükimajas: z rubla, 49 kop. pool-aastas l rubla 49 kop Koju ehk postiga saadetud: ,„ta« rubla pool-aastas l- rubla 79 kop. Tellimised wöetakse waSta r Halkiunas: Lindfors'i päriate trükimajas.— AeterSurgis: J. S. Seelandt, vsaqöxorsg H 54. Tartus: W. Just. - Aakweres; L. Wattly. haides: A. Seidelõerg. Kapsalus! H. Kollöerg. Lihulas: 11. ZSüttner'! poodis. Mkjandis: G. Z. Karow'i raamatupood. Kuuresaares: M Lange.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt k kop. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab BaUiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport La-MeriS.lloxrT.) «,at»ter: Kroonimine täidetud. - Omalt maalt: Tallinnast: Al-Isandrlkooli asjust. - Kroonimise püha Kõigekõrgemad armuande». Linnapea tagasi astumisest. -7, Ballis ist: Kroonimise pllha. Maalast: Hale-kole tegu. - Lihula poolt: Liitumine. Tartust - Aksi koolitlllid. Kmku õpetaja walunine. - Kanepi õpetaja nõuu. Riiast: Näitus. „AuStra". Kõigist riigist: Kroonimise pidu. —Wõeralt maalt: Austria-Ungrumaalt. -- Prantsusmaalt. Inglismaalt. Rootsi-Norramaalt. Tllrgimaalt. Serbiast. Perstast. - Ameerikast. Lõune-Aasrikast. Telegrammid. Jutu leht: ÜtS Jumalakohus. Kiriku teadused. Keisri Majestätide püha kroonimine, Nende laulatamine Wene riigiga, on kenaste ja kauniste, taeva ja maa Issanda nähtava õnnistusega korda läinud. Igal poolel meie suurel ja wägewal isamaal,  suureS Wene riikiS külma Põhja-Jeamere kaldast palawa Afghanistant piirest saadik, Balttmere rannast Waitsemere rannast saadik, kolawad ikka weel pidulikud kirikukellad. Ühesuguse soojusega ja vaimustusega tuksuvad tugemata rahvasugude südamed igawese jeaga kaetud maadel ja leetSpalawaist pääwaktirudest läbikuumatakud maadel —> selle armastatud ja õnnistatud Keisti-Paari waSia, keda Jumala sõrm Euroopa tähtsamate ja wägewamate  rahvasugude keskist kokku juhatas ja kokku köitis. Euroopa kõige suurema ja kõige vägevama riigi trooni peal istuvad südameliktuS armastuses ja kõikumata ühesmeeleS  wärSke wüsu Slaavi puhtamast kännust ja Germaani  puhtamast kännust. See, kahe puhta südame ühendus.  kahe tähtsama ja vägevama Euroopa rahvasugude keskist, Euroopa kõige vägevama trooni peal, see on küll vist ÜkS nähtav täht taeva ja maa Issanda Enese poolt, et selle õnnistatud Walitseja-Paari vägeva valitsuse kepi all, selle Majestäti-Paari hiilgava krooni paistusel vahet suguverede wahel ei ole ega teha ei tohita. Kui ükski Euroopa Kõrge Walitsejate suguvõsa kutsutud on, üle kõige Euroopa mõjuv olema, siis on see vist meie õnnistatud  KeiSri sugu, kelle wereS ennast kõik Euroopa ühendab.  Ja kõik usutunnistusel» saadavad ühel meelel vaimustatud palveid selle Suure Aetsri-Paari eest taeva ja maa JSsanda poole, kelle vägeva valitsuse kepi all, kelle hiilgava krooni paistusel nemad kõik Ühetasa kaltsust teidfiwad. JSsandate-Jssand ütelgu .Ja " ja , Amen" kõige nende palvete peale, mis meie õnnistatud Keisri- Paari eest Tema ette tõusevad! Omalt maalt. Tallinna st.*) Meie kallid , rahvamehed" kinnitaflwad  tänine ikka, et nemad Eesti keelt ja EeSti meelt harida ja kosutada, Eesti rahwa waimlikku iseolemist ja eraloomust, see on: EeSti rahwust kõrgele aidata ja vägevaks ja kuulsaks teha tahta. Selleks, Eesti rahwa rahwuse kantsiks pidi Aleksandrikool, see EeSti rahwa , süle- jawalulaps", kutda ,rahva- teda ärritates nimetavad, selleks pidi Aleksandrikool  asutatud saama. MiS kasu ja tulu wõib aga ükS Realgymnasium Eesti rahvusele anda? RahwuS ei ole jo mitte midagi, mida inimeste wiie loodusliku meelega ära tunda wõib, rahwuS ei ole wäljaSpidine kuub ega kate, rahwm on inimese seespidine tundmine. RahwuS ei ole mitte aSjaltk, rahwuS on waimlik. MiS aga aSjalik on, seda kosutakse asjaliku nõuuga ja wõtmuga;  miS waimlik on, seda kosutakse waimltku nõuuga ja võimuga. Realgymnasium ou aga üks asjalik kool, mitte waimlik, kuida juba nimi ise tähendab. Kuida sellega sits meie rahwa waimlikku omadust, Eesti rahwa rahwust  kosutada ja kaSwatada wõib? ! Kui esiteks seda arusaamata otsust kuulutati, et Aleksandrikoolist  üks Realgymnasium peab tehtud saama, siis kiitfiwad .rahvuslikud- lehed ühest suust, et Nealgymna. fiumitt niisamati Uniwerfitäti aStuda võida, nagu teistest, nenda nimetatud Klassika Gymnafiumidest. See ei ole aga mitte tõsi, nagu Aoolide-Mintster veel hiljuti amettikult  kuulutas. Realgymnafiumist wõib üksi Polytechni- *) Järg ja lõpetus viimasest numrest. kumi astuda. Polytechnikumis ei kasvatata aga mitte õpetatud mehi, vaid kasvatakse enamist ehituse meistreid, vabrikute juhatajaid, mashina meistreid, ülemaid raudtee ametnikust ja teisi seesugust kõrgemast koolitatud ametmehi. Mis kasu peab aga Eesti rahvale ja Eesti rahvusele kõrgemast koolitatud ametmeestest tulema? Meil ei ole vabrikuid, meie maa ei ole vabrikutöö ehk industrie maa, ja meie rahwaS ei ole vabrikutöö ehk industrie rahvas. Meie maa on põllutöö maa, ja meie rahvas on põllutöö rahvaS. Ja Jumal andku, et mõlemad weel oige kaua selleks jääkflwad ja selles ikka kõrgemale tõusekfivad. Vabrikutöö  rusub inimest ikka rohkem ehk vähem ihu ja hinge poolest maha, toorestab rahva elukombeid. Põllutöö hoiab inimest ihu ja hinge poolest värskuses, hoiab inimese elukombeid  puhtuses. Wabrikutest on see suur vahe põhjatu rikaste ja weriwaesete wahel tulnud, mis kõiki maailma meie pätwil nii raSkest koormab ja millest sozialistlik ehk seltSltk küsimine sigiS. Vabrikute omanikud koguvad omale mashiuate abil sagedast põhjatumat varandust, mida niisama  sagedast lühikese aeaga jälle kautawad. Wabriku töörahval ei ole sagedast igapääwast leiba ega ole elupaika,  kus oma perekonnaga oma keSkis, oma nelja seina wahel elada võiks, ..vaid ühes veikes sagedast hulk leibkondafi. Ülepea: Põllutöö on looduslik; põllumees  teeb oma tööd Jumala wärskeS õhkus. Vabrikutöö on kunstlik; vabriku töömees teeb oma tööd enamist öli haisuga ja teiste haisudega täidetud ja rikutud, läkastawas õhkuS. Vabrikuid peab jo ka olema; aga miks meie neid siin ilma sundiva asjata asutama läheme? Jätame  neid ikka weel nende maadele, kus rahvas juba nii paksuks kasvik, et maa ja pind rahvast toita ei jäksa. Meil ei ole seda weel karta. Weel mahub meie kodumaa pinna peale kaks ehk kolm kord nii palju põllumehi elama kui nüüd, kui meie oma maa ja pinnaga targu ümber käima õpime. Ja suuri ehitust et ole meil ka mitte, ja meie paari raudtee peal ei tarwitata palju kõrgemast koolitatud ametmehi.  Mis fiiS nendest rahwapoegadest saama peab, keda rahwa kulu peale Aleksanderi-RealgymnastumiS ette valmistati, ja kes pärast kusagil Polytechnikumis ennast kõrgemaks ametmeheks harjutafivad? Nemad peawad meie maalt ja meie rahwa keskist wälja minema, peawad omale wäljaspoolt teenistust ja leiba otfima. Neist ei saa meie rahwa koolitajaid ega juhatajaid, ega meie kodumaa kosutajaid. Nemad lähewad meie keskist wälja, side nende ja meie rahwa wahel jääb ikka nõdremaks, mida kaugemale  nemad läkflwad, ja see side katkeb wiimaks jäädawalt katki. See wõib jo mõne rahwapojale õige hea olla, kui tema kaugemal maal omale head tööd ja teenistust leiab. Et aga rahwa rahaga rahwa erkamaid poegi just lahkumiseks  ja wõerdumiseks kaswatatud saama peaks, sellest saagu üks teine »aru, meie mitte! Kes aga Realgymnasiumi  kaswatamisega üksi leppida tahab, ehk koguni aga üksi mõnest klassist läbi käia tahab, see teeks ikka paremini,  kui tema Klasüka-Gymnafiumi läheks, kus tema üleüldist, enam waimlikku haridust saab, mida tema pärast oma rahwa waimlikuks kosutamiseks tarwttada võib, ehk et tema Kreiskooli läheb, kus teda küll- alama ringkonna liikekS, aga selleks ka täitsa ette walmiStakse. Nealgymnasiumt  täieline läbikäimine, ilma Politechnikumita, on ikka poolik asi, ja Realgymnasiumi mõne ehk paari klassi läbikäimine  on wast õiete poolik asi. 3ga poolik asi on aga kahjulik. Ja Eesti rahwal ja EeSti rahvusel ei ole ülepea  Realgymnasiumi ega Polytechnikumi kaswatamisest mitte wähemadki kasu, vaid rohkem kahju, sest see kasvatamine  kasvatab meie rahwa erkamatest poegadest lahkujaid.  Selle .kõige rahva" soovimisega ujuvad ja tüürivad  meie kallid .rahvamehed" just kõige selle vasta, mida nemad tänine õpetusivad, ehk mida nemad oma salanõu»  katteks tarwitasiwad, see on: .Rahvamehed" sõdivad oma Realgymnasiumiga Eesti rahwa rahwuse vasta! See, mida meie siin arutasime, see maksab selle kohta, kui see Eesti rahwa .walulavs", see Eesti Realgymnasium  tõeste Eeski poegi Polytechnikumi vasta ette valmistama  saaks. Meie arvame aga, et sellest koguni mitte midagi ei saa. Meie arvame, et Eesti Realgymnasium koguni tühjaks jääb, kõige vähemast esiteks, mitmeks esimeseks  aaStaks tühjaks jääb, ehk kunstlikult täidetud saab, mitte looduslikult. Kuida meie juba ülemal tähendasime, ei saa Realgymnasiumis  mitte seda õpetatud, mida iseäranis te a d u s nimetakse, vaid asjalikku osavust. AS>aliku ameti peale walmiStakse Realgymnasiumis ette, Polytechnikumis õpetakse  üht seesugust asjalikku ametit kätte. Kes aga üht ametit õppida tahab, see ei päri selle järel, mil keelel seda õpetakse, waid pärib selle järel, kus seda paremini õpetakse. Ametil ei ole keelega ehk rahwusega ühtigi tegemist, waid üksi ja ainu ameti osawusega. Tartus on juba Realgymnasium, ja Tallinnas on Realgymnasium. Need on oma tööd juba alganud ja on ennast selles ise harjutanud, ja saawad ikka weel harjutama, enne kui Aleksandri-Realgymnafium  elule tärkab ja ärkab. Ja neil koolidel on omad äraproowitud õpetamise raamatud, üheS wanast harjutatud keeles. Nemad wõiwad kõiki oma jõudu tuntud ja teatud pinnal ja teel teha. Eesti Realgymnasiumi  tarvituseks peawad need raamatud wast kirjutatud saama, ja Eesti keel ise peab weel jäult harjutatud ja täieldatud saama, enne kui igal tarvitusel ja tähendusel oma osav sõna on, millega asju nii selgest tähendada võib, et õppija täieste aru saab. Nendega, endiste Realkoolidega  peaks fiis Aleksandrikool kohe rammu ja võimu katsuma hakkama. Esiteks ei võiks seda uut Realgymnasiumi  palju muukS pidada, kui üheks katseks, kui kaugele sel pinnal juba Eesti keelega ulatab. Kui aga juba kool ise üks katse, üks erperiment on, fiis tehakse jo selle koolt õppijatega ka üht katset, üht erperimentt. Kes tahab aga siis oma last üheks paljaks katseks ehk erperime  nt iks anda? Kas tahavad .rahvamehed" seda ise teha, või kas peab .rahvas" seda tegema? Eks ole! .Rahvamehed" tahavad vist erperimentitajad olla; rahwa lapsed peawad erperimentitawad olema, nagu enne wahest surmasüüdlafi arsti kätte erperimentitada anti: Kui sa sured, siis oled oma nuhtluse wälja kannatanud; jääd sa elama, fiiS saab sulle audeks antud! Meie arvame, et rahvas selle õnne eest väga tänama saab. mida .rahvamehed" rahvale pakuvad. Ja rahwal on just õigus. Kellel jõudu ja himu on, oma poega kõrgemast  koolitatud ametmeheks kasvatada, fee saadab teda vist ära proovitud kooli, mitte senna, kus vast katset tehakse.  On Aleksandri-Realkooli õppija oma pöhjuSõpetust  asutatavas Aleksandri Realgymnafiumis EeSti keelel saanud, fiis peab tema pärast ometigi ühte Polytechnikumi astuma, kus üks teine keel õpetamise keeleks tarvitatud saab, millega tema omaS sügavamas vaimus mitte tuttav ei ole. See on üks asjata ja kahjulik vintsutamine ühest õppimise keelest teise sisse. See viidab aega ja teeb asjalikku  õppimist kahekestsekS. Ja miks? Üksi selleks, et