Sakala Poliitika, kirjandusega põllutöö ajaleht. >s. WiljandiS. 18. ApriM»» päewal 1885. V!I«. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Kaimeudufe adress: ..Sakala" toimenduiele Mlianvi; Wene keeli: Lb nLkkaaa" »i> „ Sakala" aaStahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Paole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita ! rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wöeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgeste kirjutada. . Wäljaandjad C. R. HDobseß'i pärijad. KeWiinist zcd kartus: J Tü!k Kirjameeste Seltsi majas, Sachker'i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjermuM majas; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: G. F. Hallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; Pärnus: „EnvE" Seltsis ökvnom Must ja E. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; Rakweres: J. Kuus'i raamatupood ja A. Heraklides pikauulitial B 51. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; WõruS: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelderg ja C.Aerfeldt; PeeterburgiS: K. Leopas, Reveuiö opoeii. Avuk Äü 80 ja N. Mattissen Ilesvmü iipoeii., 5! Uass-seu. uocrs., Aonk U 28/21. WiljandiS: F Feldt. Seltsus ja ühendus. (öeSti haridus ei ole weel mitte üleüldiseks saanud; suurem jagu meie suguwendadest uinuwad alles rumaluse hõlmas, ja neile on haridus ja waimu Valgus niisama aruldased asjad, nagu pimedas keldris istujaile wangile läbi müiri prao kese tungiw päikese kiir. Sellest siis tulebki, et meie "seltsidest, iseäranis põllumeeste seltsidest,  põllumehed nii liiga wäha alles osawõtawad. Rahwale  ei ole seltsuse ja ühenduse tulu ikka weel mitte küllalt arusaadaw; just sellepärast tahtsingi siin paar süWgMKMkHq. _ . Seltslik elu ja ühendus on inimesele nii üli tähtsad asjad, et neid mitte küllalt Ma ei jõua; mida enam haritud rahwas, mida kõrgemal keegi hariduse  õrrel seisab, seda enam ja suuremal mõõdul edeneb seltslik elu ja ühendus nende juures, seda kallimaks ja kasulikumaks piawad nad neid. Ja kuidas Võikski see tõisiti.olla? Loodus on elajatele ja mõne sugukonna  taimedelegi seaduseks teinud, et nad ainult ühenduses,  seltsliku koiku elamise läbi alal seista, edeneda ja Silmitseda wõiwad; seda enam ja sunremal mõõdul läheb aga inimesele seltslik elu tormis; oma sugustega läbi käimiseta, wastastiku awitusteta ja ilma ligimese kohusteta piaks terwe inimese sugu raisku minema. Seltslik  rõõm on wäga tormiline elu-lõbu, ta hoiab nii heaste keha kui ka waimu tegewust parajas joones; seltsuseta ei oleks Vaimuharidust, häid elukombeid ega keha termist wõimalik ülemal pidada. Iga terme inimene igatseb seltsust; aga seltslik elu wõi seltsus nõuab temalt, kui mõistusega elukalt ka seltslikke kohusseid ja kombeid. Selleks pakuwad inimesele sugukondlikud ühendused, sõprus, armastus, kodune tegewus. ja riigi koda-kondmus, tarkus ja teadus, korralikud seltsid ja kokku käimise wõi ühenduse  kohad ning töine töise awitamine tublit tööpõldu. Mida abitumamalt keegi loom ilmale sünnib, seda täielisemalt usaldab loodus teda tema sünnitajate hoolele; keegi elukas ei tule aga abitumamalt ilmale, kui inimene; ilma sugukonnata, sõpruse, armastuse ja ligimese kohusteta  piaks ta tõeste hukka minema ja kui ta elama jäekS elaja taoliseks saama. Et seltsus ja ühendus tormiline elu-lõbu on ja et ta nii heaste ihu kui ka maimu terme hoiab, teritab ja kõrgemale järjele awitab, tunnistawad mitmed nähtused elust, kuS inimesed, keS kas wabatahtlikult ehk sündmusel häkitselt seltsusest ja seltSlistest talitustest lahkuma pidiwad  harilikult keha kui ka maimu poolest haigeks ja põduraks jäiwad ning elu kombete poolest enamiste madalale järjele langesiwad, sest neil puudus elukombeline,  talituSline ja seltslik elulõbu, mis inimest alati elu laenete latmul hoiawad. SeltSliku elu ja seltside tähtsust ning ühenduse tulu ära tundes, asuwad haritud rahwaste Prantslaste, Inglaste,  Sakslaste ja Wenelaste n. n. e. juures sadanded ühendused wõi seltsid mitme tuhande liikmega, ja just nende läbi ongi need rahwad hariduse purdel nii kõrgele jõuudnud ja sarnaseid üle maailma kuulsaid asju toimetada Võinud, mida nad iialgi korda ei oleks suutnud saata. Koolid on Hüll kahtlemata kasulikud ja tulusad asutused, nad harinAd inimese laste waimu ja panemad tarkuse tera temÄ idanema; aga täieste küpseks wiljaks ei jõua nad teha ometi: mitte kaswatada, see jäeb pärastise elu ja seltside hooleks ; kui keegi pärast kooli aega teda (tarkuse taime) mitte enam hariduse hallika  kosutama meega ei lastaks ja ilmaMltsuse ja ühenduse  elustama päewa paisteta Hcha suuPs, õitsemaks, Viljakandjaks puuks tahaks kaSHatada, »millcst ka järel ilm tulu tunneks, siis «SeH .ära, -et ta looduse.seaduste waStu ed temer koolis lopsakalt kaswama hakanud, tarkuse taim marsi kängu ja kiduraks jäeks ning iialgi õitsemaks Viljakandjaks  puuks ei kaSwaks. Temaga oleks lugu niisama olewat, nagu ilma wihma ja kosutama päikeseta, pimedas keldris kaswawa taimega. Kuidas on aga meie juures lugu selle asja poolest? Kas meie seas ka seltsus õitseb ja ühendus asub? Selle peale piame kostma: Osalt küll, osalt ka mitte! Isamaa paremad pojad töötawad küll suu ja sulega, ning on kõiki abinõuusid, mida kõrge Riigiwalitsus meile osaks armud, tarwitanud, et oma rahwast hariduses edendada; nad on walla ja kihelkonna koolide asutamise ja paremale korrale seadmise eest jouudu mööda hoolt kannud ning Aleksandri kooli asutamiseks hea summakese kottu kogunud; nad on Kirjameeste, Laewameeste, Põllumeeste  ja Laulu-Seltsisid asutanud, on näitusi pidanud ja üleüldisi laulu pidusid annud, et rahwast ergemale tööle äratada ja tema waimu walgustada; aga siiski ei ole asi nõnda edenenud, nagu ta selle waewa järele oleks edenema pidanud. See tuleb osalt sellest, et meie eneSte keskel üks meel ja ühendus ei walitse! Sagedaste olen kuulnud räägitawat, et Eestlaste juures ühendust jalale seadida, üsna wõimatu olewat. Eestlased ei armastawat ühendust ja seltsust jne. jne., niiwiisi wõiwad aga ainult need rääkida, kes Eestlasi ehk nende elu lähemalt ei tunne, ehk kes jälle enesest liig palju lugu piawad ja Eestlasi alandada tahawad. Et Eestlased seltsust armastawad ja et neid küll wõimalik ühendada on, seda räägib juba meie rahwa ajalugu tema endisest ajast ja seda näeme ka omast Kirjameeste seltsist, millel juba peale tuhande liikme on, kuhu kõik enam haritud Eestlased isamaa tööle kokku kogunud. Sellepärast ei pia meie, auusad Eesti pojad ja tütred, kätt isamaa adra küljest tagasi tõmbama, waid kindluste Riigi, Isamaa ja rahwa kasu silmas pidades tõsiduse tee radadel auususe poole edasi rändama! Meie piame suu ja sulega wäsimatalt seltside tähtsust ja ühenduse  tulu igaühele katsuma arusaadawalt ette kujutada, piame eksitusi andeks andes kätt pakkuma ja hea eeskujuga  eel käima. Meie piame tublima tahtmisega, kindlamas  armastuses kokku hoidma ja oma seltsidest palju, palju elawamalt ja suuremal hulgal osawõtma hakkama, kui senini; meie piame seltside asiu ja jõuudu kõiki pidi kaswatada püidma ja nagu nüid, nõnda ka edeSpidi ikka selle eest kõige enam hoolt kandma, et meie oma seltsides ainult auusaid inimesi sallime ning raudse tahtmisega auusaile ette Võimistele kindlaks jääme. Küll siis aeg tuleb, mill Eesti pinnal õnn õrnemalt  õilmitsemas ja haridus kaunimalt kasvamas; küll siis aeg tuleb, mill meie Wene Kotka wägewa tiiwa all ühel meelel hulgani rõõmsaSte ihu ja hingega Isamaad  ja rahwast teenides rahulist elu maitseda wõime. —a — Poliitika ringwaatus. TranSkaspia sõawäe ülem kindral-löitenant Komarow teatab, et tema AfganistaanlaSte alatiste Vaenuliste toimetuste  ja wäljakutsuwa liikumise läbi 18. Märtsil sunnitud  oli nende kindluste kallale, Kushki jõe mõlemail kallastel, minema. AfganiStaani sõawägi, kus 4000 meest ja 8 suurttükki oli, sai täieste löödud ja laiali pillatud ning nende kahju oli 500 surnut. Peale selle on nemad kõigist suurtesttükkidest, kahest lipust, Vankritest  ja hulgast sõa moonast ilma jäänud. Meie pool sai surma Turkmeenlaste ohwitser Seid-Nasar-Jus Bashi, kergeste kahe kuuli läbi haawatud oberst Nikshitsh, raskemalt  haawatud päilik Kobzew ja löitenant Chabalow, pääst haawatud alam-löitenant Kosmin. Alamast sõawäest,  Kassakate ja Turkmeenlaste seast on 10 surma saanud ja 29 haawatud. Pärast lahingut läks kindral Komarow üle Kushki jõe oma endisesse seisukohta tagasi. Inglise ohwitserid, kes Võitluse tunnistusmehed oliwad, sellest aga ise mitte osa ei wotnud, pöörsiwad Afganistaanlaste  õnnetumat olekut nähes warju paludes meie poole, siiski ei olnud aga Komarowist wälja saadetud wäe salgal mitte enam Võimalik Afganistaanlaste ratsawäge,  mis põgenemisel Inglise ohwitserid ühes edasi oli wiinud, kätte saada. Inglane on Suudanist omale wist kasu lootuse maha jätnud, sest ega muidu Egiptusest ei arwata tarwis olewat muist sõawäge Indiasse saata. Et küll mitmedki sõnumed Suudanist Mahdi halwast käekäigust kuulutawad,  siiski ei ole Inglasel wõimalik teda suutumaS magaks teha; eks nad ole jo osalt wabad Ahwrika pojad, kellel kõik see maa risti rästi läbi tuttaw on. Inglane olla wiimsel ajal mitmed külad maani maha põletanud. Inglaste asi, mis wiimsel ajal kaunis kenaSLe arwäti korda minewat, on nüid jälle kõikide juurest hea lootuse sopist töisele tõstetud. Kindral Grahan ei leia mitte waenlast, Osman Digmat, ülesse ja ei saa mitte temaga, nagu ta tahtis, awalikult lahingit pidada. Sügawamale  maasse tema järele ei julge ta ka minna, sest tõbed ja wee puudus lööwad nagu nuiaga otsa. „ Köln. Z." arwab, et Grahan wistiSte nüid kuld sõariiStadega saab Võitlema hakkama, sest teraSriiStade Võim on nõrk ja ei jõua arwatud eesmärgile aidata. Inglise kodune rahwas olla Suudani asja pärast juba koguni pahaS tujuS. Prantsusemaal on Ferry ministeerium langenud  ja selle asemele Brisson-Freycint'i ministeerium astunud. Ferryt arwati Tonkingi halwaS luoS süid-