peetakse aga tema Mälgust" ja tema Wenekeele kooli ikka weel Eestlaste heaks küll! „Walguse"  manitsust ütlewad need lehed Eestlastele maja olnud, et need ennast Venemaaga ligendakfiwad ja Wenelastega sõbrustakstwad. On siis meie rahwas ennast iialgi suure isamaa tarivituStest, rõõmust ehk kurwaStusest eemal hoidnud,  ehk Weuelafi põlgand? Seesugused wale-eeftkostmised  ei ole omas sngawamas põhjuses muud midagi kui aga sala-kaebtused, mis Niigiwalitsuse usaldust Eestlaste  waSta wähendawad, kui Eestlased Eestlasteks jääda tahakfiwad. Se on teutus Eestlaste wasta. ja selle teutuse juures teemad ennast kõik need kaaSsüüliseks, kes seesugust lehti oma Valetunnistustega Baltimaa kohtute, koolide ja maakiriku peale tuetawad. Need kõik seisawad Eesti rahwuse  ja iseolemise wastate teenistuses, muist teades ja tahtes, muist teadmata ja tahtmata, oma ärritatut tuju mõnul. Selle teutuse kaaSsüüliseks teemad ennast ka need miletsad halplased, kes selget malet oma kõnede ja laulude ftSse mässimad. millega ühele poole orjawaimu wiistl saba liputawad, teisele poole hambaid hirwttawad, nagu näituseks  : „Weel saamad idataewa tuuled So püha pinnal lehmima." Ikka tahame meie Jumalat paluda ja tahame selles rõõmsas lootuses elada, et Jumal omad taewatuuled selgita  tes ja puhastaks üle meie kitsama ja laiema isamaa lehwida laseks. Meie kõikide nõudmine ja püüdmine  peab ikka selle peale käima, et side ja söbrustuS kõige riigikodanikude mahel kinnitatud ja kosutatud saaks. Kes aga ütleb, et Baltimaal idatuulesi, ehk selge sõnaga, et Eestlastel Wene haridust walgustuseks ja edenduseks tarmis läheks, se maletab. See kummardab orja kombel senna poole, kus suuremat wöimust olema arwab ja alandab meie oma maimuharidust Wenelaste ja kõikide teiste ees ja saadab ennast ja oma sugurahmast pölgatuse alla. Wõi kaS armamad meie kõnemehed wahest, et se wõeraste auustust meie wasta kuidagi kosutaks, kui nemad ikka ja ikka meie Vaesusest ja meie ..orjusest", meie Viletsaist koolidest ja kõlwatiimaist koolmeistrekst, meie ..wanameeleliseü"  kirikust ja meie wägiwaldseist „kirikherradeft" maailma  suud ja silmad täis waletawad? Arwawad nemad, et se rahwale kasu toob, kui nemad Viletsusest ja Vabaduse  puudusest tühja juttu ajawad ja Wenelaste halastust oma ..piinatud" ja Maharusutud kaaskodanikude wasta tegewaks kutsuwad? Meie arumme, et ka fiin pühakirja sõna maksab: „Sest kellel iial on, sellele peab antama ja temal peab küll olema z aga kellel ei ole, selle käest peab ka ära Võetama, mis temal on." Vabadusest ja politika-õiguste laiendamisest peawad meie rahwamehed ja lehed kõlawaid kõuest ja waletawad selle juures ja tunnistawad Valega, et orjawaim nende sees weel elamas on. Ja Venekeelt aealehed korcatawad neid kõnest ja neid kirjast ja kui Riigiwalitsus kord asja järelkunlama tuleb, siis leitakse, et kaebtused poolelt ehk täielt Valetatud on. Kui aga rahwas ennast maletajate poole tunnistas, eks pea siis Riigiwalilsuse usaldus rahwa mmsa meele ja ustama meele peale Vähenema, ja eks pea Riigiwalitsus kahtlane selle üle olema, kas ühele rahwale laiendatud politika-õigust kätte usaldada tohiks, kes oma eest malega kosta laseb, ja sedawiifi oma orjawaimu ja politika-küpsuse puudust tunnistab ? Tahame meie auuStuses  oma kõrge Niigiwalitsuse ees ja oma kaaskodanikude ees seista, tahame meie usaldust oma politika küpsuse peale kaswatada, siis on aeg. et meie kui üks mees kõige male wasta üleslõuseme, peidaks see male ennast ühe ehk teise katte alla, astuks ühel ehk teisel kujustusel meie ette ja meie sekka. Wabadus ei salli malet. Kadugu wale! Omalt maalt. Tallinnast. Meile on möödaläinud nädalil järgmine kiri tulnud, mida aga siis enam ülesivõtta wõimalik ei olnud. „ Unustatut Redaktor! Ei tea l. Mul nagu oleks ka kord himu pisut jutustada, kui teaksin, et minu sõmid Teie auustatut lehe joonte wahele mahuwad. Mul läheb ikka süda lahkeks ja meel rõõmsaks, kui ma kord jälle keses kihutamist ja käratsemist näen, et keegi seda teuga, nagu käpaga laia lauga kokku wantab. Olgu ka seks korraks ! Ometi on ta minu meelest nõnda, kuid naerataks jälle kord hele täht karistatut paksu pilwerünkade wahelt wälja, näidates, et taewas ikka weel wanal paigal alles on. Kuusiku mõisa pärishe.ra Landrath von Lilienfeld, Erzellenz,  sai tänawu kewade tõige kõrgemate kubermangu peawalitsejate  ja ametiwendade poolest suure auustamisega meele tuletatud, et sest aeast saadik juba 50 aastat täis saanud, kus tema ühtejärge oma Keisrit ja oma isamaad truuse ja waewaga teeninud ou. Õest aga, et tema ennast selle tähtsa pääwa wasta kuidagi wiisi et olnud watMistanud, läks see pääw tähelepanemata mööda. Sel- lesama aasta 11 Leikusekuu pääwal oli temal aga teine tähtjas pääw, 50 aastane abielu mäleStuse-pääw oodata. Ka sellest pääwast teati, et tema seda maitselt, ,omaksete kestis" pühitseda soowinud. Keda tema kõiki omaksete arusse lugenud, seda mina ei tea. Lapsi ja lastelapsi temal oina osa on, ja muu teine suguwõsa ja selle arud ei ulata üksi üle Rapla kihelkonna ja Vallimaa, maid Uralt ja Kaukasia mägestikku mööda. Mustamere ja Donau jõe kaldale ja Atlanti mere kaldadeni. Kas aga ka Kuusiku ja Sikelda waldade inimesed suuremalt jäult päriskoha omanikud endeid sekka lugenud, ei olnud minul küll selgemini teada, pean seda aga pea arwama, sest nad tulnud selle pääwa homikul Kuusikule kokku, oma möisawanemaid praua on von Benkendorffi suguseltsist sündind lauluga ja kõnedega auustama ja kõige hea eest tänama ning paluma, kullast peekrit kuld taldreku veal, ja kuld figari-karpi mälestuseks wasta wõtta. Et nemad oma kuld annetega ei ole tahtnud paljalt suurelised  olla, wõib sest arwata, et Landrath herra liigutut südame ja märja silmadega meel pärast pühitsemist oma laste wasta ütelnud on, kuida nemad temale palju ja suurt rõõmu teinud, aga tema pidada tõele auu andma ja tunnistama, et wallameeste kõned ja üksikute jutud temale kõige suuremat rõõmu teinud oleksiwad. Kahju, et mina lähemat ei tea, ning et juttude ja kõnede sõnad ja maim minul teadmata on. Kui soowitakse, wõikfin ehk ka seda ja teist saata. Auupakkulikult H. Th. Tallinna Karlekiriku õpetaja Pastor J. Brafche tänab 400 rubla eest, mis ühes nimeta kirjas, Weikelaste hoidmise maja heaks tema juures laua peale pandud on. „ Jumal õnnistagu teda ja tasugu temale rohkest tema kasunõudmata armastust igaweste, taewalikude warade läbi Õp. Sõn. 19, 17.", nõnda lõpetab tänaja oma awalikku tänukirja. On andja ehk keski meie lugejate seast, siis wõtku tema seda tänu wasta. „ Linda" meresõidu seltsi koosolekul, selle kuu 7 ja 8 pääwal saiwad Direktorideks walitud, herrad: J. A. Raugstein, Kapten Byström, Kapten Mathiesen ja Mölder. Kapten Mathiesen ja Mölder et wõtnud ametit wasta ja saiwad nende asemele Rossberg ja Eslon walitud. Kas Kapten Byström ametit wasta wõtaks, seda et weel teada, sest tema ei olnud ise seal. Juhatajaks Direktoriks sai siis Ä. A. Raugstein walitud. Nöuuks on weel wõetud,  et endine walitsus kõiki asju ja aruandeid uue walitsuse kätte annaks, mille üle tulewal pea-koosolekul, Küünlakuu pääwal 1882, täielist aru anda tuleb. Pärast nõuupidamiste lõpetust sai Keisrilaul lauletud. Kuida meie kõrwalt kuuleme, ou üks kuulus Moskwa kaubakoda 200,000 rublaga „Linda" seltsi sekka astuda soowind. Meie soowime seltsile ja uuele walitsusele kõiki õnne ja õnnistust, kuida meie ka selles julge olla tohime, et se selts ja tema walitsus seda wöerast waimu oma keskis sallima ei saa, mis mõnda teist auusat Eesti seltsi tühja tülikihuwse sõeariistaks teha tahtnud ja sellega nende seltside  rahulist ja kosutawat tööd raskest wigastauud on. Jgapooline auustus ja usaldus tehku „Linda" seltsi suureks ja kuulsaks! Kuida meie kuuleme, on ka kuulas keelede-uurija Akademiker Dr. Wiedemann „ Eesti Kirjameeste seltsile oma auuliike tunnistuse tagasi saatnud. Linnakohtule on mitmelt poolelt palwed tulnud, et koerad linnas maksu alla pandud saakfiwad. Et koerad ilma ühegi ülewaatuseta ka nende paikade peal hulga kaupa ümberhulguwad, kuhu neid wiia koguni keelatud on, siis oleks nende wähendamist küll wäga soowida. Herra Politseimeister on mõeduwas paikas luba palunud/et Turukubjas üht riista (laktometrit) saaks, millega  piima läbi katsutakse. Wesistatut piima müijad saamad selle järel kohtu alla antud. Ka lihakauplemine on hoolsama ülewaatamise alla wõetud. Hiljuti langes üks lihunik seadusliku nuhtluse alla, keS santi liha muis ja üks terme koorm sandiks läinnd wafikaid sai turul ärawöetud;  muidugi ka müija nuhtluse alla pandud. Turul leiti üht mõi-kauplejad, kelle wõi-naelad pealt wärsked, alt manad ja kõlwatumad oliwad. Ka teda on Politsei uuhtlulese alla pannud. Selle kuu 9 pääwa õhtul on mängid Jakob Brandmanu, Juhan Sok ja Hans Rüütel nuhtluS-wangimajast  ära kargand? Politseimeister ise on oma ametnikudega 30 mersta Raudaru maanteed mööda sõitnud ja kargand mehi otsind. Ühe karjatse käest on tema kuulnud, et kahte kargand mangi Kaarepere mõisa ligidal metsas nähtud on. Kadrinthalis leiti hiljuti ühe ülespoodud mehe surnukeha. Kohtu järel kuulamiste järel oli see õnnetu Waldu mees, Mats Romulus olnud. Paari nädali takka on nüüd ka jälle .Sakala" kord wälja tulnud ja on oma tuntud tööd peale hakkand. Se töö ei ole wiimaste aegade sees palju muud midagi olnud, kui aga maletamine ja teiste kirjade solkimine. Ka wiimaseS 35. numris leiame fiis ka kohe malet ja solikmist, niipea, kui jutt meie maa asjadest tulnud on. .Sakala" kirjutab fiin .Walguse" juhtkirjast .Koolid, kohtud ja ajalehed", mis nimetud lehe Nu. 30 sees seisis ja millest meie oma lehe Nu. 30 sees ütlesime, et meie selles seda ja s elget waimu leiame, mis üksi rahwale tõsist kasu tuua wõib." Seda meie tunnistust  tarwitab /Sakala" nüüd, meie lehte jälle kord rabwa wastaseks tunnistada. Meie ei päri ega meie ei soowi ka koguni mitte ..Sakala" kiitust; hoidku see leht ikka kõiki oma kiitust oma maletamise õpipoistele, kui „Pemo Postimehele"  ja teistele seesugustele, kes oma elukäiku wale peale põhjuStawad. U Nii palju peame aga tähendama, et meie seda „Walguse"  kirja mitte täitsa heaks kiitnud ei ole, waid selge sõnaga selle wasta waidlesime, mida meie õigeks pidada ei wõinud. Se meie õiendus on muidugi /Sakala" silmapaari  wahele jäänud ja saab temale selle asemel wist pea jälle midagi silma ette tulema, mis meie lehtes koguni ei seisa, nenda kui hiljuti „EeSti-Saksa tülgid" meie maakohtutes. Meie maakohtutes ei ole neid waja, aga /Sakala" sünnituse-paika tuleks neid asutada, ehk jääksiwad  siiS edaspidi sarnatsed nurjatumad juhtumised tulemata.  kui see oli, kus Sakala" Saksakeeli sõna „Schule der Zucht" EestikeeleS „karistamise kool" tähendama ütles. Wist on see nüüd ka /Sakala" sünnitaja Saksakeele  puudumast osawnsest „juhtund", kui wiimase uumre sees kirjutakse, Saksakeeli lehtedes seisaks, et „ meie rahwas koolide heaks midagi ei mõista ja ei taha teha." on ka see, kui ?Sakala" kahetseb, ei Lindenberg  mitte koolmeistri ametisse jäänud ei ole /ns tema /neie rahwale palju kasu" oleks saata wõinud. Hiljuti weel tunnistas /Sakala" oma Wenekeeli sõbrade ja leiwawanemate abil, et Lindenberg ilma kooliõpetuseta ja ilma hariduseta oleks. Nüüd kõlbaks aga seesama /lma kooliõpetuseta ja ilma hariduseta" mees wäga heaste rahwa koolmeistreks! Näha on küll, missugust koolitamist Sakala" rahwale soowib, missuguste koolide eest /Sakala"  wõitleb. Lindenberg pidaS Wenekeele kooli ja tema oli Wene usku. Sellest arwab (!) /Sakala" Eestlastele (!) küll olema. Kui Eestlased  aga omast emakeelest, omast kodumaa meelest ja nimelt omast kodumaa kirikust ärawõerutatud s aksiwad, sellest on /Sakala" salanõuu täitmiseks küll. Teist kooliõpetust  ega sharidust" ei arwa /Sakala" Eestlastele waja olema. ,Sakala" kirjutab Lindenbergi asja kohta edasi: /Tallinna ajalehed jutuStawad pealegi, et M. Linddenberg  Seltsi" selleks tarwitanud olla, /ahwast ülesse kihutama" ja neid selle seltsi majas raha ,eest ülesse kirjutama »Kroonu alla." Meie eitea mitte kas siin ehk M. Lindenbergi wastalised temale /iiga ei tee. Kui rahwas. nimelt mõifade moonakad ennast Seltsi majasse ütlesiwad tulnud olewat, et ennast ,seal ülesse kirjutada lasta, siis wõisiwad nad seks jo ka olla. Nõnda tuli kord ka Sakala toimendu- kümne ja kahekümne kaupa mehi, kes uulitsa peal ,küsides seisma jäiwad ja siis palmega sisse tuliwad, et ,neid hinge maade saamiseks ülesse saaks kirjutatud. Meie nägime aga kohe ära, et nad palgatud oliwad, ,kihutasime neid toast wälja ja andsime omas ajalehes , teada, et meil seesuguste üleskirjutamistega, keda meie ,petiste tööks nimetasime, midagi tegemist ei ole. Seal kiusajad ära. Wöib olla, et ka M. Linden/ergiga  sedasama tükki on tehtud. On ta seesugusest ,pettuse tööst puhas, nagu Saksa ajalehed tema peale /unnistawad, siis saab ta ennast selles tükis küll puhastada  wõima. Ehk küll M. Lindenberg meile suurt /tibame walu on teinud ja meie terwet ajalehtede kirjan,dust  rüwetanud, siiski peame siin tema eest kostma, kus /emale ehk sellepärast liiga püütakse teha, et ta palwekirju ,Wenekeele ümber oli tõlkinud. Kahju, et see mees oma ,tormilise olekuga ennast sedawiist korralise tee pealt pori/raawi  sõidutanud!" Seda kurjust ja kamalust lugedes, peab küll igal Ristiinimesel  seitsmes palwe meele tulema : Peasta meid ära sest kurjast! Esiteks kihutab /Sakala" waim wagast ja rahulist rahwast wihale, tülile ja eksiteedele, fiiS õpetab seesama waim sedasama rahwast maletama, õpetab kurja kawalusega oma süüd ja eksitust teiste, peale tõukama! Missuguse südame-roojuse, eksituse ja õnnetuse sisse langeks küll rahwas, kui ennast edasi ja edasi sellest kurjast walewaimust wedada laseks, mis /Sakala" kawalate  kirjade sees walitseb ja waritseb?! Jssand- Jumal äratagu pea kõiki efiwanemate wagale ja auusale meelele tagasi, et kõik rahwaS selle paha maimule põlgtusega  selga pööMks! Kurjale ja kõlwatumale malele õpetab nurjatu ,Sakala" oma lugejaid, male on aga üksi harimata maimu ja wileksa orjawaimu täht. Aga peale kurja eksitamise, mis waleteedele juhatab, on selle kirja sees üks nii raske teutus Eestirahwa  poegade wasta, et seda lugedes jälestus pealekipub. Kui lihtlabased igapääwased töömehed ennast kawalate tagakthutajate läbi seesugustele pärimistele eksitada lasewad