Sakala 20. Wiljandis. 2S. Maikuu päeival MS. V». aastakäik. Poliitika, kirjanduse i põllutöö ajaleht. Wüljaandjad C. R. J . pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Awalik wastus õpetaja herra J. Hurti „awaliku  kirja" peale. IV. - Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wil jandi st: Miks õpetaja .Hurt Aleksandri koolist kreiskooli tahab teha. Pärnust: Pärnu sillakohtunikude wahctus. Tartust: süiiul. H. Tressner. Tartumaalt: Kaebdus halwa posti talituse ü!e. Malgast: Seletus tüli asjus Hurt'ile. Tallinnast: Kappel'i kroonimise laul. Tallinnamaalt: Õiendus. Järwa maakonnast: Posti talitusest. Peeterburgist: Gortihakowi matus. Kuulutused. Sinehalliku raha kattel. Põllutöö ministeeriumi kiri. Toitudest. 111. Uus raamat. Kirja wastuscd. Awalik wastus õpetaja herra Z. Hurt'i „awaliku kirja" peale. IV. ree ivlmelUvlottuu konna liikme ja peakassameistri G. Sachs'i katte anti, käib nõnda: „2. On president J. Hurt suurtel koosolekutel ikka kinnitanud, et peakomitee liikmed ministeeriumi poolt kinnitatud olla ja et peakomiteel woli olla, ilma abikomiteede käest woli küsimata otsust teha, aga peakomitee  liikmed ei olnud mitte kinnitatud ja abikomiteed  ei ole kuskil ja ilmaski peakomitee kätte oma woli ära annnd." See kaeptus seisab täitsa õige põhja peal. Jo ennegi wõis arwata, et peakomitee liikmed mitte ülemalt poolt kinnitatud ei ole, waid paljalt peakomitee, aga minewa aasta Nowembri kuu sees sain ma seda ühest ametlikust kirjatükist päris selgeste teada. Mind kutsuti Tartu politsei peale, ja anti teada, et ülemalt poolt kaks kirjutust Aleksandri kooli asjus tulnud, töine peakomiteele, töine peakomitee liikmetele professor Koeler, J. Tamman, C. R. Jakobson ja H. Henno. Mõned peakomitee liikmed oliwad, nagu näitab, ilma nende nelja siin nimetatud peakomitee liikme teadmata peakomitee nimel niisuguse küsimise sisse annud. Minu käest küsiti adressist. Nende mõlemate kirja sisu oli wastus küsimise peale, et kas riigiwalitsus uusi peakomitee  liikmeid kinnitab, kui peakoosolek neid wanule juure walib. See wastus oli, et ei kinnitata; endist ei olla ka kinnitatud. Sedasama asja arutasin ma pitkemalt 25. Weebruari  peakoosolekul, kui õp. herra Hurt ütelnud oli, et tema Ministeeriumi poolt presidendiks kinnitatud olla. Minu küsimise peale, et kus tema presidendiks kinnitamise dokument, tõutas ta seda tulewal korral ette panna. Siin on nüüd tema dokument! Loeme teda terawaste tähelepanemisega, kas Hurti nime sealt leiame, waatame ridade sisse ja ridade wahele, kas leiame! Ta on õp. herra Hurti enese ümberpanekus järgmiste sõnadega: „Seestpidiste Asjade Ministeerium. Üleüldiste Asjade Departemang. I. Jagukond, 111. Laud. 18. Septembril 1874 aastal. 26445. St. Peeterburgis. „ Tunnistus. „ Seesinane tunnistus estpidiste Asjade „Ministeeriumist Üleüldiste Departemangust „antud, korralise allkirjagc nupitseri juurdelisamisega,  selle üle, et 6 Asjade Ministri „Herra loaga Tartu linnas kpmitee on asuta - „tud, et Eestlaste käest L esti kubermangus „Kõigekõrgemalt 11 4. Aus 70 lubatud prii„tahtlika  audid Aleksandri . Eesti rahwakooli „ehitamiseks korjata ja nei ' d hoiu all pidada, „mis tähendatud asja tarb Dõiwad tulla. x.) teeriumi allkiri.)" Meie oleme nüüd l i waadanud, aga mitte sõnakestki ei Hurtist l peakomitee liige-5  kile õiaeste nõnda: Koguni walts aga on, nnö ra nõnda kirjutab: „Aga selle kirjaga on ühtlasi ka peakomitee  liikmed, keda asutajad walisiwad, wastu wõetud  ja kinnitatud." Nende sõnadega tahab õp. Hurt Aleksandri kooli asutajaid abikomi teesid walsi tee peale wiia. Kes aga wähegi tunneb, kudas Seltsa asutatakse,  see teab, et Niigiwalitsusele ühe Seltsi asutamiseks  üks palwekiri antakse. Asutus kinnitatakse, aga mitte asutajad. Nõnda palju kui ühe palwekirja  sisust ministeeriumi kinnitamise» kirjas seisab, just nõnda palju on temast kinnitatud. Selles nimetatud Ministeeriumi tunnistuse kirjas ei seisa Hurti ega kellegi töiste peakomitee liigete nime, sellepärast ei ole peakomitee liikmed, ei Hurt ega töised ka mitte kinnitatud. Muidugi „wastab" peakomitee abikomiteede käest tema kätte usaldatud raha eest, nagu iga ühe töise seltsi eestseisus seltsi liigete poolt tema kätte usaldatud raha ja muu waranduse eest. Et Aleksandri kooli asutuse selts nõndasama sündinud,  nagu muudegi seltside asutused, tahan tema ajaloost mõnda kohta siin ülesse panna, mis iga ühele mitte ehk käepärast ei ole. Esimeses korjamise raamatus,  pealkirjaga „Eesti Aleksandri kool" (trükitud Tartus H. Laakmann'i juures 1871) wift õp. herra Hurti enese kirjutatud seisawad järgmised laused: „Kui mitu kord ja mitme tundja mehega nõuu oli peetud ja asi ka ülematele teada antud, walmistati  täieline Aleksandri kooli plaan ja pandi kirja (lehekülg 2). Selle plaani paniwad Wiljandi mehed, kelle nõuusse pea ka Tartust ja muialt mitu Eestlasi südamest  oliwad heitnud, ülematele ette ja palusiwad neid, teda läbi waadata ja Aleksandri kooli asutamiseks luba anda." (Lehekülg 4.) „Mitmesugused küsimised ülemate poolt ja kostmised  nende peale kooli asutajate poolt sünnitasiwad  kaunis kehakat kirjawahetamist Wiljandi, Tartu, Riia ja Peeterburgi wahel. Wiimati oli asi nii kaugele  toimetatud, et Niigi Sisemiste Asjade Minister Aleksandri kooli plaani ja asutajate palwe Keisri Herrale ette pani ja tema otsust ootis. Meie Suur armuline Keisri Herra kiitis ettewõtmise  heaks ja andis 14. Augustil 18VS oma Kõigekõrgema loa, Aleksandri kooli asutamise tarbeks raha korjata." Selle plaani kolm esimest punkti olen ülemal jo lugejatele ette pannud. Kaks wiimift punkti, kus woli asjast räägitakse, panen siin ette: ..Praegune plaan on üleüldine ja esialgune, täielisemad ja iseäralised  kooliseadused tulewad weel edespidi teha. 12. Seda plaani wõib weel mõne tüki poolest muuta, kui ,hk asutajad seda soowiwad, ehk kui mõni asi ehk lugu ette tuleb, mis muutmist tarwiliseks teeb. Aga muutmised  peawad ikka Aleksandri kooli põhjustega ühte sündima ja ilma asutajate loata ei wõi midagi muuta. Siin näeme, kui suurt lugu asutajate loast pidada tuleb! Juuli kuul 1870 sai asutajate poolt üks komitee  asja ajajaks walitud. kellele nimi anti: ..Eesti < ' ..Peakomitee ja mängude kinvrat ruoerneri herrate aastal 1871, tuli Liiwimaa kuberneri berra poolt 2. Oktobrist J'' 7524 kiri Wiljandi sillakohtule, kus Aleksandri kooli asutajatele teada anti, et seestpidiste asjade Ministri herra poolt mingisugust tunnistust ei ole leitud pääkomitee asutuse wastu Tartus, kui ka abikomiteede asutuse wasta töistes linnades ja maakondades."  Sellega on siis peakomitee ja abikomi - teed ühtewiisi ülemalt poolt lubatud ja kinnitatud. Pärast seda peakomitee ja abikomiteede asutuse lubamist ja kinnitamist on selle endise päris lubamise ja kinnitamise põhjusel peakomitee enese palwe peale aastal 1874 ühe kirjalise tunnistuse Ministeriumist saanud. See on paljalt üks tunnistus, see ei muuda millgi kombel endist peakomitee ja ühtlasi abikomiteede asutuse kinnitamist. Niisugust tunnistust  wõiwad abikomiteed palwe teel ka saada. Aastast 1871 on abikomiteed ja peakomitee ühtlasi  tööd teinud. Raha, mis abikomiteed korjasiwad, seisis nende hoole ja wastutamise all, künni ta nende käes oli, ja hiljem peakomitee hoole ja wastutamise all. Ka see raha, mis jo peakomitee kätte oli antud, seisab ühtlasi abikomiteede hoole ja wastutamise all, nagu muud Aleksandri kooli asjad; abikomiteed on jo mitu korda kassa rewiderijad walinud, nemad on kassahoidjad, koolimaja üle waatamise kommissioni, põhjuskirjade kommissioni walinud. Selle põhja peal, et nemad kõik ühes wastutawad, on nad tööd teinud. Nende woli püüdis õp. Hurt küll neilt wõtta, aga tema püüdmine sai igakord, wiimate minema aasta Juuni kuu peakoosolekul, abikomiteede poolt nurja aetud. Nüid julgeb aga õp. herra Hurt omas awalikus kirjas jälle ütelda: ~ Peakomitee wõib tõeste ilma abikomiteede käest woli küsimata otsusi teha." Ja edasi: „Abikomiteed  ei wõi tema ära tuntud, tarwilifi otsusi mitte keelata." Op. herra Hurt kirjutab: „Pääkomitee on Ministeriumi poolt kinnitatud asjaajaja ja wastutaja." Mina kostan: abikomiteed on ka Ministeriumi poolt kinnitatud asjaajajad ja wastutajad, neil on oma jagu asjaajamist ja wastutamist, peakomiteel oma