Saarlane Kleül!ii«t jka aj lil- ja lianarahivale. sss 48. Teisipäewal, abril 1889. VI. aastakäik Ilmub igal ..Saarlase" toimetus ja wäljaandmine Linresaares kaubauulitsas nr. Saarlase toimetusele. Knresaares Kuulutuse ehk selle ruum Saaremaa rahwa kodusest elust. (Ots). Kui teie minu juures oma eksaami kenasti ära teete ja nii kergel wiisil hädalisel abi saadate, siis tahan ma teid ajalehe sees kuulsaks teha, ei >i teaks otsida, ja teite oma tee n oleks. Wäga imeks riline on aga abiotsijate juure! > mitte oma kodu lähedalt a abi ei lähe otsima, waid ne d ikka kaugele nõia juure. P . md Kaarmale Ehna M. juur jälle Pöide tarkade juure. samad Pidula J. käest abi sai dula inimesed jälle Sõrwemaal ga juure jne. Mikspärast teie is mitte oma kodu lähedalt a bi ei usalda otsida? -Wist et teie teda tunnete ja teal mehel mitte wöimalik ep ole Ztelge natuke terawamine järgi teie wististi aru, et niisuc ga aitamine puhas pettus wiidate oma aja niisuguse o r ära, ning haigus läheb sell. ..ii manaks ja nii halwaks, et ka kõige targema õpetatud tohtri jõud ega nõu 'elle pääle enam ei hakka. Ma tunnen üht talu naist, kes jooksja haiguse pärast H aastad, Saaremaal sinna ja tenna tarkade" juure sõitis "ning wiimati nende sõitude pääl ja tarkade juures kui look köweraks jäi ja meel praegugi sellest kõwer on ning ei saagi enam terweks. Tema haigus oleks aga targa linna tohtri juures wist ühe kuu aja sees parandud saadud ning ta oleks praegu terme inimene olnud. Mikspärast ei lähe teie oma haigustega mitte kohe linna tohtri juure? Teie olete ehk kuulnud, et linna tohtrid wahest haigusi nuaga lõikawad ja kardate sellepärast, wõi kardate raha maksu? Uskuge seda, tohter ei lõika mitte ühte kriipsu sinu naha sisse, kui sa ise ei taha lõigata lasta. Ta lõikab aga üksnes siis, kui lõikamist hädasti terwiseks tarwis, aga ilmaski ilma sinu oma lubata ja tahtmiseta. Auusad rahwa sõbrad, kes teie mitte sõnade sortsist ei usu, ärge olge mitte külmad rumaluse wastu, nagu poleks teil sellega tegemist, mis teised teemad. See ei oleks mitte õige haritud inimese meel. Meite kohus on jo oma ligemist aidata niipalju kui ial wõimalik. Kui teil wöimalik on suusönaga ja hea juhatusega nõdremale abi saata, siis tehke seda ja ärge olge mait, kus rääkimine teisele kasuks wõib olla. Kui palju ei wõiks mitte koolmeistrid omas külades ja koolides selle poolest kasuks olla? Aga paraku hoiawad koolmeistrid endid sagesti rahwast eemale ja peawad endid paremaks kui teised, ning ei käi mitte rahwäga sell wiisik ümber, kuidas kord ja kohus ja kasulik oleks. Ma ei ütle seda mitte kõigile, maid paljalt neile, kes endid tunnewad paremad olemad ning unustawad selle juures oma kallima ja kasulikuma töö ara. Ma ei ütle seda ka mitte üksi ameti poolest koolmeistritele, maid kõigile, kes Ära kadunud poja kolm Jõulu õhtut. 2 Meie «väljarändajad oliwad ikka ka Amerikamaal omakstega oma kallist Jõulupüha  sellsamma wiisil pühitsenud, nagu nad seda kodu maal teinud oliwad. Lesk teadis küll, et ta sell esimisel Jõulu õhtul, kus ta armas abikaasa puudus, suurt kahju tema järele tundma saab; aga siisgi ei jätnud ta järele iga pidi pühade wastu «valmistada ja fee oli tema kindel ettewõtt? oma laste ja laste-laste pärast kõik teha, mis wõimalik, et nende keskel ja nendega ühes kallist Jõulu õhtut armsal kombel pühitseda. Kõik oli malmis, tütred ja wäimehed omade wäikste, rõõmsate ja igatsewalt ootawate lastega oliwad sääl, kõik teised koos ainult Willemit ei olnud sääl mitte näha. Homikul enne seda oli ema ja tema wahel wäike sõna wahelduS olnud, ema oli ometigi oma paha meelt ära wõitnud ja teda palunud õhtul aegsasti koju tulla, et teistega ennast ühtlasi jõulupuu  all rõõmustada. Aga isemeelse poisi kangus ei näitnud mitte järele andnud olewat ta ei tulnud mitte. Oodates istus ema omaksite keskel. Kui Liisi akna eesriideid tahtis kinni tõmbada, ei lasknud ema seda mitte. „See saab Willemid rõõmustama, kui ta koju poole tulles küimla walgust näeb," ütles ta. Kui jälle tükk aega piinlikus mait olemises oli mööda läinud, küsis tütar wiimaks, millal siis ema Willemit koju ootab. „Seda ei wöi ma mitte üsna selgesti ütelda," wastas küsitaw, „aga koju tulema saab tema tõesti. lialgi ei ole Willem jõulupuu alt puudunud, tema ei saa ka täna mitte ära jääma." Ta ei pannud muidugi tähelegi, kuidas tütred teine teisele silmi pilgutasiwad, mis nii palju tähendas: Waene ema! küllap sina ennast omas armumises  petad, sest sa arwad omas ema armastuses  Willemit ikka paremaks kui ta tõesti on. Aeg läks ikka ja ikka hilisemaks, aga ema ootas siisgi meel. Noored emad oliwad, muidugi wanaema lubaga, oma kannatamatu lastele jõulupuu põlema hakatanud, kus juures need rõõmu pärast ümber hüpasiwad; wanaema aga ei wõinud mitte täit rõõmu tunda, sest temal puudus midagi ja see oli tema armas poeg Willem. Pärast jõulupuu põlemist, kus juures ka mõnedgi jõulu-laulud lauldud saiwad, istusiwad nemad laua ääre, mis rohkesti kalli jõulu roogadega kaetud oli. Kui mõndagi mööda minejat oli see küünalde walgus ligemale tõmbanud, nõnda et need igatsedes aknast sisse waatafiwad aga selle maja oma pojale ei olnud see rahulik walgus mitte tee juhiks ega tõmbanud teda oma südame igatsusega ootama ema poole. See perekond oli juba ammugi koost ära läinud, tütred oliwad oma meestega iga üks oma koju läinud truu ema istus aga ikka meel lõkitsewa kolde tule ääres, oodates ja paludes. Oh kui mälus oli tema armastaja ema südamele see teadus, et ta poeg muid kohti ja muid seltskondasi ja sõpru enam armastas kui jõulu õhtu pühitsemist omakste kestis kodu! Ja ta mõtles edasi, kuidas Willem homikul koju tulema saada, nagu ta seda juba enne ka teinud oli ja kuidas ta siis temale kõik seda paha saada küll meele tuletama, aga siisgi temale kõik südamest andeks andma, et nad kallid jõulu pühad wöiksiwad kahekesta  rahu sees pühitseda. Paraku Willem Baumann ei lasknud asja nii kaugele tulla. Et ema tema meeletumat nõudmist oli tagasi lükanud, siis lahkus tema põlemas wihas sest majast ja kuna sisse meelitaw jõulupuu mulgus aknast wälja paistis, pööris tema oma rahulise kodu kohale ses kindlas ettewõttes selja, et ei ialgi enam senna tagasi tulla. Waese, leseema oodetud õnn jäi tulemata ja inglite rõõmsa laulu: „Au olgu Jumalale kõrges ja rahu maa pääl ja inimestest hea meel," heli asemel oli siinses majas palju nutmist ja kacbdust kuulda lesk nutis oma ära kadunud poega taga. z teklimne on alganud. Tellimist palutakse A pea ära toimetada. M Lehe hind on: UZI Saaremaal aastas ... 1 r. 50 k. M Saaremaal pooles aastas A „ „ M Kroonu postiga aastas . 2 „ „ W Kroonu postiga pooles a.vH „ 25 „ A Tellimisi wõtawad^astu: «> Kuresaare linnas „Sa^rlase" W toimetus, kaubauulitfas nr. 17 W ning maal: kirikuõptztajad. W Rohkem tellijad saamad iga kümne W lehe kohta ühe ilma hinnata S ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Tellijad saamad Saarlaste kalendri  kaas-andels. Nummer 49 „Taarlane" ilmub pühade pärast ueljapäewal SB. Detsembril 1889.