pool rahul olnud. Tõisiti ei saa ka edespidi ilmaski olema; ennema jätaksime oma töö seisma Sakala Väljaandja ja omanik ei seisa kellegi käsu all, ei ole kellegi palgaline, ja sellepärast ei ole temal kellegi » muu järele küsida, kui tõsidust ja oma lugejate soowi ja tarwitusi. tema ei põhjenda ka mitte oma Relu üleSpidamMselle ajalehe peale. Temal on oma »tubli päriskoht suure jahu- ja temale »peale paar tuhat rubla agstas sisse tooox Seeläbi 'üksi on meil Võimalik, oma ajaleht Wks praeguses suuruses ja hulga kaastööliste palkadest hoolimata mana hinnaga wälja anda. Meie oleme oma ajaleht järjeste püüdnud täiendada ja tahame seda ka edespidi teha. Nimelt oleme tulemase aastale jälle kaks kindlat kaastöölist ametisse kellest üks Wiliandis elab ja kõik tähtjamad kirjad, mis meie rahwasse ja maasse puuduwad, kohe „Riigiwalitsuse Teadustajast" ja ) „Selski Westnik'ust" ümber paneb, ja töine Tallinnas (sealse hulga lugejate pärast), kes igast Vähegi tähtjast juhtumisest selles linnas meile kohe teadust annab. Ka oleme nii ära seadnud, et pakkides tellitud Tartu ajalehed juba Laupäewal hommiku siit ühe iseäralise postiga ära lähevad ja Pühapäewal hommiku Tartus lugejad omad Lchch radmatu poodidest kätte wõiwad saada. Misamg Hamad kg IMnna edespidi Laupäewal juba ära minema ja Esmaspäewal oma lugejate käes olema. Kui meie lugejate arm tulewal aastal peaks kaswama, mis meie kindlaste loodame, siis saame ka oma lisaleht sagedamine täies poognas mälja andma, kui seda seiemaale jõudsime. Nii oleme omalt poolt püüdnud teha, mis meie jõud Vähegi kandik Meie loodame, et tulewal aastal ka rahwa poolt osawõtmine weel suurem saab olema kui seiemaale,  ja et meie ühendatud töö ja tegewus järjeste kaSwades ikka suuremat kasu meie kodumaale ja rahwale Võiks tuua. —Tä tMniSLuK. Nagu kindel pruuk, saadab EeSti aastaraamatud ja ka igast tecka toimetuste nime all wälja tulnud raamawst oma auuliigete kätte. Niisama  on ka J. Kõrw'L „Eestirahwa muiste-juttudega " tehtud. Nüüd on J. Kõrw Berliinist professor Schott'i käest, kes meie seltsi auuliige on, ühe kirja saanud, kus professor Schott tunnistab, et ta seda raamatut suure rõõmuga on lugenud. Seda tunnistust saab küll iga lugeja andma, kes nimetatud raamatut läbi waadanud. e S t-i Nöll u ts i 'Maja .ehitus on nv> jõudsaste edasi Kmüdj et'"juba nii kaugel katuse all on, et aga papp meel peale on lüia. Ka uksed ja aknad on juba malmis. Maja saab sell kombel kemadem aegsaste nii kaugel olema, et selts oma koosolekuid sees wõib pidada. Rõõmustaw on näha, et rahwa osawõtmine ka seda suuremaks läheb, Mida kaugemale ehitus edeneb. Et seltsiliikmed ja ka mõned muud auusad mehed, kes mitte seltsiliikmed seiemakle ei ole, maja suured haampalgid 40 wersta kauguselt ilma ära tõiwad, selle läbi on selts mitu sada rubla wõitnud. Uuemal ajal on ka mitme malla peremehed, olgu liikmed ehk mitte, laudu kokku MÄIUd ja Seltsile kingituseks toonud, nagu näituseks Loodi wallä peremehed, keS 50 pöoletõise tollilist Msät korraga seis tõiwad. Jumalale tänu! Meie rähmas ön ära tünnud, mis tema kasule tarwis Web, ja seesugusel 100 l wõib ta ime-asju teha. - Wiliandi maakonnast. Tulekahju. Mõtuse Wtl aidad TenasilmaS on sügise kesk öö ajal ära põlenud, kuhu 10 inimese riided, 110 wakka wilja jä palju muid asju ära põles, nii et kahju 1500 rubla suur on. Kust tuli wälja peasts, seda ei ole teada^ Suur wanadus. Põltsamaa kihelkonnas Wajusi wallaS suri 14. Rowembril Jaan Käsper ära, Iks W 1 äaStat wana oli. Künni sadandama aastani M ta ' terwe ja tugew, agg. siis, hakkas tema termis ?Mtsemä stk tema silma seletus läks kasinaks. Tema nM Mna lapsi ja laste lapsi kolmandama põlweni ja neid on 79 hinge. WanaS eas on ta weel raskeid päewi näinud, künni oma noorema poja Mardi juure sai, kes teda heaSte pidas ja teda ka maha mattis. MMMstIpWH. Kontsert. „Eesti rahwas on uuemal aM suure lamÄüdega hariduse teel edasi mSMnud ja. on juba ka laulu kontsertid kaunis sage- ZaNe WftlaSte hulgas helisemas kuulda, kuna need, Irõtieb ajab kagasi nimetud rahwa seas alles aruldased vliivad. Nõnda sai 4. Nowembril s. a. Sindi wabrikus üW sega-koorist herra Mutt'i juhatuse all ilmalik laulukdntsert Gesti > Aleksandri kooli Heaks aütud. Kontsert läks kauniste korda ja m;lmed laulud saiwad kuuljate nõudmise peale kahel korral lauldud. Sisse tulnud summakene, 23 rubla 2 kop. ei ole küll' mitte Mr, aga isamaa altari peal saab ta siiski meele- päraline ohwer olema, sest et ta südamest tuleb. Siiski oleks weel soowida, et Eesti rahwas oma kalli sülelapse, Aleksandri kooli kosumiseks ja kaswamiseks weel suurema hoolega tööd teekfiwad, et ellaste kaswatadaw  laps õige pea täie ealiseks kosuks." 5. k. Tartust. Theologia professor vr. M. von Engelhardt on 23. Nowembril õhtu Tartus, ära surnud. M. v. Engelhardt on 26. Juunil 1828 Tartus sündinud ja oli 1859-mast aastast saadik TarwS professor. Tartu maakonnast. Uus selts. Mustwee alewi Eesti-Wene laulu seltsi nrus võbius- - kirjad, mis 27. Augustil sisemise asjade mimsteeriumi poolest kinnitud, jõudsid 23. Oktobril Mustwee. Oma esimesel koosolekul sai seltsimaja üüritud ja järgmine ' seltsi eestseisus walitud: Presitendiks: M. Stahlberg; Wma abilisteks kaupmees J. Koppel ja Võõrastemajapidaja  Chr. Koll; Kassahoidjaks: Apteeker H. Thrämer, kaupmees M. Koppel ja kaupmees W. J. Fischmann; Kirjutajaks: Vallakirjutaja M. Reinstein, kooliõp. G. Buck ja wallamanem F. C. Grinkin; Laulukoori juhatajaks: kooliõp. J. Landsberg. Mängukoori  juhatajaks: kooliõp. A. Reilian. Liikmeid on esiotsa 60. Et mõned, meie wastased, meie seltside auu ja püüdmisi, mis kõike pidi pühad ja auusad on, müha püüawad tallata ning pealegi julgemad nende wasta awalikult male kaebtusi kõnelda, on nii hirmus ja kahjatsemise wäärt, et waewalt seda andeks wõib anda. Nemad ei pane seda tähelegi, et meie kõrgest auustatud ja armastatud riigiwalitsus juba ära tunneb, et üksnes siis truu rahwas oma riiki ja isamaad mõistab armastada, kui nende keskel üksmeel, sõprus ja inimeslik armastus aset wõtab; aga mitte tüli, riid, sõimus, umbusaldus, isemeel, kiimalus ja oma auuahnus, mida meie wastafed endale, kui kilbiks ja sõariistaks pruugiwad. (!. k—p. Üks kõrtsi-elu sünnitus. Maarja-Magdaleena  kihelkonnas, Saare wallas, kadus Pühapäewal 22. Nowembril peremees Kristjan Holst ära. Teda oli wiimast korda weel Jõe mõisa kõrtsi juures nähtud. See mees oli seal ümberringi kõrtsides üks kõige tutwamateft,  mis wististe ka sellest tuli, et seal naabruses nendest puudu ei ole. Sest nimetatud mehe kui ka kirjasaatja ümberkauduses ei ole 6—7 werstase kaugusel  (ringi sees) mitte wähem kui 7 kõrtsi. K. H. käis nimetatud päewal kõrtsis, mis ükstõisest paljalt  2—3 wersta kaugel on ja hakkanud õhtu Jõe mõisa kõrtsist (paraja) sooja peaga kodu minema, walinud aga õigema tee üle Hkrwe) mis tükati weel lahti oli, kuhu ta ka sisse kukkunud ja ärauppunud. Tema surnukeha ei ole weel ülesleitud, muud aga kui tema müts leiti ühe lahtise koha pealt. Kui tema naabrid teda ka mitte wäga taga ei kahetse, sest et temast mõndagi paha tükki kuulda oli, mis wahest enamiste wiina peaga sündis, siis tuletab see juhtumine  meile ommeti kõrtside ülearu hulka ja nende paha sünnitust meele. Oleks seal ümberkaudsel wähem kõrtsist, siis ei oleks K. H. wistist mitte nii suur kõrtsi-sõber olnud, ja targa peaga ei oleks ta mitte üle pool lahtise järwe läinud, mis ta nüüd joonud peaga tegi. Peale selle on siin mõned kõigipidi auusad mehed kõige kuulsamad kõrtsi-fõbrad, mis üksnes  sellest tuleb, et neil kõrtsid „külje all" seisawad. ä. v. Wõrumagst. Nagu Riia Saksakeele  ajalehed jutustawad, on 1. Detsembril Kanapää õpetaja Georg von Holst'i kolmel-korral püstoliga lastud ja ühe kuuliga kintsus haawatud. Kui see sõnum õige on, siis on ta küll kole ja see tegu on teutaw meie terwe maale. Seesuguse kõlwatuma teuga ei peaks keegi abi otsima, olgu asjad kuidas on. Seda saab ka iga auuS inimene isemesest omas südames tundma, ja sellepärast ei wõi meie seda kurja tegu ka mitte terwe Wõrumaa rahwa süüks lükata,- nagu seda Saksa ajalehed teewad. Meie usum? ka kindlaste, et ka terwe Kanapää kihelkond seesugust nurjatumat tegu, nagu seal Saksa ajalehtede järele olla sündinud, hukka saab mõistma ja see tegu üksi ühe ehk paari kurjategija süüks saab jäema. M W „Zeitung sür Stadt und Land" juba ära peaks nägema, et temä AMämised WWWsti ja Läti seltside ja ajalehtede wasta head wilja ei kanna ja ikka enam waenu sünnitawad, siiski ässitab ta ilma wäsimata edasi ja katsub seks kõiksugu wale laimdusi laiali lautada. Omas 282-ses numris teeb ta ka seda kõlwatumat tööd edasi, kus ta räägib, et F —'i Põllumeeste Seltsis kahe aasta eest tagasi „Neero wäewalitsus" päewakorxa. peal olnud, millest üks muialt sinna reisinud kõnepidaja sadade kuuljate ees suure julgusega (ehk wabadusega) ette arutanud. Iga tundja lugeja näeb kohe ära, mis „Zeitung sür Stadt und Land" seesuguse sõnumega tahab sünnitada, kellel tvist mingisugust tõsist põhja all ei ole, olgu siis, et see F — selts ehk mõni Saksa selts on, keda „Zeitung sür Stadt und Land'i" Väljaandjad juhatawad.  Eesti ja Läti seltside seas ei saa tõeste seesugust olema, kus wõeruselt sinna reisinud rändajad põllutöö asjade asemel „Neero wäewalitsusest" kõnet peavad. Mis soowib „Zeitung für Stadt und Land" oma seesuguse male sõnumega korda saata? Esmalt soowib ta Riigiwalitsuse tähelepanemist meie seltside peale juhtida, neid kardetawaks teheS. Töiselt soowib ta omi lugejaid meie seltside waSta üleSse ässitada, et neid tagakiusama hakatakse, mis ka juba küllalt paha wilja on kannud. Ütelgu ommeti „Zeitung sür Stadt und Land" wälja, kus see F — selts oli, millest ta räägib, et ta enese eest teaks kosta ja seesugust tagaselja  ja põesa marjus wälja saadetud laimdusi tühjaks wõiks teha. Nii kaua kui „Zeitung für Stadt und Land" seda mitte ei tee, peame tunnistama, et ta wale sõnumetega omi lugejaid eksitab, mis kõlwatu on. Riias tahetakse, nagu Saksakeele ajalehed jutuStawad,  weel üht Eesti seltsi asutada, üht hantwärki seltsi, mille asutamiseks õp. Zink koosolekuid pidanud. Meie soowime, et Riia Eestlased oma „Jmanta" laulu-seltsi kindlas ühenduses edendaksiwad ja ennast lahutuse tee peale ei laseksiwad wedada. Nowembril uue linna-wolikogu wairtamises ära olnud. Nagu meie lugejad teadwad, oliwad seal kaks walitamise komiteed kokku astunud, kellest esimest Saksa, töist Eesti komiteeks wõiks nimetada.  Töine komitee, kelle president herra Th. Jakobson  on, on nüüd nimetatud päewal oma kanditaatidega  wõitnud. Juba kella 5-e ajal peale lõunat oliwad  nimed ära loetud ning oli awalik, et üleüldse 1332 walitajad omad healed ära oliwad annud ja töise komitee kanditaadid kõik 24 meest järelseiSwa healte armuga wolikogu liigeteks oliwad walitsetud: Riiginõuunik A. Czumikow . . . .1316 healega Õllepruuel Daugull 1307 „ Pagarimeister W. Wieckmann... 1306 „ Raeherra Jul. Pfaff 1300 „ Kaupmees ja linnawalitsuse liige Th. Jakobson . . . .... . . 937 Meremäe arst H. Rosenthal ... 921 „ Kaupmees Joh. Fischer 919 „ Raamatuköitja A. F. Adamson . . 918 „ Wärwijameister G. Birck .... 918 „ Kaupmees G. Langner ...... 918 „ Söögimaja-pidaja Jak. Hecken... 916 „ Kullasepp Jul. Grovö 906 „ Maalermeister Joh. Kork .... 906 „ Majaomanik C. A. Just .... 904 „ Kaupmees M. Gawrilow .... 902 „ Kaupmees G. A. Hendrickson . . . 898 „ Kaupmees Andr. Brommig . . . 897 „ Majaomanik Nic. Heinr. Schmidt .897 „ Majaomanik Alex. Hahn .... 896 „ Preester K. Tisik 895 „ Majaomanik C. Treumann . . .895 „ Gümnaasi kooliõpetaja A. Jljen .890 „ Tõllasepp G. Kleesmann .... 886 „ Kaupmees G. Eslon . . . . . 866 „ „Revaler Beobachter" teretab, et wõitlemine nüüd ommeti 111. klassi walitajate wahel otsas on, neid uusi wolikogu liikmeid selle soowimisega, et nad kõigest jõuust linna kasuks tööd saada tegema. „Revalsche Zeitung" aga, töine Tallinna Saksakeele ajaleht, ei häbene ennast ka nüüd weel, töist walitamise  komiteed omal tuttawal kombel mudaga loopida. Kus on siin kokku-leppimise ja rahu-armastuS? Uus Saksakeele ajaleht. Nagu „Walitsuse Teadustaja" Postimehe" endine wäljaandja Harry Jannsen ülema zensuri Valitsuse poolest luba saanud, Tallinnas kolmat Saksakeele ajaleht, nimega » .Kodumaa) wälja anda. Kuidas MMS mnast meie rahwa püüdmiste kohta saab awaldama, seda saab tulewik õpetama. Nagu meie kuuleme, olla Harry Jannsen juba ära hakanud nägema, et see seisukoht, mille peal ta Postimehe Väljaandmise ajal poliitikas seisis, mitte õige seisukoht ei olla olnud. Sellepärast wõib küll olla, et eesnimetatud Saksakeele ajaleht seesuguseks saab saama, mida meile hädaSte tarwiS läks. Oodakem sellepärast tema tulemist ja tehkem siis päris otsust. Kui „DLe Heimath" tõeste seesuguse tee peal hakkab käima, mida meie rahwa tarwitused ette kirjutawad, siis saab temal küll õige palju lugejaid olema ja tema tööpiir ja woli laialiseks minema. Saab ta aga töist teed käima, kui meie loodame, siis ei saa temal kaua kestust olema ja tulewik saab meile ometi seda tooma, mis meil poliitika ajalehtede poolest Saksakeele kirjanduses tarwiS läheb.