meie meie rahwalaSte kallal katset, ehk et mierimentl leha wöikstwad! Pr EeSti keeles kõrgemat spetuWrge toimetatama, siis peub seda ÜheS koolis ehk õpetuse asutuses tehtama, ,niS oma õpetamise tööd sellessamas keeteS ka lõpetab. Muidu wiidamad õppijad ühest keelest teise aStudeS aega. jääwad omaS aSjaltkkuS õppimises kängu, ja witmakS jääb ometigi nende löpekooli keel neile kodukeeleks, mitte «vahetöölt  keel, nagu seda iga Realgymnafium on. Asutage kohe ka EeStt keelega Polytechntkum kõrwa, siis saame meie EeStt keelega Nealgymuasiumist aru, muidu mitte! Kaht asja on meil siiS selle waSta. et Aleksandrikoolist Realgymnafium tehtud saab. Esiteks seda, et Realgymnasinmts  üleüldse rahwa poegi ametite peale ette walmiStakse,  mida meie kodumaal nii wähe tarwitatakse, et Realgymnaflumi kaswandikud suuremalt jäult meie kodumaalt  ja oma rahwa keSkist «välja kakwatatud ja koolitatud  saawad. Teiseks seda, et Eestikeelise Realgymnaflumi  kaslvandikud oma edaspidist õppimist initte sellesama keeliseS suurkoolis lõpetada ei wõi. Nemad peawad  pärast ühe Polytechnikumi sisse astuma, kus üks teine keel «valitseb; nemad saawad selle läbi omas asjalikkus õppimises takistatud, wõiwad mitmeS tükkis üleüldse poolikuks  jääda ja saawad «viimaks ometigi omast emakeelest wveru katud. Seda kõiki kokku arwateS peame meie kartma, et nüüd weel ühest Eestikeelisest Nealgymnafiumift EeSti rahwale ja Eesti rahwnsele ennemini kahju kui kasu tuleb. 3a meie arwame, et üks Eestikeeline Realgymnafium, nüüd weel, meie kodumaa Saksakeeliste Realgymnafiumite waöta «võidelda ei suuda ja et tema nüüd «veel ette arwamata aegade peale, õppijatest tühjaks jääb. 3a kui keegi oma last senna saadab, siiS ei tee tema seda mitte mõistlikkus hoolekandmises oma lapse järgmise elupõlwe  eest, waid tema teeb seda ühes ttleSkihutatud ja üleskerutalnd ndnseS tujus, ja teeb seda ehk koguni ktuSte pärast. Kui osawaid ametmehi, kui ustatawaid riigi kodanikust ja kui tähtsaid Eesti auu kaitsejaid nendest saab, keda kiuSte pärast koolitati, see tahab wäga küfitaw olla. See, mida meie siin arutasime, see maksab, nüüd weel, iga Eestikeelise Realgymnaflumi kohta üleüldse. Waatame meie aga sügawamalt nende tülide ja kärade peale, mida nüüd Aleksandrikooli pärast peetakse, siis ei ole raske aru saada, et herra PaStor Hurti waStased koguni  mitte ühe Realgymnaflumi eest et wõitle, waid ühe Wene koolt eest, ükõ kõik mis nime all. See kapital mida Eestlaste käest, ühe EeSti kooli heaks, korjati ja weel korjatakse, see peab käest wõetud ja peab WenelaStele antud saama. Ka Aleksandrikoolist peab üks pump sepistatud saama, millega seda maimu wälja pumbatakse, mida puhta Ewangeliumi  õpetus Eesti rahwa sees kaswatas. mis EeSti rahwa ja rahwuse iseolemise eluõhk ja sisu on. See on selle kära, teutamise ja kahtlaseks tegemise pöhjuS ja eesmärk,  mida Sakalased fiin herra PaStor Hurti wasta lõSlawad, nagu nemad seda meie maakiriku ja meie maakiriku  õpetajate waSta üleüldse tõstnud on. Wõirlejad meie kodumaa kosutawa iseolemise wasta, EeSti rahwa, Eesti rahwuse ja EeSti kiriku wasta astuwad  just neil päiwil suure kahinaga ja suure julgusega wainule, nagu loodaksiwad nemad ühegi wägewa Wõi - du kand ja peale, keS wöitu nendele kätte kannaks ja annaks: ka Balti maa kubermangude  maarahwa haridus ja kosuw elukord üm b e rra hw nS tam i s e läbi maha rõhutud saakS" nagu kusagilt poolelt jnltuuud sõnaga tunnistatud olla. Saame näha, kaS ka EeSti PoStimeeS" nüüd weel kinnitada julgeb, et see, mille peale meie ikka tähendanud oleme ja ka nüüd tähendame, et see paljaS wiiraStuS on, et keegi Eesti rahwast ja EeSti rahwuft neelata ei taha! Saame näha ja kuulda, kaS see kmsekirt, mis juba terwe aasta Lihula ümberkaudu rahwa keskiS liikunud, mida nüüd üleS leitud ja ülema kohtu kätte saadetud on, saame näha, kaS ükski wiiraStuS seda kirja rahwa sekka saatis, wot kaS salalikud Sakalased seda tegtwad! Aga tuetagu nemad ennast oma wotdukandja ja wõiduandja peale, niipalju kui nemad tahawad. Nende tugi et wõi muud olla. kui ükS surelik inimene, kui meiega üheS meie Suure Keisri käsualune, üks sulane, kelle wägt ja wõimus järsku lõppeda wõib, nagu mõne teise wägi ja wõimuS järSku lõppes. Ka meil on meie Wõtdu - kandja, kelle peale meie ennast tuetame, kes mitte surelik  et ole, keS kellegi sulane ei ole. kelle wägi ja wõimus iialgi et lõpe. -- Saame näha, kelle kätte wött jääb! Pöörame Aleksandrikooli poole tagasi. Need kahtlused, miS meil, nüüd weel, ühe Eestikeelise Realgymnaflumi kohta on, need maksawad mõnes tükkis ka ühe Eestikeelise Kreckkoolt kohta. Üht jägu sellest, miS Kreiskoolis õpetakse, seda õpetakse ka Kthelkonna-kooltS. Kellel aga jõudu ja himu on, oma last kaugemale saata, see saadav teda ka wist ennemi ühte tuntud kooli, mitte senna, kuS esiteks ikka ka wähem ehk rohkem katset tehakse.Ka Eestikeeline Kreiskool wõikS esiteks tühjaks jääda. Uhekö paljaks katseks  on igal «vanemal oma lapS liiga armaS; selles ei taha ükSki esimene olla, ja seda et wõi «vanematele keegi pahaks pan««a, kes aSja peale asjalikust seisupaigast waatab. Kui fliS ka meie olgu peale »ahju takka" kui fiiS ka meie tõsiste ja mõistlikkude rahwasõbrade nimel olgu neid pisut «või palju oma sõna sekka andma peame, kaS Aleksandrikoolist Realgymnafium wõi Kreiskool peab tehtud saama, fiis «võime meie oma paremat teadust ja südametunnistust mööda «vastata: Ei üht ega teist! Ühest ega teisest ei saa Eesti rahwaS kasu, ega saa EeSti rahwuS kosu. Iga rahwas saab Üksi neist koolidest, juhatustest ja asutustest kasu, mis rahwa enese elupõlwe põhjust, rahwa ülemat tööd ja tallitust tuetawad ja parema ja kõrgema joone peale juhatawad. Eesti rahwas et ole «vabrikutöö ehk industrie rahwas; Eesti rahwas on põllutöö rahwaS. MiS kasu peab Eesti rahwas fiis neist Insheniöridest saama, keda Realgymnasiumis ette walmiStakse ja PolytechnikumiS  kaswatakse? Iga rahwus saab oma kosu, oma ilu ja auu õpetatud  meestest, keS waimlikkuS waldaS walitfewad, keelt ja kirjandust hariwad, kosutawad ja tähtsaks teewad. Neid õpetatud mehi ei walmiStata Realgymnasiumis ette. ega kaSwatata Polytechuikumis, waid Klasflka-Gymnasiumts ja Uniwersitätis. OlekS Eesti rahwal seda jõudu ja seda kirjanduse «varandust, mis Eestikeelise KlaSfika-Gymnafiumi  ja Eestikeelise Uniwersitäti asutamiseks kulub, fiis wöikstwad nendes Eesti rahwuse tugid ja kosutajad kaswatatud  saada, mitte aga Eestikeelises Realgymnasiumis, ja «veel koguni ilma Eestikeelise Polytechmkumita! See on jo paljas tolm, mida fiin rahwale filmi puistatakse  ! EeSti rahwaS on põllutöö rahwas. Sel pinnal ja sel joonel peab EeSti rahwa jõud, ofawuS ja tähtsus kosutatud  saama, siis kaSwab sellest pinnast Eesti rahwuse ilu ja aun iseenesest, ilma kunstliku abita ja ilma kärata wälja, nagu õis. Ja seda rahwust, seda rahwa auusat waimu õit ei wõi keegi ja ei taha keegi -- meie ligema kodumaa kodanikudest omas kosumises takistada. Seda saab iga õige kodumaa poeg tuetama, olgu tema ühest ehk teisest seisusest ja sugust. Üht Põllutöö-kooli on Eesti rahwal, kui ühel põllutöö rahwal tarwiS. Põllutöö-koolides kaSwatakse kõrgemast  koolitatud mehi, keS omal maal ja oma rahwa kebkiS tööd, teenistust ja leiba letawad, keda mitte oma kodumaalt ja oma rahwa keSkist wälja et koolitata. Ükst Põllutöö-kooli kaswandikud wõiwad oma tööga, juhatamisega  ja äratamisega Eesti rahwa jõudu ja tähtsust kosutada.  Kaks tõsist rahwafõbra Sakslane, herra v. Samson  ja Eestlane, Pärt Sutja on juba hakatuses nõuu annud, Aleksandrikoolist Põllutöö-kooli teha. Esimese waSta wõitles herra Pastor Hurt ise, teist peletasiwad ,rahwamehed" oma lõhkbombidega wainult. Sõimake niipalju kui tahate, ,rahwan»ehed" ! Mis tõsi on, see jääb tõeks: Pärt Suija on Eesti rahwa mees, Teie olete Sakalased! Sõimate! Asjaliku põhjusega  Teie ometige selle auusa mehe wasta wõidelda ei suuda. Nimetage oma koeri Suija" ja tehke teist halwa kometit, millega halwa rahwast toorele naerule ärritakfe ja Teie järeljookSjakS meelitakse. Rahwa tõsiste söbrade kindlat meelt ei suuda Teie segada ega kõigutada! Mõisnikud tahtsiwad omale tublist möisawalitsejaid kaSwatada", ütlefiwad Põllutöö-kooli wastased ja Pärt Suija waenlased. 3a, just! Kas teekS sits see EeSti rahwale kahju, kui mõisawalitsejate tähtjas, «mustatud  ja heast maksetud amet Eesti rahwa poegade kätte langeks, kuna tänine neid ametimehi sagedast wõeralt maalt tulla lastakse? Põllutöökooli oleks juba wähema kapitaliga algatawõidud, esiteks alamate klassidega, kus üleüldise õpetamise, ka need õppijad põllutöö kohta ikka äratust leida ja oma silmaringi laiendada wõiwad, kellel wöimalik ei ole igast klassist läbi käia. Ja edaspidi, kuida aeg annab ja jõud kannab, wöikstwad kõrgema põllutöö teaduse klasside juure maamõõtjate  ja takserijate klassid, õpetatud metSnikude klassid, põllutöö abitallituse meistrite, nagu wiinapõlelamise ja sukrukestmise  klassid, edaspidi ehk ka looma-arstide klassid asutatud  saada. Meie kõrge Riigiwalitsus ei saaks Eesti Põllutöö-kooli laiendamist mitte keelama, waid ennemini tuetama. Samm sammult, kuida rahwa jõud kaSwab, kuida Eesti keel ennast täieldab ja EeSti teaduslik kirjandus  kosub, wõikS sedawiifi Aleksandrikoolist Eesti Põllutöö-, Metsatallituse- j. n. e. Akadeemia  kaSwada. Sellel, iseeneses kosuwal ja kõrgemale  firguwal koolil ,ei oleks teistekeeliste, sarnaliSte koolidega  ja asutustega wõidelda, sest neid fiin ei olegi weel meie kodumaal. SelleS, aegamööda Akadeemiaks kaSwa waö koolis wõikS Eesti keel õppimise hakatusest õppimiselõpetuseni  õpetamise keeleks jääda, sest Eestikeel kosuks ja kaswaks kooliga ühes, kõrgemale. Kuida on auustatud Aleksandrikooli komiteed, kellel weel pöikpolitika waimu sees ei ole, kuida meie Jumal tänatud! seda oige mitmest näeme: Kas see ei ole ka ükS nõuu, mille üle järel mõtelda kõlbab? Kas sel teel ei saaks Aleksandrikool tõeste üheks E e s t i rahwa kasulikuks asutuseks, mis iseenesest kõrgemale kaswaks ja Eesti rahwa auu kõrgemale kaswataks? 3a meie «võime kõigest südamest kinnitada, et ühel seesugusel koolil ühegis seisuses ega suguarus waslaseid ei oleks, weel wähem «vaenlasi. Ja wist saaksiwad kõik elawad  kodumaa pojad, igast sugust ja seisusest, hoolt kandma, et seesugune asutus pea wõiks tegewusele jõuda ja kõrgemale  ja kõrgemale kaswada. See, seltsliku, seisusliku, rahwusliku ja kirikliku ärritamisega  täidetud waim, mis nüüd wihawaenu meie kodumaa  sugude ja seisuste wahel ja Eestlaste eneste keskis ärritab ja leekama löötsutab, see peab Aleksandrikooli nõuukogudest  wälja pühitud saama. See ei wõi muud teha, kui seda kooli ennast ja Eesti rahwast lahutada, lõhkuda ja häwitada. Kas need tähed weel selgest küll ei räägi, mis just neil päiwil ilmuwad? Eesti paremad ja kindlamad pojad: Ärkage üksteistkümnemal tunnil! Kroonimise püha on Tallinnas ütlemata iluga ja rõõmuga, ette kirjutatud programmi järel ära peetud. Lippudega,  wäänikutega ja pärgadega oli linn niisama uhkeste wälja ehitatud ja otse kui imeriigiks muudetud, nagu sel pääwal, kui meie armastatud KeiSri-Praua cma Suurwürsti-Praua  põlwel, esimest kord Tallinnat oma wõeruskäiguga  rõõmustas. Pidurongid saiwad Esmaspääwal peetud, wihmast hoolimata. Ehk on meil edaspidi wöimalik,  sellest pidust rohkem kirjutada. Kõigekõrgematest armuannetest täidawad suured aealehed kõiki oma külgesi. Meie tähendame fiis esiteks nende telegrammide peale, mis selle lehe lõpul seisawad. Kõrgeid auutähtesi ja auunimefi on Baltimaa kodanikudest saanud : p. Anna auutähe I. klassist: Tartu koolikonna Kurator, Senator Geheimerath Baron Stackelberg, Tartu suurkooli Professor smsr. Wirkl. Staatsrath G r e - wingk ja Kindral-Major Laks; p. Stanislause auutähe  I. klassist: Tartu suurkooli Professorid, Wirkl. Staatsrathid Oswald Schmidt, 3. v. Holst, A. Brückner, A. Vogel ja Liiwimaa Landmarshall Kammerherra v. Bock. Geheimerathi nime alla on tõstetud  : Liiwimaa Kubernör, Kammerherra Shewitsh ja Tartu suurkooli Professor emer. Meykow; Wirkl. Staatsrathi nime alla: Tartu suurkooli Professor Mithoff;  Staatsrathi nime alla: Eestimaa Rttterfhafthauptmann  Baron Wrangeli, Saaremaa Landmarshall von Ekesparre ja Kuuramaa Maawolinik Baron H e y k i n g. Kuida pßevaler Beobachter" kirjutab, tahta Tallinna Linnapea, Baron Aleksander Ürküll, arStide nõuu peale, oma ametit maha panna. BaltiSkist. Ka meie weike, pool unustatud linn on Keisri Majestätide kroonimise-, kõige meie suure isamaa rõõmu pääwa jõudu mööda pühitsenud. 3«ba Pühapääwal,  nii pea kui telegramm tulnud oli, et kroonimise püha tegu 3umala õnnistusel korda läinud, ja et Esmaspääwal kirikus, majades, teedel ja turul seda tähtsat pääwa pühitseda  ja pidada luba on, juba siis kogusiwad ennast rõõmsad  rahwahulgad kutsumata kokku. Majadest wenifiwad lipud ja lipud tõusiwad körendate otsa. Kiriku kellad kõlasiwad,  randaS paukustwad suurtükid, nii palju kui neid fiin leida oli. Õhtul särafiwad kõik aknad rõõmu tuledest, ja on uhke tulede pärast iseäranis linnamaja nimetada, mida linn, oma weike jõuu kohta wäga uhkest «valgustanud ja wäänikutega kaunistanud oli. Nimetamata et wõi meie ka meie Ewang. Lulh. koguduse kirikuõpetaja, herra Pastor 3. Lenzi elumaja jätta. Omast weikest jõust oli herra Pastor Lenz ühe uhke läbipaistwa piduehte ostnud, kus meie armastatud KeiSri-Paari nimetähed H.. kl., loorberi oksade wahel, allkirjaga xpann" särafiwad. Esmaspääwal saiwad kirikus kaks waimustatud jutlust peetud, milles meie auuStatud õpetaja oma kogudusele, ette kirjutatud pühakirja tüki Taaw. L. r. 2t, l —B järel Kuningate rõõmu ja muret, alamate rõõmu ja kohust ära seletas. Esmaspääwal oli ilm wihmane ja pidiwad  plaanitud rahwapidud sellepärast Teifipääwaks jäätud saama, aga suurtüki laskmine kõlas siiski randaõ ja kõlas merel ja kõlas Pakrisaarel; muidugi oliwad jälle kõik aknad «valgustatud ja majad lippudega ja wäänikutega kaunistatud. Teistpääwal oli kena ilm ja oliwad rõömupidud,  nii kaugele meie weike jõud ulatab. Esimene pidu oli Weike-laste koolimaja juures, kuS meie armaS, lillepärgadega  wälja ehitatud noor sugu, igast sugust ja seisusest  ühes kooS, linna kulu peale pidulaudas oli, ja suure rõõmuga Eesti keeli Keisri laulu lauliõ, mida kõik meie