Tallinna Sõber IS. Teine aastakäik. Tallinnas, ll Jürikuu Mwa! Mil Uleiildnt aealeht Lestirahvalt Maal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas l rubla, pool-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 1 rubla 40 kop., pool-aastas 80 kop Kuulutused mak samad iga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. Tellimised wöetakse waSta: UalNnnas: Lindfors'i päriatc trükimajas. Keteröurgis: J. H. Seetandt, (la-uuspeuas 54. Hartus: W. Just. peruus: K. Kudewiita. Wakweres: L. Watlly. Kaldes: A. Seidewerg. Kapsasus: ch. J. KoMerg. Kuresaares: W. Lange. Kmbkas: A. Jr. Raudkepp.— Maak: kulda iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichh orn. Elab Nämme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass « Silm on Knnillaas". - Omalt maalt: Tallinnast: Rahukohtud. Maakogukonna seadus. „Lmda". - Tulekahjud. - Meri laht.; kauplemise asjust. Wnder surm. RegtSter . - Baltiskist - Laew põlemas. -..Riiast! Düua jõgi lahti. Näituse asjust. Röow-mortsukad. Worust: Kmgitus. Peterbulglst: Keisri Praua termis. Würst tNn,ussm'kami termis Kraf Kobebue: Graf Todlebea. Geheimrath Grigorjew Gras Tolstoi. Neewa jõgi laht,. Tülist Kii,la maaga. Soomemaalt: Aurulaew..Ekspress . Uued raudteed Puukanbad.' Wäljarändajad. Moskwast: Passita rahwas Raudtee õnnetus. Kihwtitud kalad. Paraskowja Katschka. Töömeeste pettus. - -. Odessast': Kohus. - Mustamere raunast: Wastased ilmad. - Tiflisist: Walsk raha. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt.— Hispaamamac.lt. - Tlirgimaalt. - Kiriku teadused. „Silm on Kuningas". Et iseenese kasu nönudmme unmese silma õiguse wasta sagedast segada wõib. se ei ole küll just mitte hea. se ou aga juba manast aeaft saadik nii tuttaw asi. et aullsamad mehed kauplemisle  juureS wõera poolelt koguni mitte täit usa dust oma sõna peale ei päri. maid ütlemad: Maata ise film on Kuningas". Mitmesugnsed  nlõtted elutarwituse. eluõnne ja eluilu. õiguse ja kohuse üle. kuida need radma seas liikumas  on. need on ka meid sundind mõtteid nende asjade üle wäljarääkima. ja teiselt poolelt  on meile selle peale mustatud. Se on wäga hea ja on wäga käsuline, nii kaua kui igaüks auusa tõsidusega selle asja juure jääb, millest jutt oli. Meie oleme ama li kult. otsekohese  meelega ja kõikumata julgusega seda kirjutanud.  mida meie tõeks ja õigeks pidasime. Meie wastased seletawad aga meie kirjad wõõriti.  kuida nende isewiisi sihile ja nõuutusele seda tulusaks pidawad. Meie ei päri mitte, et ükski meid ilmeksimataks peaks, üksi meie sõna peale usaldaks, ja meie ütleme siis ka: Silm on Kuningas, tulge, waadake järel." Sette lehe Nr. 9 seisis meie juhtkiri „Teuorjus",  ja Nr. 10 sees meie kiri Kooli asjust". Nende mölemi peale on nüüd „ Sakala" wastannd,  kui midagi waötuseks nimetada wõib, mis muud teha ei mõista, ehk muud teha ei taha. kui aga selgest üleskirjutud sõnu käänata ja nendest midagi wäljawäänata, mille peale nende sõnade kirjutaja mõtelnud ei ole. mida tema siis ka nende sisse walada ei wöinud. Selle lehe kitsus ei luba muidugi neid kirjast siin teist kord ülespanna, ja meie peame sellepärast  lugejaid paluma, neid numreid teist kord kätte wõtta ja tähelepanemisega lugeda, ja iseoma  solkimata silmaga lugeda, mitte /Sakala" prilli abiga, mida se aealeht igaühele kätte toppida  tahab. Esimese kirja kohta kirjutab „Sakala" : ..Naljakas Tallinna Sõber. Kaks ..imeliku tükki „Tallinna Sõbrast" wöime jälle oma lugejate ette panna. Manitsuse  patendis. mis 14. Mail 1865 Nr. 54 „all antud, on kinnitub, et Züripääwast plB6B enam kusagil meie maal teu-orjust ,ega segarenti talupoegadel ei tohi olla, Maid selge raharent peab walitsema hakka,ma.  Nüüd tuleb „Tallinna Sõber" ja ütleb ,et aastast 1816 ei olewat enam teu orjust ,olnud, waid paljalt „teu renti" ja ,abt Negu" Sett kombel tahab ta siis seda seadust  nagu tühjaks tunnistada ja näidata, ,et mõisnikudel luba on, ,teu-renti" ja ,abi- Negu" talupoegade käest pärida. Se on nii- Nama naljakas, nagu ütleks Tallinna Sõber: „ „ Aastast 18! 6 saani ei ole meie maal ihunuhtlust antud, waid „mLs antud on. see on kõik ..urwa..plaaster"  olnud. Sellepärast wõiwad mõisapwalitsused  ikka edasi talupoegadele ..nrwa..plaastrid"  anda " See „Tallinna Sõber" ~on tõeste naljakas. Meie saame pea pike„malt  ära seletama, mis teu orjus on ja mis „ta mitte ei tohi olla." - - - Iga kirjutaja wõib aga üksi nendele kirjutada, kes lugeda oskawad ja ka arusaamisega lugeda oskawad ja kes kirjast muuv ei otsi. kui aga seda, mis kirjutud sai. Meie tohiksime küll loota, et seda kõiki ühe awaliku aealehe wäljaandja  juures leida oleks. ..Sakala" wätjaandjaga  näitab aga asi siiski teistwiisi olema. Et tema lugeda oskab, seda ei wõi salgada, sest meie näeme ükskord igas nadalis, et tema ka kirjutada oskab. Meile ei jae siis muud üle. kui et mõtlenm peame, tema ei oskaks arusaamisega  lugeda, ehk tema räägib ja kirjutab teades  midagi, mida isegi ei usu, uskuda ei wõi. kui tema arusaamisega lugenud on; ehk kuida seda selges EestikeeleS üteldakse tema Valetab.  Kes aga waletab. se püüab ikka midagi peita, ja mida peita tahetakse, se ei wõi hea asi olla. Kõigi sellega tunnistab siis..Sakala", et midagi nõunab, millega julgest awaliknle wainule  astuda ei usalda, mis selged pääwawalgust ei salli. Meie oleme seletanud, et töö iseenesest  mitte ..orjus ' ei ole, et ..orjusest sellest aeast saadik juttu olla ei wõi, kui pärispõli meie maal kaotud sai, et se sõna siis ka meie igapääwase elu kohta mitte enam ei wõinud tarwitud saada, kui selle tähendus kadunud oli. Se meie kiri ei tahtnud siis ka seal paikas midagi  muud, kui aga Eestikeele selgitust, kuida meie selge sõnaga waljarääkinud olime. Mis abitegu on, mis seadus selle poolest pärib ja kuida meie mõtted selle üle on, seda olime iseäranis,  niisama selgest wäljarääkind. kuida meie mõistus ja meie osawus seda andis ja kandis. Meie oleme tõsisest asjast selle tõsidusega kirjutanud,  kuida se selle tõsise asja kohaline oli. , Nalja" ei ole seal paikas selle meie kirja sees sugugi olnud; „Tallinna Sõber" ei olnud fiis ka mitte sugugi naljakas". Nalja, ja õige rumalad ja õige kurja nalja teeb aga., Sakala", kui „urwa-plaastrest" ja sündmata paikas ..mõisnikudest"  ja ..talupoegadest" kirjutab. Oli meie seletuse sees midagi eksitust, fiis oli igal teisel aealehel õigus ja oli kohus, seda eksitust asjalikult  õiendada. Seda aga..Sakala" ei näita suutma, sellepärast kirjutab se keeruline aealeht koguni teistest asjadest ja pilkab ilma põhjata ja sõimab ilma asjata, ilma et oma lugejatele meie kirjast muud näitaks, kui aga üksikuid sõnu. Se on mõne turuuaese ja uulitsapoisi wõitlemise ja waidlemise wiis. mitte aga ühe auusa aealehe wiis. „Kui wiga tead laita Siis tule ja aita", ütleb kuulus Eesti kirja-isa O. W. Masing, kui ka temale libedad ori lased"  waewa teha püüdnwad. Tahab la" meie kirja üle awalikult kohut mõista, siis pangu seda taieste oma lugijate ette. kuida meie ja meiega kõik teised auusad aealehed tegewad. Sakala" tõotab „teu-orjust" vea pikemalt seletada.  Tehku seda siis oige pea. Meie ja mitmed  teised ootawad sette peale. Aga hoidku ennast tühja sõnawliua eest. mis asja ei seleta, waid üksi aga nõdrema wendade meelt segab ja üht ehk teist õnnetuse sisse saata wõib. Abitegu oli se asi. millest meie kirjutasime. Lugegu igaüks seda läbi ja mõtelgu järel, kas meie ühegi poolt ehk ühegi wasta kirjutanud oleme. Se. mida Eestimaal tänasel pääwal abitegu nimetakse, se on rendiondja ja rendiwötja  õigus, rahareudi kõrwas weel üht töökanpa  teha. mis nii suur wõib olla. kui neljas jagu rendirahast. Meil on teada, et se mitmes kohtas rentijate meelejärel ei ole ja meie soomime.  et seda nendes kohtades mahajäätud saaks. Se töö, wõib aga rentija poolest üksi ülesüteldud  ja seatud rahaga maksetud saada, kuna rendiandjal seda seaduslikku õigust mitte ei ole. Et siis üht kaupa orjuseks" selle kaubategija kohta nimetada ei wõi. kellele suurem õigus jääb, seda peaks küll igaüks teadma, kes Eestikeelt mõistab, ja et se sündmata sõna siin kaotatud saaks, seda peaks igaüks ssowima, kellel emakeel  ja selle selgitus armas on. Niipalju weel sellest sõnast, mis ilma asjata wanast kurwast aeaft uue rõõmsa aea sisse kantud on. Saaks aga abitegu kauplemine Riigiwalitsuse poolest keelatud, siis oleks ffe ikka weel mõned maakonnad.  kus ka talurahwas sellest priiduse piiramisest  häda tunneksiwad. Kellel weike koht ja suur pere on, sellel on õige hea kui omal aeal teatud tood oodata on, mida taieste maksetakse. Niipalju kui meil teada, walwawad Kihelkonna kohtud Eestimaa!  suure hoolega selle üle, et ühegis rentkontraktis rohkem abitegu kaubeldud ei ole, kui seadus lubab. Meie teise kirja kohta kirjutab , Sakala": ,Töiselt räägib , Tallinna Sõber" omal „wiisil kooli walitsusest, kus ta Ria „Rigasche Zeitungi" kirja, kellest /ord juba jutustasime, nagu ewangeliumi , ümber paneb ja oma waidlemise põhjuseks „wõtab. Siin käänab ja wäänab Tallinna , Sõber jälle nii imelikult edasi ja tagasi, p millega rahwast uskuma tahab panna, et