Need häbemata erakondlased tahavad sedawW, KeiSri Majestäti enese selge fsna waSta, ikka weel üht otsukeft vuö pidada, millega teadmata rahvast Lutheruse kiriku omanduse ja mõiSniknde omanduse waSta kihutada, nukrat meelt kosutada ja wihawaenu sugude ja seisuste wahet Mt« sulada wõikflwad, Arwaku ometigi iga mõistlik inimene ise, miS kasu küll rahwaS sellest saada wõib, kui rahwale Kõigekõrgemat awaldamlst «võõriti svletaksel Mutdigi saamad Sakalased jälle kinnitama, et nemad seda kõik rahwa kasuks teha. Ja—seda ütlefl»vadjoßõiSsato  w , Bogdauowilsh , Gratshew « ki ja need teised .rahwamehed" ka, keS juba üleSpoodud on! Reed lehed ja mehed, keS ka meie kodumaal wihawaenu  sugude ja seisuste «vahel, iseäranis aga Ewangelt- Lnthernse kiriku ja kirikuõpetajate waSta kihulawad ja lõõtsutawad,  keS seda kihutamist ja lõõtsutamist kuidagi tuetawad,  ««eed flgitawad ka neid erakondast EeSti rahwa keSkiS. keS ühist EeSti rahwast lõhuwad ja ktllutawad. Ja kui nemad ühendusest ja erakondliku waimu solgutamisest  raägiwad, fiiS on see ««ende eneSte püüdmiste pilkamine,  ja see ei tähenda rohkem ühtigi, kui selle tõreleja sõna: .MiS Sa kurat kurja wannud, eks Ga pagan palu Jumalat!" Roojase sõimamisega ja kawala pettusega kalsufiwad Sakalased seda puhast ja püha Cwangelt waimu rahwa eev kahtlaseks teha, mik. täuine Eeött rahwast imetav, EeSti rahwast kosutas ja kõrgema koduelu ja kõrgema «vaimuhariduse järje peale tõstis. Kui aga see oraS edasi kosuks, mille waõta meie .rahwuslikud" lehed ja meie .rahwamehed" täuine weel sõnakest lausuda ei usaldanud ehk lausuda ei tahtnud, kui see oraS EeSti «vaimu ja EeSti rahwust lämmataks, tui meie lapselapsed Balti mere randaö enam oma esivanemate kirikukella ei kuuleks ega üht EeStikeele sõna Valtimeere randaS ei kvlakS, siiS langeb süü Karl Robert Jakobsoni «varju ja nende salaliku meeste «varjude peale, keS temaga üheS Sakalaste erakonda ühise Eesti rahwa sekka figitasiwad, keS wihawaenu meie kodumaa sugude ja seisuSte «vahele kandflwad ja leegiks lõstsutajlwad. Nemad on EeSti rahwa lõhkujad ja on EeSti rahnuste häwitajad!  Meie suur Nahu-Keiser on rääkinud, Tema ou rääkinud  oma auutähtede läbi. ja on rääkinud selge sõnaga. Meie suur Rahu-Keiser ei salli erakondlikkusi püüdmisi, wihawaenu kihutamist ega rahivaSte wiutsutamisi. Kellel kõmad ou kuulda, see kuulgu, mõistku ja täitku KeiSri sõna ja tahtmist. Jumal õnnistagu ja kinnitagu meie Suurt Rahu-KeiSritl Jumala Püha Waim aga, kelle pääwakS see leht meie armsa lugejale kätte jõuab, Püha Waim, kes kõiki maailma rahvaid ühendusele uskus kutsub, see Püha waim köitku uut sidet ka meie kalli kodumaa usu «vendade wahel. igast sugust ja seisusest! Omalt maalt. Tallinnast. .Walitsnse Teadaandja" kuulutab KeiSri Majestättte Kõigekõrgemat tänu kõigile neile seltskondadele,  ametnikudele ja erainimeStele, keS Temale kcoo. nimisekS telegrafl läbi oma kõige alandlikumat õnnesoowimist  saatnud on. Meile tuleb kõigelt maalt kirjast, rahwa waimustatud  kroonimise püha pidamise üle, millest rõõmuga lueme, et kõik sugud ja seisused ühel meelel, ühel osawõtmisel ja eksitamata lahkusel üksteise waSta, seda tähtsat pääwa pühitsenud  on. Et meil aega ja ruumi MS, ka meie ligema kodumaa teemadest asjadest kirjutada, kutda see ühe rahwa. lehe kohuS on, siis tahame meie neid kirjast jululehe sees lugejate ette panna, künni kõik üleSwõetud on. Kõigekõrgema armukäsu järel, mis Keisri Majestäti  eksinud alamatele andeksandmist kuulutab, et nemad uneste oige ja korralise tee peale astuda wviksiwad, on ka Tallinna wangimajadest nmbeS 400 süüdlast ja kohtualust lahil lastud. Paraku on nendest juba esimestel pääwadel mitmed jälle oma mana tee peale tagasi aStunud. uueSte kui margad kinni wõetud ja mangi pandnd. Küll olekS soomida, et ka meie maal ja meie linnades ennast kristlikud  seltsid asutatsimad, hoolekandmiseks lahtilastud mangide eest. Nii patju korraga ei saa neid küll muidu mitte lahti laStud. aga ikka aStnb hulk inimesi «vangikodadest wälja, keS oma määratud aega wälja kannatanud on. Kuhu peamad nemad minema, kust peawad nemad oma elntarwitnst  saama? Omaksete juure minna on neil häbi, sagedast  ei wõta omaksed neid ka mitte waSta. Tööd saamad  lahtilastud mängid ka wäga raskest >a teenistusesse ei wõta netd mast öiete teegi. EkS pea nemad enamist jälle neiSse kongidesse minema, kust neid juba enne Margusele saadeti! Teisiti olekS asi. kui kristlikud käed neid mangikoja  wärawaS waSta wõtakfiwad ja tasasele tööle juhatakstwad.  Muidugi peakflwad need seltsid tõsisest, aland Must kristlikust vaimust läbi õhutatud olema, kuS teatakse et patuse kohuS on. oma kaaSpatust tuetada ja armuteele juhatada. See tõrklew polilita waim, mis meie päiwtl mitmeS .Seltsis" lehwib, ei wõiks muud teha, kui neid õnnetumaid ühelt eksiteelt teisele juhtida ja «vedada. Siin olekS ka ükS paik, kuS KeiSri Majestätide kroonimisele  mäleStusesammast ehitada sünniks. Kroonu «õlgadest on Kõigekõrgema armukäsu järel umbes 48.000,000 rubla maha jäätud. Nendest langeb umbeS 21,000,000 rubla lahtiostmtfe wõlgade peale, see on selle hinna tasumise peale, mida Wene endisel pärisrahval  oma ihu ja oma koguduse maa eest mõtsnikudele  maksa tuli, mida Riigivalitsus oinast käest Misnikudele  wälja makflõ ja aaöta maksudes talurahwa käest tagasi  nõudis, miS aga rahwa poolest kroonule länine wõlga jäänud on. Sellest mõlast on see jägn maha jäätud, mts aaStal 1882 juure kasviS, ja see teeb nii palju wälja! Obroki raha mõlast on kingitud 14,000,000 rubla, pearaha mõlast 13,000,000 rubla. Kuida meie ühe Riia zeitungi sees leiame, on mõnes kohas segadused selle üle tõusnud, missugused mölad kingitud on. Siin on tähele  panna, et see kingitus üksi ja ainu kroonu wõlgade  kohta maksab. Näituseks wõtawad koguduse «valitsused  pearahaga üheS ka seda raha wasta, mis kogutzuse liigetel koguduse enese tarwitustekS maksa on. Mahajäätud o«, sellest mõlast nüüd üksi ja ainu p ea r aha wõlg. Wõlg miS koguduse waSta tasumata jäi, peab tasutud saama, see on koguduse oma. .Valitsuse TeadaandjaS" kuulutatud pearaha mahajätmine ja «vähendamine on järgmises seaduses kinnitatud: 1) Näärikuu 1. pääwaft 1884 saab pearaha pärimine järgmiste talupoegade kohta maha jäätud: a) ilma maata talupoegade pealt, kes ilma waStawõtmise otsuseta koguduse hingekirjas,üleSwõetud on. (Kellel koguduse maast osa et ole. T. S. toim.) b) endiSte wabriku-tal,«poegade pealt. 2) Sellestsamast aeast on järgmise rahwa pearaha «vähendada: a) kõige endiste mõisnikud? pärismeeste pearaha  ja teiSte pearaha maksjate pearaha: Samaara kubermangus,  Smolenski kubermangus, Nowgorodi kubermangus  (ilma Borowitshi ja Tsherepowezi maakonnata), ja Pihkwa kubermangu Tvropezi, Velikije Luki ja Holmi maakondades; Tshernigowi kubermangu Molini ja Surashi maakondades; Kostroma kubermangu Warnawini ja Mölluga  maakondades, ja Permi kubermangu Tsherdõini maakondaS  pool maksu ; b) kõige riigi teistes paikades kümneS jägn. 3) Seespidiste Asjade Ministri hooleks saab antud, selle üle nöuu wõtta, knida pearaha maksjate ümberkirjutamine  ühest kogudusest teise, ja paSside seadus wõib korraldatud  saada, et need liikumiseks suuremat wabadust saamad,  kes pearahast wabastatud on, ja seda nõuu seaduslikul  teel kohalises paikas ette panna. See seadus on Lehekuu 14. pääwal KeiSri Majestäti poolest kinnitatud ja täita käSfitud. Sellest kirjast, millega Sakalased Lihula ümberkaudu  Eestlasi Luthernse kirikust wälja kutsuwad, mida aga enne awaltkkuS lehteS üleS wõtta ei wöt, kui kohalised kuulamised lõpetatud on, sellest wõime lugejatele esiteks meel nii palju teatustada, et selles mõisnikust ja meie maakiriku õpetajaid karjaste sõimatakse. Knida juba enne tähendasime, tõutakse selles kirjas üleastujatele .prii kirikut",  .prii kooli" ja seda .mis rahwas meel soowtb." Kui kaugele need soowimifed minna tohiwad, seda ei ole muidugi üteldud, ka seda mitte, keS seda soowimist  täidab ja kelle kulu peale see peab täidetud saama. Need Wenekeeli lehed, kelle peale Sakalased ennast ikka tuetanud on. ehk kelle sunnil Sakalased tembntamad, need kannawad nüüd Riigiwalitsusele ette, et keegi neid hingesi kutsunud ei olla, ja kinnitawad meel pealegi, et Wene kiriku ametnikud neid tagasi tõrjunud olla. Meie kallis .Wirulane" hõiskab selle äramõistmata kiiru üle ja kirjutab: .Lihula ümberkaudne talurahwas, kes Kreeka (Wene) .OigeusulifekS tahtsiwad saada, ja selle pärast kohalistele .ülematele palwekirja andfiwad, olewat, nagu siinsed Saksa .lehed teatawad, .kroonimise pidust hoolimata", 17. Mail .Wene ÕigeusulisekS wastu wõetud ja ristitud saanud. ,MiS peaks .Tallinna Sõber" nüüd küll ütlema?" Meil on üleüldse siin wäga mähe ütelda: Meil on aga .Wirulase" kirja kohta meel tähendada, et tema seda .kroonimise pidust hoolimata", omast käest juure lisanud on, seda et ole Ükski .Saksa" leht kirjutanud. Wist oli .Wirulase" toimetaja pea sellest kiwiöli aurust meel uimane, millega tema trükikoda põlema .toimetada" taheti, selle pärast ei saanud tema ehk sellest õiete aru, mis teised lehed kirjutanud vlimad. Kuida kirjutakse, olla 4—SOO hinge ennast meel ümberriStitamisekS üleSkirjutada lasknud. Ehk on neil aega sennt kannatada, künni näha saamad, kui palju teiSte .soovidest" täidetud sai. .Sakalast" leiame meie järgmist teatust: ..Heimath'l" teakuse järel lauletud Tallinnas esimesi .korda meie suguwenna Kappel'i 10-nes opus.Kro - .nimise laul" kroonimise pühal. Sõnad olla nimetatav .laulule J Bergmann teinud. Olla loota, et Keisri .Majesteet Kappel'i laulu piih,udust Temale wastu saada .«võtma." Meie ei ole seda laulu näinud ja ei ole seda muusikal  kuulnud. Kui see laul aga see .Eesti Keisri laul" olema peaks, mis KappeN nootidega .Olewiku" Nr. 9 sees seisis, fiis peaksime meie wäga kohjetsema. kui tormpeadel  meele tulnud oleks, seda laulu Keisri Majefiätidele .pühandada". Selle sees on nii palju ärritawat erakondlaste  waimu, kui ehk luuletaja, herra Oaasi. J. Bergmann sellest ehk isegi aru ei saa. et meie Suur Nahu-Keiser, keS rahu ja lepitust oma lipu peale kirjutanud on. ennast selle üle küll mitte ei rõõmustaks, waid pahandaks. Kui see laul sits seesama on, ja kui see ehk weel mitte ära saadetud ei ole. fiis peame meie tuugiwalt paluma, seda ka saatmata jätta. .Rahvamehed" on oma kristliku .soowimistega" muidugi juba Eesti rahwale kõrges paikas rohkem mõistmata tülipunnide nime saatnud, kui rahwa auuga kokku mahub. See laul teeks seda koormat weel raskemaks, mis juba Eesti rahwa õlade peale pakitud on. Ikka wõiks olla, et saatjatele kõrgest paigast «niite just pahandust ei täheudata, et ehk ka wahest tänatakse, aga kõige selle juurest jääks ikka üks okas sisse, mis omal aeal kibedat walu teha wõib. .SakalaS" on keegi, kes ennast .Äkke pulga tahuja" kuuega kattab, Aleksandrikooli raha laenu kohta üht nõuu annud, mis wäljaspoolt nii .otsekohene" wälja näitab, et mõni auus waim, kes ise petta ei taha ja ka teist petiseks ei pea, ennast sellest kergest wõiks eksitada lasta. Meie jätame suurema jäu sellest .Ühtlasest" sõnakõlinast  kõrwale ja paneme aga järgmist sisu oma lugejate ette: .Waatke, mina oleksin mõnda teinud: Kui Dr. Weske .ütleS, et professor Köler Aleksandri kooli kassast esimese .maaobligatstont peale nii ja nii palju raha soowib lae.nata,  siis ei oletfin mina mitte küsinud, kus see maa .wõi mõis on, kas esimest obligatstoni wõib saada, j. n. e., .nagu mõned kõrgest haritud köstrid ja muud targad mehed .Wtljandis kohe pärima hakkastwad, maid mina oleksin .ütelnud: Kuulge mehed! Meie pöhjuskiri käsib Alek.sandri  kooli raha esimestes maaobligatsionides alal hoida; .nüüd pakutakse meile raha wasta esimest maaobligatfioni, .see on kindlaip ja julgem kui mõni bank, mis täna õit»seb,  homme langeb, sellepärast wennad, teeme otsuseks: .meie anname herra professor Köler'ile esimese obligatstoni .wastu raha. Suurem hulk seda jo soowiski ja otsuS .oleks tehtud ja kõik sellega rahul olnud, ja mina oleksin .ütelnud: Pai kirjutaja herra wõi sulesaks, pistke seda .protokolli! Siis oleksin ma kassameistrile ütelnud: Kui .Teile professori herra Köleri poolt nii ja nii suur sea.duslikult  kinnitatud obligatsion kätke tuakse, fiis makske .raha wälja ja pange obligatsion raudkapp! ilusaste pai.gale.  SiiS oleksin ma koosolejaid Jumalaga jätnud, .Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi maja terwiseks meel .pudel õlut joonud ja siis wagusi koju läinud ja oma .äkke pulgad malmis tahunud." Meie kuulus agrarikus, .Mälgus", järeldab seda kentsakat  kirja muidugi suure rõõmuga, nagu oleks see tõeste ühe tubli Eesti talumehe kiri ja mõte. Meie omalt poolelt arwame, et selle kirja sepiStaja wahest ehk näinud on, kuida .äkke pulki" tahutakse, kas nendega aga worsti otsa kinni nöelutakse wõi kas neid püksi pööraks tarwitakse, sellest ei tea küll see eba-talumeeS wist ühtigi. Kes «vähegi talumees ja põllumees on, see teab wäga heaste, et see koguni mitte ükskõik ei ole.kuS seemaawõ i m õ i s o u kas Baltimaal, kus iga dessätin läbistikku oma 50 rubla maksab ; kas Krimmi poolsaares, kus wäga kallist ja wäga halwa maad on; kas Siberis, kus paiguti palju «vilja kasivab, aga töörahwa puuduse pärast maa harimata jääb ja teede puuduse  pärast wili ühtigi ei maksa, wõi kas wahest Kola poolsaares, kus 10 kopikat dessätini eest ei anna. MiS fiiS meie .Äkke pulga lahuja" oma .esimese obligatfioniga"  peale hakkab, kui loik maa ja mõis, olgu nii lai ja suur kui tahes, mitte kümnet jagu laenatud rahast wälja ei kanna? Kes mõisa peale raha laenata tahab, see peab selgest teadma: Kus mõis on, km suur mõis on, kuida maa on, kuida ilmad (kliima) on, kuida hooned on, kas töörahwast saada on, kui kõrge pääwapalk on, kuida teed on, kui kõrged «viljahinnad on, kui kaugel linnad, turud ja sadamad j. n. e. on. Siis kuulawad mõistlikud rahwa uehed, pealegi weel w õera raha waljalaenajad järel, kuida sealise maa seadused on: kas wölauskujal seaduslikku abi on selle üle walwata, et pandiks pandud maa ja mõis mitte ära rikutud ei saa, kuida wõla pärimisega  lugu on, kaS panti ilma tülita ja kuluta müümi-