paigal arutama hakata, kas sünnis oleks olnud Soome keele õpetust Aleksandri kooli õpetus - plaani ülesse wõttta ehk mitte, soowime aga siiski, et keegi tähendatud  plaanide kokkuseadja kommissioni liige waewaks wõtaks, selle üle seletust, teha, kas tähendatud küsimus  ülepea õpetus-plaani kokku seadmise juures läbirääkimise  all oli, ja kui ta oli, mis mõtteid selle kohta awaldati. Kirjasaatjale aga wõime nõndapalju  tähendata, et seal, kus ülepea Eesti grammatikat  õpetatakse, Soome keelest wait olles mööda minna Võimalik pole. Kui kaugele aga selles Aleksandri kool peab minema, on jälle ise küsimus, mille kohta, kui tarwis, edespidi oma mõtteid saame awaldama. „Pärnu Postimehele" kirjutatakse: „21. ja 22. Oktobril oli Pärnu kihelkonna kohtunik E. v. Zur-Mühlen meie wallade rahakassasid ülewaatama.  Kuidas kuulda, olla meie T. kihelkonna wallade raha, kui ka magasiini wilja arw hääs korras olnud. Tänu walla walitsusele. Sellelsamal 22. Oktobril ajasiwad ka meie T. walla mehed üheksa sHa pitkuse ridwa ehk warda püsti, mille otsa igal riigi pühal suur uhke lipp (Flagge) saab tõmmatud. Lipu warda oli T. mõisa härra omast metsast kinkinud. Lipp sai walla kuluga Pärnus tehtud. Rahwas soowis küll Riigi Wanemate kroonimise  päewal oma- lippu, kui selle päewa mälestuse märki, esimest korda lehwimas näha, aga et kroonimine,  nagu ajalehed teadustawad, weel tulema aastaks pidada jääma. Sellegi pärast ei raatsinud meie eestulewad Kõrgede pühasid mitte üksi kalendrete kuulutustes, surnut kirjatähes seista lasta waid ka ühe awaliku näituse läbi rahwale meele tuletada, mis päew täna on, et küll kiriku uksed mitmes paikas (ja ka meilgi) niisugustel pühadel kui need argi- ehk tööpäewade peale juhtuwad kinni on. Siiski wõib ju kristlane ja tõsine riigialam omad südamelikud pakmed kõigi Wanemate eest omas waikses kambres selle Kõige Kõrgema ette saata, mida keegi keetma ei saa." Tartust. „Nowoe Wremä'le" kirjutatakse meie ülikooli linnast, et seal nõuu käsil olla üht uut Eesti Seltsi nimega „Sülem" asutada. PöhjuSkirjud olla juba kinnituseks sisse antud. Rahwa jutu järele saamad  selle uue seltsi liikmed Eestlased olema, „kes Saksa haridust ja kultuura on maitsnud" ja neisse Eesti Seltsidesse minna häbenewad, kus „ alatu rahwas"  kokku tuleb. Esiteks tahta seltsi asutajad oma nõuu salajas hoida. Selle sõnumele lisab „Heimath" omalt poolt juure: „Kui see nõnda on, mis siis küll need „ haritud Eestlased" ja mis see palju kiidetud „Saksa kultuura" peaks olema, mis neile seda soowi õpetab, ennast omast rahwast ära wõerutada!" Nõo õpetaja hra M. lürmann ei tahtwat, nagu Nõo poolt kuuleme, mitte oma praegust kohta maha jätta ja Tarwastusse minna. Pühapäewal 21. Nowembril mattis tuttaw Raadi walla rentnik, Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi tegew liige, oma poisi maha, kes õnnetuse läbi surma oli saanud. Tema sõitis tühja aamiga ajades mõisa wärawaft õuue, regi keeras kaugelt kangel jooksul wärawa samba külge, mees kukkus lennul maha, purustas puusaluu ja rikkus sisikonna. Haige wiidi küll kliinikusse, aga juba oli liig palju werd wälja jooksnud. Juba on nõnda mõnigi ettewaatamata mees talwel jõõruklise tee peal enne aegset surma saanud. Ettewaatamine on elu kaitsja ema. Riiast. Riia saksa ajalehe „Ztg. s. St. u. L." 336. numris kirjutatakse, eh Würkeni laadal 6 Okt. ühe kommetitegijate perekonna peale on laadarahwas jahti teinud, kus üks tüdruk kohe surma, töised perekonna liikmed aga haawatud saanud. Sellesama  tuttawa ajalehe 250. numris kirjutatakse, et ustawa suu läbi on Riias rSägitaw jutt õigeks mõistetud,  mille järele Allasch'i kirikherra Schlau'i peale ühe teereisi peal on püssiga lastud. Et küll need teadustused kohaliku ajalehtedes õiendatud on saanud, on siiski Liiwimaa kuberneri herra heaks arwanud, ülemal nimetatud teatete asjatähtsuse pärast, mis ametlikult tema kätte on saadetud, neidsamu awalikuks  teha. Nende teadustuse järele on Würkeni laadal  joobnud talupojad kommetitegijate putka sisse kiwa wisanud, misläbi üks tüdruk peast natuke haawatud on saanud, arstliku läbiotsimise järele ei ole aga haaw mitte kardetaw. Kirikherra Schlau'i laskmise asjus tuli wälja, et nimetatud kirikherra Judasch'ist Allasch'isse tagasi sõites, ühe talukoha ligidal, mõrtsuka  tööle koguni sündmatal kohal, põõsastikus weikest tuld näinud, mille peale kohe üks weike pauk kuulda olnud. Sellepeale pidanud kirikherra oma hobuse kinni ja hõiganud mitukorda põesastiku, kes teda lasknud  ja lisanud, laskjat metsast wälja kutsudes, weel jure, et t'ale midagi paha ei pea sündima. Ta ei ole aga suu ega püssi läbi wastust saanud. Kui laskjal tõeste nõuu oli, kirikherrat surmata, siis oleks t'al selletarwis aega küll olnud, kuna kirikherra oma hobuse niikaua kinni pidas. Selle järele ei wõi ühest tõsisest mõrtsuka tööst siin koguni juttu olla, kuna sugugi selgeks ei ole tehtud, kas ka püss kõwasti laetud oli. Rewideeria Senatori kantselei on „Rigasche Zeitungi" sõnumiku järele mitme ametnikude läbi suurendatud saanud ja nimelt on ametisse pantud ja juba siia jõudnud: Kollegiaassessor Schmidt ja Kalisch'i maakonna kohtu prokurööri abi Kollegiaassessor Jwan Wassiljewitsh Denissenko. „ Walitsuse Teadustaja" järele tähendame, et Liiwimaa kubernör baron Üksküll - Güldenbandt oma palwe peale ametist lahti on lastud ja et praegune  Kaluga kubernör tõsine riiginõuunik kammerherra  Schewitsch Liiwimaa uueks kubernöriks on nimetatud. Walgast. Mõne aja eest tagasi kuulsime Walga poolt, et sealsete Eestlastel nõuu olla, põllumeeste seltsi asutada, nüüd kirjutab meile meie auustatud kaastööline selle kohta järgmise rõõmustama sõnume: „Juba kaua liikus paljude siinsete Estlaste südames  pöllmeeste seltsi asutamise soow; nüüd oleme selle täitmiseks esimese sammu ära astunud. Walga linnawalitsuse luaga oliwad 7. Nowembril  linnast ja ümberkaudu maalt õige rahkeste inimesi endid walga linna Greeka õigeusu kihelkonna kooli lahke ruumidesse asutatawa põllumeeste seltsi põhjus kirja allakirjutamiseks kokku kogunud. Esmalt teretas tähtjam seltsi asutamise edendaja K. Kornel rõõmsa meele, waga ja sooja südamliku sõnadega koosolejaid. Siis kõneles J. Liiw pitkemalt sestsi tähtsusest ja kasust ning peale selle sai põhjuskiri ette luetad, mis koosolejate poolt heaks kiideti. Siis pidas Greeka õigeusu kihelkonna kooliõpetaja Rätsep Lannametsast, pitkema kõne isamaa armastusest. Osawalt seletas ta, kuda isamaa armastus ja tema tuluks töötamine inimese ülem kohus on, ning kuda selle kohuse täitmine igaüht õnnelikuks wõib teha, nõnda et ta weel surma tunnil rõõmuga oma minewikku tagasi wõib waadata; tema mälestust auustawad terwed rahwasugud ja tulewad põimed, sest ta pole asjata ilmas elanud. Üksi auus ja puhas süda wõib isamaad armastata aga kes isamaad armastab, see kardab ka Jumalat, auustab Keisrit ja armastab oma ligimest. Nüüd algas põhjuskirja allakirjutamine, kuhu peale sada inimest oma nime ülesse tähendasiwad. J. Liiw andis teada, et kui Keisri arm meile seltsi asutamise peaks lubama ja põhjuskiri kinnitatult tagasi tulema, siis seltsi asutajad kohe kokku saamad kutsutud seltsi asju joonde seadma. Selle peale kõlas igast suust ja südamest palwe meie kalli Keisti eest taewa poole: „ Jumal Keisri kaitse sa!" Nüüd lasti weel linna wanemaid elada, kes meile keelmata kokkutulemise luba oliwad annud, ja toimetus oli lõpetatud ning inimesed seadsiwad minekule, aga waata! seal astüsiwad töiste selja takka hulk ilusas Eesti riides kena neiusi, kelle rinnadel esiemade hõbe ehted nagu murueide tütarde silmad kuuwalge! säräsiwad,  ette, et ka omalt poolt seltsi asutajatele nende ettewõtmisele õnne soowida. Kenad neiud soowisiwad, et ettewõte korda läheks, ja et „Wa!ga Põllumeeste Selts Linnutaja", kui ta ilmale saab sündima, meie rahwale kasulik oleks kui päike, kõrge ja kaunis kui kuldne koidutäht ning armas kui ilusam öiekuu. Suure waimustusega laulsiwad koosolejad neile: „Nad elagu!" mille peale kaunid neiud tulemase seltsi tarwis ühe wäga ilusa lambi kinkisiwad, tähendates, et kui oodetaw selts mitte asutamise luba ei peaks saama, siis lamp Aleksandri koolile saab. Kingil on kena tähendus, mis meie Eesti neiude terawat meelt näitab. Selle kingiga on meie Walga kaunikesed meie seltsile juba enne sündimist silma pähä loonud, et ta ilmale tulles kohe walgust näeks ja näitaks, mis ju ta ülesanne on. Antlu helde Looja, et neiude soow täide läheks! Meid ja iga isamaa armastajat rõõmustab see ülewäga, et meie Eesti neiud ikka enam ja enam Eesti püüdmistele  ärkawad ja isamaa tööst omalt kohalt elawalt osa wõtawad. See tunnistab selgeste, et nad enam endised korralkäijad pole, waid isetundmusele ja isetegewusele  ärkanud inimesed, ja see on tähtjas, sest: on meie neiude südamed päikese walged, ja soojad isamaa armastusele, siis wõime ka julged olla, et nad emana meile mehi kaswatawad, kelle silmad päikese  kaugele näewad, oma eesmärki tunnewad ning sihtist silmis peawad, ega kunagi õigelt teelt ei eksi. N. Wolmarist. Hainaste peawad uued laewameeste seltsid siginemas olema, mis „Linda" ja „Austra" seltsidest sellepoolest isewiisi on, et iga üksiku laewa jauks ise selts kokku heidab. Sarnaseid seltsa olla Norra-, Inglise- ja Saksamaal wäga palju, kus nad „Rhederei" nime all tuttawad on. Tallinnast. Wirulase toimetaja herra J. Järw on 10. Nowembril politseile ülesse annud, et tähendatud  päewa hommikul kella 4 ajal kaks temale tundmata  meest tema ukse peale koputanud ning temale ühe hädalise telegrammi ütelnud ära anda . olewat. Kui ta ukse lahti teinud, karganud mehed tema kallale ning haawanud teda nuaga rinnust. Kuda pärast ilmus, oli haaw paljalt naha sees, ehk küll nuga, millega ta olla torgatud, wärskelt terawaks tehtud laia teraga köögi nuga oli, mis herra Järw Võitluses  mõrtsuka käest ütleb maha löönud olewat. Meie ei mõista arwata, mis asi kedagit inimest sarnasele  teule wõis sundida. Kuda esialgsel politsei ülekuulamisel ilmunud, ei ole peale ühe tüdruku, kes kell 4 hommiku ukse raputamist tahab kuulnud olla, keegi inimene terwes majas peale haawatud enese, mingit lärmi kuulnud. Ei wägiwaltselt sissetungimise  kolinat ega wõitluse mürinat, kus kaks meest maha saanud löödud, mille juures suur nuga põrandale  kukkunud, ei ka ära jookswate kurjategijate sammusid  pole keegi kuulnud. Nõndasama wähe on kurjategejatest  majas ehk hoowi peal kõige wähemat jälgi leitud. Meie oleme selle sõnume Saksa lehtede „Zeitung f.. Stadt u. ja „Revalsche Zeitung'i"  järele ülesse wõtnud, sellepärast ei wõi meie tema tõe eest wastutada. „Reval. Zeit." näitab selle üle wäga kahewahel olewat, kas ülepea herra Järw'e elu kallale on kiputud, sest ta lõpetab oma teated nende sõnadega: „Nõndasama wähe on ööldud kurja- Legejatest majas ehk hoowi peal mingit jälgi leitud, nõnda et see terwe lugu wäga arudlases (iseäralikus) walguses ilmub." Wlst arwab „Revalsche Zeitung", et Wirulase toimetaja iseennast on haawanud, et kui rahwa eest wõitleja märtirer ilmuda. Meie ei tahaksime  mitte uskuda, et keegi auus mees rahwa pettuseks  sarnast põlastawat tegu wöiks teha. Loodame, et politseil korda saab minema kurjategijaid leida ja teenitud nuhtluse alla heita. Rakwerest teatakse meile, et seal 7. Now. päewal kogudusele abiõpetaja olla ametisse seatud. Pühaliku talitust toimetanud kindral-superintendent Schulz. Wirumaalt. Leerilaste orjusest. Sellest kirjutatakse meile: „Kõik asjad ilmas paranewad, nõnda ka meie S. kihelkonna leerilaste orjus, mis nüüd ammugi enam nõnda ränk pole, kui enne mõne aasta eest tagasi oli, kus leeri lapsed õiete tubliste rehti pidiwad peksma. See natukene tööd, mis neile nüüd meel jäenud, nagu puid laduda, lusikaid, kulpisi,  rehast ja muid pisukesi asju teha ja toimetada on nõnda kerge, et endise orjuse waSta enam midagi ei tähenda. Üksnes kewadel wõtab töö siiski pea märjaks, kui sõnnikut wedama hakatakse ja surnuaida puulehtedest j. n. e. puhastatakse. Ka tütarlapsed nurisewad, et nõndapalju kedramist neile kätte antakse, et jalaluu tuimaks minewat ning ka sukkade kudumine wäsitada mõnikord sõrmekesed ära. Leerilaötel ei oleks just mitte lusti sedagi tööd teha, aga mis wõib parata: „Laiskus on wanakuradi peapadi", ütleb wanasõna. Lõpeks tähendan weel, et meil siin ju mitu aastat ilma eksamita koolmeister ametis peetakse.  Noh, mis sinna parata, kui mõistus ei kanna eksami malmis teha, pealegi lubab ta ikka weel õppida, et sellega kord toime saaks. Aga kes ajaratast jõuuab kinni hoida, waene edasi õppija on ennast eksamile walmistates ja ühtlasi ametid pidades juba 30 aastat manaks saanud, ilma et oma etteseatud  märgile oleks jõudnud. Sest pole ka wiga midagi; eksam on kõrwaline asi, kui mees oma ülemate  arwamise järele aga muidu ametile kõlbulik on. 5. k." Rahwaelust. Simuna kihelkonnas ei seisa üksi rahwas waimuhariduse puuduses, maid ka üksiti kõige wiletsamas ja puudulikumas ihulikus elukorras.  Paneme K. wald näituseks. Ligi 10 aastat tagasi oliwad K. walla maad krunti panemata, kus wallarahwas külas elades oma pead toitis. Siis laskis K. herra oma walla maad krunti panna, ja kuulutas wälja, et kohad müüa on. Oma malla rahwas ei jõudnud suuremal hulgal keegi kohtasi osta. Wiimaks tuliwad Riia maalt mehed ja ostsiwad K. kohad suuremal hulgal kõik ära. Wanad elanikud pidiwad eest wälja astuma ja ostjatele  ruumi andma. Ostjad hakkasiwad Jumal tänatud kaunis priskeste elama, aga neil kes osta ei jõudnud oli häda suur. Sest kuhu pidid nad oma naeste, lastega minema? Seal palusiwad nad herrat,et ta neile metsa lubas põlluks teha, mida ka herra lubas, tingimisega,  et selle eest peab päiwi mõisa tehtud saama. Siis läksiwad palujad rõõmsa meelega ja hakkasiwad wäsi-