oclle ilmasgi siit puudunud mitte, olgu siis, et haigus teda tagasi hoidis." Selle jutustamisi  ajal oli päike kaunis kõrgelt tõusnud ja mõlemad reisijad tõusid nüüd üles ja Nksiwad õpetaja maja poole. Nii wara ivõerad wastu wvta oli muidugi aru Idane js iseäranis üht niisugust noort meest, kelle riided ja elu miisid seda selgesti iuuuistasiwad.  cl ta kõrgest seisusest oli Seepärast ci olnud see ka mitte ime et õpetaja proua oma noore tütrega uudis himust põlesiwad teada saava, kes see noor mees olla, kes enam õli tcrwe tuum seppa ja öpctsja Auderscmga tema kirjutuskambris lukus ukse röga jutu oli ajanud. Kiimaks tuli õpetaja oma möcrvstcga oinast kambrist wäsia ja esiteles, noort meest oma proua ja tütrele oma sõsara pojana, kes Wittenbergi  linna Älikovlis käis, ja Mält oina suu kuulama tulnud oli. Ehk küll ema js türar õpitajat ilmasgi ei olnud kuuluud Mest üli koolis olijast sõsarapojast rääkiwat, siisgi AsZusisimad nad, ja wõtfiwad noort sugulast südameliku teretusega wastu. Mis nccd Mõlemad mõrrad ja õpetaja isekeskis rõäZjsiWLd ja nõu pidasiwod, seda ei tea meie mitte; aga see on arwata, et nad õpetajale ilma tagasi hoidmata Mk rääkinmad  ja tema siis neile seda nõu sndis, süS ta armas kõige parema olewat. Rüüd sai ära tehtud, et Ai õpilane Mihkel Rei, (nii oli ta niini) nii kauaks oma onu juurde jääks kuuni rahu aeg tuleb, siis pidi ta Kopenhaageni üliko li astuma ja edasi õpima. Ka wana sepp pidi fermiks kiriku mõisa jääma, kud ivaenlased Schleswigi  maalt on ära läinud ja tema julgesti Stenderupi külase tagasi minna wöib. Sööma laual ütles ööelaja oma mõrrale ' ~See on hea, armas sösarapoeg, et sa just täna tulnud oled. Meie püiütsene  täna Jaani laupäewa ja et ilm ilus on ei kõhkle ma initte, et see pidu sinu meele pärast ci ole; sest üks nüOugune pidu on ju sulle üsna aruldane ja tundmata. Ka tulcivad senna mõisa hcrra Erich 'a tema kaswtmdik Sctsilia." „Setsiim" düLdis Aksel ilma mõtlemata ja Mluslas ära mis sugust rulli ta mängima pidi. „Sce su ju KLidug! sulle tundmata!" ütles õpetaja mahele ja rääkis tähendust midwa pilkuga Aksli otsa waadatcs edasi: „Aga ta on üks maga ja hea tüdruk, päris trööstis ingel Wgcstelc ja haigetele ja rebMendab ka sagedasti ivana kalgi mõisniku südant" „Js see mana loriscja Rebeks," algas proua „Kllsh!" sosistas õpetaja keeldcs." See ei passi mitte ühel risti immescl sms ligemiscst  paha rääkida. Rebekal on oma wiga, aga missugune inimene oa sest prii; see pärast peame üks teisega kannstams." ,Mu sõber sepp" ütles Aksel, „on mulle juba wäga palju tänasest pidust rääkinud; ja kui teie lubate, siis taban ma ka sest osa wota." Dea meelega, sõsara poeg!" wastas õpetaja „kes teab missugune ilus tüdruk sind ka omaks tniukeseks ivälja walib!" VII. Pärast lõunat olimad kve.a a, tema pere, Aksel ja sepp malmis ülem.! n".a'n-o pidule minemas, kus õpetaja im m ' ...s marnult sääl oli, osalt kordu'- -V' - st -- .ust? uhke möisnikude wasr. :r .lni nad mäe alwankrist n.vv - ' . V . siis hakame Jumala n:m. . õpetaja ja läks teele .—.m . - sõbra fresi-sist. Kui nad mäest' sisimad, oli see juba rib-rast täis. -siir :e>emsiwad oma anun aar: hingekarjase auukar.usie ja armastumga ja tegiivad mm.-ue ruumi kui ta oma tütre käe konnas mäge mõõda üles tuli. Saal: mõis kulda enne öeldud, kaugele ümber kaudu wadata, ja mõis naba, ruidas 'Neis.', nerra kullatud tõld pitkamifi senna peole weeras. See sai neljast hobusest  punasid sule tukdega ehitatud, weetud; tõlla taga ieisiwad püsti üks toapoiss ja kütt, ro.mesu tornide ja paeldega wälja ehitatud ja tõlla ees sõitis Lks ratsanik, sinrse kuuega, mis hõbedase paelaga ära tuutud oli. (Ots tuleb.) mntuid mõnele lugeda andsin, siis ei olnud see mitte raamatukogust. Jaanis, Tnlivekuu 29. p. 1886 W. Rattur. Tartu maalt. Weider nõudmine  27. Naiv- nöudsiwad mitmed Tarakwere  peremehed oma koolmeistrilt, et see kooli-vpetust tund ehk kaks hiljem hakkaks.  Lühikeste päewadega ei jõua lapsed kella 8 ajaks kooli, mida koolmeister kangesti  nõudnud. Pitkemate päewadega wöidawiidctnd tunnid järele wõtta. Kena! Aga miks ci jäta anujad laste wanemad kaeru kesa ajaks maha külmata ehk heina Mardi päewa ajaks teha, siis on juaega? Muud ei tea selle rumala mõtte juurde öelda. (Postim.) Snr m a sõnu m. „Baron Ferdiuaud  v. Maydell, Kriiüdneri pärisherra, suri 2 mkp. ära. Kesknadalil 5. skp. oli terme wald koos oli teda unele saatmas. Hana-könes walla poolt ütles kõneleja et haua pärijale lahkunud herrale peaks pandama  : „Jsa, helde häütcgija, halastaja süda, waeste mari, kooli- ja kodu-elu edendaja"  jne. Et see tõsi on, seda näitawad: Kooli orel, kapp ja palju öpenõuusid, kooliõpetaja  palk, -vaestemaja, kümne waesema lapse iga-talweline ülespidamine koolis, mis kõik tema taskust tuli. Noor baron Maydell lubas oma isa jälgedesse astuda. Peterburist jõulukuu 3. ,Malilsuse teataja" mvaldab Riigi walitsuse poolest ühe pika kirjatüki, milles Wene ja Saksa riigi -vahelisest olekust on kõneldud. Wene lehtedes ja rahwaseas olla nimelt Bulgaria asjas pöncwust ja rahutust olemas. Iseäranis  alla ieda mõtet lehtedes ja ka muidu kuulda, et Saksamaa Wene salawaeulane olla ja Bulgaria maad Wene ivasta selja taga üles ässitada. Asi ci olla mitte nõnda, maid Saksa maa on Wene sõbralik naaber juba enne kaua olnud ja olla ka seda edaspidi.  Wene -valitsusel olla põhjus küllalt lindel olla, et Saksama midagi ette ei wõta, mis Wene auuga kokku ei sõnni ja rahu rikuks. Eestlaste c l u st kirjutakse Post. Kikerino jaama ümbert: „Keisrinna sünnipäewal  19. mkp. oli meil Eestlastel röömupäew  Eesti Jaani koguduse õp, Dr. Hurt oli siin jutlust ütlemas. Pärast kuulas ta meie koguduse puuduste järele. Kõige suurem oli koolimajade puudus. Suure koguduse kohta on üks ainus olemas.  Teine wöeti nõuks ehitada Kikerino ja Zissino wahele, kus kõige rohkem Eestlasi  elab. Hr. 1)r. Hurt lubas ise mõisaomanikuga  kõneleda, et nad ka abiks oleks materjali andmises ja muidu. Meie saatsime külalise rõõmuga ja tänuga ära. Millest kõnelewad teised ajalehed? „O m a Maa" 7. number on juba iväljaS. Et meie iga ühe kohta tõe tunnistust anname, olgu see meie wastane ehk sõber, siis tunnistame ka Oina Maa kohta, et see sisukas kuu kiri on. Aga ka kõige parema tuumaka sisuga aja kirsal mõiivad ka omad ivead olla, nii ei puudu need ka mitte Oma Maa suures, nagu: I) Oma juhtmõtete plaani järel ei ole ta siia ajani üleüldise maailma keelega mitte meel aluStust teinud. 2) püüab „Oina Maa" sääl pinda kiskuda, kus seda maja ei ole, mille läbi ta politikasse puutub ja oma ette seatud eesmärgist kõrwale läheb. Kuidas meie lugejad mäletawad sai „Saarlase" 29. numbris „Oma Maa" wiltu plaanilise juhtmõtteid õiendatud. Sellest kiskus ta mõne üksiku sõna ja üteleluse wälja, kandis -ü numris oma luge jäte ette ja kostis meile nii harimata kombel, kui see, kellel paremune ivõimalik kosta ei ole. Meie matkisime selle paale; sest pilkama sõna kolina päälc ei taha meie kosta, kus asi ise kõrwale jäetakse. Nüüd 7. numbris toob „Omo Maa" Saarlase  kohta järginise ütelust: „Aga laseme Saarlast  rahuga oma usku kuulutada, ega keegi tema jüngriks ci heida." AuuStatud Oma Maa toimetus ! Selle ütelusel  on kolm vinadust, mis haridusega ühte ci sünni: I) ei ole scc Teie lehes asja kohane; Z) on scc pilkan- sa 3) vn see põhjuseta, sest- „Taarlase"  „jüngrite" see on ta lugejate ariv on aja jooksul kasivailud ja saab wce! kasivama. Wäljamaalt. Saksamaalt. Minema teisipüew sõitis Baieri prints-walitseja Luitpold Berliini ja sai raudtee hoonus keisrist, ja kõigist keisri sugukonna liigetest, südauiliku lahkusega  Wavtuwõetud. Saksa ajalehed rõömustawad  raaga selle üle ja näewad selles juhtumises Preisi ja Baieri riikide söbruse side kindlamaks kaswamist ja tnlctawad ühtlasi ka meelde, et Baierimaa Saksamaa ühenduseks kõige enam Lcgeiv olnud ja mida ükski Saksa süda unustama ci saa. Daammaal on ka söjawägede rohkendamise  plaan kasile wöetud, ja tahetaks maawäge  12,0 tü) meest suuremaks teha stchtlasi tahetaks 8 uut sõjalaema ja 28 torpedo lootsikut muretseda. Külap see üleüldine sõjaline wnlmistamine ikka midagi tähendab,  head aga mist mitte. Bulgaria saatkond on praegu ikka weel kõige rohkem ajalehtedes kõne aii. Need kolm Bulgaria kõrged meest lubasiwad kõik Europa suuremad walitsused läbi käia, et Bulgariale sõpru saada, aga nagu näha ei lähe see korda. Üksnes Serbia kunningas on ametlikult neid enese ette lasknud. Wiinis on neid Kalnoky nagu erawiisil jutule wötnud, aga on neile ütelnud, et tema HKalnoky) hea meelega Bulgaria pääle mõtleb ja soowib, et Bulgaria segadused löpcksiwad. Saatkond on siis Wene saadiku  würst Lobanowi juurde läinud ja km sinud: „Kas wõtab meid Wene walitsus wasta, kui ine Peterburi läheme?" Würst Lobanow on wastanud : ~Ei wöta sugugi!" Selle wastuse pärast on Bulgaria saatkond nönuks wõtnud Peterburisse tulemata jätta. Türgimaa politika kohta kirjutawad wäljasmaa ajalehed, et ta Wenemaaga sõbralikult  käsn käes käia. Peategew liige selles kui la tcrives teises wälzamaa politikas,  olla Sultan ise, kes igatwiisi, sõnas kui teos, Wcuemaa meele säre olla püüab. Kuda nimetatud walitseja oma nõuumeestcga  nõu peab, näidaku järgmine näitus: