Sakala 24. Wiliandis, 14. Juunikuu päetval 188 V. UI. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Keiserlik leina kuulutus. Keiserliku Majesteedi  meie õndsa Keiserina matused. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Imelik kiri. Pärnust: Eesti Postimehe poliitika  seisukohast. Tartust: Eesti Kirjameeste seltsi eestseisuse koosolek; suur ei ole weel hea. Tallinnast: Laulupidu; Linda seltsi esimene laew. Wirumaalt: Waimu liikumisest; saksastamisest. Mustmeest: Koolilaste katsumine. Peeterburgist: Keiserina matusselised; Keiserlik kingitus; wäljasmaa printside ärareisimine; Weimari sõber; wiitse-admiral  Shestakow. Moskwast: Pushkini pidu. Woeralt maalt. Saksamaalt: Kirikutülide seadus. Austriast: Keiser ja raamatu kaupmees.  Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Rahwa söök ja jook. V. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Jumala armust Meie Aleksander Töine Kõige Weneriigi Keiser ja Isewalitseja, Poola kuningas, Soomemaa Suurwürst n. n. e. n. n. e. n. n. e. Anname kõikidele Meie truui alamatele teada: Kõigewägewama Jumala tahtmine on olnud, Tema püha eestmuretsemist ülesuurimata teedel Meile üht rasket  katsumist peale panna, mis Meid ja Meie terwet maja lõpmata kurwastusega täidab: Käes olema aasta 22. Maikuu päewal on Meie armastatud abikaasa,  Keiserina Maria Aleksandrowna, pitka haiguse järel, mis juba kaua kartust sünnitas, ära surnud. Kõik targa arstide nõuu peale Tema terwise paranemiseks käsile wõetud toimetused, Tema ümber olewa inimeste hool ja mure, mis palamast armastusest  Tema'wasta ja elamast meelewalla alla heitmisest wälja oliwad siginenud, jäimad Meie kurwastuseks uimaseks  selle kannatamise kohta, mis Tema kallist elu alt õeneks kaemas, keda Tema iseenese-ohwerdamisega künni oma eluotsani ikka wäsimata Oma ilmliku kutsumise kõrge kohuste ja kristliku halastuse tegude heaks ära tarmitas. Jumalas hingama Keiserina wäsimata mure Tema juhatamise all. otsekaudu seisma koolide eest, kus hulk noort sugu kaswatadi, Tema südamelik osawõtmine wiimase sõa ohmerte ja nende perekondade kohta, üks osawõtmine, mis mitte üksi isamaa piiridest sisserajatud ei olnud, maid ka eemal elama usuwendade juure ulatas,  see kõik saab Meie teame seda kindlaste jäädawalt Temast õnnelikuks tehtud inimeste tänuliku mälestusesse jääma ja õigel kombel kõigekõrgemast armulisest  ja õiglasest kohtumõistjast seal paremas maailmas üleskaalutud saama. Selles teadmises ainsat troosti leides ja Kõigekõrgema  saatmiste ees Ennast alandades, kutsume Meie kõiki Oma truuist alamaid, Meiega seltsis südamest Jumala poole palweid saata, et ta neist lahkunud puhta hingele seal igawese õnnistuse püha kodades jäävamat  rahu annaks. Antud St. Peeterburgis, 22. Mail, aastal ükstuhat  kaheksasada kaheksakümmend peale Kristuse sündimist,  Meie walitsuse kahekümnekuuendamal aastal. Kirjale on Keiserlik Majesteet Oma käega alla kirjutanud: Aleksander. Keiserliku Majesteedi meie õndsa Keiserina matused. Mis juba .ammugi kardeti, on 22. Mall Peeterbmgis  sündinud: meie armastamas südames kanwd Riigi-ema, kelle silmad kaastundMs eeftmuretsemises oma rahva peale vaatasiwad, on need kallid silmad jäädavaks rahuks kinni pannud. Terme Weneriik leinab  Teda nüüd silmamees taga, sest Tema oli üks tõsine Riigi-ema olnud, kelle töö ja püüdmised ikka selle peale wälja läksiwad, wigalistele troosti ja hädalistele  abi saata. Tema terme elu oli heategudega täidetud, ja meel viimaste elupilkudes mõtles Tema ema-süda punase -risti seltsi ja muu asutuste peale, mis Tema armulise juhatamise all õitsema oliwad läinud  ja tuhandate hädalistele abi ja kosutust toonud. Kes jõuab kõik seda ülesrääkida, mis Tema armastus Oma alamate heaks sünnitas! Aga sette eest kannab Teda ka terve Weneriik omas südames ja Tema mälestus  jääb igaveste kalliks. Meie armastatud Riigi-ema on meid maha jätnud ja Jumala tahtmise järele parema elu sisse läinud, aga Tema on meile palju suuri andeid päranduseks jätnud, kellest kõige kallim meile Tema Keiserlik Poeg on, sest Tema kui Riigi Troonipärija peale vaatab terme Weneriik rõõmsa lootusega tulewiku sisse. Onsa Keiserina surnukeha kirstupanemine oli 24. Mail suremise toas ja sealt viidi kirst pallei kirikusse. Kella !/sl2 ajal oliwad kõik ülemad kindralid, sinodi liikmed ja kõrged preestrid ja muud ülemad meeste- ja naisterahvas ralwepalleis koos, kus kella 12 ajal Keiser- lik rong surnuga nende nähtawale tuli. Ees kandstwad kaks pealikut ja kaks kammerherrat kirstu kaant, siis tuliwad kindral-adjutandid, kes kirstu tekki kandstwad, siis tuli pitk rong lauljaid ja teenrid, kes küünlaid kandstwad ja surma laulust laulstwad, ning wiimaks tuli kirst, keda päiksest Keiserlik Majesteet kandis ja kõrwalt 18 Suurwürsti ja Printsi. Onnis Ketserina puhkas walges riides kirstus, palg kerge walge linikuga kinni kaetud. Metallist kirst oli raske tuld karraga ületõmmatud. Kirstu järel käisiwad Suurwürsrinad ja Printsessinad leina riides, kõige ees Keiserlik Kõrgus Suurwürstina Troonipärija Proua, Kuninglik Kõrgus Kreekamaa kuningana Olga, ja siis kõik töised. Pallei kirikus kestis Jumala teenistus tundi, mille aja sees neile kõrge ülematele, kes mitte Jumala teenistusest  osa ei wõtnud, luba anti, õndsa Keiserina suremise  tuba waadata, kus Kõigekõrgema käsu peale kõik nõnda muutmata oli seisma jäänud, nagu suremise ajal. Ühe seal olewa laua peal seisivad paberid tunnistasiwad, kuidas Kõrge Haige künni wiimse silmapilguni Veel Tema juhatamise all seiswa koolide ja Vaestemajade heaks tööd oli teinud. Kella 1 ajal tuli Keiserlik rong palleikirikust tagasi ja siis saiwad need ülemad, kes mitte Jumala teenistusest  osa ei Võinud Võtta, luba, kirikusse minna. Lahtine kirst, kus õnnis Majesteet hingas, seisis päiksega  altari Vasta ja oli lillidega üle ja üle kaetud. Wahiks oliwad juures: 2 ohwitseri õndsa Majesteedi rügemendist, 1 kindral-adjMnt, 1 kindral, 1 tiiwadjutant  ja kolm kõrget naisterahwast. Õndsa Keise- rina nägu oli muutmata ja näitas nagu rahuliste magaja nägu wälja. Kaks päewa hiljem, 26. Mail, wiidi õndsa Ketserina  surnukeha palleikirikust wiimase jäädawa rahukohta kantsi kirikusse. Juba kella 10 ajal läksiwad sõawäeh oma kohtade peale. Nemad seadsiwad ennast mõlemal pool teed, kust rong Kõrge surnuga läbi pidi minema, roodu. Kella 11 ajal vaatas Keiserlik Kõrgus ülemkommandör  ülesseatud sõawäge üle, iga üksikut rügementi  teretades. Selsamal ajal lasti kantsi pealt kolm suuretüki pauku, näitamiseks, et rong ennast seadma hakkaks. Wahe ajal sõitsiwad need ülemad, kes mitte rongiga ühes ei pidanud käima, tõldadega kantst-kiriku ette, nagu näituse.ks Peeterburgi ja Nowgorodi metropoliit,  võeramaade saadikud ja palju muid kõrgeid herrasi ja "prouast. Keset kirikut seisis nelja posti peal, künni kiriku laeni ulatades, hõbedast tehtud tekk, kelle alla kirst pidi tulema. See tekk oli seestpoolt walge siidiga wooderdatud, neli posti oliwad ka üleüldse  hõbedaga ületõmmatud. Järg teki all, kuhu peale kirst pidi tulema, oli lilla kalewiga ületõmmatud ja kullaga ehitatud. Kõik Keiserliku perekonna õndsa liigete  hauad oliwad lilledega ehitatud. Kella 12 ajal tunnistasivad suuretüki paugud, et rong liikuma oli hakanud ja nüüd hakkasiwad ka kõik kiriku kellad linnas lööma. Seiemaale oli ilm vihmane olnud, aga nüüd hakkas päikene paistma. Meie sulg ei jõua mitte kõik seda liigutavat iludust ja suurust ära seletada ja üles rääkida, mis see rong, kelles õndsa Ketserina surnukeha pallei kirikust kantsi kirikusse wiidi, avaldas. Kaksteistkümmend jagu ülemaid  ratsa ja jala, kellest viimased kadunud Ketserina auutähti patjade peal kandstwad, lätsivad eel, siis alles tulivad lauljad ja preestrid lippudega ja nende järel leina wanger õndsa Keiserina Majesteedi kirstuga, kellel 8 hobust ees oliwad. Wankri tekkisi hoidsivad ülemad ja 60 paashi kandsiwad mõlemal pool wangert tulelontisi  käes. Wankri taga sõitis ratsa Keiserlik Majesteet  Keisri Herra ja tema taga sõaminister, Keiserliku pallei minister ja kindral-adjutandid. Siis tulivad: Keiserlik Kõrgus Suurvürst Troonipärija, Satsariigi Troonipärija ja kõik töised Keiserlikud Kõrgused ja Printsid ratsa. Nende järele tulivad wangertes Kuninglik  Kõrgus Kreeka Kuningana, Keiserlik Kõrgus Suurvürstina Troonipärija ja töised Keiserlikud Kõrgused.  Wiimaks tulivad veel tõldades õndsa Keiserina teendrid ja sõaväed ratsa ja jala. Inimesi oli tuhandate kaupa uulitsate peal ja kõik majad,, kust rong mööda läks, oliwad leinalippudega ehitatud. Kella '/212 ajal jõudis rong lemawankriga kantsi kirikusse. Siin tõsteti kirst vankri pealt maha, seati kirikus valmistatud järje peale ja Jumala teenistus alustas, mis Peeterburgi ja Nowgorodi metropoliit ära pidas. Kella kolme ajal oli see Jumala teenistus lõpetatud,  ning nüüd läksiwad Keiserlik Majesteet ja töised Kõrged Herrad ja Prouad linna tagasi. Õndsa Keiserina päris matused oliwad 28. Maikuu  päeval. Kõik selle wahe-aja oli ülemaid ja alamaid  ühtepuhku kantsi kirikus käinud, oma armastatud Riigi-ema viimast korda vaatamas. Õhtul enne matmise  päewa oli Jumala teenistuse ajal kirik just puu püsti inimest täis olnud. Kella 9 ajal õhtu tuli