sõnaga 2. Tim. 2, 3: .Et kannata sina nüüd kurja, kui Jesuse Khristuse hea sõeamees." Õnnistuse sõnadega pööras ennast Kindral-Superintendent Hörschelmann südamelikkus  tänus Ritterkonna ja Eestimaa kirikuõpetajate poole ja tähendas, et ainult see mõte tema julgust kinnitab,  et tema mitte oma enese, waid Jumala tahtmist mööda selle wastatawa paiga peale pandud on. Tallinna linna kirikuõpetajate nimel teretas Linna - Superintendent Haller ja soowis wennalikku ühendust linna ja maa hingekarjatsete wahel, kui nemad ka wäljaspidi kaks kogukonda  on, aga seeSpidi üheS uSkus ja armastuses. Osawõtmisega waatawad sadatuhanded silmad uue ülikarjatse  peale ja soowiwad temale Jumala rohkemat õnnistust,  tema eelkäija Jumala-waimu kahewõrra, kuida prohwet  Elisa paluS. Jutu leht. Wale Valdemar. Ajaluzulik jutustus neljateistkümnemast aaSta saeast. Särg. .Üks tige härg on heile läbi linna jooksnud ja mitu inimest kaewanud. Üht wana inimest on tema üleS wiSkanud  ja nii raskest wigastanud, et terweks-saamise peale lootust ei ole." .Paha hooletus, tigedaid loomi uulitsatel hulkuda lasta. Piab käsk antud saama, et seesuguste loomade peremehed kahju tasuma ja õnnetuse eest wastama piawad. Kas oled walmiS?" .Käsu peale, herra Markgraf!" .Lase siis ootajad sisse!" Teener koristas omad rtistad kokku ja sammuS tagurpidi  ukse poole, seal weel sügawaste kummardateS. Waewalt oli tema wäljaS, kui õueS kära tõusis, nagu saaks seal sisseastumise korra üle riieldud. Selgest kuuldi selle wahelt uksehoidja healt, kes wait olema sundis. .Mis kära seal on?" hüüdis Markgraf, ja kohe jäi kõik wait, nagu haudas. Adjutant astus sisse ja jäi sirgelt  Markgrafi eeS seisma. .Mis Temal ütelda on?" .Õues on kaks talupoega, keS oma piirete pärast riidlewad ja Teie Kõrguse käest õigust paluwad." .Tulgu fisse. Tema jäägu ukse kõrwa seisma." Sisse astustwad kaks meest pitka siniste kuubedega ja jäiwad eemalt kummardateS seiSma. .Mis asi Teil on?" .Kõigearmulisem herra Markgraf!" ütleS ükS. .Mina palun omale õigust teha." .Seda palun mina ka, Kõigearmulisem herra Markgraf,"  ütles teine. .Seletage oma aSja ära aga lühidelt!" .Minul on üks põld, herra Markgraf," ütleS efimine. .Minul wiljapuu-aid, herra Markgraf," ütles teine. .Üks rääkigu enne, teine pärast!" .Herra Markgraf, meie maatükid on kõrwuti ja Hansu wiljapuud warjawad minu põllu ära." .Herra Markgraf! Hinz korjab minu puuwilja ära, mis tema maa peale langeb." .Kas on tõsi, Hinz? ' .Ja, herra Markgraf. Tema puud wõtawad minu pvlluwilja, mina wõtan tema puuwilja tasumiseks." .Kas olete järel arwanud, kui palju kahju igaüks saab?" .Kaks külimittu saaksin rohkem wilja, kui Hansu puid ei oleks." külimittu minu puuwilja koristab Hinz omale." .Külimit põlluwilja maksab seitse peningat, kakS külimittu neliteistkümmend penigat. Külimit puuwilja üheksa, kaks külimittu  kaheksateistkümmend penningat. Hinz maksab Hansule igal sügisel neli peningal peale. Sellega olgu tüli lõpetatud. Minge peale!" Oliwad'need läinud, siis tuliwad teised ja nenda ikka edasi. Kell oli juba kümme, kui wiimased oma õigust kätte oliwad saanud. Üks teener astus hõbedast lauariiStadega  sisse, kattis Markgrafi homiku-iaua ja andis ühes ka teada, et kirjutaja Peter Stegemann ette astuda paluda. .Lase see. sule-rebane fisse", urises Markgraf. .Pagan  teab, mida tema sel öösel on wälja haudunud." Mõne minuti pärast astus üks weike herrake pikka näuga ja terawa lõuaga sisse, suur pakk kirjast kaenla all, kummardas sügawast oma walitseja eeS, keS teda kahtlase silmaga tunnistas. .Noh, Stegemann! KaS see tindi ja eesli-naha raiskamine  kord ei lõpe? Mina seda ei armasta." .Käsu peale, herra Markgraf! Kõiki ei wõt mvegaga ära toimetada. Mõek on walitseja käsi, sulg on walitseja waim. Kes viete tahab walitseda, see piab mõlemaid tarwitama." .Wõib olla, Stegemann, aga sellest suurest tarkusest et saa mina aru. Korja Tema omad lipukad kokku ja anna lühidelt aru." Kirjutaja wõtltS ühe rulli kätte, murdis pitseri lahti ja arutas: »Herzog Rudolf von Sachsen saadab Teie Kõrgusele terwist. Tema laseb küsida, kaS Teie KõrguS temaga ennast mitte Baieri Lndwigi waSta ei tahaks ühendada, kellele Keiser Teie Kõrguse maad on lubanud. Rüüd nimetab ennast Baieri Ludwig juba Brandenburgi walitsejakõ  ja annab käõkusi, mis Teie Kõrguse ega ka minu käskudega kokku ei lähe." .KeiSril ei ole seal midagi lubada. Mina olen Brandenburgi walitseja ja sellest aeast saadik, kus mina tagasi tulin, on Keisri õigus selle maa kohta otsaS. Kasulik wõiks minul küll olla, ennast Herzog Rudolfiga ühendada. Kirjuta Tema seda Herzogile, Skegemann." .Käsu peale, herra Markgraf." .Mis seal selle suure pitseri all on?" .Keiserlik pitser, KõrguS! Püha Rooma riigi walitseja,  Keiser Karl IV. käekiri." .Suur auu ühe minusugusele!" hüüdis Markgraf nagu pilgates, ei suutnud oma kartust aga taieste warjata. .Mis Keiser tahab?" Kirjutaja oli pitseri juba ettewaaklikult lahti teinud ja algas pitkalise ametliku healega: .Jumala armust Meie, Karl IV., Keiser ja Üks läbemata liigutus käega sundis lugejat seisatama ja Markgraf hüüdis: .Lase nimede-litanek, Skegemann! MiS Keiser tahab?" .Anname sellega Kunrwürst ja Brandenburgi Markgraf  Waldemar'ile teada, et Brandenburgi segadused mitte Meie meele-järel ei ole, ja Meie oleme sellepärast nõuukS wõtnud, neid aSju seletada. Sellepärast kutsume Meie Brandenburgi Markgrafi Meie Keiserliku trooni ette, et tema oma õigusi selle maa üle tõeks tunnistaks. Meie kutsume teda kümne pääwa pärast, sellest pääwast arwateS,  kus see kiri tema kätte jõudis, Frankfurti linna Oderi jõe kaldal, kõige nende tunnistustega, miS tema kõrget seisust ja õigust tõeks näidata wõimad." Sügaw waikuõ tõusis tuaS, kui ettelugeja lõpetanud oli. Järsku naeris Markgraf aga pilkawalt, kargaS üleS, lõi jalaga wasta põrandat ja hüüdis: .Seda oli weel tarwis! Aga olgu! Elu ja surma peale tahan mina selle maade-kaupleja waSta wõidelda.  Minu mõek piab tõeks tegema, kes mina olen ja miS õiguS minul selle maa peale on!" Aga meele kuletateS, et tema mitte üksi el ole ja näheS,  et kirjutaja film tõsiselt tema peale waataS, solgutas tema oma tuju ja ütleS raudse kindlusega: .Kirjuta Tema kohe Kölni ja Magdeburgi ErzpiiSkopidele.  ka Herzog Rudolfile, et nemad nii head olekfiwad  ja seda kahtlust waigiStaksiwad, mis Keisril minu kohta on. Kaks käskjalga ratsa piawad siis kirjad kohe edasi wiima. Ruttu Stegemann! Ühe tunni pärast tahan  kirjadele oma nime alla panna." Kirjutaja ruttaS wälja ja tuli määratud aeal kirjadega  tagasi. Suurte tähtedega maalis Markgraf oma nime alla, wajutaS Brandenburgi pitseri peale ja käskis rutata. Waewalt kümme minutit hiljemini sõitsiwad neli ratsameest linnast wälja, oma walitseja käsku täitma. X. Senui ei olnud Frankfurti linn Oderi kaldal tagasitulnud  Markgrafi weel mitte omaks herraks waSta wõtnud.  See linn oli sel aeal wäga tähtjaS; kaubaajamine ja käsitöö oliwad õitsemas. Kni üks Hansa linnadest ja tugewaSte kindlustatud, wõiS Frankfurt wägewakS nimetatud  saada. Mitmed teised Brandenburgi linnad oliwad Frankfurti eeskuju järel teinud, oliwad ennast Waldemar'tst lahti ütelnud, segadused oliwad sellest tulnud ja Keisri waheletulemine ei olnud aSjata. See oli ükS kena homiku, kui Keiser sõeawäega kindluse  alla tuli ja heroldi läbi pärida laSkiS, et linn omad wärawad lahti teekõ. Et linn seda mitte ei teinud, fiiS sai ümberpiiramine algatud. Keiser ise juhatas kõiki ja käskis juba tärminist» tööle panna, kui temale Markgraf Waldemar'! tulemist teada anti. Kohe jättis Keiser söea-tallitusi seiSma ja käskis mõnda kõrgemat pealikut oma telki tulla, pealt kuulama, miõ seal räägitud ja kaubeldud saaks. Kartmata astus Waldemar selle-aegse kõige kõrgema walitseja ette ja pidas rahulise silmaga tema kotka-silma tunnistamist wälja, nagu ei oleks nende wahel midagi küsitawat asja. .Noh, Markgraf/ ütleS Karl IV. lahkusega, /ee rõõmustab Meid, et Teid siin tundma õpin. Meie oleme Teist palju head kuulnud, kuida Teie maad wargatest ja röõwlitest puhastate. See on üks kiiduwäärt tallitus ja Meie rõõmustame ennast südamest selle üle." Waldemar imestas selle lahke wastawõtmise üle. Tema oli külma teretamist ja raSket ülekuulamist ootaniid ja oli ennast selle waSta walmistanud. Kõige selle asemel oli Keiser nüüd nii lahke. Cnne weel, kui tema wastata jõudis, rääkis Keiser edasi: .Meie oleme, kuida üteldud, Teie walitsusega wäga rahul, aga Meie oleme ka tähele pannud, et kõik WürStid Meiega sellepoolest ühelmeelel ei ole. Teie ei ole omal pitkal Sra-olemisc aeal omast ühtigi kuulda lasknud ja ka keegi rändaja ei ütle Teid sel aeal seal näinud olema. Teie et wõi seepärast imeks panna, et Teie järsk ilmumine  lmekSpanemtst ja kahtlust on äratanud, ja et ühed erakonnad Teie poole, teised Teie wasta on astunud. Riigi korraline asi aga nõuab, et segadused ja kahtlused aegsast lämmatatud saawad, enne kui nendest hirmuS kodusõda  tõuseb. Sellepärast nõuame, et Teie, Markgraf Waldemar, kindlaid tunnistusi ette toote, oma õigustest Brandenburgi maa peale ja et Teie Askania suguwõsast olete." (Järg jääb tulema.) Kiriku teatused. Jaani kirikus. Ristitud: Johannes Polm. Alwiine Remmcrs, Clrviine ffangor. Ernst Berg. Berta Schmidt. Clsrtde  WiStaS L au l atud: Johann Webcr, wabriku töömees, ja lesk naene Maria Einmann. Maetud: Alwiine ParsakaS, Ik. Johannes Peetris, Ik. Anna Borkmann, Andrei n, 49 aaSt. Jllrr Ninetow tisler, 46 aaSt. Oustaw Nennik, voorimees, 36 aaöt. Richard Wehrmann, 1 aaSt. Leena Renning, 4 aaSt. Wilhelm Renning, 13 aaSt. Anna JiirgenS, 93 aaSt. Johannes Rüütel, 2 aaSt. 1(1 luud. Eliise Schnei, 1 raSt. Heleene Kruberg,  S aaSt. An Sep, 39 aa»«. Zküha Maimu kirikus. Ristitud: Marie, Wilhelmine Jõgi. Leontwe, Wilhelmine Muugamiie. AosvoiWo 23-rc> Isvs 188 S. TrSkiwd Lindfor »'I »Sr (late saun» js kuluga. X X xxx X X WsMtWK ' sl E esi i m aa rahwa I Kod» jkKiriku raamM wanast seltsist ! I on weel HF kop. tükk saada x Kiili>fors'i trMi«ai>>s, ! I Taümnas, Laja-imlitsas. x- —x Teadaandmised. üks heas korras olew mõis saab ärareiflmise pärast äramüü dut Baltiraudtee SäreS 54 w. Peterburgist  ja 7 werSta Korwitzi jaamast eemak Mõila järel on 257 test. metsa. lärelkitstda  sealsamast Ameusliaija Aerma. Öitsel 19/20. Jaanikuu p. on Jürwa- Jaani kihelkondaS Metsa mõisas üks S. aastane raudjas mara ärawarastatud. Tagasitooja saabstaktsamast  head tasumist. Kauba hinnad Tallinnas: 18. Jaanikuu pääwal 1888. Soola tünder ... 3 rubla 80 kop Ki«i-soolatÜndcr(lop.) 3 >? „ Norram.heer. tllnd 16 —20 . . Silgu tünder ... 12 „ 50 „ Heina puud .... , 45 . Sosmc-raud tauk. pcrlp. 25 „ „ » wal. . 21 „ „ Kasepuu süld ... 6 „ , Männipuu süld . . 5 „ » KiwisSö puud ... . 20 Ingl. Siwisöö-tõrwa t. 9 „ » Svomepuutõrwa tünder 12 „ , Hõle puud .... 18 Teliskiwi tuhat . 15 „ 20 „ Katufekiwi lnhat . .38 „ „ Kustutud lubsa tünder 1 „ Prcsslingi tünder . .13 „ . Hinnad Tallinna turul: J 22. Jaanikuu pääwal 1838. Kartuhwlid, tshetwk ... 38 kop. Herned, toop 7 „ Leadsed, toop Tangud, toop 7 Weikse liha nael .... 12—15 „ Sea liha neal .... 10 —12 , Röösk piim, toop .... 3 „ Hapu piim toop .... 4 „ Koore kortel ..... 3V, „ Laua wõi nael .... 30 „ Püti wõi nael .... 23 „ Muna paar 3 „