Tallinna Sõber 27. Kuues aastakäik, Tallinnas, ii. Heina-kun pääwa! 1884. Altiildiie ittltleht Gkstirshlvalt «aal j« linikdes. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajaS: ~»taS 2 rubla, 40 k»p. Pook-aaStas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: „aStaS 3 rubla pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksamad iga rea ehk sesse aseme pealt ö ksp. Tellimised wöetakfe wasta: Hassiunas: Lwdsors'i pärtate trükimajas. Neteröurgis: J. S. Seelandt, o»»nsxoua» H 54. Harkus: W. Aust. -- Aakweres: L. Wattly. Näides -A. Seidelöerg. Kapsaks - H. Kossöerg. Lihulas - A. Mktuer'! poodis. Mkjaudis - H. J. Karow'i raamatupood. Kuuresaares: Ah. Lauge.- Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhsrn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport LalMoxik.llox?s.) Register: Häälede paljusest. .Linda" Sellsi kuulutus. Praua Jakow Johanson-PSrua liri. Omalt maalt, j Tallinnast: Paha tvõeras Euroopa läwcl. Põllu- ja heinamaa sõmumd. Raha aukude otsimine kee- ! katud. Koolide asjust. ~Nowoje Wremja' rõõm. Leitud wargus. Kallid hobused. -- Öune- ! tus. Käsu mailased. Tallinna kaubaajamise laiendamisest. - Riiast - Kõrge wõecaS ja Graf Tod- ! lebeni matused. Kõue läbi tehtud õnnetus. Peterburgist: Keisrikojast. Uus jõca-laewustik. Ostrowist: Loomatõbi. Warshamist'. Hädaliste rõõm ja tänu. Kharkowist- Wilja putukas. Duhhowschtschinast: Wana Kinndral j-. Wõeralt maalt! Saksamaalt. AuStria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt.  Spaaniast.  Bulgaariast. Türgimaalt. Egyptusest. Aafrikast. Jutuleht.- Pärijad. Kiriku teadused. Häälede paljusest. Kus kogukondade, seltskondade ja terwe riikide asjad rohkem ehk wähem wolinikkude läbi tallitatud saawad, keda kogukondade ja seltskondade liiked ja riikide 'kodanikud selleks waliwad, kutsmvad ja ametisse panewad, seal räägitakse  häälede paljusest. Meie kodumaa maawaldadeS  on ikka maawaldade ametnikud kõige nende läbi häälede paljust mööda walitud, kes maawalla koormaid kandfiwad ja kohuseid täitstwad. Üksi see on õige kord, sest keS ise koormaid ei kanna ega kohuseid ei täida, sellel ei tohi ka koormate ja kohuste seadmises ja nende ametnikkude  nimetamises wõimust olla, keS koormate ja kohuste kordaSpidamist ja tasumist tallitawad; tema wöiks muidu teiSte peale raskemaid koormaid panna, kui need kanda suudawad, ja tema wöiks mehi ametisse walida kelle enese külge need aSjad ei puudu, mida tema tallitab, kellel siis nende kohta ka täit tundmist ega osawõtmist ei ole. Valimised  ja häälede paljused on siis ka meie kodumaa maawalla  rahwa! tuntud aSjad, on mitmesuguste, uuemal aeal asutatud seltside läbi, weel tuttawamaks saanud ja saawad seda ehk pea weel rohkem, kui rahwas rohkemat hääleandmise  õigust kõrgemate ametnikkude ja laiema asjade tallitajate walimiseS saab, ja kui alamad seisused kutsutud saawad, oma saadikute läbi Maakonna-nõuukogudes, kodumaa  üleüldise elu korraldamisest osa wõtma. Walimised ja nõumvõtmised häälede paljuse läbi, on omaS pöhjuSmõttes ühe kena paleuskliku pinna peale rajatud.  Kuida aga asjad siin patuses maailmas kord seisawad,  ei ole seda põhjusmõttel mitte oma alguspärise pinna peal kinni pidada suudetud, waid üksikute auu- ja wägiwalla ahnus on nõuu leidnud häälest kõiksuguse kawalusega  oma wõimuse alla sundida, ennast häälede-paljuse  õlade peal mõjuwa paiga peale tõsta ja sealt rahwast oma era-tuju ja oma era-kasu heaks wägiwaldsemalt rusuda, kui keegi ükfiwalitseja seda enne teinud on. Seda nähakse kõige rohkem neil maadel, kuS suured wabriku-töörahwa hulgad rohkem ehk wähem kitsuses elawad, keda siis auuahnuS  ja wägiwalla-ahnus kõiksuguste rohkem ehk wähem wvimata lootustega õngitsewad; niisamati ka neil maadel, kuS mitmed rahwasugud elawad, kelle rahwuslikku ülbust auuahnuS ja wägiwalla-ahnus kõtistawad, ärritawad ja omaks söödaks tarwitawad. Kõige rohkem on meie päiwil  Austria-Ungrumaal rahwa hääleandmised walimiste juures tasaselt pinnalt ära nihutatud ja wägimeeste wõimuse  alla sunnitud, sest et seal mõlemaid on: ksigutawaid wabriku-töürahwa hulkafi ja palju rahwufi, keda kergelt meelitada, kõttistada ja ärritada wõib. Sealt kaebatakse nüüd ka kõige rohkem wägimeeste wägiwalla üle. Üht tähtsat kirja, mida sealt Üleüldise Zeitungile"  saadetakse, paneme fitn oma lugejate ette, et nemad ennast nende takistuste ja risude eest hoida wõiksiwad, mida hääleandmise teedele weeretakse, kui meie kodumaa rahwaõ waremini ehk hiljemini laiendatud ringkondades hääleandmisele kutsutud saab. Meie lueme seal: ,Kõige nende kahjetsetawate nähtuste keskis, mida walimise-ltikumine pääwa ette toob, on kõige kahjetsetawam ja kõige tähtsam see hirmutamine (TerrorismuS), mida igal poolel pruugitakse, Saksa laagris ja Tshehhi laagris. Segakeelistel maadel saab waene walija kaheksakordselt  hirmutatud: politiklikult, rahwuslikult, seltskondlikult  ja majapidaltkult. ja mitte üksi oma erakonna esimeestest,  nende sabarakkudest (Cortegen) ja teistest õnsakStegijatest,  waid ka wastase erakonna juhtidest ja nende hingepüüdjatest. Walijal ei tohi teist polttiklikku mõtet olla, kui temale ette üteldud saab, muidu sõimatakse teda isamaa ja priiduse äraandjaks. Tema ei tohi ka selle wiisi kohta, kuida juhid oma politika mõtteid korda saata tahawad, teisiti arwata kui temale ette kirjutakse, muidu teeb tema kurjategu rahwuse wasta. Leitakse kusagil üht õnnetumat, kellele tema termiline mõistus keelab, ennast ilma tahtmiseta selle ikke alla andma, mis tema kaela peale peab pandud saama, fiis saab tema wande ja needmise  alla pandud. Tulise hoolega püütakse siis, tema elu kibedaks teha. Nii suured wahed ka waenuliste erakondade juhtide mõtete wahel olla wõiwad ühes ülemas usutunnistuse peatükkis on nemad ühel meelel, ja see usutunnistus on: pWalija peab hääleloom olema, ja mitte muud ühtigi." Need abinõuud, millega nemad kodanikku selle wiletsa seisupaiga peale röhuwad, on nii lihtlafed kui iialgi wõimalik. Nende äiabolus rotao (>veeretuse kurat) on enamist keegi auuahne Adwokat, kes oma seisuse-osaliste keskiS kergest omakohalifi hingesi leiab, sest et üks seesugust kiitlust teisele üksi ei soowi, miS nöuuotfijaid  meelitada wõib. Adwokatide järel jooksewad kirjategijad  ja nende järel õpetatud noorus, sest noorus on hrrjunud suure trummi taga jooksma, esiteks uhkest ehtetatud  kunstratsajate taga, siis rändajate musi kantide taga, wiimaks suure politika pauki taga, mida üks aealeht kannab, kes jo kärategijate keskis oma kodu on, sest tema teab wäga heaste, et iga awalik kiituS, mida tema wääksujatele annab, temale kümnel korral tasutud saab. On sedawiisi seltskonna tuum kord kindlamaks kosunud, fiis tulewad auuahned mehed ja naesed teistest seisustest. Siin tuleb üks kõrge seisuse liige, kes ennast hea meelega kodanikkude õlade peal kõrgemale kanda ja tulema aea riigijuhatajaks wälja hüüda laseb; seal tuleb üks meeS, kes Bürgermeistriks, Koguduse-nõuunikuks, Seltsi-esimeheks saada tahaks. Siin üks naene kes tahaks, et tema armsast  mehest midagi tähtsat saaks, ja kes teda rusub, et teistega ühes käikS ja filmi oma peale juhiks; sea! on üks ema, kes oma armsa poja nime aealehtes lugeda tahaks, keda sellega „hea asja" poole wõidetakse. Siin on ükS õde, kes oma wenda kaasa kisub; seal üks teine õde, kes looduslikult selle lipu järel jookseb, mida tema kallis onupoeg lehwitab. Nenda kaSwab ja paesub see salk, nagu põrgu puudel ,Faust'is." Nenda näeb lihtlane kodanik pea, kuida ,awaliku hääle" kuulus ,tubliduS" teda wõrgutanud on, nagu ämblik kärbest. Za kui tema mõistus, kui tema südametunnistus temale ka sadakord ütlewad: „See ei ole mitte õige!" temal ei ole waimlikku  jõudu, ennast lahti wäänitada; tasaselt ohkades sammub tema senna poole, kuhu kõlaw sõna teda talutab, ja enne kui tema sellest õiete aru saab, vn tema xhääleloomakS"  langenud, saab tema selleks ratsa-elukaks, kes aunahneid nullist järõkust kaldast üleS kannab ja kelle nahast nemad omale oma kiituse kõlawat pauki sepiStawad. Küfida wõib küll: Seisab meie rahwaS. seisawad nimelt meie walijad tõeste nii madala järje peal omaS mõistuses ja omaS hariduses, et nemad ennast wasta rääkimata .hääleloomade" wiletsa seisupaiga peale wajutada  lasewad? Seda ei wõi jo mitte salata, et suurem jägu meie kodanikkudest mitte kenakõne-mehed ei ole ja politika kawalustest ja kunstidest ühtigi ei mõista. Aga see ei ole weel nii suur süü, et kodanikul sellepärast mitte politika asjus oma enese mõtet olla ei tohi, et temal julgust  olla ei tohi, ka politika asjades oma enese peaga mõtelda, oma enese silmadega näha, oma enese südamega tunda, lühidelt: politika aSjus oma enese jalge peale tõuSta. Würst Bismark rääkis kord seda kaalukat sõna wälja: rikuwad Saksamaa ja Parlamenti ära." Ka wabameeliste kena kõneleja Richter hüüdis kord ühes otsekoheses tajus Saksamaa wasta: walige kenakönelejatd kodanikkust, keS Parlamentis  ütelda wõiwad, kuS king piigiStab." Meie Austrias ei ole eemalt weel nii kaugel. Meie sammume weel oma hirmutajate piitsaplaksutamise sündmusel senna, kuhu meid kihutatakse, nagu et oleks meie ühtigi paremat, kui xhääleloomad." Kust wotawad aga nõndanimetatud esimehed seda julgust,  meile oma tahtmist peale sundida, meile oma tuju seaduseks peale hirmutada? Seda julgust wõtawad nemad esiteks oma enese ilmeksitus-ülbusest. Herrad esimehed mõlemis laagris oleksiwad küll wäga kimpus, kui nemad aealou kohtujärje ees tunnistama peakstwad, et neil ka õiguse warju oleks, ennast ilmeksimatakS pidada. Tshehhilaste  juhatajad on oma rahwast neliteistkümmend aastat tõrkumise politika (Abstinenz-politik)*) kõrbes ümber eksitanud,  ja nemad oleksiwad seal politiklikult nälga surema pidanud, kui nemad mitte ümber pöörata ei tahtnud. Nemad oliwad riigi pöhjuSfeadust ära salganud, nüüd tunniStawad nemad ennast selle poole; nemad oliwad ennast Riiksrathist  lahti mandunud, täua istuwad nemad ise seal, nagu pehme willade seeS; nemad on rahwuSlikku wihawaenu lõötsutanud, täna ohkawad nemad rahu järel. Kus siis nende ilmeksimata sihtjoon on? 3a Saksa-wabameelise erakonna esimehed ei ole ka oma asja paremini tallitanud. Nemad on ennast esiteks ühe erakonna wastaseteks tunnistanud ja pärast sellesama erakonna poolt Ministri ametit waSta wõtnud. Nemad töutafiwad suure käraga Taaffe Ministeriumi puhuda," täna on see Ministerium tugewam kui iialgi enne. Ühest sihtjoonest on nemad teise tuikunud. Kus fiis nende ilmeksimata  sihtjoon on? Weel rohkem saawad hirmutajad rahwa kannatlikust ja osawõtmata meelest julgust. Magyarlased on wähem kannatlikud ja wõtawad politika elust ka rohkem osa, kui teised rahwad AuStri-Ungru riikiS. Sellepärast on ka Ungrumaal witmaste walimiste juures rohkem kui sada ringkonda oma erakondlikku seisupaika muutnud. Kes enne Ministeriumi waStane oli, see on nüüd Ministeriumi sõbru Parlamenti saatnud; keS enne Ministeriumi eest kotis, see on waStarääkijaid walinud. Peale selle on enamist kõik endised saadikud körwale tõugatud ja neljaS jägu Parlamenti saadikutest on uued mehed. Kust see tuleb? Kas on nii suur jägu Ungarlasi järõku oma mõtteid muutnud?  Seda wõiwad ainult pealiskaudsed waimud mõtelda. See tuleb Ühtlaselt sellest, et Ungrumaa walijad oma erakondade  juhatajate hirmutamistest, wägiwallast ja ülemeclest  tüdinenud oliwad. Nemad on oma piinajaid wägewast  oma küllest maha raputanud. Sedasama tegiwad Tshehhilased aaStal l 87 9; nemad sundifiwad oma esimehi tõrkumise - kõrbest wälja rändama ja Riiksrathi nõuupidamistest osa wõtma. Ka kõige käredam  rahwuSlaste salguke Põhja-Böömimaal on oma hirmutajate  kamitsatest ennast peaSta oSkanud »ja on nüüd *) AuStria Niigipääwal oliwad Tshehhilased wiisikS wõtnud nõuusaattst wülja minna, kui seal seaduste üle nõuu peeti, mida nemad ei tahtnud; sedawiist jäi wähem saadikuid kokku kui seadus otsusetegemiseks piirid. Seda nimetakse „Abstinenz" ja EeS tikeel sõna „tõrkumine" on selle kohaline.