Saarlane si° 20 Esmaspäew w. Mail 1886. 111. aastakäik. maksab: Tuleb igal esmaspäewal wälja. NueesanreS, kanbannlits. Nr. >N. Jaani kihelkonda Saaremaal., Kuulutuse rida ehk selle ruum sllciiliünc pilitilui ajuleht maa- ja liaaa rahmalc. ZW Kõue mis koolmeister J. Mets Nääri k. 10. p. 188 U Kihelkonna kognduse koolmeistrite koosolekul pidas. Armsad ameti mennad! Täna oleme jälle selle tarwis kokku tulnud, et kooli asju läbi rääkida ja nende üle nõu pidada. Iseäranis on minul täna kohuseks rääkida, mis kohad need õiete on, kus meie kõik tööd teeme ja mis kool peab toime saatma. Minu rääkimise (kõne) päälkiri on: kool külakool on?" Kool on koht, kus meie noortsugu õpetatud ja kaswata<.ud saab. Külakool on see õpetamise  ja kaswatamise koht, kus ühe küla lapsed selle õpetuse saamad, mis kirik, riik ja eluiga igaühe täis kasmauud maailma kodanikult nõuab. Meie küla-koolides saamad alaealised, ehk lapsed õpetatud, künni 16. eluaastani ja meel kauem h?). Et meie külakoolis  kõige õpetusega hakatus tehtud saab, wöib neid ka ala- ehk wõera keeli sõnaga elementaarkoolideks nimetada. Igal ajal ei ole inimesed mitte ära tunnud, et niisugust õpetust ja kasmatust  rahwakoolisid  tarwis on. Mida rohkem aga tundmine tõusis ja haridus kaswis, seda enam tunti ära et kui kultuura warandus ala li peab jääma, siis rahnu õpetamise eest hoolt peab kantama. Ajalugu õpetab seda tundma ja näitab, mis põhjus rahwa tõusmisel  ja langemisel on olnud. Sellepärast on juba manast ikka kuuni meie päiwini lahtise silmadega ja mõistlikka mehi olnud, kes küll rahwa õpetamise tähtsusest aru on saanud. Suur kooli teadlane Ainos Comnenius ütleb : „Kui keegi teaks, et ta kaua elaks, siisgi peaks tema õppimisega warakult hakatust tegema, sest et elu ei pea mitte mööda saadetama õppimisega, maid tegemisega ja töötamisega." Sellepärast peame nii wara kui wöimalik lapsi õpetama hakama, et meie sunnitud ei oleks õpetust enne lõpetama, kui hakatus on tehtud. Aegsasti on asjade ja inimeste tähele panemiseks silmad lahti teha, aegsasti on laps õpetada ja painutada, sest et tema õrn loomus seda lubab ; aga pärast mitte, nagu ka puukene küll wõib ümberistutatud, leigatud ja nõnda ehk teisiti painutatud saada, mitte aga mana puu. Et inimine tõsise inimese au sisse saaks tõstetud, ja haritud, on Jumal temale pitka noore põime kinkinud, kus ta muude asjade ja toimetuste pääle kõlinata ja jõuuta on, aga oma wälja harimise pääle üksnes kõlbab. See üksnes on kindel ja seisab, mis inimene nooruses sisse imeb. Kui inimesel ju noorelt mitte terived elujuhid ei saa antud, siis on see kardetum asi, sest ct maim kui meelte tegemas on ärkanud, mitte tööta ei seisa, kui ta mitte kasulikkude asjade kallale tööle ei saa pandud, siis sagedasti kasuta ja kahjulikkude asjade kallale asub, meel kui halb eesmärk tagant kihutab, ja seda pärast wõenitada on möga raske, sagedasti wõimaia. Sellepärast  on ilm seaduse wastalisi asju täis, mida ilmalikud ülemad ja kiriku teendrid ei suuda seda mitte kaotada, kuuni esimine hallika kinni toppimine kerge oleks olnud. Inimese sugu hukatuse wasta on iseäranis korraline ettewaatlikpühakirja järele nooresoo õpetamine paras abinõu. Kui noorsugu ilma tarwiliku hariduseta üles kaswab, nagu mets, mida keegi ei istuta, mäeta ei lõika, ega otse ei sea, siis malitsewad metsalised  talitsemata kombed ilma. Kõik linnad, külad, kõik majad, inimesed, mille keha ja maim aina wiltu asjadega on täidetud, soowime meie õitsewaid kirikuid, riikisid ja majapidamisi, siis peame kõige päält koolisid sisse seadma ja õitseda laskma, et nad tõsisteks ja elamuteks inimese hariduse kohtadeks saaksiwad kirikule, riigile ja majale. Nüüd wõiks mõni arwata : Laste õpetamist on maja; aga parem on, et seda wanemad ise, ehk erakoolmeistrid wälja jägawad, külakooli ci ole tarwis. Niisugune arwamine  oleks ekslik. Küll on tõsi, et mõned wanemad ome lapsi wõiksiwad ka ilma koosita hästi õpetada ja kaswatada, siisgi suurem hulk rahwast ei suudaks seda mitte. Esiteks puudub paljudel wauematel tarwiline armastus, raske igapäewase kaswatamise  ja õpetamise tarwis, ka on mitmed wanemad oma kombcde poolest selleks kõlbmatu.  Teiseks puudub paljudel tarwiline mõistus ja osawus õpetamiseks ja, kolmandaks  puudub neil ka tarwiline aeg, sest et teised elu nõudmised kõik aja ära Jututuba. (Järg.) siin polcS üks öolamp, ja wiskas oma mme marju krahwi näo pääle, nõnda et sisseastuja nutte tema rahulist, ausat nägu ci -võinud näha. Peaaegu ei wõinud ta senna poole waadatagi, sest see oli, nagu sunniks rcda üks sala wägi moodi ette aÄLMa ja hüüdma: Ärka, ärka üles l sinu au sa onne tahetakse sult ara warasiada  ja jalge alla tallata! Aga Ms lulimad kurjad mäed ja muutsiwad tema mebe nagu ta maimu ees, nõnda et ta nüüd nägi, kmdas ta mees maha rõhutud oli, kuidas ta usaldust kõige inimeste mLsru ära kamas, teda kui süüdlast oma armastuse paradiisist wälja ajas ja kuidas rema parmad ta manaduies kõik tumcd ja rõõmuta Mmad. Ta astus moodi ligemale,  mille ees laua paal ivõrmekimp seisis ja hakkas neisse ette maallikult, ämpõõrwd  näoga kinni, et ta waatmme mitte oma abikaasa pääle ei pidanud juhtuma, ega teda tema ettemõcwd nõus takistama. K-mksesti sammus ta edasi minnale kambri poole, kus krahw omad sõja- M jMriisrad  Hoidis ja oli wnmsks selle ukse juurde jõudnud, mis kallern pSSIe wnS. Järg- misel silmapilgul seisis ta juba raha kambri  ees, mille rasket ust ta lahti keeras. Siin aga kustutas weotuul tule ära ja Marie oli pimcs. Otsatu kartus tuli ta pääle, ta juused tõusiwad peas püsti ja Ml oli, nagu oleks ta süda sell koledal silma pilgul tahtnud seisma jääda. Aga aega mööda tuli ta rammu jälle tagasi. Ta meele tuli, ct ta päewal ühe neude kolme laua tikkusid ja küünalt näinud oli, mis wist laki sulatamise tarwis pruugiti, ja ta tuikus senna poole tikusid otsima. Reed oliwad pea. leitud ja ta süütas küünla põlema, m proowis neid wõtmid ja leidis miimaks õige üles: aga tema suureks ehmatuseks  ei läinud kasti kaan siisgi mitte lahti. Siin pidi meel üks sala lukk mvi weder olema, mida ta üles otsima pidi. Kuna ta otsis ja ennast ainu üksi armas  lossis walwawad. istus malitseja Kiru. kes ka ühtlasi kassameistcr oli, omas toas sohwa paal ja näris iulcwari. Ta kuiwaias sagelc higi, mis suurtes tilkades otta pää! seisis ja kattis silmad küttega kinni, nagu tahaks ta cuuast wüljas poolse segaduse eest ära marjata: aga ta ci saamid  mitte edasi. Hea mana härra waewas ennast ühe laulu kallal, mis paruni sündimise  päcwa ilustama pidi ja ta ci saanud ega saanud seega malmis. „Schlettendorf Schlcttendorf/ Ales ta järele mvtteldcS,  „ri sellega ei nimi mitte midagid. Nõnda rassis ta oma salmi sõnadega edasi  ja tagasi, aga üksgi ei tahtnud Hästi kokku rümida. „Mu Jumal, mis see on?" hüüdis ta äkkitselt üleskargades ja aknast wälja waadates, kui ta tule maigust rahakassatoaft  nägi. Ta waatas tähele pannes, ja sai aru et walgus madalas oli, wist paranda  pääl; kas krahw pidi süül ise olema, aga nii hilja ?? Ta raputas oma halli pead ; see tuli talle arusaamata ette. See oleks ju krahwist üsna iseäranis olnud. Ruttu astus mana mees treppi mööda üles, mis esimise korra pääle wiis ja mõne silma pilgu järele oli ta truui teendri abil krahwi toas ja. kui ta tumeda öölambi walgusel lähemale astus, kuulis ta magaja  rasket hingamist. Rüüd ei wiitnud ta mitte enam aega, maid hüüdis walju häälega  : „Härra krahw, härra krahw, tõuske  üles, mul on teile tähtsat asja teada anda „Ltts tuli lahti?" küüs see kohkudes ja süüdis cunast erguks teha. «Ei. humalale tänu keda küll nnLie: aga Ma olen mitte wahem kohkudes üht luid rahakassa toas na mus. Ei reie öärra krabw woodis olete, siis peab küll sääl üle maras sisse nmrdnud olema." «Pagana päralt l" hüüdis krahw üles kargades ja ome riideid olndcs: «aga meie tahame kohe järele maavara, kes ja