Tallinna Sõber Kz II UksteisttümneS aastakäik. Tallinnas, 19, Paastukuu päätval IM. Ultöldnc aealeht Ecsti rahmalt maal ja linnades. Tuleb ükskord nädülis wälja. Maksab Tallinnas Lindsor«'t pärijate triikimajas: ,o»tas S rubla, 40 kop.— pool-aaStaS I rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aasta» ......... S rabla pool-aaStas 1 rubla 70 kop Kuulutused maksawad iga rea ehk sesse aseme pealt s kop. Tellimised wSetcikse wasta t TaMnnas; /indsors'i pärijate lrükimajas. Nekervuraks: S. Seetandt, t?»kruöpeica» 54. Kartus: Laakmann. Aakweres: Z. Kuljs. Näides - A. Seidelöerg. Kapsalus: H. Kossverg. Liyutas: J. Uütkner'i povdis. Mljandis: H. J. Karo«'i raamatupood. Warwas: W. Nõder. Wörus - Nraua Nielrose. WaMas: W. Ziudolfi. Auresaares: Hy. Fange. Maal: kuida iseäranis kuuimalse. Waötajo redaktor W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Bastischport Register: W?eraS-ima. lllellldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Talllinnast: Throni-pääw. õpetaja Brandt. Liiwimaa uue Kiudral-Superiutcndent. Uued raudtee-laenupabend. laenud wilja peäe. Talliuna kaubaajamine. Peierburgi liha-tarwiius. . Omais a Kaebtue Balti Saksa acakirjanduse peale. Koolide takistustest. Aealehtide jagelemised. itu-kaupUjad, Uued paberr had. KuustrMsajaic seitskoud. Balliskist: Ilmad. Sadama-sõiiumid. crest! Tulekahju. Riiast l Tülid. Dr. Berkholz Wiljandifl! Tulekahju Hobuse-wargused. —Kuura : Sala-wiinawabrik. KaSsa-worgnS. Prterburgist! Keisrikojast. „Helmau Aschnow. Jõgede korral lc. Liunode iulekasssd. Kalapüüdc uäilus. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Jutu-leht: Waesed-lapscd Wõeras-ema. öahttnekiri emand J. H.'le. ILõPP.) KaS wõib see kuri lapse-südame kihwtitamine ilma waStamõjuta wöeraS-ema südames jääda? Mina salgan seda. Mis Teie tahate? Ka kõige kallimeelisem naene on wiimakS ometigi ka üks surelik ja mitte Jumal, ja temal on liiguseks ka weel peenem äratundmine, tagafitõugatud  armastuse kohta, kui meil teistel. Tingimata käsk ei ole mitte naese kohaline, on ka mehele wali küll. Üht põhjata waati täita, seda pidasiwad peenmeelised Greeklased  õigusega kõige hirmsamaks põrgu-piinakõ naesterahwa kohta. Kibedas wõitlemises alalise umbtänn wasta. piab wiimaks kõige kangem kohuse-tundmus, kõige ohwrirõõmsam  kalliSmeel nõrkema. Armastust järges wälja anda on ainult fiiS wõimatik, kui wasta-armaStust wähegi kohaliselt  sisse wõetakse. Ükspoolitus saadab siin pitka peale kehvusele ja wiimaks sattub wõeras-ema tõeste senna, et oma tänamata hoole-aluse wasta tuimust, wõerust ehk koguni  wiha ja wihkamist tunneb. Oleme kord nii kaugele jõudnud, missugune kurb kujuStuS  ei tõuse fiiS meie silmade ette! Kui wõeras-ema abielusse astus, tahtis tema tühjas templis uut Jumalakuju  üles panna, jahtunud altari peal kustunud süsi uueste põlema õhutada. Tema wõttis kallimeelist kohusi oma peale, ühe waese-lapse emaks saada, ühele üksijäänud mehele  uueSte sooja koduelu korraldada, ühe kurwa ringkonna siõse jälle õnne ja rõõmu kanda. Ja nüüd, pärast aastaid täiS alandlikku, aga kindlat hiiglase-tööd ja waewa, mille all tema nooruse õitsus närtsinud on? Siin on järjed: Üks lapS jeatanud südamega, wihaga täidetud meelega ja ütlemata waene ja kahjetsetaw, sest et kõik lapsepõlised, soojad lapse-mälestused puuduwad, millest õnnelikumad läbi kõige elu-aea kinnitust saawad; üks abikaas, kelle koduelu wihaks on saanud, sest et tema waikist kaebtust oma lapse silmas wälja kannatada ei suuda, ja tema ise, see waene naene, walusast okkast ühe eksiteele sattunud elu üle waewatud, omast mehest, wõeras-lapsest ja kõigest kergemeelisest,  pealiSkaudisest maailmast põlatud! Kelle süü on see ütlemata wiletsuS? Ema? Lapse? Isa? Ei kellegi  neist kolmest. Ainult mõtlemata inimeste umbmõiStuse  ja kurjuse süü! Nenda paistab minule wõeras-ema elutee kuju ja mina soowikfin, et kõik minu silmadega näeksiwad. Aga kuida on selle äratuntud paha wasta abi leida? Teie, Emand, Teie soowikfite, et kõik need muistejutu-raamatud oma Lumiwalgekestega ja tigedate wõeras-emadega häwitatud saakstwad, ehk Teie soowite, et need südant-kihwtitawad jutustused neist raamatutest häwitatud saakstwad. See olekS hea ja kasulik, aga mina kardan, mitte wõimalik. Inimene on nõder ja umbmõistlik ja mina ei tahaks Lumivalgekest,  tema pahast sihist hoolimata, mitte omaist lapsemäleStustest  wälja kiskuda lasta. Mina kardan, et mitte korda et lähe, waeste-laste pärast mõnda kallist pärlet muistejuttude warast wälja wisata. Rohkem wõiwad isa tarkus ja selge tundmus, ja wõeras-ema kõikumata otsekohene  meel wõeras-lapse waSta teha. Ja ükS on, mis kõige esiteks tarwiS läheb: naene, kes oma peale wõtab wõeras-ema tänuta seisuse fisse astuda, piab kõige pealt oma kohuse ja oma jõuu suurust ära tundma, mida tema selle raske kohuse täitmiseks kaasa toob. Tema piab üht lapse-südant, mida vaenlikkude kõrwa-sofiStamiSte kange vägi kaitseb, wõita ja wäfimata walwamisega pealetungimist? eest kaitseda püüdma. Igal pääwal piab tema rumalate, kergemeeliSte ja kurjade wasta tuliseid lahingid lööma ja nende järges südame walnsaid haawasi saama. Aastate kaupa saab temal võidelda ja südame werd walada olema, ükfi ja ilma abita, aga wiimaks  piab wõit temale jääma, sest wõitlemises kurjuse ja ülekohtu wasta jääb armastus ikka võitjaks, sest armastus  on kangem neist kolmest. Tunneb tulew naene, et tema jõud selleks võitlemiseks mitte ei ulata, fiis jäägu tema sellest majast eemale, kus lapsed üht kaswu-ema ootavad;  seda maja muudaks tema omale ja lastele põrguks. Näitab temale aga eesmärk kättesaamise vääriline ja tee mitte liiga kare olema, siis võtku tema rahuga seda riSti oma peale, sest tema palk saab rohke olema. Tema enese juures saab ennast ümbermuutmise-imetegu näitama, mida ainult armastus korda saata wõib. Lapsed saawad wõeras-ema  elawat kuju aega mööda surnud ema kahwastawa kuju sisse kasivama nägema ja ei oska wiimakS enam üht teisest lahutada. Tänulikkus mälestuses saawad nemad jäädavalt wõeras-ema peale mõtlema, nagu selle ingli peale, kes taewast nõrkema Jsmaeli juure saadetud sai, kui waene Hagar oma lapsele mitte enam üht jooki wett anda ei võinud. Wahest, hilistel aastatel, kni teine ema juba ammu esimese järel läinud on, saamad ehk halplased laste eeS, kelle pead nüüd ka juba hallid on, igapääwasel wiistl wõeras-emadest rääkima. SIiS saawad nemad ja Teie kirja järel arvata, näitab, et ka Tele, Emand, sedasama teete, fiis saawad nemad niiske silmadega wõeras-ema kahvatanud kuju poole üles vaatama ja vaikse healega ütlema: neile andeks, sest nemad ei tea, mis nemad teevad!" Üleüldised sõnumid maailmast. Baltiskis, Küünlakuu 3. pääwal Maailma suures konesaaliS hakkavad kaks sellel aastal arutamises seisnud kurwa lugu, AuStria Kronprinz Rudolfi surm ja Aschinow-Paiõsi riStisõit  AbeSsyuiaSse oma kurwa otsaga, pääwakorralt kaduma,  kolmaS, Serbia Kuninga Milani lahkumine  th roni pealt, nihkub ette, wõiks kergest kauemini pääwakorral seista ja selle juhtumise järges wõiksiwad  kergest ka suurtüki-paugud kõnede sekka kosta. Serbia  peale waatab nüüd jälle kord kõik Europa ja sealiSte asjade käärimise järgesi, mures, rahulises osavõtmises, lootuses ja rõõmus, kuida ühed selle läbi kautada kardavad,  teised seda oma külge otsekohe puutuma ei arva, kolmandemad kasu loodavad. Miinis on silmanähtavalt  mure, seal saab ka Kuningas Milan selle oma teu pärast hukka mõistetud, mida lipu alt ära kargamiseks nimetatakse.  Berlinis loodetakse, et aSjad ilma kärata selgivad, et lahkunud Kuninga poolest nimetatud Riigivalitsejad  noore Kuninga wähe-ialisel põlvel riiki kõigeist suure maailma käradest eemal hoiavad, ainult maa ja rahva kodust kosumist taga nõuavad ja sellepärast ehk koguni sõeawäge vähendavad. CettinjeS, Montenegro  pealinnas, on esimese? vaimustuses koguni kiriklik püha peetud ja suur pidu antud, mis rahu sõbru Serbias ega ka Europas vist mitte ülearu rõõmustanud ei ole. Kuida teatakse, soovitakse seal, et Obrenowitschr sugukond, kelle ainus võsu noor Kuningas Aleksander on, Serbiast wälja aetud ja Karageorgewitschi  suguwõsa valitsusele kutsutud saaks, kelle peamees Prinz. Peter Karageorgewitsch, Montenegro WürSti wäimeeS on. Serblased ise seisavad selle asja kohta kahes laagris. Wene-sõbraline erakond nimetab Kuninga lahkumist tema kõige isamaalikumaks teukS. Auslria-sõbraline erakond, kes sel korral nõdrem on, piab seda üheks suureks eksituseks ja küsib, kuida soldat  edaspidi oma lipu alla jaama piab, kui Kuningas ise argduses ära jookseb. Wene-sõbraline erakond kinnitab, et Kuuinga - p r a u a Natalia nüüd jäädawalt tagasi tuleb, et Metropolil Theodosius , keS Kuningapaari  lahutaS, ära minna ja Metropolil Michael Moskwast tagasi kutsutud saada. Walitsejad olla Kuningas  Milanile tõntan id, et nemad sellessamas politikajoones  seista tahawad, kui Milan ise seisis, s. o. Austria joones. Kui aga Kuninga-praua Natalia tagasi tuleb, siis tema innidugi «valitsuse suuremat osa omale pärima  ja politikat teisele joonele nihutama. Walitsejad on ka kõik kolm tema wastased ja Kuninga-paari lahutamise eestkostjad olnud. Kuningas Milan ise on tagajärel juba kinnitanud, et tema oma seaduslikust õigusest, oma poja kaswatamist juhtida, mitte ei taganeda ja sellepärast ka edaspidi tarwitust mõõda lühemaks ehk pitkemaks aeaks Serbiasse tulla tahta. Sealt on esimest kokkupõrkamist karta, kus juures waene noor Kuningas uueste ja wahest «veel rohkem riidlejate «vanemate mängnkeraks wõiks tehtud saada? Kuida näha, on Serbias nüüd ehk wahest rohkem puru, mida üks säde põlema panna wõib, kui seda enne Kuningas Milani lahkumist oli; Montenegro hõiskajad wõlkflwad kergest liiga wara hõiSkanud olla. Walitsejad on ka Miinis juba kinnitada lasknud, et nemad Serbia tänisest polilika-joonefl lahkuda ei taha. Noor Kuningas  Aleks a n d e r I. olla omalt emalt kenadust, isalt nerwide kerget ärritust ja kärtfakat meelt päranduseks saanud.  Temal olla head waimu-anded, aga wähe otsekohest meelt; arwatakse ka, et tema süda ülbuse poole nihkuda. Kui isa temale põlwile olles oma alama-wannet wandus ja tema käele sund andis, siis olla see pealtnägijatele waewlik näha olnud ja kardetakse, et noore Kuninga ülbus selle läbi kardetawalt käswannd on. Igapidi on sellest mängust abieluga, krooniga ja lhroniga-midagi siginenud, mis iseenesest umbloomuslik on, mis Jumala seaduste wasta käib ja millest sellepärast wist mitte õnnistust Serbiale  ega ka Enropa rahule oodata ei ole. Üks neljas  asi on weel tänawuse aasta lühikeses käikus juhtunud,  miS omast kohast tähtsamalt suure politika kohta mõjub, kui enamist ehk arwatakse, see on: Prinz Aleksander  von Battenbergi ootamata heitmine abielusse.  Ilma tema enese tahtmata oliwad Saksamaa Wene-waenulised erakonnad ja Wenemaa Saksa-waenulised erakonnad teda üheks tüli- ja waenu-riiStaks tarwltada püüdnud ja omast kohast jõudu mööda ka tarwitanud. Tema plaanitud kihlamiue Preusfi Prinzess Victoriaga sigitaS Venemaal nii suurt pahandust, et Würst Bismark, kes tüli Saksamaa ja Wenemaa wahel, kõjgeist „mitteametliku'  Wenemaa ärritamistest hoolimata, kõigist jõnust eemal hoida püüab, selle läbi sunnitud oli, Keiser Friedrich  m. Wpääwafe wari-walitsuse aeal oma taganemisega ähwardama, kui seda kardetawat plaani mitte maha ei jääta. aitaS see, aga paraku on ka Saksamaal  wägewad ringkonnad, kes seda plaani ikka jälle nagu erue-peletnst üles tõstsiwad. Nüüd on Prinz' Aleksander ennast selle oma Attme kurjaske-vruukimise eest abielusse peitnud ja sellega wist jäädawalt politika-lawalt kõrwale astunud, mis wist lepitateS mõjuma saab. Ka oma nime on tema maha pannud, nimetab ennast Graf Hartenau, ja see