üks jagu sõjawäge maale saadetama, et rahurikkujaid  nuhelda. Nad leidnud aga käredat  wastupanemist ja üks kink, kus wastastel  ka üks suurtükk olnud, kust kiwi kuulidega  lasksiwad, pidi tormiga wõetud saama,  mis pääle wastupanejad pakku läksiwad. Aga wastikute päämehi-kätte ei olnut  wõimalik ja nii pidiwad Sakslased tühjalt tagasi tulema. Nende kahju olnud kõiges kaks haawatut, Kuulu järele olla mässamine ka Bitti Jda-Afrika seltsi wõimukonda  lagunenud ja säältgi olla ametnikud  ara põgenema pidanud, Zanzibari linn kubiseb põgenejaid Europlasi täis. Prantsuse kuningriiklused on wlimsel ajal ime wöidujulgeks läinud ja pilkawad üsna awalikult wabariiklaste püüdmisi, ennast  , praeguse walitsuse korra alal hoidmiseks  ühendada, Rahwa rahutu olek ja kindla walitsuse nõudmine kaswada ikka suuremaks jq sääl ei aidata ka ministeriumi  täppimised midagi, Bonlangeri erakonnaga  on nad täitsa ühises tegkivuses, Imetlikute aruannete järele on Prantsuse  maal miuewal aastal sündinute arw 839,333 olnud, mis rahwa üleüldise arwu kohta wähcm olla, kui enne ialgi sellel aastasajal,  Ju mõnda aega minna asjad rahwahulga  arwustikus tagurpidi. Minewal aastal sündinud lastest on 73,854 wäljaspool  abielu sündinud, see an 8 protsenti. Nende arw on nimelt wiimsel ajal rütm tõusnud, Pääle 10 miljoni perekonna seas, mis Prantsuse maal elawad, on 20 4>rot-" senti ilmu lasteta, .24 protsenti ühe lapsega,  21 protsenti kahe lapsega, teistel Perekondadel  on enam. Rahwa arw on üleüldse  pääle 38 miljoni; nendest elawad wallalises elus 20 miljoni, abielus 15 miljoni,  leski on 3 miljoni. Need arwud ei ole Prantsuse maa tulewiku kohta sugugi rõõmustawadt  Austria lehed lööwad jälle waenu kella  ja hädaldawad Wene sõjawägede õhtu poole liilumise üle. Selle kära Põhjus on arusaadaw, kui Keelde tuletatakse, et riigipäcwale jälle uued seadused sõjamäe kohta tahetakse ette Panna, mille wastuwõtmist  sarnaste sõnumidega suowitawaks püütakse teha. Saksa keiser ei ole Jtaliast  tagasi tulles enam Wieni puutunud. Küll aga tema wend, Prints Heinrich, kes pühapäewal Wieni jõudis, kus teda keiser ja kroonprints raudtee jaamas wastu wõl siwad. sime, aga laiem ja lühem, umbes 10. jala kaugusele nieie ligi. „Ändke ruttu laud' mu kätte," ütles Hija. „Meie peame enne üle minema, kui valgus kaob!" „OH, mu Issand!" õhkas Job lauda minu kätte andes, „kas meie Peame seda mööda üle kuristiku minema? Ma panin Hija juhatamise järele laua teise otsa hästi kaugele kiwi rahnu Pääle, mis meie wastas oli, sest see kaalus oma aluse pääl ja näitis kaunis lahtine olewat. Teine ots jäi meie juurde. Hi;a oli esimene, kes üle läks. „Polc viga, kaunis kindel!" hüüdis ta. „Tule nüüd sina, Holli!" Ala olin hirmsas kimbatuses. Jälgi ei ole ma nii suurt piina kannatanud, kui see kord. Ma olin kahevahel. „AH sa kardad? Noh tule siis sina, mu armas Kallikrat, enne Hija pilgates. Need sõnad wihastasiwad mind. Ma wajutasin hambad kokku ja astusin laua paale.  Jälgi ei unusta ma seda, mis ma sääl hirmsa silla Pääl tundsin. Ma ei teagi, kuda ma üle sain korraga aga leidsin ma ennast teinepool kalju Pääl ja tänasin Jumalal  imeliku ära päästmise eest. Nüüd tuli kord Leo kätte. Ta oli kahwatu kui surnu, aga astus kindlal sammul üle lauakese, mis eest ta Hija poolt kiitust sai. Jobiga oli meil hirmus suur tegemine. Ta ei julgenud tulema hakata. Wiimaks, kui Hija ütelnud, et pimedaks läheb ja tema  siis sinna istuma peab jääma, hakkas ta ägades ja ohkades meie poole roomama. Korraga läksgi pimedaks. Walgus oli sootumaks  kadunud. „Jssand heida armul" kisendas Job haledal  häälel. „Ruttu, ruttu, Jobi sa oled ju üsna ligi," julgustasin mina ja hakkasin tema külma higiga kaetud kätte kinni. Suure waewaga tõmbasin ma teda kalju  pääle. - ;,OH mu Jumal! laud kukkus sügawusesse  l" kilkas Job hirmuga. Ma sirutasin käe wälja, aga selsamal silmapilgul meie, kuda üks asi wastu kiwa kukkus. Lauda ei olnud enam kuristiku pääl. „Kudas meie tagasi saame?" küsisin ma ahastuses. „Meil on nüüd esiteks muud muret, küll meie pärast selle üle aru peame," kostis  Hija, aga ma kuulsin, et ka temagi hääl värises. XX. Elutu l u k e. Kiwi liikus meie jalgade all. Ma tõttasin  rutuga mäe poole. Korraga tundsin Ma pimedas edasi tobides, et mu jala all tühjus oli. „Kuhu ma veel lähen?" hüüdsin ma hirmuga. „Ma kukun." „Kuku," kostis Him rahuga. Mul käis külma värin üle keha. „Ta tahab minust lahti saada," mõtlesin ma. „Kuku, ma ütlen sulle, ära karda," kordas  Tema kõlava naeruga. Ei aidanud muud; ma uskusin tema sõna  ja hüppasin, aga ei kukkunud kuigi sügavasse.  Kivi põrand oli minu jalge all ja tuult ma enam ei tunnud sugugi, mis mind väga rõõmustas. Teised hüppasiwad minu järele. Meie panime lambid põlema ja nägime, et meie kenas koopas olime, mis jaolt loodud, jaolt kunstlikult tehtud oli. Kiwi, mille pääl meie lauda mööda tulime, oli koopale katuseks.  „Meie oleme nüüd vana mõttetarga Nuti koopas," ütles Hija. „Ta elanud siin kaua aega ja käinud aga kümne Päeva kohta kord väljas, et toidukraami koopasse kanda, mis Amagaggerid, kes tedaauustanud, leidis, niis kõige loodusele elu annab. Ta teadis, et inimene, kes selle sees ennast peseb,  kaun, kaua elada wöib, aga ise oli ta niisama sugune nagu sinagi Halli ja ei tahtnud  kaua elada. Sellepärast ta ka siin elutses, et eluhallika otsijaid tagasi tõrjuda. Kui ma esimest korda si>a tulin sina wcel ei teagi, mu Kallikrat, kudu ma siia maale juhtusin; see on kena lugu ja ma tahan seda sulle pärast jutustada räägiti mulle sellest mõtetargast. Ma tahtsin teda kohe ta mind armastama hakkas ja oma saladuse  mulle awatdas. Ma tahtsin kohe tule sisse minna, aga tema ei lubannd mind mitte. Sel ojal juhtusid sina, minu Kallikrat oma Egiptuse Amcnartassiga siia, Mul oli läbi käia lasta ja kutsusin sind siia, Amenartassi  kippus kaasa ja tuligi, sest ta oli sinu naene ja ma ei julgenud teda keelata. Kui meie siia jõudsime, oli Nuit surnud. Tema keha lamas just selle sama paiga pääl, kus sina mu Holli praegu istud," Ma nägin oma ees uniku tolmu ja pistsin käe sinna sisse. Midagi kõwa asja tundes otsisin ma järele ja leidsin Tollase aga kõwa hamba. Ma puhastasin selle tolmust  ja andsin Hija karte. Ta waatas seda ja hakkas naerma, ' „Ja, see on tõesti tema hammas, waat mis Nutist ja tema tarkusest järele jäi," ütles ta ja wiskas hamba maha, „Aga ma juiustau edasi. Kui mere nägime, et Nutt surnud oli, wiisin ma sind mu Kallrtrat ja Ameuartassit sinna, kuhu ma nüüd teid worsti wiin. Ma astusin tule sisse ja tundsin ennaH, tugewamaks ja ilusamaks läinud olewat, Kui ma wälja astusin ja sulle nõuu andsin ka tulesse minna,  olid sa minu ilust nagu pimestatud, sa ei wõinud minu otsa waadata, pöörasid omae silmad kõrwule ja langesid, kogemata Amenartassi rinnale. Wiha tujus tõmbasin ma siis onia wöö wahelt põue oda ja pistsin sind surnuks. Selle paale langes meeleäcaheitmine  minu pääle, Ma olin suremata, aga sina õlid surnud, Amenartassi mandus  mind hirmsasti, äga ma ei teinud temale  midagi, nagu kaks sõpra kandsime .meie sind sitt ära, üle kardetawa tee kuni Tõe templini, kus' meie puhkasime ja kust ma siud oma orjade läbi koju kanda lasksin Pärast seda pole ma siin käinud, Amenartassi  saatsin üle mägede rannale ja ei ole enam temast midagi muud kuulnud, kui seda,  mis nüüd sina mulle rääkisid, et meel ta kaua elas, poja sünnitas, sellele surres kohuseks tegi, mind ära surmata ja sel musil  oma mehe minu kaendlasse saatis," Ta rääkis kaua ja palus Leo käest oma süüsid andeks, lubas ja tõotas temale alandlikuks) sõnakuulelikuks naeseks jääda ja wiis meid siis ühe kalju prao läbi edasi. Tükk aega käisime meie kõweraid ja imelikkusid  radasid mööda, millede kirjeldamine koguni wöimata on, ikka elutulukese poole. Miniaks jõudsime meie suurde pimedasse koopasse. Korraga läks fee walgeks, sest kesk põrandat oli hulk kitsaid pragusid, ris- Põigiti, millede wahelt tuleleegid kõrMe tõusiwad. Suur mürin käis tule ilmumise eel. Hija käskis Leod tule sisse astuda. See aga ei julgenud hakatuses mitte. Wiimaks lubas ta minna. Aga Hija keelas teda ja ütles: „Oota, ma lähen enne ja näitan sulle, et see tuli midagi waewa ei teel" lLöpp tuleb). Eesti maalt Mustwe lähedalt. Selle kuu wahek oli siiw lähedal Kükita Rajakülas  hale lugu: ühel peremehel põles elumaja  kõige körwaliste hoonetega,- mis kinnise  hoowiga ümber piiratud oliwad, sootuks  ära, ainult nuhtlemise saun, mis säält mõni samm eemal seisis, jäi wecl järele. Tuleroaks sai: enamisti kõik warandus, sääl hulgas ka hobune, lehm, 2 siga, lambad  jne, ainult mõned maja kraamid wõisiwad  wcel päästetud saada, Mustwe priitahtlik  tulekustutaja selts oli küll ka oma riistadega appi ruttanud aga kõik oli juba hilja; igal pool loitis lausa tuli. L, 1-, J ü r i kihelkonnast. Rae malka  Hindrekil pere ahjualusc kaewamise juures  tulnud ühe inimese pääluu ja kaelakondid  wälja, mida aga sinnasamasse tagasi  maetud. 24, sept, umbes kella Vsb, ajal on siin müristamist kuuldud. Haruldane  sellel ajal ?-nuie, Rakwere kreisi politsei walitsus on nõudnud, nagu seda wujaltgi kuulda, et kõigis külades ööwahid Peawad ametisse seatama jä suuremates kaks, Rakwere tänawu sügisene laat oli wihmase ilmaga kaunis kehw olnud. Loomi ja hobuseid oli laadale wähe toodud ja hinnad oliwad kõrged, mis näitab, et tänawu  sügisene wilja- ja põhu saak põllumehi enam ei sunni oma loomi hulgana ära müüma. Pääle wähemate kakeluste oli ka üks suurem tüli ette tulnud, mille järeldus  olnud, et üks mees tohtri alla wiidud.  Läti maalt. Liibawist. Ministri poolest on siin uus selts kinnitatud, kelle abil töölised Pärast, kui nad surewad, -saamad wiisakasti maha maetud. Iga liige maksab selleks kuus wäikest maksu. Wene maalt. Kirjad. Sl. Peterburis, 12 viinakuul 1888. Mõne päewa eest teatasiwad saksakeelsed lehed ja ka „Postimees," et „volapük'i" isa, õpetaja Schleyer ära olla surnud. Ma wõin aga nüüd seda sõnumit tühjaks tunnistada, „Volapük'i" akademia liige ja Wene inshener, isand Rosenberger jdllõ, Usisxö. tZiox., tZoiLiu. 14. nn. 1.) kes Wene maal kõige agaram „volapük'i" wälja laotaja on, jutustas mulle, et isa Schleyer küll haige on olnud; aga praegu on ta jälle täie terwisc juureS. Ta olla 5. skp. ühele oma sõbrale Berlinisse  järgmise telegrammi saatnud: «Lirrob WeterLurist.- Riigi kassa saab, nagu „St. Peterburgskija Wjedomosti" teatab, tänawu wäga hästi läbi, ei tule enam puudust, maid sissetulek on suurem kui kulud umbes 100 miljonit rubla tuleb rohkem sisse kui wälja läheb. See hää sissetulek tuleb sellest, et Wene maal hästi ostetakse, põllumees raha saab ja maksud hästi korrapärast maksetakse. Wäehar jm t used Tinetch laagris,  mis 5. ja 6. okt. Keiserliku Majesteedi  juuresolcmisel ära peeti, ou õige aruldasel wiisil korda läinud, milleks laagri isiäraline olek palju ilu on annud. Laagri koht on ümberringi mägede wahel katla sttes sõjariistades, kuna mitmele poole laagrisse auuwärawad ja muud kaunistused oliwäd ehitatud, Kink, kus Pääl Majesteetidele  telk oli lllcssc seatud, oli kauniks itupuiestikuks muudetud ja lilledega ära ehi- Pääle selle mängiti keisri laulu, mille juurde 30,000 meest hurra hüüdsiwad. Laagris pandi ilutuled põlema ja kõik mägede ladwad ümberringi särasiwad ka ilutuledes, nii et laager ümberringi nagu tuleraami sees oli ja kõike nõiduslikku iluga täitis. Öösel hakkas wihma sadama, mis aga päewal üle läks. Mitmed kohalise rahwaste saatkonnad tõiwad Majesteetidele soola - leiba kenasti nikerdatud ja tähendustega  märgitud waagnate pääl. Siis tuli wäeülewaatamine, Põllutööliste k ü si m u s olewat wolitsuse poolt tähelepanemise alla wõetud, Minewal suwel olla nähtused ilmunud,  mis tungiwalt selle asja korraldamist  nõuawad; kuna lõuna pool riigis kohati nii suur tööliste puudus oli, ll 5 —7 rbl päeMä palka makseti, seisavad Wolga maakonnas töölised hulgana tööta. Töö otsijad noored inimesed lähemad umbes  wälja wõömsse kohta, ilma et nad teaksiwad, kuhu neid tarwitataks, Selle pärast  olla sisimeses ja riigimaade ministeriumis  selle üle nõuupidamisi ette wõetud, kuda 'tulewikus nii asja seada, et töölised  ikka tööd ja nende tarwitajad töölisi leida wõiksiwad. Selleks saada ka kreisi maakonna-kogud osawõtmisele kutsutud, Wene riigi Maade kohta Kesk-Asias teatab tuttaw kindral An n e n k o w, et nendel maadel weel wäga suur >a õitserikkas  tulemit ees seista, nagu nendes ka kord ju ajaloos suured rahwad elanud, ja tähtsad riigid kõrges järjes olla olnud. See haridus saanud küll toorest? kolijate läbi kord häwitatud, äga wägewa Wene riigi marju all wõida ta uuesti kosuda ja nii Wene riigile otsatu rikkuse hallikaid awada. Maapind ei olla sääl sugugi kehwem, kui Hiina maal, mis ometi 400 milj. inimest Ülemal peab. Wene sirurwürstid Sergei ja Paul oliwad Kairos yuhapäewal Nili jõel lusti sõitmas, millest khediwe oma ministritega ja muude auukandjakega, kui ka wõõrad konsulid  osa wõtsiwad. Pidulik sõit läks ilusti kõikide rõõmuks korda. " Gardewiie ja Peterburi sõjajaoskonna  juhataja suurwürst W ladimir Aleksandr  owitsh on enne oma wälja maa reisi Päewa käsku awaldanud, milles ta tagawara wäeliste tublit ja korralist olekut  nende harjutuste ajal kiites teatab, mis kindlaks tunnistuseks olewat, et tema juhatusel  olewad wäehulgad ikka ja igal ajal H 118 Postimees» 1888,