Sakala 40.. Wiliandis. 4. Oktobrikuu püewal 1880. UI. aastakäik. Poliitika, kirjandust ja Miitöõ ajaleht. Waswtaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Meie noore-rahwa elust maal. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Mumme j. Pärnumaalt:  Kubernäri herra teekond. Tartust: Eesti Kirjam. Seltsi XXIII, koosolek. 11. Tallinnast: Uus naisterahwa näputöö kool. Järwe maakonnast: Keiserlik tänu. Riiast: Uus kindralsupcrintendent. Peeterburgist: Zensuri walitsus; kindral Todleben; Akadeem. Wiedemann!  armuannid; Nihilistid; uus prohwet. Wiiburgist: Kõue ilm; karujaht. Moskmast: Hundid,- uus katse. Jekaterinoslawist: Hirmus  maru. Astrahanis!: Kange torm. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Isamaa ja armukese eest. VI. Muhamed ja tema ust. 111. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Meie noore-rahwa elust maal. Ä)tsas on endise aja kurwad ahastused, mille all ka Vanast noor rahwas aeles, ning Viletsuse wihad wingud ja ohu-aja terawad okkad on ikka enam ja enam meie seast kadumas. Uus ärkav) elurõõm sunnib rahwast olewikul naeratama, ning iga tükikene isamaa töödest nihkub paranemisele. Meie rahwas näeb seda ning tunneb neist muudatustest rõõmu. Palju on aga ka neid, kes kaebawad, et meie maa asjad hukka minna, alandus ja sõnakuulmine kaduda, alam rahwas harjunud pruugist enam palju ei hoolida ja paljalt oma õigust taga ajada. Nimelt olla noor rahwas maal hukas, nagu nimelt ka hilja aja eest tagasi „ Eesti Postimehes" ja „Ristirahwa pühapäcwa lehes" lugesime, sest meie noored inimesed laulda igal pool kartuseta jõledaid pilkamise laulusi, hulkuda öösiti ühest tuttawast talust töise ja pidada kõiksugu pillerkaari  pidust, mis ommeti ristirahwale sugugi ei kõlbada. Ehk kull seesugused kaebajad ise meie talude elu maal sugugi ei tunne, siiski nimetawad nad teda jõledaks  ja teadwad ka abi selle kurjuse wasta nimetada, keda nad ise „urwa- plaastriks" nimetawad. Aga on meie noorte inimeste elu maal töistest süüks antud asjadest meie täna rääkida ei taha tõeste nii hirmus ja kõlwatu, kuidas teda tehakse? Sette küsimise peale tahame seeläbi wastata, et ühe kirja oma lugejate ette paneme, mis meile üks Wiliandimaa noor talupoeg on kirjutanud. Kui meie sell kombel oma noore-rahwa elu tundma oleme õppinud, nagu ta tõeste on, siis saame ka pea abi leidma, kuidas teda tõeste parandada wõime. Saadetud kiri on nõnda: „Nädal otsa wirutasin ma oma truu kaastööliste seltsis lageda S. talu nurmel äästada, ehk meie kündsime  ka seemne terakesi maapinna niiskusesse idanema, nõnda et nahk ja pää higist tilkusiwad. Seda tegime nõnda hommiku koidust künni õhtu ehani, sest seda pean ütlema: töö peale oleme poisid, et naljalt tõisa sarnatseid leida ei ole. Töö juures oliwad meile ainukeseks  rõõmuks ja seltsiks lõukene, räästas ja muud sarnatsed linnukesed, kes lustiliku lauluga alati looduses  Põllul meie ümber elasiwad. Õhtuti, kui töölt koju laksime, lasksime siis ka meie lindudega wõidu oma laulu armsa suwe-õhtu õhusse kõlada. Süda igatses küll suuremat seltsi ja rõõmu, aga wäsimuse wõim surmas wägise kõik igatsused ära. Esmaspäewast künni Neljapaewa õhtuni kestis muutmata üks ja seesama  raske töö edasi, aga ei olnud selles ajas midagi iseäraliku näha. Siis käis aga seltsi igatsus Väsimusest  üle. Wägise pidin nüüd omast wäga tarwilikust puhkamise ajast, st- on: ööst ühe jau ohwerdama, et sell kombel naabri poistega, kes poole tee peal tutwas kohas wasta tuliwad, ennast seltsis Võisin rõõmustada.. Kui mõne sõbraliku sõna eneste keskel Vahetanud ehk ka mõne laulu laulnud olime, lahkusime jälle üksteisest ning ürikese puhkamise järel alustas Reede hommiku määratud ajal uueste meie tuttaw töö. „Kui Laupäew ühesuguse usina too" all oma oodatud  õhtuga katte jõudis, mis sündis siis? Nädalise higi ja musta wihtusime soojas saunas maha, panime paremad  hilbud selga ja olime nüüd kui uued inimesed. Kui õhtusöök mööda oli, kadus kõik mure ja Väsimus meie kontidest nagu tuuleõhku, ning sellest, et homme prii päew oli, arwasime ennast otsegu Vangist lahti lastud olewat. Uni oli täna koguni tundmata asi, aga siiski rõhkusiwad aja igawus ja seltsi puudus raskeste südant, kmni korraga suure laulu tuhinaga naabri poiste poole minema panime. Waimustamisega laulsime seal estte seltsis õues suure kase all omi isamaa  laule. Siis läksime õuest hulgani ilusa ruumika talukambri, kus meid Viiuli hele heal, mis noor perkmees  mängis, pea tantsule äntas. Tantsimise järele paari Viisaka neiuga tuli mängude mängimine. Waheajal  puhuti mõnusat juttu. Wiimaks tegi Väsimus ommeti meie pidule otsa ja rõõmsa meelega tõttasime jälle igaüks oma koju. „Pühapäewa õhtu poole, kui ilm juba jahedamaks  oli läinud, algas uuesti koosolek, aga täna ei tantsitud ega ei mängitud mitte enam, Vaid eilane Viiuli mängija luges täna ajaleht ehk üht ilusat juturaamatut  ette. Peale päikese Veeru oli jälle kõik lõpetatud  ja meie juba kodus, kus tulewa nädalane töö ees ootas. „Nüüd küsib ehk mõni lugeja linnast ehk muialt, kes meie elu taludes mitte ei tunne: Kui lugu nii on, kus ja millas sünniwad siis need kõlwatumad öösesed tülid ja tapmised ja muud roppuse teud, kellest meie sagedaste kuuleme rääkiwat ja keda näituseks „Eesti Postimees" nii suureks arwab, et üksi weel ihunuhtlusega  tema wasta abi Võimalik olewat saada? Selle küsimise peale pean Vastama, et meie maal seesugust  roppuse ja kurjuse elu ei tunne. Tõsi küll, et wahel mõnes Vallas üks ehk paar korda aastas tüli öösi te sünnib, millest siis terme kihelkond põlates räägib. See tüli ei tule aga mitte meie talu elust, Vaid tuleb meie nurjatumast kõrtsi-elust. Igas Vallas on seesugust  üksikuid kõlwatumaid noori mehi, kelle ülem rõõm see on, kõrtsides ööd otsa purjutada ja kaarda mängida.  Kui seesugused mehed kõrtsist joonud pääga koju tulewad ja neile salk noori inimesi Vasta juhtub tulema, kes mitte kõrtsi sõbrad ei ole, siis teemad nad wägise tüli ja otsimad riidu. Wahel tulewad nad ka purjus päädega seesuguste majade uste taha, kus auus selts inimest koos on ja tungiwad wägise sisse. Isegi on mõista, et seal ka siis kergelt tüli Võib tõusta, sest kes auus inimene sallib küll seda, et joonud inimesed wägise tema majasse tungiwad! Seda ei Või meie aga mitte oma noore-rahwa elustuks anda, Vaid siin on nurjatu ja määramata kõrtsielu  üksi süü alune, kes noori inimesi ööd otsa kõrtsis peab. Wäga tähelepanemise wäart on ka see, et just mitmed kõrtsmikud kõige enam „noorerahwa öösise ümberhulkumise" wasta sõitlewad: kui noored inimesed enam taludes oma tutwate seltsis koos ei wõi käia ja sell kombel seltsi-elu elada, siis istuwad nad kõrtsis, sest igal inimesel on see püüdmine sees, wahel suuremat  seltsi ülesotsida. Ärge wisake sellepärast meie noore-rahwa öösise elu peale mitte kiwa, keda teie ei tunne, waid püüdge ennema selle wasta abi leida, et nurjatu kõrtsi-elu auusaft seltsielust üle ei käi ja tema peale wõitu ei saa." kk. Seal on nüüd saadetud kiri. Meie ei lisa seie omalt poolt ühtegi juure, sest meie arwame, et see kiri igale mõistlikule liig selgeste räägib ja tema mõtteid selle poole juhatab, kuidas meie oma rahwa seltsi-elu auusa laulu ja mängu, raamatukogude asutamise  ja muusika õpetamise teel ja muul kombel edendama  peame. Kui meie abi tahamvstmta, siis peame" enne teadma ja wälja uurima, mis wiga on. Palju on aga seesugust inimest meie maal, kes meie rahwa elust küll palju püüawad rääkida, teda aga ise sugugi ei tunne. Nemad seadawad rahwa elu sell kombel maailma ette, nagu seda nende eneste otstarbed nõuawad.  Kui nad oma enese kiitust otsiwad ehk kuulutawad,  siis on rahwas hea ja seisab kõrge waimuharimise  pulga peal) otsiwad nad aga oma eesõigusi ja määramata woliduft, siis on rahwas halb ja täitsa nurjatu oleku sisse sattunud. Meie aga, kes meie üksi rahwa tõsist kasu taga otsime, tungime rahwa elusse ja olekusse ja katsume sealt wälja edendada, mis sealt head ja auusat leiame, ning häid omadusi harides ja kosutades seda lämmatada, mis mitte alalhoidmise  wäärt ei ole. Poliitika ringwaatus. " Näitab nüüd ommeti, et weWest tülist Hiimp ja Wene wahel mitte sõda ei saa tõusma, wawlee Kuldsha tüli rahulisel teel ära saab õiendatud. Hiinlane  on wist ära näinud, et Wenelane nalja ei mõista teha, kui teda meeletumal kombel sõale kihutatakse, ning on wiimasel tunnil järele hakanud andma. See tüli on aga Weneriigile kaunis suurt kulu juba teinud. Nii on näituseks Turkestaani sõawägede walmisseadmine  wiis miljon rubla maksnud, sõalaewade saatmine Waikse meresse kolm miljon rubla ja kindlused Wladiwostokis  ja muial Amuuri maajaus ka kolm miljon rubla. Kui sinna juure weel neid summast arwatakse, mis Lääne-Siberi sõawägede walmisseadmine maksab, ja mõned muud kulud, siis on Hiina tüli meile juba umbes 12 miljon rubla maksnud. Aga see tüli on ka Weneriigile selgeks teinud, kuidas ta oma piirist Aasias nüüd terasemalt silmas peab hoidma ja ennast seal kindlaks tegema, et waenlane, kui edespidi jälle kusagilt peaks peale tahtma kippuda, meid mitte ettewalmistamata  ei leiaks olewat. Et Siberimaa raudtee  ehitust nüüd kohe käsile wõetakse, on ka selle tüli wili. On aga nüüd ka loota, et Hiinamaaga sõda tulemata jääb mis siiski weel täieste selge ei ole siis on Weneriigil Tekintsidega sõda täieste põlemas,  kus sõdimine sellepoolest raske on, et meie sõameeSte  tee läbi kõrbete käib, kus Üksi kaamelitega moona järele wõib wedada. Peale selle on Tekintsid