Sakala Wiliandis, 17. Augusttkuu päetval 1882. V. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson': pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandtst: EeSti Põlknn. Seltsi koosolek; kõrtside lähendamisest. Tartu maalt: Soowitus. Riiast: E. R. Jakobson'! sündimise päewa Whitsemisest. Tallinnast: Laewa pühitsemisest; kaks kurda juhwiUist. Rakmtrest: T. R. Jakobson'! sündimise päewa pühitsemisest, Kuresaarest:  Uut Eesti chaleht Peeterburgist: Orenburgi kubermangu balhtiiridest; Keiserlik kautuS; wõidu märgilaskmisest. Mõnesugused sönumed: Aafrika liiwa» kõrbesse wee laskmisest. J. Kunder'! kõne Eesti rahwa-tuuletuses." 11. Sillaotsa kerjaja. VIII. Kirjutamise õpetus. Kirja wastused. Kuulutused. Poliitika ringwaatus. Niiheasti Wenemaa kui teiste Eüroopa suurte riikide poliitika küstmuSteS on ikka weel Egiptuse ja sellega ühtlaist ka SuetS-kanali küstmuS tähtjam asi. Suetfi merekltsuS lühendab Wenemaa kauplemise ja mun tähtsa toimewste teekonda kaugemate ja rikkamate,  Wene walitsuse päralt olewate maajagudelle, Psbja-Aafiamaal mitu kuud lühemaks. Kõigist Eüroopa  kaubasadamatest on Odessa sadam Suetst-kanalil kõige lähemal. Kauplemine Mustamere sadamate ja Hiina ja Jaapani wahel läheb aaSta aastalt ikka suuremaks  ja iialgi ei wõikS Wene walitsud lubada, et Suetst merekitsuS kellegi riigile üksikuks päranduseks WõikS saada. Wenemaa oleks siis sunnitud, kõigest jõuust niisuguse omakasupüüdliku plaani wasta panema, seda rohkem sellepärast, et waba läbisõit Suetst merekitsusest  mitte üksi kaubaajamist Wene walitsuse päralt olewa omajagudega Amuri jõe ääreS ei kergita, waid ka nende kaitsmiseks wäga tarwiline on. Pääasi aga see: kii kolme põhja-homiku poolse suurteriikide kasupüüdlise tahtmised ka wähemad on, kui Inglasel, Prantsuse! jä Itaalial, siis ei ole see nende eneSte wahel kokkuleppimise teel põhjendatud õiguste järele ometi mitte nii. Wenemaal, Austria - Ungrial ja Saksamaal, keS London'i konwerentsist aastal 1840 osa wõtfiwad ja omad nimed rahulepingule alla kirjutafiwad,  on täieline õigus, iga muudatust, mis teiste suurteriikide poolt Egiptuse seisukoha pärast tahetakse ette wõtta, ära keelda ja selle wastu panna. Ilma nende lubata ei ole muudatus mitte wõimalik. Ja just niisamasugune õigus on nimetatud suurriikidel ka Suetsi-kanali küsimuse kohta, mis üleüldisest Egiptuse seisukohast mitte ei wõi lahutada. Inglismaal pahandakse wäga selle üle, et Aleksandria linn Inglaste läbi sai ära rikutud ja puruks laStud. Inglis parlamendi liige W. Lawson on Egiptuse komitee nimel üht kutset Egiptuse rahwalle  lasknud kuulutada, mille sees see tean ja edespidine  sõda Egiptuses wäga saab laidetud ja hukka mõistetud. „Kui see sõda," ütleb ta oma kutsekirja lõpul, „weel kauem peaks wältama, siis peame meie omad lootused, raha kogumise ja rahwa elukorra paranduse  kohta laskma tuulde minna. Meie jäeme kõige paremast mälestusest ja auust ilma, mis meile seeläbi osaks saanud, et meie Kanningi ja Ruselli juhatuse  all ihu-, waimu- ja usu-wabadust kõiges maailmas  püüdsime edendada, ja äratame kõige pealt jälle uueste täitmata maadehimu ja nälga meie eneste seas üleSse, mis meie rahwast, enam kui kõik muu asi, kurjategudelle ja ülekohtu töödelle on awatelenud. Juba kuuldakse kõrgemates seltskondades kära ja tusast meelt meie tegude üle Egiptuses. On ette ära arwata,  et see himu, Egiptust Inglismaaga täieste ühendada,  pärast seda kui see meie läbi on ära wõidetud, liig suur saab olema, et keegi ministeerium selle wasta wõiks panna, ia säherdune tegu saaks fiis kõige Eüroopa  wtha ja kadedust, wõib olla ka sõaliku waenn meie wastu üles äritama." lirimaal lähemad poliitika mässamised ikka weel wanal musil edasi. Praegu on Korki linnas 50—60 inimest mässamise pärast kohtu all. Kaebdusalustel,  kellest mõned juba mitmekuulise ülekuulamise all, on süüks antud, et nad sala seltskonna liikmed on,s mis „Kuninglik liri wabadriigi" nime all oma mässamise tötzh edasi toimetawad, ja mille otstarbe see on, maawalitsuse abiga wägiwaldsel wiistl rentmaksust  ära kantida, rugiwalitsuse anu maha kiskuda ja lirimaad wabadriigiks teha. See seltskond, mille teenistuses ka nõndanimetatud „kuupaistlased" seisiwad, oli täieste sõawäe wiistl korralikult kokku säetud. Neil olimad omad pää-kokkutulemise kohad, millest iga üks jälle kaheksasse kreisi iseäraliste bataljonidega oli jautatud, kes õösitel sala koosistumist ja sõariistade harjutust pidasiwad ja mõne wahwa teu kordasaatmise eest, mis enamiste mõne mõisniku ehk kohtuniku ärahukkamisega  sündis, „Parnell-medaljesi" saiwad. Iga üks seltskonna liige maksis mõne kopika nädalas seltsi kassasse ja kõik oliwad raske wandega waitolemist tõutanud.  Üks endine seltskonna liige, Daniel Konnell, keda mõne kuu eest kinni wõeti, sai, kas seeläbi, et oma pääd lingust tahtis wälja tõmmata ehk et lubatud  Juudase hind temale suurt himu tegi, äraandjaks, ja nõnda tuli siis, et riigiwalitsuS aegamööda mässajate  jälgile sai ja palju liikmeid kinni wõtta. Konnelli üteluse järele oli Mill Streeti bataljonis 200 meest/ kes kõige lirimaaga ühendatud oliwad. Kohtu ülekuulamised  saawad kauem aega wältama ja on suurem  jagu mässajaid pandi eest kuuni lähema kohtu koosistumiseni lahti lastud. Islandist. Ametliku teaduste järele on JS-. landi saarel paha ilmade pärast, millele suur osa lojuksid ohwriks langefiwad, kahjuliku loomade katku ja jeä pärast, mis laewasõitu wõimatumakS teeb, suur toidupuudus, millest edespidi, kui asi ei parane, näljahäda kardetakse tulewat. Daani kui ka Norramaal  on komiteed kokku heitnud ja Islandi saare hädalistele hakkanud andeid korjama. See hea eeswõte  on igal pool tubli toetust ja lahkeid käsa leidnud.  Islandi maa-pealik sqab käesolewail päewil Kopenhageni tulema ja seal häda suurust teada andma, kui ka selle üle nõuu pidama, kuidas hädalistele kõige hõlpsamalt wõiks abi saata. Prantsusemaal on ministeerium lahku läinud.  Duklerki ministeeriumi on Gambetta parteilased  juba oma eestkostmise ja kaitse alla wõtnud, enne kui see weel kuhugil awalikus ja ametlikus lehes ilmale sündis. Gambetta partei meeleline leht „Paris" teab järgmist juhtumist uue riiginõuukogu presttendi Duklerki  üle jutustada: „15. Mail 1848 oliwad mässajad  Pariisis rugiwalitsuse koosolekuile tunginud. UkS suur salk joobnud hulgusid, kõiksugu riidenärudega ehitatud, läks kisades ja käratsedes ja seaduse ja priiuse üle sõimates ja teutades rahwasaadikute koosistumise kohast mööda. Kohkudes jäiwad saadikud oma istmetelle  seisma. Ainult üks neist tormas sõariiStada palee saalist wälja. Ta leidis Konkordia-platsilt ühe bataljoni sõariistus soldatid, kes kahkledeS paigal seisiwad,  ilma et midagi oleksiwad teadnud, mis pidiwad tegema. Ta kiskus mõega ühe ohwitseri kaest ära, komanderis soldatid, tormas nende saatusel mässajate peale ja kihutas nad laiali. Ta tegi seda, mis tubli mehe kohus niisugusel silmapilgul teha oli. Selle saadiku nimi oli Eugen Duklerk, praegnne riiginõuukogu  president. Saksamaal oodatakse neil päewil Serbia kuninga tulekut. Üht iseäralist poliitika tähendust ei arwata sell wõersilkäimisel mitte olevat; kuida kuulda, ei saada ta mitte kuninglikus loSstS elama, waid „lõhmuSte  all" ühes snuremas wõeraStemajas. Sea* on ta omale kümme kambrit walmis tellinud, saada aga pärast poole, nagu räägitakse, oma korterit muutma. Austria maal ei ole praegu just midagi iseäralist  tähtsat poliitika tallitust käsil. Saksa Keisri Willemi wõerstl käimine Jshlis on suurt rõemu Austrialaste  hulgas sünnitanud, mis nad wana elatanud Keisri wastu ka lõpmata hurraa-hüüdmisega ülestunnistasiwad.  Igal pool on ta, nagu iseenesest mõista, suure auustusega teretawd ja wastu wõetud. Türgimaa on omad wäesalgad Egiptusesse juba teele saatnud, aga asi ei ole weel mitte Inglis ja Türgi wahel selgemaks saanud, kui- seiemaale oli. Inglis walitsus nõuudis sultani käest, et ta omad wäesalgud Inglis juhatnse alla pidada andma. Kas Türgimaa sellega saab rahul olema, ei ole weel teada. Praegu ei taha ta seda nõuudmist mitte wasta wõtta. Igast asjast on ära näha,, et Türgi walitsus omad wäesalgud wastu tahtmist ja ainult sellepärast Egiptusse  saadab, et seeläbi konwerentsile näidata, nagu ei tahakT ta Inglast mitte üksi selle asja kohta lasta tegew olla, waid omalt poolt kes teab kui palju Egiptuse  segaduste selgitamiseks ja mässajate karistuseks teha. Suurem jagu Egiptuse rahwast on, nagu Inglis ametnikud Egiptuses jutustawad, Arabi-pasha ja tema asja poolt, ja siin wõib igaüks oma silmaga kõige parem näha ja ä/a tunda, et rahwaS niisugustel poliitika  liikumistel igal wiisil oma wabaduse eest wiimse weretilgani püüab wõidelda ja seda wõera ikke alt lahti peaSta. Neile, kes kurdawad ja kaebawad, et Egiptuse liikumine oma teekonda hirmsa töö ja weriste tegudega olewat alganud, wastawad Türklased, et sarnased  kodusõad kuskil maal ilma werewalamiseta korda ei lähe. Taplus Inglaste ja Arabi-pasha wäesalgude wahel on juba alganud. Efimist lahingit arvavad mõlemad waenulised parteid wõitnud olewat. Üks ei taha teisele alla heita. Inglased on wale teaduste peale edasi tunginud ega pole arwatagi wsinud, et nad nii südit vastuhakkamist pärisrahva poolt saaksiwad  leidma. Inglaste pool olnud suurtüki wägi parem, Egiptlastel selle wasta jälle ratsavägi. Kahju ei olewat kumbagi! pool mitte suur. Seda mis Inglased  esialgu ära wõtsiwad, on Egiptlased pärast jälle tagasi wõitnud.