4) Ülikooli uueSte wastu wõetud kaSwandikudel ei saa seda aega, künni 1. Jaanuarini 1885 mitte kindlaks saetud kooliajaks arwatud; ise lugu on aga nendega, kes kooli läbi käinud ja eksam alles tegemata on. Nende kohta saab otsus pärast poole kuulutatud. Kuida „Uns Aeg" teadustab, on riigisekretär Mansurow Jeruusalemma saadetud, Hommikumaa Greekausuliste  elukorda järele uurima. Nimelt pidada ka selle ette muretsetama, et wagad rändajad Jeruusalemmas paremat wastuwõtmist wõitsiwad leida, kui siiamaani. Tulewal aastal arwatakse mäekaewandustest 2200 puuda kulda saawat, mis 25.000,000 rubla wäärt oleks. Riiginõuukogus tuleb nüid rahaministri ettepanek, lisandused ja muudatused õllepruulimise ja õllekauplemise seaduses, nõuupidamise alla. Kui seda ettepandud plaani kinnitatakse, siis loodab rabaminister tulewal aastal õlleaktsiise  maksust umbes 500,000 rbl. rohkem stösetulewat, kui muidu. Nälga surenud. „Pet. Wjedomostile" kirjutatakse  Pariisist, et sealses haigemajas baron, kes oma nime noores eas kuulsaks teinud, hiljuti ära surnud ja linna kuluga mahamaetud. Politsei oli teda ühe jalutamise  walli pingi pealt, kui kurjategijat kinni wõtnud. Juba ammugi ei olnud temal enam kusagil korterit ega ulualust, ta elanud uulitsa peal, maganud lausa taewa all ja toitnud ennast, keS seda teab, millest. Ta olnud täitsa äranälginud ja koguni jõnust ja näust otsa lõpnud, kui teda haigemajasse wiitud. Senna surnud ta peagi ära, sest et ta waga äranälginud olnud. Kirjasaatja ütleb teda tunnud ta olnud ühte puhku hädas ja teda awitatud ka ühte puhku. Ta olnud pitk, kuiwetu mees, pitka habemega ja käis nagu lüuwari. Krimmi sõja ajal olnud ta tubli meremees, pärast seda olnud ta Wene sõjawäe saadikuna ühe wäljamaa walitsuse juures, selle järele ühe suure poliitika lepingu tegija ja kõige wiimaks kerjaja. Kadunud Keisrid Nikolai I. ja Aleksander 11. on teda ühtejärge suurte raha summadega toetanud, aga see kõik ei mõjunud, olnud kõik selja ümber käändusel kadunud. Oma eluaeg on ta poliitikaga tegemist teinud, piab ütlema, ta elas ainult poliitikast. Ajaleht ~Golos" on, nagu lugejad malestawad, käesolewal aastal, 13. Weebruaril oma wälja käimisest jäedawalt seisma jäenud. Tema wäljaandja hra Krajewski  oli aga postiwalitsusele oma lehe tellijate eest poStiraha  terwe aaSta kohta ettemaksnud. Nüid on, kuida „Peet. Wed." teadustab, sisemise asjade ministeerium, hra Krajewski palwe, selle raha tagasi saamise pärast, mis ühtekokku 13,361 rbl. 60 kop. wälja tegcwat, walitjewa  senati I. jauskonnale ettepannud. Peeterhofi maakonnast kirjutatakse meile sealiste Eestlaste elust, et seal waimuhariduse asi koolide puudusel kängus seista. Seguritsa wallas olla asujatel küll kool, aga palju kõrtside pärast ei wõida see seal sugugi edeneda.  Kõrtsid kurnada rahwa waranduse, kui ka waimu jõuu wälja, nõnda et kooli eest hoolekandmine ja sellest lugupidamine wäga kehw olewat. Kool kiratseda ja wiratseda seal juba mõnda aastat, ilma et omale ühte seina tahwlit ja kooli laudagi oleks wõinud saada. Liig palju kõrtside tõttu aga õitseda sealgi, nagu see ka mujal nõndasama on, wargused ja hobuse wargused. Kaparja külas teinud 9./10. mkp. tuli ühe mõisa maa peale asunud suguwenna Jaan Oinaste elumaja ühes kõrwaliste  hoonetega tuhaks. Hooned olnud kõik, s. o. tuba, rehi, ait ja karjalaut, endise moodu järele, ühe katukse alla ehitatud. Et naabrist ligidal ei olnud, siis ei ole hääwitaja tule käest muud, kui isiennast palja särgiwäel  ja elaja loomad peasta wõidud. Maja, kraam, wili, riided, ka rahakopikas saiwad tule ruaks. Aastasest  wiljast jäenud ainult kaerad, mis alles peksmata olnud, järele. Ka wihu saun on tulest üle jäenud, kes õnnetuma perekonnale nüid ainsaks peawarjuks olewat. Tulekassas ei olnud midagi kinnitatud, mispärast see õnnetus seda raskem kanda on. Kahju arwatawat kurja käe tööks ja olla asi kohtu ülekuulamise all. Ottdowaft. Auustatud „Sakala" lugejad! Oma üleminewa kordse kirja lõpul lubasin ma Teile siitseid Wenelaste PSlln-tööriistu ja töö kombeid kirjeldada. Täna tahan seda lubamist täita. Siitseid Wenelaste põllutööriistu,  Eestlaste omadega kõrwu seades, piab küll kuu ja päikese wõrdlemise peale mõtlema. Wõtame siis esite ader käsile, mis ju põllumehe tähtsam ja tarwilisem tööriist  on. Wenelaste ader on koguni naljakas, kured wõi aisad, mis Eestlaste juures kuuni rangiro omadeni ulatawad ja kelle otsa room kinni pannakse, need lõpewad  Wenelase adra juures juba kesk hobuse keha kohta ära ja sealt edasi toimetab künni roomani nöör kure wõi wehmri tööd. Tuleb wist puu puudusest, arwab mõni sõber. Tühi kõik, ütlen mina, puid on siin küll, aga seda rohkem puudub asja arusaamise mõistust. Waga naljakas on Wenelaste äke süopona) waadata, mis suurest tampreti wõi Male lauast oma ruut suuruse peale palju suurem ei taha olla, kelle pulgad aga paar kuuni neli jalga pitkad on. Niisuguse äkkega sasib Wene nacne ehk tüdruk wälja peal edasi, nõnda et tolmu kõik ilm täis on; kas aga rohumättad ja mullatükid (pangad) ka selle weikese ja kerge riista läbi parajalt purustatud saatvad,  see on küsimine, piida ma wõlgu jätan, sest et lugeja asjast isegi aru saab. Kündmist ja äestamist toimetawad siin enamiste naesed ja mees käib sellajal kirwes selja peal ümber põllu, ehk metsa Veert mööda, nalja keelel ütelda, wahiks, et karu naest ära ei wii. Aga mis ma ilma asjata naese miinustest kõnelen, siis oleks ühel tüdrukul jällegi teada, et naeseks saab, jutustan parem heina tegemisest, kuS meest ja naest mõlemaid  tarwis on. Mees piab siin heina maha niitma ja naese asi on üles riisuda ja kokku panna. Seal juures oskawad Wenelased palju rohkem targu piiri pidada, kui ajalehe toimetajad, sest wähe tuleb ette, kus mees ennast naese ehk naene mehe toimetustesse segab. Heinte järele tuleb muidugi rüki lõikus ja siäve-wilja koristamine.  Linu siin palju ei kaSwatada, sellepärast nende harimisest pole ka midagi rääkida. Ruki lõikus saab niisama toimetatud kui meie Eestlaste juureski. Aga nüid ma üUen, mis mõnele tõestegi uudis cn: Odrad, kaerad, nisud ja tatradki saawad siin sirbiga lõigatud. Niidab Eestlane kedagi neist wiljadest wikatiga, siis naerawad  Wenelased ja ütlewad: ega wili hein ci ole. Koguni töist wiisi on ka Wenelaste rehe peksmine. Kätega ei raba nemad ühtegi ruki kõrrekest, waid kõik peksetakse kootidega; ka ei talla nende juures hobused rehte, waid ikka kootidega. Oleme ju töödest ja muust riistadest  rääkinud, siis istume nüid ka korraks Wenelase wankri peale, et sõita saaks, mis ju iga lapski imustab. See riistake on siis natukene ise moodu: ta on kahe rattaga ja kutsutatakse rahwa suus (Inpumnülla.) Päris sõidu wankritel on kahe ratta peal kered, kus sees inimene  istub. Kellel niisugune wanker on, seda loetakse juba rikkaks; enamiste on aga wankre kohta aisa puude sisse augud puuritud ja siuna pannakse pikad malgud püsti ja sellega sõidab mees wõi pulmagi. On niisuguse wankre peal koormat, siis ei istu hobuse juhtija mitte wankre peal, waid hobuse seljas, kus talle selle tarwis sadul alati walmis on. Olgu sellest. Regi on peaaegu niisama sugune kui Eestlastelgi. Üleüldse pian täheu dama, et töö tegemise wirkuse poolest Eestlased Wenelastest  palju ette on. Wenelase loomus en seltsilik, ta armastab laulu, tantsu ja mängu; sellest ka tuleb, et Wenelased sõbraliku loomuga on. EluwiisideS on Wenelased  Eestlastest mitmes tükis ees: Wenelane on sõnakas, julge ja omal õigust tundes, koguni ära wõitmata, mõistab haritud inimesega kohalikult ümber käia. Ta ei alanda ennast iialgi maani, ega ei lase ka kordagi tarwilist auupakumist  puududa, ehk ta küll sulle „?ki" (sina) ütleb. Ilmad on siin pool kuiwad, nõnda et hale külwatud ruki orase peale waadata on. Annaks taewaS wihma. Lõpetan kõnet ja loodan, et seda oma tõutust „ Sakala" lugejatele täitnud olen, nii palju kui rutulik aeg seda lubas. Täna ei tea ma midagi ette ütelda, mis tulewa kord kirjutama saan. Keegi aga ei saa mulle wististe pahaks panema, kui siit kodumaa rannale soowiwas rõemu tujus hüian: „Elagu Eestimaa, ta waprad pojad ja tütred!" H. R. —ck. Soomest tuleb õnnetuse sõnum, et üks noor tuletorni  waht J. Stolpe laenetes surma saanud. Ta söudnud kange tuulega ühe weikese paadi sees üheS oma seltsimehega mere peale, tuul löönud paadi ümber, seltsimees  oskanud natuke ujuda ja peasenud eluga kaldale, kuna tema, hulga rannalt waatajate silma eeS uppumise surma ohwriks saanud. Õnnetumat surma, olnud ka uppuja noor abikaasa pealt waatama tulnud. Warshawi raudteel on hiljuti hirmus õnnetus juhtunud. Sealse maha ja petroleumi wabriku ülemjuhataja,  Belgialane H. on ettewaatamata kombel keewa wee katlasse kukkunud, kus ta 10 minutit aega hirmust walu pidi kannatama, künni abi sinna jõuudis ja õnnetuma  pool elutumalt wälja wõtsiwad. Kui ta jälle meelemõistusele tuli, seletas ta arstidele, et kõik nende maew asjata olla, sest et ta oma surma ligidust tunda, mis ka arstid tõeks pidiwad tunnistama. Wilnast. Minemas numbris lühidelt nimetatud mõistatuselikust v. Ropp'i ja tema tuatüdruku surma kohta toob „Wilna päewal." lähemaid sõnumeid: 19. Septbr õhtul k. V-9 on v. Ropp kodust wälja läinud ja pea peale seda on ta tuatüdruk ka wälja läinud. Neid mõlemaid on junkru kooli poole minewa tee peal nähtud ja on sellsamal õhtul üks tüdruk junkru kooli ukse pihta koputanud ja wett ühe minestusesse langenud mehele palunud. Pärast on see wee kruus, mida tüdrukule  koolist ta palwe peale antud, Ropp'i surnukeha ligidalt  maast leitud. Tohtrid tõendawad, et R. mitte kihwti, maid südame rabanduse kätte surnud. Miks- pärast aga tüdruk muda lompi läks ja oma elu, ihualasti  pead pidi muda sisse tükkides, lõpetas, ei tea keegi seletada. Wõeralt maalt. Berliinist. 3. Oktobril. Eilsel Keiser Aleksandri kaardi rügemendi pidusöögil, andis Wene wäewolinik würst Dolgoruky, Wene Keisri Aleksander IL. õnnesoovi telegrammi teada ja laskis rügementi elada, millepeale rügemendi kommandör Keiser Aleksandert elada laskis. Pariisist. Oberst Donner wõttiS hiilgawa Võitlemise  peale lv. skp. Chu kindluse kõrgustiku ära, miS kindlustatud laagri kõige suurem tugi oli. Hiinlased katsusiwad järgmisel päewal uueste Võitjate peale hakata, saiwad aga Longsoni tagasi surutud, kus juures nad umbes 3000 meest kautasiwad. kahju olnud 20 surnud ja 90 haawatud. Brwre de l'JSle ütleb Hiinlasi Tonkinis juba täitsa wagakS teinud olewat. Ajalehe Temps'ile tuleb Hanoist teatus, et Hiina wägi täitsa lagunemisel olewat, La olewat omad surnud ja haawatud, kui ka palju sõomoona Võitluse Väljale Vaenlaste pärida jätnud. Ülemkommandör ja palju sõaülemaid  on surnute hulgas. Ilm olla häkiste jahedamaks  läinud ja seega söapidamisele suurt hõlpu toonud. Prantsuse ajalehed annawad walitsusele nõuu mitte wii «itada, waid tormilisel korral uut jõuudu TonkineSse ja Formosasse saata, et uutest wõitudest Võimulist kasu püida. Üks uuem traadisõnum kuulutab, et Hiinlaste Väeosad Tonkinesse sisse tunginud. Ajalehe Times'ile teadustatakse Futsheust 16. (4.) Oktobril ühest uuemast wöitlusest, ktK Prantslased wähe, aga seda enam Hiinlased  kahju saanud. Wiimased kautanud jällegi oma 3000 meest. Liwerpolist. Ühe PHUadelfiast tulnud auurulaewa sinna jõudmisel wscti üks Ungria reisija kinni, kelle juurest l'/- naela dünamiiti leitud. Roomast. Kuningas on Kama õnnetumatele ja waestelaste heaks 10,000 Tire kinkinud. Cyklonist purustatud  hoonete waremetest on seiemaani 32 surnud ülesleitud.  Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja Mart: Part, mis sa kükitad siin tee ääres põesa warjus? Ega sa mõni hulgus ei ole? Kalja Part: Marju nopin. Kui ma siit paari nädala eest mööda sõitsin, siis nõretasid põesad üsna täis, aga nüid on kõik maailma hulguösed nahka pannud, ainult  mõned põesad ja platsikesed on wecl noppimata. Nalja Mart: Kül sina oled ka himukas ja maijaS laste asjade peale, ehk kül enesel habe hakkab juba halliks armuta ma! Kalja Päri: Noh, kust ilma hinnata saada on, sealt peab ikka pühkima! Matiga anna ja külimituga wõta tagasi usu Mart, see on kõige suurem tarkus, ja kes nõnda teeb, see ei jäe ilmaski hädasse. Nalja Mart: Seda ma tean. Aga kül oled sa selle aja sees hulga marju noppinud, pühi karmanid täis nagu puhutud põied? Kalja Part: SUn on muud pudipadi kraami ja mõned paremad seltsi õunad sees. Nalja Mart: Neid ehk nuuskasid ka kusagilt teeäärest?  Wõi sina mees jätad! Kalja Part: (Paha meelega) MiS sa mind nokkd Mart? Olen ma nii teeäärne kui sa arwad? Tule waata, mis mul siin wankris on. Nalja Mart: (Lähab tema wankri juure) Tohoh kui suured kartohwlid ja kurgid, ja juba nii wara walmiS! Part, sa oled nad tõeste wõcralt maalt siia wedanud. Kalja Pärt: (rehkelt) Ja muidugi! Eht Ameerika seltsi ja kaks ja pool naela kaalub ainukene kartohwel! Nalja Mart: Aga aga Kalja Pärt: Mis aga? Nalja Mart: Kui selle „kantse kraami" kogumisega  mõnel mehel jälle käed tühjaks ja mesi stllma ei ole jäetud, mis siis? Kalja Pärt: (Wihaga) Kasi tee pealt eest ära, wana uskmata Toomas! Nöõõ! Kirja wastused. 345) x- z Peeierhofis. Nagu näete, oleme tarwitanud, mõne ilmasjata  üteluse wäljajätmisega. Saatke meile sealtpoolt sagedamine sõnumeid, ka muist asjust ja juhtumistest. Tcrwisi! 346) J. W —s. Kirjasaaja ci olnud kodus, sellepärast jäi Teie lahke kutse kuulmata. 3t7) J. R. U. Saate kolk nõnda leidma, kuida soowitud. 348) J. L. W—s. Teie kiri jäeb omanikku ootama. 349) J. P. K—s. Olge terwe! Piame waatama, mis mahub. Ootame Teie poolt sagedamine sõnumeid. 42. Sakala. 1884