täheb aga Mewik" siin jälle targu ja argu mööda. Gee flbe on usutunnistus. Meie võtme täie õigusega ütelda : Suguwert on rahvuse ihulik isa, usutunnistus on rahwuse waimultk ema. Kellel võimalik on, ikka oma sugurahwa keSkiS elada, oma alguSkogudnseda ühes oma usuelu tarvitust täita, see elab täieSte oma wanemate kojas, on oma rahwuse täielisem liige. Keda tema elutarwttufed sunnivad, omast kodumaast ja omast sugurahvast eemal, ehk ka omal kodumaal teise sugurahwa ringkondades elama, see wõtab euamist nende ringkondade emakeelt omaks kodukeeleks,  kelle riugkondaS tema elab; tema wõib ihuliku fldeme poolest omast sugurahvast rohkem ehk vähem lahutatud  olla. Jääb tema aga oma usutunnistuse stSse. stiS jääb tema oma vaimuliku ema uStawakS pojaks. Tema saab sits ka ikka oma sugurahwa elust osa wõtma ja wõib sagedast oma sugurahva vägevam abi ja tugevam tugi olla, kui see temal keSket tema sugurahvast võimalik oli. O. W. Masing, Dr. Fählmann, Dr. Kreutzwald ja mitmed  teised oliwad ka rohkem ehk vähem omast emakeelest lahkunud, stiSki oliwad nemad selle oma emakeele ja oma sugurahva vägevad. ulmelt aga puhtamad edendajad. KeS omast vaimulikust emast, oma sugurahva usutunnistusest  lahkuv, see ei teinud seda küll mitte oma elutarwituSte  sunnil. Meie päiwil ei sunnita kedagi omast usutunnistusest  lahkuma, ja üht elularvituft ei tunne meie ka mitte, miS seda pärikS, kui elutarwitustel selleks ka õigust oleks, miS nendel mitte ei ole. Tema tegi seda kaS viha pärast, ehk tegi seda oma ihuliku kasu pärast. Tema wõib ennast ehk efitels weel suure käraga oma sugurahwa poole tunnistada, aga usaldust tema peale ei või küll palju olla. On teda ÜkS ihulik kasu, ootuS ehk lootus tema vaimulikust  emast lahutanud, stiS wõib teda üks teine ihulik kasu, ootuS eh? lootus tema ihulikust isast lahutada. Meie leiame fiiõ ka nende EeSti poegade keskiS, kes oma usutunnistust  wahetafiwad, kauni trobikonua käratsejaid, aga meie et leia mitte üht nime, kelle kandja oma emakeelt ja oma sugurahvast tõeste edendanud oleks. Meie asi et ole mitte sttn läbi katsuda, miks Õnnistegija  sõna ja tõutuS: .ÜkS kart ja ükS karjane", weel mitte täide läinud ei ole, ehk kas see siin maailmas iialgi täide minema saab. Meie ei arva ka mitte, et .ühine kart ka ühist rahvust tähendama peab. Ühes usutunnistuses võtvad väga heaSte mitmed rahvused elada, kuida meie seda maailmas ka küllalt näeme. Et aga ükS ühine rahvas  mttmeS usutunnistuses elada võiks, seda et usu meie mitte, sest usutunnistuse paelad on vägevamad, kui suguvere  paelad. Ühe eksitamata Ristiinimese süda kutsub teda ikka suuremas riugkondaS kõige Ristirahva poole, weikemaS riugkondaS oma ligema usuvendade poole. WtimaSle aegade ärritatud .rahvuslikud" kärad on mõne mehe südames südame õrnemat häält lämmatanud. Kui need aga nende lugude peale mälestates mõtelda tahaksiwad,  mida nemad omal eksitamata lapsepõlvel kuulfiwad ehk lugefivad, kus vöitlemistest Ristirahva ja Paganarahva  wahel ehk Ristirahva koguduste üksikute erakondade wahel, jutt oli, küll nemad siis ka weel seda õrna häält ära mäleStaksiwad, miS neid oma osavõtmisega RiStirahwa poole ehk oma ligema usuvendade poole tungis, ilma et nende süda. esimeses joones, RiStirahwa ehk ligema usuvendade  rahvuse järel pärinud oleks. See oli Ristiusu õpetusest läbi soojendatud südame eksitamata hääl. Kes seda häält enam ei kuule ega mõista, selle süda on toorestatud.  Oma ihuliku looduse poolest seisame meie loomade  valdas, oma vaimuliku looduse poolest seisame meie vaimude waldaõ. Meie suguwert on ihulik, meie usuelu on vaimulik. Kuida võik» siis selle ühel weel küsimist olla, miS ülem ehk alam, mis rohkem ehk vähem inimesel peab kallis olema, kui ehk vahest mõlemaid korraga ühetasa  auuStada et või? Ülemal tähendasime meie, et mitmed rahvad küll ühes usutunnistuses elada võivad, mitte aga üks ühine rahvas mitmes usutunnistuses. Üheks rahvuseks et wõi ennast isik need rahvad mitte ühendada. keS ühest usutunnistusest on, sest selleks aStuvad mitmesugused eralikud elutarwttufed wahele. Wist ei olekS see ka mitte tnluS ja ei ole wist Jumala nõuu , et kõik maailma inimesed omais ilmaltkkuiS elutarvituStes ühte sulavad. Rahvad ja rahvused on üleüldise maailma elu kohta wist sedasama. miS perekonnad üksikute rahvaste elu kohta ou. Kitsamates ringkondades peavad ennast need mitmesugused anded kosutama, millest ka pühakiri räägib. Sellepärast peavad vist ka rahvused olema ja neil on õigus olla. RahwuS võib aga ühe alama, ja võib ühe ülema pinna peale põhjustatud olla. Alama pinna peale põhjustatud rahwuse ülem ehk ka ainuS side on suguwert, on üleüldse ihulik. Sellepärast on see alama piuna peale põhjustatud rahwuS ka tooreS, on erakondlik  za vägivaldne, ja teeb kära kõige nende wasta, keS temaga mitte ühest suguverest ei ole, sest temal puuduvad  kõik õrnemad vaimulikud omadused. Seesugune rahwuS et seisa mitte pühakirja pinnal ja selle waSta peawad  kõik need võitlema, keS ise pühakirja pinnal seisawad ja üleüldist rahu ja kosutust armastavad ja nõuavad. Kui lugejad neid arutusi tasase meelega ja kannatusega lugenud on, stiS leiawad nemad, >.üs meie arwates soowitaw  rahwuS on. See rahwus ei wõi koguni mitte öiete usuelust lahutatud saada, waid kaswab osalt usuelu pinnast wälja. RahwuS omaS õigemas tähenduses on see fide, mis neid ühe kodumaa inimesi kokku köidab, kellel ühised  elutarwttused ja ühtne usutunnistus  on. Mida rohkem elutarwitufi üksikutel inimestel ühised on, seda rohkem peab neid muidugi rahvuse peal kokku köitma. Mida rohkem üksikud inimesed omas elutarwitustes üksteisest  lahkuvad, seda lõdvemaks jääb see pael, mis neid köidab. Iga rahwa ülem ilmalik elutarwituS on rahwa keel. Suuremalt osalt on suguvendade keel ühine, sellepärast  seisawad ka suguvennad kõige ligemas sidemes, kui mitte üht teist elutarwttust nende wahele ei topita, >hk nende wahelt ära ei kiSta, millel weel üks kõrgem omandus  on, kui ühegil ilmalikul ehk üksi aga ilmalikul elutarwitusel.  Üks seesugune kõrgem omadus on usutunnistusel, miS ilmalikku ja wai mu likku elutarwitust kokku köidab. Mis ühine rahwas see siis ka weel olla wõib, kellest üks paaStub, kui teine pidu peab; kellest üks rasket tgapääwast tööd teeb, kui teine kõrget püha pühitseb, kes ennast üleüldse  omaS kõige pühamas paikas üksteisest lahutab? Hävitakse ühe rahwa ühine usutunnistus ära, siis kaub ühine rahwus iseenesest. Kistakse sugurahva vaimulik  side katki, siis katkeb ihulik side iseenesest. See uus õpetus, mida mõned uutmoodi .toimetajad" kuulutawad, et ükS rahwas omas rahvuses ühiseks jääda wõiks kui tema omas usutunnistuses, omas kirikus lahutatud on, see on vilets rumalus ehk on lausa pettus. Ühine usuelu on rahvuse kõige kindlam pind ja fide. Aga see usuelu peab ühes kindlas, püha kirja peale põhjustatud  us utunnistufes täieste ja kõikumata wälja kujustatud olema. Seesugune .nägeline" ja udune .religion",  mis .Olewiku" sule alt wälja figib, see ei anna kellegile kinnitust. (Lõpetus jääb tulema.) Omalt maalt. Tallinnast. Tallinna rahwas igast sugust ja seisusest on Wiinakuu 29. pääwal üles nättanud, et pühakirja peale põhjustatud kiriklik maim meie keskis vähenenud ega nõrkenud et ole. Lutheruse 400 aastase sündimise pääwa homtkul kuulutastwad kõik kirikukellad, et meie mälestuse ja tänu pääw alganud on. Kui Raekoja kell kümnet tundi näitama hakkaS, stiS hakkastivad ennast ka kõik Tallinna ametlikud ja teised Ühendused ja seltsid oma lippudega Raekoja  ees koguma. Esimene paiga peal oli Saksa lauluselts  „Liedertafel," siis tuliwad Priitahtlikud Tuletõrjujad pitkas rongis, ja kõik Saksa ja Eesti seltsid. Kell 10 astusiwad Raeherrad, Linnaameti ja Linnasaadikute kogu liiked Raekojast wälja. Raekoja katuselt sai üks waimnlik  laul puhutud ja kõik rongid astusiwad Olewesti kirikupoole,  kuS Pastor Haller ja Superintendeut Girgensohn Jumalateenistust pidasiwad. Kett 12 l 'kfiwad rongid oma lippudega Suure turule tagasi, neudega ühes ka kõik koolid  oma lippudega. Turul oli Lutheruse kuju elawa taimeke  wahel üles seatud ja mõlemil poolel punase riidega ehitatud kantslid üles löödud. Tuhandete kaupa oli wagaid osavõtjaid turule kokku tulnud, ja kui Superinlendent G rgensohn  selleks tähte annud oli, siis algati Lutheruse kuulsat  wöidulaulu: Meil tuleb abi Jumalast/ ja jälle kõlasiwad  Raekoja katuselt pasunad. Pidukõnet pidas Superinlendent  Girgensohn Saksa keeli, Pastor Grohmann Eesti keelt. Tuhandete tungimisest hoolimata, ei ole mitte wähemadki  ette tulnud, mis puhast piduwaimu kuidagi oleks segada wõinud. Iseäralise rõõmuga ja tänuga on selle peale tähendada, et ka kõik Wene koolid ja Wene kauplused  oma tallitust selleks pääwaks seisma jätnud oliwad ja sellega oma kaaskodanikust niisamati rõõmustasiwad, nagu nemad iseennast auustasimad. Pääwal pärast seda, Pühapäämal, sai Jaani kirikus üks suur Eesti keelt Lutheruse-konzert, PaStor Grohmanni juhatusel antud. Kõik kolm Eesti lauluseltfi on sellest osa wõtnud ja saiwad lauljate osawus ja wägewad hääled oma auusast ära teenitud suurt kiitust. Et kirikud ja teised avalikud paigad selleks pääwaks uhkeSte ja auusaSte wälja ehitatud ja kaunistatud oliwad, seda on iseenesest mõista. Ka mõnelt teiselt poolelt on juba selle tähtsa pääwa auusa, rõõmsa ja waimustatud pühitsemise üle sõnumid tulnud. Meie soowime ja meie loodame, et selle pääwa mälestus weel kaua kõiki osawõtjaid  puhta rõõmuga täidaks ja meid kõiki kinnitaks ja juhataks,  kõikumata Ewangeliumi ühenduses seda taga nõudma mis meie kalli kodumaa kõige tema sugude ja seisuste ja meie suure isamaa kasuks ja tuluks on. Sellega tunnistame  meie ka oma palawat tänu meie Suure Rahu-KeiSri wasta, kelle wägewa kaitsemise ja osawõtmise all meie ka seda rõõmupääwa pidanud ja pühitsenud oleme. Saksakeeli Mterbmgi Zeitungile" kirjutakse, et see sõnum mitte õige ei olla, mille järel Lutheruse mäleStuse-sammas  Keilast pidi Tallinna toodud saama. Kiudral- Adjutant Baron Georg Meyendorffi Viimast tahtmist mööda pidada see zsammas senna jääma, kuhu teda hakatuses üles pandi. Tartu suurkooli poolt on Lutheruse-püha mälestuseks  pühakirja Auu-Doctori nime saannd: Riia ülem kirikuõpetaja kkg. Johannes LütkenS. Eestimaa Kindral-Superintendent  Woldemar Schulh ja Konsistorialrath Mar Frommel Hannoweri?maal. .Nowoje Wremja" sõnumite järel saada Senator Manasfein selle kuu lõpul ehk tulewa kuu keskmise pääwa  de sees nende kirjade korraldamisega walmis, mida tema Liiwimaalt ,a Kuuramaalt kaasa tõi. Eestimaal ei olla iseäralist läbivaatamist mitte oooata. Sakalaste lehed Tallinnas, Mirulane" ja Mälgus"  wõitlewad kõigist jõust nende Wenekeeli lehtede eest, keS Eesti keelt kõrgemas ei taha õpetada lasta, kui aga rahwakoolides ja elementarkoolides, ja kes kõiki meie kodumaa  asju umbkeeliste Wene tshinownikute alla heita himustawad.  See olla nende lehtede järel „meie rahwa" /õfine kasu", üksi Wene koolide läbi wõida Eesti keelt õppida ja wõitlemine selle kõige waSta olla wõitlemine Wene riigi wasta. Kes seda weel tänine et teadnud, mis Sakalaste arwates rahwas" ja Mene riik" on, need wõiwad seda nüüd nimelt Malguse" Nr. 81 sees tundma õppida, kui nende mõistus weel täitsa wihawaenu  tolmu alla lämmatatud ei ole. Meie rahwas" on muidugi nemad ise, Mene riik" on Mshki Westnik". ,Nowoje Wremja" ja ,kuulus" Moltshanow. Kui ühegil wäljanäitusel kord wale ja käänntamise eest auupalka antakse,  fiis saatku Jakob Körw seda kirja senna. Tema saab wist suure kuld medalje auudiplomiga. Mshki Westniku"  häbemata kirjale paneb tema ,targu" mõne sõnakese juure, miS selle kirja terawaid küüsi ja hambaid rahwa eest ära peitma peawad, nagu /uur" Jakobson ja tema weiked järeltulijad meie kirjade juure mõne sõnakese lisanud  ja mõne sõna neist maha kustutanud on, et need kirjad  kardetawat nägu saaksiwad. Seesugused kirjasolkimised olla „EeSti waimus" tehtud ja olla ,rahwuslised", ütlewad  Sakalased. MalguseS" saab Eesti PoStimeeS" nüüd kõige rohkem sõimata, sest et tema ka natuke „Rishki Westntku" wasta astuda katsus. Mis pattu keegi teeb, sellega saab tema nuheldud." Seda wõib nüüd Eesti Postimees" ja teised omast käest näha saada. Meie oleme juba nelja aasta eest ette ära tunnud ja oleme ilma talituseta  kirjutanud, miS nõnu /Nifhki Westnikul" ja teistel seesugustel EeSti rahwa /õpradel" on. Sits söimasiwad kõik toimetajad meid ühest suust ja kaitsestwad „ Sakala" häbemata kirjasolkimist. Nendel oli himu Sakalaste õlade peal „rahwameheks" saada. Aga need mehed ei salli kedagi  oma kõrwas, waid üksi aga oma all. Nüüd kus ka mõned teised enam ?Rishki Westniku" ja tema seltsilaste kurja nõnu, Eesti keele ja rahwa kohta, salata ei wõi, kuS nemad seda ka ütlema peawad, mis meie juba nelja aaSta eest ütlesime, nüüd saavad nemad ka sõimata. See on selle tegu, keda Wana-Greeklased Nemefls nimetasiwad! Aga targaks ei näi herra Dr. Hermann ka nüüd weel saanud olema. kuulus asutaja, ,rahwakannataja" M. Lindeuberg ei a«va wist selle rahwa" koolile, mida temale ,Rakupillil" asutati, teist wiifi koolilapsi leidma, kui et meie wasta üht pöörast kirja sepistab, mis waledest nõretab, nagu mõnel kenal kewadel lepad urwadest. Seda kirja on Dr. Hermann „ EeSti Postimehes" üleS wõtnud! Meie ei suuda aru saada, kuida üks mees, kes auugraadiga suurkoolist wälja tulnud on, ennast sedawiist umbteaduse ja humbhariduse walitsuse alla anda wõib! Ka selle uue patu eest saab omal aeal kohaline nuhtlus Dr. Hermanni peale langema. Meie ei soovi ega palu kellegile nuhtlust, aga see on kord igawese  Jumala igawene seadus. Mei- ei suuda seda pöörata ega keelda! M. Lindeuberg wõiks seda nõnu andmise kirja natuke meele tuletada, mida meie temale tema palme peale, oma paremat teadmist ja südametunnistust mööda saatsime, kui tema Mälgust" asutas, ehk meie ka küll märkasime, kuida tema palwe! Wariseeri kohturaha täht otsa ees seisis. Oleks M. Lindenberg poolestki selle meie nõuu järel teinud, siis oleks tema küll ikka weel ,Kalewipoja"  kooliõpetaja ja oleks Malguss" toimetaja, ja »wangiõtamiftst"  ei oleks juttugi olnud. MalguS" wõitleb peale selle jälle suure wahwusega usuõpetuse wasta meie külakoolides, ja rahwa .hariduse" eest. Kui kõrgele usuõpetuseta  .haridus" saadab, seda näitab kuulus Jakob Körw õige nähtawalt sellega, et tema .Olewtku" toimetajale  üheksa sõimunime järges annab ja j. n. e. juure lisab. Noh! kes oma lastele nii kõrget .haridust" toimetada  tahawad, need saatku oma lapfi usuõpetuseta koolidesse,  miS Sakalaste kõrge kaitsnse all seisawad! ÜkS kunstnik.-kes Professor Meriga üheS AkademiaS  olnud ja teda hiljuti Peterburgis waatamas käinud rääkis meile, et Professor Köler pea meelt ära heitmas olla. Sakalased olla ennast tema hõlmade külge köitnud