Postimees H 100. Tartus, 3 septembril ZBGG-- Kolmaskümnesteine aastakäik. Tuteb Z koaä näclaki» wäk;c> ja cm Tartus ja Tallinnas saada iga teisipäewal, Usstiga j. Ilma postitabast. 2rM k. 1 . öv „ ° V» M „ ,, ,e kuii^^ stolmask««tttcstei»c aasta-äik. Tllrlus:PoZNmehctoimetus, Laakinann, Sachlcr.A. Grcnzstein,Sachs, VareS, Schmidt.Kunse.T allinnaS: Busch. Ja- Narmas: Grigorjew, Kuusmanm Peterburis Seelaudt, Leopas, Mattisen. Elajate taltsutamisest. (Järg.! põhjamaa rahwastelevn siga wõeraks, tundmatuks ja põlastäwaks jäänud. Laplane kardab siga, keda ta Norralaste juures näeb, niisama kui Juut. „Ajaloo isa" Herodot teatab ta Skytlastest  nüüdsel  Lõuna-Wenemaal et nad sigu ei pidanud.  Aga Europa rahwaste juures, Wahemercst  kuni Kesk-Asias asuwa kollase inimese  tõuuni on siga tuntud. Lõuna poolne, tunieda karwaline inimesesugu on oma hariduse  hakatusest saadik ju sigu koduclajaksspidanud  ja aegamööda nn nende pidamine ikka enam põhjapoole laiali lagunenud. Enne Greekkasi oli ju Pelasgi rahwä juures  sigade kaswatamine naeste armsam amet, mispärast see loom ka pärast Greeka Põllutööjumala  Demetcri ohwri loomaks jäi. Greeklaste juurest näitab siga ju õige wara  ka Jtaliasse wiidud olewat, kus teda RovmlaSte ajal rohkesti peeti ja nimelt surnumatustel oli neil seapraad tawalins toit. Lahutatud scasigitamisest on kitse kaswatamine;  enamasti leiame kitse sääl, kus siga ei tuntud ja ümberpöörtud. Nende  taltsutamine on muidugi sääl alganud, kus need loomad awarasti metslikus olekus  elasiwad, nagu nüüdgi weel üks kitsetvug  Weike-Asias ja Pärsias, teine tõug AfghaniStaniZ ja Kashmiris ning Himalaya mägcstikus, kui jahiloom elutseb. Selgeid märkisid nende taltsutamisest leiame jällegi Egiptuse mälestuse-märkidc häält, kust tunda wõib, et inimene mitmete tõugude kallal waewa on näinud,  kaswcitades,  aga muist katseid on nurja läinud, kuna teised oma hoolitsejate waewa rohkesti  taftsiwad. Aga taltsutamine on wäga aega mööda edenenud; esiotsa ei tehtud sellekohta muud, kui Püüti kitsekarjasid meelitada  oma harjunud söödamaa pääle jääma  ja warjati neid «võimalikult kiskjate loomade eest; pärastpoole Nllitawad meile kujud ka nende söötmist tarwilistel aegadel inimeste läbi ja mõnikord kujutatakse ka karjast,  kes noort looma karjale järele kannab ja nii ikka edasi. Sellel wiisil kaswatasiwad wanad Egiptlased  juba umbes 4000 aastat enne Kxistust  kalju kitse ja kolme tõugu antilopesi; Kitsed ja lambad, kes ka pärast taltsaks on jäänud, ilmusiwad ikka antilopetega ühes. Keskmise riigi ajal aga, 2000 aastat enne Kristust, on üksi weel kitsed ja lambad kodu elajatena näha; antilopid mitte enam. Weel hiljemini, „uues riigis" tund- ! mata wöörad rahwad sisse tungisimad ja siga kaasa tõiwad, lvähenewad ka kitsed, ! wõõrad järawõitjad näisiwad neid alatuks oma kohta arwawat. j Grceka maa muinasjutudes räägitakse j ühest rahwast, kes kitse juhatusel üle merd olewat tulnud ja kindlamaa randa häwi- tanud. See ei tunnista küll muud, kui et rändajad Greeka saartest ehk Weike- i Astast kitsi sinna on toonud, kes nimetatud > maadel metsloomana elas. Sarnasel teel on küll kitS ka Jtaliasse tekkinud; mõle- mates maades lagunes ta õige ruttu laiali. Peaaegu sarnasel wiisil ja ajal, kui kits, vn ka lammas koduelajaks saanud, mõlemad  ilmuwad enamasti ühes, kuid lammas on weel Palju kaugemale Põhja poole ulatanud. Edel-Asta lagendikkude elanikud, Arablascd i ja Juudid pidasitoad juba wara niisamuti ' kitsi kui lambaid, Kesk-Asia mägestikuZ on neid wist weel warcm taltsutatud, sest jääl j elawad mitmed iõuud praegugi metslikult. Lambad on loomusest tasased loomad, mille pä- rasi nende taltsutamine ka kergesti näib korda läinud olcwat ning nii Europas kui Astas seisawad nad ju kõige wancmal ajal inimeste hoole all. Uuele astmele kerkis inimeste ümjapida'- mine, kui temal korda läks, mõningaid suurte loomade wciste tõugust oina orjadeks teha, oma sõna kuulma sundida, seda enam, et ta nende elajate tegevust kergesti oma tööde juures abiks võis tärwitada. Aga selle järjele jõudsivad ainult üks jagu inimesi  ja ka need Mõistvad üksi aegamööda kõrgemale korrale saada. Wäga mitmesu- ! gune on ka otstarbe, mis inimest ajas, seda tõrksat ja tugewat elukat oma wõimu alla majutama. Kuna ühedel tema Piim, j teistel liha pää-asi oli, katsusitpad kolman- ; dad tema jõudu oma tööde juures tarwi- ! kada. Kolmesse osasse jagunewad ka need i loomad, kelledest igal ühel oma piiratud! asupaik oli. Pöhistes Paikades elutsesiwad > põhja põdrad ja saiwad inimeste scltsilas- > teks, ennemuiste weelpalju laiemalt kui nüüd. z Lõuna pool asusimad Lõuna- Asias ja Afrikas wciksed, ilusad, kärmed loomad; Lõuna-hommiku Asia weerikkastes madalikkudes oli aga tugema büfsli kodumaa-. Kesk-Asias ja Kesk-Europas tunti ju ammu suurt seltsi sarwikuid, kes ka Põhja-Amerikat  täitsiwad, kuna Lõuna-Amerika, Australia  Polynesia neid loomi sugugi ei tunnud. Nende taltsutamine on enamasti igal pool sarnasel musil sündinud, kuida seda Egiptuses antilopide juures nägime, kuid wisam ja waewalisem oli ta wististi. Hobuse pruukimistM ole Amerika, Australia  ja Polynesia, niisama ka Lõuna-Asia ja Afrika elanikud mitte oskanud ettemõtta;  mettzhobuse kodumaa on Kesk-Asia kõrgustik,  kus inimene temaga tihti kokkupuutudes  aegamööda seda kasulikku looma omaks orjaks tegi ja kui siis siit mitmed sugukonnad  mujale asuma tõttasiwad, wiisiwad nad hobuste kaswatamist enestega ühes. (Järg tuleb.) Püha kirja wäljalaotamisest. St. Peterburi piibli-seltsi poolt ilmus hiljuti trükis tema töö ja tegewuse üle aruanne, mis nelja wiimse aasta kohta käib, nimelt künni paastukuuni  1888. Et ka Eesti südamed ja käed nii mõnegi weeringi pühakirja wäljalaotamiseks  -siis on mitmel pool soow elaw, ka teada saada, kudas ja mis tarbeks ohwriandcd kulutatakse. Täidan  seda soowi lühidalt. St. Peterburi piibli-seltsi ringkonnas: Peterburi, Olonctsi,  Wologda, Wjätka, Kostroma, Jaros- lawi, Nowgorodi, Pihtiva, Smolenski, Kiewi  ja Wolhiunia kubermangudes on nelja aasta jooksul 1766 terwet pübelt, 4550 uut 26 Taaweti lauluraamatut  Ewangeli usu rahwa sekka wälja laotatud. Suurem hulk neist, raamatutest yn waestele ja wangidele kingitud, aga ka ostjad on pea muidu saanud, sest et piibliseltsi  kulul trükitud pühakirjaraamatud köitmise  hinya eest saadawad on. Nagu wihm ja lums taewast maha tuleb ja mitte siuna tagasi ei lähe, waid kastab maad ja sigitab,  et see kaswatab ja anuab seemet külwajale  ja leiba sellele, kes sööb, nõnda ei saa wististi ka Jumala sõna mitte tühjalt  tagasi tulema,/ waid korda saattiia, mispärast ta on läkitatud. Seltsi sissetulek  on nelja aasta kohta 16,652 rubla 54 kop, olnud, wäljaminek 9842 rbl. 36 kop., kassaseis paastukuu Päewal 1694 rubla 98 kop. sularaha ja 11,537 rubla 28 kop. riigipankpiletites. Meie Peterburi Jaani koguduses on selle aja see- korjatud 146 rbl. 24k. ja koguduse õpetaja poolt wäljalaotatud  161 terwet Piidelt ja 224 uut testamenti. Meil Eestlastel on Peterburi  piibli - seltsi wastu iseäranis tänu wõlgu. Seltsi hoolekandmise ja Palwe pääle lajeh pää-komitee uue testamendi uues õigest-kirjutamise miisis wäikses taskukaustas  trükkida, mis nimelt neile Eesti wendadele tuluks ja kergituseks saab olema, kes kessriteenistuses kodumaalt oma usu rahwa seast peawad lahkuma ja kellel raske ja tülitaw on, suuremat raamatut ühes kanda. - Pääle selle lainas.Peterburi piibliselts  Eesti- maa piibli-seltfile ilma kasudeta  1666. rubla, ct terwet pühakirja uuel Eesti õigestkirjutamisel trükki muretseda. Tuttaw kirjamees praost Psalm Raplas on selle suure töö voma Pääle wõtnud, piidelt uuesse kirjawnsisse ümber seada. MM on asja loota, "et töö hoolsasti saab tehtud ja täieline oa, mille eest Malmi keele-tublidus juba wastab. Soowida on, et seeläbi ka meie mitmekesisesse kirjakeelesse  kindlam ja ühetaolisem järg asuks. Malm käib kirjawiisis Ahrensi radasid. Jutunurk. Neiu. Wärisedes võtan sulge kätte ja julgen selle ettevõttele tõtata, neiukesest kui ilusamast  inimese-sugu õiest sõnakese seletust püüda teha, ma ütlen meelel, püüda teha, sest ma tean seda selgesti, et ma mitte nii kaugele ei jõua kui looduse kõrgemad kujud seda küll inimlikus elus ette kannavad ja selle pärast väriseb minu sulz ja süda, et ma tean, et need sõnad elavate hingede ilma langevad, kus neid kangemad elu vood võivad purustada ja asjata keele ja meele kolksudeks teha. Aga sellega julgustan  ja trööstin ennast, et ka alandlikum palve ei maksa sagedasti kange kriitika vastu midagi,  siis unustan seda, aga mulle tuleva jällegi meelde Eesti ennemuistsed rahva luuletused, ellad neiud, nad on ellad, see saadab mind troosti riiki hinge ilustuse liiki. Tuhanded inimeste hulgad rändawad maailma turul, igal ise loomus, igal ise i nägu ja ka tegumood, asjata püüame neid , kõiki oma lühikese elu aja sees tundma! saada, asjata näitab kellegile olewat, kõiki nende keele murdeid kätte õppida, tühi lootus hõikl ja iga iseloomu tundma saada. Aga üle teriHe ilma ja läbi rahwa loomu on neid kahte sugu olemas. Siis küll tahtsin seletada  seda õrnema sugu õnnerikkamat ilu ja osast ka elu. Selles otsata suures rahwa  kogus, mis kui laenctoG meri oowab ja mürisedes pisaraid peksab, näeme ühte ilusamat neidu, kui walget kõrkjate nuppu wagusi möllawates laenctes kiiluvat, ehk küll ise ühes rahvaga peame rändama, -sunnivad  meid sala uxied seda elustavat ilude kogu tähele panema ja sugu tigeÄialt vaatama.  Nüüd kõiki neid õrnu omadust kullaselt  kirjeldada, näitab küll asjata olevat, sest sellest jutustawad tuhanded luule ja ka sündmuste kirjandused, aga siisgi ütleme, tõega peab.imeks panema seda wögewat looduse wõimu, milles ka inimlik kuju ehitatud  on, teyias nagu näitavad kõik suuremad  looduse kunstid koos o.lewad ja elavad. Ilks noormees kes cllama neiu armu osaliseks on saanud, näib kui elu ilude paradisis  pühaduse paadis kuldse mere laenetel  kiikuwat, kõik tema õnsuse mõõtjad uiõtted  ja salavägede sõlmitused näitawad wanikuid  walmistawat ja elu ilusamaks ehteks Palmitsewat, tuhat luulc-lugu. lendawad salajamast  südame soojusest, ime iludusest lausa lagedale, tõuscmad kõrgele üles, tungiwad tumeda taewa piirini, tähti sekka ja waatawad  wagusi tagasi südame salajama kambri. Luule kujude kuningad a-tuwad wägcwuses wälja, leiawad lillesid, kuulcwad ilusates helides lindude laulusid, astumad lillede ligi, pühimad palgelt musta mure higi, julgemad nendega jutustada, mis, ei tea meie, aga jutt on südamlik. Nad lajewad ööpikku oma õlale lennata, ta tiibade kohinat kuuldes, wägewaid  lugusid luuldes, näitab ta kui ilusam ilmade  kuningas. Neid kõiki wõib neiu ju- medus jutustada, neid kõiki wõib tema tõsine  kaunidns kuulutada, wäsinud näitab ilm tema ees, lõpmata luule tema sees. Aga ka saatuse tormid ci wäsi, nad panemad  ilusama-elp õilme külgi oma käsi, küll raputawäörahutumalt õrnemat õit, küll wäsitawad  wihaselt õilmet ja see jääb mait. Närtsima  peab kes oli nii hell, kes oli nii õrn, kes kuulis, mis hing luules. Aga weel waatame tema tegewuse wõimu ja olemuse maimu. Sõda on möllamas, püssid Paukumas, suured tükid mllrisewad lõpmata wägewas jõuus, panemad wäriscma õhku, maapinda ja inimesi  ! Sõjamehed hüüamad, hobused hirnuwad, inimesed oigawad ja teemad häda kisa; häda on küll suur, aga hing on wisa. Sääl kuulukse  kaugel ühte heledat neiu kiljatust, südant  läbi lõikaw on see hääl! Sõja mees, ke- wapper wõitluses, unustab oma seisu kohta ja oma tugewuse wtzimu, ta näis kui taewa mägede wõimust puudutud, ruttab läbi hirmsa lahingu, läbi Mägewa võitluse ja pea on ta sääl, kust häda kiljatus kuuldus,  ta ei küsi käsku, ei karda ka hust, maid ta ruttab oma südame arrnuke-' sele appi. Nii wägew, nii südant läbi lõikaw  on ühe hellama hüüde hääl. Tuhanded inimesed on koos, kus lõpmata silm silma masin waatuscs wahetaMs', aga sääl wilgub  nende hulga seas AM paar silmi, imelisel  taewa leegi loitN puutuwad nad ühe teise paariga kokku, sääl tungib wägew tunde .leek salajalt ühe südamessel Wägewal wõimul seob ta südant, rahwas saamad lahkuma, aeg tegcwus neid kodu kutsuma, ka ärritatud süda leiab oma kodu aga asjata otsib ta rind rahu jällegi leegiwad need silmad, jällegi täiendab see elaw kuju ennast taewa wäclisel wõimul rahutumas rinnas, jällegi seisawad need leskiwad silmad kõige kõrgemas hinnas j nii ei aita une rahu, kuningate wõim, ega kosuta keha taewa wäe kaitsja waim, waid üks on ülem neist kõigist. See oli.aga ühe hella neiu elaw ja leekiw silm. Ühendatud. Ilusal Eesti maal kena metsa tuka keskel seisis Ms weike maja, Uhkus ei olnud temas  aset ega toredus elu paika leidnud, aga selle asemel maata» korralik puhtus rõõmust läikiwail silmil tema aknatest wälja, W iikene aga korralik rohu aiake kutsus' iga majas olijat lõbusa lahutusele, ka säälgi ei õitsnud kunstlikud ega kuninglikud lilled, waid lihtsad isamaa õied punusid peenraid ilu rikka männikutega. Praegu, kus seda maja wäljaspidist seisukorda waatame, peidab käre -suuni kuu Päike oma käigust wäsinud pääd õhtul maheda ümariku õlina, mahe tuul, nagu tahaks päewapalawas sündinud lugusid luule keeles kõneleda, nii näis tema sõbralikult lchwiwat kõikuwais lehtes ja liikumas rohus, aga et inimeste sugu nii tuimalt tema luule keelt kuulewad ja tähelcpanewad, siis nutab ta sala pisaraid, mida lilled ja rohi mustast mullast üles noppiwad ja omas kaisus  õrnalt ja kallisti kanuawad, Ööpik, see ilusam õitse tirid, näeb seda inimeste sugu tumedat tuimust! see liigutab tema