jüünud. Rukki puudast maksetakse 68—681/2 kop., kaera puudast 60 —6l kop. Lina seeme vandast 163- !65 kop. Kesiva ja nisude järele on weide uöudnust. Laewu on Riiga, täinud 3516, sealt wälja sõitnud 3476. Niias kestab tüli politsei ja linnasaadikutekogu  «vahel, nimelt tuletörjujatekommando  asjus, ikka meel edasi. Politseimeister  oli hiljuti tuletörjujate-kommando riistade täiendamist pärinud, niis aga kõige healtega 3 heale wastu, tagasi lükatud sai. Misamati päris politseimeister 500 jalga nnt wee toru, aga ka seda ei wõetud wasta. Politsei tuletörjujate-kommando korteri-raha, gOOO rubla km«s, on juba mitu korda sundnmse  wiisil linna kassast wõetud. Wenemaalt. Peeterburist. Kuda Niigi Teataja kuulutab, sõitsiwad Keiser ja Keiserinna Majesteet  K. K. suurvürst troonipärija nimepäewaks  Peeterburisse. Mihael maneshis oli sel päewal K. Kõrguste juuresolemisel nende «väe jagude paraad, kellel sell päewal rügemendi püha oli. Enne kella 13 jõudis suurwürft ltroonipärija oma kaaskonnaga ja kell 13 Keiserlikud  Majesteedid oma hiilgama kaaskonmaga  nimetatud maneeshi, kus siis ülihiilgaw  paraad ära peeti. Peale selle «võttis K. Kõrgus suurivürst troonipärija Anitschkowi palees õnne soowitusi wastu, nende ees otsas immster-komitee president, tõsine salanõunik v. Bunge. Siis oli suur pidu-söömaaeg, kus Keiser Majesteet nende wäejagude teriviseks  jõi, keS täna oma püha pühitsesiwad. Pealinn oli kauniste ilustatud ja õhtu põlesiwad ilutuled. Nowosti teatuse järele on arsti jauskond  otsuseks teinud, et apteekrid, kes endil naisterahvaid õpilasteks piawad, mitte ühtlasi  meesterahwa õpilasi pidada ei tohi. Naisterahwa õppilastele on ka lubatud apteekri  abilise eksami ära teha, aga ülikoolis whu-teaduslikka ettelugemist kuulamas käia on ära keelatud. Kindralstaabi poolt on otsuseks tehtud,  et selle-aastased hebrea suost nekrutid ei saa mitte mere wäe, piiriwahtide, kirjutajate  teenistusse pandud, üleüldse mitte niisuguste kohtadesse, kus soldati käest rohkem  usaldust nõuetakse. Mere wäe ministeeriumi käsu peale Obuhow'i raua «vabrikus «valmistatud kaks 13 tollilist suurtükki saadeti ühe erarongiga  Peeterburist Sewastopoli. Need suurtükid  on sõjalaewa Sinope jauks määratud  ja iga üks kaalub neist 3013'/ z puuda. Iga laengi jauks on 7'/ s puuda püssirohtu tarwis ja iga kuul kaalub 3 puuda. Peeterburis oli „Hotel du Nord" konserdi  saalis joogi kohtade enampakkumise teel nMjarentimine. Esite tuli Wassili- Ostrowsi rind. Selles rinnas on 19 joogimaja,  kelledest enam jagu 1500 rbl. kõrgeks aeti. Ainult 3 ehk 3 aeti 1900 rbl. kõrguseni. Siis tuli Peeterburi külg 13 joogi majaga, kelledest mõned 1600 rbl. aeti. Kõige kõrgemaid rendi maksjaid leisid Aleksander Newski linna jau 15 joogikauplust. Üks nendest aeti 3580 rbl.; teised 3000 kuni 3400 rublani. Öösel 6. Detsembril on Ssaatsh'i ja Manguhi tubaka «vabrikus tuli lahti läinud.  Tule kustutajate agaruse läbi saadi tule üle peagi wõitu. Tubaka «vabrik on g 0,000 rubla eest kinnitatud, kahju ei ole iveel teada. Tomsk'is on, kuda Sfib. Westn. teatab,  ülikooli prohwessorid seda maksu, mis üliõpilasel prohwessorile ettelugemiste eest maksa on, tulemase poolaasta eest enam pool maha jätnud. Tallinnast. Möödaläinud Septembri kuul «võeti raudteelt üks 13 aastane tundmata  tütarlaps kinni, kes ennast Helsingforsist  ütles tulnud olema, ennast waeseks lapseks  tunnistas ja ühe täd« pahategude pärast nimetatud linnast Tallinnasse tulnud. Ühe pehmesüdamega naisterahwa toimetamisel sai tütarlaps ühte asutusesse wiidud, kust ta aga 37. Nowembril ära jooksnud olewat. Nagu mõned teda juba kohe esiotsa üMberhulkujaks pidasiwad, mida aga paljud uskuda ei tahtnud,  nii näib ka lugu tõeste olema. Tema ütelustest pole feie saadik weel midagi tõeks tunnistada «võinud. Ärajooksnud tütarlast otsitakse hoolega taga. Riigi telegrahwi jaamade sissetulek oli oktobri kuu jooksul 331,376 rubla suur; seega 74,770 rbl. rohkem kui minewal oastal sellesamma aja sees. 1 Jaanuarist kuni 1. Nowembrim oli nimetatud sissetulek üleüldse 7.761,135 rubla, see on 560,303 rubla rohkem kui möödaläinud aastal sellesama  aja jooksul. Wiimastest arstlise jauskönna poolt wäljaantud aruannetest on näha, et Wenemaal  üleüldse 4333 apteekrit, 3110 aptegi õpilast, 11,149 welskerit, ja 934 hambaarsti õpilast on. Wene rahwa terwise hoidniise selts uvuuls wõtnud Peeterburisie üht eesku- Mist leiwaküpsetaiulse maja ühes kalja pruunjaga  asutada> Sellega ühes saada ka peale lelle iseäraline kool põhjendatama, kus naisterühmad leiwaküpsetamises õpetust saamad.  Teistest ajalehtedest. Postimees kirjutab oma lehe numbrites  130, 131, 133, 133, 134 ja 136 «Noorte meeste elukutsest" ja awaldab selles artiklis oma arwamisi nende teaduste ja käsitöö ametite kohta, mis sündsad õppida ja kelle teaduse ja osawuse wõimul tublid ametnikud jõukaks ja rikkaks meheks wõiwad  saada, Kõige esmalt lausub tema põllumehe  kohta: „Meie rahwas on põlluharija. Põlluharimine on alati anus ja kõlbulim töö olnud. Põllumees põline rikas, ütleb Eesti mana sõna. Põllutöö edendab inimest rohkeste ja ei lase teda pealiskaudseks minna. Alati looduse ja maa pinna uurimine ja tundnm-õppimine hoiab põllumeest pealiskaudsuse  eest. Eesti esiwonemad on nii kaugele, kui ajalugu neist sõnumid annab, ikka põllumehed olnud. Selle pärast jäägu ka põllutöö meie rahwa peatööks." Minnaks soowib artikli kirjutaja põllumehe kohta, et tema ka haritud mees plaks olema, see pärast olla temal oma jagu koolitarkust maja. See peale lausub edasi kirjutaja: «Teine asi, mis elukutsele, wõi weel parem, ametile wiib, on kõrgem õpetus. Meie mõtleme siin otse ja nimelt studeerimise peale uniwersiteedis ehk ülikoolis. Mõnigi mees Eesti rahwa seast on ülikoolist läbi käinud. Weel rohkem oleks aga seda soowida. Meie rahwa kõige suureni  ja tähtsam edasisaamine põllutöö kõrwal  on selles, et ta oma poegi rohkeste suurest  koolist läbi käia laseb. On meie rahwa  seas palju studeeritud mehi, kes oma eksamid  on ära teinud ja tublid ja kõlbulised oma ametis on, siis on sellest ka terwele rahwale kasu. Niisuguste meeste läbi tõuseb  Eesti rahwa nimi kõrgemale ja on lugu peetud. Muidugi mõtleme kõrgema õpetuse omandamise juures üksi nende peale, kellel selleks iseäraline ja suur anne on. Selle peale waadaku iseäranis ka wanemad. Nad lasku üksnes siis oma poega kõige kõrgemast koolist läbi käia, kui pojal seks tõsine anne ja himu on. Kui seda ei ole, siis on parem, kui noormees mõnda muud ametit õpib, milleks tal rohkem himu ja annet on. Iseäranis  on sellele, kellel ajalik «varandus mitte suur ei ole, wäga soowida, et ta mõnda muud ametit õpib, kui tal just suurt himu ega annet ei ole studeerida. Siis on iga teine amet palju kasulikum." Eespool lausub  see artikel: „Muude ametite seas on iseäranis esite kaupmehe amet nimetada. Wäga soowida on, et Eestlasi rohkeste kaüpmeheks  hakkaks. Seni ajani on seda liiga wähe sündinud. Meie nüidsed kaupmehed ei tunne paljud nutte küllalt maad ja rohivast,  rahwa keelt ja «««eelt; selle pärast näeme  nüid, et «vanad aumväärilised kaubamajad  enam läbi ei saa, maid nad langemad; nad ei wõi enam uuemate kõrwa seisma jääda, kes paremine maad ja rahwast tundma  õppinud." j. n. e Wiimaks uwaldab see artikel oma arwamisi käsitöö ametnikkude ja ametite kohta ning lausub neist: «Käsitööliste  ehk handwerklaste seisus on neljas elukutse, mis meie rahwa lapsed enestele wõiwad walida, kui nendel «võimalik ei ole, wõi kui nad ka himu ei tunne põllumeheks, õpetlaseks ega kaupmeheks saada." Meie arwame omaks kohuseks, ilma et meie ülema artikli sisu pihta kritiklikult puutuda tahame, siin „Eesti noorte meeste elukutse kui ka üleüldise rahwa elu-seisu kohta" järgmist tähendada: Eesti rahwa wara on tema hulga ehk arwu kohta liig weike, seda tema üleüldist elu-seisu ja tähtjust wõib üksinda  suurendud wara edendada ja parandada, mitte rohkest studeeritud ja eksami ära teinud EeSti mehed. Kirikhärrad, tohtrid ja seaduse  mehed adwokatid on ju palgalised, need ei teeni rahwa warale midagi juure, waid saawad rahwa käest oma palga, see pärast pole nende tähtsus rahwa elu edenemise ja paranemise kohta mitte nõnda suur kui mõni seda arwab. Põllu, käsi-ja tehnika töö produktid sünnitawad wara ja kauplus muudab  seda wara woolawaks „rahwa waraks" ümber; see pärast on need wiimased ametid praeguse Eesti rahwa seisusele kasulikumad kui esimesed. Kui mõni üksiku jõuka Eesti mehe poeg kirikisandaks, tohtriks ehk seaduslikuks  tudeerib, sellest pole rahwa warale midagi kasu, ega ka tema seisusele mingisugust  tähtjust. Teistwiisi on lugu, kui EeSti noored mehed rohkem tehnika töösid õpiksiwad,  mille abil toorestest produktidest, mis põllutöö  sünnitab, kallimad asjad wõiwad walmistatud  saada. Olgu näituseks: Põllumehed  müiwad oma tapetud loomade nahad ja räswa ülesostjatele, ülesostjad müiwad neid jälle wäljamaa seebivabrikutele ja nahaparkijatele.  Seal «valmistatakse raswast kenal seepi ja pargitakse nahka kõige sugu tarwituste  heaks, nõnda nahkkottideks, portmaneedeks,  toodakse «väljamaalt tagasi ja Eestlased ostawad neid oma produktidest «valmistatud aSju hea hinnaga jälle ära. Selle järele on «väljamaa tehnik meie produktidest omale rohkest kasu teinud, see kasu oleks aga kõik siia jäänud, kui meie Eesti meeste hulgas sarnatseid mehi oleks olnud, kes tehnika tööde kohta osamad on. Nõnda on lugu mitme teise meie maal sünnitud produktidega, mis üksnes seepärast siit ära mäljamaale müidakse,  et siin kohalist töö meistrid pole, kes neist produktidest seda mõistaksiwad malmistada,  niis wüljamaalifed walmistawad, ning see pärast ka meie ivara mitte sell wiisil nõnda jõudsaste edeneda ei wõi, kui siis, kui tema hulgas mehi oleks, kes toorest materialist mõistaksiwad kõik neid tarwilisi produkbsid malmistada, mis nüid suuremalt jault meie produktidest wäljamaal tehakse. Wirnialine kirjutab: „Peremeestest ja perest." „Kust trlewad wargused?": „Jga auusa-meeleline tubli majaperemees teab küll, kui palju hoolsus ja puhtus tema maja heas korras ülesse piab ja et tema tublidust ka tema auuks tunnistatakse. Nii hästi on ka puhtus ja asja korraspidamine mitmete  eesmärgiks; kes sellest ennemme wecl täiest aru põle saanud, see wötab ka piagi õpetust, kui näeb, et teise elu tema hoolsa korraspidamise läbi temast palju kõrgemal järjel seisab. Et mitte alati puhtust korras ei saa pidada, see on meie põllumeestel kui ka mitmel ammetmehel wäga selge, et inimene  tööd tehes mitte alati puhas ei saa olla; ainult puhtust piame muis asjas nõudma. Puhtus kosutab waimu ja hoiab meie terwise  alal, aga roppus, hooletus ja laiskus on ihu ja elu waenlased." „Lapsed, kes wanemate hooletuse ja laiskuse  pärast sagedaste räpased, kui luustikud käiwad, kautawad juba wara eneste termist, lõhkistes riiete närudes ehk pool alasti. Käed, silmad ja jalad on neil mudased ja korpas, see on ju kõik kahjulik ja ropp olek, mis peale üks hoolas ja tubli niazn peremees  ehk elu korraspidajä hirmuga waatab. Mõned, kui neid selles asjas noomitakse, wabandawad  ennast üteldes, et neil aega ei ole nii palju kasida ja puhastada. Mis aitab see wabandus?" „Mõiftlik inimene teab ju kõik, mis wiga see on. See natukene  aega, mis puhtusega ja korraspidamiscga  ära kulub, ei ole ühtegi arwata selle kahju korwa, mis roppuse, hooletuse ehk korratuma  elu läbi inimesele tuleb. Km on inimeste, hoonete, maja riistade, loomade ja weel mitme asja juures korratu olek, siis on ka inimesel mitmes asjas raskused ja takistused ees. Mitmed peremehed on küll selle pärast hoolsad, et oma teenijaid nende kaubeldud ajani ei taha pidada, maid katsumad neist kohe, kui ju suuremad tööd tehtud on, lahti saada; olgu siis kas igapöewase kirumise, wacse söömise ehk muu pahanduse ja tüli otsimise läbi. Et neil ka pärastki meel teenijaid  tarms läheks maja asju kohendada ja korras pidada, seda ei tule neil meelegi. Iseäranis on see talumeestele ja sulastele wäga hea, kui nemad miski ametmehe tööd teha mõistawad, et mitte need päewad, kui enam mäliseid tööst teha pole, raisku ei lähe, maid siis ka kõik maja asjad korrale seatud ja korraldatud saamad, et nii pia kui neid tarwitakfe, miski takistust ette ei tuleks. Sulased piaksiwad ka iseenesele üht ehk teist tööd otsima, seega teeksiwad nad endi peremees tele head meelt .... Ja peremeeste poolt piaks neil alati korralik ja puhas ülespidamine ja söömine olema, siis ei oleks mitte nurisemist ega meelepahandust, maid alati sõbrus!" „Kui aga peremeeste poolt neid halwaste üles peetakse ja söömist mitte korralikult ja puhtalt ei anta, maid see juba enne lastest, koertest, kassidest ja wahel muust soritud ja solgitud on, sest weikesed lapsed. Mis mitte puhtalt ja koristuse all üles ei kaswatata, solgimad oma räpaste sõrmedega toitu, kui mitte koristajat ehk jürelwaatajat ei ole. Kuida piab see siis ühel töötegijal passima, kellele nutte paremat ja puhtamat ette ei tuua. Ehk missuguse raske südamega piab inimene tööd tegema, kui ta mitte puhast korralikku ülespidamist ei saa? Kas siis ei tule ka pea tülid ja pahandused, ka enne aegu lahtilaskmine ja äraminemine? Aga kuhu lähemad need, kes nii ruttu tüli läbi lahti lastud, ehk kust nad nii pea uut tee-, liistust leiawad? Mina olen juba mitu kelmi ja üleannetumat  näinud, kes enne ikka warastasid, ja teenistust kiuni ei pidanud, maid iga aasta neil mitu peremeest oli, et neist pärast, kui nemad auusameelelise peremehe juure saiwad, kes neid sagedaste nende kelmistükkide pärast noomisiwad ja korralikku ülespidamist antsiwad,  tublid auusa meelelised inimesed saanud.  Teadke ikka, et iga peremehe kohus on oma pere üle walwata ja mitte korratumat  elu, pettust ega märgust sallida, nagu seda mõned salliwad; maid tõsises Jumala kartuses ja auusa elu sees oma peret, sulasid,  ja oma lapsi manitseda ja üles kaswatada,  kõrtsiskäimise ja kõige ümberjooksmise eest hoida. Siis on see õlge auusameelne majaperemees ja laste wcmem, ja juhatab oma peret õige teele. Nii on siis puhtus ja korraspidamine esimesed, mis elu kõrgema pulgale feawad. Aga roppus, hoole- tus ja laiskus on korratu elu, ja see on, mis inimest wägä halwaks teeb, et temast kuskil lugu ei peeta." Ülemised arwamised ja seletused tubli pere ja tema pidaja kohta, nõnda sama ka need tähendused, „kust tulewad  margad," on meie rahwa ja tema praeguse  aja kohatised. Midagi ei sünni, ei mõttes ega tegemas elus, kui temal ühte äritawat põhjust ei ole, nõnda ei lähe ka keegi margile,  kui temal mitte selleks üritust pole. On wiimastel paari kümnel aastatel Eestlaste hulgas wargus Hoolsaste siginema hakanud, siis on sellel nõnda sama kohatised põhjused olnud, kui kärna ja sügelistel, kes üksnes seal jöudfaste sigincwad, kus puhtusest puudus  on. Selle aja ja asjakohalise artiklile soowime meie rohkest lugejaid. Walgus lausub: „Sõnakene märkuseks":  „Rshki Westnikus" ja muudes Wene lehtedes oli jutt sellest, et Balti lehtedes üks kahjuline ja riigi wastaline olek tekkinud  on, mille eest rahwast mõjuwal wiisil kaitsta tahetakse. Neid sõnu lugedes tuleb iga ühele poliitika tundjale mõte, kas pole siin ka mõnel Eesti lehel niisugune maim, et see ka tema kohta on üteldud. Edasi kirjutades tähendab ta see peale, et kõik Eesti lehed kohustatud on riigi nõudmiste järele oma artiklid malmistada. Sakala kirjutab omas 49. numbris: „Tule- ja rahekahju tasumise seltsidest." Teatab,  et esimene weike põllumeeste tulekahju selts Wana - Pebalgis olla asutatud ja toob siis lugejale omas ridades „Wana-Pebalgi wastastiku tulekahju kinnitamise seltsi põhjuSkirja."  Saarlane kirjktab : Wannulikuft laulust  kodu, koolis ja kirikus.": „See kasu on ära arwamata suur, mis Ewangeeliumi kirik waimulikkude laulude läbi rahwale saatnud  on. Waimulikkude laulude armu ei wõi enam tuhandete, maid kümnetuhandate peale arwata. Siin ei taha meie mitte laulude armust, Maid laulmisest kõneleda. Waimulik laul on meie ristiusu perekondadest  wähenenud, aga mida mööda laulmine meie rahma juures wäheneb, seda külmemaks jäeb ka maimu elu, kelle pilt iga päewaseft elust wälja paistab." „Wana aja rahwal oli kiriku ja jumala sõna kohta püha kartus ja auustus, ning nende pühade maimu omadustega püidis ta oma lapsi kõige maimuliku tundmiste juure juhatada, nii ka neid maimuliku lauluga tuitwaks teha. Ennemuiste ei olnud mitte kooli hariduse poolest tarku koolmeistrid, ei olnud õpiraamatuid, nootisid ega mängu riistu, aga rahwas mõistis ometegi rohkeste laulu wiisisid; pealegi oliwad wiisid palju raskekemad  õppida, kui nüidsed. Pühapäewa õhtutel  kogusiwad noored inimesed kuskile kokku, laulsiwad ja õppisiwad uusi wiisisid juure. Kõigest sellest wõib märkada, kui suur see püldmiue oli, mis rahwas maimuliku laulu kohta üles näitas." Aga missest see siis tulnud on, et waimulik  laul meie Saaremaal, iseäranis Jaanis,  Poidel ja Muhus üsna soiku jäänud on, kus kuida Jumal paraku kuulda, mitmetest laulu raamatud rästasse ehk ahju wisatud olla. See põhjus, et rahwas seal nii külma-wõimuliseks on jäänud, ei ole ra eke otsida, aga meie ei kõnele siin üksikutest kihelkondadest, maid üleüldse Saaremaa rahma maimu leigusest. Waimulik laul on ka peale muude põhjuste selle pärast soikumas, et perewanemad  enam laulu eest hoolt ci kanna, maid selle mure koolide peale lükanud on, aga meie koolides saab wäga kombelikult waimnlikku  laulu õpetatud, ning selle pärast ei ole laulul enam wõimu rahma südames maad leida. Waimulik laul on koolides, nagu muudgi õpiasjad, lastele koormaks saanud. Ka õpetakse meie rahma koolides ja laulu koorides palju ajalikkusid laulusid. Nii südant liigutawad need ka paljudele on, siiski ei ole nende sees täielikku ja tõsist südame hariduse wõimu. Inimesel on ürikeseks ajaks õitsew iga, kus ta oma südamele, kui see täielikku tõsist haridust pole saanud, ajalikkudest lauludest  jahutust wõib leida. Pea aga on see õitsew aeg möödas; inimene astub tõsisemate ja küpsemate elu ülesannete juure, kus talle ajalik laul enam juhatuseks ja ole." Piimaks soowib eesseiswa artikli kirjutaja, et perewanemad lapsi kodu rohkeste laulule harjutaks ja et laulu õpetamine tõsises pühas kartuses piaks sündima. Meie arusaamise järele on ülemine artikel täitsa asjakohaliselt kirjutatud, see pärast soowime temale rohkest lugejaid. Ristirahwa pühapiiewa leht kirjutab:  „Jõulud ukse ees.": „tuhanded südamed  mõtlewad selle peale rõemuga. Sest jõulud on igawese armastuse wõidu-püha, ja ka inimeste südamed ärkawad tuimusest armastusele,  kui teiste käest armastust tunnewad,  ehk teistele armastuse andi jagawad." „Kes kaugel ära on, püiab kui wõimalik jõuluks koju omaste juurde saada; mõni poeg ja tütar lueb päewad ja tunnid ära, kuni isa ja ema juurde saaks." Kõik ei wõi mitte koju minna; mitmel on niisugune teenistus, mis teda pühadekski kinni piab; ja mitmel pole enam kodu paika olemas, pole manemaid ega isa kodu, pole õde ega wenda. Kus piab niisugune oma jõulupüha? Kas oma kambris üksi? Kas kõrtsis?" „Armas lugeja, kui sinu tutwate seas piaks mõni niisugune maha jäetud hing olema, kutsu teda kallil õhtul, et ta sinu juures jõulud piaks ja sinu laste seas ka sel õhtul jõulu-rõemu tunneks; ja sell tunnil, kui „suur rõemu kõige maailmale" kuulutatakse, oma waewa, oma kurwastust ära unustaks! Aita, et niisugune hing õpiks rõemustama sest Issandast, kes oma Isa kojast tuli ja siin maa peal elas ja ei teadnud  kohu ta oma pead pidi panema. Tema ees leiab iga usklik süda, mis tal maa peal ehk ära puutub, leiab õiget isy-maad, ja hakkab himustama, et kord wõiks alati seal oma Isanda juures olla." Eesseisaw lühikene artikel sunnib meid oma inimese kohuse määlestusele,  mis meie nende kohta wõlgneme, kelledel wanemad ja usaldawad sõbrad puuduwad.  Mitmesugused teated. Õnnetus teatris. Pariisi Lyrigue teatris kukkus tüki mängimise alustusel kroonlühter  maha ühe noore mehe peale, kes mängu wahe ajal oma istet wahetannd oli, et näite lawale lähemal istuda, surmas teda ja haawas üht teist. Kurbliku juhtumise pärast  sai siiski rahwa nõudmise peale tükk edasi mängitud. Surma saanud noormees oli üks inshinöör, aga haawatud, Rootsi prints Eugen. Prints on raske pea haawa saanud, mis aga juba kaugele paranenud on, et Prints maalimises edasi õppida wõib. Uuemad sõnumed. Walgast. Noor neitsid M. J., ühe kaupmehe  tütar maalt, oli 6. Detsembri Walka tulnud, et omale pruudi ehtid osta, sest 13. Detsembril pidid tema pulmad olema. Ta oli kõik korralisele muretsenud ja ka oma pulma kutse-kaartid tellinud,  neid trükikojast ära tuues tundis ta omas ihus walu. Koju tulles heitis ta raskest haige oma woodisse ja oli paari tunni pärast surnud. Keisri Majesteedi poolt on heaks arwatud, Wiljandi J gildi kaupmeest hrd. Julius Petersoni kohase maakonna wangihoone jauskonna direktoriks kinnitada. Jnshenör-Akademia prohmessor kindral Petrow on riigi raudtee walitsuse nõuukogu eesistnikuks  nimetatud. St. Peeterburist. Wene ajalehed kirjutawad  oige rohkeste Mahdilasts wiimsest wõidust Suudanis, mille läbi Inglismaa wõimule Ahwrikas  jälle raske hoop olla löödud. Suudan on nendele  nüid täitsa kadunud ja kas nad ka Suaktmi kaitsta suudawad, kuhu nüid Mahdilased täiel jõul peale tungima saada, on praegusel olekul kahtlane. Kui Inglased Egiptusest taganeda ei taha, mida nad ka teha ei wõigi, sest et siis Prantslased kohe nende asemele asuksiwad, siis pidada nad ühte wiisi uusi sõjamehi Ahwrika randa saatma ning suuri kulusid selle maa pärast kandma, mis neile mitte armas pole. Uuemate teate'e järele on Inglis kindral Greenfell Suakimi linna peale tungijad tagasi tõrjunud ja nende mehi enam kui 1000 lahingu platsil surmanud. 7. Detsembril. Ülemal poolt antakse «malikult  teada, et Wene riigi walitsus olla see ajani Tsettingi tütarlaste koolile (Montenegro würsi riigis) aastas S7OV rubla abiraha annud ning seda tahtakse künni 10000 guldeni peale kõrgendada, Pariisist. Panama kaanali-seltsi walitsus tahab Jaanuari kuul pea koosolekut ära pidada et selle kohta nõuu otsida, kuda praegust olekust pea seda. Ehitajatel on raha otsas ja uusi wälja pakutud aktsisi ei ostetud nõnda rohkest kui maja oli, see pärast tahetakse nüid uut seltsi asutada ja Prantsuse walitsus, kelle riigist enamiste osawõtjad oliwad, pidas nõuu ka oma poolt hoolitseda,  et töö mitte seisma ei jääks. See soow pandi parlamendile ette, aga lükati seal tagasi. See üle on sealsed ajalehed wäga pahased ja kuulutawad,  et selle külma tuimusega teiste kahju wastu olla parlament (rahwa saadikute kogu) kui kä praegune wabariigi walitsus alguse oma lõpule  teinud ning kindral Boulangeri parteile wõidu lippu kätte andnud. Umbes nõnda sama lausewad ka mitu tähtsamat Inglis poliitika lehte Wiims. Minema nädali wõeti saadikute kojas riigiwalitsuse ette panek wastu, mille järele mitmes kohas anarchistlaste tegude tõrjumiseks waljud  abinõuud ette wõetakse ja wandemeeste kohtud seniks seisma pandakse j. n. e. Telegra mmid. Efimised Liimimaa raudtee wagonid Struwe  wabrikust on juba Riiga jõudnud. Odessas, 7. Detsembril. Kuninganna Natalie  wastuwotmiseks olid kindral kubernör, linna pea, palju teisi kõrge,naid ametnikkusid ja Slawi- Seltsi esimehed raudtee jaama tulnud. Pärast seda, kui kuninganna hommiku kosti oli wõtnud, sõitis ta kannoni paadiga Odessast ära Jalta, kus teda ka suure auu palumisega tahtakse wastu mõtta. Miinist Pühapäewal 11. Detsembril. Usaldamast  kohast teatatakse, et Austria-Ungria riigiwalitsus  ei tahta Serbia riigi segadustega midagi tegemist teha. Mitmed arwawad, et Serbia kuningas  tahta oma kuninga ametit maha panna, teised jälle, et ta seda mitte ei saa tegema, sest ta olla ju enne mitu korda seda teha lubanud, aga mitte oma lubamist täitnud. Roomas Pühapäewal 11. Detsembril. Raha minister Magliani on enese ametist lahti ütelnud. Londonis, 10. Detsembril. Alamas kojas sai üks telegramm ette luetud, mis teatas, et Stanley  ja Emm Pascha on Aruhwimi jõudnud, ning mitte pole mangi wõetud ega hukka saanud, kui esimesed teated seda amaldasiwad. Nr. 60. PoSttmees 1888. Was uitaja toimetaja: J. WU.