Sakala .U 38. Wiljaudis, ts. Rowembnluu päeival 1883. VI. aastakäik. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. Ajalehe „Olewiku" 40ma numbri juhtkiri. Nende wiljast peate teie neid ära tundma." Ajaleht „Olewik", kelle wäljaandja A. Grenzstein  vn, kirjutab iseäranis sest saadik, kui õpetaja J. Hurt oma usalduse ja ameti Aleksandri kooli asutajate  seas ära kautas, igas numbris niipalju kahtlustamist  ja teutamist Eesti rahwa kohta, kui seda keegi surelik andeks ei jõuua anda. Kes aga midagi ütleb ehk arwab, selle käest nõuutakse: „Tõenda oma ütelus!" Ma olen „Olewiku" kohta walju üteluse awaldanud, aga ma tõendan seda ja auustatud lugeja saab nägema, et nimetatud lehele weel palju käredamat  laitust, ma ütlen põlgdust, tarwis on. Ma wõtan näituseks paljalt „Olewikn" 40"" numbri juhtkirja  ette ja näitan, mis seal seeS on; lugija wõib isegi arwata, kui palju sellesarnast siis tema terwe aasta 52 numbris ehk 80 trüki poognas on. Selle 40"" numbri motto wõi juhtsõna „Rahwakasu  seisab lehes, omakasu heljub mehes" on just Grenzftein'i mõtlemise wiisi pilt. Meie aga ei küsi mitte, mis mehes, waid mis lehes seisab. On rahwakasu lehes, siis olgu omakasu niipalju kui keegi tahab mehes. Leht on rahwale kirjutatud ja kui tal rahwakasu sees on, siis ei küsi keegi mõtleja  sette järele, mis kasu tema toimetaja sees on. Mõnda toimetajat ei tuntagi nimepidi, weel wähem tema sees olewat erakasu. Jumal näeb mis südames, aga inimene näeb, mis silma ees. Jumal saab nurjatu üle ise kohut mõistma, aga inimene srahwas) saab seda kiitma ehk laitma, kelle lehes ta oma kasu ehk kahju leiab. Töiseks on see arusaamata, kuidas üks ajalehe toimetaja omakasu (Eigennutz) wõib tagaajada, kui ta omas lehes rahwakasu nõuuab. Küll Grenzstein selle seletusega niisamuti toime saab, nagu oma uue Õnnistegija laulugagi. Sellest aga näeme, kui wähe Grenzstein hinge teadust ja loogikast ise ära seednud on, mis ta saksakeelest ümberpannud ja oma „nõrkemata nõuudmiste" sisse kiskunud. Grenzstein ütleb: „Üleüldse on see kaebajale kasulisem, kui ta kaebduse Parem liig kerge kui liig raske teeb. Saame siis näha, kui liig kerged need Olewiku kaebdused on. „Olewik" paneb, neile meeste, kellega Eesti rahwa suur enamus ühes meeles on, järgmised 20 kaebtuse punkti kirja: 1. Dido lugu. Selle 100 kohta ütleb „Olewik", et Dido tema wastaste seas tegew olnud ja tema wastased ei lausunud D. waugistamise üle mitte üht sõna, ehk nad küll teadnud, kui halb see asi terwele rahwale oli. Olewiku „ütlemise" läbi saanud asi wiimaks rahwa poolt ühe wähikese seltskonna peale pöördud. Siis ütleb „Olewik", et „Walgus" Dido siis nõdraks tunnistanud ja paneb sellele lehele pahaks, miks ta seda enam ei ütelnud, et seeläbi Eesti nime kahtlustest wabastada. Ei ole aga Dido mitte nõder, siis olla „nad" oma erakonna tarwis ebatõde tarwitanud, kui see neid ka ülemal pool pidi kahtlustama, mis kindel olla; aga nemad ei hoolinud sellest, kui nad oma erakonna anu rahwa silmis wöisiwad kõrgel hoida. Vr. Weöke aga ütelnud:  „Walgusel on nüüd kõige wägewam poliitika." Sellest kirjatükikesest näeme nüüd, missugune alatu poliitik „Olewikul" on. Ta tahab oma wastalist  riigi walttsuse ees kõiki . Didodeks teha. Mill kombel wõib „ Olewik" tunnistada, et DLdo tema wastaliste seas tegew olnud? Dido oli mõni aeg Tartus koolis käinud, oli mõne seltsi liige ning elas pärast koguni Peeterburgis. tunnistab Grenzstein  oma südame täiega Eesti. seltsid (peale Wauemuine)  oma wastasteks, sest et nad keegi teda omaks liikmeks wastu.ei wõtta. Sellepärast on tall asja ka Dldot oma wastaste sõbraks nimetada, et wastaseid  oma kasuks siis kahtlustada. EL Dido mitte Eesti seltside ega Eesti rahwa ega tema meeste käest oma kurje mõtteid ei ole saanud, seda teab Grenzstein  küllalt. Ei ole ka kellegi! „Olewiku" wastasel lehel meelde tulnud, sellepärast Dido vangistamisest wait olla, et Dldot kaitsta. Olemit teadis, et Dido wangi wõeti, miks ta Ds ise mi hilja sellest rääkis, see näitab ju, nagu oleks ta ise teda kaitsta püüdnud. Kõige esite pidiwad ometi Tartu lehed sellest vangistamisest sõnumeid tooma, sest et Dido nende lähedal lõõga läks. Kas see stis mõni ime on, km meie Dido't, kes Eestirahwa liige on, tema teo pärast nõdraks nimetame? See on weel wäha; üht niisugust peab Eesti rahwas juba hulluks. Ma tahaks ometi teada, kui suur see weike seltskond on, kelle peale „Olewik" Dido'st waitolemise süü pööris? Et „Olewiku" seltskond weike on, seda tean ma küll. Ja et Dido selle seltskonna liikmeid niisamuti tundis, kui muid, seda teadwad kõik. Mis see siis peab nüüd tähendama, kui „Olewik" ütleb, et D. tema wastaste leerist on?! Kui Dido ka mitte nõder ei peaks olema, ega see ka jälle Eesti rahwasse ei puudu, kellel tema iseäralise waimu oluga nüüd ega enne midagi tegemist ei ole olnud. Mina ei ole seda weel mitte kuuluud, et Eesti rahwas ja tema targemad mehed sellepärast oleks ülemal pool kahtlustatud, et Dido Eesti rahwa liige oli. Aga „Olewik" ütleb selle kohta oma „on". Et Eesti rahwa targemad mehed, kes „Olewiku" ja tema mõttelaste wastased on, sellest midagi ei hooliks, et nad ülemal pool kahtlased on, kui nad aga oma „erakonna" aun rahwa silmis wõiksiwad kõrgel hoida, seda wõib üks ülihalb inimene ütelda. Kui Dr. Weske „Walguse"  poliitikat' kiitnud on, siis ei ole sest imestada, sest „Walgus" ei ole millalgi Eesti rahwast ega tema auusaid liikmeid ülemal pool kurjategijateks ega tuisulasteks  teha katsunud, nagu „Olewik". 2. Mis Olewik M. Mitt'i ja Tartu Põllumeeste  Seltsi kohta ütleb, ei ole jälle muud midagi, kui tüli sünnitamine ja ässitamine. Kui Tartu Põllumeeste selts seega oma endist presidenti tema 10"° aastase ameti pidamise eest auustas, et ta teda oma auupresidendiks walis, stis ei ajanud tema seega midagi poliitikat taga, nagu Olewik ütleb. Põllumeeste  seltsil ei ole poliitikaga mitte midagi tegemist. Nii palju kui mina tean, ei ole M. Mitt millalgi poliitika süüdlane olnud. Ehk teab „Olewik" seda paremine! Kui siis andku ta süüdlased ülesse ja. ärgu teutagu auusat seltsi. Et „Olewik" ka hra Tülgi (praeguse presidendi) wastane on, see ei ole ime, sest hra Tulk on ta toimetajale kord ust näita- nud, kui seesama fiisika teaduses Tülgi wastu niisugust  rumalust oli näita nud, keda õpetatud mees enam ära kannatada ei wõinud. Grenzstein mõistab aga oma erawihast Tülgi wastu rahwa wiha wälja luuletada. 3. Linda maja pühitsemise asjas teeb „Olewik" ennast täitsa puru rumalaks ehk kui mitte seda, siis kiriku waenlaseks. Tema ütleb, et selleparast ei oleks pidanud bra praust Willigerode maja pühitsemiseks  pidanud saama kutsutud, et töised seltsid tema peale kaebanud. Minu arwamine on nii: kui ka „Linda" ise oleks poliitika asjus Willigerode peale kaebanud, siis ei oleks sest mitte asja olnud, nimetatud  herrat Jumala teenistust pidama kutsumata jätta. Kui ma ühe inimese peale kaeban, siis ci puudu see mitte tema ametisse. Kui Willigerode poliitikat azab, siis ei ole see mitte õige kiriku asi ning sellepärast ei wõi keegi kiriku peale kaemata. Wift oli „Linda" seltsil asja Eesti õpetajaid mitte kutsuda; näeme isegi, mis mõned Eesti õpetajad Aleksandri kooli asjas on teinud. 4. Iga mees teab, miks Hurt lahti tehti. Olewik ütleb, et see aeg mitte õige ei ole olnud, mill Hurt lahti tehti, sest et meil sinatori rewideerimine  oli ja Hurt'i tüli tarwis palju aega ja jõuudu ära pruugiti, mis muidu oleks meie maa elu parandamiseks-wõinud  teenida. Seda kahetsen mina ka, et see tüli just sell ajal oli, aga keö teab? Ehk katsus Hurt'i partei seda tüli just sell ajal sünnitada. Hurt oleks ka pärast rewideerimist oma asjaajamise niisuguse järje peale wõinud ajada, et ta lahti saab. Oleks aga Hurt senatori rewideerimise ajal ametisse jäänud nagu Olervik soowib kes teab, kus kraawis siis Aleksandri kooli wanger juba oleks olnud. Minu arwamine on see: kes süüdi teeb, peab otse kohe wastutamisele tõmmatud saama, sündigu see töö ka just sell ajal, kus kõht walutab ja arst ukse ees on. 5. Kus Hurt näitanud on, et ta nii suur Wenekeele sõber on, nagu „Olewik" karjub, seda meie ei tea. Kas see sõprus Wenekeele wastu on, kui keegi oma kohut täidab? Hurt pandis seaduse raamatu Eesti keelde ümber. Kas see tunnistab tema sõprust Wenekeele wastu? Mina oleks ka selle seaduse raamatu ümber pannud ja ei oleks mulle sellepärast meelegi tulnud, - seda tööd oma kilbiks pidada. Et Hurt Peeterburgis Eesti koguduse koolis Eestikeelt ja Wenekeelt õpetada laseb, kas see jälle Hurt'i Wenekeele  armastamine on? Armsad hinged, see ei ole muud midagi, kui kohuse täitmine. Niisugust kohuse täitmist nõuutakse ka kõige suurema Wenekeele waenlase  käest. Meie näeme, et kui Hurt oma kobut täidab, siis karjub „Olewik": „Hurt on suur Wenekeele  sõber l" See on hooplemine ja töistele tolmu silma pildumine. Ärge mõtelge, et Wenemees aru ei saa, kes tema keelt auustab, kes mitte! 6. „Heimath" wõeti küll suure heameelega kõigilt poolt wastu, aga niipea, kui ta jälle oma wana Eesti Postimehe jonni hakas ajama, nimetasiwad  Eesti ajalehed teda Baltlaseks. Oleks see Heimath Aleksandri kooli asjus oma suu pidanud: ta oleks praegu weel Eesti Heimath olnud. Aga ta