jõudis Jürikuu 21. pääwa õhtal Peterburgisse. Tema abikaasa, PrinzesS Masda Jossuku, on haige olnud ja sellepärast Parist «naha jäänud. Tema kaaskonda on Flügel-Adjutant von Reutern ja Kapten 1. rangift Eltschaninow  kommanderitud. Prinz Tokechito on Europasse tulnud merewägest tundma õppima ja jääda 8 künni 10 pääwa Peterburgisse. Korter on temale Talwe-palees antud ja järginiskel pääwadel pidi tema Gatschinasse. Keisri Majestätide juure sõitma. Persia Schahi wastawõtmiseks on suured ettewalmistamised Peterburgis. Sewastopolift on aurulaew ,Eriklik" Jürikuu 19. pääwal tema «vasta sõitnud. Seespidiste asjade Minister Graf Tolstoi on, kuida telegramm Peterburgist teatab, 25. Jürikuu pääwal  ära surnud. Serbia Metropolil Michael on Peterburgis, kuS Wene seltskonnad teda pidudega auustawad. Pärast reisib tema Moskiva ja Kijewi kaudu Serbiasse. Slawi seltskonnad  ootawad temast suurt partei-kasu. , Palaganides" Heinaturul, kus rahwale kõiksugust rahwa-kohalifi näitusi «valmistatakse, on pühade aeal 237,700 «vaatajat käinud ja balaganide pidajad on suurt kasu saanud. Newa jõe lahtiminemise juureS Jürikuu 14. pääwal on linna piirete wahel 6 sauna ja 6 lastitud barklaewa alla aetud. Kahju on 2 sadamat ja 2 aurulaewa  saanud. Ankrutest on 11 laewa kistud ja nendest on mõned hukka läinud. Peale selle on 4 pesumaja ja pesuparwe, ja 3 wana barklaewa alla aetud ja 9 fisserammitud  posti wälja kistud. Inimestest et ole keegi kahju saanud. Jürikuu 16. pääwal sõitis Kommandant harjunud pidulikul wiifil üle Newa jõe ja sellega oliwad laewasõidud algatud. Jürikuu 22. pääwal läks esimene kõue-müristamine tugewa wihmaga üle Peterburgi linna. Ladoga järwest tuli palju jead alla, oli oga mure ja weikesteks  tükkideks lõhutud, nenda et Soome aurulaewad takistamata sõita wõisiwad. Laewasõidud kõige Ladogakanalite  peal on algatud. Britnewt aurulaewad sõitstwad  takistamata Kronftadti ja Oranienbaumi wahel, Kronstadti  ümberkaudu oli jea weel paks aga mure. Wladimiris on Jürikuu 7. pääwal hirmus õnnetus juhtunud. Kljasma jõeS oli west wäga kõrgele tõusnnd ja lodjat ei wõidud käima panna. Hulk kauplejaid tahtis aga oma kaupadega linna tulla ja mitmed paadid läkstwad neid üle tooma, iiks paat tõukas üle jõe tõmmatud kõie wasta, läks ümber ja 16 inimest uppusiwad ära. Orenburgist. Urali jõgi oli Lihawõte-nädalil üle kallaste  ajanud. Jürikuu 11. pääwal seifiwad mitmed külad wee all ja umbes 70 inimest, nende keskis palju naesi ja lapsi, tahtfiwad ühe lodja peal linna põgeneda. Kangest woolaw wesi ajas lodja metsa ja ühe suure puu wasta, kus puruks läkS. Suurem jägu inimestest langes kohe põhja, teised hoidsiwad ennast ujudeS wee peal ehk pidastwad  puudest kinni. Kui «viimaks mõned julged mehed paari weike wenega appi läksiwad, siis ei wõinud nemad enam rohkem peasta, kui 19 inimest, teised oliwad juba uppunud. Kewade sõnumid Läänemaal, Liiwi mõisas, on Jürikuu 14. pääwal esimest pääsukest nähtud. Wiru - maal, Kaarli möisaS, on Jürikuu 19. pääwal esimest kägu kuuldud. Khar korvist, Jürikuu 20. pääwal: Ilmad on kuiwad ja palawad. Talwewili ei ole hea. Alatõirist, Jürikuu 20. p. : Põllutööd on alganud. Talwewili on nii wilets, et seda paiguti ümber künda tahetakse. Archanglest, Jürikuu 21. p. : Dwina jõe jea on minemas, wefi on kõrge.—Omski st, Jürikuu  19. pääwal: Jrtõishi jsgi oma arudega on palju kahju teinud. Ust-Kamenogorskis saiwad. kõik fillad ja tammid lõhutud. Semipalatinskis on aurulaewade sadamad wee all. Maha pandud wili, nahad ja teised kaubad on raskest rikutud. ertsch i n s ? i st, Jürikuu 20. p.: Ilmad on külmad; põud takistab wilja mahategemist.  Khabarowkast,  Jürikuu 21. pääwal: Ammi jões on nii wähe wett, et laewasõitude kinnijäämist kardetakse. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Tallinnast, Jürikuu 24. pääwal: Kirikliku «vaestekassa  raha, 837 rubla 77 kopikat, on Superintendeut Haller'i kätte tagasi antud. Parisist, Jürikuu 24. pääwal: Suur näitus ou alganud.  Palju wõeraid on Parist tulnud. Meremäemagasite  ametnik Perrin on Prafidenti peale lasknud. Tema ütleb, et püstol ilma kuulita olnud ja tema ainult ehmatamiseks lasknud, sest temale olla ülekohut tehtud. Ühe teise telegrammi järel olla aga üks soldat Prafidenti ksrwaS haawatud. Jutu leht. Sõea marus (Järg.) südamest," «vastas Khristof ja tahtis noort inimest sisse kutsuda, aga kõikide imekspanemiseks  nähti teda rutuga pimedusesse kaduma, ilma et hiiud, mist kuulnud ja palga pakkumist «vasta wõtuud oleks. »Aha, see on «vist seesama noor mees, kes meie elu aset nii sagedast «vaatamas käib, aga ikka siis, kui Leena üksi kodu on! Sellepärast mina teda õiete ei usalda, kui Leena ka arwab, et tema paha ja hukka läinud ei ole," ütles Khristof.  ,See poiS teeb minu südamele waewa," ütles tulija,  Katharina Jung, mõttes. ,Paha ei näi tema olema, aga wäga katval ja ainult tema läbi olen Teie elu-aset leidnud. Tema sai minu ettewaatlikkudest kuulamisest seal alewikkus aru ja juhatas mind seia, mida keegi teine pimedal, niiskel ööl teha ei tahtnud." ,Ära aga «vaese wõera pärast iseennast unusta, õde," ütles LiSbeth, teda tuppa juhtides ja seal teretates. ,Mina näen. et ennast niisamati minu tulemise üle rõõmustate, nagu mina ennast Teie ülesleidmise üle, kus üksteisega suusõnal! rääkida «võime, waewaga ülespandud kirjade asemel, mida Teie sala-saadikud edasi ja tagasi toimetawad, «uis mind aga ometigi Teie jälgile juhatanud on, kõigist ettevaatamisest hoolimata, see on lähemast alevikust saadik, kuida juba ütlesin," jutustas Katharina, ennast Leena abiga märjast ülerudest lahti teheS ja soojas tuaS ahju ääre tooli peate istudes. pMina näen, et Teil midagi südame peal on, seda tahame pärast põhjani arutada, kui ennast soojendanud  ja lahke perenaesc toitu «võtnud olen," ütleS wõeras, pead Leena poole nikutates, kes ruttu soojendatud toilu fisse kandis. Söömine oli pea möödas, reisu-wäsimus wõidetud ja jutustamine algas uueSte. ,Küll panete wist imeks, et mina ülepea teele olen läinud, neil raõkeil aegil, mis meie peale kipuwad; aga minu meest waewab jooksja, asi FranksurtiS pidi tallitatud saälna, neuda ei jäänud muud nõuu, kui mina pidin teele minema: minu tallitust kodu wõib Gertrud toimetada. Seda ennemini wõtsin seda teekonda  ette, et sedawiifi ka Teid otsida wõifin. Et Teie meie maakondaS asunud oleksite, seda mina ei arwanud ja nii pea ei oleks mina Teid wist ka mitte leidnud, kui minul nii palju uudist ei oleks jutustada olnud, mille wasta rahwas minule jälle rääkis, mida teada tahtsin. Paraku on uudised õige kurwad; Teie omas üksikus paikas  nendest wist weel kuulnudki ei ole. Juba ou Prantslased  Heilbronui ära wõtuud ja nihkuwad uüüd kiirest meie poole, ja pea plame meie ohkama ja nende wäglwalla üle kurtma, nagu selleS lauluS, mida wana-isa nende rööwimiStcst  ja piinamistest üles kirjutanud on. Ja pange tähele, et waenlased ka Teie juure teed leiawad, sellepärast rutake, oma parema waraga meie juure põgenema. Meie linna müürid on tugewad ja mina arwan, et meie juureS julgemad olla wõite, kui sugulaste juures Stuttgardis, kui ehk senna põgeneda tahaksite, sest pealinnal on wist nende esimesi pealepõrkamist wälja kannatada. Sina raputad  pead, kälimees. Noh, mina tean, et Sinul Sinu enese pärast hirmu ei ole, aga mõtle oma naese ja kõige esiteks Leenakese peale!" Et üleüldine hirm Prantslaste eest fiin peaasi ei olnud mida kaswu-wauemad Magdalena pärast kartfiwad, seda sai jutukas naeSterahwaS wast hiljemini teada. Aga troost ja hea nõu oliwad temal enamist ikka käepärast, nenda ka, täna. ,Mina wõikfin ütelda, et Leenat kohe wõikfin kaasa wõtta, ja et keegi teda ilma minu tahtmiseta kätte ei saaks, ka wägiwaldne Luithart mitte, seda Teie küll usute. Kuida aga Teie ka selle üle mõtelda wõikfite, nn palju Teie selle lapse kaSwatamiseks kulutanud olete, mina arwan, et kui isa kutsub, siis piab tütar sõna kuulama; see ei ole ju iseenesest patt, teda selle kõrgest seisusest Prantsusmaa  naeSteraywa teenistusesse panna. Mis siis tuleb, Leenake, see seisab osalt ka Sinu enese käeS. Seal tahaksin ütelda: Et Sina lapsepõlwest saadik pühakirja  tunned, siis wõib see Sind juhatada usu läbi Jesuse Khristuse sisse, sest kõik Jumala waimu juhatusel üles pandud kiri on õpetuseks tarwiline. Ja kui Issand kõiki häda Sinust eemal hoido tahab, stis wõib tema seda teha, ilma et selleks salgamist ja põgenemist tarwis läheb, mis ühtigi ei aita. Sina ei pia mitte nii walusast nutma, Leena, ja arwama, mina olla wali Sinu waSla; mina ei räägiks ka teisiti, kui see minu Gertrudi külge puuduks, ja mina ei teagi, kas tema juba nii kindla põhja peal seisab nagu Sina, keS oma Issandat nii waralikkude läbikatfumiste  läbi oled tundma õppinud; aga ka tema otsib püha tõsidusega õiget teed, ja mina ei ole iialgi kuulnud, et Issand seesugust nende hädas abita jätnud on " vÕde," hüüdis Khristof, , Sinul on õiguS seda selge sõnaga wälja rääkida, mida meie kõik sügawamaS sÜdameS ära tundsime, millest aga mööda minna wõima lootsime. Tänu Jumalale, keS Sind meie kinnituseks saatnud on; loodame tema peale, tema saab kõiki heaste tegema, Leenake!"  Magdalena oli oma pisaraid kuiwatanud ja waataS  oma kaswu-«vanematega selgel silmal selle peale, mis järgmisel aeal tulema saaks, ka fiiS, kui Katharina teisel homikul ära läks. 3. Uued »v õer a d. Kartuses läksiwad pääwad ja nädalid mööda, kus üks paha sõnum teise järel tuli ja waenlaste edasitungimisest, rööwimisega ja põletamisega, rääliA. Lähemas külas ei olnud Prantslasi küll mitte weel nähtud, küll aga sõea häda juba tunda saadud, sest kohtukonna linnast oli ametnik  tulnud ja seda osa suurest raha-summast fisse ajanud, mida Prantslased elu-lunaks päristwad ja mida ka külade peale jagati. Seal pidi wili ära müüdud saama, mis talwisekS ülespidamiseks ja kewadeseks külwiks määratud oli, niisamati ka loomad «vähesest karjast, nenda et et teatud, kuida kewadel põldnsi seemendada. »Nii kaugele on Issand aitanud, küll aitab tema ka edaspidi," nenda kinnitas isa Khristof iseennast, omakseid ja naabrid, kes lähemates küladeS ja alewikkudes waenlaste rööwi- ja mõrtsuka-himnlist waStapsrkamist  wälja oliwad kannatama pidanud, ja nüüd abi, nõuu ja kinnitust otsima tuliwad. Seal rändaS mõni hoiu-karbike kuld- ja hõbe-rahaga, laste häda-aeaks körwale pandud, Khristofi kõrwaliseSse talusse, mõni hõbe-haakidega laulu-raamat, kranatiga kaela-ehte ja rist, wana-ema ehk ka weel tema ema pärandus, sai Khristofi hoole alla peitu wiidud. Ja kui hirm kaswis, siis toodi weel kallimat wara tema hoole alla. Nii lühikese aea tema ja tema omaksed fiin maakondas ka elanud, siiski oliwad nemad juba sõbru leidnud ja kui Magdalena tuttawad neiud, kellega tema kirikus ehk mujal kokku saanud, kohkutatud «vanemate poolest peitu pidiwad «viidud saama, siis oli neil lahkumine nende «vanematest «vähem kibe, kui Magdalena  kaSwu-wanemate juureS waikist, lahket kodupaika lctdstwad. Nenda oli siis ka ühel Jõulukuu õhtal Khristofi talu elutuaS rahuline, lahke asi, kuna ümberringi sõea maru läbi Würtembergi maa möllas. Seal istufiwad perekonna körwas seitse õitsewat neiukest oma wokkidega ümber laua, kus öli-lamp peal põles ja oliwad fiin rahulises paikas nii julged, et üks ja teine juba üht laulu algata tahtis. Seal aga ütlesiwad teised, kes kartlikumad: „Ära tee healt, mis waenlafi meie juure juhatada wõiks!" Siis oli kõik jälle ühe puhu wait, künni ükS teine neiuke esiteks sosistate?,  pärast ikka julgema healega üht juttu kolmekümneaastasest  sõeast rääkima hakkas, mida tema oma wanaema  suust kuuluud. Kui tema sellega aga teisi kartlikumaks tegi, siis wötlis majaperemees suure Biibli laudilt, luges Wauast TeSlamentifl, kuida sõda ja söea-kära maailmas ikka on olnud, luges wõidulaulusi ja lõpetaS sõnadega Uuest Testamentist,Maailmas on teil ahastust; aga olge julged, mina olen maailma ära «võitnud." Pitkemat aega «valitses jälle waikus tuaS, kuuni järsku kaugemalt kära kostis, mis kõikide werd soontes tarretama pani. Kabjade plaginat ja wahete wahel Prantsuskeelseid kommando-sõnu kuuldi ikka selgemini. Kiilakates kargas neiu-parw laialt. Ühed jookstwad ukse poole, teised peitfiwad  ennast kastide taha, wõi tahtfiwad aknast wälja karata. Peremehe heal kostis läbi kära: ,Tulge ksik minu järel alla hoowi, hoidke ennast heinaküüni warjus ja pange tähele, mis jm; minu kauplemisel wärawal on. On Issand kõige kurjemat meie peale tulla lasknud ja ei wõi mina Teid kaitseda, fiiS leiate seal taga ühe kartsa; Teie olete waprad lapsed ja raskustega harjunud. Kartsast  mööda ronige laud-seina peale, tõmmake üksteist üles, ronige teine-poolt maha ja katsuge metsa põgeneda. Muud nõuu ei tea mina Teile sel silmapilgul anda, aga Teie seisate Jumala käes." Kahwatanud ja wärisetes iäkstwad neiud tema järel. LiSbekh oli oma mehe körwas. Juba kuuldi kära õues üsna ligidal, hirmutatud ootajatele ei näinud aga salk wäga suur olema, ja natuke korrapidamist näis seal ka olema. Koer, keS wingudes omas onnis olnud, tuli saba liputateS wälja. „0u?ror! lahti leta!" karjuti «väljast, kuna löögid püöstlaega wasta wärawat paukuflwad. ,Rutake!"  hüüdis üks wali heal needmisega, kui käsk kohe täidetud ei saanud. ,OH Leeuake, tema see on, põgene, kui tema uenda tuleb!" ohkas Lisbelh ja tõukas neiu pimedusesse  tagasi, kes wärisetes tema ümbert kinni oli hakkanild,  kuna mees wärawat lahti tegi. Järsku kostis hädakisa  ja toores naer hoowi teiselt poolelt, kuna üks kõrge mehekuju, pooliti Prantsusmaa Unterohwitseri mundres, pooliti Kuningas Ludwig XIV. koja ära pleekinud piduriides  lahtisest wärawast fisse astus ja oma toorest naeru teistega ühendas. »Tere õhtut, oder kröre" (armas wend), ütles tulija, ,Sina ei uäi minu waewaga üles pandud kirja kätke saanud olema, ehk oled wahest omas kõrwalises paikas juba lugemist ära unustanud. et kirjast aru ei saa-