igatsust weel enam. Kõigepäält waatis tema hea, armastama ema nägu nii kurwal ja etteheitwalt tema otsa. Kui hea ja järeleandlik  oli tema ju igal ajal olnud! Missuguse  heldusega kannatas ta tema häkilist meelt ja paha tuju; kui tüdimatalt oli tema kõik pahad arwamised ja mõtted temalt ära pöörda püüdnud ja ksi hea oli tema siis iga kord temaga, kui isa tema wasta kare ja wali oli olnud. Ja sellegipärast oli tema sagedasti kõige selle armastuse kohta mvrudalt arwanud, et ema siisgi Joosepit enam armastab, kuna temal aga sellest palju wäiksem osa olla. Aga, kas see ei olnud siis mitte üsna loomulik? (Järg tuleb). endid kusagile kokku koguda ja rongis kirikusse minna? Ega siis üks inimene mõista üksi midagi rõõmu tunda sellest, mille üle ta rõõmustama  pead, maid seda wõiwad ainult seltsid toimetada, küll siis rahwas rohkem waimustatud saab! Külap oleks siis sell päeival meie kirikud rahwast täis olnud, ja kui mittu sooja palwet oleks see läbi rohkem meie Riigi-Jsa kohta, taewa poole tõusnud! Nii oleme meie Saarlased siis igas tükkis teistest taga, mis ju mittu kord on räägitud! Wäga rõõmustan? oleks ometi see olewat, kui cdespidi paremine selle paale saaks mõteldud: kui teised ühte päcwa täielikult pühitsewad, et meiegi siis mitte magades päält ei waataks. Parandagu need seda, kellel selleks ometi rohkem wõiinust ja mõistust on. —. Kuresaare saada tulewal aastal nagu Wene lehed kirjutawad, laewameeste kool asutatud, kuna küll Saksakeele leht wäga kartis, et see nõuu, mida ju nii ammu peetud, soiku tilkuda jääma. See on Saaremaa ja Saarlaste elukorra edendamiseks tõesti suur samm, katsutagu seda aga mõistlikult ja hoolega oma kasuks tarwitada.  Teine sarnane kool saada tulewal aastal Wladiwostoki asutatud. Nõnda saaks siis ühtlasi üks kool riigi kõige õhtupoolsemas ja teine kõige homikupoolsemas serwaS käima. Selle sügisene äär-kala püük on Tori külas üsna kehwa ja wilets, nii et Torilased ise minema aastasi silkusi enamast igas söömas lauale taluwad. Igal sügisel oliwad nad nii uhked, et lasiwad linnalafi ennein ikka suure palwe ära lugeda, kui hakkafiwad kalu möötama- Naswal olla seesamasugune lugu praegus. Kus need rohked kalad, mis igal sügisel turule weeti ja kui kalli hindadega neid müüdi! Mõni waenekene, kes nägi, et rikkam wärsket kala sõi, hakkas ka himmustuma ja korjas omad muu asja tarwis kogutud kopikud hinge tagant üles ja toimetas ennast juba poolest päewast saadik Torisse, kuS ta siis oma palwekese ära luges, lootusega, et ometi paar naela peaks saama. Aga wõta näpust! Torilane hakkas kahe käega wastu puiklema, üteldes: Meie merrad pole weel welja weetud, selleperast pole teil tena midagi saada! Ja kurwa meelega pidi waenekene koju tagasi pöörma, sest turult ta ju koguni ei saanud. Küll on jälle rumal mood, et mõned rikkamad waesematest mitte poolt kopikat lugu ei pea; kuS jäeb sääl see sõna: Sa pead oma ligemist armastama,  kui iseennast! Torilaste uhkusest kuuldakse Kärlalt. Samm edasi! Laupäewal 28. Oktobril oli Paadla walla rahwal suur rõõm, sest, et säälne, endise Pühajõe kõrtsi maja kooli majaks sai õnnistatud. Rahwast oli rohkeste kokku tulnud. Kõik tänasid Jumalat, et hukatuse auk vii ära kadunud, oga tänafiwad ka iseäranis liigutatud südamega neid inimesi, kelle helduse ja hoolekandmise  abil kõrtsist koolimaja olh saanud. Kõige suuremat kulu olla selle juures Mullutu pärishärra A. v. G. kannud, kes maja omale ostnud ja seda Paadla walla rahwa kätte nende waimuclu ülendamiseks  ja äratamiseks kooli eh? palwemaja nime all tarwitada jätnud. See on üks aruldane auuwäärt  heategu. Kes rahwa waimuelu edendab, sigitab jäädawat õnnistust. Loodame, et P. walla rahwas seda heategu omas meeles ja heategijat alati omas südames kannab. X. Karjast kirjutakse järgmiselt: Pühapäewal, 22. Oktobril see on Luteruse Õige-usu üleswõtmise pühal, pidas meie auustud õpetaja ja piiskop nii liigutama jutluse, et kõikide silmad niisked oliwad. Ka jagati sellel pühal kohalise sisuga lehti rahwale wälja, mille hind priitahtlik oli. Südamelik tänu õpetajale, iseäranis selle eest, et ta pääle jutluse abikassa tegewust rahwale ära seletas; sest paljugi oli neid, kes sellest midagi ei olnud teadnud, mis tar-mis saab wahest raha korjatud ja mille tarwis selllgi pühal armu andisi korjati. Nüüd on see mitmele täiesti selge! Teisipäew, 24. Oktobril õnnistati meie uuS kihelkonna kooli maja sisse; ka algas sell päewal kool jälle oma selle aasialist tegewust. Wäga soowida oleks, et rahwas sellest koolist elawamine osa wõtaks ja ome lapsi rohkem kooli tarkuse osaliseks teeks, millest neil ja nende järel tulijatele jäädawat kasu saaks! See kool on nüüd tõesti seda wäärt; iseäranis selle poolest, et sääl riigi keelt tubliste saab õpetatud. ' Pärnumaalt. Saarde kihelkonnas katsus üks rätsep suil seda järele, et istumise töö järele, wäga hea liikmete turnimiseks jalgrattaga õhtutel ja wahete pääl sõita on. Ta tundis ennast selle järele palju tublima ja ergema olema. Selle pääle on siis nüüd ühel teisel rätsepal ka see wärk (jalgrattad) malmis saamas. Jõudu! Tallinnast. Hajatuseks turukäijatele olgu nimetatud, et mõne päewa eest Tallinnas ühel naisterühmal rahakott kümne rublaga palito taskust ära tõmmati. Raha päälmises taskus kanda on üleüldse ettcwaatamata tegu, sest sellega saamad kelmid otse Margusele meelitatud. Pärast tuleb kahetsus, kuid hilja. Wirumaalt. Kartuhwlite hinnad on Wirumaal wiinawabrikutes tõusma hakanud ja maksetakse sääl tündrist rubla ligi. Wilja hinnad on aga üliodawad: odra tsetwertist maksetakse ainult ö rubla ja rukki puudast 70 kop. Loodetakse  aga ka wiljahinna tõusmist. Peterbnrgist. Mesilaste pidamise näitus on nüüd Peterburgis lõpetatud. Ta oli 1S päewa kestnud ja SSVO inimest oliwad waatamas käinud. Uus passiseadus, mida walitsuse poolest ju kaua plaanitud, ei saada meel nii pea maksma, sest et selleks meel palju eeStöösid olla. Wene aurulaewa sõidu selts tahta tulcwal aastal oma tegewust laiendada ja ka Krimmi ja Kaukasuse wahel aurulaewu käima panna. Nowembri-kuuS saamad poiti ametites  kassad awat u d, kus posti ja telegrahwi ammetnikud omad kopikad tagawaraks wõiwad panna. Intressid ei ole küll suured, aga mitmest kopikadest kaswawad rublad ja wäiteitest summadest  wõib ikka aega mõõda kaunis suur summale saada. Wannutatud adwokatideks uute kohtute juures lastakse üksnes need nüüdsed adwvkatid saada, kes Wene keelt moistawad ja kroonu teenistuses ei seisa. Teaksid sa! Oa inime, vh wõiksid teada, Mill ajal, ehk kus sured sa; Siis wõiksid omad asjad seada. Kõik oma tahtmist korral ka Weel Jumalaga jätta sõbrad ja kõik muud. Ka lahkumiseks anda tuimatel kord suud. Oh wõiksid sa ka seda teada. Mis sinu hauda ehitab; KoS ellad käed ka wõtwad kanda. Mis kalmu küngast kaunistab! KaS nopib õisi sõber ehk wõi emake Neid palmib pärjaks ehteks sinu hauale?! Weel wõiksid sa ka seda teada. Kes sinu järel leinamad; KeS püüab tihti haual jõuda, Sääl kuuled molus' õhkawad! Kas ema silm so pärast nutab pisaraid, Wõi tunneb sõber, tuttaw pilku walusaid?! 0. illile. Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksamaal toodakse meelgi uust ilmutusi kadunud keisri Friedrichi elu ja ta püüete üle ette, nii et mulluse ära jahtunud leeme ülessvendamist karta on, ku- erakonnad õndsa keisri nime kallal sündmatu kombel kisklesiwad ja igaüks nendest teda oma meheks tembeldada püüdis. Kuulus kirjanik Gustav Freytag, kes eluajal  kadunud Friedrichil kaunis ligidal seisnud, on neid teatust, mis ta temaga ümberkäimises saanud, nüüd kokku seadnud ja trüki läbi awaldanud. Selles kirjas tõendatakse jällegi, et uue Saksa keisririigi asutuse nõuu südim ettewõtja ja edendaja selleaegne kroonprints Friedrich olnud. Ju Saksa- Prantsuse sõja algul 1870 hakanud Friedrich kindlasti ühise Saksa riigi ülesseadmise pääle mõtlema, mis muidugi Preisi juhatusel pidanud sündima. Kui mõnelt poolt uuele riigipeale hertsogi  ehk muud sarnast nime sündsaks arwatud, ütelnud Friedris selge sõnaga: „Ei, ta peab keise  r olema." Ettekäänet, et teised Saksa walitsejad,  nimelt kuningad, seda hästi sallima ei saada, mõistnud kroonprints waigistada. Ja ka pärast püüdnud ta uut keisririiki ikka kõigiti endise 10VÜ aastase „püha Saksa-Roomariigi" järjeks wõi jätkuks seadida, tahtnud ennast ka endise keisriterea  järgmisena Friedrich IV. nimetada, mitte I. ehk Preisi kuningate järgeana lil., nagu see pärast ometi sündis, sest esimest wiisi arwatud Austria pahanduseks, kelle keisrid end nimelt endise „püha Roomariigi" pärijaks loewad. Ometi pidanud Friedrich hiljemini lausa nägema, kuda teda kõigist riigi talitustest ja ka uue riigi korraldusest Võimalikult  eemale hoida püütud ja see haawanud teda nii, et ta ju enne oma haigust tõsiselt selle mõtega ümber käinud, oma trooni otse pojale jätta ja mitte sugugi walitsusele astuda. Et kadunud  suur sõjaülein olnud, nagu ta nimi rahwa seas sellega kuüldsaks saanud, ei olla sugugi kohane armumine. Ta ei olla mitte sõjamees maid rahumees  olnud ja tema tähtsus sõjawäljal tulnud ainult ta tublidest abilistest wäejuhatuseS. Australiamaalt. Salomoni saarel on säälsed  päris elanikud ühe Inglase ta lastega ära tapnud ja söönud. Üks Inglis sojalaew läks metsikuid karistama; need põgenesiwad mägestikku.  Austrias on uutmoodi suur kuulipritS (mitralleus) kindlate kohtade kaitsemiseks sisse seatud. Sellega loodawad Austrialascd edespidistes sõdades imet teha, nimelt waenlafi sugugi mitte oma kindluste ligidalegi lasta, sest kuulipritsist wõida umbes 600 pauku minutis lasta, mille juures täitmine nii olla seatud, et see paugu laskmisel tagasipõrkamise jõuu läbi sünnib, nii et üks ainus soldat selle täitmisega ja juhtimisega malmis saada. Kuulideks tarwitakse liht püssikuulid. Talitaja soldat saab selle juures raud kaitsewarju läbi ivaenlaste kuulide eest hoitud, kuna ta suurtükist kuulisi wihmana wastalistele silmi külmab. Nii kurwastaw kui see nähtus ka on, et meie haritud ajal meel tarwis on, nii hirmus suuri kulusid Järg maata era lisas.