majapidamise seadus, kui ka nendega ümber käimine, ühe sõnaga ütelda: mesilaste pidamine  on tundmata ja pnduline suu saaremaal,  Nii kui Suurel maal, nõnda ta siin, peetakse mesilasi pakupunde sees. Pakupuid tunneb igamees, sellepärast ei ole tannis sellest puust pikemalt kirjutada Kõigest maailmast on paljalt kahte stltst puid leida, teine on kinnikärwidega puu sStabilstock) teine liikumata türmidega ehk liigmvärgi puu HMobilstock). Kuulus vr. Zirzon on see mees Schlesia maal, kes kõigeesimeseks liikuwate karmidega hakatust tegi. Tema on mesilaste pidajatele tee lahti teinud. Kinni lärmidega pnn on mana pnn, mõib olla, Aadamast Emast saadik, aga liiguwärgi puu on uuS puu, sest liiguwärgi puu on päris praktikalik puu, kelle maral mesilaste pidamist palju kõrgema järjele mõib tõsta knt muidu wöikü. Pakupuud on puudulised ja sagedaste on needsamad õhukeste seindega ja õhukeste lagedega ja põhjadega tehtud, et mesilased, kui pidaja õieti heasti ei mõista puid talwe sisse seada, talwel ära snrewad, ehk kui eluse jääwad, talwel palju mett ärasõönnd on. On mesilaste! talwel palju külm, siis peawad na'd endid liigutama et sooja saamad, aga na'd söömad siis rohkem ; nõndasamuti söömad na'd rohkem kui neil taimel palju soojaks läheb. Kõige tcrwemaks  jääwad mesilased ja kõige wähem söömad na'd mett kui na'd talwel magusalt wöimad olla. Mitte ci wöi neil talwel, ci ülearu külm ega soe olla. Kui mesilased  hukka lähemad, siis on neil ikka üks ehk teine wiga olnud. Ma olen näinud, et ühel, kes omale paarpuud heade pcretcga ostis, mesilased suwcl meel ärMppesiwad. Millest ste tuli? See tuli sellest, et ei ole mõistust ega hoolt, sest kui mihmawesi laest läbi mesilastele kaela jooscb, ega na'd elama e: mõi jääda. Seep nüüd üks neist kvigeslmrcmatest ülesannetest mesilaste pidajale on: Puu olgu hea, kuhu pere talwcks saab sisse pandud, muidugi mõista, puud peawad kliima järge olema, muidu mängib mesilaste pidaja sõgesikku, wöi pimekana,  seda nunn ma oma mesilaste pidamisest  uäidiUa. (Järg jääb Uiicma.) malmide voole ja Liles aeglase sügama raälegee, mis londist ja üdist läbi käis: ..Uks gross surnu tele!" l.sted neleeed 'erad. mis hauast wälja euueud l.äalega räägitud sasivad, riisusiwad eedeun.rd Aooeslaste icrwet Mõistust ja eeereereer e.ea. rer.de ee nad wenualikus ... reerrr ree.e. reede raecha langesiwad. õe-.e. e..d ere. ee stdauud. rstel.read regen.ejad, kes ennast wast d.er reaer.rr.d e.ieead nüüd priid. V ..st-era õiest! i ütles stov kui nad er r rneste ree estned.ere strr.eerrer küla re r.e.re ree. -e! on. ..istst oädast oleme r.rrd err.rrr e e.e .-rred. rdst.e r. eer.e aga nested st.le neere Süüueni saarele eeu"--ere  r e reee....std ere reed rr.eid eega l. i e e. e ester ee eee.ee eer.ee ree.ee e. stia elees eueie miieune tueeeeeke käes." .a-e- e e.e.e. rr.e. stest ee rste steed.e s „lak rärra l" ewaseas küneam, eeuu reäike lede e-ee eeeeastes ära oeidciud. Meie mõime stda e ergase: mette miza. ja ehk ea tüll ee .ere üsna. mis ei ole, mab ta meid or .tiae rsti palju eitama, et teise poole kaldale saame. Aga bärra Aksel, teie staeeeestaen.tue 'ääl mäe pääl sai segatud e ma ost ee uudis hiniuliue rcada saania, kuidas reie ja mu menna kast eddst käis." „Teie wend" —algas Aksel „iviis mind krahw Benthcimi juurde, kes minu isaga seltsis mäe teenistuses olnud oli. See wsna härra wötis mind, oma mana söbrapoega rõõmuga wastu ja andis mulle oma mõisa Ml ühe koha teiste mõisniku junkrute seas. Ta laskis mind köitis, mis ühel mõisniku! teada tormis läheb, er.nada ja wiis õnneliku aastat elasin ma :eme. mõisas. Siis jäi teie wend korraga haigeks  m moodi maha ; haigus läks ikka raskemaks ja peagi tundis tema. et ta miimne tund ligi on, seepärast laskis ta mind kutsuda ja ütles, kui ms ta moodi ääre istunud olin: «Armas Aksel, ma tunnen, et mu surm ligi on ja tahan nüüd üht saladust ilmutada,  mis ma siit saadik olen warjanud, siu et ma seda taimis armasin. Teie ja mõni teine olete ivist uskunud, et teie va surnud sn : aga mul on head põhjused, seda mitte uskuda." „Mitte surnud?" küsisin ma imestades ~Ma olen ju tema haual Huscbci kiriku kabelis käinud palivct pidamas!" „Ms tshsn teile need põhjused rsskda, mis mind selle mõtte pääle on iviinud, et ta mitte surnud ei ole, siis Wöite ise sisust anda," rääkis Oolc edasi. ,Ma tean, et teie iss wiimastcl aastatel mäga nõrk oli, iseäranis oli tema maimu jõud nõrk ja tema poolwenda, Erich oli tema ülc üht niisugust walitsust oma kätte saami.d et ta üle mõisa ja kõige, nagu päris härra walitses. Teie teate ka, et teie isa üksikult ja teistest inimestest ara lahutud peeti, nagu ööldi, tema nõrga terwise pärast ja et keegi muu tema juurde ci lubatud kui neitsi Rebeka ja Peeter Reitwogt. Korraga oli kuulda, mana härra olla ära surnud. Härra Erich pani omale leina riided selga ja laskis kõige mõisa rahwale leina riided teha ; aga kohe räägiti, et mana härra olla ühe külge halama  haigusega surnud, ja et ta pääle selle iväga soe oli, ei saanud tema surnukiha mitte näidetud, kuidas niuidu suurt sugu rahwa juures musiks on, maid päem pärast seda waiksesti maha maetud. Mina ja ka kõik teised mõisa pere olime muidugi ses arwnmiscs, et mana härra tõesti surnud on ja leina  siine tõesti tema pärast, sest ta oli mulle ja kõige teistele ikka üks armuline härra olnud; aga sell õhtul, kus ta pidi Husebci kiriku kabeli miidud saama, tõusis minu sees umbusaldus. Mind sai hüütud kirstu abi saalist wälja ivankri pääle kandma, aga ehk küll teie isa, kuidas teie meel mäletate, üks raske mees oli, siis oli ta puusärk ometi nii kerge, nagu poleks sää! midagi sees olnud. (Järg jääb tulema.) Isamaalt. Saaremaalt. saarlaste käekäigu kohta on meile mitmest kihelkonnast teateid saadetud, mida meie siin wöimalikult ühe mütsi alla püüame mahutada ja lühidel awaldada. Wilja kasu on täiusliku hea olnud pare-n kui mõnedel mööda käinud aastadel. Leiba on Saarlaste oma tarwis ja neid paljudel ka müüa: siisgi on neid küll ka palju, kelledele mööda läinud kehwad wilja aastad augud on ööuistanud, nii et nad sel aastal niisamuti laenama peawad, kui tewadel  wilja käsulistel aegadel. Leiwa kõrwast kala on Saarlastel ka oma kena osa. Kewadcl oli kalasaak tükati hea poolne, aga sügisel ehk küll head ilmad ja kena looduse seadus oli, on wäga wähe kalu saadud. Muhu ja Jaani randades  ja wäikscs wkinas on juba paar sügiset turssi ja lesti sugu pärast saadud, mida enne mitte pole oluudr Mere mehed arwawad, et ehk need kala sugud nimetatud meredesse elu aset hakkawad wõtma. Suureinaa teenistus on nüüd juba mitu aastad kehwa olnud, siisgi kes kewadcl  töö koha on leidnud, on ikka nii palju korjanud, et läbi saab. Et elamise materjal odawam on, kui endisel aastatel selle pärast on teenistus meestel hölbsam elu, sest käsitöölisele ja päewa palgalise on see suur mahe, kas wilja wakk tolm wöi kaks rubla maksab jne. Raskem elu kui käsitöölistel ja päewa töö tegijatel on —: Põllumeestel, sest kuida see amugi tu taw, on loomade ja põllu saaduste hinnad odawad; iseäranis on wili nii odaw, knd see kaua aega enam nii ci ole olnnd. Nii oli ko meie Saaremaa laatade pääl, mis sügisel oliwad, euamiste kõik müüad, aga maga mähe ostjaid, mille läbi ka palju omc loomi pidiwad kadu tagasi wiima: see teeb kõige maapidajate! muret, Tõendaksc et 8, mihklikuu päemal Karja kihelkonnas Wülupe laadal kõigest miis looma olla ära kaubeldud. Kui seda ka uskuda ei wõi, siisgi oli selle laada loomade  kauplus õige maike. Õörhamist ja cerdamist, oigumist ja soigumist on oige rohkesti kuulda, et ükSgi kauplus ega toimetus enam endist moodi hästi ei lähe; näitab nagu oleks aja ratta hambad ja pusid kulunud olervat ci taha enam liikuda. Kes aga arwab et kõik kauplemine  ja sahkerdamine maailma turul seismas on: see eksib; mõni kauplus läheb ikka meel hästi edasi ja meel parem kud keegi seda ette aimata wöiks, nagu näituseks  : Wölupe laadal, kus loomade kauplus kinni oli, osteti nii palju saiu ja susla, et saiad juba lõuna ajal otsas oliwad ja suslal oli ka kuiwa aja läbi peenike peos. Kes nimetatud laadal juhtus olema, mõis juba hommiku ette aimata, et saiadel ja suslal üks must päew tulemas oli, sest: wäga palju Karilasi ja Jaaulasi ruttasimad hea ilma kutsel laadale. Pea igal mehel oli pääle teise poole wõi küljeluu ja pääle jalakandjate laste, kes wankri körmal ja järel lüusisiwad: ka wankri kehad, mõnel ka wankris olewad tormid lapsi ja tittesi pakkitud täis. Et küll kopikate poolest kehma aeg on, siisgi ärgu arwaku keegi, et Karja ja Jaani mehed oma jämedat ja peenikest peret laada kaubaks wiiwad; pole tõsi, maid need wiidi, kuidas juba märku andsime saiadele ja suslale mitsaks. Kunas Wõlupe laat, nagu kõik teisedgi laadad oma põhjusmötte ja eesmärgi poolest loomade laat on, aga naljakat Karilased ja Jaanlased oma jäme ja peeni perega törjuwad selle mägise susla laadaks. Ega seda wõi kahe nimetatud  kihelkonnale imeks ega pahaks