Tallinna Sõber N 33. KuueS aastakäik. piinas, 17. Leikuft-km pääwal ZBBj. Altõldkt aeilltht Eestirihllillle »a»l js ltillidts. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallin-» Li»bf»r«'i pikri.te tr»kt«aja«: ,a»ta« S rubla. 40 k«p. paal-aaSta, 1 rubla 40 kop. Kaju ehk p.-tiga saadetub: aasta, » rnbla - poal-aasta» 1 rubla 70 kop. Kuukutnied makjawad iga rea eyli sesse aseme pealt s ssap. Tellimised wöetakfe wasta t Aalkiuuas: Li«dfers'i pätwte trükimajas. Uetervurgis: Z-. S. Seetaudk, K S 4. —Kartus - W. Kust. - Rakweres - -L. Wattly. H»aides: K. Seidekberz. Kapsakus: H. Kollõerg. Lihulas: A. Zi»ktner'i poodis. Wikjandis : H.I. K»row'i raamatupood. Kuuresaares: Hh. Lange.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Slab Baltilki», kirjad käiwad B»lti»Ii (Baltischport LaiiiSerik-lloxi^.) Reatster: Omalt maalt. Tallinnast- Koolide.Ministri tingNri ..Wirulase" prilli läbi waadatud. „EeSti Posti. " sõnumid Whddrixi üle. ..Kadunud" aealehtede numred. Kuberuor tagasi. Kooliraamatud. Waiaistatud kära. Tustker Sandberg uppunud: - Kirjutaja Potisepp ja soldat Petson uppunud Tulekahju. Margused ja teised pahateud. Rakwerest, Kurjategijad kinni. Auulrk letdzu. - Luwimaalt  Pvllusõuumid. Sillatohtu küsimised. Ki i Pärnu maakonnast. Kiri Wiljmdi maalou» nast Riiast- Graf Todlebeni uus matus SewastopoliS. Kõrge wõeras ära reisinud. Tüli Lindenruh mõisad. -Mõrtsukad. Miitawist: Tulekahju. Lubamist! Baron Nolde mõrtsukate ! aescd ja lapsed. Peterbmgist: Mõnda. Warshawist. Shitomirist. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austna-Ungrumaalt.  Schweizimaalt—  Prantsusmaalt. Inglismaalt. Itaaliast. Spaaniast. - Lõune - Aafrikast. Kas kool ja õpetus kasu wõi kahju teemad. Kiriku teadused. Omalt maalt. Tallinnast. Koolide - Ministri ringkiri, mille järel Wene-Greeka-öigeusu koguduste rahwakoolid Wenemaa seespidistes kubermangudes niisamati oma usutunuistnse  maimuliku juhatuse alla seatud s'awad, nagu Weneriigi Baltimaa kubermangudes Ewang. Lnth. usutunnistuse  kogudustes rahwakoolid hakatusest saadik waimuliku  juhatuse all seisawad, saab kõigeist Weneriigi lehtedest ikka weel suure elamusega arutatud. Kõik kindlamad lehed, kes rahwa elutarwitufi tõeSte tunnewad, rõõmuõtawad, ennast selle Kõigekõrgemast kinnitatud rahwakoolide korraldamise  üle, ja loodawad sellest rahwaharidusele tõsist ja jäävamat tulu. sest et kirik rahwahariduse kindlam põhjuSkiwi  on. Seda ei mvi keegi salata, keS rahwa elu peale mõistlikku ja osawötma silmaga waatab ja tõtt rääkida tahab. Meie külge see ringkiri suuremalt ei puudu, sest meie rahwakoolid seifiwad ikka «vaimulikku juhatuse alls nagu need üleüldse meie kirikust wäljakaswasiwad, aga meie mõime ennast selleS lootuses rõõmustada, et nüüd pea ka meie Wene-wendade hariduse asi kindlama pinna ja selgema, ühise joone peale nihkub. 3a selle üle wõimad  ennast ka need ringkonnad meie kodumaal rõõmustada.  keS ikka selle eest kostsiwad, et kool ja kirik ühel maimul ja ühel «võimul rahwa hariduse kallal tööd tegema peawad, kuna msned maimud ja wsimud mitmesuguste läikima riistadega müüri kooli ja kiriku wahele ehitada püüdsiwad. On kool ja kirik Wene-Greeka-õigeusn kogudustes  ühendatud, ega neid fiiS ka Ewaugetiumi.Lutheruse  usutunnistuse kogudustes üksteisest lahutada laõta. Et ka sellel korraldamisel omad maStased on, seda wõib arwata, kui meele tuletakse, kuida wiimasel aeal üks üliuuemeeline  maim kõiki seda liikuma panna ja wälja pühkida  himustas, mida tema ise teinud ei olnud ja sellepärast  manaks ja manameelisekS nimetaS. Küll see üliuuemeeline  maim käratsekS, kui temal selleks julgust oleks, aga Keisri mägem sõna on läbi riigi kostnud, ühel häälel  on paremad maimud rõõmuga selle peale wastanud ja nurin ei usalda oma häält tõsta. Mõned ei näi aga selle ringkirja maimust õiete aru saanud olema, ehk ei taha sellest aru saada, ja nende sulest niriseb seg awaid seletust rahwa sekka. Nenda leiame meie üht seesugust segawat seletust ka Mrulase" w 32 feeS, selle kuu 7. pääwast. Harjunud wiifil peab ,Wirulane" esiteks eeskõnet  ,pahast". pimedusest" ja hädast", mis nimelt koolide mõnul maailmast kaduma, ja ? headusest", ,tõest" ja Pigusest", mis päikese all walitfema peawad, ja kirjutab  siis: , Kõrge keiserlik rahwahariduse ministeriuM on hiljuti ,koolide kuratoridele kaks tähtsat ringkirja saatnud ja mtie ,kui rahmaleht peame oma kohuseks, ka oma rahwast ,nendega tulwuStada. Nendes ringkirjades seisab mtte ,kõrge KeiSri Härra ja kõige meie riigiwalitsuse hea lähtumine  meie noore suo kaswatamise kohtaja seepärast Wnuneme  oma kohuseks, seda tahtmist ka oma laSte wa»e--u  matele teatada^" uNiigiwalitfnS tahab, et noorsugu jumalakartuses Kree,ka  Õigeusu kiriklikus meeles ja kõige ülemate auuStawas uwaimuS kaswatatud saakS, ning seepärast on rahwaha„riduse  ministerium koolide tähelepanemiseks ja täitmiseks u saatnud." Kust uWirulase" toimetus seda .teatutust" wõtnud on, mida tema siin uka oma laste «vanematele" >teatatab",  sellest ei saa meie aru, sest Minifieriumi ringkirja sõnadest ega maimust ei leia meie mitte, et kõik Weneriigi  noor sugu iseäranis ,Greeka Õigeusu kiriklikus meeleS"  peaks kaswatatud saama, waid üksnes aga seda, et see selges Ristiusu «vaimus sündima peab. Kui tähendatud ringkirjas Greeka-õigeusu «vaimulikust meestest jutt on, fiiS tuleb see sellest, et Ewang.-Luth. usutunnistuse  kogudustes rahwakoolid juba muidugi «vaimuliku juhatuse all seisawad, Weneriigi Rooma-Katholiigi koguduste  asjad aga ühe erafeaduse all seisawad, mida hiljuti Weneriigi -«valitsuse ja Katholiigi kiriku wahel ühendati, kuna Grecka-erausulased ja teised erausulased osalt koguni ilma korraliste «vaimuliku juhatajate on, osalt ka mitte täitsa seaduslikud ja kõige kodaniku-õiguste osalised ei ole, kellest fiis ka selleS ringkirjas juttu olla ei wõi. Emang.- Luth. usutunnistuse kogudustes seisawad rahwakoolid  juba kirikliku juhatuse Eall, Rooma - Katholiigi usutunnistuse kogudused tallitawad oma kiriku ja kooli asju oma eraseadust mööda, iga kiriku erausulased  peawad oma lapsi nende koguduste koolidesse saatma, kellest nemad wälja kaswanud on. Sedawiisi ei olnud fiis selles asjaS Rahwahariduse-Ministeriumil teistega rääkida, kui Greega-õigeusu kogudustega üksi. Zkka maksab  see Kõigekõrgemast kinnitatud korraldamine ka niipalju Ristiusu teiste seadusliku koguduste kohta, et nende rahwakoolid nende eneSte «vaimulikkude ülemate juhatamise alla jääma peawad, kus need tamne nende juhatamise all seifiwad, sest see korraldamine on nüüd üks üleüldine seadus, mis kõige Wene riigi alamate kohta  tema iseäralist seaduslikku cratarwitust mööda. Wäga on kahjetseda, et mõned mehed ja koguni weel aealehtede toimetused ennast enne ühe nii tähtsa käsu waimuga ise sügawamalt tuttawaks ei tee, kui nemad sellest laiemäte ringkondade ees kõnest peawad ehk koguni juhtkirjast kirjntawad! ,Eesti Postimehe" F- 32 sees leiame meie järgmise, osalt õige, osalt aga ka omast kohast ekfitawa kirja: ,Waleraha-tegija Wyddryr'i üle oleme ,netl päiwil sõnumid saanud. Nagu lugejad mäletawad, ,tõi Zeitung" selle teatuse, et see kurjategija , Eestlane olla. Paraku on see tõst, et ta sündimise poolest  Eestlane on, aga niisama on ka tõsi, et tema end ,sugugi Eestlaseks ei ole tunnistanud, ega pidanud, nagu ,meie omas leheS juba enne oleme aimanud, sest et meie ,selle nimelist meest lalgi Eesti haritud meeste seaS tunduma  ei ole saanud, tema on taieste Eestlaste seast lahkunud.  Zuba ta nime kirjutus näitab seda: Eesti ,kirjawiisi järele oleks tema nimi ,Widr«ks" kirjutada, ,aga tema kirjutada ,Wyddrir", et «võõraste tähtede all , keegi Eestlast ei tunneks. Tema ei olla ka sugugi waene ,mees. Temal olnud enne Tallinna maal kolm mõisat ,ja Wiljaudi maal Halliste kihelkonnas ükS mõis, mis «viimne weel praegu tema päralt olla. Selle mõisa pääl, ,miS Halliste kihelkonnas, ei olla mitte palju wõlgu. , Wyddrir olla sündimise poolest Halliste kihelkonnast pärit ,ja on Pärnus koolis käinud; ta on «viimaks ennast ,Tallinna linna alla pidanud üles wõtta laskma. Aga ,et tal ka siin «vihatud Eestlastega mõni kord tegemist »tulnud, siis läinud ta «väljamaale Berlini. Temal ol,nud  nöuu enesele wälja maal baroni nime osta ja ehk ,ka Saksamaa alamaks heita. Selle nõuu tõekStegemine ,ja üleüldne warandllfe ahnuS arwatakse teda nii kaugele , «viinud olewat, et ta Berliinis «viimaks Wene raha on „ «võltsima hakanud. Nii sügawaSse «võib mees langeda, ,kes oma sugu ja rahwast salgab". Õige selles kirjas on see, et oma sugu ja rahwa sal- gamine ja nime uuendamine halpus, ehk ka koguni alatu tegu on. Kas aga Wyddrir ise oma nime kirjawiifi muutis, moi kas see ilma tema tahtmata tähtedega kirjutatud  sai, mida Eesti keeles ei tarwitata, seda meie ei tea. Kui Eestlastele umbes 50 aasta eest perekonna-ehk ,liig"-nimed antud saiwad, siis ei saanud rahwas nende tähendusest esiteks koguni mitte õiete aru, ei walinud neid sagedast ka mitte ise, maid suurem hulk jättis seda kas mõisaherra ehk kellegi teise hooleks. Neil teistel oli fiis ka palju tegemist, sest mitu sada nime wälja arwata ja nime saajaid nendega lepitada, ei ole kerge afi. Nime andjad ei tunnud sel aeal suurelt osalt ka mitte Eesti kirjawiisi, mis üleüldse maga nõdra jalge peal seists, ja sedawiisi saiwad mitmed ,liignimed" Saksakeele kirjawiistl üles pandud, mitmed koguni Saksakeelest «võetud,. ja läksiwad  sedawiisi kiriku ja remisioni raamatutesse. Kuida selle poolest Wyddriri sugukondas lugu on, seda meie ei tea. Wõib olla, et tema nimi hakatusest saadik sedawiisi remisioni kirjas seisab; kõige «vähemast ei seisa seal mitte MiddrikS", sest hääleta tähtede «vähendamine ja üleüldse Eestikeelc õigekirja uus «viis, sai palju hiljemini, Kuusalu  kirikuõpetaja Ahrens'i läbi algatud. Aga see on tähtsuseta, kõrwaline asi. , Eesti Postimehe" kirjast wöiks aga mõni arwata, et »Revalsche Zeitung" kiuste pärast ehk muidu pahas tahtmises seda pahategijat Eestlaseks tunnistab. See ei ole tõsi. Igaühe elulugu pannakse pitkemalt ehk lühemalt üles, keS ennast kiituseks ehk laituseks, rõõmuks ehk pahanduseks  tuikamaks teinud on. Niisamati oli afi ka selle pahategijaga. Tähendatud Saksakeele leht ei ole ka koguni  mitte kirjutanud, et Wyddrir , Eestlane" on, maid ainult, et tema Abja «vallast päritud ja Pärnus koolis käinud on. Pahandamiseks ei wõi sellest lihtlane mõistus ja hea tahtmine mingisugust asja leida, sest kõige «vähemast  niipalju kirjutakse igaühe eluloust, kui sellest ülepea kirjutakse. Koguni eksitan? on aga see, kui , Eesti Postimees" kirjutab: »Nii sügawasse «võib mees langeda, kes oma sugu ja rahwa salgab". Et see üks alatu tegu on, seda oleme juba tähendanud. Et aga sugu ja rahwa mitte-salgamine juba iseenesest miski «voorus oleks, see on eksituS. Sugu ja rahwa salgamine ei ole ka mitte patu juur, waid on patu mõjuvus. Patu juur on Zumala seaduse, pühakirja ja ilmaliku seaduse põlgamine  ja halwaks pidamine, «varanduse, «võimuse ja tähtsa uime ahnitsemine iga nõüu g a. KeS ennast Jumala sõnast ja Ristiusu kirikust, juhatada laseb, see ei raatsigi omakseid sellega kurwaStada, et tema neid ja nende sugu salgab. Ühe ehk ka mõne inimese eksitus, pahategu ehk kurjategu ei lange ka iialgi tema suguwösa, sugurahwa ega seisuse peale. Hödel ja Nobeling. kes Saksamaa Keisri elu peale kippufiwad, oliwad Sakslased ja ei ole seda iialgi salganud; Röissakow, Kibaltshitsh, Sofia Perowski  ja teised, kes KõMstõnnsa Keiser Aleksander 11. mõrtsukaks saiwad, oliwad Wenelased ja ei ole seda iialgi salganud, muist neist oliwad koguni maimuliku seisuse ja kõrge seisuse wõsud; see ei ole neid aga nende kurja tee peal takistanud ja kellegil ei tule meele, seda Sakslaste, Wenelaste, Wene «vaimuliku seisuse ega Wene kõrge seisuse  rehnungi peale kirjutada. Ka Eesti rahwa kcskist on paraku mõni mees ilmunud, kes oma sugu ega rahwast  mitte ei salganud, kes ennast koguni kange rõhuga , Eesti meeliseks kinnitas ja siiski teede peale sattus, mis wäga wäga kurwastawad on. Meie oinalt poolelt pea«ne seda juba üheks wäga suureks eksituseks, kui keegi