ka fmet wig» faanlH, ei ole «Mjabew apO tulnud ja on Cõrunna sadamasse ruttanud. ,Eccio" olla süüdlane selle õnnetuse juures; Kapten Rawilsch on kaebanud, aga Wene Wice-Konful on hooletu olnud ja on,Eckio" sadamast  ära sõita lastnud, nenda et nüüd kahjutasumise peale lootust ei ole. .Wladimir" oli kiwisütega lastitud. Ka lkuhneni-Rads iw i l i s h k i raudteel on poStt-rong roopadest rarganud. Mashin on «vigastatud ja neli wagonit lõhutud Ahjukütja on puude alla jäänud ja surma saanud, nenda ka mõned reisijad. Posti-amet- M ja tema abiline on «vigastatud. Schwittenis, Banske maakondaS, on neli kaabakast muStaks tehtud nägudega  Aõulu teise pühal Sprantsche talusse tunginud, peremeest ja tema tütart nii raSkeske peksnud, et need hospidalisse pidiwad wiinud saama ja u»nbeS 30 rubla puhast raha ära rööwinud. Ühe suure keppi on nemad senna unustanud ia see on nende jälgile juhatanud. ÜkS röstwel on juba kinni wõotud. ElkesemmeS, Hasenpothi  maakondaS, on rahwas suures hirmnS wargate ja kaabakate eest. Öösel, Näärikuu 23. ja 24. pääwa wahel, on Elkeseinme mõisa tallist kaks kallist hobust, 500 rubla wäärt, ära «varastatud. KaudawiS saadi sügisel 1881 kaks kuulust hobufe-warast kätte ja mõisteti wangi. Sellest aeast saadik wähenesiwad seal hohusewargused.  Wiimasel sügisel oli nende wangi aeg möödaS,  nemad sauyat lahti ja see amet haktaS uueste õitsema. Hiljuti warastastwad nemad Strasdeni Tilkeni kõrtsi eest korraga mitu teerahwa hobul, saiwad aga kinni «võetud ja nüüd on maarahwal jälle kergem hingata. Peterburgist. Näärikuu 30. pääwa vhtal oli Keisri Majeftätide juures muustka-pidu, kuhu umbeS 700 osawõtjat kutsutud oli. Majestät Keisri-Pr aua on tantsudest osa «võtnud ja ««imelt Kindral-Wutant Pras Peter Sh n w alo w'iga, Daani Saadik Kindral von Kjaeriga, Ceremonie««»neister Graf Dolgoruki'ga tantsinud Näärikuu 25. pääwal oli õhtapidu Würst Jussu powi juures, millest Keisri Majestatid ja teised Keisrikoja liiked osa wõtsiwad. Selle kuu 1. pääwal on Montenegro Würstt auuks suur parad peetud. Püha Synodi poolest on KeiSri Majestäti  sündi«nise - p ä ä lv , mis sel aastal esimese paaStu-nädali Kesknädali peale langeb, Paastukuu 2. pääwa peale määratud, langeb siis sel aaStal KeiSri troonipääwaga  kokku. Kõigekõrgemast kinnitatud Ministri-komitee otsust mööda on kõrtside ja teiste joomamajade asutamist ära keelatud, ligemal kui 40 sülda kirikutest, kloostretest ja palwemajadest. ,Nowoje Wremja" kuulutab üht kirja, mida endine Rostowi Maakonna-ameli Prästdent, herra Titow, üleS pannud, mis riigi kulu peale trükitud on ja milles Wene maarahwa elukombete hukkaminemise üle kaevatakse. Selle järel on Wene maarahwaS, kelle elukombed enne nii puhtad  oliwad, täitsa rikki läinud. Joomine kaswab kohkutawal  kombel, ka 13 ja 14aastaste tütarlaste juureS. Roojane elu küla noorerahwa kestis, niisamati ka abielurahwa  poolest; kaardimängimiue, riiete uhkus, perekondlikud riidlemised, kiskumised, lapsetapmifed, röõwimised, annete wõtmised ametlikkus elus, warguS, paha haiguste wäljalautamine  j. n. e. Kiri on statistika sõnumite järel üleS pandud ja herra Titow otsib ka nende paha nähtuste põhjusi  ja otsib abinõuu nende waSta. Tema arwates tulla see sellest, et maarahwaS nüüd rostW linMahwaga kokku saab, muidu aga täitsa ,oma käe" peal elab. Tema annab uõuu, hingemaa osast laiendada, töökoolist asutada, niisamati ka näitusi, laenukassasi, theemajasi, raamatukogust  j. n. e. Moskwaft. 3man Sergejewitsh Aksakow, Wenekeeli  lehe ,Russj" kuulus toimetaja, on Näärikuu 27. pääwal järSku ära surnud. Tema oli Kõikslawlaste esimeest;  leinamine on nendes ringkondades stiS ka wäga suur ja osamõtmise- ja auu-tunniStused jooksewad kõigest riigist kokku. Ka Montenegro Würst ja endine Serbia Metropolil Mihael on matusele sõitnud. Aksakow oli aastal 1823 Orenburgi kubermangus sündinud, Peterburgi Seaduste-kooliS ja ka wõeramaa suurkoolides studerinud. Selle järel teenis tema Seespidiste asjade MinisteriumiS, asutas pärast mitu lehte, mis aga ikka pea jälle ära keelatud  saiwad. Wiimane leht on küll ka mõnda noomimist saanud, on aga elusse jäänud ja saada ühr Sa uarin'i toimetusel ka edaspidi ilmuma. Aksakow on ka üks nendest  meestest, kelle üle aealugu wast siiS oma «viimast sõna rääkima saab, kui praegused khhawad laened waikiwad. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Põseni st. Selle kuu 1. pääwal sai Poolakeell lehe ,Kuryer Poznanski" toimetaja, v. Gruszynski, keS Würst Bismarki iile kslwatumalt kirjutanud, kuueks kuukS wangi mõistetud. Hallest. Näärikuu 31. pääwal on 500 raudahju töölist palgg wäHmdamife pärast tööd seisma jätnud. Peftist. Belgradis on üks UngarlaSte komitee kokku aStunud, kutsud osawõtjaid ühe Ungru-legioni asutamiseks Serblaste abiks, ja kogub raha nende priitahtlikkude sõeameeSte  ülespidamiseks. Parisist. Õberst Herbinger on ilmasüütaks mõistetud. Konstantinopelist. Türgi walitsuS on Wenemaa wasttarääkimise  peale, Sillani ja Bulgaria WürSti lepituse asjuS, waStanud, kinnitab, et Bulgaria sõeawäge Türgi riigi kaitsemiseks mitte ei pea kutsutud saama, waid et seda ainult kui üht kindlat tunnistust Sultani ülewalitsuse õigusest, lepituse-kiejaZ üles pandud ou. Peale selle lubab Türgi «valitsus suurriikidest nõutud tarwilisi muutmist wasta wõtta. Põllutöö ja majapidamine. Turba-pöhk. Et loomad seda paremini kosuwad, mida kuiwemad ja selle läbi puhtamad nende asemed on, seda teadwad kõik põllumehed ja puistawad sellepärast lautades loomadele põhku alla. Sel puistel on aga põllutöö kohta weel üks teine tähendus: Põhust ja loomade waljaheltest kokku sigib sõnnik. Põhk üksi ja loomade wäljaheide üksi, wöiwad küll ka põldu rammutaba, esimene aga mi wähe, et see wäljawedamise kulu ära ei tasu, teine ehk rohkem, aga ka mitte mõjuwalt. Mõjuwam rammutus wäljaheite feeS, ammouiak ja mõned teised rammud, õhkawad wälja, kui midagi seal ei ole, mis neid köidab, kuiwanud, wsi knida seda nimetatakse, ,põlenud" sõnnik ei auna põllule suuremat rammu. Põhk on nüüd see, mis ammoniaki ja teisi rammusi rohkem ehk wähem köidab, alles hoiab ja sõnnikut parajas niiskuses peab, ja see põhk on kõige parem, mis seda tarwitust kõige paremini täidab. Põllutöö hakatusest saadik on talwewilja õlgi allapuistamise  põhuks tarwitatud ja kõige sündsamaks peetud, sest õled imewad sõnniku wedelikku oma sisse ja ei lase sõnnikut kergest kuiwada ega põleda, kui õled üksi ka ammoniaki  wäljaõhkamist täieSte takistada ei suuda. Põllutöö ja nimelt loomakaSwatamise, wiinapsletamise ja sukrukeetmise  edenemisega saab aga aast-aastalt wähem talwewilja külwatud ja õlgede-saak jääb ikka kasinamaks, kuna allapuistamise  põhu tarwituS edenewa looma-kaswatamisega ikka suuremaks kaSwab. Kolmpõllu aeal seisis kolmaS jagu kõigest põllust talwewilja all; lehtwiljad heinaks ja juurwilja, muist loomatoiduks, muist wiinaks ja sukruks, tarwitawad nüüd oma jau põllust ära, terawilja ja kesa kulu peale, nenda ka õlgede kulu peale. Et põld ikka jälle seda tagasi saaks, mida temast terades  ja juurdeS wälja «veetakse, selleks ou lauda-sönniku asemel mitmesugust kunst-fönnikut, wõeramaa liunu-sönuikut ja teist ase-asju tarwitama hakatud. Ühelt poolelt on need aga wäga kaklid, teiselt poolelt ei ole need pea iialgi ilma lauda-sönniku abita möjuwad, kolmandemalt poolelt puudub aga põhk alla-puista.niseks, mida loomade kosumiseks  nii wäga tarwis ja ilma milleta wiimaks kõik lauda-sõnnik raiSku läheb. Põhu asemel on fiis ka juba mõnda häda pärast tarwitama  hakatud, nagu hakitud kuuse oksi, mis aga wedelikku  oma sisse ei ime ega ammoniaki ei köida, nenda siiS ka niisama wähe loomade asemeks, kui tulusa sõnniku sigitamiseks kölbawad. Ka mättaid on loomade alla «veetud,  aga neil on needsamad wigad, mõnest lükist weel rohkemal mõedul, ja kust peab wiimaks mättaid saama? Sõnniku pärast ja põllu kasuks ei tohi jo heinamaad ja karjamaad, pitkamest ega jäävamalt, rikutud saada. Häda on kihutanud ja on õpetanud mõnda õlgede asemel loomade asemeks ja sõnniku sigitamiseks otsima ja tarwitama ; sellest mis tänine leitud, kiidetakse naremeteks kistud turbaid kõige paremaks. Suured põllumehed, kes turba-naremeid põhuks tarwitawad, tunnistawad. et selle puistega sigitatud sõnnik mõjuwam on, kui õlge-sõnnik. Turbas ou rohust, rohu jumedest ja samlast kokku muljutud,  miS, kui kuiwatud saawad, kümnewõrra oma enese kogust wedelikku siSse imewad ja ammoniaki paremini köidawad,  kui õled, mis küll õõned, muidu aga wäga kõmad on ja oma koore fiSse midagi imeda ei taha. Loomad teemad omale turba kuiwatatud naremetest pehmed asemed ja kosuwad heaste nende peal. Lüpsi lehmade laudad ja peen-willa-lammaSte laudad ei pea aga mitte turba-põhuga puistatatud saama, sest tolmust saab kergest piim rikutud ja see tolm on peene willa küllest raske ära pesta, wõib ka willa nii kangest täita, et see kokknmuljunud tolmuga ühekS murenema hakkab. Jäme-willa lammaste ja kõige teiSte loomade lautades ei ole aga turba-põhust midagi kahju karta. Niisamati wõib turba-põhku ka salakamrileSse puistata, usiS kõiki seda oma sisse imeb, mis paha haisu teeb ja ülepea jälk on, nenda et sedawiisi ka inimeste Väljaheiteid ilma ühegi jälestuseta sõnnikuks tarwitada wõib. See on ükS ast, mis meie kodumaal maarahwa juures tähelepanemata jääb, mis läbi aaSta a«sta körwaS tuhanded tuulde lähewad, aia-ääred ja tua-tagused aga jälgiks ja terwisele suured kahjud tehtud saawad. Ehk selgib meie maa rahwa meel pea ka selle kohta, mida küll puhtafeks peetakse, miS aga jälkust sigitab. Tmba-pshuks on rabade pealine hall kord parem, kui alumine mustjas ja tõmmukaS kord, kuS palju mulla-hapuStust  seeS on, mida kergest wälja ei saa ja miS põllule suurt kahju «võib teha, kui see mitte täitsa wälja õhkanud  ei ole. Ka halli korda ei tohi toorelt psllu-mullaga segada, sest ka seal on mulla-hapustust sees. Kõige parem on seda turbast sügisel leigata, talwel külmetada lasta, teisel suwel reha «viisi raud-riistadega naremeteks kiskuda ja heast kuiwada lasta. Mida kuiwem turba-pöhk on, seda parem. Wõerail maidel on juba suured turba-pöhu wabrikud ja sell-st näib aega mööda üks tähtjas kaup sigima. Üks mashin turba narmestamiseks maksab wähemast 10,000 marka, aga mitmes paikas tehakse seda ka käega. Meie kodumaal on paiguti luääratumad turba-rabad, mis suureks rikkuse-hallikaks wõiwad saada. Kus turbaid kütiseks leigatakfe,  seal wõiksiwad pealmine ja alumine kord kohe lahutatud saada. Pealmine põhuks, milleks see parem, alumine kütiseks, milleks jälle se parem on. Mesilaste kiirje-mädanemise wasta. Waheft, kui ka mitte sagedast, lähewad mesipuudes poegade karjed mädanema,  see kuri tõbi surmab ka wauad mesilased za hakkab nii kangest külge, et kõik pered ühes aidas ehk koguni terweis «valdkondades sellesse, nagu katku, snrra wõiwad; seda tõbe on siis ka mesilaste poege-katkukS nimetatud. Ka-a aega ei teatud selle wasta muud abi, kui et need pered, kus see tõbi ilmus, surmatud ja puud kõigiga, mis nende sees ja ümber, ära põletatud ehk sügawasse  maa sisse maetud saiwad. Wiimasel suwel on üks naeSterahwas, Adele larrie Prantsusmaal, kogemata leidnud,  et kampfer, miS muidu weike-loomadele kange kihwt on, mesilastele kahju ei tee. Tema segas kampferit mee sisse ja söötis haigeid puid selle segadusega. Lühikese aeaga on kõik need puud terweks saanud. Tema pani nüüd weel katseks tõbiste kärgede tüküsi wiie terwe puu siSse, künni ka nendeS tõbi hakkas, söötis siis tõbiseid perest  kampferiga segatud meega ja mõne nädali pärast oliwad  kõik terwed, heitflwad ka peret, nagu ei oleks neil iialgi tõbe olnud. Kahju ei tee kampfer mesilastele iialgi, seda wöiwad kõik Ühtlased mesilaste peremehed ilma suurema juhatuseta anda, ja wõiwad seda ka terwe peredele anda, kui wahest naabruses tõbe on. Piima-töbi. Pärast poegimist langemad lehmad sagedast  piima-töbesse, millest wähe eluga peasewad. See tulla looma-arStide uurimist mööda sellest, et seljaroo sisse wett kogub. Selle wasta on nüüd üks loomaarst heaks leidnud haiget lehma willase waeba fisse mässida ja tema selga palama triikrauaga, muidugi waeba peal, triikida. Üks haigeks jäänud kallis lehm sai sedawiisi homikust kell 10 tunni õhtani kell 8, wahet pidamata triigitud. Siis tõusis lehm üles ja hakkas toitu wõtma, jäi öösel küll uueste haigeks, sai aga täieste terweks, kui 16 tundi järges triigitud  oli. Edaspidised katsed on naitunud, et 100 piimatöbesse  jäänud lehmast sedawiisi 75 peaStetud saawad. Mõnda. KeS elab kõige kauemine? Aiduikud, laewameyed ja kalamehed saawad läbistikku 58 aastat manaks. Nende järges tnlewad pagarid, pruualid  ja lihunikud, kes läbiStikku 54 aastat elawad; jämepuusepad  ja müürisepad elawad 49 aastat, lukusepad, raudsepad  ja peen-puusepad 47 aastat, kingsepad ja rätsepad 44 aastat, kiwiraiujad, kujuraiujad, kirjaiadujad ja ktwitrükkijad  41 aastat, päiwilised ja teised liht-töölised 32 aasiat. Kaupmeestest saawad need wanemaks, kes poodides  kauplewad, kui need, kes rahaga kauplewad ja kelle külge tzindpaberite alalised kõikumised puuduwad. Õpetatud  ringkondadest elawad waimuliku seisuse liiked kõige kauemini, 07 aastat; nende järel tnlewad kooliõpetajad 57 aastaga, seadusetundjat 54 aastaga, arstid 49 aastaga. Läbistikku elawad naisemehed kauemini kui poismehed. Kauplemine postmarkidega. Sellest aeaft saadlk, kus kirjast postmarkide all saadetakse,  kuna nende eest enne ikka puhast raha makseti, on mitmed rikkad inimesed omale postmarkide korjandust asutama  hakkanud ja mõned teised, kes õiele ei tea, kuhu nemad oma aastast sissetulemist mahutama peawad, tasemad oma tubade seinu pruugitud postmarkidega karta, nagu tapetitega.  Sellest on üks iseäraline kauplemine siginenud ja nende riikide postmargid, mida aealou waljud sõrmed wahe-aeal juba maailma-kaardi pealt maha kustutanud on, seisawad osalt wägä körgeS hindas. Postmarkide-kaupleja Hardouin Pariisis, on ühe Toskaana marki eest, mis enne aastat 1800 wälja antud oli, 75 franki maksnud, ühe sellesamaaegse Neapli marki eest 120 franki, kui see max? weel stempeldamata oli, siis koguni 400 franki. Maitritsinse-saarede  postmark aastast 1847 maksab 2000 franki, Znglis-Guiana mark aastast 1835 maksab 500 künni 1000 franki. Pariisis on 150 postmarki-kauplust ja 5 aealehte, milleõ nende kaupluste kuulutused seisawad. Postmarkide  korjajaid on wäga palju; mõned nendest korjawad