jagada, sest et ka mõisnikule Põllumeeste Selts, Oekonomia  Sotsteteet ka omalt poolt hulga auurahasid aunud oli. Auurahasid saiwad hobuste eest ja nimelt märade omanikud !. auuhinna Jaan Pöhjak Paluperast oma 5 a. segatõuugu mära eest ministeeriumi hõbe auuraha; I!. auuhinna Sotsieteedi hõbe auuraha.G. Otas Rannust oma 6 a. eestitõuugn kõrb mära eest; lil. auuhinna ministeeriumi  pronks anu raha M. Noot oma segatõuugu 9 a. sugumära eest ja IV. auuhinna J. Otas Kirepist oma 3 a. mära eest. Täkude omanikud: Aadu Kuuda Walgutaft oma 4 a. w. kõrb segatõuugu täku eest I. auuhinna ministeeriumi  hõbe auuraha: 11. auuhinna ministeeriumi pronks annraha Hans Nenit Tarwastust oma 5 a. eestitõuugn kõrb täku eest; 111. auuhinna Sotsieteedi pronks auuraha Jaan Lesta Ropkaft oma linalak eestitõuugn täku eest ja IV. auuhinna Hans Einbaum Helmest oma Musta segatõuugu  täku eest. Ruunade omanikud: Johan Jänes Aaslawast oma 7 a. segatõuugu ruuna eest I. auuhinna ministeeriumi, pronks auuraha ja 11. auuhinna Jaan Sõrmus Luunjast oma 8 a. eestitõuugu ruuna eest. Märawarsade omanikud: I. auuhinna Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi kiituse kirja sai Jvh. Otas Kirepist oma 1 a. segatõuugu kõrwi eest ja 11. auuhinna ka Sel st kiituse kirja sai Johan Lepik Rannust oma k aastase punase eestitõuugu mära warsa eest. Täkwarsade omanikud: I. auuhinna ministeeriumi kiituse kirja Johan Lind W «na Otepääst oma 2 a. eestitõuugu  kõrwi eest: ka I. auuhinna W. Paul Tähkwerest oma 3 a. segatõuugu halli täku eest ministeeriumi kiituse kirja ja 11. auuhinna T. Eeski Põllumeeste Seltsi kiituse kirja Peeter Wääri Udernaft oma eeStitSuugu kõrb täku eest. Kariloomade omanikud: Johan Laksbcrg Rannust oma segatõuugu pulli eest I. auuhinna ministeeriumi hõbe auuraha. Johan Otas Kirepist oma piimalehma eest I. auuhinna ministeeriumi hõbe annraha ja piimalehma omanik Jaan Wääri 11. auuhinna ministeeriumi kiituse kirja. Rõngu mõisa pärishärra v. Anrep l. auuhinna oma Adleri -tõuugn wasikate eest ministeeriumi kiituse kirja. Põllutöö riistade eest sai scpameister K. Lalöberg Wiljandist I. auuhinna Sotsieteedi hõbe auuraha oma hea pöörsahkade eest. Käsitööde eest jaiwad auupalkasid: j. auuhinna Sotsieteedi  hõbe auuraha Grecta Paul Tähkwerest oma willase kanga eest; 11. auuhinna Sotsieteedi pronks auurahastd perenaine Leena Sukk Tähkverest; Anna Kolis ja Ann Rahel oma linase kanga eest. Siis saiwad weel kiituse kirju: Preestri tütar Serostma Swcrew, Anna ja Kata Bürgel, Kadri Laurson, Liisa Kukk, Bertha Rossmann, Anna Rahe, Tio Peeren, Anna Kolis, Ell Sõrmus, proua Arak, Marie Luukas, Leena Oja, Auguste Rossmann,  Amalie Ront, Marie Määri, Leena Koop, Els Kühle, Kadri Par.s, neiu laanson, Amalie Org, Anna Huik, Marie Luukas, Anna Jänes j. m. t. Tõllassepp A. Soots Wlljandist sai lil. auuhinna Sotsieteedi pronks auuraha oma wedro wankri eest ja pvtsep  Schultz Karksist ministeeriumi kiituse kirja oma nikerdatud  kujude eest. Raitus oli, piame tunnistama kõige pidi rahulolemise  wäärt, kui ka mõndapidi osawõtmine elawam oleks pidanud olema. Lõbustuseks mängis Rõngu muusika koor ja pühapäewal mänginud ka üks labirändaja koorikene wäga kenaste. Wiimati tähendatud kooriks on mõned Läti ja Eesti soldatid kokku heitnud, kes kroonuteenistuses muusika ametite peal olnud ja need mänginud siis ka wäga kenaste. Kui meie Sakslasi tähelpaneme, kes muusikaga  meie keskel suuri summasid teeniwad, siis on see ettewõte wäga tähelpanemise ja edenemise soowi wäärt. k. k. Wõrmnaakonnast teatab ..Rishki Westnik", et üks talu mees, kes mõisa rendiraha wiima läinud, 12 wersta Wõru linnast eemal, kesk päewa ajal ärariisutud. Kolm meest astunud temale tee pial wasta, kiskunud õnnetuma mehe maha ja hakkanud tema taskuid läbi otsima. Mehel olnud 120 rubla rendiraha taskus ja hoidnud sellepärast kõwaste käega taskut kinni ja kisendanud appi. Õnneks kuulnud üks töömees õnnetuma kisa ja ruttanud appi. Kelmid, keS muidu mehe kätt taskust wälja ei jõudnud kiskuda, haawanud nuaga kätt mitmest kohast, wõtnud raha ja pannud plagama. Mees rabanud aga ühel jalast kinni ja hoidnud seda senni paigal, künni töömees appi jõuudnud. Kelm saanud siis kinni seutud ja Wõru kohtu piale wiitud. Ta olla weel koguni noor inimene, aga ei andwat oma nime ega seltsimehi mitte üles. Riiast. Uus koraali-raamat. Meid on järelseiswäid  ridasi „Niia zeitungi" järele awaldada soowitud: „Mellin'i ja Neldner'i raamatu- ja muusika asjade kauplus Riias on nõuuks wõtnud üht uut koraali-raamatut wäljaanda,  nimelt uue lauluraamatu jauks ja on seda tööd Doome orelimängija W. Bergnerl kätte toimetada annnd. See noodiraamat, kus umbes 200 koraali ees- ja järelmängudega  sees on, saab juba selle aasta Oktobri-kuus walmis. Juba täna wõime raamatu wäärtusest seda tähendada, et igal koraalil ees- ja järelmäng ning toonist töise tooni käik (nwtlulation) juures on, mis hädaste tarwis on, aga sennini weel üheski noodiraamatus ei olnud. See koraali-raamat on kiriku, kodu ja kooli jauks arwatud. Nõnda kuida nimetud, on igal koraalil ka eesmäng trükitud, mis kuuljat lauluwiisi ja selle iseloomu peale juhib, mis aga nõnda sisse on seatud, et seda oreli, harmoniumi ja ka klaweri peal mängida wõib. Sellepärast  on eesmängid kui ka harmvniid enamiste kesk mõõdul kokku seatud. Igal koraalil on ka järelmäng, kelle toonidest  üleminek liturge jumalateenistuse ajaks ja O-äur isse pärast jutlust altari lauludesse. Raamatu toimetajad  ja wälja-andjad loodawad korraliste eesmängude ja modulationide tarwilikku seadmiste läbi meie maal orelimängijatele ja muusika Armastajatele meelepäralist soowi täitnud olewat. Iga koraal ühes ees- ja lõpemängidega  on ühe lehekülje peal, nõnda et lehepöörmist tarwis ei tule. Koraalide järg käib tähtede järele ja on igal laulul EeSti, Läti- kui ka Saksa keeli pealkiri ehk laulunimi ülespandud. Koraalid on parajas healeseisus seatud, kõige kaugemalt ühe kümnuse laiuses 0 kuni L. Koraalide eesmängud sünniwad wäga kirikus mängida, nimelt kantsli-salmide wahel, sest et nende pikus üle 8 takti ei ole) niisama aga ka kõlbawad nad koduses ja kooli teenistustes, kus nad nagu sissejuhatuseks palme ees j. n. e. on. Noodiraamatust on juba malmid trükipoognaid  Mellin'i ja Neldner'i raamatukaupluses näha saada ja wõetakse sealsamas ka ette-tellimisi wasta. Seal on tänawu rohkeste seeni sisse toodud, nimelt kewade seeni, nõndanimetud lehmanisasid, mille söömise läbi mitmed perekonnad haigeks on jäenud. Haiguse  põhjus on, et lehmanisasid õigeste toidus ei mõisteta  walmistada. Nüid on Riia uuem politseimeister, nagu B.tlt. Wehsn. teatab, professori Wolffi nöuu, kuidas  lehmanisasid toiduks walmistada, rahwale teada annud. Dr. Ponsick Bresslawis on mõne aasta eest näitanud, et selle seene, lehmanisa (saksak. Morchel, wenek. eZiopWL'!,, ladinak. moiekella eseuleilw, lätik. rumputschi) pruuni koore sees kihwti olusid on. Neid kihwtisid olusid wõib aga kuuma weega kergeste lahutada, kus nad ära sulawad.  Lehmanisade peale tarwis umbes kolm korda kuuma wett kallata, igakord 10 minutit seista lasta ja siis, kui kihwtine wesi pealt ära kallatud, puhta wee sees toiduks walmistada. Weel parem on, kui kuuma wett peale kallatakse, 10 minutit keeda lastakse ja siis ülewal nimetud  wiisil toiduks walmistatakse. Läti ajaleht ~Balsö" näitab omas juhtkirjas, kus ta laewa asjanduse kasu ja tähtsust asjalikult seletab, et Inglise, Prantsuse, Saksa ja töistes Ohtu-Euroopa maades, kus metsa wäha ja puulaewade materiali mitme tuhande wersta tagant Ameerikast ehk enamiste Wenemaalt  piab weetama, suuremalt osalt suuri rauast ehk terasest laewu ehitatawad. Meil aga, Eestlastel, Lätlastel ja Soomlastel, kus metsa rohkeste ja tööjõud odawam olewat, olewat puulaewadel tähtis tulewik ees. Need 70 miljoni rbl., mis wäljamaa laewad ära wiiwad, wõiks kõik Weuemaale jäeda. Meil on siiamaale liiga wähe tähelepanemist laewa asjanduse peale pantud. Norralasi on umbes 2 miljoni ja neil on, ehk see rahwas küll ainult poole suurem on, kui Eesti rahwas, 8000 laewa. Lõpeks annab nimetud leht nõuu, et Läti laewamehed, kes wäljamaadesse lähawad, tähele paneks ja järele püiakõ uurida, kuidas need maad nii wägewa laewa asjandusele on jõudnud. Et Wenemaa põllumehed oma produktisid suuremalt  osalt wäljamaale piawad müima, seda katsub ajaleht  „Kiewljanin" näidata, põllumeeste seisuse suurust töiste maadega wõrrekdes. Nimetud ajaleht näitab numbritega,  mitu protsenti igas teatawas seisuses elanikka on: põllutöö, käsitöö, kauplus, muud elanik Inglisemaal 21,» 51,5 6,.; 20,» Itaalias 32,.; 12,» 53,2 Preisimaal 25,. 7,« 18,» Prantsusemaal 51, z 23,,. 8,2 17,» Wenemaal 86,« 6.2 4,» Nõnda on Wenemaal 100 inimesest 86 põlluharijad. Muidugi mõista, et ülejäewad 14 niipalju osta ei jjõua, kui 86 kaswatawad ja seepärast suure jau produktide müimiscs wäljamaid appi piab wõtma. Kuuramaa wiimase ülelugemise järele oli seal maal 459,440 elanikka ja on siis wiimaste 18 aastaga 12,445 hinge elanikude hulk kaöwanud. Kuuramaa alewites luetud 14,063 hinge, nii et terwe Kuuramaa elanikude arw 473,503 hinge on. Dobleni maakonnas 70,562, Bausle maak.: 48,609, Tukumi maak.: 49,137, Talsene maakonnas  55,661, Goldingeni maakonnas 54,114, Windawi maakonnas 39,247, Hasenpothi maakonnas 50,300, Grobini  maakonnas 43,966, Friedrichstadti maakonnas 53,844, mis kokku pealnimetud summad wälja tegewad. Elanikud on Lätlased ja paar protsenti ehk ka muulasi. Odessas on sala mõrtsukatöö tehtud, mis kuuljaid kohutab. Shaudarmide ohwitser Gidsheu elaS alumises korras ja olid tema juures ta teender ja üks shandarm. Gidsheu oli ööse kell 3 alles kodu tulnud ja hommikul leiti teda surnult woodi peal) teda oli põuenuaga  kaenla alt läbipiötetud ja ka weel rewolwriga meele kohalt läbi lastud. Surnukeha oli woodi peal suu seina poole pöördud ja tema paremas käes oli töine põueoda alles iuppes) üks põueoda, mida mõrtsuk oli pruukinud, lames woodi ees ühes rewolwriga maas. Teendri üteluse järele oli härra ööse kodu tulnud ja käskinud ennast kell 8 hommiku üles äratada. Häkitselt tormanud ta aga werise särgiga teendri juure ja käskinud shandarmi hüida. Kui see juure jõudnud, leidnud ta Gidsheu'i werise särgiga woodi peal istumast. Shaudarmi küsimise peale: „Auus härra, uus sünnib Teiega?" ei wastanud ohwitser sõnakestki.  Shandarm ruttanud see peale walitsusele seda lugu teadustama. Teender aga läinud kööki wetl tooma ja kuulnud pauku. Tuppa tagasi rutates leidnud ta, et härra peast läbi oli lastud ja näinud teda nõnda, nagu nimetud. Köit see lugu juhtus kell 4 hommiku, kui juba walge oli. Ouewaht oli wäljas ka pauku kuulnud ja tahtis tuppa minna, kust aga teender temale selle sõnumiga  wastu tulnud, et ta härra ennast mahalasknud. Sellel ööl oli teendri juures üks naesterahwas maganud, kes ka koidu ajal ära läinud ja keda sennini weel üles pole leitud. Teendri saapa seest leiti 70 rubla ja panti teda wangi ülekuulamise alla. Ohwitseri Gidsheu juureS olnud 800 rubla kroonu raha, mis ka waraStud on. Teender on ennast pärast mõrtsukaks tunnistanud. Odessa on suur kauplemise linn, mille pärast sealt ka ühe ehk töise kaupluse aöjas healt kuulda on. Wilja kauplejad nurisewad. et neil siin kodumaal ammetlikku praakimist ei ole, kes siit willja ärasaatmise juures läbi waatab ja ta wäärtuse üle tunnistuse wälja annab, mille järele ka siis wõeral maal wastu wõetakse. Nõnda olewat  see mitmel mujal maal. Nüid hakatawat alles wõeralkohal  läbi katsuma ja saawad seeläbi palju pettust kannatada.  Olikauplejad nurisewad jälle kroonu tollis walitsusega, kes nende õliwaatisi enne raudtee juures läbiwaatanud,  aga nüid ammetliku-kaalu juure Ejawad, misläbi  waadid rikutud saawat ja ka õlikauplrmine edasitagasi  wedamisega takistatud olla. Kiewist. Soldat Kariton Polishtshuk armastas üht uue usulist tüdrukut Maria Kriwenko, keS laulatamiseks mitmed tingimised preestrile tegi: ei tahtnud püha pildile suud anda j. n. e. Preester küsis asjaluo parast piiskopi  käest järele ja sai selle waötuse, et piiskop loan seda laulatamist koguni ära keelas, sest see inimene, keS enam Ewaugeeliumi ega Kristuse risti ei taha auustada, on pagan, mohamedlane ehk juut." Ära tingi usuasjus,  see ei aita haljale oksale. Sjurebis (Kutai kubermangus) on ühe uue tee tegemise juures töölised Erketeis üht mustast rauast walatud  inimese kuju leidnud. Nad arwanud seda leidu muidugi  pühaks asjaks, seadnud kujule oma kiriklise seisukoha ja pannud temale ka üht rahakorjamise kasti juure, kuhu kauniste kopikaid kokku tulla. Arwatakse seda kuju mõneks pagana aja söa-jumalaks, mille pärast wana aja uurijad teda läbiwaatama piaksiwad. Sealne ajaleht „Droeba" soowib, et seda kuju rahwa käest ära piaks wõetama, et seega see algatud ebajumala teenistus jälle lõpeks. Wenemaalt. Oudowast kirjutatakse meile järelseisaw kiri ja soowitakse awaldada, mis ka teeme: „Sakala auustatud lugejad saawad mind wististe wabandama, et neile lihtsal toonil siit Wenemaa serwast kodu maa sugu-wendade elust kõnelen. Loomuse poolest on Wenelane lahke, ta ei ole mitte töise õnne üle kade, kuid ilma salakawaluseta ei ole nad mitte. Eestlased aga elawad Wenelastega wennalikult. Ihu elu on kaunis korras sest ülem afi, igapäewane  leib ei puudu mitte, waimu elu küsimise juureS piab aga kaunis suur õhkamise märk waStutajaks olema. Siiski, rasket kohut, ei wõi mitte mõista/ sest asujatel on muude waewadega palju tegemist. Tulewiku peale on meil siin suurem lootus. Kõigest olekust on näha, et siinsed suguwennad hariduse poole ruttawad. OudowaS saab wististe raamatu-kogu elule tõusma sest raha selle tarwis on kaunis summake koos. Esimesel Suwiste pühal oli seal näitemäng ja Bazar (näitemüit) ja töisel pühal lõbustas wsidu loosimine rahwast. Sisse tulnud raha saab kiriku ketta ostmise ja mõne töise tarwiliku asja peale pruugitud. Kõige rohkem rõõmustaw oli, et õpetaja härra (Hauboldt) sellest osa wõttis ja korda saata aitas. Tõega wõib kõnelda, et Eestlased Oudowa maakonda tõstnud on. Seda tunnistust ei ütle ega tõenda ma oma mõtte peale, waid seda on Oudowa linna kaupmehed mulle tunnel-und. 56 27. Sakala. 1884