juures alustust teha, kes ema keeli lugemise ja kirjutamisega juba kaunil järjel on. See nõu on wäga kiidetaw, sest meie aeg nõuab tungiwalt seda. Waatke, kui need poisid,  kes walla koolis Wene keele lugemise, kirjutamise  ja muidugi ka sõnade õppimisega on järje pääle aidetud, siis wöiwad nad kihelkonna koolis küll nii kaugele jõuda, et kroonu teenistuse eksamis  IV.' klassi 'õiguse päriwad; aga kui kihelkonna  koolis, kus poisid walla koolmeistri ametile walmistakse ja kus kooli säädus ka Saksa keelt nõuab, Wene keele õpetusega alles alustust peab tegema, nagu see tänini olnud, siis on arwa neid poissa ette tulnud, keda kihelkonna kool nii kaugele wöis wiia, et ilma kartuseta IV. klassi õiguse eksamile wöis ette astuda, sest säält on kaunis suurte aukudega kurn, kust napi Wene keele toiduga kaswatud poissid wäga hölpsaste wöiwad läbi wilksata. Sellepärast räägime meie rõõmu ja «mustamisega  neist kooli «valitsustest, kes Wene keete õpetust  walla koolidesse soowiwad. Nagu meie seda ka Kärlalt kuuleme, kus 9. Januaril s. a. kooliwalitsus  koolmeistritele olla ette pannud Wene keele õpetusega alustust teha. Wiimaks ütleb auustatud kirjasaatja Mustjalast: See on küll wäga hää ja armas kuulda, et kooli pääwi juure pannakse ja seega kooli aega pitkendakse ning õpetuse piiri laiendakse, aga wäga hale on mõtelda, et meie rahwa kõige tähtsamad töötegijad,  kes oma leiba just näppude wahelt peawad sööma ja pole kellegi ime, kui sageste tühjad näpud  armutumate hammaste wahele satuwad, siis ai! Koolmeistri palk on liig wähe; ega tötcgija peaks ometigi ka palka saama; see on jo igaühel tutaw, on palka wähe, ei wöi rõõmuga  tööd teha. Wäga tungiwalt oleks soowida, et koolmeistritele wähegi palka peaks juure lisatama.  Kust poolt ? Meie küsime ka kust poolt? küla onu küsib wiimaks ka, kust poolt see peab tulema? Asi on wäga tähtjas, seega saame sest edespidi rohkem rääkima. Kaugemalt kodumaalt. Laialt wäljalt on kindlamas, ehk kuida meie Saarlased ikka nimekamad: „Ülemaa" Eestlased uuel aastal suure rõõmu awaldusega meie noort „Saarlast" teretanud ja oma abi ja toetust meile pakkunud, niida meie südameliku tänu wastu wötame. Kui need auusad „ülemaa" Eesti wennad, keda meie üht ainustki ei tunne, meile truuiks kaastöölisteks  jääwad, mida meie hää meelega tahame loota, siis wõime endid peaaegu õige rikkaks arwata  kaastööliste poolest. Meie oma rahwas on sellega wäga rahul, et meie päris Saaremaa rahwa keele murret ja sõna käänust pruugime. Seda teeme meie meelega, ei mitte kogemata sest, et „Saarlased" oleme ja „SaarlaSteks" jääme. Sellepärast palume „ü!emaa" wcndi ka seega leppida, kui see küll neile just päris õige ei ole. Pärnu maakonnast» Saardest: Teistpäew 13. Detsembril, öhto kell 8 põles Woltwedi walla koolimaja ära ! Tuli on korstnast wälja pääsenud. Õnneks on aga wallal meel teine koolimaja, kus nüüd kooli edafi peetakse. K«Kmajad on meie kihelkonnas kõik kaunil järjel. Praegu ehitab ka Kilingi wald omale uut telliskivi koolimaja, mille juures Meister 8200 rbl. tööpaika saab. Nimetud koolis möllab aga praegut laste seas kange kaela paistetamise haigus, mis aga sooja ja kange auutamise läbi paraneb. Laiksaare wallas jäi hilja aegu üks waese wabadiku  naene järsku hulluks. Mehel ei olnud mitte niipalju jöuudu, et teda arsti juure oleks wöinud wiia. Ta sidus teda hullu tojade aegus sängi külgi kinni, kust aga naena ennast ikka lahti kiskus ja koledat kära tegi, kuni ta kaheksama pääwa pärast hinge heitis. Sääl kaebafiwad siis aga ümberkaudsed naabrid, et mees oma naese, tema hullu tujudest äratüdinud ja wikale äritatud isi olla ära surmanud. Jutt läks Silla kohtu körwu, mis läbi surnu keha tohtritest läbi waadatud  sai ja kaebtus oige leiti olewat. Mees istub praegu trellide taga ja tunnistust kuulatakse  Silla kohtu poolt üle. Muftwest. Teisel Jöulu pühal 26. Detsembril mängiti „Mustwee Sõpruse" seltsi saalis näitemäng  „Mihkel ja Liisa". Kaunis ruumikas saal oli püsti päält waatajaid täis. Näitemängijad ei olnud ka mite selle eest tänamatad. Nad mängisid  kõik mängu jaud herra P. Eiche juhatusel wäga ilusaste läbi ja tegid kuuljatelle rohkeste röömu. „Söpruse"-selts astub rahulikult tasa illukeisi mööda hariduse rada edasi! „Söpruse"- seltsi Eesseisuse juhtsõna käib nõnda: Sõprus, rahu ja leplik meel kõige seisuste ja rahwaste wahel! Andku seda Jumal! Tarwastlase teretuse laul. Tere! Sa kaugelt üle wee kaim! Tere! nii hüüab Sull' wastu mo keel. Tere, Sa auustud hariduse waim. Astu nüüd edasi auususe teel Kõnni Sa kõikumata rahwale eel! Ärgu ei iialgi joudku wöerad Meelita jalgu Sull rahu tee päält; Ärgu ei iialgi kuulgu So körivad Uimaselt, kahjulist kurbtuse häält Hoolega eemale türju neid säält. is. X Nalja nurk. Wahtmeister ja hulgused. Wahtmeister sai alewilt kõrtsi pingi alt kaks pääwawarast kätte ja küsis esmalt ühe käest: „Kus sinu pass on? Näita wälja!" Hulgus: „Mina olen ammu prii mees, sest minu pass on juba wiie aasta eest manaks jäänud, ei maksnud enam, pannin Tilga kõrtsmiku juure toobi wiina eest pandiks." Wahtmeister: „Sooh! kus sinu korter on?" Hulgus: „Korter? Mis ma sellega teen? Kui jõuan waene inimene niipalju korraga wälja lunastada, siis joon tühjaks ja annan kõrtsimehe  kätte tagasi." Wahtmeister: „Noh, kui sa prii mees oled, siis tahan ma sulle ka prii korterit anda, kus mett ja leiba ilma hinnata saad." Hulgus: „Olge terme oma lahke südame eest! Ma olen ikka ütelnud, et häid inimesi meel maa paalt leida on." Wahtmeister: (teise käest) „Kus sina elad?" Hulgus: (teise pääle näidates) „Alati tema körwas." Waht meister: „Siis peate ka tornis körwu jääma." Hulgused: „Jumal tehku sedasamma hääd teile, teie lastele ja lastelastele!" Nõnda wiidi mehikesed torni. Jahimees: „Kuule karjapois, kas oled siin jänesid näinud?" Karjapois: „Mardipääwaft saab kaks aastad  kui üks pöesast üles kargades mind siin kohutas." Igamees kiidab, mis tall armas on. Üks tark mees, kes joodu paa" - n oli, rääkis sest kui kallis on raamatu. ' . geda ja tääda saada ja et üks hää raa...'l p M wäärt on. „Tühi jutt!" ütles teine, „mina pcan sealiha  ja saia-leiba enamaks, kui keik raamatud maa pääl, ega need Whtu ei täida." „Sull wöib õigus olla", ütles tark mees, „sest keik kassid ja koerad on sess asjas sinu nõus!" Rikkas Mats ja waene Hans. Mats: „Hans, mis sa arwad rikkusest? eks ta pole kallis asi?" Hans: „No miks mitte? tema läbi armutakse  mitu rumalamat targemaks, kui nad on, ja mitu kelmi paremaks, kui õiglased inimesed. Seda olen sagedaste kuulnud ja näinud." Reedik oli rinnakas pois kõige oma elu ja olu poolest, päälegi oma isa-ema esimene poeg, mis teda nii uhkeks tegi, et sagedasti saapa kanda wastu pörmandat põrutades ütles: .Minust soldatit nemad ei saa! minul on esimine õigus. Minu isa on haige, hobune on mo isa kolm korda tapnud. j. n. e. Läbi katsumise tund tuli tuliste sammudega kätte; sääl tahtis Reedik oma esimest õigust täie südame ja kõrge tenori häälega ette lugeda ja algas just nõnda, kuidas ta ennast juba mittu aastat selle kõnele oli ette walmistanud ja pähä õppinud. Kõige tähtsam Vabandamise punkt oli see, kus ta pidi wälja ütlema: hobune on minu isa kolm korda tapnud, ta pole küll surnud maid on haige. Selle asemele ütles ta kogemata: „Minu isa on kolm korda hobust tapnud, ta pole surnud, waid on haige. Sellesama sõna eksituse  pärast pidi Reedik teele minema. „Enne kui keegi komistab, on ta iseennast täis." Kauba - hinnad. 1 wak nisu 4 rbl. kop 1 wak rugi 2 „ 80 „ 1 wak odre ...... 2 „ 60 „ 1 wak kaeru ...... 1 „ 30 „ 1 wak kartohwlid . . . . „ 80 „ 100 werskid Sörwe räimi. . „ 20 „ 1 koorm heina 30 lesikad . . 3 „ „ 1 koorm kase puid .... 1 „ 20 „ 1 koorm männa puid ... 1 „