sagedaste seesugust koolirüwetajaid ametitest lahti mõistnud  ja kooliwalitsusi palunud, nende otsust kinnitada, ole seda kooliwalitsused mitte teinud. Meil on mitu seesugust sündinud lugu tuttawad, mis ise oma silmaga ära oleme näinud. Siiski on need wallawalitsuste ja wallakohtu otsused nurjatuma koolmeistrite  kohta mõne mehele õige suureks koormaks ja need hurjutawad stis „Tallinna Sõpra", et ta oma kohust täidaks ja kinni hakkaks, sest- seks on teda jo ametisse seatud. „Tallinna Sõber" teeb siis seda ka truuiSte, ning omas 4-mas numris astub ta jälle suure kõlaga wälja, ja nüüd nimelt selle koolmeistri eest, kellest meie omaS 51. numris rääkisime, kes lapsi ja loomi kõige hirmsamal kombel piinas. „ Tallinna  Sõber" ei julge aga mitte ütelda, et see nimetatud  koolmeister M. B. üks auus mees on ja et tema peale tunnistatud jutud õiged ei ole. Seda ei ole wõimalik, sest walla kohus on juba selle koolmeistri  tegusi üle kuulanud ja teda omalt poolt ametist  lahti mõistnud. Ei, „Tallinna Sõber" kirjutab ütlemata jõledal kombel nõnda: „ Kõigel sellel pitkal jutul seisab sihtwale täht nii selgest otsa ees, et sellest suuremat rääkida waja ei oleks, kui meie sellest mitte kui ühest kardetawast ajatähest rääkima ei peaks. Meie pöörame ennast siis jälle kord meie auustatud rahwakoolmeistrite poole, palume, neid hoolsalt tähele panna, mis waim Eesti ajakirjades suureks kaswab," n. n. e. Sellest näeme siis selgeste, et mõneS kohas seda kardetawaks peetakse, kui üksi auusad koolmeistrid  ametis on. Sellepärast palub „ Tallinna Sõber" kõiki neid nurjatumaid mehi, kes koolmeistri ametis riigiwalitsust ja töist usulist jõledal kombel teutawad, kes lakkekoerad ja jõledad laste ja loomade piinajad on, neid „auüsaks rahwakoolmeistriteks" nimetades, et nad „kardetawat ajatähte" tähele paneksiwad  ja wist ettewaatlikumalt oma „auusat" tööd edasi teekstwad, kui seiemaale. Tõisiti ei wõi keegi neid „Tallinna Sõbra" sõnu tähendada. Meie aga saame iga nurjatumat tegu ka edespidi oma päris õige nimega nimetama ja sell kombel ligi aitama, et kõik nurjatumad koolmeistrid ametitest lahti saamad ja meie rahwakoolmeistri seisus läbikaudu ainult auusa liigetest kokku oleks seatud. Uus Testiteele ajaleht. Tallinna Saksakeele  et Tallinna trükikoja  juhataja Bergmann riigiwalitsuse käest luba saanud,  uut Eestikeele ajaleht wälja anda, kelle nimi saab olema: „Eesti Jutustaja, piltidega lugemise  leht meelelahutuseks ja õpetuseks." See ajaleht saab juttusi, elulugusi, reisikäika, laule nootidega,  ja sarnatseid lugemise tukka tooma. Poliitikat ei saa aga temas mitte olema. Hind on aastas postirahaga 2 rubla 70 kop., ilma postirahata 2 rubla, poole aasta käigu eest 1 rubla 40 kop. ja 1 rubla. Ajalehe Vastutaja toimendaja saab vr. K. Hermann olema. Soowime, et see uus ajaleht palju sõpru meie rahwa juures leiaks, sest kui seesugune piltidega ajaleht mõnusaSte wälja peab käima, siis peab temal palju lugejaid olema. Uus ..Walaus". Mullu aasta omalugejatele uut ajaleht,  mis „Walguse" nime all Rakweres wälja pidi tulema ja ka wälja tuli. Meile oli nimelt Rakwere poolt küll paarikümnes kirjas sellest kirjutatud, et selle ajalehe redaktor üks mees on, kes uut ajaleht tõeste niisama rabasse saaks wiima, nagu ta Kalewipoja Seltsi juba peaaegu täitsa oma iseenese kasupüüdmisega ära olla lõhkunud. Meie arwasime aga, et seesugusel rahwalikul asutusel, nagu Kalewipoja Selts on, wäga palju Vaenlasi on ja need seesugust lahutuse waimu seltsiSse kannud. Sellepärast soowitasime uut ajaleht ja lootsime, et Kalewipoja Selts ohjad nii omas peus saaks hoidma, et temast wälja antud leht ilmaski rahwa waStalisekS ei saaks saama. Meie oleme eksinud.  Meie soowitamise peale oli palju rahwast juba seda uut ajaleht tellinud ja kui esimene nummer temast nii ruttu wälja ei oleks tulnud, siis oleks tellijate hulk meel õige suureks tõusnud. Aga nii pea kui kolm esimest nummert wana aasta sees ilmunud oliwad,  lõi asi ümber ja meie saime ettewaatamata soowitamise  eest palju kibedaid sõnu kuulda. Nüüd on selge, et „Walgus" oma praeguse wäljaandja all täitsa meie rahwa waenlane on, keda seda kardetawamaks pidada tuleb, et ta rahwaliku ajalehe nägu püab kanda. Need kuus esimest nummert, mis seiemaale wälja on tulnud, seisawad peale selle nii madala harimise järje peal, et neid häda lugeda on. Ka ei ole see uus ajaleht mingisugust programmi awaldanyd, waid tema ainus programm näitab see olewat, tema Väljaandjat M. Lindenberg'i kiita ja palju raha kokku korjata. Juba omas esimeses numris pärib M. Lindenberg rahwa käest 39 tuhat rubla, ja et rahwaS kohe ei anna, noomitab ta teda juba omas 6. leheS: „ Üleüldine  leht peab üleüldiselt rahwast ülesse peetud saama. Siis on ta tegew ja maksab hinda. Sellest ei ole meel üksi küll) kui lehe toimetaja omast kohast südi, wapper ja rahwa poole hoidja mees, waid rahwaS  peab ka lehe poole hoidma ja walmis olema abi näitama." Töises kohas ütleb „Walguse" wäljaandja,  et ta kellegi partei poole ei taha hoida, waid üleüldine leht saab olema. Sell kombel ootab ta siis kõikidest abi. Et aga rahwaS mitte tagasi ei põrkaks, ütleb ta, et kõik jutud, mõisa herrad olla teda 1000 rubla eest ära ostnud, ei olla õiged. Kui meie seda tähele paneme, kuidas „Walguse" wüljaandja peaaegu igas numris muust ei räägi, kui oma enese kiitusest, siis on see üks wäga odaw hind ja oleks tema, kui luuletus üksi seda ütelust oleks loonud, wist suurema hinna üleSpannud. Meie kahetseme wäga, et kallis Kalewipoja nimi seesuguse kõlwatu ajalehe läbi, keS tänawu sedasama kipub mis mullu aasta „Eesti Postimees" tegi, pori sisse saab tallatud. Nii laseb „Walgus" meie Kalewipoega Rakwere turu peal turu-untsakatega juttu ajada, kus ta ka 2. numris  kõikidest muu Eesti ajalehtedest ütleb: „Walgus lõi kõik, käuhti! laua alla ja tegi ninakoppi: säh, kui tahad kõll, kõll! esimese korra pealt turakad! Eks tulge weel, kui tahate, turakat mängima? Pswui, häbi, häbi! Nüüd on ise üksi sellepärast Walgus, aga töised must." Kui juba seesugust sõnu meie Kalewipojale  suhu pannakse, siis wõiwad lugejad arwata, missugune madal waim selles ajalehes walitseb, keS ennast „Walguseks" nimetab. Et seesuguse madaluse sees roomaja inimene ka Sakala waenlane on, seda wõib igamees iseenesest mõista. Meie loodame, et Kalewipoja Selts oma wiimase jõuu pea kokku wõtab ja ennast seesugusest maimust puhastab, kes seda seltsi pitkema aja sees rahwa silmas wäga halwaks saaks tegsma. MD /Järwemaalt. Awalik kiri õpLtaiai- L lalIH .. Auustatud kirikherra! Kristlikul näul ja usu rätte all olete nii heaste Saksa kui EeSti ajalehtedes kirju meie abikomitee tülide kohta awaldanud,  kus Teie nimelt Sakala peale rasket kaebdust tõstate, et see meie komitee asju wõeriti maailma ette olla kannud. Peale selle olete meile wõimatumaks teinud, Teiega suusõnal seda asja seletada ja õiendada, sest kui meie komitee peale lõhkumist 3. Januaril 1881 jälle koos oli ja meie Teid oma sekka lasksime paluda, olete meie saadikut sõimates wälja saatnud ja ütelnud: „Teie sekka ma iial ei tule!" Nüüd Teie ei tohi imeks ega pahaks panna, kui meie ka omalt poolt ajalehtede  juurest abi otsime ja rahwale awalikult meie tülide põhja ära seletame. Kõige pealt ütlete Teie, et Teie „tänu" ära olla teeninud, sest Teie hoole ja tegewuse läbi olla Türi kihelkonna abikomitee kõige enam raha korjanud ja terwe Eesti ja Liiwimaale eesmärgiks  saanud. Niisama olla ka Teie nõuu läbi Türis kõige esite aastamaksjate wiis asutatud saanud. Nende ütelustega olete aga, ärge pange seda pahaks, töiste auu enesele püüdnud wõtta. Meie jätame töiste arwata, kui suur ühe studeeritud mehe tegewus ja hool on olnud, kui ta kuue aasta kohta peaaegu kolm kõnet Aleksandri kooli edenemiseks on pidanud. Et meie abikomitee siin nii elaw on olnud, tuli meie tubli koolmeistritest, kes koolimajast koolimajasse käisirvad ja äratama kõnede ja seletuste läbi rahwale, kes kokku tuli, selgeks tegiwad, mis tulu Aleksandri kool meile saab tooma. Sell kombel on koolimajades 20 —30 rubla ühe õhtuga kokku tulnud. Niisama ei ole ka õige, et Teie nõuu läbi esite aastamaksjate wiis asutatud  saanud. Aastamaksjaid oli meil juba enne Teie Türile tuleriist, ja kui Teie meie seltsi astusite, oli meie aastamaksjate arw juba kaunis suur. Olite iseenese  auustamisega köweral teel, siis on Teie järgmine ütelus pehmelt öeldud weel kõweram: „Ma ep ole iialgi Türi kihelkonna abikomitee käest nõudnud, et ta paar meest minu nõudmise peale enese seest wälja heidaks." Teie, auus kirikherra, olete seda tõeste nõudnud. Koolmeistrite C. Wahrmann'i ja J. Aasa tunnistused, mis selle kohta käiwad, seisawad meie protokolli raamatus. Ehk olete ära unustanud, mis Teie komitee saadikute Madis Aasa ja T. Kullamäe wasta ütlesite, kes Teie käest korjamise raamatuid käisiwad  pärimas? Ka see ütelus seisab meie protokolli raamatus nõnda ülewal: „ Heitke omast komiteest president  ja kassameister wälja, siis saan ma niisama tegew olema kui enne, sest need mehed on minu wasta jämedad  olnud. Ei tee Teie seda aga mitte, siis saadan ma kohe tulema postiga Aleksandri kooli abikomitee raamatud Tartu." Mis Teie oma köstrit Eesti Postimehe 52. numris tunnistada lasete, see ei lähä ka õigusega kokku. Ka selle asja kohta wõite meie protokolli raamatust otsust leida. Siin ei ole meil selle kirja kohta muud waSLata, kui seda: Köster M. Koik, keS Teie kepialune, on Teie käsu järele teinud,  kui kohast ilma ei tahtnud jääda. Soowime Teile elawat kristliku armastust ja alandust! Türi kihelkonna Aleksandri kooli abikomitee." Narwast. Mis ehk Narma maawärisemine olnud. Hiljuti jutustasime, et NarwaS maawärisemine  olnud. Nüüd jutustab meile üks meremees Narmast, et sellsamal päewal, kuS seda maawärisemist tähele pandud, mere peal nii kange jeä lõhkemine olnud,  et hobused, kes jeä peal seisnud, põlwede peale ja mõned külleli maha on kukkunud. Sellest waljüst jeä lõhkemisest põrus siis ka wist meie maa. Põrumine  oli aga nii kange, et teda 20 mersta rannast eemal tunti. Mis eestlugeja oma naisega teeb. Narma lähedal elab palwemaja eestlugeja, keS oma naist, kellel juba kuus last, kõige weiksema asja pärast sedawiisi  peksab, et naise põrandale maha wõtab, tema pää peale istub ja teda siis Vitsadest punutud pletiga halastamata kombel peksab. Naine on hea südamega inimene, kes oma meest kohtusse ei taha kaemata ja sellepärast piinamist waikselt ära kannatab. Kirjasaatja  ütleb: „ Imelik mees, wõeraid naisi paneb ta palwemajas sõnadega nutma, aga oma naist kodu pletiga!" Seesugust jõledaid tükka wõiwad üksi need inimesed teha, keS oma anu selles otsiwad, kõige auutumad inimesed siin „häda-oruS" olla. Wöeralt maalt. Klahtast. Hiina piiri äärsest Siberimaa linnast kirjutatakse Wene ajalehe Golos'ile, et Hiina kindluses UgraS, 300 wersta meie rajalt eemal, 2000 ratsul Mongooliast, kellel arwata töised niisama palju sulaSte trossi kaasas on, ennast kokku on kogunud ja seisupaika  wõtnud. Need sõalised aga on kõik wäga kõhnas  korras ja Euroopa sõakunstiS õppimata. Nende sõariistad on nooled ja haakidega piigid, mis nad seks tarwitawad, et langenud waenlast enese tagajärel ära wedada. Mõnel on ka kukkedega püssid, siiski aga on nendegi riistade rood poolest saadik lühendatud,  ja ei wõi küll mehed nendega kuigi kaugele märki trehwata. Ugra kindlus on sawi-müüriga piiratud, nii et ta ennema aga walli kui kindluse nime on ärateeninud.  Kuulda on, et seal ka kaks kruppi-suurttükki olemas olla; on see tõsi, siis langemad esimese paugu juures, mis ehk neist suurtest-tükkidest lastakse, kõige „kindluse" mallid maha, nõnda õhukesed on Ugru müürid. Niiderlandist, Aafrikas  TranSwaali talupoegade eestkostmiseks on Niiderlandis üks kindral-komitee elusse asunud ja on 19. Januaril ühe adressi ehk palwekirja  Hollandi kuninga kätte saatnud, et see poliitika teel Inglise walitsuse juure sammusid teeks ja raskeid segadusi ja sõatüli TranSwaali talupoegade «obaduse heaks ära aitaks waigistada. Töiselt poolt aga teeb Inglane kõik mis wõimalik, et wahwaid TranSwaalia talupoegi ja nende waba asukonda ruttu oma käpa alla saaks. Sest 19. Januaril oli Londonis kuulda, et 45,000 (?) sõameest TranSwaaliaSse olla saadetud, ja need kõik saada 12. Webruaril jo sinna jõudma. Sõa mässamise hakatusel ei olnud Inglastel seal enam kui 4100 sõameest, ja needgi oliwad seal ja Leal lahutatud. Et Inglastel seal mitte harimata metslaStega ei ole wõidelda, maid wapra ja mõistliku põllumeestega, seda tunnewad nad ka ära, ja sõapidamises  nüitawad sellepärast mõlemad waStased korrapäralist  wiisi ja seadust; wahetakse mängid Ümber j. n. e. ja Inglise sõapealik Colley teatab, et talupojad haawatuid heldeste ja inimlikult tallitada ja igapidi wangilangenud Vaenlastega õiglasel wiisis ümberkäia. Kuida uuemad sõnumed kuulutawad, kipub lugu TranSwaaliaS õige kirjuks saama ja sõda ja Võitlemine  mitte üksi Niiderlandi talupoegade ja Inglise soldatite, maid üleüldse Inglise ja Hollandi-sugu rahwaSte wahel põlema minema. Igal pool Võideldakse,  teatab üks 29. Januaril Aafrikast tulnud telegramm.  Kõik asujad walmistawad kibedalt sõale. TranSwaalia Hollandi sugu talupoegi kogub hulga kaupa kokku. Kus Inglise asujaid rohkem elab, seal wõetakse läbiminejaid soldatid suure rõõmu hõiskamisega  wasta. Töistes kohtades aga hoiawad kõik asujad mässama talupoegade poole. Sellepärast kardetakse,  et sõda mitte TranSwaaliaSse üksi seisma ei jää, maid kõiges Lõuna-AafrikaS Inglise ja Hollandi sugu rahwaste wahel põlema lähäb ja see Võitlus saaks siis näitama, kas Inglaste wõi Hollandlaste kGte seal maades ülem Võimus jääb.