kõrtsi müra ja kära pealt kuulama ja omad lapsed kitsiku sees kaSwatama ja imeks on panna, et ta omad lapsed on jõudnud kõik Jumala kartuses ja Issanda maenitsuseS heaks inimeseks kaswatada. Siin näeme, et pühakirja sõnad on täide läinud: „Lnn sull kui kardad Jumalat ja Tema nõuu armastad;  siis täidad ennast omast käest ja sigid hästi Tema wäest. So laual lapsed istuwad, kui oksad ilusad j. n. e." Undla kõrtside wahe on waewalt sada wiiskümmend sammu. DellingShausen'il  on oma wiinawabrik, misläbi kõrtsid wist suurt kasu sissetoowad. Rahwas tõttab hingamise päewal Issanda templisse palwetama, aga kiusaja kõrtside näul nina ees. Sagedaste pitk tee käidud, kõht tühi, läheb kõrtsi, wõtab ühe napsi, et soolikas ei näpistaks; wiinawaim (sprit.) on tühja kõhu ajal ruttu peaS kinni; kiriku ei wõi enam minna, sest ega kahte isandad tohi teenida; wõtab weel napsi ja sagedaste jäeb niisugune napsi ori künni töise hommikuni  silgutama; waene hobune norutab ilma söömata terwe öö ja päewa; külamees läheb mööda, nopib sedulga rihma, ohjad ja mitmed töised lahtisemad asjad ära ja mees peab rahul olema, kui weel wäsind neljajalgse enese kätte saab, kui esmaspäewa hommiku tqsrutades koju poole hakkab nihkuma. Mees ja loom ei jäksa sell päewal kumbgi tööd teha. Nõnda jäeb temale paljalt wiiS päewa töö Larwis nädalas; hing on kõik selle aja suures ahastuses, ootab järgmist püha, millal ta ühe silmapilkmise aja sellest hinge koormast loodab lahti saada. Nõnda tuurib see elu mitmel künni kaks kätb rinna peale paneb. Sellest on siis ka tulnud, et Kadrina kihelkonna rahwas wäga waene on ja liiga wiletsaste, niiheaSti waimu kui ihu poolest, elawad. Mitmed naised kurtsiwad silmameega, mis kõrtside läbi neil kõik kannatada olla ja mehed ütlesiwad nõndasamuti, et kui poleks kõrtsisi siin olemas, siis elaksime palju paremine, maim on küll walmis, aga liha on nõder kiusatuse wasta panema. Tänuwäärt oleks, kui baron Dellingshausen  ja krahw Rehbinder nimetatud kõrtsid kinni paneksiwad ehk jälle õllemajadeks ümber muudaksiwad. Nad saaksiwad Kadrina kihelkonna rahwa õnnistusetoojaks  ja mitme ja mitme Eesti ema silmawett ära pühkima. Andku siis Jumal, et nimetatud herrad nendest ridadest märku wõtaksiwad ja waese ära kurnatud  rahvale appi tõttqksiwad. W Tiflifis, Nowembril 1332. TerwitadeS koduwendi J. R. Rezoldt. Tolli kõrgendusest. Väljamaalt sisse toodud walatud raua peale on 15 kop. tolli pantud. Väljamaa kiwisüte tollimaks on edespidi järgmine: süte eest, mis Moskwasse lähemad, maksetakse  2V- kop. puuda pealt, Musta mere sadamates 3 V- kop., Poolamaal 3 kop. ja Baltjmere sadamates 1 kop. puuda pealt tolli. Wana Eestlaste kindlus Sinihallidul Wiljandi juures. Mõne nädala eest küsis Õpetatud Eesti Seltsi sekretär prosessor vr. L. Stieda minu käest, kas mitte minu ligidal mõnda ennemuistest Eestlaste kantsimäge olemas ei ole, ja mis inimesed neist kõnelewad? Mina ei wõinud muud, kui aga mõnest kaugelt tutwast kohast temale teadustada ja et minu ligidal niisugusid kohte teada ei ole. Ometi olen mina Wiljandi lähedal mitu aastat aega eemalt ühte niisugust mäekuju näinud, millest arwata mõis, et see wist üks wana Eestlaste kindlus saab olema, aga iial ei saanud ma aega, seda järele katsuda. 14. Oktobril s. a. olen ma ometi selle mäe läbikatsunud ja leidnud, et see tõeste üks wana Eestlaste kindlus on. See seisab ligi seitse wersta Viljandist  lõuna õhtu pool Wiljandi mõisa piiri sees, Orika kõrtsi juurest Riia tee pealt üks werst paremale  poole ärakäändes Sinihalliku wõi Tõlba wesiweSki  juures. See on selle mäeselja peal weSki pool otsas, mis Loodi metsast otsegu wall wälja wenib ja eesnimetatud weskini ulatab. See koht on loomusest  just kindluseks loodud: hommiku pool seisab üks weike pikergune järw pitku mäeselga ja õhtu poolt külgi mööda jookseb mõne jala all pitku mäge jälle see oja, mis Loodi weski pealt tuleb ja kuhu ka Sinihallil sisse jookseb. Selle mäe põhi wõib nende wete wahel arwata 300 jalga risti läbimõõta lai olla, mille peal see ligi werSta pitk ja 30 künni 40 jalga kõrge mäeselg, nagu wall ülesse tõuseb. Wanemal ajal peab see soo, mis selle mäe õhtupoolsel küljel seisab, Vistist ka üks weekogu olema olnud, kuhu sisse Sinihallil oma wee andis, künni see koht turba sooks üleskaswis ja Sinihalliku weele, kui ka Loodi weSki ojale selle tee mäejalga mööda lahti jättis. Nüüd on aga seo mäe selg kantsi kohast '/» wersta lõunahommiku poolt läbikaewatud, kust Sinihalliku wesi põhjahommiku poole järwe lastakse, kust see siis aasta läbi Sinihalliku weSkit ümber ajab, ja sealt põhjaõhtupoolest mäe otsast jälle töisele poole mäge jookseb ja ennast enne nimetatud ojaga ühendab. Päris kindluse koht seisab nüüd selle mäeselja põhjaõhtupoolse otsa peal, kaunis meski ligidal. Selle kindluse täieline pitkus on ligi 450 jalga, kõrgus poole winkle luipuse järele üle 55 jalga ja kantsi ruumi laius ülewelt ligi 110 jalga. See kindluse koht näitab nagu mõni laew wõi säng olewat, kelle mõlemad otsad järsku kõrgemasse tõusewad, mis mina töiste niisuguste kohtade juures mitte ei ole leidnud ja wäga nende Kalewipojade sängide taolised näitawad  olema, mis Alatskiwi, Torma, Laiuse, Luua ja Kassinorme juures olewat. Kui need seal mitte wäga suured ei ole, siis wõiwad need ehk niisamasugused, loomuses järele awitatud kantsimäed olla. Oleks lugu nõnda, siis ei wõiks Kalewipoja jutt ckitte palju üle tuhat aastat wana olla, kui niisugused kantside kohad, rahwa poolest Kalewipoja sängideks nimetatakse. Sinihalliku kantsimäe mõlemad otsad seisawad kui ümargused kuhjad ligi 12 —15 jalga üle kantsi sisemise ruumi põhja kõrgemal, mis wäljastpoolt ümarguselt maha langemad ja seestpoolt aga otsekohe ja järsku ära piiratud on. Sisemine ruum on ilus ja tasane, ja näis selleläbi sinna olewat saanud, et algusest teraw mäe selg wõi hari kaksipidi külgede peale ära on kannetud, mis selleläbi ka järsumaks on tehtud, kus juures mõlemile otsadele nende algus kõrgus jäi ja weel ülesse kantud mullaga kõrgendatud  sai, kuna nad Väljastpoolt järsumaks maha saiwad  kaewetud. Sisemise ruumi kõrguselt mõõta, on nende otsa kuhjade läbimõet ligi 50 jalga ja kantsi sisemise ruumi pitkus seega ligi 350 jalga. Kantsi sisemist ruumi ei wõinud ma mitte läbikatsuda, sest et kõik see plats rukistega külwatud oli. Mõlemad otsakupitsed on kerge, soosarnatse musta mullaga kaetud, mis sagedaste  näis tuld näinud olewat. Et maa juba külmanud  oli ja minu aeg wäga kasin, siis ei wõinud ma seal mitte sügawamalt järele kaemata, kust ehk puude wõi palkide ülejäänusid oleks leida olnud. Sisemise ruumi sees ligi 20 jalga lõunaõhtupoolse  mäekaldast sügawamal oliwad 4 wõi 5 suuremat  kiwi reastiku. Inimeste jutu järele olewat selle kiwi rea kohas mulla sees prügitud kiwi uulits, kuidas seda kündmise juures olewat leitud.  Wistist  seisis kantsi eluhoonete esimene külg selle kiwi prügimuse peal. (Järg jäeb tulema.) Pärnumaalt saadeti meile järgmine kiri, millele hea meelega ruumi anname. Kiri käib nõnda: „Missugused Eestikeele ajalehed sünniwad lugeda? Uue aasta jauks tellimise aeg on praegu käes ja et Eestikeeli ajalehti juba tosin täis saab, mille hulkas paraku ka mitmed tühised  ja halwad lehed on, mis Eestlastele sugugi lugeda ei kõlba, sellepärast wõtsin mina nõuuks, paremad pahemate hulgast wälja walitseda ja lugejatele soowimiseks  ette panna. Head ja kasulikud Eestikeeli ajalehed,  mille kosumiseks iga mõistlik Eestlane peaks tööd tegema, olgu nende lugejate arwu kaswatates ehk neile teaduslikka ja õpetlikka kirjatöösid saates, on oma wanaduse järele nimetates järgmised: 1. Eesti Postimees, maksab aastas 3 rubla; tema toimetaja on Dr. K. A. Hermann; wäljaandja ning trükkija W. Just, Tartus. 2. Sakala, maksab aastas 3 rubla; tema wäljaandjad on C. R. Jakobsoni  pärijad; trükkija F. Feldt, Wiljandis. 3. Wirulane, maksab aastas 3 rubla; tema wäljaandja ja toimetaja on J. Järw, Tallinnas. 4. Walgns, maksab aastas 4 rubla 30 kop. ilmub kaks korda nädalas; toimetaja ning wäljaandja J. Kõrw, Tal.  linnas. 5. Olewik, maksab aastas 3 rubla; toimetaja  ning wäljaandja A. Grenzstein, Tartus. Seltsid ja jõuukamad inimesed lugegu nimetatud lehti kõiki, aga kehwemad walitsegu nendest omale seda, mis kõige enam meele järele on. Ma olen kuulnud mõnda inimest ütlewat: „ Loeme kõiki ajalehti, mis aga iganes Eestikeeli trükitakse!" Niisugust ütelust ei kiida mina mitte heaks, waid arwan kahjulikuks. Sest aeg on kallis, mida meie tühiste asjade juures ära ei wõi wiita. Peale selle jäeb seega rahwuslikkude  ajalehtede jõuud nõrgemaks. Nimelt, kui meie sellepeale mõtleme, et wiimasel ajal mõned tühised lehed rahwale odawa hinnaga kätte pakutakse, mille eesmärk ja püüdmine see näikse olewat, et ülemal nimetatud ajalehtede jõuud kahaneks. Sellepärast soowin, lugege üksnes häid ja kasulikka lehti ning jätke tühised ja halwad kõrwale. Ma palun alandlikult,  et kõik ülemal nimetatud ajalehtede toimetajad  selle soowimise kirja omas lehes ära Lrükiksiwad. Auupaklikult A. I." Tartus on, kuda meile teatakse, üks hull koer linnas ümber jookstes mitmed töised koerad ära kiskunud,  mispärast selle hirmsa haiguse laiali lautamist  karta on. Palju inimesi arwawad, et Tartu bank (Dorpater Bank) Tartu linna bank on, see tähendab, et Tartu linn oma warandusega selle banga wõlgade eest wastab, mõned töised meie maa rahwa seast arwawad, et ka kõik Tartu linna maja omanikud oma majadega selle Tartu banga eest wastawad. Kolmandad jälle arwawad, et kildide ja zunftide liikmed  oma warandusega selle banga eest seisawad. Niisugused  arwamised ei ole aga mitte õiged. Nõndanimetatud  Tartu bank ei ole mitte Tartu linna bank, sest linna wolikogul ei ole midagist Tartu linna pangaga tegemist ja ei wasta ka selle panga eest mitte. Weel wähem on Tartu linna maja omanikudel  Tartu bangaga tegemist. Mina, nende ridade kirjutaja olen ise Tarw linnas majaomanik ja ei ole minul midagist wastamist Tartu banga kohta. Ka Tartu kildide ja zunftide liikmed ei wasta mitte ükski oma warandusega selle banga eest, waid Tarw banga põhjuSkiri ütleb, et Tarw banga eest wastawad  kaks Tartu linna kildi seltsi. Kildi seltside wastamine on aga paljalt niisugune, et kildid on omalt poolt 10 tuhat rubla Tarw banga põhjuskapitaliks  annud ja wastawad peale selle weel selle warandusega mis neil kildidel kui seltsidel on, aga üksikud kildi seltside liikmed, ehk ka kildi seltside eestseisuse  liikmed, kes näituseks Tartu banga paberide alla kirjutawad, ei wastuta mitte nimetawd panga eest oma Varandusega. —k— Tartumaalt. Wisusti wallast saime teada, et hundid seal ühest külast, kus kaheksa talu, minewal suwel 13 lammast, 1 warsa ja 5 karjakoera ära söönud on. Inimesed ei wõi kiskjaid metsloomi mitte ära tappa, sest neil jahiõignst ei ole ja püssi olla neil ei tohi ja koerad ei wõi neile abiks olla, sest et neil kolgud kaelas pidiwad olema, et nad lindusi mitte hirmutada ei saaks; nad isegi ei saanud huntide eest kolkude takistuse pärast ära põgeneda, waid pidiwad neile roaks saama. Terwe WisuSti walla pealt söönud hundid minewal suwel umbeS 50 lammast ja enamiste kõik koerad ära. Üleültse kuuleme,  et hundid Tartumaal minewal suwel kaunis rohkeste kahju teinud; niisugust häda huntide poolest ei olla seal ammust ajast saadik enam olnud. Riiast. Liiwimaa „ Kubermangu Zeitung'i" teate järele on siiaaegne Liiwimaa kuberner baron Üksküll-Güldenbandt 24. Nowembril Liiwi kubermangu walitsuse Liiwimaa abikuberneri, kammerherra riiginõuuniku  von Tobiefen'i kätte ära annud. 5. Detsembril  saab baron Üksküll Peeterburgi ja sealt Wäljamaale  reisima. Uus Liiwimaa kuberner tõsine riiginõuunik Schewitsch käis 26. Nowembril Keisri Herra jutul. Meie uus kuberner, herra Jwan Schewitsch,  on ühe wäga wana Wene sugukonna liige, sündinud aastal 1838. Peale muu uniwersiteetide studeeris ta ka Saksamaal Heidelbergi suurkooli peal. Pärast asws ta oma sugulase riigisekretäri Bludowi juhatusel Kroonu teenistusesse, kuS ta umbes kümme aastat Kaluga kuberner oli. Senatori herra Manassein on ühe osa oma kantseleiga Miitawi ära reisinud. 23. Nowembril tuli ta Riiga tagasi, kust jälle Miitawi läheb. Tema Miitawisse jõuudmise kohta kirjutab kohaline leht: „Esmaspäewal 22. Now. jõuudiS Liiwi- ja Kuuramaa  rewideerija Senator salanõuunik Manassein wiie oma ametnikuga meie linna, ning wõttis „Kuri majas" korterit. Peale lõunat läks ta kubermangu wangikotta, mida ta ülewaatas. Tõisipäewal kell 12'/- oliwad meie lossi Keiserlikus tubades rewideerija Senatori herra jutul: riigi-, maa- ja linnawalitsuse ülemad ametnikud, meie kirikherrad, mitmed wäe-ülemad j. n. e. Siia juure wõime weel teatada, et peale riiginõuuniku Rose ja Weizenberg'i ametist lahkumise praegu rewideerija Senatori juures D. WareS ja J. Jurkatam Eestikeele tõlgiks on. Wiimane on ühe Tallinna Wene elementari koolis koolmeister. Wene ajaleht „Rishk. Westnik" on sõnumid saanud, et St. Peeterburgis kõrgemais seltskondades meie kubermangu Senatori rewideerimisega wäga rahul peab oldama. Tallinnast. Oma elu kallale kippumisest jutustab „Wirulase" toimetaja järgmisel wiisil: „Wäga kurwa ja walusa meelega pean mina, Wirulase toimetaja, järgmist lugudust awaldama: Öösel 9 ja 10. Nowembri wahel läksin ma ligikorra kella 3 ajal magama. Warsti pärast maha heitmist kuulsin ma, nagu oleks wäljaS ukse wõi seina kulles nühkimist. See tegi mind natukene rahutumaks, nõnda et uni mitte kohe peale ei tulnud. Wiimaks