tawat matmite kõnet, et ühegi juures seisma kuulja silm kuiwaks ei jäänud. Jumal andku tema põrmule rahulist hingamist maamuldas, ja rõmustagu järel leinajaid. Waratsest kiikwist See odra seemne, mis Märtsil kuu lõpul ja Aprilli algul sai maha külwatud,  on Mai kuu efimiste päüwade sees alles üles tõusma hakkanud, tänu Jumale, et seemne 'pole selle pitka acaga hukka läinud, mis ivaga kardeti. Riigi mõisa piiril on 10 Hiio-saare meest räimi püüdmas, saak on hea, mis sest juba näha, et kala wak 1 rbl. 25 kop. maksab. Selle kaubaga wõib igaüks rõõmuga rahul olla. ÄI. —8. Seesama sõbra käsi kirjutab üht warguse lugu, mis selle lehe M 19 käsile jäi ja Tika kõrtsis sündinud,  nenda edasi - P. walla talitaja wõtnud linnast  tulles kaks tutwat jala meest oma wankrile T. N. ja A. T. Teel purjutanud mehed mehe Uioodi tubliste Nimetud kõrtsis wõtnud mehed uut „reisi passi" wõi seda „wa sutl kiiwadust" weel kauniste. Wiimate liinud P. talitaja kõrtsist wälja ja tahtnud oina „tee kullist" üle jäänud raha üle lugeda, istunud maha, pannud paberi raha koti kautu külge kuue õlma pääle ja wõtnud mask raha esiti käsile. Selle aca sees tulnud  endised seltsi mehed ka raha lugeja juure. Kui mask raha üle waadetud, tahtis ta paberi raha käsile  wõtta, aga pandud paigast ei olnud raha kotti mitte enain wõtta, sest ta oli säält ära lendanud, seda oli T. N. inna teiste silma nägemata säält ära kohendanud. Raha koti otsimine algas warfi, seltsi mehed said läbi otsitud, aga raha jäi kõdumaks, sest näpu mees oli seda kõrtsi minnes hoowi müüri pääle pannud, mis kaheksa silma teisest  hoowi nurgast salaja olid näinud.  Riidlemine  algas kadunud raha pärast ja läks ikka suuremaks.  Kui hoowi nurkast nägijad riiu põhjust tääda said läksid need katsuma, mis asja näpu mees müüri pääle õiendanud, ja tõid säält kadunud raha koti walge ette ja näpu mees oli käes ja riid oli otsas. Kuida kuuleme olla talitaja ilma suurema kohtuta oma all ära leppinud, warguse töö palk jäänud kõige kõrgema kohtu mõistja tasuda,  häbi üksi jäänud mehikese auuta töö palgaks.  Kihelkonna Poolt. 13. Mail juhtusin tee pääl linnast tuleja Kihelkonna mehe J. T.—ga kaku, muude sõbraliku juttude järel küsin ka: Kuida tcite pool selle kcwadise külmi tööga lugu käinud? Tema wastab: Kõik alles tegemata. Miks teie siis mitte meel ci ole külmanud? meite pool on orased ülemal ja kõik kemadine külmi töö lõpetud, Vastasin mina. Meie külwiga on meel aega; pühade  eel, see nädala sees teeme kaerad ja pärast pühade nädalas algab päris sui wisia külwamine. Minu küsimiie pääle i kes neile seks eesmärgiks on, rääkis ta nenda: Meie tegime enne iga aasta niisamuti «varakult kemadist külmi ja olime ikka kehwa leidise mehed täna paini olnud. Mõne aasta eest tuli Pojo mõisa pääle Ülemaalt üks rendi härra see teeb sestsaadik kui ta senna tuli, ikka kemadist külmi nii hilja ja tema auusa mehel on wilja pAM pääl iga aasta nagu luhta ja roogu, meil mitte midagi peame tema käest wilja ostma; maeti ei ole tema põllumaa põhi ühtegi paremaks arwata kui meil. See asi on meie rahwast meelitanud seda tähele panema, kudaS Pajomõisa rcndniku härra oma põldu harib ja külmab jg seega oleme oma kemadist Ulmi nii kangele edasi lasknud minna. Jumal anna õnneks.  Mina annan, ehk wõind teised Saarlased ka katZAds kewadin külwi aega provwima hakata ja mitte nii uisa-päisa „saaks aga maha" ilma mi dagi mõtlemata oma põllu tööd ülcpca-kacla wal mis katsuda. X,—m Kaugemalt kodumaalt. Riiast. „St. Petersburger Zeitung" järel tõiwad mitu Saksa acalehtc „Möned mõtted ümberrahwastamise  ja usuwahetamise kohta" neuda: Kui mingisuguse juhtumise läbi üritatud maim mõjuwaid hoopa sõnadega annab, siis on kõige esittz tarwis teda taltsitada ja õige piire sisse tagafijuhatada,  muidu läheb segadus nii suureks, et meil kaua selgust ei ole loota. Wene aealehtedcs liigub elaw kartus, et Lätlased ja Eestlased nende maal elamast Saksa rahwast ümberrahwastatud, ehk teisiti ööldud saksastatud saamad. See halbus näikse neile nii tungiw ja ühwardam olema, et nad saksastamisele wõimalikult ruttu mcnestamisega tahawad ettejõuda. Teiselt poolt tehakse jälle hoolega Eestlaste ja Lätlaste kallal Wene õigeusuga  tööd. Kuida aga, küsime meie rahwastatakse rahwas ümber? Aealugu ainult wõib seda wastuta:  Üksi talupoeg riisub talupoja käest rahwuse. Et Wene Baltimere kubermangude elanikud pilka ardowalitsuse acal mitte Sakslasteks ei saanud, tuli ses, et Saksamaalt talupoegi mitte Lunamaale  ei rännanud. Mõisaherrad ja linnainimesed,  waimulikud mehed ja rüütlid pidiwad oma alamate keele kätte õppima, niitte ümbcrpöördud. Ümberrahwastus on aeg acalt fissetungiwate talupoegade  läbi Preisi rahwa Saksteks ja põhjapoolses  Wencmaa jaus elawad Soome suguharud Wenelasteks teinud, üsna wagusi ja ilma rahwuslife  wõitlemiseta. Kus ümberrahwastamist teisel teel ettewõetakse, sääl läheb see nurja, seda wõib julgusega ettcütelda ja ainus tagajärg on see, et rahwas siis just oma rahwuslise tundmisele ärkab, mis ärakautada taheti. Ammetnikkud, koolmeistrid ja muude õpetuste laialelautajad wõiwad küll mähe selle eesmärgi ligemale jõuda, aga õiguse pärast rikub nende ümberrahwastamise pääle sihitud töö ainult rahu ja inimliku tundmust, mis üsna puutumata  peaks jääma, kui üleüldse tema kölbulist tuuma ärahäwitada ei taheta. Ehk teisiti öeldud: ühe rahwa ümberrahwastus wõib ainult alt ülesse, mitte ülemalt alla sündida. Kui see mitte wõimalik  ei ole, sääl peaks riigi üleüldise kasu pärast  ümberrahwaStamine koguni mahajäetuma. Tartust. Laupäewal, 2. Juunil on kella 4 ja 5 wahel pärast lõunat Ropka müisa all nõnda nimetatud kolmewärSta kõrtsi juures tuuleweski ära põlenud. Arwatakse et tiiwa wölw öerumisest tuliseks  ning põlema on läinud. Kange tuule käes lagunes tuli ka laiale ning pörmukese aeaga oli terwe weski tules. Tiiwad oliwad pääl pool tuuli ning kerlefiwad ühesuguse usinusega edasi, mis omast kohast imelik näha oli. Weski põles puhtasti  maha. Kuida kuulda oleme laanud, olla loomada katkutöbi juba Wene maalt üle Eesti maa raja tunginud  ja nimelt Allutaguse maakondas tcrwet perekonda  ja külad waeseks loomade poolest teinud. Waesed inimesed, kes selle hirmsa nuhtluse läbi oma warandust loomade langmisc läbi on kaotasud,  on wäga kahetsuda. Kõik kurdawad, et nad oma loomasid mitte katku tõbe wastu ei ole kinnitanud,  mis läbi neil kahju eest tasumist oleks loota olnud. See kes lomade kinnitamise pääle ennem pole mõtelnud, tehke seda warinalt. sest kui tobi juba lahti pääsenud, ei saa siis ennem siialt ko- hast kinnitamist maStu wõetud, kui alles pärast tõbe järele jäämist. Tallinnast. Mincwal Neljapääwal on Tartust  päritud wiinapõletaja Nvbcrt Martinson Tallinnas ühes hotelis, kus ta korteris oli, rewolivri  kuuli ivaral oma elu wõtnud. Surnu keha pahemal rinna poolel leiti kolm kunlihaawa. Taskust leiti surnul Kirumpä wallapass, millest näha sai, et Martinson 21 aastat mana oli. Asi mis noort meest ajanud enese elu wägiivallal wõtma, näeb yurja läinud armastus olnud olema, wäikene kirjutatud täht, mis ta järele jätnud, tähendab  sinna poole. Neljapääwa õhtu poole kellu 6 acal kuulnud hotelli teenrid paukustd ei saanud aga heasti aru kust nad tuliwad ning arwafimad wiimaks paukustd haamri hoopideks mis lähemalt katuselt katuse parandajate juurest alla kõlas. Alles  teisel hommikul leiti, et mees ennast tapnud. - Nelipühi wiimsel pühal on, nagu „Tallinua Sõbr. „Revalsche Zcitungi" ja „Nevaler Bcobachtcri"  järel kirjutab, Tallinnas, Lasnamäe all Suurel  Tartu maanteel, üks paha lugu juhtunud. Linnasaadik Jakob Hecken on teenija soldati Kristjan  Krasinu's mahalasknud. Hecken ise annab seda asja nenda üles: Linna karjaloomad ja ka mõned inimesed oliivad sagedaste Hcckeni heinamaad  tallanud, mis enne karjamaa olnud. Kui mun nõu ei aitanud, siis on tema ähwordanud, iga looma ja iga inimest mahalasta, kes tema heinamaa püüle maha astuks. Tähendatud pääwa hommikul olla tema ka hirmutamiseks üle kolme naese pea lasknud, kes üle heinamaa laksuvad. Pärast lõunat, kui linnukari koju pidi aetud saama, on tema kahe pojaga teed mööda käinud, mis tema heinamaa ja ühe kroonu kapfaaja mahel on, ja on waadata tahtnud, et loomad tema heinamaale ci läheks. Sääl on soldat Kristjan Krasmus, kcs kroonu kapaaeda wahtimas oli, tema heinamaa pääle astunud ja pilgates hüüdnud: Noh, Teie tahtsite igaüht mahalasta, kcs Teie heinamaa pääle astuks! Mind Teie ommetcgi lasta ci julge!" See olla teda wihastanud, tema olla rewolwcri wõtnud, kuuli üle soldati pea lasknud ja edasi liii-" nud. Pea sellepääle ütelnud üks tema poegadest, et soldat järcletulla ja juba üsna ligi olla. Tema pööranud ennast ümber, näinud, kuida soldat kimi wõtta ja sõimates teda wisata tahtnud, ja lasknud  hirmutamiseks uueste. Soldat jooksnud umbes  Sü sammu edasi ja langenu dsurnult siis maha. Kohe sellepääle kogufiwad ennast rahwahulgad sadade kaupa Helleni maja ümber, pärisiwad teda küratsetes wälja ja jäiwad wast siis rahule, kui politseiammetnik kinnitas, et Hellen juba mangi olla pandud. Teisel pücwal sai soldati surnukeha lahtilõigatud ja leitud, et kuul ivassaku labaluu alt, ülemalt allapidi sisse, läbi kopsu ja suure wcresoone läinud ja õnnetuma paiga püül surmanud  on. Wene maalt. Peterburist. Lanpäew ning pühapaew oliwad  päälinnas toredad pulmapäewad, sest pühapäewal  sai keiserlik kõrgus suurwürst Sscrgei Alcksandrowitsch  Hessi printsessi Elisabctiga paari laulatatud.  Juba laupäewa hommiku ivara oli päälin piduehtes. Pärast lõunat kell 2 jöudsimad keiserlikud  Majestectid, kõrge pruutpaar ning teised würstlikud  pulmalised raudteega Nikolai raudtee jaama. Siit hakates kuuni talwcpaleeni oliivad soldatid mölentil pool uulitsat piduehtes reas pulmarongi läbi laskmas. Majesteet Keiserinna sõitis kõrge