Sakala »«. Wiljandis, 29. Juunikuu Päewa! 1885. vm. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Joimenduse adrels: toimendusele Wiljandis. Wene keeli: Ri. öb^vA. vi. che.i „Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita L rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga l rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adr ess id palutakse selge ste kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'i pärijad. AeMmrst zcr krrrrkrrtrrsi rVõtcerVceõ !vcts4ir: Tartus : J. Tülk Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamatupood ja Näpina paberiwabnku kontor bürjermufse majas; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge ck Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: G,. F. Hallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; Pärnus: „Endla" Seltsis ökonom Must ja E. Treuseldt': raamatupood; NarwaS: M. Põder; Rakweres: J. Kuus'i raamatupood ja A. Heraklides pitauulitsal K 51. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihbcrg; Wõrns: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides : Seidelberg ja C. Aerfeldt; PeeterburgiS: . K. Leopas, Levemü npven. 60 ja N. Mattis sen Ileneniü npoen., z? siaoaiieu. uoera, Mui. 28/21. Wiljandis: F. Feldt. Suwine elu. Looduse imestawam ilu ja uhkus, tema täielisemad elude awaldamised on suwel. Seda kõik oleme meie põhja-maadelased iseäranis tähelpanema sunnitud, oleme rohkemalt imeStelema harjunud, kui soematel maailma jagudel, sest et mejj talwed liiga pitkad ja pooled ajad nastatelt ära wõtawad, kui aeg ja loodusline elu karudega  kaasas magab. Suwel on meie ilus põhjane isamaa  aga omas täies elujõuus, maad ja ka weed awaldawad  oma rõemu priiuse üle, midas kõrgem kaitseja neile ise annud, mis keegi keelda ega silmapilguksgi takistada  ei saa. Sest kes wõiks kõike karedat ilma, õhku ja aega ärapeletaja, äraajaja, kõige uueste elule ärataja päikesele hüida: ära tõuusu üles sa? KeS wõib, Nagu meie rahwa osawam laulik vr. Weske omas „isa sõnades" küsiteleb, meie metsal hüida: ära wõrsu wõsu sa! Kes wõib haljal aasal hüida: ära hakka õitsema! Looduse seatud sunnil on suwel maad haljendamas, weed wahutamaS  ja ilu igal pool elutsemas. Imelisel jõuul tõuseb külwatud seeme maast üles, kosub ja kaswab ja saab suureks. Kõik need kohad, mis alles weel mõne kuu eest surma waikusel waatasiwad, liikumata lamesiwad, on nüid elamas ja terwe loomus hingab kergemalt ning rõemustab Looja targa äraseadmise üle. Ei oleks meil talwisi karedamaid aegu, siis ei oleks meil ka nõnda suurel mõedul neid rõemutundmusi ja paremate aegade ilu arusaamisi. Meie elu oleks siis enamalt ttkspuhas ja tüdimus suruks peenemaid tundmusi maha poole, elurõem  wäheneks ja paneks meidgi lõunamaaliste wiisil kõike oma alla püidma, ehk muud laiduwäärilist tahtma. Aga seda hirmu meil tulla ega olla ei saa, sest kõik meie aegade karedused on meie kenaduse tundmist suurendanud,  on meid ilusamast ajast õigeste arusaama õpetanud. Nõnda kuidas suwine rõem maailmas üleüldiselt suur on, nõnda on ka ülepea suwine elu kõiges kohas üleüldisem ja suurem kui muul ajal. Suurte rahwaste poliitika kangelaste kawaluSte Võitlused waielusteS waikiwad  ja nad lähawad kodu oma mõisate peale, ehk reifiwad kuulsate supeluskõhtadesse suwisest ilust ja õhust osawõtma, sellest oma termist kosutama ja waieluse wangist elu looduse lõbuga wabastama. Suwine elu oma rõemurikkusega  on külgetõmbawam kui keegi uudisem seadusemõte  ja diplomatikate keelte-kunsti kahmamine, tema käib üle nende, on looduse muinas-aja paradiisi jutu päranduse riiSme, mis meid ülema tundmusega täidab, mis meid imeliselt oma sõbraks wõidab. Aga mida waiksemaks suwi oma iluga maailma poliitika lainid teeb, seda ekawamakS äratab ta aga maailma ennast ja ta mitmesugust loomust, seda elawamaks sunnib ja seab ta rahwaid; sest kõikide rahwaSte elu ülespidamised ja selle eestmuretsemised on nende oma asjad, kuid üksikud mehed mõtlewad selle peale, mill ühele ehk töisele rahwale tema õige käidaw tee alles wõiks jäeda, seawad selle tee juhtideks seadusi ja tegewad ka nendele poliitikat. Nende elu armsam aeg on sarnaste waielustes, uute mõtete kokku seadm istes, sõnadega tagumistes ja hööweldamistes, aga seda ei saa keegi salata, et suwi neile ommetegi ka ilusam on, ka neid nende armsaist tallituStest ära meelitab. Nad saamad küll suwel wagusat, puhkamise elu, aga see elu on neile nõndasama ilusam, kui meilegi, kes meie just ümberpöördud suwel oma peategewustesfe astume ja looduse elamast ilust oma elu ülespidamise kasu kinni püiame, maa wilja-andmist pruugime ja ennast kui eksitamata  Aadame lapsed oma põllul ja luhal kui paradiisis  mõtleme olewat, kust meid ainult sõge sügise wälja ajada wõib. See tööle maenitsew mõttepilk ei puudu kellegil põlluharijal, et aga suursm jagu rahwaid kõik põlluharijad on, seeggon ta omaja iseäranis aga meie EeSti rahwak. Põld, meie Eesti muld on meie pea poliitika, on see, kus suwel elame, millest kõige enam rõemu tunneme. Igaühe koht ja kodu on see, kust ta kunnagi wälja aetud ei tahaks saada, ja iga suwi teeb teda uueste ikka weel armsamaks ja kallimaks paradiisiks. Aegadega ühes sammuwad aga ka algusest saadik juba rahwad omas elus ja nende elusaatused on üsna aastate aegade sarnased. Neilgi on omad talwed, kewaded, suwed ja sügised olnud ja nende kõikide kõrwal ka nõndasama  Eesti rahwal oma kare, pitk, külm aeg selja taga. Nagu enesest, nõnda oleme seda ka töistest rahwastest õppinud, et maailma ajawoole ja rahwaste ajawoole wahel see suur wahe on, et esimene oma seatud teed ja mõedetud ajajärgudel juba miljonid aastad edasi käib, aga wiimane ühekorraga seitse sada talwet ja mitukümmend  sadulist kewadet järestiku nägema piab. Kestgu ta aga kui tahte kaua, siiski mööda läheb ta ka ja ajade muutus on üks tingimata tallitus siin ilmamaas, looduses. Kui meie aga eespool oma suwist elu ja olu imeliselt  kirjutasime ja kiitsime, mis looduse mürgisse puudub, kas wõime meie sedasama wiisi aga ka oma Eestirahwa elu olewikku kujutada ja kiita, kas wõime arwata, et ka rahwal suwine päike omad kiired loenduseks saadab ja ka meie üleüldist elu haljendamisele ajab? See on meie arwates kaunis raske küsimus meie suwise elu- kirjelduses  ära kosta, et kesk teed viame omas üleüldistes asjus käima, kui liig-ruttu aelemisel kraami ei taheta minna ja liig aeglasel komberdusel lonti ega päris seisma jäeda. Seepärast ei wõi meie just süda suwe oma rahwa-elu olewikule Võrdlemiseks panna, ei wõi teda aga ka tagasi lapsekingadesse ja kewadise sadude alla lükata, sest meie üleüldine elu on küllalt oma jagu ka haljendamas, õitsemas ja mõni lukk koguni wiljalegi walmimas. Siis tuleb ikka wälja, et meie oma rahwa elul ka suwe aega enam ei wõi salata. Wiimane aastakümme  wiis meid nõnda lähedale suwe ligi, et meie ennast kewade poolises suwe-ilus tunneme olewat. Töölisi on tubliste tööl, mitmesugused wäljad haljendawad. Meie kirjandus kõnnib kärmeste täiuse poole edasi; seltside elu ajab oma üleüldiseks saamise juuri kosuwalt igale poole ja on nagu kutsuw keel ja tõmbaw käsi nendele, kes kttlmemaist aegadest, luudest, liikmetest tarretanud seisawad ega kärmemate suguwendadele järele ei suuda; rahwa kooli on armulisemal riigiwalitsusel nõuu oma walitsuse alla wõtta ja saab tema suwi, nende tuhandete noore rahwaliikmete rõemuline suwepäew siis juba enne kätte jõuudma, kui seda praegu arwata tahetakse, ta saab targa Riigi-J sa juhatusel kiirel sammul siia saama. Olgu terwitatud see sõnum, mis nagu pääsukene  kewadisel ajal on ja waidlemata sooja ilma märgiks peetakse! Kool on rahwa waimu-silma nägijaks tegija, ta saab aga ka armulisema riigiwalitsuse omal juhil kõige parem rahwuse kaswatuse ja kangestamise paik olema, kus isamaale ja Keisri Härrale kanged pojad saamad kaswatatud. Tulgu ja saagu see suwe-täht kärmMe Ma. Pea asi aga, mis ikka suwega haljendab la eussb, kosub ja kasw ch ja kutz . kõiki toitjad wiljad walmiwad, on meie Eesti nurm ja niit, on meie põllutöö.  Wäsimata waewanägemine ja hoolitsemine on meid Eestlasi ka sinna jälle upitanud, kus töised rahwad harilikul  wiisil paigal seisawad, Taat on meie kätte tööd nõnda palju õnnistanud, et Eesti oma higi selle maa lapi peale wõib langeda, mis meie pärisomandus on. Jah, Eestimaa on Keisri Härra käsul enamosa Eestlastele juba pärismaaks saanud ja see on suur suwe märk, ta on üks hea ajatäht, mis kaua, kaua meel meie kalmudel ka koitma saab ja jäeb. Kes ei teeks tööd omal nurmel rõemsamine, kui wõeral wäljal ja hea meelega tehtud töö kannab sagedaste kahekordset wilja. Jah, suwi on meie rahwa põllutöölikel elul ja suweks jäeb ta ka kesk külmal talwel, sest põllutööline elu on enam edenemas ja kergem edenema, kui muud meie Eesti asjad ja ettewõtmised. Tahaksime oma Eesti üleüldise elumärka uueste suwega wõrrelda, siis woiksime küll ka juba ette tähendada,  et nagu sagedaste suwised ilmadgi heitlikud on, nõndasama tuleb ka mitmesugust ilma ja olu rahwa elamises ja töötamistes ette. Mõned kohad kardawad liiga wihmaseid ja töised jälle põuaseid aegu, olgu ühte ehk töist pidi. Waataksime üksikult ka oma ettewõtmiste peale, siis tekiwad nende üle needsamad kaebtused ja arwamised. Meie seltslik suwi on alleS omal täiel ilul peaaegu ees, sest küll oleme sellel põllul ka juba teinud, mis meie kohus on, aga siiski on weel paljugi teha ja soowida. Kirjameeste Selts, kui esimene tõiSte ees, töötab ikka manal wiisil wagusi kirjapõllul edasi ja tema töö edeneb aast-aastalt suuremalt. Peale seda suwistatakse  ka Kirjameeste Seltsi ilusas aias igal suwel mitmed korrad muul wiisil meie Eestilaste mis muidugi mähe rõemuline on. Põllumeeste Seltsid piawad iga suwi näitusi, mis meid ennemine ja hõlpsamine edasi, põllutöö suwele aitab. Tartu põllumeeste Rõngu näitus, mis enne Jaani ilusal ajal ärapeeti ja kus 9 riigimaade ministeeriumi ja 9 Liiwi mõisnikude sotsieteedi  auuraha wälja jagati, on mitme saja wäljanäitajast  ja 1500 pealtwaatajatest osawõetud. Pärnus ja meie Wiljandis saamad näitused nõndasama olema ja meil ka weel Juuli-kuul laulupidu terme maakonna lauljatest.  Ei ole weel sellel suwel siin head, rohkeste osawõetud  koosolekut olnud ja loodame, et ilus suwi sedagi parandab, sest suwine elu nõuab rõemust meelt ja