kihelkondaS mitte talukohtade suuruse järel, waid tehakse üleüttse kohtade pealt, ehk kinda rahwas ütleb, ja kuida se ka kirikute wara raamatutes ülespandud oii'. .Snilsll pealt". Nendest wähesest  pääwadest muist mõisa peale weeretada, ülejäänud jagu aga poole, kolmandiku ja ueljaudikn  pääwa kaupa talukohtade peale ümberarm  ata ja uendele kergitad töö asemel selged raha-maksu peale panna, mis ehk raskem kanda oli, seda tööd ei oleks kull ükski meelemõistja heaks kiitnud. Kirikn-maksust ja kirikmpäiwi aga jäädawalt raha peale ümberurwata ja seda raha adrade järel jagada, selleks oleks koguni uut seadust karmis, mida ilma pitkalise nõuu pidauiiseta Kindral- Koti st st oriu m: ga ja kohalise Miuisieriumsga, meie maa seaduse-kogud kordasaata  ei wõi. Reid paiwi aga, mida kiriku hoonete ja kiriku maade ülespidamiseks, harimiseks  ja koristamiseks, ja mida teede sillutamiseks  tarwitakse ja talukohtade pealt tehakse ehk teha lastakse, neid teotawal wiisil „tsuorjus"  nimetada, kuida .Sakala" ja „Tartu Eesti Seitungi seda tegewad, selleks on paha tahtmist ehk teaduse puudust, ehk mõlemid  tarwiS, ja nendest m õle mi test näitab neil lehtedel suurem tagawara olema, kui wabanda wõib. .Orjus" wõib ikka aga se olla, kui üht inimest sundida wõib, iseenese jöuuga ja iseenese  kätega midagi teise kasuks tegema, ilma et temale seda hinnaga ehk wastateeniõtusega tasutud saaks. .Orjus" wõib ikka üksi inimese peal seista, iial mitte maa ja pinna ehk ühegi liikumata wara peal. Taluperemehed tegewad aga neid päiwi ja neid tööst nende kohtade ja nende maade pealt, mis kui omandus ehk kui rentkoht nende kaes on, ehk lasewad neid teha, kui omal aega ei ole, ehk kui nemad tööd wöera pinna peal oma kohta halwaks ja teotamaks  pidawad. Neid ei wöi ükski sundida, seda tööd ise tegema ja nemad ei tee seda koguni  mitte ilma wastasteenistuseta. Teed saatvad  ühe walla ja koguduse heaks niisamati ülespeetud kui teiste heaks, ja nemad tallawad teistest ülespeetud teesi läbisegamini niisama palju, kui teised nendest ülespeetud teesi. Kirikuõpetajad  ja klriku-ametuikud üleültse, tegewad neile aga wastateenistust ja wõiksiwad seda suurema õigusega .orjuseks" nimetada, sest nemad  ei wõi selleks sulast palgata, waid peawad seda is e tegema. Mis peab se siis küll tähendama,  kui need aealehed, mis ennast Eesti - rahwa silmaringi laiendama kiidawad, kui need ikka ja ikka neid awalikufi tööst, mis Eesti talukohtade peal seisawad, .teu-orjus" nimetama  d? Ei wist muud midagi, kui et ühe halwa sõnaga, mis aga selles paikas kogum mitte sündjas ei ole, üht seadusliku olekud rahwa ees halwaks teha, rahwast wihale kihutada püüawad;  seda rahwast, kelle igaxääwane töö temale aega ei anna, ise sõnade tähenduse üle jarelmõtelda.  Ehk tähendab se seda, et need aealehed ise sõnade tähendust ei tunne? Kes õpetada tahab, se peaks küll enne ise õpetud olema. Sõnade teaduslikku tähendust ei tohi segada ja solkida; kuida siis .juhtijad" seda Eestirahwa eeS teha julgemad! Ehk kas arwawad need aealehed Eestirahwa kasu nõuudma ja sellega ka tõeste kasu saatma, kui teades midagi räägiwad, mis tõsi ei ole? Kui selle kasuks waletawad, mida heaks pidawad? Se oleks täieste se ja sesama Jesuiitide meel, mille wasta needsamad aealehed ennast wõitlema kiidawad.  .Se mida nõuutakse, se pühitseb seda, millega nõuutakse" Se on Jesuiitide  õpetus, aga ka üksi nende õpetus. Omal aeal uuris .Sakala" selle pesa järel, kus meie päiwised hobusewargad ja teised margad  wäljahauutud saamad, ja oli oma .kõrge maimuga ja sügama järelmõtlemifega" seda pesa nendes cahwa-koolides leidnud, kus Saksakeeli õpetuse-keeleks tarmitakse, kuida se mõnes koolis Tallinnas ja teistes linnades on. Meie ei ole koguni mitte selle poolt, et rahwa-koolideZ 'ttsk teine keel, kui emakeel vpetuse-keeleks tarwttod saaks. Et aga sellest puudusest koolitamises, hokmsewargad ja teised margad sigiwad, seda ei usu meie mitte. Et laste koolitamine ja laste kaswatamine koguni eri-asjad on, seda peaksiwad meie kölakönelised rahwajuhid oma vkõrge seisuvaiga pealt ometigi juha tähelepannud  olema. Neid kool i-asutust on ikka ka. mis ühes kaswatamise - asutused on. Meie alamad rahwa kovlid vi ole seda aga nutte, kui wägewad kangelased „Sakalamaalt" usuõpetust  ja usuõpetajaid rahwa-koolidest wäljakihutada  suudasvad, kus nende uutmoodi usk" koolides walitsust wötab, se „õige usk", mille Apostlid Stefenson, Edison ehk mõni teine „ son" on. Meie rahwa - koolid wöiwad aga koolitada. kaSwatamme jääb wanematehooleks. Wargad ei figi aga mitte puudulisest koolitamisest, waid puudulisest ehk wiltulisest kaswatamisejV— Suurem süü selle asja poolest wõiks juba nende peale langeda, kes teades ehk teadmata sõnade ja koode tähendust segawad, kes üht ehk teist, siin ehk seal tehtud tööd „ orjuseks" sõimawad ja awaliku pölgatuse alla saadawad. Inimeste, pealegi aga weel noorte inimeste auutundmist käänatakse sedawiisi wägife wiltu. „Teu-orjuseks"  sõimatakse tööd. mida wõera pinna peal tehakse ja nimetakse seda teotuseks. Auntundmine  on noore inimeste sees elawam, kui nende osawus, ühe ja teise tähenduse wahe! õiged wahet teha. Et „ orjus" ja häbistawad asjad on, seda kmilutawad poolõpetud  kõlawas kõnedes ja seda kirjutawad need aealehed, mis ennast Eesliwaimu  kandjaks ja toojaks" kiidawad. Mis aga orjus" on ja mis „orjatöö" on, seda ei mõista üks seletada ja teine ei taha seda seletada; üks segab seda tähendust kogemata,  teine segab seda meelega —> oma ? partei" kasuks. On se siis ime. kui noorus wlltuse piuna peale sattub ja looduse-seaduse järel alamale  ja alamale weereb. On töö „ orj uS" ja on „ orjus" häbistaw, eks siis auuahnus wägise teisele teele sunnitud saa, kus aga häbistawad  , orjust" karta ei ole. lärelmõtiemist tarwitab se asi ikka. Pöörame pärast seda weiked körwalhulkumist awalikude maksude, tööde ja koormate juure tagasi. Kui meie nüüd näitannd oleme, et meie maa ja pinna peal seiswad koormad seaduslikud on, et ilma nendeta maa ja koguduse tarwitused taidetud saada ei wõiks, ja et nende maksude, tööde ja koormate harjund tasumise-korda järsku ja ühepoolelise pärimise järel muuta ei wõi, siis jääb meil nüüd weel järel labikatsuda, kuida need awaliknd koormad ühel poolel ja teise! poolel Kandjaid rohkem ehk wähem rusuwad. Et nüüd kiriku hoonete juures ja kiriku maade peal, ja tööd maantee peal „ orjus" oleksiwad, seda ütelda on halpus, kuida iga meelemõistja mõistab, kui wähegi sügawamalt järel mõtleb ja iseoma mõistust tarwitab, mitte uutmoodi juhtide"  mõistust. Meil ei ole siis muud tarwis, kui iga tööd ja iga maksu selle hinna peale arwata, millega seda teha, osta ja müüa wõib. Selge rehnung teeb asjad selgeks, mitte aga üks rehnung, kus paljad nullid seisawad, kuida , Tartu Eesti Seitung" seda teeb. Maa ja rahwa elamise ja olemise kuju peab soojast elust wäljaleigatud saama. Soojast elust wõtame siis ka rehnungi põhjuseks ühe mõisa ja walla wälja, kuida se parajast meie käte alla langeb. (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Et Geheimerath Email  ue! von Bradk e Tartu koolikonna'Kuraatoriks  seatud saaks, selle üle tulewad juba kindlamad sõnumid, kuida „Nig. Zeitung" poolametliku  pßereg" järel kirjutab. Geheimrath E. von Bradke on aastal 1832 Peterburgis sündind, sel aeal, kui tema isa Kiewi koolikonna Kuraatoriks nimetud oli. Oma teenistust alustas  E. von Bradke Kovlide-Ministeriumis, kus tema järgemisi Wize-Direktor ja Di- rektor oli, mille ameti pealt teda nüüd meie maa Kuraatoriks kutsutud ou. Kui C von Bradke õnnis isa aasta! 1854 Tartu koolikonna  Kuraatori ametid oma peale wõttis, siis teretas tema studentisi kui oma armsaid maamehi;  ~lest Tartu oleks", ütles vm Bradke, „küll Liiwunaal sellepärast aga mitte selle maakonna  linn üksi waid kõige Vallimaa pea- ja eespaik. Tema ise oleks sündimise poolest küll Lii mi maalt (Saaremaalt) aga selles ametis arwaks  tema ennast Liiwi-, Eesti- ja Knuramaa hoolekandjaks kutsutud olema, sest esmalt nende maade heaks oleks Tartu suurkool asutud ja suurem hulk õpijatest oleksiwad nendelt maadelt." —> Need sõnad kmnitasiwad seda usaldust, mida uue Kuraatori veale juba enne heidetud oli. ja was tas mesi usaldus Kuraatori wahel ühelt poolt, õVetajake ja õppijate wahel teiselt poolt, ou suurt kasu ja õnnistust meie maa ülema ja alama koolidele saatnud. Sellesama rõõmsa usaldusega saab ka Ema uuel -wou Bradke omas uudes kõrges ametis teretud. Mida tema isast üteldud sai: „Anumees igal poolel, alandlik, helde ja lahke läbi ja läbi" need omadused elawad ka poja sees. Saagu tema ametitallitus  meie maal õnnistust saatma. Juba mõne aea eest kölasiwad jutud kahe uue Eesti.aealehe üle, mida Eestimaal asutada nõuuti. Üht nime all soowiti  Tallinnas wäljaanda; selle tulemise ehk jäämise üle ei ole meie weel selgemad sõnumid saanud. Teist uut aealehte taheti Rakweres wäljaanda, ja pidi selle nimi olema. Se aealeht pidi ka Rakweres trükitud ja seal selletarwis uus trükimaja asutud saama. Rahakogumised on aga nii wiletsal wiisil käinud,  et paljast 8i) rubla kokkutuliwad, millega midagi pealehakata ei wõi. Knida nüüd kuuleme,  ei ole se plaanitud leht ka Miuisteriumi poolest wäljatuiemise luba saanud. RsigiwalilsuS näeb küll hea meelega, kui auusad mõtted awaliku  aealehtede läbi rahwa seas rohkemad ja laiemad wäljalaotust saamad, et kui hea seeme idaneda ja wiljakanda wöiksiwad. Aealehti on aga ka juba enne paha, rahurikknwa seemne wäljalavtamiseks tarwitud ja tacwitakse meie pääwade sees ikka suuremal mõedul. Niigiwalitsus  on siis neid ka igal aeal hoolsa tähelepanemise  all pidand ja on seda waimu tähele pannud, mis nende sees ennast ilmutada tahab ja ilmutab. Meie ei wõi seda koguni mitte imeks panna, kui Rakwere Niigiwalitsuse  poolest keed rahwa sekka lahti ei tehtud.  on kena sõna ja on kallis tähendus, aga ikka üksi siis, kui seda õiete tähendakse  ja õieti mõistetakse. Seda kena sõna on aga kihupeade läbi igal aeal wõõriti tähenduse  läbi niipalju segatud ja segaduse läbi niipalju  teotud, et Riigiwalitsused seda kui awaliku  aealehe pealkirja õiete usalda ei wõi, sest kõik need aealehed, mida feadusewastased ühendused  ja seltskonnad wäljaannawad, kannawad sesugust ehk sellesarnast pealkirja Venemaa Nihilistid annawad omaS sala-trükimajades kaks sala-lehte wälja; üks nimetab ennast u LyI»" Maa ja wabadus"; teine ,M-POAUSU  — pßahwatahtmine". Saksamaa  Sozialistide aealehe pealkiri, mis Londonis  wäljatuleb, on j. n. e. Et need seltskonnad aga üksi seda piiramata meelewalda „wabadus" nimetawad, mis ühtigi seadust ei salli, ja et se meelewald wiimaks muud ei sigita, kui wägiwalda, kus raskemal rusikal suurem õigus on, seda on aealugu  selgest küll näitand, ja et wägiwald wiimaks  muud ei tee, kui et nõdremaid oma alla sunnib ja sedawiisi õiged wabadust maharusub ja suretab, seda on sagedast küll näha olnud. Meie loodame kindlast, et need mehed, kes Rakweres uut aealehte wäljaanda soowisiwad et need teadwad, mis õige wabadus on ja ead wad kuida waba mees ise oma wabadust pn a ma peab, et ligemise wabadust ei tõuka ega rufu. Et aga Riigiwalitsus üht aealehte !n