trükiti ja mis mulle täna päewani sellepärast südame walu ja rasket meelt on teinud, et selle kirja awaldusega  eksiteele sattusin. Ühelt poolt eksisin mina, et mõnda ähwardamist kartma hakkasin, töiselt poolt peteti mind wõeriti teadustega. Hiljemine nägin küll, lugu ja olu tõeste oli, nägin küll, wõrku weetud, aga mis sündinud oli, seda ei wõinud mina kõige parema tahtmisega  sündimataks teha. Kõige enam pidin mina ise oma eksituse pärast kannatama. Mina olen kahele korrale katsunud selle õnnetuma kirja kohta seletust teha, aga iga kord on minu seletused kuhugi kinni jäenud. Loodan, et mull sell korral parem õnn saab olema. Need Eesti wennad, kes minu ligemal elamud,  teawad küll, kuidas selle õnnetuma kirja lugu oli. Ma loodan, et kaugemad EeSti wennad seda nüüd ka teada saamad. RakwereS, 20. Mail 1881. A. F. Raudkepp." Seal on nüüd kiri, mille läbi üks eksinud mend oma süüd «malikult ülestunnistab ja seeläbi  teda lepitab. Igast reast paistab wälja, missuguse  maluga ta selle eksituse peale mõtleb. Sellepärast  olgu see eksitus siis nüüd ka unustatud, sest kooliõpetaja Raudkepp oli sellsamal sunnil eksiteele sattunud, millel praegugi mitu meest sarnatses eluseisuseS  rahwa waSta wälja näeme aStuwat. Wähe on aga seesuguse tugema maimuga mehi, kes oma eksiteed  wiimati «malikult ülesse julgemad tunnistada ja sell kombel oma pattu lepitadeS oma südame tunnistust  wõera raske sunni alt peasta. Mullu seisis A. F. Raudkepp kiri peaaegu igaS Saksakeele ajalehes, kus teda kui rahwa enese poolt tulnud tunnistust Sakala wasta tarwitadi. Nüüd on kirjutaja ise awalikult tunnistanud, et tema teda ähwardamise sunnil oli kirjutanud. Meil on meel küllalt sarnatseid kirju ilmunud;  loodame, et kõik Vastaliste tööd wiimaks niisama  mette kukuwad. Walause" waSta tuleb meile wäga kõige waljuma sõnadega  selle ajalehe jändamist hukka mõistetakse. Meie ei arma mitte tarwis olewat, neid awaldada. Ühest kirjast  peame siiski paar lauset ilmutama, sest et seda meile üks seltsiliige kirjutab ja kiri ka ülesse näitab, kuidas meie „Walguse" praegust kõlwatumat tööd mitte.. KaleMM Seltsi " süüks ei tohi ajada. Kirjasaatja  MM"',M. Lindenberg on nõnda isemeelne, et ta kõige Vähemat nõuu kuulda ei mõta. Mitmed mõistlikud  mehed on temaga rääkinud, on teda palunud, aga kõik asjata. Selts tegi 20. Aprillil tänawu otsuseks,  et „„WalguS"" pidi kõik tülid ja töiste rahwalikkude  ajalehtede kallale tormamised kõrwale jätma, aga M. Lindenberg ei ole tänini seda seltsi otsust meel mitte äratrükkinud ega täitnud. Meie lood on üsna wiletsad. Kõik seltsiliikmed on mures asjade oleku pärast. Igal pool on ilmasüüta selts.teutuse ja põlgduse  fisse „„Walguse"" pärast langenud. Kus üks ehk töine liige käib, seal peab ta häbiga kuulma, kuidas  „ „Kalewipoja Selts"" rahwa teutuse all on. Aga seltsiliikmed ei saa seda nurjatumat olekut mitte enam kaua pealt waatama. Selts saab näitama, et ta süüta ja et temal ka küllalt nii palju jõudu on, ohjad pms hoida ja ennast mitte ühest möllu sisse langenud inimesest  kraami ja pori sisse wedada lasta." See kiri rõõmustab meid wäga. Meie peame ka omalt poolt seie juure lisama, et see ülekohus on, kui „Walguse"  praeguse nurjatuma oleku pärast terwet „Kalewipoja  Seltsi" hukka tahetakse mõista ehk teutuse alla heita. „Kalewipoja Selts", kus Eesti pojad liikmed  on, saab wiStist M. Lindenberg'L nurjatuma tööle pea otsa peale tegema ja iseennast nagu terwet Eestirahwast sellest roojasest maimust puhastama. Lõppeks lisame meel seie juure, mis Wene ajaleht „GoloS" Lindenberg'ist ütleb. Tema kirjutab, Lindenberg  olewat »?6Mötz«s 663?. II 663?. 06pa30- M»i»«, see on: „ inimene ilma kooli õpetuse ja ilma Tõeste, see on kõige Weneriigi ees häbiks terme EeStirahwale, et EeSti „Kalewipoja Selts" oma ajalehele sündsamat redaktori ei ole walitsenud, kui üht.„ilma kooliõpetuseta ja ilma waimuharimiseta" M. Lindenberki. SMWUMIt. Üht suurt laulupidu tahetakse ka SoõmemaaNlka pidada, nagu seda meil juba mitu korda on olnud. Selleks peukS peetakse juba tänawu eeSpidu, mille tarwis noodiraamatud ka juba malmis on trükitud. Soomlaste laulupeu laulud on aga kõik Soome enese laulud, muud kui kolm Eesti ja kolm Ungria laulu ka töiste seas. S rnai amyärje peale aSwmise pärast ühe kenaste ehitawd kirjaliku truuduse- ja alandufekirja seestpidiste asjade toimetaja ministri herra läbi Keiserliku Majesteedi kätte anda lasknud, mille peale 21. Aprillil Peeterburgi linna pääwanema kantseleist waOus Seltsi eestseisuse kütte läkitadi, kus teada anti, Keiserlik Majesteet Peeterburgi  Eesti Heategewat Seltsi tema kõige alandlikuma ja auusama truuduse tunnistuse eest käskinud südamest  tänada. Meie kuulus akadeemikus Wiedemann on akadeemia pealt suweks Eesti- ja Liiwimaale lubatud,  et siin oma keele-uurimise tööd edasi wõiks teha. Jumal andgu meie auustatud munakesele meel palju elupäewi ja Lugewat jõudu, et rahwas tema tööst meel kaua kasu wõiks tunda. Peeterburgi Eesti Jaanikoguduse heaks oli 24. Mail tsert, millest pitkemalt peame rääkima, sest et seal nimelt proua Ida Thomson esimesel korral awalikult oma lauluga suurema pealtkuuljate kogu ette astus. Ida Thomson oli esite Peeterburgis kaks aastat kuulsa lauluõpetaja proua Salomon - NissAn'i juures laulu õppimas ja siis niisama kaua Pariisi linnas proua Viardot-Garcia juures, kus temale ka meie Jumalas hingawa õntsa Keiserliku Majesteedi poolt üks stipendium  õppimise kergituseks abiks anti. Proua Ida Thomson on sellepärast üle maailma kõige kuulsamate lauluõpetajate juures kontserdi lauljaks wälja õppinud ja astus, nagu öeldud, 24. Mail Jaani kirikus esimene  kord awalikult ette. Rõõmustaw on nüüd lugeda, kuidas Wene ja Saksakeele Peeterburgi ajalehed ühest suust suurt kiitust selle laulu kohta awaldawad. Ajaleht  „Herold" kirjutab sellest könserdis 147. numris: „ Kunsti Väärtuse poolest kõrgel järjel oliwad herra KappeNst etendatud orilamängimised Bach'i v-moll fuuga, Thomasi' kontserdi-luuletus ja üks liigutaw adagio, mille komponeerijaks meie mängijat ennast arwata tahaksime ja iseäralikult kaks soolo-laulu, mille läbi ühe uue ülestõuswa kunStisuuruse, proua Thomson'iga tuttawaks saime, kes pealegi meie oma maa, nimelt Balti kubermangude laps on. Isegi mõista tohtisime ühe laulja poolt, kes mitu aastat Pariisis proua Viardot-Gareia juures õppija olnud, belle suurt lauluhealt mitme aasta eest tagasi keegi wähem ülesse ei olnud leidnud, kui Anton Rubinstein ja kes sellest ajast saadik usinuses ja kõikidest raskustest  läbi tungides edasi õppinud oli, õige tähtjat ja suurt loota kuulda saada; ja see lootus on siis ka õige iseäralikul suurel kombel täide läinud. KunStilaulja,  kellel ajaliku takistuste pärast mitte Võimalik ei olnud seiemaale suurema kuuljate hulga ees ette astuda, astus siis heateu otstarbeks esimesel korral ühe ruumi sees ette, keda laulmise kõlale mitte sündsaks ei wõi nimetada ja siiski ei wõinud sellest heale ja laulu-etenduse ilule mingisugust takistust sündida. Heale suur puhtus, pehme ja kindel alustamine, armas ja loomulik heale edasi libisemine, südamesse tungiw laul ise ja wägew mõnu, nimelt madalamates healedes,  need oliwad kunStirikkad omadused, mis nendes etendatud lauludes nimelt wälja paistsiwad. Wälja Valitsetud laulud, üks soolo Bachhst ja Stradella tuttaw  kiriku-aaria, oliwad ka seks wäga sündsad, neid kauneid andeid awaldada. Bach'i aaria on üks iseäranis  armas ja ilus laul ja wormi poolest kunstlik, nagu kõik selle meistrite-isa luuletused, ning teda etendas  laulja suure tundmise ja õrna Vaimustamisega. Stradella kiriku-aaria aga oli weel mõnusam seks, selle heale kõrget koolitamist äratunda lasta; sest ehk küll tehnika raskused selle laulu juures mitte suured ei ole, seda suuremat etenduse-kunsti tarwitab see mana auus kirikulaul oma ülesrääkimata püha maimu - äratama sügawusega; üksi üks täitsa ülikõrge, igas healejärgus ühetasa läbiharitud ja koolitatud, puhtalt lehwiw heal ja üks etendamise kombe, kes ennast looduse piirides hoiab, wõib selle laulu puhtust D pühadust awaldada; . sell kombel on wähä laule olemas, kes selle poolest nii läikiwalt ja eksitamata ühele healele proowikiwiks wõiwad olla. Seal oli siis tõeste rõõmustaw, missuguste  kõlawa alustustega õrna piano heales, keda ühetasa edasi kanneti, ja missuguse ülikõrge etenduse kombel kunõtilaulja oma suurt ülesannet täitis. Meie loodame, et peale uue kontserdi- aja alustamist meie laulja ühes esimeses kontserdiandmises kontserdi-saalis, nagu tema kunstiseisus seda tarwitab, ömi laulu Vaimuandeid  suurema kuuljate hulga ees saab awaldama." Nõnda kirjutab ..Herold". Nagu meie teame, saab proua Ida Thomson tänawu suwi otsa maal Pärnu maakonnas elades oma termist karastama ja siis ühes suuremas kontserdis Peeterburgis awalikult wälja astuma. KtMelWukist. Nurjatutöö. Seal olema KoMowo oma Valitsejaga  wäga nurjatu tüki ara teinud. See Valitseja  oli üks Sakslane, kes alles kümme päewa oma ametit pidas, aga selle aja sees juba töömeeste palkasi oli mahendama hakanud. Ühel päewal, kui Valitseja lõunat läks sööma, kargasiwad töömehed äkitse tema kallale, wärwisiwad tema näu ruttu musta õliwärwiga mustaks, pistsiwad ta siis kotti, kelle suu kinni kõitsiwad  ja paniwad La siis kärro peale, keda ka wärske õliwärwiga üle oli wärwitud. Nüüd tuliwad kõik naised ja lapsed ka Vabrikust kokku, ehitasiwad kärrot haljaste puu-oksadega ära ja wedasiwad teda siis suure hõiskamisega läbi wabriku ühe mudase kraami juure, kuhu koti Valitsejaga sisse lükkasiwad. Seal oli ta nii kaua koti sees mudalombis pitkali, künni raudtee politsei-soldat tema oigamist kuulis ja teda koti seest mälja laskis. Keisri mõrtsukate protsess. Kuna 3 Märtsi öösel kurjategijate pesakoht Teleshnaja uulitsas M 5, kus Helfmann lõnga langes ja Sablin ennast ise maha laskis, üles oli leitud, arwas politsei jo ette ära, et sell päewal seal ehk weel mõni töine kurjategijate seltslane saaks ilmuma, sellepärast wahiti kõwaste järele, kes seie majasse sisse ehk wälja käiks. Juba hommiku wara, warsti pärast maja läbiotsimist, astus üks mees hoowist sisse majasse, tahtis trepist üles töise korra peale minna, kus see tuttaw mässajate korter oli, kus aga järele jäenud politsei ametnikud wahis oliwad.  Hoowiwahi küsimise peale, kuhu ta minna tahab, tähendas  ta, ühe kutsari elukorterit järele küsides, et ta Xs 12 korterisse tahta minna, mis aga tühi oli. Sellepeale kutsuti teda W 5. korterisse ja wõeti kinni. Kui teda läbi taheti otsida, tõmbas ta püstoli wälja, laskis kuus pauku ja haawas üht ametniku raskeste, töist kergeste. Ta salgas esite täieste oma nime, aga pärast tuli ilmsiks, et tema üks talupoja sugust mees Timofci Mihailow oli, kes senni Lapini nime all Peeterburgis  oli elanud. VII. 1. Märtsil 1881 anti politseile teada, et weiksest A!a-uulitsast  krahw Mengdeni majast juustu poodi üürnik Kobosew oma naisega kadunud olla ja et tema keldri wölwi poodis mulda ja mitmesugust kaewamise nõuusi olla leitud. Sellepeale otsis politsei kohe poodi läbi ja leidis poodi kõrwast kambrist maaaluse  kaewanduse, mis kambrist uulitsa alla oli wälja kaewatud. Poodi laua peal seisiwad juustu tükkisi, aga tosbrites, waatides, riistades, ühes lauasalwes ja tagumise ja kõrvalise seina tagast leiti hölgede all ära peidetud mulda, elukambriS ja ligema wölwi all oli maa üles kaewatud ja igas kohas seisiwad kaewamise riistad. ElukambriS oli sein akna alt läbi uuristatud, ja sealt läks auk maa-alusesse öenestusse, mis lavadega  löödud oli ja kahe sülla kaugusele, arwata ligi poole uulitsa alla ulatas. Maa-aluses kaewanduse suu peal seisis üks riist ühe vedelikuga täidetud, mis galwani patarei laadimiseks oli tarwitatud, mille teised tarwitatawad täitmise-nöuud ka sealsamas  körwas ühes korvis oliwad. Patareist jooksivad pitku maa-alust öenestust traadid, mis laadimise kohasse käisiwad, mis dünamiidi ja muu lõhkuva tulerohtudega laaditud oli. See laengutäide oli asjatundjate ütlemise järele nii wäga Wll, et üht põrutavat lõhkumist ehk plahvatust oleks wõinud sünnitada,  mis kesk uulitsasse igapidi 2'/- sülla suuruse augu oleks teinud ja ligemates majades ümberkaudu akna raamid wälja ja wõib olla ka ahjud sisse põrutanud. Järele kuulamine tegi selgeks, et Kobosewiks nimetatud abielupaar juba 1879 aastal. kontrasti järele selle korteri krahw Mengdeni majas oli üürinudM ja kus ta minema Januaril seie oli elama tulnud, oli ta kohe enesele juustu poodi ja juustu kaupluse asutanud, aga ligi inimestele  oli siiski kohe silma paistnud, et need inimesed töistest liht kauplejatest oma elu ja olu poolest tõisiti oliwad. Selle kõigega selgeks tehtud asja peale jä kohtu-aluste wasta tõstetud kurjasüüd läbi vaadates tuleb iseäralikult kokku seatud kohus selle otsusele, et kõik kohtualused kurjategude ja mässamise poolest, kui ka selle poolest süüdlased on, et nad kadunud Jumalas hingawa Keisri Aleksander Nikolaiewitshi elu wasta ennast oliwad ühendanud ja selle hirmsa teu süüdlased  on, miska Isalik Majesteet tulepommist haavatud sai ja kannataja surma suri. Üksikute kurjategijate ette loetavad süüd oliwad lühideü: 1) Sheljabow, et ta Keiserliku Majesteedi elu peale kippumiseks plaani töistele kurjategijatele ette oli annud, Rüssakowi ja tõisi seks taga härritanud ja et ta künni 27. Webruarini, künni teda kinni võeti, mässajaid kurjategijaid juhatas. 2) PerowSkaja, et tema ka kõigest osa oli võtnud ja kurjategijaid pärast Sheljabowi  vangi tootmist 1. Märtsi hirmsa teule juhatanud ja eest vedanud. 3) Kibaltshitsh, et tema kui tehniker ehk kunsttegija  need lõhkumise riistad ja tule pommid oli valmistanud, mille läbi Keiserlik Majesteet elu kautas. 4) RüSsakow, et tema lõhkuva pommi Keiserliku tõlla alla viskas. 6) Helfmann,  et tema mässajate nõuupidamise korteris majatallitust oli pidanud ja nendega lõhkuva tuleriistade walmistamises ja 1. Märtsi kurjateu teadmises ja tegemises üheS nöuus oli olnud. 6) Mihailow, et tema 1. Märtsil tehtud hirmsat tegu oli aitanud ette valmistada. Kohtu-aluste Sheljabowi, Kibaltshitshi  ja Perowskaja peale tuliwad ka pealegi need süüd kaebuseks,  mis nad jo enne mitmes kohas ja mitu korda kadunud  Jumalas hingawa Keiserliku Majesteedi elu püüdes oliwad  teinud, mis kohtu kaebuse protsessi punktide hakatusel leiame üles pandud. (Lõpp.)