rubla, ja see tegi selleaegse kursi järel Sü nael stärlingi V shilliugit ja Ä pensi Inglismaa raha wälja. AaStast 1877 künni 183! maksis lhaler läbiStikku 174 rubla, ja see tegi selleaegse kursi järel 18 nael stärlingi 4 shillingit ja 7 pensi Inglismaa raha wälja, see on mnbeS 20 rubla paberraha wähem thalre pealt, kui estmiste müümiste aeal. Selle waSto on taluperemehed, keS oma kohtade eest läbiStikku  158 rubla thalre pealt maksnud oliwad, kui nemad need kohad jälle ära müüfiwad, aastal 1882 thalre pealt läbiStikku wõtnttd: esimese edasimüümise juures 202 rubla teise edasimüimise juure 234 rubla, kolmandema edafimüimtse  juureS 292 rubla. Selle junreS arwatakse, et need numred tõe poolest weel kõrgemad on, sest edasi müüdud kohtade sekka on ka need Inetud, mis isa käest poja kätte läkflwad, ja seal saamad ena mi st ikka natuke wähemad hinnad arwatud, et noor peremees oma wendade ja õdede kätte kimpu ei jääks. Kui ka wiimased aastad mitmest tükist wiletsad oliwad, stiSki ei ole 23. Jürikuu pääwal 1882 ostuhindade wvlgadest rohkem tasumata jäänud, kui S,„ protsenti. Talnrahwa kosnwat elukorda tunnistada ka: 1) et Liiwimaa talnrahwa kroonu, maa ja koguduse maksudest pea ühtigi wõlga jäänud ei ole; 2) et peale liikumata wara, mis talukogiidnStel on, uagu koolimajad, kogudusemajad ja teised, 1. Näärikuu pääwal 1882 magasites  2,715,292 rubla eest wllja ja wallalaekates 2,523.689 rubla raha oli; 3) et üksi Liiwimaa hankides ja laenukaSsadeS  talukoguduste liigete nime peale sissekirjutatud raha 5,686,819 rubla oli, kus need bankide paberid muidugi  arwamata jääwad, mis ilma stSsekirjutamata talukoguduSte  liigete käeS on; 4) et madala taksi järel taluperemeeste  raudwarandust 14 kuuni 15 millioni rubla peale arwata wõib. Meie arwame, et seesugused arutamised neid talukohtasi mitte odawamaks ei tee, miS weel müümata  on, sest kui müijad knnlewad, et enne juba rohkem makseti, fltS wõiwad nemad kergest ka rohkem nõuda. Meie arwame ka, et seesugune awalik arutamine koguni Mitte talurahwa meele järel ei ole, sest tasased Eestlased ei armaSta seda koguni mitte, kui nende warandnsest palju kära tehakse. Aga kui meie küsime, kelle süü see on, et meie koduseid aSju suure maailma eeS arutakse, siis peame Meie täie rõhuga kinnitama: .See on meie .rahwameeste' ja .paremate rahwuSliku lehtede' tegu. Ilma wähemagi asjatundmiseta on nemad rahwast ärritanud oma elukorda halwakS ja wiletsakõ pidama, Seuatorile kõiksugust meeletumaid  kaeblusi ette kandma (.oma muhkusi näitama', nagu .Heimath' seda utmetaS) ja Ritgtwalitsuse poolt abi kurja .Baronite' waSta nõudma. See ou nüüd .Varonite'  waStus ja seda ei wõi õigusega imeks ega pahaks panna, sest keegi ei lase ennast sandemakõ keha kuita on, pealegi weel oma Keisri ja Herra ees. .Rahwameeste' ärritamisel» ja .Valguse' walatud .stlmawest' ei kanna küll EeSti rahwale muud stSse, kui tühja törelejate paha nime. .MiS Lätlased sa Eestlased tahawad.'  Selle pealkirja all seisab Venekeelt lehteS .Sowr. JSwestija,' pitk kiri, wa-tnseks nende suurte ja suuremate kärade peale, mida meie punased ja punasemad .rahwa mehed' oma rahwuse ja keele pärast tõstnud on. Meil et ole ruumi, kõiki seda pitka kirja siin üles wõtta sellepärast paneme aga mõned tähtsamad tükid lugejate ette, et näekfiwad, kuida mõistlikumad, tasasemad ja õiglasemad Venelased nende kärade üle mõllewad. mida siin nii enneaegu  ja nii ilmaasjata tehakse. Tähendatud Venekeelt leht arwab, et Läti ja EeSti rahwameestel himu on, kõiki wäge ja wõimust oma kätte kiskuda ja rahwast, rahwa hariduse kulu peale, Saksakeele ja Venekeele mõjuvusest lahutada. Vene püüdmised et olla mitte. Valtimaa koduseid  rahwaid wägiwaldsest ümber usuStada, ja kui need kodused rahwad selle wasta paneksiwad, stis ei wõiks seda keegi pahaks panna ega lahutuse himuks pidada. Teine asi olla aga sellega, miS rahwusliku karakirjade ridade wahel lugeda on. Sellest olla näha, kuida rahwamehed mitte riigi kasuks Saksakeele wasta ei wõitle, waid oma enese kasuks, ja see tähendada lahutamise himu. Kas Lättkeel ja EeSttkeel kõrgema teaduse kandjaks kõlwulised on. selle peale ei taha .Sowr. JS.' waStata, et Lätlased ja Eestlased  ennast mitte ei pahandaks. Iga rahwale olla Jumal  küll seda wõimu aimud, et tema erkamad pojad teaduses  iseäralist tööd teha ja inimesesugu waimuwara kosutada wõiwad, aga kaS see weikemate rahwaste juures just emakeeles sündima peab, see olla teine asi. .Sowr. JS.' tähendab TsehhilaSte peale, kelle keskist hulk teaduse küünlaid tõusnud on, aga Saksakeele mõnul, ja teisiti ei olla see ka mitte wöimalik. Tähendatud Venekeel! leht lõpetab oma arutamist nende sõnadega: .Ühe weike rahwa keele ja kirjadnsel edenemisel on omad pttred, kuida neid möödaläinud aegade waimnelu aealou läbi ja käeSolewa aea rahwahulga wägewuse läbi pandud ou. Üleliialine tuhin, oma enese keelt kõrgema teaduse laudjaks teha, ei tähenda muud kui aeawtidct, kui selle tuhina seljataga mitte politiklik lahutuse himu et waritse. Üht näitust selles tükkis aunawad Magyarlased. Kõik nende magyarlaStamise katsed ei saa üht Magyari teadust elusse äratama, mitte ka üht Magyari kirjandust, miS wähegi üleüldist kodaniku õigust Euroopas pärida wöikS. Aga neil on neid käiseid selleks tarwis, et küsimise peale waStnst leiakstwad, kas neil politiku elus rahwusliku erartigi peale lootust on wõi mitte; langeb Magyarlaste keel, stis langeb ka nende erariik. Aga Ungrumaa on ükS maa, miS juba möödaläinud aeal erariik oli. Üks rahwaS aga, kellel iialgi erariiki ei olnud ja kes siiski oma keelt kunstlikult üle igapäiwiste tarwitnSte edendada himustab, see ei tea sellega muud. kui äratab aga politika himufl ja iialgi mitte muuks, kui tulewa põlwede õnnetuseks, keda lootuseta unenägude sisse saadetakse. Weel ühe küsimise külje puudutawad Vallimaa koduste rahwaSte eestkostjad: keda NiigiwalitsuS ametnikudeks panema peab, kui rahwa isetallitnse pitreid laiendakse? Meie jätame seda Ritgiwalttsuse  hooleks. Muidugi ei saa NiigiwalitsuS Vallimaa koduseid rahweid just põhjusmötte järel HelootlaStekS (Wana-Greeka pärisorjadeks) pidama ja nendest mööda minema. Aga kaS ei ole koduste rahwaste waimuwägtlastel  koguni teised mõtted ja lootused? KaS nemad ei päri wahest, et kõigel maal üksi koduse rahwa pojad walitseksiwad?  See oleks otsekohe lahutamise himu, mis iga Venelase juurG muud äratada ei wõiks, kui aga jälestust.  ' See on nüüd jälle üks pangatäis külma wett, mida üks Venelane meile kaela kallab, ja seekord on see koguni üks õiglane ja mõistlik Venelane, mitte üks wägiwaldne tuisulane, .Rishki Westniku' ja teiste selle sarnatsete .sõprade' tõugust. Aga kaö on stis j EestirahwaS iialgi üht lahutust nõudnud ja seesugust pesu ära teeninud? Ei iialgi mitte! Eesti rahwaS ise on waguselt oma tööd teinud  ; on ennast rõõmustanud, puhast Jumala sõna omas puhtas emakeeles kuulda; on ennast rõõmustanud, kui noor sugu ikka rohkem ja rohkem omas emakeeles õpetust sai; on ennast rõõmustanud oma emakeele mõistliku täieldamise  ja oma kirjanduse kosumise üle, millest kõik erkamad kodumaa pojad osa wõtsiwad. Eesti rahwaS ise on ennast rõõmustanud, on magusalt oma tööd teinud ja ei ole ennast kellegist lahutada himustanud. Aga meie kahetõulised .rahwamehed' on kära teinud, ühed omas kurjas kawaluses,  kõige Valtimaa iseolemise lõhkumiseks, teised omaS politika küpsuse puuduses, kiusujonnis ja rumaluseS. Esimese tõugu sekka lueme meie Jakobsoni ja tema ligemaid  jüngreid, kes nüüd nimelt .Valguses' ja ,Virulases'  käratsewad. Kelle mõiStuS wähegi üleskeerutatud tolmupilwest läbi tungida suudab, see on juba ära tnnnnd, et Jakobson muud ei olnud, kui Köikslawlaste tööriist, keda nemad palkanud ja saatnud oliwad, meie kodumaa rahwasugude  wahele wihawaenu külwama, et nemad selle wihawaenu  ja kära mõnul Sakslaste aealoulikku mõjuvust ja Eestlaste kosnwat mõjndust ühel hoobil häwitada ja ise meie kodumaa asju tallitada wõikfiwad. Seda tunnistawad ka need salakaitsused, mida Jakobson leidis, niikaua kui Köikslawlaste mõjuvus kestis. See tõug.rahwamehi' ei ole muud, kui kodumaa iseolemise, Sakslaste,  Eestlaste ja Lätlaste palgatud äraandjad, kolmkümmend hõ b etüki me hed. Teine tõug rahwamehi wõib ehk küll rohkem Eesti rahwa tähtsuse peale mõtelda, aga temal ei ole politika küpsust ega ole labemist. Temal ei ole ka sellest küll, et Eesti rahwas tähtsaks saaks, tema tahab ise selle nime kanda, kes Eesti rahwast tähtsaks tegi. Iga rahwa tähtsus  ja wõimnS kaswab rahwa jõuga, mis rahwa enese hoolsast tööst ja kasinast elust tuleb, ja kaswab rahwa haridusega,  mida rahwa kirjamehed omas waikses kamriS waikselt kosutama ja waikselt rahwa sekka saatma peakfiwad.  Aga see tee on rahwameestel igaw ja waewaline, nemad tahawad asja kiiremal ja kölawamal teel korda saata. Nemad ässttawad rahwast .wõitlema' ja tahawad ise selles pealikud olla. Võitlemisest ei wõi küll ühtigi wälja tulla, sest igaühe omandus ja waraudus seisab Keisri kaitfuse all, ja haridust ei .wõidelda' mitte teiSte käest ära, waid kasutakse oma enese tasases maimus, aga sellest ei saa see tõug rahwamehi oiete aru, ehk seda ei taha nemad rahwale ütelda, sest stis ei läheks rahwas asjata /võitlema' ja nemad ei wõiks pealikuks saada. Need kaks tõugu rahwamehi käratsewad ja rebiwad EeSti rahwast, üks tõug kawalnsega, teine tõug edewusega, enneaegu suurema tähelepanemise alla, kui Eesti rahwa tasane ja looduslik edendus seda wälja kannatada wõib. Sellepärast kallatakse nüüd Eesti rahwale üks pangatäis külma wett teise järel kaela, kuna ükfi rahwameestel seda jahutust tarwis läheks. Mis meie omalt poolelt Eesti keele ja Eesti rahwuse edaspidisest tähtsusest ja wõimnsest arwame. seda oleme omaS juhtkirja» /Meie rahwamehed ja meie rahwakeel', laiemalt seletanud. Meie põlwe kohus on. EeSti keele ja Eesti kirjanduse kallal tasast ja hoolsat tööd teha, EeSti rahwa haridust jõudu mööda kosutada, tasasel, kindlal ja tuntud teel. Kui suure tähtsusele EeSti keel ja rahwas tulewatel põlwedel töusewad, seda peame usknS ja rõõmsa?  lootuses Jumala hooleks jätma, keS meid tänine hoidnud  ja wägewast kosutanud on. Wägiwallalist rebimist suure maailma turu peale, ei suuda Eesti keel ega Eesti rahwus nüüd weel wälja kannatada. Mõlemad wõiwad wägiwaldsete rebijate käes katkeda. Aga paraku, just seda üks tõug .rahwamehi' asutanud on Z Kuida lugejad weel mäletawad, oli .Eesti Postimees'  hiljuti üht juhtkirja .Mis peab Eestlastest saama, kaS Sakslased wõi Venelased?' toonud. Meie nimetasime  seesugust küsimist ilmaaSjatakS ja kardetawaks. Meie kartuS ei ole mitte tühine olnud. Ühe Saksakeeli lehe natuke  kõhnaS kirjas leiame meie, et .NowoSti', mis ise meil ei käi, seda kirja ümber pannud ja ülesGõtnud olla, aga mõne weike lisaga ja mõne weike maha jätmisega, .targu', just nagu meie .paremad rahwuslikud lehed'seda teiste kirjadega ka teha armastawad. Niipalju kui meie selle lehe lühikesest tähendusest aru saame, on .Nowosli' .Eesti PoStimehe' edawast juhttirjast midagi sepistanud, millest wälja paistab, et Eestlastel suuremat igatsust ei olla, kui aga Wenelastekssaada! Herra Dr. Hermann  peaks tõeSte, rahwa kasuks, üht kindlat ja mehist nõuu wõtma. Tema peaks kõik need asjad rahule jätma, mis kuidagi tegema elu külge puuduwad. Nendes on tema täitsa wõeraS ja ei ole tänine weel muud teinud, kui kardetawat segadust. Kõige pealt peaks tema aga politika  ettearwamised kirjutamata jätma, sest seal puudub temal politika küpsust. Kas ei tahaks herra Dr. Hermann, rahwa kasuks, ennemi mitte koguni üht ametit maha jätta, mida tema tallitada ei oska, enne kui kõige wanem ja kõige tuttawam Eesti leht, tema käe all, kõiki oma tähtsust ja mõjuvust ära kautanud on? oixi et animam salvavi Z Meie rahwuslased on sel korral õige kimpus,  oma suguwere kurnamisega. .Olewik' oli kord kirjutanud,  et .Valguse' kaastööline, A. F. Ehrlich, seda lehte ara osta tahta, kui isa raha annab, keS rikas kõrtsmik  olla. Seda oli Ehrlich pahaks pannud. Mis on rahwal tarwis teada, et noore rahwamehe isa kõrtsmik on? Tema oli oma kurwastatud lapsesüdame kergituseks arutanud,  et .Olewiku' toimetum, A. Grenzstein,M u st l a n e olla. Selle sugumõsa waSta waidleb nüüd .Olewiku' toimetaja ja arutab omalt poolelt, et Karl Robert Jakobson  isa poolest Sakslane, ema poolest Lätlane olnud. Waesed rahwuslased! Muud neil rcchwa eeS pandiks panna ei olnud, kui oma suguwerd, nüüd kinnitakse  et ka see nende oma ei olla, waid üks wõeras, laenatud  asi! Kui aga kellegil suuremat süüd pulga peal ei seisa, kui tema suguweri, stis wõiks ta rahul olla. On Mustlane ristitud, usklik ja jumalakartlik, stis on tema just niisama heaste Jumala laps, kui iga teine. On tema haritud inimene, stis kõlbab tema iga seltskonna sekka. On tema ennast ühegi rahwa keskis asutanud, räägib selle rahwa keelt, wõtab selle rahwa elust, rõõmust ja kurwastusest  osa, stis on tema selle rahwa liige, oliwad tema esiwanemad  keS tahes. KuuluS Inglane Henry Bockel seletab omas .Hariduse aealouS', et rahwused muud ei ole, kui iseäralised hariduse ringkonnad. Kuulus arst ja Parlamenti kõnemees Virchow, keda wist keegi .wanameeliste'  sekka ei lue, seletab ka, et igaühe rahwns rohkem  tema hariduse joonest, kui tema esiwanelnate suguwerest  tuleb. Puhastagu ja walgustagu meie rahwuslased  oma südameid, stis teewad nemad iga rahwale aun, kelle liikekS elukäigud neid tegiwad, mis mitte igatahes iga inimese oma meelewalla all. ei seisa. Kes aga muud teha ei oska, kui iseennast kiita, laitmata mehi sõimata, waletada  ja kõlwatumat toorust õpetada, nagu .Valgus' ja .Virulane' seda teewad, see on seespidi Mustlane,  olgu tema efiwanemad ka lumiwalged olnud. .Olewiku' sõnumite järel olla herra Weizenberg selle kaubaga .Linda' Seltsi juhatust oma peale wõtta lubanud, kui kõik selle Seltsi kapitalid ja tallitused  tulewal kuul hoolega läbi waadatud ja korda saadetud  on. .Olewiku' sõnumid ei ole muidu küll just mitte üleliiga ustatawad, meie soowikfime aga, et see sõnum  õige oleks. .Lindast' on mõnda wälja pühkida, enne kui seda Seltsi igapidi usaldada wõib. .Valgus' kutsub ikka peale suure käraga selle .rahwuSliku' asutuse osawõtmisele,  see on ra haa n dm ise l e. Meie teades ei ole .Linda' koguni mitte üks . rahwuSlik' asutuS, waid on üks meresõidu asutus, mis üksi siis edeneda wõib, kui tema rahwameestega ega nende toore ja poolküpse  politika käradega tegemist ei tee. See nimi .rahwuSlik',  mida rahwamehed .Lindale' annawad, see ei ole muud kui üks läikiw sööt, millega kuldkalu õngitseda tahetakse.  Mõistmata politika tuhinast segatud kalakesed wöiwad  jo sellest söödast kinni hakata, selge meelega mehi peletab  seesugune kuust ära. Meie anname rahwameestele nõuu kannatada, künni läbiwaatamine peetud ja kindlaks tehtud on, kui kõrge hinna alla .Linda' aktsiad jääwad. Tänine on need aksiad 10 protsenti peale alanenud, mis just mitte wäga õitsewat elukorda ei tähenda. Ega raha selle lühikese aea seeS kellegi taskus hallitama ei lähe. TeiSte hal puõte keskis, mida .Valguse'