Tartust. Tartu kaupmehel L. kes raudtee wagonis Peeterburgisse sõitnud, warastatud Rakwcre  Saksa lehe teate järele siin pool Tapa jaama 5000 rbl. ära. Rongis olejad on kõik läbi otsitud, aga kautsi läinud raha pole kellegi käest leitud. Ka Tapa kõrtsis on kolm kahtlast inimest läbi otsitud, aga nendegi käest pole midagi leitud. Homikul leidnud kõrtsitüdruk kõrtsi lähedalt lumest rahakoti, milles 400 rbl. raha ja 1000- rublaline weksel olnud. Teist raha pole mitte kätte saadud. Aleksandri-kooli ajalugust seletab Tartu koolikonua kuratori ringkiri, et selle kooli asutajad ise on palunud, et see rahwahariduseministeriumi  alla pandud saaks, mitte maa-koolikohtu  alla. Mitte ühest Eestikeelisest koolist ei ole palwekirjas räägitud, waid ühest koolist EeSti rahwalc. Kooli otsuspärilise  kõrguse korraldamiseks olnud tähele panna, et aastased kulud mitte üle 4500 rubla ei lähe, sest et korjatud kapital rohkem intressi sisse ei kanua. Aastal 1881 saatnud kirikuõpetajad Jürmann ja Eisenschmidt, ja kümnasiumi kooliõpetaja Blumberg üht plaani sisse, mis järel Aleksandri-koolist üks Eesti põlluiöö-kool pidi saama. Aastal 1882 tulnud üks kreiskooli ja aastal 1883 üks realkooli plaan, aga kummagile planile ei ole edespidi järge antud. Nõnda saanud siis Aleksandri-kool aastal 1837 kui linnakool Wene õpetus-keelega kinnitatud. Imeks on panna, kuida kõik need plaani-tegijad Eesti Aleksandrikooli õpetuS-keelcst rääkida unustanud on. Weel rohkem on imeks panna ja kurwastaw see, et Aleksandri-kooli kaitsejate keskis rohkem Eesti põllutöökooli  eest ei ole kostetud, waid nende kolme mehe palme kiri toetamata jäätud. Kroonu Käo mõisa maast ei saa Aleksandri-koolile nüüd ka mitte maad antud, mis ainult selle tingimisega lubatud oli, et üks põllutöö-kool asutatud saaks. Eesti kirjameeste seltsis pani president „kasinuse seltsi" asutamise uõuu ette. Selles tuleks liikmed kolme jäoSse jagada: 1) kes mitte sugugi joomastawaid jookisid ei joo, 2) keS küll joomad, aga selles piiri pcawad, ja 3) kes raha maksu läbi kasinuse seltsi toetada tahawad- Kirjain. selts peaks uue seltsi põhjuskirjad ülemal pool kinnitada laskma ja tähendatud selts Kirjani, seltsiga täicSte üks olema. Selle wastu rääkisiwad mitmed ja nimelt ka „Walguse" toimetaja J. Kõrw, kes armas, et selle läbi scltsisse uus selts tekiks ja selle isegi märkest tööjõudu nõrgendaks. Küll olla ta aga selle poole, kui kasinuse selts Kirjam. seltsist lahuse saaks asutatud. Kirjam. selts mõida ju kasinuse seltsi nii kaua jõudu mööda toetada, oma saali kokkukäimiseks lubada jne., kui mõlemad selitid ühenduses elawad. Tartu SillakohuS otsib, kuda Olewik teatab, endist Walguse toimetajat ja Kalewipoja seltsi kooliõpetajat Mihail Liudenbergi ringkirja läbi taga ja kässib teda kättesaamise korral jalamaid oma kätte tuua. Tallinnast. Üks reisija, kes 15. Märtsil raudteega Peeterburgist Tallinna sõitis, kirjutab õnnetusest, mis peaaegu rongile oleks juhtunud.  Üks wagoni rataS oli katki läinud, masinist ei pannud seda tähele, waid sõitis suure kiirusega edasi. Reisijad keS wagunis oliwad, tundstwad hirmsat paukumist ja wankumist; rittmeister baron Ta übe laskis aknad maha ja tõmbas köie, mis masinistile märki peab andma, et ta seisma jääb. Rong oli aga pitk, ja köis wenind, kell ei hüüdnud enne kui baron Taube suure waewaga köie sülla pitkuseni oli wagoni sisse tõmbanud. Siis jäi rong seisma ja just ühe silla pääl, siis nähti, et ratas juba alt oli ära tulnud ja wähc puudus, siis oleks rong silla päält alla jõkke kukkunud. Eestimaal on Tallinna lehtede teate järele 1887 aastal 12 inimest kurja käe läbi surma saanud, kuna 28 inimest ennast ise on ära tapnud. Pääle selle on 15 inimest joomise läbi ära surnud. Baltiskist teatatakse „Rev. Ztg.ile," et sääl paastukuu 21. p. mere pääl jää sisse on hakatud teed raiuma, mida mööda laewadel wõimalik  on sadamasse saada. Jää olnud õhematest kohtadest jalga paks ja umbes 5 wersta laiuselt olemas. Tema läbiraiumisele kuluwat nädal aega ära. Laewasõidu awamisega saada lootuse järele sadamasse õige elaw töö ja tegewus asuma, sest et sääl rohkesti kauba ärawedamist oodata. Rakwcrest. Kohaline Saksa leht kaebab et Wirumaal kartohwlite hinnad wkga alla olewat langenud ; Wiinakartohwlite eest maksetawat ainult 50 künni 60 kop. tündrist. Wiinawabrikud ei wõida kõrgemat hinda maksta, sest ka spiirituse hinnad olla raskesti langenud. Iseäranis kahju saada need peremehed, kes oma kartohwlid sügise 90 kop. tündri paalt ei tahtnud ära müüa, maid kewadel kõrgemat hinda jäiivad lootma. Riiast. „Lüivimaa kubermangu ajalehes" ilmus järgminekub erneri ringkiri kihelkonna  kõhtudele mis 15. skp. mülja antud on: „Pääle selle, kui ma wallawalitsuste rewideerimisc juures olen näinud, et taluperemehed nende mitmesuguste maksude suurust, mida nad õpetajate, köstrite, kooliõpetajate ja kiriku teenrite hänks maksma peawad, õicte ei tunne, kässin mina et kihelkonna kohtud walla walitsuStele teada annaksiwad, et minu käsul iga kihelkonna tarbeks nende maksude nimekirjad on trükitud, mida iga wald ja mõis õpetaja ja lutsruse kirikutcenrite hääks peab maksma." Wallawalitsused peawad kihelkonna kohtult kõneSolewat nimekirja paluma, mille eest neil 20 kop. tüki päält maksta on. Peeterburgist. Mõne aja eest saiwad Mõskma wannutatud kohtus 3 postiametniku,  kes Knoopi kontorist posti läbi saadetud wekslid 120,000 rubla eest oliwad warastand, lahti mõistetud, sest nende adwokat oli wannutud meestele ette rääkinud, et Knoop olla wõeramaa mees. ja see olla Wenemaa kasuks, kui wõeramaa meeste raha WenelaStcle saaks. Moskwa prokuröör ja herra Knoop oliwad Peeterburgi senati kohtus selle kohtu otsuse üle kaebanud ja senati kohus mõistis Moskwa kohtu otsust tühjaks, noomis kohust ja andis nüüd seda kohtuasja Tweri kohtule läbi katsuda. Moskwas on hiljuti üks i s a-m õrtsukas wabaks mõistetud. 17. mkp. oli Moskiva maakonna kohtu ees S 0 aastane kingsepa sell Panomarcm oma isa tapmise pärast kacbtuse all. Nagu euamiste ikka, nii oli ka siin üleliigne wiinatarwitamine süüdlane olnud. Kaebtusealune pühitses möödaläinud Nowembri kuul oma nimepäewa  ühes isaga sarnasel kombel, et ta kolm päewa pärast seda meel mitte kaine ei olnud ja uueste miina nõuudis. Isa ja poeg jõiwad kumbgi paar klaasitäit ära, mille pääle csimine woodisse pikali heitis. Wiimane nõuudis aga mägise ema käest raha, et meel üks pudel miina osta ja kui see raha ei annud, tõukas ta teda nii raskeste, et ta töölaua wastu maha kukkus. Mürina pääle ärkas P. isa üles. tõttas abikaasale appi ja andis pojale ühe tugema hoobi, mille pääle see kingsepa noa kahmas ja isale täie jõuuga sügawaSse ihu sisse lõi. Teisel päewal heitis haawatud hinge. Nii hästi ema kui ka mitmed tunnismehed tõendasimad kohtu ees, et kaebluMMne muidu wagane ja auus inimene aga purjus olles tülikas ja riidleja olla. Panomarew ise ei salganud ka oma süüdi sugugi, ütles aga, ta ei teadwut, kuda asi oli juhtunud. Wannutatud mehed tunnistasiwyd  ta süütaks. Inglismaa Biibli-selts on, kuida pealinna ajalehed kirjutawad, aastal 1886 Wene riikis 110,116 eksemplari püha-rirja rahwa Wäljamaalt. Saksamaalt Wiimasel nädalil käis suur kahin läbi Saksamaa seltskondade ja ajalehtede. „Kölni seitungist" oli järsku jutt wälja puistatud Inglismaa kuninga-prõua tulla Berlini, keisri tütart, printsess Victoriat, prints Aleksander  von Battenbergile kostma. Keisrikojas wõeta seda lahkusega wasta ja sellepärast  tahta würst Bismark omast ametist taganeda. Tema olla lubanud, Bulgaria asjus Wene pärimiste  eest kosta ja ei wõida leppida, kui Wene keiser sellega ärritatud saaks, et Saksamaa keisri tütart ühe würstile antakse, kes Wene keisri wiha all seisab. Nagu lugejad mälestawad, tahtis würst Battenberg  juba siis ennast printscsflnna Viktoriaga kihlata, kui ta Bulgaria walitseja oli. See kord läks aga tema ettewõte nurja, sest Bismark ja surnud keiser Wilhelm oliwad wäga selle wastu; kes mitte ei tahtnud, et Saksa printsessinna seesuguse  mehele abikaasaks saaks, kellel maa mitte jalgade all küllalt kindel ei ole. Pääle selle oli see just sel ajal, kui Battenberg Bulgarias Wene wastalist politikat hakkas ajama, mis ka suureks takistuseks tema kihlumisele oli. Würst Battenberg, kes praegu Jnglisemaal on, saab pea kuninganna  Viktoriaga Berlini sõitma, et uueste sääl oma õnne katsuda. Kui nüüd nagu ülemal nimetatud,  Saksa riigikantsler würst Bismark kihluse wastu on, siis ei saa, nagu Saksa lehed tõendawad, sellest midagi wälja tulema, sest riigikantsler  ei soowi mitte seda, et Saksa keisri tütar Wenemaa wastallsele, würst Battenbergile, .mehele niincwat. Saksamaa pidada siis oma politikat Bulgaria kohta muutma ja meelega Wenemaa wastaliste leeri minema. Nõnda arwatakse  ja kirjutatakse Saksamaal. Meie omalt poolt peame aga neid arwamisi koguni tühiseks nimetama. Kui ka würst Battenberg Saksa keisri tütrega kihlusesse heidaks, siis ei saaks sellest ometi Wenemaale mingit kahju tulema, wecl wähem Wenemaa politikat Saksamaa kohta muutma. Pääle selle ei wõi see ial sündida, et würst Battenberg meel kord oma kadunud trooni kätte saaks. See on täitsa wõimata. Kihluse läbi saaks würst Battenberg Saksa würstide hulka wasta wõetud ja see oleks siis kõik. Mis aga nüüd würst Bismarki ametist tagasiastumisesse puutub, siis wõime eeSseiSwatc arutuste järele tõendada, et seks wistist teised põhjused on, kui printsessinna Viktoria kihlamise plaan. Eks meie saa pärast poole kõik kuulda. Bulgariamaalt. Bulgarlased walmistawad Warna ja Burgase sadamaid kindlaiks kantsideks selle nõuuga, et sõja korral säält kaudu ei keegi nende kallale saaks tulla. Ka oma sõjawäge seadawad nemad korrale, et küll raha puudus selle asjale suurt takistust teeb. Prints Ferdinandi ema, printsess  Klementine, on Bulgariast ära läinud ja Prantfusemaale reisinud. Ööldakse et tema oma sugulaste, Orleanide, käest raha tahta paluda, et seda wiisi oma poja auüjärge toetada. Sest oma enese waranduse olla printsess, Bulgarlasi sobitades, juba ära kulutanud. Aga Orleanid ööldakse enamiste ihne wõitu olewat; kes teab, kas nemad raatsiwad oma raha selle põhjatuma augu täiteks raisata. Mõndasugust. Wiinajoomise wasta rohi. Wnna joomine on raske maha jätta, kui ta kellegile  harinenud wiisiks saanud. Mõned mehed tcgewad oma ümber kõige kindlamad piirid ja annawad kõige tõotawamad lubamised, et nad enam wiina ei haka pruukima. Aga ometegi näeme neid pärast sellesamma alatu oleku sees