käega hakkas tema tööle. Mõisade maad, umbes 180 ruutwersta, saiwad üleS mõedetud ja wallarahwa elukorra korraldamine sai nõuupidamise alla wõetud. Nii wähe tänine ka talukohtade krunti panemise katsed korda läinud ja rahwa silma ees armu leidnud oliwad, siiski sai nõuuks wõetud, seda fiin teha, mitte katseks üheS ehk teises külas, waid üle kõige waldade ja jäädawalt. .Iga talukoht peab nenda rajatud saama," ütleS Baron Bernhard Üksküll, nagu .oleks ta üks iseäraline mõis. Iga koht peab seda maad saama, miS kohale kõige paremini käepärast on, et igaüks lahkest oma tööd teha wõib, et üks põllumees teist tema töös et tülita. KaS üks koht teisest suurem ehk teisest parem on, see on körwaline  ast, seda wõib rendiga õiendada, kui aga koht iseenesest  peremeest toidab. Päämade aru ei ole tarwis teha; kohad oma maadega on raha hinna peale arwata; uued kontraktid saawad kõik raharendi peale tehtud." Nüüd, kus meie seda kirjutame, nüüd näitab see kõik nii lihtlane wälja, nagu oleks seda kõiki iseenesest mõista. Koguni teisiti oli sellega sel aeal, aastal 1858, kus küll juba hulk talukohtaft raharendi peale antud oliwad, ka Wigala waldades, kus aga kõik talukohtade awalikud arutegemised  seaduslikult ja rahwa mõtetega kinni kaswanud harjunud wiifi mööda, teurendt peale põhjustatud oliwad, kus iga külakond soowis, et küla maad ühetasa, kõige külakonua kohtade kätte pidiwad ära jägatud saama. Esiteks et saanud ka siin rahwas sellest nägemata ja kuulmata joonest aru, mis maade jäutamises pidi makswaks  tehtud saama, pealegi weel need, kelle kohad küladest pidiwad wälja, .tagumiste põldude" peale ehitatud  saama, et iga kohale lahkemat ruumi saaks. Missuguse  silmaga pidiwad need ka selle peale waatama, kuida aiamaad ja küla ligised, kangest weetatud maad teiste kätte langeflwad, kuna nemad .põllu otsadega" leppima ka peale selle weel ehituse tüli oma peale wõtma pidiwad? Nurisemist ja .palweid" selle .wägiwaldse" uuenduse wasta ei puudunud siis ka mitte, aga see asi oli küpselt ja põhjani läbi arwatud ja Baron Bernhard Üksküll oli mees, kes seda tahtis mis tulus oli. Hääledeenamusest hoolimata; tema ütles: .Seda asja oleme meie põhjani läbi arwanud. Mma tean, et fee hea on. See maa on minu, mina jäutan seda nenda kuida heaks arwan ja mina kannan kulud ja kahjud. Iga koht saab iseäranis krunti pandud, kus ükS teist tema majapidamises ei tülita. Iga koha rent ja maksud ja ümberasumise kulud saawad iseäranis üles arwatud  ja kontraktis üles pandud. Kohad saawad peremeestele  kätte näidatud, kaup saab neile ette luetud. Kohad  saawad peremeestele ette luetud ja selle järel wõib igaüks oma kohta wõtta ehk jätta. Peale-pakkujatele mina kohtast kõrgema rendi eest ei anna; üleliiga renti ei saa arwatud; tagajärel tingimistekS ei ole meil himu ega aega. Kellel midagi iseäralist soowimist on, see pangu seda õigel aeal ja õigel wiisil maamõetjale ette; on see ilma üleüldise  kahjuta wõimalik, siis saab see täidetud. Pärast ei saa ühtigi enam muudetud." (LõpetuS jääb tulema.) Omalt maalt. Tallinnast. „Eesti Postimees" on oma K 47 kõiki kodumaad oma jooma-statistikaga kohkuma pailnud ia juba kostawad ka teistest lehtedest jälestamad hääled selle määratuma  raha-hulga üle, mida Eesti rahwas selle arutegemist  mööda aastas ara lakkuda. »Eesti Postimees arwab Eestimaa ja Liiwimaa Eesti jäuskonna peale 100 kihelkonda, iga kihelkonna peale 20 kõrtsi, iga kõrtsi peale läbistikku 500 rubla renti, iga kõrtsmikule wiina ostmiseks ja oma enese ülespidamiseks 5 kord niipalju sissetulemist kui rent suur on ja leiab siis õnnelikult, et rahwas maal aastas 5 millioni rubla eest kangeid jookisi ära tarwitada. Selle kõrwa arwab see leht weel 2 millioni rubla, mis linnades kange jookide eest ära kulutata, ja kinnitab siis tõsise näuga, et maal" aastas 7 millioni rubla eest kanget jookl labl kõrt aetud saada. . r Et lugejad wähegi aru saaksiwad. km pall» see on, selleks paneme ühe teise arwu selle kõrwa. Uhe Eestimaa  adra peal arwatakse ametlikult 300 rubla aastast puhast sissetulemist. „Eesti Postimehe" statistikuste arutegemise  järel jooks siis Eesti rahwas nii palju aastas ära. kui 23,333 Eestimaa adra, s. o. umbes kõige Eestimaa ja Liiwimaa Eesti jäuskonna maa ja plnd mõisamaa ja talumaa kokku —, aastas sisse kannawad. See oleks tõeste hull küll, kui see tõsi olekS. Meie teades on aga Eesti rahwas läbistikku üks kasin rahwas. Peremeeste >a ülepea selge talurahwa keskis leitakse waga wähe joodikuid ja neil hulgustel, kes wiina sundmuse all seisawad ei ole tõeste mitte niipalju raha, et nemad seda millionide kaupa kõrtsidesse kanda wõiksiwad. Eesti rahwa  auu kaitsemiseks meie suure isamaa ees ja kõige maailma  eeS, oleme meie seda arutegemist natuke lahi waa- tanud ja oleme leidnud, et see statistika , Eesti Postimehe"  toimetuses tehtud on, kus asja lugu ei tunta. .Meie peame kahjetsema, et ka meil sel silmapilgul statistika aruandeid meie kodumaa kõrtside ja jookide kauplemise  üle käepärast ei ole. et ka meie fiiS siin eksimata aru teha et wõi. Aga eluaegseist sõitmiStest läbi Eestimaa  ja töötegemistest igaS Eestimaa nurkas, on meil meie kodumaa õige tuttaw. ymas mälestuses laseme mõnda kihelkonda stlma eest mööda minna ja leiame, et ka kõige suuremas ja kõige kthelkondas rohkem kõrtsist ei ole, kui 12, mitmes aga mitte rohkem, kui 4. Arwame neid kokku, stiS ei tule EeStimaal ühe kihelkonna peale läbistikku rohkem kõrtsist, kui 8, ja ka see näitab ennemini rohkem kui wähem olema. Aga olgu peale, ja arwame weel, et Liiwimaa! läbistikku rohkem kõrtsist ou, kui Eestimaal; juski ei tohi meie läbistikku ühe kihelkonna peale rohkem arwata, kui waewalt 10 kõrtsi. See järel langeks ,Eesti Postimehe" statistikstSte arwust juba pool maha. Aga see ei ole kaugelt mitte küll. Üks maakõrts mis 500 rubla renti maksab, on juba üks ,suur koht". Mõned maksawad ehk küll ka 1000 rubla ehk weel peale selle, aga need on siis ikka elawamate kohtade peal, kus suur kauplemine muu asjadega on, ja neid on ka nii wähe, et need üleüldises arwus palju ei kaalu. Kõige rohkem, mis meie läbistikku maa-kõrtfide eest renti arwata wõime, ou 300 rubla, aga sellest peame kõige wähemast poole, maade rendiks ja weike kaubaajamise rendiks maha arwama,  mida enamist iga kõrtsmik rohkem ehk wähem toimetab. Selget kõrtfirenti ei jää läbistikku tõeste mitte rohkem järel, kui waewalt 150 rubla kõrtsi pealt. Teeme selle puhastatud pinna pealt uut aru. Eestimaa ja Liiwimaa Eesti jäuskonna 100 kthelkondas  on 1000 kõrtst, iga kõrts maksab läbistikku 150 rubla körtsirenti. kauba ostmiseks ja oma palgaks tarwitab kõrtsmik 5 kord niipalju, kui rent suur on: see teeb 750,000 rubla wälja, mitte aga 5 millioni. Linnade kõrtsides wõib ehk 250,000 rubla eest joodud saada ja sedawiifi wõiwad , Eesti Postimehe" stattstikused kergest 7 kord eksinud olla! Keegi ei räägi selle wasta, et ka meie kodumaal joomise wähenemist soowida oleks, nagu seda wiimastel aegadel nii rõõmustama! wiisil tõeste olnud on, aga seesuguste  ülekaelaste, põhjata arutegemistega, ei wäheudata  mitte joomist, waid wähendakse maa j rahwa auu, suure isamaa ja kõige maailma ees, häwitakse awalikku  usaldust EeSti rahwa mõistliku ja kindla meele peale! KaS .Eesti Postimees" sellest aru ei saa? Tallinna Linnasaa d i k u t e koguõ, Talwekuu 28. pääwal, seiflwad neli asja pääwakorral: 1) Liunasaadik Tshumikowi ettepanek, promenadtde wõi lafingite peale jalgtee (Trottoir) kiwa panna. Nõuukogu arwas, et nendest jalgteedest ilu ega kasu loota ei ole, ja lükkas seda ettepanekut tagast. 2) Saia-ja leiwamüümise ülewaatamine,  mis juba sagedast nõuupidamise all seisnud. Linna-ameti nõuu peale sai otsuseks tehtud, et iga saia-ja leiwamüümise paiga peal üks laud, saia-ja leiwa hindadega  peab üles pandud ja peale selle üks kaal käepärast olema, et ostjad ise kaaluda ja näha wöiwad kaS kaup õige on. 3) v. Gloy pärijate soowimine, seda maad kruntraha peale saada, mis nende krundi piirel, Narwa maantee ääres, merest juure kaswanud on. See soowimine  ci saanud täidetud, sest et linn kõiki merekallast sadama pärast, omas käes pidada tahab. 4) Martinowitzi ja Ojanzeni kaebtuP selle üle, et Linna-kassa walitsus nende käest kaks heinamaad  ära wötnud olla, mida nemad kontrakti järel rentinud.  Seda kaebtust tunnistati tühjaks ja lükati tagast. Mõned Wenekeeli zeitungid hakkawad juba selle eest kostma, et Wenemaa seespidistes kubermangudes ka seesugused Politsei-ametnikud walitud saaksiwad, nagu EeStimaa Hakenrihtrid on. Selle kurwaStawa asja kohta, mis hiljuti Tartus juhtus, kus üliõppija Boris Sachar püStoli-duelliS langeS, kirjutab , Olewik": .Saagu seaduseks tehtud, et igamees, kes kahewõttlu.ses  snrmawa ehk muidu kardetawa riistaga töisele waSta .astub, kõik oma seisuse ja auu ära kautab sa niisama .trahwitud saab, nagu olekS ta tähendatud riistaga tund.mata  teekäijale tahtnud kallale ttkkuda. See aitaks wiS.tiste  rumalat kahewõitlemist kautada." Ei, «mustatud .Olewik"! See ei aitaks ühtigi ja fee oleks ka täitsa wõõriti. Seadus ei tohi iialgi ühe mi mese käest, midagi muud ära mõista kui seda, mida juba ise enesest ära heitnud on. Kes oma auu ära mõrStis, seda mõistab seadus awalikult auust lahti; kes oma elu halwaks pidaS ehk ära heita tahtis, seda wõib karm seadus  elust lahti mõista, peab aga tema auu puudutamata jätma. Siin seisawad kakS aSja meie eeS, miS kmdagi üksteise kohatised ei ole, mida ükSkj seaduS siis kaühe mõeduga mõeta ei tohi. Silu püüab üks oma paleuslikkus  auutundmifes wähematki plekki oma auu-kilbi pealt pesta, kui ka oma werega; teine on kõiki oma auu enesest  ära heitnud, waritscb nagu metsaline urkast rahulise teekäija peale ja püüab warjatud paigast temale wägiwalda ja häda teha. Ja neid tahab .Olewik" ühe oheliku otsas ühe nuhtluse paiga peale rebida! On kellegi! himu selles aSjas Drakoni seadust elusse äratada, siis ütelgu: KeS duellist oma wastast surmas, see saagu söeakohtu alla antud, ja auuga maha lastud. Nuhtlus peab süü kohaline  olema: keS auust ei hooli, seda wõib seadus auust lahti msiSta, keS elust ei hooli, seda wõib seadus elust lahti mõista; muidu ei ole seaduS mitte seadus, waid on wägiwald. Aga ka see ei aitaks. KeS oma aau kaitseb,  see ei hooli omast elust, ega hooli ka wangi-roswast, millega teda ähwardakse; tema hoolib üksi auust oma enese silma ees ja oma samaliste seltskonna stlma ees. Seda auu ei wõi aga ka wangi-rõöwad mitte lämmatada, sest see ei ole wäsjaSpidine, waid on seekpidine, on waimlik.  Ainu nõuu, miS siin aidata wõib, on see, et üliõppijad  oma eneste keskiS püstoli-duelli tingimiseta ära keelawad. Kuida meie kohalisest ringkonnast kuuleme, saada seal pea selle küsimise üle uõuupidamtsed ette wõetud, ja kuida meie loodame, saawad need ka soowitawale otsusele wiima, ilma wäljaspoolise sündmuseta ja hirmutawa seaduseta,  mis selles asjas, nooruse kihisewa were juures, ühtigi ei aitaks. Herra Laudrath von zur Mühleni majas Kaarle kiriku ligidal, on öösel, -Talwekuu 26. ja 27. pääwa wahel, üks kole ast sündinud. Bjelomorski rügementi ülema, -Oberst TaraSsowi korterist, kes omaksetega Petcrburgi sõitnud, oli kell 6 aeal paks suits ülemise korra poole tõusnud. Teenija tüdruk oli seda kojamehele teadannnud, kes ukse lahti murdis ja leidis et Oberst TaraSsowi  peretuas tuli lahti oli. Mõne teise abiga sai tuli kustutud ja woodis leiti ordonanz-soldat Jekim J a k o wlewi  pool põlenud surnukeha, kiwi-öliga kastetud riietes. Peale seda oliwad woodi riided, padjad ja kõik teised asjad  peretuas kiwi-öliga kastetud, lamp ümber lükatud ja umbeS 20 naela kiwi-öli wälja walatud. Kuulamistest on tänine niipalju ilmunud: Juba Pühapääwa õhtal, kui Oberst Tarassow omaksetega ära reisinud, oliwad tema tuapois, kutsar, kokk ja tüdruk suurt pidu pidanud ja ka kolm naesterahwast pidule kutsunud. Ordonanz - soldat Jakowlew, kelle ülewaatamise alla Oberst Tarassow oma maja annud, olla piduliste kodupoolist laitnud ja sellepärast tuapoifiga tülisse saanud, keS teda rihmadega nii kinni sidunud, et ennast liigutada ei wõinud. ÜkS wöeras naesterahwaS,  Zuulie, ja Kirsch, kes alumises korteris elab peastuud soldati lahti ja wiinud Uude-baltareise, Sealt tulnud tema teisel pääwal OberSti korterisse tagasi. Öösel kell 3 kuulnud Kirsch ülewal walju tallamist, oigamist ja wiimakS ühe raske keha kukkumist, ka hüütud mõni kord kutsar Zwanow'i nime. Kära tõusnud Tacassowi köökis ja nihkunud sealt peretua poole. Kirsch äratanud kojamehe  üles ja nemad tahtnud asja waatama minna, aga kära olnud waikinud ja uksed olnud lukkus. Kui wiimaks homikul kojamees ukse lahti murdnud ja tua põlemas leidnud, fiis olnud tuapois, kokk ja kutsar Obersti kammriS,  tüdruk praua woodis magamas. Kõik teenijad on kinni pandud, sest arwatakse, et nemad soldati tülis surnuks  löönud ja siiS tua oma kurjatöö peitmiseks põlema pistnud. Nemad ütlewad, et Jakowlew täis joobnud senna tulnud ja wist ile õnnetust sigitanud olla, rügementi Ülemad kinnitawad aga, et tema kafin mees olnud. Mõnest märgist arwatakse ka, et Jakowlew'i surnukeha esiteks ukse juures maaS olnud ja pärast wast woodisse kantud. Woodi, kus surnukeha peal oli, on natuke kõrwenud, üks teine woodi aga ära põlenud. Pealtpoolt ci ole surnukeha külges,  mis poolelt põlenud, ühtigi wägiwalla tähte nähtud; seespidi ou arstid leidnud, et Jakowlew läkastamise läbi surnud on. öösel, Talwekuu 27. ja 28. pääwa wahel, on Bogdanowi maja Pärnu maantee ääres, maha põlenud. Öösel, Talwekuu 25. ja 26. pääwa wahel on Hans Rofimanuse lOaaStane kõrw mära, saaniga ja riistadega ara warastalud. Saanis olnud kaks härja nahka, üks lahitud põrsaS, kakS kotti soola ja üks kott 32 naela püült jahuga. Wirumaalt. »Rakvere Teadaandja" sõnumite järel on Mihklikuul Kaarli waldaS üks hulgus kinni wõetud, keS kõiksuguste haiguste wasta arstirohtu müütas, mida ühegis apthektS saada ei olla, peale selle ka weel rohkust rottide, hiirede ja teiste elukate surmamiseks. Üks peremees  pärinud pasfi järel, seda ja 18 rubla ütelnud mehike teel ära kautanud olema ja läinud ruttu teise peresse, kus peremees rehe all wilja tuulas, tuas aga kedagi ei olnud. Peremees kuulnud kamriS kolinat, läinud waatama ja näinud kuida kentsakas arst uksest wälja jooksnud; oma kuube läbi waadateS leidnud peremees, et kolm rubla taskust  kadunud olnud. Küla otsaS saadud wöeras kätte, seal pillanud tema tasakeSti waraõtatud raha maha, saanud