Saalomon. Eesti rahwa ennemuistene jutt. Rahwa suust üleskirjutanud J. Johannis n. Enne Õnnistegija kannatamist saiwad kõik hinged põrgu saadetud, nendega ühes ka Saalomon, kes 992. aastal enne Kristust ära suri. Kui Kristus peale oma kannatamise ja surma kui wõidu kuningas põrgusse tõttas, peastis ta kõik hinged põrgu piinast, aga Saalomoni jättis tema põrgusse,  ta pidi oma tarkusega ennast põrgust peaftma. Nüüd oli põrgu tühi ja tema peremehel saatanal oli aega Saalomoni tarku jutte kuulata. Hingesid tal käes piinata ei olnud. Aga kui kaua, peaaegu mitte ühte minutid ei olnud, kui hingi mitte põrgu ei tulnud.  Mehel tuli hirm peale, arwates, et kui seni kui wiimse päewani (kelle ta ikka hästi kaugel arwas olewat,) hingi ikka iga päew nõnda palju põrgusse tuleb kui nüüd,- et siis põrgu weikseks wõiks jäeda ja tema wiimaks ruumi puuduse pärast mõned hinged tagasi peaks säatma. Ta kaebas oma muret ja häda Saalomonile  ja küfis selle käest nõuu. Arutu hulga arwamise  ja nõuupidamise järele tehti wiimaks otsuseks, põrgu suurust ära mõeta, iga kant jala peale kaks inimest arwata, kui siis tarwis arwatakse olewat, siis põrgut suuremaks ehitada. Mõedeti kõik põrgu Põrmussed*),  urkad ja nurkad läbi ja arwati seitse ilma täit inimest sisse mahtuwat, aga leiti ommeti Saalomoni  arwamise järele see ruum weel weike olewat. Wõeti nõuuks, pikkust juure ehitada. Selle tarwis aeti kõik hinged, kes waheajal põrgu oliwad tulnud, töösse. Esiti lasti wana müür maha lõhkuda. Selle töö juures oli Wanapois ise kõige agaram. Kui müür lõhutud oli, mindi põrgu töise otsa, kus Wanapoist eluase oli, uue põrgu ehk parem ütelda, uue pikkuse plaani tegema. Wanapois ise aga ei saanud plaani tegemisega sugugi korda; pea lõhkus ta oma pitka kõwera ja terawate küüntega plaani paberi lõhki; pea jälle jäi ta, müüri lõhkumisest koledat moodu wäsinud, magama, kust teda Saalomon aeg ajalt üles äratas. Wiimaks jättis ta plaani tegemise täitsa Saalomoni  hooleks, ja läks ise puhkama, enne aga Saalomoni,  keda ta taieste usaldas, ja oma poote arwas olewat, kangeste kinnitas, kedagi hinge lõhutud august mitte wätja laske. Warsi magaS ta, et põrgu seinad põrusiroad. Seda oli Saalomon ka ootanud. Ta kogus kõik põrgulised kokku, käskis neid nii tasa kui wõimalik, oma järele tulla; nõnda põgenes ta ees, töised taga järel taewa wärawa ette. Siin tuli Saalomonil jälle kimbatus, töised lasti sisse, teda mitte. Temale tähendati, et ta oma tarkuse läbi mõnel kohal waimu wallas ise kohta wõib muretseda, ehk muialt kohalt taewase katsuda tulla, mitte aga sest wärawast, kust praegu rumalad sisse tulnud; sellepärast ei wõida ta enne sest wärawast taewa tulla, kuni maa peal üks tark mees, kes aga ka püha peab olema, ära sureb, selle jälgil wõiwat ta taewasse tulla. Nõnda luusis Saalomon kuni 1546 aastani, see on kuni Lutheruse surmani, taewa lautuses ümber, siis läinud ta aga Lutheruse kannul taewa wärawast sisse. Selle aja sees olla ta aga tarku asju töistele ilmutanud, osalt unenägudes, osalt ilmsi. Mõnest meie maa kihwtisest taimest (kaswust). Kirjutanud: J. Kunder. IV. !li. Töised kihwtised taimed. 1. Wõhu- ehk kuremõõk (iris pseuäaeorus). Wõhumõõk on 2—3 jalga kõrge, ümmarguse warrega ja hulga õitsetega. Õitseb Juuni kuus. Oitsmed  on kollaka tupe ja punase plekiga. Lehed pitkad, mõõga moodi. Kaswab kraamides, tiikides ja soodes. Juur ajab kohe oksele. Teda wõib ka parkimiseks ja tindi tegemiseks tzruukida. *) Põrmussed ehk põrmuksed nimetatakse iseäralised urkad ja urud suurema tubade wahel. Seda sõna olen ma rahwa suus kuulnud. Ka nimetatakse naesterahwa lohisema riiete sabade kortsusid põrmusteks. Üks noor mees, kes postimehe ametid pidas, kõneles: „Ma mi isin preili C. kirja kätte, see pani teda aga lugemata põrmuste wahele." See on: ta pani teda kleidi ehk „moonutuse" tMtsase, karmanisse, tasku ehk kuida teda meel nimetatakse „möbaride wayele". 2. Kuslapuu ehk takispuu (lonieera xslosteuin). Seda põõsaspuud kutsutakse ka kukepuu, kukekuusma  puu, kuhlap ja kuhlapuu. Ta kaswab s—lo jala kõrguseks; on halli koorega. Nooremad wösad ja lehed on willaste karwakestega kaetud; pitkerkused,  terwe ser»vaga lehed seiswad wastastiku. Paaris õitSmed kaslbawad lehtede kaenlus, walged, wäljast poolt Pehmete karwakestega kaetud. Marjad on ümmargused, punased, põhjast paariks kokku kaswanud.  Kaswab põõsastikudes, metsas ja kinkudel. Puust tehakse soa pidemeid. Marjad panewad oksele ja pasale. 8. Kitseuibu (rbiamnus eatdsrtiea). Kitseuibu nime on A türnapuu ehk paakspuu. Ta õitseb Maiskuus 4—12 jalga kõrgeks. Oksad w wastastiku ning tugewa okastega. Lehed muna karwaste wartega. Wili lihane, herne suurune, ümmargune ja must. KaSwab põõsastikudes,  metsas ja kinkudel, armastab enamiste lubjast  aluspõhja. Marjad ja koor ajawad oksele. 4. Kuuepäewa rohi (Bo!ANUw luZrum). Katzwab I—3 jala pitkuseks; wars püsti, haruline  ja kandiline. Lehed terawa otsadega, suurelt sae hambulised, weikeste willkarwakeStega kaetud. Oitsmed sarik-kobaras, 5 tolmukaga, walged. Marjad mustad, ümmargused. Teede ääres, muda hunikutel ja haritud  maal. See taim haiseb ja on heasti kihwtine. 5. Matakas (Bolanum äuleamara). Maiaka nimi on ka maawits, soolika rohi, kuisa wits, wiinapuu, willamõõk. Õitseb Juuni ja Augusti kuus. Wars 2—lo jala pitkune, puine, ümargune, stnna ja tänna pöörav), maaS. Oitsmed kobar-sarikas, lillad, 5 kollaka rohelise, walgeäärelise plekiga. Marjad munamoodi pitkerkused, weripunased. Kaswab wete ääres liiwases mullas ja weske tammidel  kiwide wahel. Taimel wänge hais, marjad ajawad  oksele ja pasale. Noored wörsed on efite mõru, siis mageda mauga. 6. Lodjapuu, loidap ehk koera õispuu sviburvum opulus). Põõsaspuu, 6—12 jalga kõrge, halli, wastastiku oksadega, lehed wastastiku 3—5 hõlmaga. Õitsmed walged, suures sarikas. Kaswab niiskeis kohtades. 7. Mõruhein Mõruhein on tatarkaswude seltsist. Oiskate 4 —5 lvhelinx. Tolmukaid 6 tükki. Lüliline, lüli otsad paistetanud ja punased, wars püsti ehk alumise poolega  maas. Kaswab niiskel kohal, ka suiwilja seas ja kartohwli aias. 8. Wereurmarohi (ebetiäonium msjuB). On kollaste Sitsmetega, hõlmliste ja kärbitud ääreliste lehtedega. Wili kauna moodi kapsel. Kaswab  hoonete lahedal ja aedade ääres. Tema põletamast  ja mõrust wedelikust tehakse kollast wärwi. Seda wedelikku wõida ka käsnade tarwis pruukida. 9. Kuke hari (86äum gere). Kukehari on weikeste, paksu, lihawate, warteta lehtedega, õitsme kobarad kollased. Tolmukaid 19—12, emakaid ö—l 2 tükki. Kaswab põõsakeste kaupa liiwasel  maal. Seda taime pruugitakse mõnel pool söögi nõuude „auutamiseks", kust ta ka nime „nurmiku hein" on saanud. Wärskel rohul on põletaw magu. 19. Karuputk (bersileum Bibirioum). Karuputk on sarikõislaste seltstst ja kaswab 4—6 jala pitkuseks. Wainul, arul, aia ja teede ääreS. Tal on, kuiwatud pärast, kange ja mage hais. Juure sees on mõru wedelik. Lehta söömad loomad heameelega. 11. Konnakapsas, warsakabi (ealtka paluBtriB). Niiskel wainul ja heinamaal. Õitseb kemadel. Kollased õitsmed, suured lihased lehed, walged narmasjuur  ed. 12. Kurekell (aquileKia vulKsriB). 2 jala kõrgune. Õitsmed taewa karma ehk punakad. Kaswab mets-kinkudel, aia ääres, prügi hunikutel zc. Õitsmeteft tehakse ilust sinist tinktuuri. Aedades kaswatatakse mitmet seltsi kurekellast. 13. Kanakool ranuneulotä6B). Konnakapsa nägu. Õitsme lehed ilusad, kollased, juurte kulges pitkerkused ponnikesed. Õitseb kewadelt ja kaswab niisketes kohtades. Juure pommikest armutakse  kihwtisteks. 14. Kõritse hein (rliinantkus major). Wars jala künni 2 jala pitkune. Wili ja õitse tasku nagu. Walmis seemned kõrisewad tupes. Kaswab  peenartel ja wilja äärsetel wainudel. Tema seemnest  tehtud wedelik tapab täid zc. ära. Kui palju kõntsa seemneid leiwa sees on, siis on sellel mõru magu. l5. Käu kannus, koldne imik, sapi rohi (Ignaris vulZsriZ). Wars I—21 —2 jalga pitk. Oitsmed kollased ja kurgu nägu, kus ka nime „lõwi lõng" saanud. Lehed linalehtede nägu, muud kui laiemad. Põllul, enamiste  liiwasel maal. 16. Wesikanep, jooksja hein (eupatorium eanvabjnuw). Kaswab 5 jala pitkuseks. Sarikkasw, punakate SitSmetega. Kaswab jõgede ja ojade ääreS, soodeS ja niisketes põõsastes. Taimes on kibe ja mõru ollust. Elajad ei söö seda taime mitte. 17. Humal (kumulus lupulus). Muidugi tuttaw kasw. Temast saab joowaStawat rohtu, mis »ZuMliv«i nime all tuttaw. Noori juuri wõib nagu asparisi (Spargel) süüa. 18. Kanep (eavnadis sativa). Perfiast meie maale toodud. Kaswab aiaS. Tuttaw taim. Oopiumiga segatakse Hommikumaal tema lehta ja tehakse stis tast joowastawat „haschih". Kanep lehkab kangeste. Kanep on ka hea wälispidine  kihwt; seda wõiwad koerad ja kelmid tunnistada,  kellel osaks saanud, kanepise nööri otsas taewa ja maa wahel kiikuda, ning oma „tossu" õhtule wiia. Seega lõpetan ma stis selleks korraks oma jutu meie maa kihwtiste taimede üle. Kui Jumal terwist kingib ja aeg luba annab, stis saan weel korra meie maa taimede sekka jalutama ja sealt neid wälja otsida, mida rohuks, apteegi rohuks, kutsutakse. Et nende taimede tundmine ka niisama tarwiline on, kui eelkirjeldatute tundmine, sellepärast ei kahtle wist keegi „Sakala" lugeja. Sipelgatest. 111. Üks sipelga sugu, suur punakas sipelgas, külwab, kitkub ja lõikab, nagu mõnest hoolsast maapidajast seda loota wõime. See murelane elab kiwistud linnaS nõnda nimetab kuulus looduse uurija Darwin tema elupaika ja oskab igapidi oma elu, elumaja ja elutarwitusi ilma ja aasta ajade järele sisse seada, nagu seda hoolas  ja ettewaatlik põllupidaja teeb. Ühe sõnaga: sellel loomal on osawust, tarkust ja ilmwäfimata kannatust, et tulusalt elutakistustele waSta panna wõiks. Kui tema head paika oma elamise jauks leidnud on, siis puurib loomake augu maa sisse; kui maa kuiw on, siis kõrgendab ta maapinda augu ümber umbes 3—6", seeläbi et ta madalat rummimoodi walli ehitab. On aga elupaik niisuguses kohas, mis üleüldse wesine on ja weest kaetud wõib saada, siis saab wall terawa keegli moodi 15—20 tollini kõrgendud, fisseminek  on keegli terawas otsas, ehk küll ehitamise ajal maapind täitsa kuiw on. Majaomanik puhastab walli ümber maad, teeb teda suure osawusega siledaks ja ühetasaseks; see sünnib 3—4' kauguseni palasti uksest. Puhastatud ja siledaks tehtud maa näeb kui kenaSte kiwistatud wälja, mis ta ka tõeste on. Maja Suue piiri sees ei tohi peale ühe wiljakandja taime soo mitte üksgi roheline leht olla. Selle taime sugu istutab putukas 2 walli keskpaigast eemal rattasringis maa sisse ja kaswatab teda suure hoolega, häwitab kõik töised tärkam d taimed  ara, kes niiheasti walli sees kui ka väljaspool walli ülestõuusta julgewad. Wäljaspool walli sünnib see kuni kauguieni. Istutud taim kaswab uh keste, kannab rohkeste wilja, mille weiksed walged ja kõwad terakesed mikroskopi all vaadatud riisi moodi wälja näewad. On wili walmis, siis wiiwad teda töötegijad ühes warre ja lestadega kambrisse, kus wili puhastub ja paigale pandud saab. Pahn saab kiwistud õuest kaugele  eemale wiidud. Wihmasel ajal juhtub tihti, et paigale pandud wili märjaks saab, kaswama hakkata ning sandiks „S a k a l a" w. IBBS.