Tallinna Sõber K 5 «. KuueS aastakäik. Tallinnas, Ist. Küiinla-knn Mwal IM. Ultiildke ktalkht Ekstirshikklt «aal jk likkkdts. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'i päriate trstkimajaS: 2 rubla, 40 kop. pool-aastas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: 3 rubla pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt ä kop. Tellimised wöetaVse waSta t JaMunas: Li»dsors'i päriate trükimajas. Selervurgis: J. S. Seelandt, o»nusxeicas w S 4. Tart»-i Zs. Just. - Aakweres - L. Wattly. -- haides: A. Heidelberg. Kapsal»»: H.Koirverg. —Lihulas- Zs. Mttuer'!poodis. Mljaudis - H. Z. Karow'i raamatupood. Kuuresaares: Hy. Lange.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad räiwad Baltiski (Baltischport LkmriSouiü-lloxrT.) ReaiSter ' Kust stgiwad pahandused ja pahategijad meie kodumaa rahwa sekka? Omalt maalt. Tallmnast: Maa. pääwa nSuuwõtmised. Walitud kohtuherrad Liuuasaadikute nõnukogust. Lutheruse-asutuse korjandus  ?ooma-kaitse Seltsist. Õnnetus tuleriistadega. Tulepanijad kinni. ~Walguse" wale sõnum  ja tolmu puistamine. Peterburgist: Keisrikojast. Saadikute wahendus. Turkmeenlaste alla heitmine. Kiri Samaara asutustest. Astrahhanist - Lootus. Nowotsherkaskist: Suur kära. Permist - Maa rahwa häda Wveralt maalt. Saksamaalt. AuStria-Ungrumaalt. Hollandimaalt. Norramaalt. Prant snömaalt. Inglismaalt. Greekamaalt. Egyptusest. Ameerikast. Haytist. Õiendus. Tarwiline kuulutus Jutuleht: Pärijad. Kiriku teadused. Kust sigiwad pahandused ja pahategijad meie kodumaa rahwa sekka? 11. Meie tähendasime selle arutamise esimese santuse lõpul, et kui pahandused ja pahategijad, kurjateud ja kurjategijad  meie kodumaal ja meie rahwa keskiS kaswanud oleksimad, et see siis mitte, kõige wähemast mitte üksi kõrtsielust tulla et wõinud, sest kõrtsid ja körtfieln on kahanenud.  Weel wähem tohiks aga üteldud saada, et kurjategijad  monakate laste keskist siginenud on. sest monakate lapsed on nüüd weel enamift kõik nooremad, kui need kurjategijad, keda tänine kinni wõeti. Kui aga räägitawat nähtust meie kodumaal on, siis tuleks see küll teistest asjadest,  millest muist kõige maailma kohta üleüldse, muist meie kodumaa kohta iseäranis maksawad. Hakkame meie neid aSju ja põhjuseid uurima, siis peame kõige pealt kinnitama, et sedawiifl koguni küsitud saada et tohiks, nagu ,EeSti Postimees" seda teeb: ,Kus kaswawad pahad liikmed meie rahwa sekka?" —Seesugu-  pooliti toredad pooliti pahandawad küfimesed on ehk wahest üks põesakene sellest rägastikust, kus ,pahu liikmeid" Wälja hautakse, kuida meie ehk alamal näha saame. Meie arwateS woikS siin niisamati nagu igaS leiseS paikas küsida: ,Kust tuli patt inimeste laste sekka.?" Meie rahwaS", see on Eeesti rahwas, ei ole mitte ühest teisest taignast sõtkutud, kui teised patused inimesed ka, et meie kohta iseäralisi patmvihma seadusi kuluks, enne kui patujuur meie südames wõsnma hakkab. Kellel aega ja himu on olnud, seda uut waimu tähele panna, miS meie päiwil läbi maailma aStub, ennast priiduse  waimuks nimetab ja kõige selle wasta wõttleb ja käratseb, mis meie esiwanematel armas, kallis ja püha oli, mis üleüldse inimese piiramata himu takistab, see peab tunnistama, et sellest üli. ehk litgpriidufe waimust wäga palju kardetawaid nähtusi külwatnd, kosutud, ja suureks kaSwatnd saab. Täitsa priid on ainult need metsloomad, keS üksi elawad; loomad kes seltsides ja parwedeS elawad, peawad ennast ka juba ühe seaduse, ühe juhataja meelewalla alla heitma, et parw ühest ära ei laguneks. Inimesed, kui looduslikud loomad, elawad ka seltsis ja juba nende lihtlane looduS sunnib neid sellepärast, ennast ühe seaduse, ühe juhataja alla heitma. Weel rohkem sunnib neid aga nende watmulik loodnS juhataja ja seaduse alla. Ja see seadus ja see juhataja peawad au uS tatud saama, neid ei tohi mitte igaüks oma poolkäärinud mõtte-konna kohtu ette kutsuda, weel wähem tohib neid kuulamata pilgata,  muidu kaub auustus nende wasta, sõnakuulmine lõpib iseenesest ja seaduse ja juhataja mõjuduS on otfaS. ÄiS tahab ja püüab igaüks aga weel seda teha, miS temale enesele kasu toob, üks kisub teise tööwaewa wilja oMle, ühe „priiduS" põrkab teise priiduse wasta ja alaline  igaühe sõda igaühe wasta on walmiS. Jttst seesugust õpetakse aga meie päiwil läbi maailma, ja lehed ja ,nalja" mehed pilkawad seadust  ja juhatajaid, õpetust ja õpetajaid. See wõib jo toore hulkade toorest südant rõõmustada, jjaga sedawitfi kaub auustus seaduse ja Ülemate, õpetuse ja õpetajate wasta inimeste südamest, ja õpetamata hulguwad peawad üksi seda õiguseks ja ,priidusekS". mida nende süda himustab Wõi .ihkab". Kui aga auustus seaduse ja ülemate, õpetuse la õpetajate wasta inimise südamest häwitatud on, fitS teeb tema wiimaks ennast ja oma himu ja .ihkamist" ainsaks kohtumõistjaks oma tegude üle, ja kui tema ligemise wara .ihkab", fiis wõtab tema seda, kui wõtta suudab. Iga inimese erapriiduS peab kõige seltskonna üleüldise priiduse  ja iga seltskonna üksiku liike priiduse heaks piiratud saama, muidu ei wõi seltslik elu koos seista ja kosuda. Et aga inimesed ise liiga nõdrad on, oma eraprtidust piiraana, sellepärast peawad seadused ja ülemad, õpetused ja õpetajad olema, ja need peawad awaliku auustuse ja igaühe iseäralise  auuStuse seeS seisma, muidu et taideta nende käsku ega kuulata nende õpetust. Toore ja roojaste pilkamistega hawitakfe aga meie päiwil seda tarwilikku auuStust, ilma milleta toored ja wägiwaltsed himud ja .ihkamised" inimese  patusest südamest ei lahku, keegi oma kohuseid seltskonna  waSta ei täida ja seltskond üleüldse koos seista et wõi. See paha maim, mis auuStust seaduste, ülemate, ja juhatajate, õpetuste ja õpetajate wasta ,priiduse" ja duse" nime all hämitab, fee on meie päiwil läbi maailma laiali läinud, kaswatab toorust ja sigitab kurjategufi ja kurjategijaid. Aga meie kodumaal on wiimasel aeal ka mõnda muutust olnud, mis iseenesest ehk küll uue aea korral damisekS tarwiS läks, mis esiteks aga mõnda segadust sigitas ja mõnda toorust üksikute inimeste patuses südames ahelast  peaõtiS ja kardetamale nähtusele tõi. Nende muuduste sekka peame meie kõige pealt nuhtlus  e-sea d »s e pehmendamist lugema. Meie ei taha koguni mitte karmi seaduste ja iseäranis ihunuhtlust  eest koSta. Neil wõib wäga õiguS olla, kes arwawad  ja öpetawad, et sellest inimesest iialgi auutundjat seltõkosina liiget ei saa, keS kord ihunuhtlust all seifis ehk kellel ka aga oma seisust mööda ihunuhtlust karta on. Aga nuhtlnse-seaduse järsk muutmine, kergitamine ja ihunuhtlust  häwitamine sigitab üht wahe-aega, kus mõned inimesed meel niipalju auutuudmisele kaswsttatnd ja harjutatud  ei ole, et see auutundmine nende toore südame paha himust lämmatada suudaks. Neid inimesi pidaS tänini hirm karmi ja kibeda karistuse eest kammitsas ja tõrjus nende paha himude ja täitmist tagasi. Kui nemad aga nüüd sellest hirmust peastetud on, kui nemad näewad, et suuri kurjategufi nüüd pehmemini Nuheldakse, kui enne wetkeid eksitnsi, mis neid siis enam keelab, oma paha himufl ja ,ihkamist" täitmast? Loodame ikka. et see kardetum wahe-aeg pea lõpeb, et auutundmine iga inimese südames nii tugemaks kaswatatud saab, et kohtu poolest awalikult antud laitus temale niisama palju ehk meel rohkem mõjub, kui enne »naha täis peksa", aga nüüd ei ole kõik meie kodumaa kodanikud tõeste meel mitte nii kaugel, ja neil meie alamatel wõi alatumatel kodumaa kodanikkudel ei ole nüüd seda kammitsat, mis enne nende paha himude täitmist wähegi keelaS. Wist ei eksi meie mitte, kui meie üht suurt jägu pahategudest nuhtluse-seadüse  kergitamise arwulehe peale kirjutame. Kuida juba ülemal tähendasime, ei kahjetse meie mitte seaduste pehmendamist.  Meie ei tohi ega taha seaduste andjate peale kohut mõista, aga seda tohime meie ütelda ja peame meie ütlema: Jumal aidaku meid pea üle selle wahe-aea, mida häbenemata pahategijad ja kurjategijad oma paha ja kurja himude täitmiseks tarwitamad! ÜkS teine asi, mis pahandustele ja pahategijatele sigituseks  ja kosutuseks oli, on rahwa piiramata ränd  amise j a liikumise õiguSja igaühe õ igus oma käe peal elada. Jälle peame meie nende solgutamiseks. kes meie kirjast pahaks ja ,wanameeltfekjs" käänM himmuStaivad, siin kinnitama, et meie seda aega ei kiida ega tagasi ei soowi, kus üht inimest sundida wõiS ühes ringkondas elama, mida tema ise walinud ei olnud ja üht peremeest seatud palga eest teenima, kellega tema üheS elada ei tahtnud, kellega tema ise kaupa teinud ei olnud. Aga ka fiin on wana ja uue elukorra piirel üks wahepind siginenud, mida tallitsemata himudega inimesed omaks tallermaaks tarwitamad. Enne oli iga nõndanimetatud  lahtine inimene sunnitud, omas maldas peremehe juureS teenistust wõtma, kui temal mitte üht kindlat ametit  ei olnud. Tema wõiS küll ka seatud aeal üles ütelda ja wallast wälla minna, kui tunnistust tõi, et üks teine wald teda wasta wõtnud oli. Aga seal .teises maldas" pidi tema just niisama suguse kaubaga elam;: temal pidi kõikide teadeS üks kindel amet olema, mis teda toitis, ehk tema pidi peremehe juure sulaseks minema. Lahtiste inimeste  elu ja ülespidamine seisis sedawiifi ikka kõige walla ja wallawalitsuse silma eeS ja pahategudest nagu hobusewargusest  elada, oli raske. Weikematest Margustest ja pahategudest ei olnud küll sel aeal ka mitte just puudust, aga need oliwad rohkem nagu kodused asjad; margad ja pahategijad saiwad enamist kod» oma karistust ja sellega oli asi unustatud. Koguni teine asi on sellega nüüd. Lahtised inimesed, keS omas waldaS tööd ega teenistust ei saa ehk tööd ja teenistust ei taha, need ei tule mitte wallawalitsuse juure omale pasfi paluma, waid nemad tulewad passi pärima. Ja kui nendel pass käes on, siis lähemad nemad sellega kuhu tahawad ja elawad kuida tahawad ja millest tahawad ja saamad. Kellegi! ei ole õigust, nende elu ja ülespidamise järel pärida, niikaua kui pasfi aeg kestab, ja kui see aeg möödas on, fiis jääwad nemad sagedast ka weel ilma passita elama, kus elada tahawad, wallawalitsuse! ei ole wõimalik neid kätte saada ega nende elukonda ülewaadata, ja wald peab nende pearaha  ja teiste maksude eest hea seisma. Enamist wedelewad  need lahtised inimesed, kes .monaka" seisust oma kohta liig halwaks peawad, .töömeeste" nime all linnades, teemad aga sagedast öösel rohkem .tööd" kui pääwa aeal. Ja kui neid fiis kord nende öösese .töö" pealt kinni tabatakse  ja pehmet wõi .inimlikku" seadust mööda mõni pääw awaliku kulu peale toidetakse, fiis saadetakse neid ehk ka pärast .oma, malda" tagasi, aga ainult wallale uueks mureks ja ristiks. Wangi ei tohita neid panna, sest nemad on oma seaduliku nuhtluse jubu wälja kannud, tööd nemad teha ei taha ja wallal ei ole ka wõimalik, ueid wahi all amalikule tööle panna. Wiimaks peawad weel wald ja wallawalitsuS rõõmsad olema, kui seesugused liikmed uue lubaga jälle .tööd otsima" lähemad ehk ka ilma lubata ära kauwad. See on hiilgama wabaduse-medalje tagapooline  külg ja selle külje alt roomawad ja roniwad  need pahandused ja pahategijad, kurjateud ja kurjategijad  wälja, mis ja kes meie päiwil korralist ja rahulist  ringkondafi murega tätdawad. Seda peawad need teadma, keS meie aea haigusele arstirohtu otstwad, ja nemad peawad julgel meelel härga sarmist kinni wõtma, mitte sabast. (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Eestimaa Maapääwa jnõuuwõtmlstest on tänine niipalju teada antud: I) Herra Ritterkonna peamees  saab meelewalda, kõrge Riigiwalitfuse ees selle eest kMa, et selle Mksu juuW, mida maakohte müümise ja ja päranduseks wõtmise juures Kroonule dessätinide pealt