Sakala 24. Wiljandis. 2S. luumwu piewal >BB3. VI. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja pollntoo ajaleht. Väljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Kõigekõracm manifest. Oma-was.'tsuscst ja Wenemaa IX. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiljandist: Amitäbed; ftihatnleks; pearaha kautani 'lest; kuulutustest Eesti Aleksandri kooli asjus. Wiljaudimaalt: Näitemüü?,' hullud koerad. Pärnumaalt: Torm ja sadu; kroonimise pidust. Tartust: Wilja seis. Järwa maakonnast: Wastus. Peeterburg  ist: Uued peUatid; matus., Moskwast: Kõrged wõerad ära reisinud;  palwekirjade kommission Mvskwas. Odesiast: Rohutirtsud. Mõnesugused sõnumed. Kujutused Papi wõimus. I.  Armastusest  ja halastusest. 11. Kirjawastused. Kõigekõrgem manifest. Moskwas, 15. Mail. meie. ruum eik kanna kõigekõrgemat manifesti  sõnasõnalt awaldata, sellepärast paneme tema sisu lühidalt lugejatele ette. Kõigekõrgem manifest palub kõige pealt kõigewägewamalt  kaitsmist heale korxale, tõele, õiguse armastusele ja tõsisele usu elule, ning julgust ja kindlust  seadusele ja õigusele, et isamaa kõigite õnneliseks saaks, nagu Tema, Keiser ise seda kõigest südamest soowib ja palub. Siis tulewad Majesteedi armukuulutused.  Keisri Majesteet kingib kõik maa lahti ostmise (hingemaa) mõlad 21 miljoni rubla, see on selle hinna tasumise, mis endine Wene pärisrahwas oma koguduse  maa eest mõisnikudele pidi maksma, mis aga riigiwalitsus omalt poolt mõisnikudele wäljn maksis ja hiljem aastamaksudes talurahwalt tagasi nõuudis, mis need tänini kroonule mõlga oliwad jäenud; maha arwata tuleb see osa, mis 1882 mõlga juure kaswis. Pearaha wõlgadest on 13 miljoni rubla ja obroki mõlast 14 miljoni rubla kingitud. Peale selle jäemad  sisse nõuudmata kaubamaksude mõlad ja rahatrahwid  kuni 300 rublani, mis kuni kroonimise püsivani  kõrge kroonule meel maksmata on jäenud. Ülepea on kroonu wõlgadest 48 miljoni rubla kingitud  ja maha jäetud. Kõigile neile, kes kuni 1883 trahwi all seisiwad, antakse armu ja karistuse kergitust. Ida-Siberi kindral-kubernerile antakse woli, wangide trahmi-aega kolmas osa lühendada, ja kõik, kes eluks ajaks mangi mõistetud, saamad 20 aasta pärast priiks lastud. Kõik, kes poliitika süüde pärast elu-ajaks kaugetesse kubermangudesse elama saadetud, wõimad 10"' aasta pärast koju tagasi tulla ja need, kes lähematesse kubermangudesse  saadetud, 15"' aasta pärast. Ministritel on luba, poliitika kurjategejaid, kes ennast heaste ülesse pidanud, Majesteedile armu saamiseks ette panna; kõik, kes süüde pärast Weneriigist ära on põgenenud, wõimad tagasi tulla, kui nad oma süüdi kahjatsewad ja auusaste elada tõutawad. Poliitika kurjategejad, kes ülekuulamise all seisamad  ja kelle süüd meel awalikuks pole tulnud, saamad priiks lastud, kui nad juba enne sarnaste asjade pärast kohtu all ei ole olnpd. Kaukaasia mässajatele on kõik süüd täitsa andeks antud. Wiimaie Poola mässajatele antakse nende õigused tagasi, nõndasama saamad ka lapsed, kes oma õigused wanemate süüde pärast kautanud, omad õigused peale ära wõetud tagasi. Soomemaale on üks iseäraline manifest antud. See on lühidalt kokku wõetud kõigekõrgema manifesti sisu, millele Keistrlik Majesteet oma käega alla on kirjutanud „Aleksander". - . ' Oma-walitsusest ja Wenemaa „Земство"st. IX. näeme nüüd, et semstwo ka oma-walitsust algus põhjaks on walinud, kus juures aga omawalitsus  mitte rahwaga, waid maaga ühendud on ja nimelt nõnda kindlaste, et mitte ükski jagu temast mahajäetud, mitte ükski kõlblik ja tarwitaw osa temast äralahutud ei wõi saada. Kui see sünniks, siis saaks see alguspõhi, mis Wenemaal ennast nimelt nõnda awaldab, et kõik riigimaksud ja kohused ühetasa maa peale peawad ärajagatud saama, oma loomu ja tähenduse poolest rikutud. Peaaegu wõiks öelda, et säherdune maa osajagude ühetasa suurus Wenemaal  sedasama tähendab, mis Prantsusemaal 1789 rahwa mässamise sõjalipu peale kirjutud oli, et inimesed seisuse poolest ühetasa pidid olema. Aga mahe on siin see, et palja inimeste ühetasa olek seisuse poolest Wenerahwale ikka nõndasama wõeras on olnud, kui temale maksude ja maa osajagude ühetasa suurus tuttaw oli ja loomulik näitis olewat. CL wahest mõni Wenelane kuulsam ehk enam auustud ja seisuse poolest kõrgem on, kui teine tema suguwendadest,  ei riku sugugi tema meeles tähendatud ühetasa oleku tundmist ära, aga niipea kui selle juures maa ärajagamise üleüldised reeglid mitte korralikult auustud ei saa, siis on rahu kadunud ja murin walitseb tema asemel. Sellepärast on wäga aru saadaw, et endine pruuk Wenemaal, ametikohtalesse  suo ja sündimise eesõiguste järele ametnikust sisse seada, ilma et nende kõlbduse peale waadati, mis pruuk ajaloos nime all tuttaw on, seltsilikus ja ametlikus elus mitte üksi juhtumise korral, w.aid tõepoolest olla ja temaga ennast sõbrustada  wöis. Selle kõrwaS aga ei suutnud wanema poja eesõigus nooremate wendade wasta nimelt päranduse asjades ehk nõnda nimetud majorat-omandus  Wenemaal mitte kindlat põhja ja aset leida, et küll Peeter Suur oma wäe ja wõimusega teda seaduse  ja käsu teel jäedawaks sisseseadluseks omas riigis asutada püüdis. Kästud kombe taganes ometi pärast tema surma wana ja tutwa korra eest, et Vennaksed oma osa ühetasa wanemate pärandusest said, ei mitte sellepärast kui ei oleks uus kord weel mitte küllalt tuttawaks ja harjunud saanud, waid paljalt sellest, et wana kord rahwa enese maimust ja isesugusest loomust üleskaswanud oli. Mõned tähtsad asjad Wenemaa seltsilikus elus, mis tõisiti kui muijal on, wõiwad üksi tähendatud asjaloo naal selgeks ja arusaadawaks saada. Muijal maades on näituseks wäga peenikene mahe aristokraatia ja demokraatia algusjagude ja nende mõlemate liikmede  mahel tehtud, mis aga Wenemaal iialgi nõnda kindlat tähendust ja selget nähtuse wiisi ei ole wõinud  awaldada. Kust see tuleb? on kerge äraarwata. Töistes riikides on nimelt maaomadus aristokraatia ehk rüütli seisuse asutaja ja kõige kindlam tugi olnud, Wenemaal on aga ammust ajast saadik suurem st gu -beast ja kõlblikust maast maa- ehk talurahwa koguduste käes olnud, kuna era maaomanikud küll suuri maatükke ka omaduseks saada wõisid, mis oga inimestest enamiste tühjad oliwad, nõnda et sagedaste  juhtus, et maatüki ostja töistest kohtadest oma ostetud kohasse inimesi elama kutsuma pidi. Sarnane  puudus ja mõned töised takistused mõjusid nõnda palju, et era maa-omadus mitte nõnda, kui mujal, edeneda ei suutnud. Riigimaksud ja kõik püüdmised majapidamise asjade kohta kogusid ennast aga suuremalt jault kõige alama maapidajate seisuse, see on talu- ehk maarahwa ehk õigem öelda nende maa peale, mida nad oma maewaga harisid, ja asutasid  siin seltsiliku elu ülesehitamist, kuna töised seisused oma tühjade maadega talupoja seisuse tegewust Weneriigi sisemise elu põhjandamises ja alale hoidmises  mitte nõrgestada ei jaksanud. Ma ei taha sellega sugugi öelda, et aina talurahwa üksikute liikmede  ja koguduste käes suured maatükid ehk mõisad j. n. e. oliwad, waid tähendata, et suure maa omadus mitte üksi kõige kõrgemate mõisniku seisuste, waid nõndasamuti ka maarahwa koguduste käes oli ja jault niisuguses korras, et mõned kogudused oma maa iuuruse ja sisse tuleku poolest hoopis ühte käisid kõige suuremate mõisade, kloostride ja kroonu teenijate (t.iz NN.li.ie .MWi) pärismaadega. Sellest wõiks öelda, et Wenemaa aristokraatia, kui meie sellega suure maapidajate mõju kohaliku asjade walitsemise  kohta tähendame, kahte wiisi ennast awaldas, maarahwa koguduste ehk kogukondade ja pärismaa  ehk mõisa näul. Ühelpool oliwad sell wiisil nimetud suure maa pidajad ja omanikud, töisel pool aga wäikese maa pidajad, kodanikud, alewilased ja ühe-talu-omanikud (OMO waeseks jäenud kroonu teenijad, kes niisama kui talupojad pearaha maksiwad; neil oli aga weel õigus jäenud teuorje pidada) kes töise ja palju alama järje peal seisiwad ja iialgi Wenemaa asjades mõjuwal kombel tegewad ei jõudnud olla, kuna aga suurte pärismõisade omanikud mõisniku soost ja talupojad kui suurte ja rikaste kogukondade liikmed esimese järje peal ja peaaegu mõlemad ühetasa  kõrgel kõikides nõuupidamistes ja asjatallitustes, mis maakonna oma-walitsustsse puutusiwad, seisiwad. Sellest wõime seda aruldast nähtust tähele panna, mis esimesel silmapilgul aru saamist ja mõistust wasta näitab vlewat, tõe poolest aga mitte üksi .