täitma kordaseadmise üle ühes plaaniga. Pääle selle on kommisjon „Rahwakooli raamatukogu nimekirja, 170 raamatut, mis 60 rubla maksawad," juurde lisanud. Nõndawkisi on Wene rahwakool omale odama  kooliraamatute nimekirja, kokku 1239 arwustuscga koolmeistrite ja koolilaste raamatute  üle saanud, mis hääks kriitrkaliseks ülewaateks on üle terme Wene rahwakooliteaduse  ja nimelt terwe uuema rahwaharidusc  edendama tegewuse wältusel. Kooliteaduslife  nimekirja tõttu on palju kirjatukka  ja läbirääkimisi tekkinud ja on ta terme!  Wene maal enam ehk wähem tuttaw." Mikuni, hoolimata kõigest wäsimusest, magusas  jutuajamises koos oleksiwad istunud.  . . Mis see tähendab, see rutuline lahkumine? Miks sundis Robert teda magama  minema, kuna ta ise mitte ei läinud?.  . . Saak läheb pimedamaks. Lambist on õli lõppenud. Üksik istuja näeb seda ja ohkab. Siis pomiseb ta jälle midagi; kuuldawaks saab ainult: „ Mustad aimdused, kaduge, kaduge I" Kui tuba juba üsna pime on, siis tõuseb ta üles, kobab saalist wälja oma sängi otsima. Ta teab umbes, kus see on. Ivost näitas talle kõik Margareta uhked toad ära. . . Alles hommiku eel jääb Haige mees magama. Aga siisgi eksitawad teda kõik sugu unenäod. . . „Miks ta tantsib ja keksib sääl, see tuttawa näoga Türgi naesterahwasl  ... Ta on imeilus, nõiduw; kapten suruks ta häämeelega rinna wastul  . . . Aga ei ta silmad hiilgawad nii imelikult, nii wõõraltl . . . See hiilgus ei tule südame puhtusest ega truudusest. . . Selle hiilguse sees on kihwti. . . Madu, madu" Pomises unistaja. . . Selle looma silmad läigiwad ka. . . Miks ta keksib ja tantsib, see Türgi naesterahwas? Kui halb, kui kergemeelne ta onl". ' . . . Margareta oli häbenenud, et ta weidras  maske-ülikonnas mehe ees seisnud, et ta nii hilja koju tulnud, et Leopold Nesseln  teda koju saatnud. Siis oli teda weel wõõrastanud, et Robert tema wastu nagu weidi külm oli olnud. Aga inimestel,  kes oma südame tunnistusega mitte enam täiesti ühenduses ei ole, on enamisti see omadus, et nad ennast tema torkimise wastu kawalasti waigistustega wabandada  ja süütaks mõista oskawad. Margareta  mõtles öösel kaua nende nähtuste üle järele ja jõudis otsusele, et tal sugugi Põhjust ei oleks olnud meest häbeneda, ega tema oleku üle wõõrastada. Robert ei wõinud ju mingil mõjuwal põhjusel pahaks panna, et tema noor nacne maskepidudel käis; seda teemad palju noon naesi. Ja kui ta hilja koju tuli? säh. Pidu ci lõpenud ju enne  otsa, ning Margareta.ei olnud ju teadnud,  et mees teda kodus ootab. Mis Leopold Nesselni saatmisesse puutus noh, mis paha wõib siis sellest olla? Iga teine mees oleks seda niisama hästi teha wõinud ja Robert pidi ju ometigi teadma, et tema naesel selle mehega nüüd enam mingit ühendust ei wõinud olla! Et Robert nagu weidi külm olnud kunas oli ta enne ialgi ülewoolawaid tundmusi, iseäralist suurt armastuse kiiret naese wastu awaldanud? Selleks oli ta liig. tõsise, praktikalise loomuga, liig igapäewane, luulewaene  inimene. Ta oli reisist wäsinud, ta tahtis magama minna Nende otsustega sundis Margareta oma südame rahule ja kui ta hommikul üles ärkas, oli ta waikne, julge, rõõmus. Ta wõtis nõuuks Madisoni wastu wäga lakke, wäga sõbralik olla, tema aega nii lõbusasti wiita, kui wähegi mõimalik. Temale iseäranis lõbu pakkuda. Naeratades astus ta temale hommikuriides  wastu, andis talle kätt ja küsis, kuda ta maganud. Temaga kohwi lauda istudes ütles ta: „Kas sa tead, minu hää sõber, mis mõtte mul öösel tuli? Meie peame sinu tulekut pidulikut pühitsema." „Mikspärast?" küsis Robert. „Noh, see on nõnda ikka wiisiks. Sellest nähtaks ka, et ma sinu tuleku üle südamest rõõmustav." sa siis südamest?" „Kuda sa wõid kahtleda!" „Aga mõtle, ma olen ju haige"— „AH soo, jah" —. Margareta tegi petetud  pool nurisema näo. „Sul ei olnud seda küll meeles?" Margareta ci kostnud. „Kas su käsi weel wäga haige on?" küsis ta. „Ja, Tantsida ma näituseks ei saaks." „Siis sa ei pruugiks ka mitte" Margareta jätis sõna pooleli ja waatas kohwitassi sisse. „Öige jah, seda ma ei pruugiksgi," tähendas Madison kohe tähendliselt. Mul ei ole midagi selle wastu, teeme siis päälegi  weikese pidu. Millal peab see olema?" „Ma arwan homme õhtul." „Hää küll, homme õhtul. . . Sa armastad  wäga pidusid, Margareta?" „00, mitte minu pärast ei nõua ma seda, ma tahan ainult sinule lõbb walmistadal"  ' „Ma olen sulle wäga tänulik." Margareta waatas wilksti mehe otsa; kas see nagu pilkamine ei pidanud olema? Aga kapteni nägu oli tõsine ja pääliskaudne nagu kunagi. Suure agarusega, nagu ei oleks tal muud enam midagi meeles ega mõttes, hakkas noor proua pidu wastu walmistama. Terwel järgmisel Päewal ei saanud teda Robert, peaaegu nähagi. Köögis praeti, keedeti, küpsetati ja Margareta oli igal pool ees ja taga. Kutsekirjad saadeti kiti., lalistele enne lõunat kätte. Margareta oli Madisoni käest nõuu küsinud, keda kutsuda. „Kutsu aga keda sa ise tahad," kostis see. „Robert, kas sul ka ilusad mustad piduriided on? Kui ei ole, siis pead sa ruttu rätsepa juurest laenama."' „Hm, ei tea kas see kuub peaks kõlbama,  millega ma suurriikide konsulite juures käin?" küsis Robert. „Aa soo, sa käid konsulite juures?" Ja noor proua waatas nagu imestades abikaasa poole. „Mul on ka weel must sabakuub, millega  ma Waschingtonis Wcne laewa meeste ' saadikuna Amerika ühendatud riikide presidendile  tema sündimise päeioal õnne käisin soowimas. Kui meie pidulised wäga suurtsugu  saksad on, siis wöin ma ka selle selga tõmmata/' „Robert, sa pilkad! . , , Sabakuube ei ole täna waja." Eune õhtut ei näinud teda Madison enam. Ta meel oli tusane, ta heitis magama  ja magas, kuni keegi õhtul kambri ukse pihta koputas. „Mu Jumal, Robert, pidulised on juba siin!" hüüdis Margareta. „Nad küsiwad sinu järele!" „Oi, õnnetust,"kostis Madison, „palu saksu oodata, ma tulen kohe!" Weikene" aga uhke saal oli heledasti walgustatud. Piduliste hulk ei olnud küll suur, aga kõik oliwad hää tuju kaasa toonud ja kaugele teistesse tubadesse kajas naer ja jutulõmin. Saal oliwad mitmed kaubaherrad perekondadega, kes Nesselni perekonnaga lähemalt tuttawad, proua Nesseln pojaga muidugi ka, siis I)r Weiler,  .leitnant von Leibnitz ja palju teisa Margaretale tuttawaid nägusid. Proua Madison oli jälle kord wäga ilus, wäga lustilik ja rõõmus. Meeste Amad näitasiwad palju suurema hää mee- tema kui mõne neiu pääl wiibiwat.lseäranis  libe oli täna Leopold Nesseln onutütre ümber. Magusama loomuga Dr. Weileri kulm läks sagedasti kortsu, kui ta Leopoldi lipitsemist nägi, sest tema oli algusest saadik  Margareta tasane auustaja olnud. Külalistele hakati parajasti schokoladi ümber andma, kui kapten Madisoni tugew mehine kogu ukse wahel ilmus. Tema tumardamine seltskonna poole ei olnud küll kõige peenem, tema pruun nägu ja suured karedad käed nägiwad küll weidi wõõrad wälja siin walgenäolistc isandate seas, aga tema etteastumine oli julge, ilma min! gisuguse kohmetuseta. Ta oli ju rohkeni inimestega ilmas kokku puutunud, kui need siin kõik kokku ja see andis talle kindla eneseteadmise. tuleb.) Politika ringwaatus. Znglis maal mälestadi minewal nädalal  kahte wäga tähtsat ajaloolist sündmust mitmel Pool pidulikult: 300 aastat sai mööda, kui Inglis maa wägewa waenulise laewastiku „Armada" pääletungimise wõidurikalt  tagasi tõrjus ja LOO aastat, kui Inglise troonile uus, ewangeliumi usuline walitseja-sugu sai. Kõige toredamalt pidustati  mälestust Londonis, kus ka mitmed suured ja wõimsad mehed osa wötsiwad  ja pidukõnesid pidasiwad, milles nad seletust tegiwad, kuda nimetatud sündmused Inglis ajaloos otse pööripäemaks on olnud. „Urmada" wastu wõideldes sai alleSlnglis oma merel wöimsaks ja wägewaks, milleks ta seni ajani jäänud. Siis walitses sääl tuimu  kuninganna Elisabet, kes üleüldse Inglise  rikuse ja mõimuse põhjendaja oli. Kõige  wägewaui (selleaegne walitseja, Hispania kurmingas Wilip 11. sovwis Elisabeti oma abikaasaks,  mida..soowi see aga tagasi tõukas. See wihastas wägewat Wilipit ja kui Inglis  maa poolt weel tema wastikuid alamaid  Madalmaal (Hollandis) nõuu ja jõuuga toetadi, päälegi katoliki usuline Shotti kuninganna Maria Inglis kohtu otsusel surma saadeti, tõttas Wilip kättemaksule:  walmistas ja wägewa  fõjalaewastiku, mida ta uhkelt „ära° wõitmataks" nimetas ning saatis Inglis maad alla heitma. Kuid ju teel tegiwad sellele tormid palju kahju, Inglis rannas wõitsiwad ühendatud Jnglis-Hollandi laewad  päälekipujaid suutumaks, nii et nad maaleminekut katsudagi ei saanud, waewased  riismed aga pääsesiwad Hispaniasse tagasi. Ja see wõit pani Inglis merewõi- muselc põhja. Sada aastat hiljem püüdis  katoliki usuline kuningas. Jakob 11. Inglis maad jälle paamsti mõimuse alla saata. Aga riigis tõusis selle üle suur rahutus, mitmed mõjukamad mehed kutsusiwad  kuninga wäimehe, Hollandi maavalitseja  abiks, see tõttas ka wiibimata sinna ja saigi  suurema wastupanemiseta Inglis troonile,  kuna endine kuningas wagusi eest ära puges ja sellega Stuarti sugu walitsus lõppes. Sestsaadik on Inglis maal stsimistest  segadustest rahu olnud ja riik mõis oma wõimu wäljaspoole maksma panna, mis ka rohkesti on sündinud. Nii oli siis küll Inglastel palju asja neid sündmusi  tänu ja rõõmuga meelde tuletada. Aga just need endised kuulsad mälestused kihutawad kä Inglasi taga, oma praeguse puudulise meremäe oleku ja ranna kaitsemise  parandamiseks südisti abi otsiiua, mida ju ka parlamendis wiimsel ajal tungiwalt  nõucti. Esiti " hakatakse hoolega Themse jõe suud kindlamaks tegema, sinna ehitatakse suured ranna-patareid, kuhu kõige  uuemad ja suuremad suurtükid pääle tulewad; patareid on kindla soomusseintega kaetud. Nöhtawalt on Inglased hirmus, et keegi r. acnlane neid kodu üles otsima tuleb. Pääseb waenulik mägi kord randa, siis ei ole küll enam nalja, selle eest peawad  Inglased kõigest jõuust hoida püüdma. Taga-Kaspia raudteest könelewad muidugi ka Inglis lehed, püüawad aga selle tähtsust wöimalikult wähendada. Ei wõida Wene maa selle ainsama raudteega kaugcltgi mitte Kesk-Asiat oma wõimu all pidada, weel wähem Indiale hädaohtu ähwardada. Noh, mis meestel muud enam teha, kui kord sündinud asjadele järele kiita. Ometi soowiwvd imnadgi, et walitsus  kõigiti katsuks Wene maaga lahkel, rahulikulwiisil läbi saada ja ühesnöuus Asias haridusele rohkem maad teha. Et J nglis maa ka tulemase Parist näitusele ei lähe, on mõnelt poolt pahaks pantud mendis järele küsitud, kas Inglis walitsus ennast nii Kesk-Europa ühenduse külge on sidunud, et nagu Prantsuse mustu waenultst  olekut näitab. Aga minister on was- ! tanud, et näitusest eemal jäämise läbi min- ! git pahandust Prantsuse ja Inglise mahele ' ei ole tulnud ega nende maade sõbralik! olek kudagi rikutud'ei saanud. Zirt maal oli tutaw pallwsti kiri, kus tn lirlaste mässulist liikumist laitis, niipalju  nurinat ja wastutõrkumist rahwa seas sigitanud, et ju sellest katoliki kirikule kahju kardeti kasivamad, nii et paavst hääks on arvanud, selle waigistuseks uut kirja Datä? Ta linnitab nüüd, et ta mitte ei ole tahtnud lirlasi keelda, oma õigusi Inglis valitsuse vastu kaitsemast, vaid et ta kõigest südamest nende käekäigust osa võtab ja nende püüdmiste poole on, kuid aga nõuab, et sarnased teod nendest eemale jääksiwad, mis asja selge otsusele saamist takistada wõiksiwad ehk sellele koguni kahju  saata. liri piskppid oliwad hiljuti selle üle nõuupidamas koos, kus nad sellekohalisi  otsust tegiwad, kuda rahvast paavsti kirjaga võimalikult lepitada. Oli ju igal Pool maal koosolekuid Peetud ja ikka soovisid  avaldatud, et püha isa mitte ennast liri maa ilmaliku asjade sekka segama ei peaks, kui ta oma laste sõnakuulmist kaotada  ei taha. Piiskopid mehikesed oliwad nende nähtuste Pääle koguni kimbus, ei tahtnud  ennast rahvast võõrutada ega ka paavstile vastu tõrkuda. Nüüd nad kuulutavad rahulisel näol,-et ikka tarvis olevat paawstit, kui waimulist isa, igapidi auustada ja tema sõna järele kurjategude eest hoida, aga lihel hoobil tunnistavad, ka rahwuslise liikumise vastu täielist, igapidist  rahule olemist ja osavõtmist, On aga need lirlased mehed küll, isegi „ilmeksimata" paavstjle ei anna nad järele, Eesti maalt. Rõngus saiwad öösel 15/16, skp, kaks inimest , õnnetu surma, nendest  oli SmAe-Rõngu vallast üks wanake. Ta oli ju kodu ligidal, kui vanker kallaka tee koha päöl ümber kukkus ja ühes lehmaga,  keda mees viinud, pääle langes. Kui inimesed teda leidsiw.ad, oli mees ja lehm surnud, kuna hobune pool selipidi olnud ja pea oleks pidanud surema. Teine inimene  on, nagu Tartus selgeks on tehtud, teiste inimeste läbi surma saanud; tema leiti'l 6, skp, Rõngu kõrtsi tagast, tükk maad eemal. Mees on Palupera vallast pärit ja olevat varguse läbi palju kurja teinud. Kes tema surmast süüdlased on, ei ole selgeks saanud. Kodawere kihelkonnas, Kallaste küla ligi lõi Pikne 20. mail lõune ajal ühe talumaja põlema. Paari tunniga joli tuha unik asemel. Peremehel olnud 200 rubla raha kaktuses, mis ka tuleroaks saanud.  Muidu kahju umbes 300 rubla. Palamuses, Luua wallas põles Raja talumaja ja ait 20. skp. kõige majas olema kraamiga puhtaks ära. Üks hobune ja mitu siga, kes rehe all oliwad, jäiwad ka sisse. Hakatuse Põhjust ei teata selgesti.  Maja on kinnitamata, aga et sääl wallas peremehed wastastiku õnnetuse korral  aitamiseks ühendusesse ön heitnud, siis annab iga talu 8 Palki, 20 lati ja 30 leisikad õlgi maja üles ehitamiseks, mis kahjukandmist kergitab. Palamuse kihelkonna koolmeistrid mõne aasta eest õpetaja soowil otsuseks oma laulu kooriga korda mööda iga kuu üks pühapaew kirikus laulniaS käia. Meeste koor köstri juhatusel laulis muidugi suurtel .pühadel. " Nõnda laime meie sagedasti omas kirikus ilust koori laulu kuulda. Mõned koorid laulsiuiad koguni suured ja kunstlikud laulud ilusti ja puhtasti. Aga tänawu aasta ei ole Meie rohkem kui kaks korda koori laulu kuulnud, ehk küll ju wiis kuud warsti mööda on. Küll oleks soowida, et kaunis koori kaul meie kirikus endist miisi ikka edasi kõlama jääks. -ütr. Mitmelt poolt inaglt tuleb meile ikka weel kaebdusi, et pikalise külma kewade  läbi rukkiorased wäga palju kahju saanud  on, nimelt madalama maade pääl. Kohati  on mõned Põllud Päris paljad, einnita haljast  uagugi. Ka kõrgemate, paremate põldude  Pääl on oras waewane, ei aja wõsu ega kasu. , Alalised öökülmad ei lase rohust  tärkada ega puu õitel puhkeda. Kurb lugu I Soome maalt. Kotstngist. Soome maapäew on rohkem  nelja kuulise tegewuse järele nüüd lõpetatud.  Wiimsel päewal peeti weel kindral  kuberneri ja teiste ülemate juures olemisel  pidulikku jumalateenistust. Siis minti keiserlikku palee troonisaali lõpu koosolekule, mis nõndasamuti piduliste pruukidega sün- M 61. Postimees. 1888