äranähtud ja kuuldud üteluste paale praeguse Kuresaare Eesti-seltsi kohta. Kuresaarc EcSti-felts on kidema näoga ja maoga. Mikspärast? Just ühenduse puuduse ja «vastaliste  pärast. Mõned ütlewad, Eesti-scltS ei kõlbada sellepärast, et süält wahel ka keelekastet saada olla, mõned jälle sellepärast, et sääl pidu õhtuid tantsuga peetakse. Mitmed  peawad teda jälle liiga halwaks ja madalaks ja leiawad nii palju nugasid, nagu oleks selts paljalt migadest kokku lapitud, millest ennast eemale peab hoidma. Auusad nõnda ütlejad ja mõtlejad! Ons see siis õige rahwa hariduse meel, kui keegi ennast halwast ja harimataft eemale hoiab? Kas suur joodik oma joomist sellepärast  peaks ülejätma, kui sa temaga mitte kõneledagi ei taha? Kui Eesti-selts teite armumist  mööda mitte head tööd ei mõista teha, fiis olge head ja õpetage teda paremat, aga ärge hoitke endid mitte eemale ja ärge rääkige mitte eemalt, waid tulge ja waadake ja aidake, kus abi tarwis, siis olete täielisem rahwa hariduse mees kui nõnda. Kui ma teile arwamist mööda omast päälkirjast ehk natuke kõrwale olen läinud, fiis palun wabandada, sest ma arwan, et niisugused mõtted ja ütelused ka ühed Saaremaa ise wilsid on. (Ots wlcb). karja seaS, seda pean ma harjuma kannatama  " Siis läks ta rutusti oma töö kallale ja kuna ema pikkamisi ja waewaga kaldalt üles läks, kuulis ta teda wahet pidamata edasi töötawat. Ema Leem süda läks ikka kord korralt raskemaks ja kui ta oma meest õue pääl nägi, läks tema ta juure ja ütles tasasel, aga ettewiskawal toonil: „ Luukas, miks sa mitte Kristjani, waid Scppi laadale saatsid? Tänini oli ometi hobuste ostmine ikka Kristjani asi." Luukas jäi seisatama. Tema oli näinud oma naist jõe poolt tulewat ja ütles selle pärast wähe terawalt: „Ons Kristjan sind saatnud minu pääle kaebama?" „Ei, ei Luukas," wastas Leeni pahandatult,  „Kristjan oleks küll see wiimane, kes seda teeks. See on mu meelest ainult imelik, et Seppi täna senna sõitis, kuna see ikka muidu Kristjani amet oli." „No jah, kui hobuste kaup üksi oleks olnud, siis oleksin teda küll saatnud, sest seda mõistab tema parem kui Seppi." ütles Luukas. «Aga mina tahtsin ka ühtlasi juustu pärast Wolkmanniga kaubelda ja sellega saab Seppi jälle puremine toime. Kristjan on palju kalk, ühe sõnaga ja see pärast ei maksa teda Wolkmani juure saatagi, kellega ettewaatlikult peab ümber käima. «Aga miks sa siis seda Kristjanile ei ütle, LuukaS, et tema ka teaks mikspärast Seppi saadetud on?" ütles Leni pead raputades. „Et poiss jälle käratsema hakab ja ära unustab kellega ta räägib!" hüüdis Luukas kannatamatalt. „Minu arwates olen mina wesl peremees majas ja ei pruugi oma poegade käest mitte luba küsida, km midagi teha tahan!" „Jah jah, on juba hea, Luukas! Ära pahanda ennast nõnda kergesti!" ütles Leeni ja läks waikselt oma töö juure. Mõne asja üle ei wõinud tema oma wana armsa tulipeaga, kuidas ta ise teda sagedasti nimetas, mitte kõneleda. „Kui nemad mõlemad ikka warsi ci mõtleks, et nende auuse puututud; pomises tema pahaselt. Nemad on mõlemad rumalad,  nii hästi noor kui wana. Wähe rohkem armastust ja alandust mõlemist poolt ja palju aSju oleks parem." 11. Suusi oli mõned nädalad oma haige tädi juures Werleitenis olnud. Nüüd oli tema jälle kodus, ei olnud aga tänini wcel aega leidnud Jõeperenaist waatama tulla, kes priskest, rõõmsast tüdrukust suurt lugu pidas. Ta oleks wäga hea meelega Suusi omaks minijaks wõtnud, sest ta oli rikka Sandla peremehe ainus laps- Eina Leeni arwas, et ilus, lõbus Joosep ehk Seppi, kuidas teda üleüldiselt kutsuti ja Suusi wäga hästi oma meele ja olu poolest kokku passiksiwad. Suusi oli üks lustiline, lahke ja naljakas tüdruk, kes heal meelel iga ühega nalja tegi ja naeris; aga Jõeperenaine arwas, et ta Joosepi wastu weel iseäranis lahke on ja kuidas ei oleks tema armsale Seppile mitte pidanud oma südant kinkima! Nii mõtles ka Kristjan sagedasti, kui ta Suusit tähele pani, sest et tema oma süda kuumawa armastusega Suusi poole hoidis, seepärast pani ta silm armu-kadedusega tähele, kui Suusi mõne teise poisiga juhtus kõnelema. Rõõmus ja ülemeelne, kuidas Suusi ennast enamiste ikka üles näitis siisgi oli tal hea meel, et iga üks teda armastas ja seepärast wõttiS ta noorte meeste armu awaldusi enamiste ikka lahkesti wastu. Sellest see siis ka tuli, et mitmed noored mehed arwasiwad rikka peremehe tütart endid armastawat. Ainult Kristjan ei usaldanud seS asjas ennast mitte ja arwas, et teda tema üksluise kiha ja nukra meele pärast keegi tüdruk ei wõida armastada. Seepärast kui Suusi ka, kes teab kui südamelikult wahete wahel oma tumede silmadega Kristjani otsas waataL, ei julgenud wiimane seda ometigi uskuda, et Suusi süda tema wastu soojemalt lõi, kui teiste noorte poiste wastu, kellega tema niisamma lustiliselt kõneles ja naljatas. Suusi ise aga ei kahtlend mitte selle asja poolest, kellest tema süda küll kõige rohkem peaks lugu pidama. Ilust, pehme südamega Seppit wõis tema küll armastada kui oma wenda; aga õrnamaid tundmusi ei olnud tal mitte tema wastu, sest üks pehme olemisega meesterahwas ei olnud mitte tema südame järele. Pääle selle teadis ta ka, et Seppi tema sõbrannat, kollaste juukstcga  Kadrit kõigest südamest armastas, kes ka teda niisamuti wastu armastas, et ta küll, kes ta nii waene oli, ei oleks mitte pidanud tohtima loota kord rikka Jõeperemehe  minijaks saada. Joosep ei olnud ka selle pärast omas aras olemises kellelegi tohtinud omast armastusest kõneleda, koguni Kristjanilegi mitte, nõnda et see iga kord arwas Seppit Suusi järele käiwat, kui ta neile mõlematele sõbrannatele seltsi läks. (Järg tuleb). Isamaalt. Kurcsaarest. Nüüd jõuab jälle sügisene pime ja igaw aeg meile kätte, kunas peame aga paigale pandud lambid üles otsima ja malmis seadma, et päewale paar tundi juure lisada. Õli on odaw, see on tõsi l Aga ega õli taldreku wõi kruusi sees ci põle; lamp peab olema - ja kellel seda pole, peab ostma. Lambid ei ole praegus ka wäga kallid, waid igaüks maksab nii kuida ta suurus ja iludus on. Aga üks asi on, mis wäga s lliS tuleb, fee on: lambi klaas wöi tsilinocr. Mincwal aastal oliwad meie linna kaupmehed omale niisuguseid  tsilindrid muretsenud, et pidi iga õhtu tarwiS enam kui üks ostetud saama, kui mitte pimes toas ei tahtnud koonutada. Küll mõtles mõni: mida kallim, seda parem ja ostis ka kallima klaasi; aga nmle! üks kui üks; ikka läks puruks. Mõnes suuremas töömajas oli peremees niisugust seadust alustanud, et iga tööline, kelle lambi klaas katki läks, pidi ise uue ostma; sellega tuli mõnel waescl töönikul rohkeste maksta, kui küll mitte iga kord ilma süüta. Kui palju see kõigel talwel maksma tuli, oli küll hea hulk raha! Peaks selle aasta meie kaupmehed targemad olema ja mitte enam niisuguseid klaasist muretsema, mida nad poole hinnaga wabrikutest kätte saamad, waid täie hinnaga ostma ja niisamuti müüma, siis oleks küll wäga palju inimesi neile tänulikud; sest niisugune alw kaup alandab kaupmehe wäärtust! 10. Scptembril läpetasiwad meie linna tulekaitse mehed ka ome sügisesi mida mitu pühapiiewa homikut peeti. Õhtul, sellsamal päewal oli nendele Bürgermusse saali üks „ lõbus õhtu" walmistatud,  kuidas ööldi: waewa tasumisekei, et suwel tulekaitse mehed korda mööda saksa teatri majas, mängu õhtutel wahi pääl käisiwad! See oli auus tegu, et ühtegi inimest mitte tema waewa nägemise eest ära ei saa unustatud. Iseäranis weel ühed priitahtlikud teenistuse mehed, kes tcrwe linna õnnetusi pcawad kaitsema. Üks tubli tulekaitse mees ei tohi mitte õhtul kui ta woodi läheb ütelda, wõi mõtelda: „Soh, nüüd wõin üsna rahulikult magada!" Ta peab ikka selle pääle mõtlema, missugused kohused temal ehk wcel enne täita tuleb, kui jälle homik kätte jõuab. Ja nii peawad ka kõik olema, siis on sellest ka kasu. Ligünise õnnetusi walwades ärgu tüdinegu ükski ära, niihästi alam kui ka ülem, waid kõik püüdku selle kasuks niipalju teha kui jõud annab. Ka ülematele ja juhatajatele soowin ma pitka meelt ja head kannatust, et nad tüdimata ja wäsimata ka ome kohuseid täivamad, nii kui meil siiamaale on läinud, peaks ikka weel edasi minema, siis wöib igaüks wiimaks õigusega ütelda: „Ma olen teinud, mis ma olen wõinud; ei mitte oma auuks, waid ligimise kasuks!" (k. Kärlalt. Säält kirjutab keegi sõber meile, et nende pool liiga palju kahju sell aastal wa' „metsa isand" teinud on, kunas stda ühelgi aastal nii rohkel möödul pole ette tulnud. S. külas murdnud ta ühel nädalal nelja suurema looma ära ja teises wäiksemas külas sui aegas 8 suuremat looma surmanud ning neli haawanud. Nõnda olla siis kuulu järele praegus üksi Kerla kihelkondas ligi 30 looma „metsa isandale" vhwriks langenud, kunas teist nii palju haawatud olla. Kes teab, mis ta meel sügise poole saab tegema, kui pimedad ööd tulewad! —- Wäga soowida oleks, et selle tige waenlase pääle saaks jahti peetud; ehk saaks neid siis sell kombel sugu wähemaks. Kui ta meie kihelkondas nii palju kahju üksi on kui palju peaks ta siis üle terwe