ja mvtte teise Ala püüdmised sügisel, need wõiwad talu. rahwale Ml kdrwalist teenistust anda, kaS aga ka sellest suuremat rikkust tuleb, see on ikka kÜsitaw. Suurel maal mi nähtud, et randlased wiletsuseS elasiwad, nii kaua kui nemad kalapüüdmisega oma suwift, nimelt oma kewadest kiluni ja killmi aega wiitfiwad. Kui nemad aga kõiki oma jõndn põllu harimiseks tarwitama hakkastwad, siis hakkasimad uemad ka kosuma. KaS sellega mitte Saaremaal  mitme? paikaS niisamati et peakS olema? Ikka aga peaks ka Saaremaal mahe põllumeeste ja kalameeste ivahel tehtud saama. Kalameestel ja meremeestel  peakS niisamati wähem maad, nimelt wähem põldu olema? Suuremad talukohad lähemad nende peremeeste käes ikka wähem ehk rohkem raisku, kelle tööjõudu ja tähelepanemist teised talitlused ära tarwitawsd, ja nemad maksawad ilma asjata suuremat renti. KeS nimelt suwel kõige oma jöuuga ja nõunga põllumees on, selle käe all paraneb põld aast-aaötalt; keS seda mitte ei ole, selle käe all seisab põld mängis. Kui juba see kasu wäga küfitaw on, mida suurema talukohtade peremehed su mi sest kalapüüdmisest saada wõiwad,  stiS peab salakaubast täie rõhuga kinnitatud saama, et see ikka ja igaühele kahju toob. Vähemad ka kümme moori õnneks ja ükSteistkümnes saab kinni wõetud, fliS on küll mist kümne moori kasu ennast kahjuks muutnud.  Aga miS meie sellest rohkem kirjutame. See on seaduse waStane, on keelatud tegu, langeb stiS ka pahategude  sekka, harjutab ka teistes tükkides ülekohtule ja toorestab  inimeste südant. See tallitus ei ole ühe auusa mehe ja riigikodaniku kohaline, ei tohi siis ka iialgi kasulikku  tööde sekka Inetud saada. KuS randlased laemafõidust elada wõiwad ja elada tahawad, seal ehitagu nemad laemu ja wedagu kindla palga eest kaupmeeste kaupa. See ei anna ehk nii läikiwat  saaki, kui salakaubast oodatakse, aga see annab kindlat ja armsat teenistust, see on auusa mehe kohaline ja sellest ei ole kahju ega nuhtlust karta. Muidugi maksab kaemameeSte  kohta seesama, mis kalameeste kohta maksab. Nende põllud olgu wähemad. Vaewamrhe ja põllumehe ametit korraga pidada, see on ikka kahjulik; see on kahjulik kohale ja koha pidajale. Teised ksrwalised lööd ja tallitused, mida , Kuresaare Nädalileht" nimetab, wõiwad wäga heaste ka suurema talukohtade peremeestele kasu saata, sest neid kõiki wõib aegadel teha, kus põllutöö seisab. Kõige suuremat kasu pcamad need aga weikema kohtade pidajatele ja lahtise rahmale, mabadikndele saatma. SaarlaSte suuremalt harjutatud  käsitööde, koduse kalapüüdmise ja laewasõidu peale mõteldes peame meie rõsmuga kinnitama, et Saaremaa rahwal rõõmsat tulemikku oodata on, kui kord põllutöö, kohtade krunditamise läbi, kammitsast peased, kui kõrwalisi teenistusi enam põllutöö tüliks ja põllutööd teiste teenistuste  tüliks ei tehta. Kõige pealt peakfiwad aga kalapüüdmised  kaugemates randades ja tööjõulise rahwa sumiseb  rändamiseb lõppema. Nahma tööjõud on iga maa ja rahwa kallim wara, mida hoolega kokku hoida ja ko - d» m aal, kasulikul põllul tarwitada tuleb. KuS tööjõulised  mehed sumede kaupa tööd otsima rändamad, kuna kodumaa põllud töötegijate järel igatsemad, seal et ole asjad õiges joones. Jõudusi õigele joonele juhatada, ..see peab iga maa ja maakonna walitsuse ehk eestseisuse suurem mure olema. Küll mist seda juhatamist Saaremaal puudub  ; ega muidu igal suwel nii palju sealist tööjõudu ennast suurel maal. tööd otsides ei kiilutaks ja pillutaks. Talukohtade küüditamine saaks mist uut maimu ja lermilisemat joont Saaremaa talurahwa elu sisse tooma. Selle peale peawad sealised mõjuwad ringkonnad ja mölinad  nüüd kõiki oina tähelepanemist heitina; sellest tahame ka meie järgmises nurmes kirjutada. Nüüd tahame aga meel ühe mõtte peale tähendada, mida meie „Kuresaare Nädalilehe" teises kirjas leiame ja eksituseks peame. Nimetatud  leht kirjutab: Kuresaare Eestlased peawad nõuu, üht alalist theatret , ehitada, et waese maarahmale kallist aeawiidet toimetaba  möiks mist ka raha puuduse pärast." Nädaiilehe" kirjasaatja peab seda „nöuu" ehk mahe st Kuresaare Eestlaste jõuuka elukorra täheks. Meie ei usu seda mitte. Meie arwates ei ole see muud midagi, kui selle .nuemeelise" tuju täht, mida Sakalamaa rahwuslased üles puhunud ja löötsutanud on. Kirikut on nemad rahwa silma eeS halwaks teha, rahwa käest riisuda püüdnud ; midagi pidimad nemad selle masta tasumiseks pakkuma. See midagi on sel korral näitemängu mängimine,  kometi tegemine ja theater. Pakkujate! ega pakutud  auni waStamõtjatel ei näi küll meel sellest aimu olema, miS theater ja näitemäng olema peawad, kui nendest tõsise haridusele abi ja tugi loota wõib, aga mis sellest wiga: see on , knltnnra ütlemad Sakalased ja sellest on küll. Wist tahawad mõned Kuresaare linna ,waimuSlatud"  ringkonuad ka näidata, et nemad ,pimedusest" peaseda  ja ,knltuura" kuldmägede harjale ronida igatsemad. Sellepärast peawad nemad seda nõuu, millega küll Saare- maa rahwa suuremal ja tähtsamal hulgal, Saaremaa talurahwal wähemaM tegemist ei ole. KaS aga nõuud ja jöuud ka Kuresaare linnalastel pärast ühte lähemad, seda tuleb ära oodata. Ja kui see Muu" ehk ka pool wiltu täidetud saab. siis oleks pärast ikka weel hoolsamini järel pärida, kui palju kibedamaid elutarwitufi selle tuju pärast täitmata jäiwad ja selle uuemeelise ebajumalale ohwerdatud satwad l (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Tallinna sadama ehitamist arwalakse sel aastal nii kaugele jõudma, et sügiseks sügawamaks tegemise tööd walmiS saamad, kuna ehitatumad aidad weel kauemini aega wötawad. Tänine on 30,00(1 kubiiksülda liiwa mere põhjast wälja weetud. Suurt tööd ja kulu tegtwad 13 laewa wrakid, mida liiwa alt leiti. Juba mõnest aeast saadik kestawad nõuupidamised wõeramaa paSfide maksude üle. Esiteks oli plaanitud, iga wõeramaa aastapaSst peale 160 rubla maksu panna, ja fee uuS seadus pidi juba 1. Heinakuu pääwast maksma hakkama. Uut seadust põhjustati sellega, et igal aastal wäga palju rikkamaid Weneriigi alamaid wõerale maale reifib. seal palju raha wälja annab, ja et nemad fiis ka riigi kukru kasuks midagi anda wsiwad. Ka loodeti, et rikkad ehk fiiS wähem raha wõeral maal raiskakstwad. Selle wasta tõufiwad aga mitmed tähtsad hääled ja kinnitafiwad,  et rikkad seda maksu küll ilma waewata maksa wõikfiwad, ja ka edaspidi oma raha wõeral maal raiskakstwad,  et aga mitte ükfi rikkad wälja ei reisi, waid palju rohkem neid on, kes oma asja tallituse pärast, õppimiseks ehk teiseks tarwituseks reifima peawad, et see raske maks neile suurt kahju teeb, ja et ka wiimakõ riigi kukkur sellest suuremat kasu et saa, sest passi rahast ei tuleks rohkem flsse, kui umbes 700,000 rubla, kuna kõige wähemast niisama palju raudtee maksudest ära kauks See afi on fiis ka esiteks seisma jäätud ja saada sügisel uueste nõuupidamise  alla wõetud. AaStal 1882 on 142 Eestikeeli raamatut, 393,000 eksemplaris trükitud; nende keSkis 121 alguskirja. Üks Tallinna Kalender sai 20,000 eksemplaris trükitud, mõned watmulikud raamatud 10,000 eksemplaris. Kõige rohkem trükitud raamatutest oliwad aeawiite kirjad, nagu jutud ja seesugused; selle järel tuliwad watmulikud kirjad, kõige wähem oli kooli raamatuid. Eestikeeli Kalendreid trükiti 11, kokku 65,000 eksemplaris. Neist raamatutest on ligi pooled, 49 protsenti Tartus trükitud, selle järel Tallinnas, fiiS RiigaS ja teistes linnades. Eestimaal (Tallinna kubermangus) oli aastal 1882 ühtekokku 131 wabrikut käimas, milles 7300 töölisega 34'/, millioni rubla eest kaupa walmiS tehti. Kõige tähtsam  wabrik on Krähnholm, 4745 töölisega ja 10'/, million  rubla eest walmis tehtud kaupadega; selle järeltulev Kärdla wabrik Hiomaal, 691 töölisega ja 950,000 rubla eest walmis tehtud kaupadega. Wiina wabrikuid oli 151 ja nendes põletati 197 mtllion graadi spiritust; wiina puhastamise wabrikuid oli 2, pärmi wabrikuid 2, willakedramife wabrikuid  1, leiwa wabrikuid 3, siguri wabrikuid 1, naha wabrikuid 2, malmi wabrikuid 6, zementi wabrikuid 1, gaafi wabrikuid 1, tapeti wabrikuid 1, tuletiku wabrikuid 2, seebi ja wankremääre wabrikuid 1. Kõigist neist ümbrikutest  oli 24 Tallinnas ja nendes walmistati ligi 3 millioni rubla eest kaupa. Peale selle oliwad 30 õlle wabrikut, 7 peenema wiina wabrikut, 1 laki wabrik ja 24 mõdu wabrikut käimas. Eestimaal on aastal 1882 sündinud 6056 poeglast  ja 5835 tütarlast, kokku 11,891 last; surnud on 4730 meesterahwast ja 4458 naesterahwast, kottu 9188 inimest; juure tulnud on fiis 2703 hinge. Wiimase kümne aasta sees tuli igal aastal läbistikku 3582 hinge juure. Kõrwalifi lapsi oli 459 ehk 3,, saeaudikku (aastal  enne seda 3 , saeaudikku), mis teiste maade kohta ikka õige wähe on. Laulatud saiwad 2624 paari, 6 paari wähem, kui aastal enne seda. Laulatud paaridest oliwad 2511 mõlemad Ewang. Luth. usutunnistuse kogudusest,  45 paari Greeka-Katholtigi, 1 paar Rooma-Katholiigi  ja 10 paari Israeliiti usutunnistusest. Lutheraanlastest  ja Greeka-Katholttklastest läksiwad 48 paari kokku; Lutheraanlastest ja Rooma-Katholiiklastest 7 paari, Greeka- ja Rooma-Katholiiklastest 2 paari. Meie uutmoodi elukomde puhastajad on oige agarad  waletamas. Nenda kirjutada kuida meie Saksakeeli ,Tallinna Zeitungis" lueme. et Lihula ja Wirtsu wahel, 20 wersta peal, l 3 kõrtsi olla. Meil on see maakond õige tuttaw, aga meie teades ei ole seal iialgi rohkem olnud kui 5 kõrtsi, ja nendest oliwad wiimaste  aaState sees 2 kinni jäätud. Wist on Mirulase" kirjasaatja mõni kord üle kõrtsi läwe wälja komistanud, natuke pitkali puhkama jäänud, siis pooltotbunud peaga jälle tagasi tutkunud ja ennast kusagil teises kõrtsis olema  arwanud. Sedawiisi wõib see kentsakas statistikus mõnda kõrtsi kakS, kolm ja neli kord lugenud olla. Pärnust kirjutada ,Wirulane", et sealt hulk rahwaft sel suwe! suures rongis Kullamaa kiriku jurc rännata tahta, kus nemad Zummalat oma ihu silmaga näha oodata. Nüüd saada Pärnus agarast reisuraha korjatud. Meie arwame, et see sõnum niisamati sepistatud on. nagu esi mene. wiimane nurnmer. kus need kallid jutud  seeS seisawad. on meile tulemata jäänud. Wöib olla. et ,Virulase" kirja kandjal Tallinnas seesama äparduS juhtus, nagu kirja saatjal. Lihula-Wirtsu maantee peal. Ootame, ehk toibub tema ka ja toob meile tagajärel,  mis tehtud kaupa mööda meie oma on. olla jälle ilmunud, kuida meie lueme, kui see leht ka weel meie kätte ulatanud ei ole. ,Olewiku"  kohta saadeti meile mõne nädalt eest Hargla ki-> helkonnast järgmine kiri: pKui A. Grenzstein Viinist tagasi tulles , Eesti Postimeest" toimetama hakkas ja oma koolmeistri tarkust turule kandis, siis tuli kellegil seda lehte lugedes kuulsa Saksa lauliku luuletus meele, mis Eestikeele ümberpandud  umbes nenda kõlab: MiS ise ta õppinud heile, Zu täna ta kuulutab teile; Ta lühik'se soolika mees, Ei midagi seisa ta sees, Ja mis ta sisse ka sööb Kõik temalt seedmata jääb. Nüüd aga, kui ta kirjutab, näitab see koolmeistri tarkus otsas olewat ja lugeja peab tühja leStatega  leppima. Tema püüab auusaid mehi ja auusaid püüdmist ja ettewõtmifi, kirikut ja kirikuõpetajaid teutada ja oma lehte kõigesuguse mudaga täita ja kirjast, mis temale  stssesaadetakse kurjatahtmisega tarwitada. Nenda laseb ta ,Olewiku" 8. numbris Harglast koolmeistrite  konferentfist kirjutada, nagu oleks seal mõnd imeasja  juhtunud. Koolmeistrite konferentstd on ülema kooliwalitsuse  poolt soowitud ja on ka meil HarglaS kakS aaStat peetud saanud. Koolmeistrid, õpetaja ja köster tuliwad  ühte koolimajasse kokku, kus kohaline koolmeister nende näheS ja kuuldes koolitundifid andis, mis pärast läbirääkimise alla tuliwad. Minewa suwist saadik on meil neli iseäralist konferentfi olnud, kus õpetaja riku sündinud lugu" seletas, neist on kaks õpetaja, üks köstri ja üks ühe koolmeistri juures peetud saanud, kus ka igakord see, kelle juures konferents oli, kui majaisa  külalist wastawöttis ja kehakinnituse eest murretseS. Miks ei pidanud seda fiiS ka õpetaja ja kõSter tegema? Wöi oleks ,Olewik" soowinud, et õpetaja pärast seda, kui nad temalt waimutoitu oliwad saanud, neid ilma ihutoiduseta  oleks lasknud äraminna, niisama ka kõSter, kunas  nad ise aga enne nii sagedaste konferentfidel ja koolikatsumistel koolmeistritelt niisama kehakinnitust olid saanud. Mlewiku" kirjasaatja paneb imeks, et mitte muidu koolmeistritele ei olla õpetaja poolt kehakinnitust antud, kuS nad mõnikord kaks päewa seal kous olnud, kuid aga konferentfi  peal! ja küsib wiimaks: Kust on see meelitaw olek tulnud ja kuhu endine kare olek kadunud? Et koolmeistrid mõnikord ka kaks päewa kirikumõisas kous on olnud ja weel koolide revideerimisel, see ei ole õige. Ükskord sai küll kirikus koolireewiderimine peetud. Koolmeistrid on enne ja pärast ja sagedaste kirikumõisa? käinud ja kouõ olnud ja peawad ammetitallituse pärast seal käima, kust nad pea jälle äralähewad. Nüüd aga oliwad nad konferentfll iseäranis kous ja otsegu õpetaja külalised, niisama kui õpetaja ja kõSter ka pärast ühe koolmeistri juures külaliseks oliwad ja edespidi jälle teiste juures olema saamad. Ei ole enne siin karedat olekut olnud, ega ole nüüd meelitawat olekut ka sugugi. Mis Mlewiku" kirjasaatja räägib ja Grenzstein suure rõõmuga oma lehte wastawõtab on tühi tuuletallaminne. KaS peaks Mewikul" üleüldse midagi kasuliku konferentside  wasta olema, wõi selle wasta, et meie konferentstde peal Miku sündinud lugu" felletatt ja ,usuparandami* sest" kõneledi?" 3. W—i. Eestimaa Ritterkonna kanzellei poolest kuulutakse, et postijaam Aegwiidu raudtee jaama juureS, selle kuu 21. pääwal kinni jääb ja selle asemel postijaam Tapa raudtee jaama juures, selle kuu 23. pääwal algab. Kuida kirjutakse, olla selle pimedate kooli põhjuSkirjad  juba SeespidiSte-asjade Ministri läbiwaatamifele saadetud, mida Keisri Majestätide kroonimise mäleStusekS Tallinnas, Eestimaa Ritterkonna kuluga asutakse. Kooli ülem on Wirkl. Staatsrath Kammerherra von W i S ti nghaufen,  tema abiline on Kindral-Superindent W. S ch u l tz. Saksamaa aurulaew Kapten Burmeister  on sel aaStal kaks kord esimene olnud. Selle kuu 3. pääwal oli tema esimene, kes kanalit mööda BaltiSkt sadamast wälja jooksis, ja selle kuu 16. pääwal oli tema jälle esimene, keS ennast läbi adra jea Tallinna  sadamasse fiSse lõhkuS. Sel pääwal oli lahe küll weel teine pool Paljassaart kinni, aga jea oli juba nii