Tartu ja WSru keele sõnade wõeriti pruukimine. Näituseks: „ Postimehe Sõna raamatus,"  77 lehe külje pääl teises Iviirgus, seitsmes rida alt lugeda seisab sõna „ille" ja see peab auuSiatud sõnaraamatu wäljacindjci arwamise järele tähendama: „wäike tallekene/' (uü.-Zölli.i:iü «-mknoun,)  mis aga mitte seda ei tahenda- Sõna „ille" tähendab ilus, aga lamba tallekest nimctamad Tartlased ja Wõrulased „wvonaue". ?!ii ei oie siis mitte üksnes ilus lamba tallekene „ille," ivaid seda wõib ka wäga hästi ilus waSsikaS, ilus põrsas ja ilus koera kuitsikas olla. Tähendab sõna „illc" iluS; siis leiame meie muidugi mõista wahest ka mõne „ille" wana lamba ja meil ei ole iga kord, kui „ille" looma tahame näha, mitte tarwis wäikesi  tallekesi otsima hakata. Järgmine sõna on sääl „illi" ja see peab tahes ehk tahtmata wäikese lapse meelt tähendama. Auuttatad „SZna raamatu  Väljaandja! Teadgc, et sõna „ille" ja mõlemad ühed on ja et neid ka just täiesti ühes mõttes pruugitakse: walla rahwas räägiwad „ille" ja teise walla rahwaS „illi" ja nende mõlemate sõnade tähendus on „ilus". Nii ei ole siis mitte üksnes wäikese lapse keel „illi" maid laps ise wõib ka ~illi" olla, kui loodus teda iludusega on ehitanud  ja mitte üksnes laps, waid ka lapse isa ja ema wöiwad wäga „illid" olla. Ei maksa mitte kiidelda, ci Teie täitsa ilma nugadeta „Sõna-raamatu" wälja annate. Tänini ilmunud poognates on wäga palju nugasid. Kõrgem  kinkigu Teile jõuudu et uusi poognaid ilma wigadeta rahws hulka wvikfite saata. Tänini ci ole meil ühtegi EcSti-Wene keele Sõna raamatut ehk meil seda küll wäga tarwis on. Ärge püüdge mitte näidata, nagu tahaksite Teie oma Sõnaraamatuga  kedagi kiusata, waid püüdge rahwalc üht head Sõna-raamatut wälja anda, mis kõikidele kergituseks ja kasuks ja Teile auuks saab olema. Ärge saatke mitte Sõna-raamatu pognaid kogemata rahwa hulka, maid waadakc enne hoolega järele, kas nad ka kõibulised on, R-—, „Noh," ütleS kohtunik, „meie teame juba, et sa üks male laps oled' Me pärast ära arwa mitte et meie sind enam usume, kui teist; tea aga seda kindlasti, et sa iga wale sõna läbi oma süüd ainult suurendad. Sääl on ju küla kohtumccs, teie peate teadma, kas August Treier läks teiega seltsis lossi päälc ?" „Ma ei mäleta teda mitte näinud olewat," oli waStuS. „Süäl ta on," otsustas kohtuhcrra. ~Praht, tõde wõib teie näost lugeda; aga kahju ma ci woi teid mitte kohe, kuidas ma küll soowiksin. wabaks lasta, ei, waid enne peab sce inimene tunnistanud ja selgeks  teinud olema. Wõib olla ehk sa wõtad meelt, Treier ja annad tõele tunnistust, ct seega igamees kuuleks, mida meie juba mctuniiiSLubte järele kindlasti usume, et finu rasked kaebdused tuulest wõetud on. Noh, kas tahad?" Tema jäi aga kangekaeltsclt oma wale juure. Ei see ega ka järgmised kohtu ülekuulamised  ei oleks Jaani ilmsüütust selgeks teinud, sest noor kurjategija mõtleS ikka uusi malesid wälja, kui mitte tõde ise ühel teisel, hoopis tundmata teel ei oleks ennast omas täies ehtes ilmutanud ja seega kõige wale tunnistusele otsa teinud. XI. peatükk. Maa päälsed asjad on sagedasti nii keerulised ja marjul, et nende üle üsna imetlema peab, nagu seda ka seegi jutustus näitab, kus ilmsüütus ülekohut ja lain.hu kannatama peab. Mõned päcwad pärast seda räägitud kohtu ülekuulamist oli meie Juulil uus ehmatus oma rväikse haige pärast. See oli, nagu Mha, juba üsna ierwe. Sääl hakas ta korraga uuesti jälle köAma ja mi raskesti, et ta iga kõhja joom juures lämmatada Lahtis. Täis ehmatust walmistas kasuema oma wäikeft käskjalga tohtri järele minema. „Ehk wõid sa täna ka," lisas ta meel juure, „oma isa näha; küsi seda tohtri herra käest; ja kui sa tema juure lastud saad, siis wii temale meie kõikide poolt maga palju terwifid;  meie loodame kindlasti, ütle temale seda, õige pea eneste keskel näha. Aga ära ütle temale mitte, et onu Hans meile tulnud on." „Mina tahaksin aga hea meelega Väikest saatma minna, et temale midagi õnnetust ei juhtuks," ütles Hans, „siis ehk saaksin ma ka Jaani näha, ilma et ta mind tunneks; meie olime ju lapse pölwss ka head sõbrad, ja ma soowiksin teda hea! meelel kord jälle näha." Tohtri eestoas ei saanud Willem seekord  mitte nii kaua oodata. Waewalt oli arst oma haigete seas teda silmanud, kui ta neile ütles: «Teis ei pane mitte pahaks, kui ma seda wäikeft enne ette Võtan, temal on minule wist midagi tähtsat asja teadustada." Kui poiss oma asja tohtrile jutustanud oli, ütles see: .So oh, muud midagi sul ei ole enam? Ma arwasin, et su kasuema jälle midagi tähtsat aSja leidnud oli. Ütle temale aga, et see kõhja ei tähenda midagi; haigus hakab nüüd täiesti lahkuma. Ja nüüd istu natuke: pärast wõin ma sind jälle wankri wõta. Sul on ju aega?" Willem tänas, sest ta rõõmustas ennast juba selle sõidu üle. „Aga õues ootab ka minu onu ja meie tahaksime heameelega täna isa näha," tähendas tema. „Seks wõin ma teile küll abiks olla. Oota aga." Nüüd aStusiwad haiged korra pärast tohtri tuppa. Teiste seas nähti ka üks pitk kahwatanud näoga noor mees olewat, kes, kuidas riiete järele takseerida  wõis, töörahwa seisusest oli. Tema küsiwars oli kinni seotud ja ta palus tohtrit kartliku näoga seda järele waadata. Tohter wõtis sidemed ja lapakad ettewaatlikult  ümbert ära ja waatas seda haawa. „Mees," ütles ta selle pääle, „mikSpärast ei ole teie mitte ennemine tulnud? KäsiwarS  on ju hirmus pahaks läinud. Kui kaua on teil juba see haaw?" „Kaks nädalat," kogeldas haige, keda tohtri sõnad kohkuma pannud oliwad. „Kaks nädalat? Nina arwan see on weel wanem. Noh, tahame siis teda lähemalt  läbi uurida, ei, jääl on ju üks kuul kondi wastus. Kuidas see senna saanud on?" „Mu käes läks hilzuti püss lahti ja kuul tungis käsnrarre sisse; ma acwasin esiteks, et see pidi iseenesest tcrweks saama." «See on jn üks iseäranis õnnetus," wastas tohter uurides wõera otsa Vaadates. See jäi weel kahwatumaks ja kartlikumaks kui enne seda. Tohter laskis käe lahti ja käis nüüd omas toas edasi tagasi ja mõtles järele, mis ta sellega tegema pidi. «Istuge natuke," ütles ta haigele. Willemile sosistas ta midagi kõrwa sisse, mille pääle see kohe kööki läks. Seda kõik pani haige kaswawa ahastusega tähele. «Herra tohter," sõnas ta, «kui teie mitte mind aidata ei wõi, siis lähen ma ühe teise arsti juure." ~Ma katsun teha mis wöimalik, aga teie käsi on wäga paha. Jääge aga istuma." Kohe selle pääle nähti arsti tutSrit Willemiga aknast mööda rutawad. (Järg tuleb) Isamaalt. Kuresaarest. Tori külasse saamad praegus ?a prügitud uulitsad tehtud, mida siia ajani meel ei olnud, kuid ainult Uimased maanteed. Uulitsa tegijad, kulda näha, on meie Saaremaa mehed. Kui rõõmustan see näha on, et meie omal maal ka nüüd niisugust ametmehi on, mis seda tööd wõiivad toimeta. Töö näikse puremine tehtud olewat, kui Venelaste tõä. Waat see on tubli, armsad Saaremaa pojad! Katsuge aga iga hea asjaga Ülcmaalased kätte! - Paari nädala eest tulimad tsirkuse mängijad siia, kes ome kunStükkisi hobuste seljas näitawad. Inimesi käib iga õhtu hulgana neid waatamas, sest et see wäga aruldane on, mida meie linnas siiamaale meel näha ei ole olnud. Saksa teater, mis uudes lõbu-majas selle sui ome etendusi etendas, nähti üsna kidewaSti minewat. Wäga mähe inimesi nähti sellest osa wõtawad. Nüüd hakawad wõerad saksad suuremast osast ära minema, ja sellest see ka tuleb stis, et teatri juhatajal peenike peus oli. Jah, mis senna parata! Meie turu näikse selle sügise üsna rikas õunade poolest olcwat. Igal homikul on tcrroed koormad uulitsatel näha. Hinnad on ka üsna odawad; waka õunde eest maksetakse 50—60 kopikat. Aitab ka! Õnnetu kukkumine. ESmaSpäeiv, 31. Juulil kukkunud woorimecs, Wassiili Geets linno-päält 11 jala kõrgusest luugi august maha- Õnnetu olla pea sisse raske haawa saanud, sest et all prügitud koht olnud. Õnnetus tulnud seeläbi,  et nad wilja kottisi ülesse tõmbanud, kus juures tema jalg märja palgi päält libisenud ja nii alla kukkunud, Haige olla nüüd jälle paremaks laamas. Ja jah! Õnnetus käib lkta inimesi, ei mitte kiivist kandusi kaudu! Karjast. Karja poolt kaebatakse liia wihma üle. Enne Jaanipäcwa ei olnud sugugi ivihma, aga nüüd olla mõnes kohas põllud wce all. Iga püew olla kanget tuult ja mihma sadu. Kardetakse et kartuhwlid mädanema hakawad. Pärnust. Pärnu ligidal Rawassaare mõisa püüle saada willakcdramise ja kudumise wabrik aurujõuugo asutatud, milleks hr. A. Maddisan luba on saanud. Tartumaalt. Hale õnnetus. 27. Juulil purustas K. mõisa suur karjapull karjase hirmsasti ära. Karjane oli sinise kuue selga pannud, pull ei ole seda sallinud ja tormanud ta kallale, wõtnud õnnetuma sarmile ja wissanud kõrgesse ülesse. Maha tagasi kukkudes purustanud wihane loom õnnetul meel küljeluud katki. Tartust. Tartu kreispolitsei tuletab uue ringkirja läbi kõigile walla- ja mõisa-walitsustele, kui ka maa korranikkudelc meele, et nad waljusti selle üte peawad walwama, et l ina le ot amise keeldus jookswates wctcs täiesti tähelepandud ja peetud saab. WaStasel korral langemad üleastujad  nuhtluse alla. Seaduse järele woib ainult soodes ehk lompides linu leotada, mille juures hoolega hoitama peab, et nendest mesi mitte jõkke ehk järwe tagasi ei jookse. Ehk küll tähendatud eeskirja wasta eksimine wiimsel ajal heasti arivemaks  on jäänud, sünnib seda siisgi kohati meel, nii et küll soomima peab, et kord seadus täiesti ja kindlasti peetud saaks, mida meie maa kalade kaitsemiseks ainult maja on. Jõgewa wallas kipuwad hundid juba liiale minema. Neid olla 8 tükki, kaks mana ja kuus kutsikat. Ühest karjast murdnud nad 22 lammast korraga maha. Minewal nädalal peeti küll suurt jahti nende pääle, aga ei ole üht ainustgi nähtud.