põllupidajad on, 2 täkku, 4 mära ja 2 warsa; weikse põllupidajad (talupojad) 18 täkku, 12 mära ja 4 warsa. Üleüldse oliwad näitusel: 23 täkku, 18 mära ja 6 warsa. Auuhindasi jagati hobustele: 1 suur ja 1 weikene  ministeeriumi hõbe auuraha, 3 ministeeriumi auuraha, 2 ministeeriumi kiituse kirja, 8 seltsi oma kiituse kirja; ülepea 15 auuhinda. Neist saiwad: 1) ministeeriumi suure hõbeauuraha Johan Päärens Päri wallast oma mustjas-kõrwi Eesti tõugu täku eest, 4 aastat wana. 2) Ministeeriumi weikse hõbe auuraha sai Hans Adamson Holstrist oma 6 aastase Eesti tõugu kõrwi mära eest. 3) Ministeeriumi brongs auuraha saiwad: a. Hans Auksmann Wiljandi  wallast oma 3 aastase mustjas-pruuni traawli täku eest; b. kaupmees A. Werncke oma 14 aastat wana walge Arabia täku eest ja 4. Märt Kissa Kaarli wallast oma 3 aastase Eesti-Arabia tõugu wõigu mära eest. 4) Ministeeriumi kiituse kirjad saiwad: a. Jüri Norenberg Wana-Tänasilmast oma kolme aastase Eesti tõugu täku eest; b. Jaan Ritson Holstrist oma kuue aastase kõrwi Eesti tõugu mära eest. 5) Seltsi kiituse kirjad saiwad: n. Kaupmees A. Werncke oma wiie aastase Eesti- Arabia Lõugu täku eest; b. Mihkel Laane Wiljandi wallast oma 4 aastat wana Eesti-traawli tõugu halli täku eest; 4. Hans Rennit Tarwastust oma wiie aastase Eesti tõugu kõrwi täku eest. See täkk oli esimese auuhinna w üüriline, aga et ta juba enne Tartus hõbe auuraha oli saanud, anti temale üksnes seltsi kiituse kiri. 6. Hans Pool Aidu wallast, oma Eesti tõugu kõrwi täku eest; Z. A. v. Wahl, Sürgawerest, oma kolme aastase mustjas-halli Cesti- Araabia tõugu täku eest; 11. Jaan Kull Holstrist, oma kolme aastase Eesti tõugu täku eest; i. J oh. Aksel Karistest, oma wiie aastase Eesti tõugu kõrwi mära eest; k. Baron Ungern-Sternberg Wiljandi mõisast oma kolme aastase Eesti-Wene tõugu halli mära eest. 11. Kurielajad (Weised ja muud). Näitusele oliwad toodud: 5 pulli, 7 lehma, 10 mullikat, 1 wasikas, 2 lammast ja 1 koer. Auuhindasi saiwad: 1) Ministeeriumi weikse hõbe auuraha Jaan Johannson Wiljandi wallast oma Eesti-Angleri tõugu lehma eest. 2) Ministeeriumi brongS auuraha sai A. Werncke Wiljandist oma kahe lehma eest; esimene Eesti, töine Angleri tõugu. 3) Ministeeriumi kiituse kirja sai Jüri Wiljandi wallast oma kolme aastase segawerd pulli eest. 4) Seltsi kiituse kirjad saiwad: a) Jaan Paulmeister Tarwastust, oma kahe mullika eest; b) Baron Ungern-Sternberg Wiljandi mõisast oma kolme Angleri tõugu mullika eest; ä. F. von Stryk Perstist oma wiie mullika eest; o. Jaamapidaja  Klinke Wiljandist oma kahe Merino segawerd lamma eest. !!!. Põllutöö riistad ja muud meistrite ja Ümbrikute tööd, masinad ja produktid. Selles jauskonnas oli 37 näitajat, kes omad asjad osalt üksikutes eksemplarides, osalt hulga kaupa wälja oliwad pannud. Nendest oliwad: 4 wubrikanti,  10 mitmesuguse käsitöö meistrit, 1 pagar, 1 kaupmees Wiljandist ja 21 näitajat maalt. Nende tööde eest sai 20 auuhinda wäljajagatud, ja nimelt: Ministeeriumi weike hõbe auuraha sai J. Tammann Torist oma Soome wiisi järele sisseseatud  piimatalituse ja wõi eest. 2) Ministeeriumi brongs auuraha sai sepp Laksberg Wiljandist kahe hobuse ja seemendamise adra, nõnda kui ülepea oma hea püüdmise eest, häid põllutöö riistu walmistata. 3) Ministeeriumi kiituse kirjad saiwad: 3. sepp Las sel Wiljandist wankri rautamise töö eest; b. Kõppu rauawabrik hekslimasina ja muu põllutöö  riistade eest; <!. Katelsepp Leppik Wiljandist punasest ja walgest wasest tehtud puhta ja ilusa töö eest; e. pagar N. Kelch Wiljandist rohkeste näitusele toodud aiawilja eest. 4) Kuld sõrmuse Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi nimega sai neiu Reet Sepp Wana Karistest hea wõi eest. 5) Seltsi kiituse kirjad saiwad: 3. perenaine Mari Ainson Holstrist hea wõi eest; b. Kitzberg Laatrest õmbluse masina wiisil tehtud wokkide eest (nimelt tema hea püüdmise eest, sest wokkide headust ei olnud wõimalik otsani läbikatsuda); ä. Märt Kuningas Uusnast ilusa moodiga toolide eest; Pärisperemees Mart Leppik Õisust palju ja hea õuna sortide eest; K, Sadulseppmeister Seidat Wiljandist hea, ilusa sadulsepa töö eest; 11. töllasepp Ramlau ja j. tõllase'pp  Soots Wiljandist mõlemad oma hea töllassepa eest; k. masina ehitaja Blomerius Wiljandist linaseemne klaprite eest; 1. maalmeister Hein Wil- jandist wankri lakeerimise eest; m. A. A. Rosenberg Wiljandist telliskiwide eest; n. seesama'õlle ja puhta piirituse eest; o. B. Sewigh Wiljandist õlle eest; p. W. Puls Wiljandist selters'i ja limonadi eest. Peale selle tegi auuhinna mõistjate kommission omalt poolt järgmised kingitused a. ühe käerõnga ja hõbe broschi (rinna-nõela) neiule Edla Silen, J. Tammanni piimatalitaja Torist, osawa töö ja selle mõistliku seletuse eest; b) 12 rubla raha sepale Jüri Tauts Tarwastust, tema mõnusa sepatöö  eest, mis ta näitusele oli toonud. IV. NaLsterahwa käsitööd, riided ja kingsepa töö. Selles jauskonnas oli peale 50 näitajat, kes omad tööd kas üksikult ehk hulga wiisil wälja oliwad pannud. Selles jauskonnas saiwad 22 auuhinda wälja jagatud ja nimelt saiwad: 1) Kuld sõrmused seltsi nimega: a. preili R. Jakobson Wiljandist, tema juhatuse all walmistatud  ilusate tööde eest; b. perenaine Mari Kissa Kaarli wallast willase lõngade eest; cl. Anu Rõigas Abjast täiswillase kanga eest; e. Tiina Jõggi ühe linase laudlina eest; K. Emilie Reier Wiljandist wäga ilusa willase (bukskini) riide eest. 2) Ministeeriumi kiituse kirjad saiwad: n. perenaine  Mari Saabas Sürgawerest poolwillase riide eest; b. L. Kissa poolwillase riide eest; cl. perenaine  M. Tirmann Pahajaneselt willase tekkide eest; 6. perenaine M. Kiis Wiljandi kiriku wallast tekkide eest; K. Mari Jõgi täis ja poolwillase riide eest. 3) Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi kiituse kirjad saiwad: n. neiu J. Koll, Taugast (Hohenlinde) willase lõngade eest; b. perenaine Mall Henno Holstrist linase riide eest; cl. neiu Emilie Karelson Ad.awerest, oma koetud willase rätiku eest; 6. Mari Tõõts, teki eest; Z. perenaine Tiiu Riik Kõust halli rätiku eest; b. Tarwastu tütarlaste kihelkonna  kool oma käsitööde eest; j. neiu Anna Pool Aidust käterätiku eest; k. Ell Martinson pearätiku eest; 1. Reet Sepp Wana-Karistest musta wammuse riide eest; m. kingsepp meister G. Kerstens Wiljandist  oma hea saabaste eest; n. wärwija meister R. Natns Wiljandist osawa riide wärwimise ja trükkimise  tööde eest. Nõnda auuhindade jagamine. Ministeeriumi suur hõbe auuraha, mis näituse komitee kõige parama pullile oli ära määranud, jäi andmata, sest et auuhindade  mõistja kommisjon selle wäärilist pulli näituselt  ei leidnud. Näituse ja temasse puutuma asjade kohta on meil weel mõndagi ütelda, mis tulema kord saame tegema. Pühapäewal, 28. Augustil ehmatas üks sõnum terwet linna rohivast. Kaupmehe A. Werncke jahikoer oli hulluks läinud, ennast ahela otsast lahti kiskunud ja linna wälja jooksnud. Mitmest uulitsast läbi jookstes oli ta palju koeri mille poolest, körwalt öeltud, Wiljandi waest nõndasama rikas on, kui Konstantinoopoli ära kiskunud. Ka üks hobune ja mis kõige kurwem lugu mitu inimest on hullust koerast hammustatud. Hull koer oli esiotsa nõnda wihane, et mitu weikest koera puruks olla lohkunud. Ehk kull kaupmees Werncke omad poisid sedamaid ratsa hobustega koera taga otsima ja ajama saatis, siiski ei olnud wõimalik teda kätte saada. Mõned arwawad koera alles esmaspäewa hommikul linnas olewat näinud; ka ööse wasta esmaspäewa olla linnas mõnes uulitsas koerte purelemist  kuuldud, millest arwatakse, et hull koer ka ööse weel linnas kahju olla teinud. Mitmed tõendawad, et tähendatud koer juba mitu päewa hull olla olnud, mis ta peremees aga mitte pole uskuda tahtnud. Alles hilja lasknud ta koera ahelasse panna, kust see ennast aga lahti kiskus ja poole ahelaga kaelas ära jooksis. Wiljandi linna politsei on kõik teinud, mis wõimalik, et kuri haigus laiali ei peaseks lagunema. Hullust loomast kistud koerad on ärasurmatud ja ka mitu muud on kartuse pärast omad õuue-wahid ärakautanud. „Nowosti" sõnume järele olla Riigi walitsusel  nõuu, 14 weiksemat põllumeeste kooli asutada. Üks neist koolidest saada Liiwimaal olema, kus teda keiserliku Liiwi sotsieteedi ja ritterkonna kulu peale asutatakse, milleks kroonu omalt poolt maa annab. Kuda meile täitsa ustawast hallikast teatatakse,  on õpetaja herra Hurt oma Eesti Aleksandri kooli peakomitee presidendist lahti tegemise pärast kohalise ministri herra ees kaebdust tõstnud. Ministri herra olla aga Hurtki kaebduse tagasi lükkanud. Tänuwune Liiwimaa kirikherrade finod alustas  Wolmaris 18. Augustil ja lõppis 25. Augustil. Kui sellest, mis seal ette wõetud ja talitatud saanud, edespidi ka midagi töiste surelikule kõrwu peaks kostma, siis saame seda ka oma tugejatele teatama. Koos on ülepea 80 kirikherrat olnud. Tirse jõest (jookseb Koiwa jõkke) olla jälle pärlid leitud. Wana sõnumete järele on enne Tirse jõest palju pärlid püütud ja jõgi selle poolest kuulus olnud. „Rev. Beob." teab jutustada, et 22. Aug. õhtu kell Peeterburgist tulema raudtee rongile Tallinna lähedal raud röõpelatid põigite tee peale ette olla pantud. Masina juhataja näinud widewilul mööda Lee äärt inimesi käiwat, saanud stll st aru, et asi õige ei olewat (?!), annud häda märlu ning näinud lähemale sõites, et rööped põigiti tee peal ees olnud. Ta saanud weel õnne s rongi õigel ajal kinni pidada. See „Rev. Beob." sõnum tuletab meile töist sarnast meelde, mis mmewa aasta Tartu-Tapa raudteelt ilma luuletati, kus juures nagu sõrmega näidati, et mõni nurjatu rahwuslikutest lehtedest ülesse hässitatud loom rongi püüdnud hukka saata. Taga järele aga tuli wätja, et sellest terweft hirmu sõnumest mitte surnud sõnakestki tõsi ei olnud. Minema aasta püüti meile sarnaste koledate sõnumete korjamisega kindlamat kaitset (sõjaseadust)  elu ja wara kaitsmiseks kätte muretseda; mis niisuguste asjadega tänmvu tahetakse, ei ote weel selge sõnaga nälja öeltud. „Ncv. Beob." ütleb küll isegi, et ta ülemal tähendatud lugu üksnes reisijate suust olla kuulnud ja temal mitte wõimalik pole olnud tösiset teadust asja kohta saada, aga sellest hoolimata saadab ta koleda sõnume sedamaid maailma. PäNttlst. Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koduloomade,  põllu- ja käsitööde näitus Pärnus 27., 28. ja 29. Augustil 1883. Näitusi algasiwad seltsi auuliige herra Eouze ja seltsi esimees herra Toots lühikeste asja kohaliste teretus  kõnedega. Herra Toots awaldas omas kõues lootust, et tulemused wäljanäituse asmused, kui selts neid ju oma paris platsi peal wõida ära pid<da, kus näite kuurid ja hooned juba kord ülessc ehitatud olla, seltsile palju wäbem kulu saada tegema, kui praegu. Ka olla seltsil nõuu oma näitustest aegamööda iga aastast näitelaata soetada, kiist iga põllumees julgeste  omale kõikisugu tarwitusi, nagu häid suguloomi ja põllutöö riistu wõida oSta j. n. e. Praegusi käes olewat näitusi alustada selts küll kartuse ja lootuse  wahel, sest teda olewat suure kuluga elule kutsutud,  aga näitusele toodud loomude, käsitöise kuikawaatajate  ärw, milledest kulude tasumist olla loota wöinud,  olewat praegu koguni weike. Edasi rääkides tänas kõneleja linnawalitsuse herrasi, kes seltsile uäiteplatst,  kõigi seal peal olewa laada poedega, ilma hinnata  tarwitada annud, mis näitude kulusi kergitada; awaldas soowi, et linna rahwas näitusi waatamas käimisega  neid kulusi weclgi wähendada aita.ksnvad j. n. e. Lõpeks tähendas kõneleja waimustawas sõnades, kuida meie Kõrge Riigiwalitsnse suurem hool seega meie maa põllupidajate elujärge ja head kai käiku edendada  olla, et Ta seesugust näitusi, nagu tänagi siin algame, rahwa seas lubab pidada ja nende peale auuhindasi  saadab, et neid parema loomade ja käsitööde eest näitajatele wälja jagada, ning nõnda põllupidajaid oma karja kaswatamises ja põllutöös eluStada. Sette peale hüüdstwad koosolejad näitusest osa wõtjad waimuötawalt kolm korda hurraa ja lauluwad muusikuga  ühes „Jumal Keisrit kaitse sa!" Nõnda oli näitus alganud, ning wõis igamees mõne kopiku eeft waadata, mis waatamiseks toodud ehk wälja pantud oli. Tõsi küll, näite loomi kui ka käsitööst oli wähe kokku toodud. Imeks ei wõi aga seda mitte panna, kui selle suure takistuse peale tagasi waatame, mis meie näitusele ta elule kutsumise ajal kaela langes. Tähtsalt mõjus loomade tõbi, mis suwel Pärnu ümberkaudu räägiti liikumas olewat, näitusesse:  teda keelati walitsuse poolt ettemääratud ajal just siis pidamast, kui ju näite-toimekond uäitujeks kõik ettewalmistannd oli! Sedamaid sai keelduse järele lubapalwe, näitust Augusti kuu lõpul ära pidada, kubermangu walitsusele sisse saadetud, kust see palutud luba 2 nädalat enne näitust seltsile katte tuli! See oli liiga hilja, et rahwaft kuulutustega edasi lükatud näitusele jälle uucste ette walmistada. Ainult kaks Eesti keelelisi rahwa ajalehte Tallinnast „Ä'.rulane" ja „Walgus" jõuudsiwad uut luba kuulutust enne näitust  ära trükkida, töised ei wõinud seda lühikese aja pärast mitte teha! Ebk küll palju mitmesugust loomi ja käsitööst (wiimased iseäranis kaugema linnadest),  mis esimese kuulutuse järele oliwad ülesse antud,  nüüd aga näituiele toomata jäiwad, siiski ärapidamata  ei wõinud teda ka enam jätta, sest waheajal oli riigiwalitsus lubatud auuhinnad seltsile juba kätte