Pea Minister Gladstone, ek teisel pääwal nöuupidamised Forsteri nouukuse iile ettewõetud saakfiwad, ja et teula sellele tuugiwuft päriks. Parnell aStuS juba nüüd selle wasta, ei saanud aga kuuldud. Näärikuu 28, pääwal kuulutas Harkomt ParlamentiS, et lirimaa Maa-liiga asutaja Davitt kinnipandud saanud. Parnell pärib selle iile seaduslikku seletust, ei saa aga waStust. Gladstone nõuab Parlamenti uouuwõtmist selle üle, et liriiaste tülitamised,a aeawiitmised ParlamentiS keelatud saakstwad. Jirilane Dillor astub selle wasta ja pärib, et Gladstone seaduslikule korrale noomitud saaks, saab aga ise uomitud ja peale selle sai tema 395 häälega 3S hääle wasta niikauaks nönupidamistest wäljalükatud, kui lirimaa aSjad eeS seisawad. Tema ei tahtnud wälja minna ja pidi wägise wälja wiidud saama. Gladstone tahab edasi rääkida; teine Jirilane. Odonughue räägib sekka ja pärib, et nõuupidamised seisma jääkfiwad. Präüdent  noomib teda korrale. Gladstone tahab edasi rääkida, Parnell räägib sekka ja pärib, et Minister Gladstone edafi rääkida ei tobiks. Priisideni keelab tülitamist. Parnell  saab korrale noomitud ja Parlament mõistab ka teda, 405 häälega 7 hääle wasta mõneks aeaks Parlamenti nõunpidamisest lahti. Parnell ei taha minna ja saab suure käraga wälja wiidud; Jirilased hõiSkawad tema auukS. Nüüd saab kolmas Jirilane. Finegan uönupidamiStest  lahti mõistetud. Selle peale saamad endistega ühes 36 lirimaa Parlamenti saadikud nöuupidamiStest lahti mõistetud, ja koguni 410 häälega 0 hääle waSta. ja saamad ükshaawal saalist wäljawiidnd. Gladstone lõpetab rahuga oma kõnet. Sedawiifi on Parlament nüüd käratsejatest ja tülitsejatest puhtaks pühitud ja on loota, et uõuupidamised korralisel kombel edafi lähemad. Selle aea sees on sõda Transwaali talupoegade waSta täi es te lahti läinud ja saab pea ühel, pea teisel poolel suurema ehk wahema õnnega ja õnnetusega peetud. Inglismaa  sõeawae ülema poolt on 17 selle kuu pääwal se sõnum tulnud: ,870 meest jalawäge ja 170 meest ratsawäge 6 suurtükiga tuugifiwad Boeride (talupoegade) peale, kes ühe järskuse mäe peal seisiwad. Inglismaa mägi ronis lastes mäest üles, ja läks siis terariistaga waenlase peale. Kui kommanderia Ohwitser, kõik Kiudralstabi Ohwitserib ja ratsa Ohwitserib laugend oliwad, pidi Inglismaa mägi taganema. Ka ratsawägi sai kange tulega tagasi aetud. Inglased kautasiwad: Oberst Deane, Major Pool ja kolm Leitenanti surnud; Major Hiugeston, Kapten Lovegrave  ja üks Lriteuant haawatud. Soldatitest 181 meest surmatud ja haawatud. —Se on miimine sõnum Löune- Aafrikast. Euui tuliwad ka sõnumid Inglaste weikema wõitude üle. Nüüd on Inglismaalt ja Indiast ühtekokku  45,000 meest senna saadetud. Tüli hakatusel ei ole Lõune-AafcikaS rohkem olnud, kui 4000 meest Inglismaa  mäge ja ka need seisnud üksikutes salkudes laialt. Schmetzi m aalt. Näärikuu 16 pääwal oli Berni linnas kaunis kange maawärisemine. (Pea selsamal aeal kui Narmas.) Nurisemine oli esiteks laenete kombel Löune-Lääue poolt Põhja-Jda poole, ja lõppes ühe kange hoobiga alt ülespidi, mis nii raske.oli, et linna keskel kapid ja ahjud ümber kukkusiwad. Ühes kaubamajas lõi knkkmv kap seina läbi. Majad saiwad pragust, kellad tornides kölafiwab ja koolides põrkasimad koolilaste seljad nii raskest pinkide wasta, et lapsed hirmuga tuast wälja jookstwad. Münftre tornist lueti 90 mahaknkknnd korstnad. Aeakella tornis on kuuluS tunnikell rikutud ja toru ise on pragu saanud. Õnneks ei kestaud wärisemiue kauemini kui 6 kuuni 8 sekundi; oleks seda mõni sekund kauemini olnud, siiõ mõis suur õnnetus sündida. Teise pääwa õhtul kell 6 ja kolmandema pääwa homikul kell 3 oli kõrgemates  paikades jälle, aga wähem wärisemiue tunda. Baaselis tunti selsamal aeal, kell Ä, 20 minutid pärast lõunat ka maawärisemist. Itaaliast. Wana Garibaldi tüutamine, Triesti rfugu wendade" eest suurel rahwa-nvuupidamisel kosta, teeb Niigiwalitsusele ikka weel suurt muret, kui ka kahewahel  on, kaS wana mehe waeue termis temale üleültse ofawötmist lubaks. Riigiwalitsus on knulutaud, et käratsejaid  kõuest Austria wasta sallitud li saaks. Nüüd on üks Riigiwalitsuse uStaw mees, Kavalotti Garibaldi juure reifind, kuida armutakse, teda paluma, et tüli ei tõstaks, mis maale suurt häda teha mõiks ,ja et selleks ennemini ennast rahwakogust eemal hoiaks. Tuleks Garibaldi, siis ei ole loota, et tema oma tõutust Triesti Ztaalialaste wasta ei täida. Tahetakse teda wägiwallal eemalhoida, siis oleks kära tõeste lahti. Ka teiselt poolelt kardetakse Itaalias seestpidift rahurikkumist ja ou nimelt Studeutid mitmes paikas Kuninga waSta kära teinud. Türgi-Greeka piiretülid seisawad wana paiga peal ja sõnumid Euroopa riikide uöuuwvtmise üle on mitmesugused.  Kuida teame, läks lepitusekohtu uõuu Prantsusmaa  poolt wälja. Seda uõuu on mõlemad tagasi lükand  ja Prantsusmaa on ennast eeSnõuuandja ametist selles asjas lahtilöönud. Nõuupidamifi KonstantinopliS olla Euroopa riigid TAD MWe Mle eiteVKa lubanud, kui sealt poolt hakatuseks kinnitub saaks, et Greekamaale rohkem maad antakse, kui esimese Türgi ringkirja järel lubatud sai. Wene walitsus olla ühe sõnumi järel kinni - pannud, et siin pool üksi Berliini kouferenzi otsusest ktnnipeetud  saakS. Ühe teise sõnumi järel olla Würst BiSmark  kinnitanud, et nüüd Saksamaa selles asjaS eesnõuuandmist  oma peale wõtaks ja et sõnade aeg otsas oleks, nüüd peakstwad teud tulema. Segased on kõik need sõnumid,  niipalju näitab aga selge olema, et Euroopa riigid ennast wiimisel aeal jälle suurema lahkusega Greekamaa poole pöörawad ja et Greeklased järelandmise peale ei mõtlegi. Ameerikast. Põhja-Ameerikas on mitmes paikas kanged tuisud ja kange külm, nenda et mitmed raudteed oma sõitust seisma jätma vidiwad. Nju-Jorki sadamas on laewasöidud paksu jea pärast seismas Kalisornias saeab kangest wihma. Kui weed mitte pea ei alane, fiis kardetakse põldudele suurt kahju sigima.  Sändwitshsaarte  Kuningas Jalakana on San-Franzisko tulnud ja tahta mõned janud Aasiast ja Euroopast läbireifida. Esiteks läheb tema Jokahaama linna. (Jaapani maal.) Tema soomida sisserändajaid oma riiki kutsuda, kus seeSfÜndind  rahwas wäljasuremas on. Hhineeslafi ei soowida tema aga mitte. Üks laew, mis Samoo-saartest San- Franzisko tuli, on sõnumid toonud, et sealine Kuningas Malietoa ärasuruud. Kõik maa olla mässamas, üksi nendes maakondades olla rahu, mis Inglismaa, Ameerika ja Saksamaa Konsulite walitsufe all seisawad. Jutu leht. Adratalu lesepõltves. Zutl Thnringimaa taluelust. I. Leinakellade wiimised wärisewad hääled oliwad wäljakölaud;  soikind ja waikind oliwad rahwa hääled ja wiimiste saatjate sammud. Waikus oli ennast endises igawuses üle üksiku surnuaia la .taud; üksi wana pärna laiad oksad kohasiwad tasakest! suwetuuleõ ja puislafiwad õ ilmeid wana haudade peale ja selle wärske haua peale, kuhu kena Adratalu noort perenaest maeti. Noore peremehe ligemad sõbrad ja tuttawad saatsiwad teda öuewäramast saadik, siis pöörasiwad ka nemad igale poole; igaüks oma enese tööle ja tallitusele. Uksi küürakas  Zürje, Adratalu sulane astus peremehe järel wärawast sisse. Laukas hirnufiwad hobused, hammufiwad lehmad ja ajafiwad maiad kitsed oma häält. Tuast kostis weike lapse waikite nutmine. Adratalu peremees astus tuppa, wõttis kiri tuku ue seljast  ja riputas warua. Jgapääwases riides astus tema talli, hobuste järel waatama, kes järskulise surmakäigu pärast juba kolm pääwa tarwitamata laukas seisiwad. Zürje oli lakka ronind ja wiskas sealt osawa käega loomatoitu otsekohe sõimetesse, siis seifis paigal ja kuulatas.  Tuast kostis ikka weel lapse uutmine, jäi aga waikimaks ja waikimakS, pea kui wäsiwa kilgi hääl. Mäeti ussike, niis finna selle wtletsa ilma peale tulid?" küsis küürakas. Masikas laukas oleks parem oluud, kui laps kätkis!" Sellega läks tema tuppa. Ukse peal tuli õuekoer sulase waSta; kaks pääwa oli loom lojuksete asemel lapse juures wahtis seisnud. Ka koer näitas rõõmus olema et tülikast teenistusest peasüüd oli ja puges -vasikate juure lauta. Küürakas Zürje wõttis topikese laualt, kastis piima fisse ja pistis lapse suhu. Karjuja jäi waid. Kui mõne silmapilgu pärast läila topike weikese suust libises, siis niisutas ja toppis sulane seda uueSte weikekese suhu ja kõigutas jalaga kätkid, et weike tülikas loomake uinuks. Ka noor leskmees oli tuppa tulnud, et wäliste asjade körwas ka waewalt tubaste asjade järel waadatud saaks. Waft teisel pääwa! mõis Adratalu peremees naesterahwa abi oodata. Surnud perenaese ema, MuStakaru kõrist perenaene oli rutuga teenijad tüdrukud palkaud. Täielist tüdrukud ei olnud rutuga saada, sest noor Adratalu peremees  oli ihnus, kui ükski wana! . . . Pidi juba leppima, kui kaugemalt ,metsa takka" üht leiti. Se oli waenelaps  ja wõis rõõmus olla, kui kusagilt katust leidis. Homme pidi tema tulema. Adratalu peremees hakkas lauda matuse-kraamist koristama ja paigale seadma. Laud olip raasukesi ja muid piduriismeid täis. Oli ka Adratalu peremees ihnus; matused oliwad auusad olnud. SiiS leikas tema tüki leiba ja tüki liha ja jõi õlut, mis kannus ülejäänud oli. Selle juures tuli temal meele, et sel pääwal esimest suutäit wõttis kõik oli omast korrast nihkund. Pärast wõttis peremees karbi kapist. Seal oli waske, -veikemad ja suuremad hõberaha seeS; suuremad Äge wähe. Ja matukse söögid ja joogid oliwad ämma-eidele, Mustakaru perenaesele weel wõlga. Noor lesk mõtles oma lühikese abtelu-põlwe peale. Aru oli pea tehtud. Suuremad rõõmu ei wõinud tema sellest leida. . . . . . Aasta eest oli tema Amaaliaga pnlme pidandsja täna hingas se juba haudas. Tema oli kõige kenam neiule külaS olnud, silmadega kui mustikad ja paksu juuksetega, mis kui kenaduse-pärg ümber vea punutud oliwad. Tema oli ka uhke olnud ja oli üks kõma kiwi olnud, kui peremees  ise. Kaks -valju kiwi ei jahmata aga heaste ja nemad mõlemad ei olnud ka heaste kokku jahwatand. Lühikese armastuse- ja õnuetuju järel tuliwad mitmesugused pahad seletused ja -viimaks tuliwad mured ! Ka tõutatud kaasaraha laskis oma järel oodata ja -viimaks oliwad saead ennast kümnetekS muutnud Za nüüd oli kõik lõpetud, kõik oli möödas; üksi mured oliwad paigale jäänud! Adratalu peremees luges raha, jäutas seda weikeks hunnikuteks, et näha saaks, kui palju üle jääb. Seda oli wähe küll ja õele, keda koolmeister -võtnud, õele oliwad  päranduse-osa kasud ka weel maksta. Need tarwitafiwad  raha, kui ,igapääwast leiba", mis neile nii kitsa mõeduga mõedetud oli; need ei wõinud kannatada. Mees pühkis käega üle otsaesise, kui tahaks murest kõrwale pühkida  mis seal pesitama kippufiwad. Ei, ei, seda ei tohtind olla murede -vasta pidi mehise meelega astuma. Üks kaastundlik naabrenaene oli last ööseks oma juure -võtnud. Peremees -võis kisendajast tülitsemata magada. Ja tema magas ka, magas rahuga ja astus teisel "pääwal  niisama kindlal sammul, kui ennegi. Heile ja tunaheile  oli tema waiksel sammul astund, surma suurus ja kõrgus oli tema waimu täitnud, oli rohkemini auuandmist pärinud, kui tema kirikuski tundis. Teisel pääwal tuli noor tüdruk. Adratalu peremees -vaatas tema peale, kui loomakaupleja looma peale, -viimaks  koguni paha meelega. ,Ei se jaksa heinakimpu kanda, kui loog ka tuli kuiw oleks!" mõtles tema põlaStawa südamega. Esimine mis uus teenija tegi, oli, et kingseppa pettis. Tema wõttis kingad jalast ja pani kõrwale. Neid wõiS üksi Pühapääwal kanda. Kui noor tüdruk nii wiietfa! -viisi! majasse tuli, astus küürakas Zürje tema juure, teda terwitama. Tema oli harjund naeste poole, tüdrukute poole ja meeste poole ühtewiisi ülespidi -vaatama. Ühesugune raske töö kautab õrna -vahetegemist meesterahwa ja naesterahwa wahel. Siin ei näitand seda tarwiski olema, ja se tegi Järjele rõõmu. ,Meie oleme ühesugused s., ütles tema hcal meelel, oma ja tema kõrgust mõeteS. tuleb meist midagi korralist wälja". Renaata waatas pool halastusega, pool imestusega oma kodakondfe peale ja oli waid. Siis astus tema kergel sammul lee-lõuka ette, piima tulele panema ja lõikas  õhtutoiduks leiba fisse. ,Kas küll ka ülekeeva laseb?" mõtles Adratalu peremees,  »se kes puhkamas, se tegi seda igal korral!" 3a tema ehmatas oma enese mõtte üle ja mõtles walju sõnade  peale, mida sesuguste juhtumiste juures annud oli -.. mida oli fiis waesel teenijal oodata! Renaata astus aga õigel aeal piima tulelt wõtma. Talumees pahandas ennast selle üle, et pahaks sõnaks asja ei leidnud, se oleks tema rinda kergitand. Aga ka selleks leidis pea asja. Eks kärbseid seina peal ikka ole! Kui teisel homikul tuba kriuksuma litwa asemel raiutud lehkama kuuseokstega ülepuistatud oli, fiis siunas tema kõigist südamest, ja õlle ütles kolkund olema, nii wärske se ka oli. 11. Kohe efimisel paamal oli Renaata kätki lapsega oma kamri tõstnud. Tema tuli täiest pesast, kus õdefi ja wendafi  palju oli. Nüüd oliwad kõik maestemajas ükfi tema, wanem õde ja üks noorem wend oliwad wõeraSte teenistuses. Adratalu peremees, nii maga tema ka kõiki käsu all pidas, oli selle poolest tüdrukud oma tahtmist teha lasknud. Tema ei oskand lapsi tallitada ja ei tahtnud seda osata. Õnnetus oli tema meelt kangeks ja waljuks teinud. Kinnipiigistud mokkadega käis tema mööda tuba ja nägu oli kahwatand, ehk küll suwi-aeg kõikide nägu tömmutas. Õnnetus oli temal tundmata koorm, seda tahtis tema pea oma pealt raputada. Külmi ja leikuse waheaeg, ainus aeg, mis talupoja rasked suwitõöo kergitab, oli möödaläinud. Kes küpsemate wiljatõstanduste wahel seisis, se waatas üle ruuge wiljalaenete,  millest hommikul lõoke taewa poole tõusis ja tänulaulu  Looja poo!c tõstis. Adratalu peremees mõetiS kõrre pitkust oma kõrge kehaga ja kaalus kuldseid wiljapäid  omas koredas käes. Tema armas wiljasaagi mõttes üles ja rõõmustas ennast, et kõik se õnnistus ainsa küüni fisse ei mahuks. Pidi meel kuhja abiks tegema. Ja se oli hea. Põld, kuhu kuhja teha tuli, seifis just külawa-