Ma käisin peaaegu kõik kohad käbi ja ei leidnud midagi, Wiimaks aga jäin ma hirmu Pärast kui sammas paigale. Kõik mu meri jäi seisma, ma ci wõinud liikuda ega hingata. Minu ees lamas hirmus suur, kole tiiger, peenikese ahelaga puuri küljes kinni, mille uks Pärani lahti seisis. Tiiger magas.  Ma hakkasin mähe haawal taganema,  nii palju kui mu rammu lubas. Ata sain aru, mis minuga teha taheti ja lootsin,  et pääsen. Ukse juurde jõudes panin ma wäriscwa käe lingi külge ja tahtsin teda lahti teha, aga - ei saanud. Uks oli lukus, Waot' missugune on inimese kättemaksmine,  kes mind ära hukata oli tõotanud I Mn seisin Värisedes ja lõdisedes sääl ja murdsin  oma pääd, et kuda sest hirmsast hädaohust  pääseda, Näha oli, et metsa Une warsti ärkama > pidi. Jooksta ei olnud mul Võimalik, Mõ- j ned rasked toolid oleksiwad mind natukene aega kaitsnud, siis oleksin ma aga ikka I otsa saama pidanud. Ma nihutasin toolid i nii tasa kui wõimalik ühte nurka kokku ja Võtsin kõige kergema löömapuuks kätte, sest . ma olin ilma sõjariistata, Oleks mul ometi üks nugagi ehk põueoda olnud, millega  ma metsalise silmad pääst oleksin tor- i gata wõinud! Aga ma olin ilma ühegi kaitsenõuta. Õnneks leidsin ma toast meel ühe küünla, I mis ma kätte mõtfin ja malmis pidasin, et j kui tiiger ülessc tõuseb, siis seda lambi ! kulges Põlema pista ja selle wäikese tulega ! elajat pisut hirmutada Võiksin, I Ma olin maga ettewaatlik ja rutuline, ! aga siisgi läks palju aega, enne kui kõik ! korras oli, sest kõige wähema krõbina eest pidin ma hoidma, Kell lõi südaööd, ! Ala wõtsin oma mehisuse kõik kokku, sest ! elajas ärkas kella löömise pääle ülesse, misjuures  ahel jäledasti kõlises. Kaks silma, i nagu õhkuwad söed, kiirgasiwad mulle mastu I ja paniwad mu hinge kinni, Kui lambi i tume walgus mind mitte mõnda tooli ja ' majanõuu ei oleks näha lasknud, siis ma ennast metsalise koopas arwanud olema, i Sel hirmsal silmapilgul mandusin ma ialgi i ilnia sõjariistata wälja minna. Korraga ! tuli mulle midagi meelde. Ma heitsin oma ! pilgu kindlasti looma pääle, nagu seda metsalist?  taltsutajad teemad, ja nii wahtisinie I meie üksteise silmi. Tiiger ei liikunud i Meel Paigast, aga silmad luurasimad sinna i ja tänna ja näitasimad mulle lähemale siulewat.  Ma toetasin ennast seina mastu, - surusin sõrmed tooli kulge ja olin walmis Möitluselc, Ma tahtsin oma nahka nii kallilt  kui wõimalik müüa, Tiiger heitis ennast kassi moodi hüppamisele. Ma tõm- basin küünlaga ülemalt alla, metsaline kar- i gas tagasi, aga lähenes juba uuesti hirm- sasti rägisedes, Ma wehklesin meele ära- heitmises tooliga ja tundsin nagu metsalise küüsi oma keha sees. Nüüd, Praegu, nüüd tuleb hukkaw  hüppamine, aga mis see oli? Kusgilt  kõlas gitarre hääl. Ikka maisemaks ja waljemaks läksiwad magusad helid, ja tiiger, kes juba esimeste häälte juures kuulama jäi, sirutas ennast pikkamisi põrandale maha ja kuulas muusikat. Ta pani silmad kinni ga toetas pää soniwlikult oma õla najale, Juba lõi kell üks, aga mina ei olnud meel mitte lõhki kistud. Ja nõnda seisin ma hommikuni, kuulsin kõik kella löögid ja olin igakord Võitlemisele malmis; aga kõige selle aja kõlas gitarre-mäng ja waikis aga mõni kord ainult üheks sekundiks. Metsaline  oli muusikast Vaimustatud ja taltsutatud.  Kell oli wiis, kui ma oma ukse taga jalaastumist kuulsin, UkZ läks lahti ja Mana halli pääga mees astus sisse, Tugcr tõusis üles, heitis minu pääle pika pilgu ja läks urisedes oma puuri, Wauakene jäi - ehmatanud näo! seisma. Temal oli rewolmer  ja suur nuga möö wahel, millest ma nägin, et tg tiigri waht oli, kesaga minu! sääiolemiscst midagi ei teadnud, „Jumala pärast, siit hirmsast  puurist wälja," hitüdsin ma. „Kuda teie siia saite?" küsis ta imestades  ja tegi ukse lahti. ! „Mind saadeti siia ja pandi uks wäl- j jasipoolt kinni!" wastafin mina, „Zee uks on siin sala - wedrnga, mis j ainult peremees ja mina tnnneme," j Ta andis mu reisikoti minu kätte, Gittarre  jäi wait. Ma ei Maleta, kuda ma alla saali jõudsin. Ukse pääl tuli mulle õlled wasta, ta oli kahwatanud nagu surnu. „õllla ei saanud ööse silma kiuni, ma kartsin sinu eest," ütles ta. Ma teatasin temale, mis minuga sündinud  ja lubasin kohe ära sõita. „Enne näita talle kuradile, et sa elus ja icrwe oled!" hüüdis -mu sõber, „Ta ! tulev warsti pruukostile," Ma jäin. Lord Jak oli aga alles üles tõusnud; tema kollane nägu oli hirmus. Proua Lrdled ei tulnud uähtawale, Lord lohmelas, kui ta mind nägi, ütles teenrile paar jõua ja läks saalist wälja. Ta oli läinud nädalitgi mööda, kui ta proua juba leina-riideid kandis. Lord Jak oli surnud. Ta oli ikka haiglane inimene olnud, ja nüüd ! murdis südame rabandus tema kurja elu. ! Kes mängis gilarret? Pärast seda kui teener mind herra käsu pääle metsalise koopasse wiiuud, tundis ta , süda kahetsust ja hirmu, ja ta teatas seda prouale, Kuinbgi nendest ei osanud usta-! lahti reha, See oli minu tannis lahii jäe- j tud, ja Richard Jaster olcks pärast see õnnetuma  juhtumise ehk otse teenri pääle lükanud, Proua Orled oli kõige öö balkoui pääl j isiunud ja muusika helidega tiigert taltsutanud,  Ta oli enne mitu korda gitarre j mänguga metsalist wagaseks teinud ja päästis  nüüd sellega minu elu, elu, mis temale ! kõige kallimaks ilmas sai, nagu ma uskuda tohin. Siis on ta nüüd Heie abikaasa? „Abikaasa, missugust tcrwes ilmas enam leida ei wõil" hüüdis jutustaja maimustatud  häälel. hertsog, kelle abikaasaks printsessi soowil.Use,  temast terme inimese iga wanem, aga mis politik sellest küsib? Jtalia mmistcrprefidmdi reisi üle kirjutawad ajalehed nii palju ja mitmesugust,  et sellel enam otsa ega äärt ei ole. Arwatakse aga, et nimelt seda küsimist M arutatud, kas lepingu riigid teine teist ainult wõõraste pääletungimiste wastu kaitsma peawad, Mõi on ühel riigil ka siiS teiste poolt tegewalt toetust loota, kui küll otsekohe tema piiridesse ci tungita, aga teda ometi teisel wiisil sõjariistadest abi otsima sunnitakse, üleüldine armumine on aga, et Bismark Crispit enam rahu poole noominud, kui teda tülitsemiseks julgustanud  on. Üleüldse ei näi, nagu ju nimetatud, ka Jtalialastel liig suurt himu olewatgi, „Afrikas suurt rolli" mängima hakata. Alalised pahandused rikuwad isu ära, sääl ennast pcsitada. Saksa 'asumaadest  Jda-Afrikast tulcwad ka nüüd halinad  sõnumed, säälsed Saksa asja ajajad olla wahel nii upsakad ja ülemeelsed, et nendel kohKÜste elanikkudega Palju hääd läbisaamist ei olla. Sellest wõib pea alvalik  waenlus wälja kaswada. Bismargi lehe awaldus Boulangeri kohta on Saksa maalgi imestust sigitanud, keegi ei tea õieti, mis kantsler mõtleb, kui ta sarnasid sõnu räägib. Prantsuse maal on see aga pahasti mõjunud. Boulangeri poole hoidjad  häbcnewad sellest kiidelda, kuna nende wastased suure suuga ässitawad, et Boulanger  just Prantsuse maa ivaenlase, Saksa maa, meele hääks töötawat. Bulgaria igawesest segadusest Ml üliraske  midagi teadustada, mida kindlalt uskuda wöiks. Alati käiwad säälsed sõnumid  otsekohe teine teise wastu. Kuna ikka iga päew würsti lahkumist oodati, juba reisilaewgi malmis öölhi olewat, kuulub nüüd jälle, et ta omal walitsuse aastapäcwal  nii rohkesti riigist osawõtmije tunnistusi saanud, et ta sõjamäe pidu söögil  -«kõrklemas kõnes „wahwar' ja truu" Bulgaria sõjamäe pääle koputanud, kes igal ajal ja iga ühe wastu trooni ja isamaa  eest saada wõitlema ja Bulgaria iseseisu  kaitsema. Ka olewat wägew Stambulom  jälle täitsa tema nõus ja Zankow- Karawelowi erakond möimetn. Usu nüüd i kõike! ! Eesti maalt. misi jõudsiwad, wõeti sellest arwu-suurcst rahwakogust  kena päcwapilt. Iseäralist kenadust lisab pildile weel wciike Sakeus wümaiie oli wis- kokku tuluud. niks. -' ' " ' > abl ning maja Mtuft eest StmMtsa uueasutawwa maiigukonri häaks o^maS Soome maalt. Professor I)i-. Julius Krohn. f. Hale leina-sönum tuleb-Soomest: professor  Julius Krohn on 17. skp. Wiiburi ligidal mere piial paadiga purjetades ära uppunud. Puri läinud sassi, ta tahtnud seda seada, kulkunud merde; õde ulatanud tüll aeru kätte, aga ta ei ole end hoida jõudnud. Hale lugu! Hariva on sellesarnast  teadusemeest, leida kui professor Krohn oli. Tema teaduslikud tööd on iga õpe. Seda ja teist. Suur kasu. Rittmeister v. L. sai Mars la Touri juures jalast haawatud, uii et see otsast pidi ära saama wõetud. Ärawütniisc  juures oli ka tema mana teener, kellel kaastundmusest pisarad palgeid mööda maha jookfiwad. „Mikspärast sa nutad?" küsis rittmeister. „Sul on ju suur kasu sellest- sa ei pruugi edespidi  nutte enain kahte saabast wiksida." Kroonu nimed, Mitmedelegi ei ole mõnede sõjamäe seltside nimed ja tähendused  tuttawad. Olgu selleks siin mõned näitused- Husar tuleb Ungria keeli sõnast liuW, mis kakskümmend tähendab, sest et neid manast iga 20-ne maja Paält üks mees teenistusesse ioaliti. Aastal 1547 ilniusiwad nad esiti Karl V. all Mühlbergi lahingis. Dragonid ilniusiwad kõige esiti Prantsuse kuninga HindrikslV ajal. Nende nimi tuleb mist Prantsuse keeli sõnast ära.. Mir s. o. madu, mille kuju nad sõja ajal eneste küljes kandsiwad. Grenadir oli ju wanaaegseS söja-kunstis granati wiskaja tuleb Jtalia keeli sõnast Kroiraäa. Jnfantcria  jjalawägi), mis sõjamäe pää-jagu on, äuleb Spania keeli sõnast inlairteria, sest M-taTwqnast spanialased sarnast mäge selle nimega htilldsiwad. Selle wastu sündis kavaleris wõi hobusewägi Jtalia keeli sõnast cuvallo, s. o. hobune. Korporal on mist Prantsuse sõnast s. o. päämees,  tekkinud. Sõna ulanid arwatakse Tatari keelest tulnud olema, sest et need kerget ratfamäge uisirs js. o. wahmasj, nimetasiwad.  Postimees. 1888.