Tallinna Sõber M 49. Üheksas aaStakStk. Tallinnas, Zönlnknu 12. Mwal W?. Uleiildae aeateht Eesti rahwale «aa! ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforSU pärijate trükimajas: ,aSta« L rubla, 40 kop.— pool-aaStas 1 rubla 4<Z kop. Koju ehk postiga saadetud: aaStaV 3 rnbla pool-aasta« 1 rubla 73 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Tellimised maetakse waSta r Li«dfors'i pärijate trükiurajas. KeterSurgis: S. Seelandt, o»uiisps«us H 54. Tartus: Laakmann. Kalliveres: Z. Auhs. Katses: A. Seiseköerg. Kapsalus: H. Kollöerg. Lihulas: A. NüttnerU voodis. -Viljandis : H. Z. Karsw'i raamatupood. Aarwas: W. KSder. Wiörus- Kraua Bielrose. WakKas: W. Kudolst. Kuresaaces: Uh- Lauge. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor W. F. Eichhsrn. Elab Battiskis, kirjad kSiwad Baltiski (Baltischport Lu^iSeuiS-llox^.) Register: Uned raamatud. üleäldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast: „Posti järelwõtmise" seadus. Uus passi seadus. Raudteede ehitamiscd. Tuletikkude maksud. Linnasaadikut- kogust. UkS pböraue sõnum. Balti raudtee sissetulemise!). Esimene and Laiuse kiriku ehitamiseks. Õnnetused. Pahateud. Baltiskifi: Ilmad ja nende ettekuulutamised. Rakwerest: Bogtikvhtnst Laiuselt: Jubiliimn.  - Kanepilt: Matused. - Peterburgist - Keisrikojast. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Laiuse kiriku põlemine.  Jutuleht: MardiMw (Järg.). Uued raamatud. 11. Ilmalikkude kirjade poole pöörates anname esimest aset uuele kuukirjale, mis Wiinakuü keskmiste pääwade sees ilmuma hakkas. See on: i ,Linda". Esimene literaturlik ja ajakohane kuukiri Eesti naisterahhwale. Wälljaandja ja toimetaja Caroline (Lilli) Suburg. Pealtkirja ja eeskõnet suguõdedele" läbi lugedes oli meil, nagu astuks aea-waim uhkusega, aga ka ülinukrusest (PesfimiSmus) kortsutatud  näuga, meie silma ette. Mõned järgmised kirjad lepitastwad meid küll natuke, aga meie ei wõi parata selle aea-waimu jäljed, kes meie päiwil kõrkluses, aga ka lootuseta nukruses laastates läbi maailma tormama kipub, on rohkem ehk wähem ka selle Linda" esimese numre teiste kirjade sisse tallatud. Need on selle waimu jäljed, keS ennast seltskondliku elukorra igaweste seaduste alla paenutada ei taha, sest et temal see silm puudub, mis neid seadust ka kotkeiS elu-raskustes ära seletab ja uskus ja lootuses ka läbi kõige mustemate elu-pilwete rohelist nurme haljendama näeb, mis mitte Väljapool ei õitse, waid inimese südames, millest pühakiri ja paleuslikud  ilmatargad ühel meelel, kui ka mitmesugusel keelel, tunnistama d: „ES ist nicht drausten, da sucht es der Thor; Es ist tn dir, du bringst es ewig hervor".*) KeS selle, ühtlasi körklewa, uukra ja tuima aea-waimu küüsi sattunud on, need ei oska ega läbe elu-rõõmu õrnt õisi korraldatud elu-pinna veal kaswatada, need kipuwad elu-pinda ,põhjani üles kündma", kõiki „muudatama" ja ,uuendama", et tuim midagi laastatud  ja küntud pinna peale külmaks, mille kuju nemad küll isegi plaanida ei suuda, mida nende pahandatud, usuta ja lootuseta süda aga siiski igatseb, kui ka ainult selle pärast, et see wihkatud wana elukorra muudatus" on. Et nemad elu-pinda sellega niisamati sooks künnaksiwad,  nagu pahandatud Kalewt-poeg maapinda Eesti rahwa ennemuistses juttuS, seda nemad ära ei mõista ja sellest nemad et hooli. Meie omalt poolelt wõime ainult soomida, et kutsikad ka selle aea-waimu määratuma  wedulooma maha murraksiwad, enne kui umbusu nukruS-sahk elu-pinna sooks on künda jõudnud. Kui tähendatud ,Sõnakeses" esiteks iseäralise tusega" selle peale tähendatud on, et nüüd ka juba Eesti naesterahwale .Vabaduse koidu sära" paistma hakata, siis kirjutatakse edasi: .Noh, on see tõsi, fiis tõuske ka mehiselt ülesse ja .pange käed lugemaste, mahwaste adra külge, et põld pöh.jant  küntud, umbrohust puhastud, tubliste rammutatud .ja õlgedesse Väljadesse ärajautud saaks, et maimuwilja .küli lopsakalt kaswama, tuumakalt walmima, tuhandi .korda edasi seemendama Võiks hakata! Jah, tulge tööle! .KeS teist, armsad suguõed, Vähegi sulge näpu wahel .Valitseda oskab, tulge oma mõtete awaldamiste tund.muste  tunnistuste, otsuste andmiste, kohuste mõistmiste, .küsimiste, pärimiste j. n. e., salmikute ja jutustuste, tea.duste  ja sõnumitega kõigiga, kõigiga, mis kirrja panna .kõlbab, meie lehe piiresse mahub! Tulge ja ärge laske .endid harimata waimu pilkamise läbi tööst tagafi tõr- *) »See (eluõnn) ei ole mitte wLljad, seal otsib seda jõle; See on sinu südames, iralt sina seda igawest wälja kaswatad." .juda! On jo isegi weel meie kirjanikkude seas mehi, kell „ naisterahhwa waimu loomus seitsme pitseriga raamat on, .ja kes sellepärast kohe, kui üks meie soost liige mõne .mõistliku sõna awalikkus seltslikkus elus kirja teel ära .ütelda katsub, karjumas on: see on üks mehine naiste.rahwas,  sel pole Vähematki õrnust ega südametundmuft .enam! j. n. e. Aga seda et tule neile meelegi, et meie .põllumehe naisterahwas siiamaani kõigest rängemad tööd .meeste kõrwal põllul, nurmedel, rehtides ja lautades .ära tegema on pidanud, ja siiski seal juures oma hella.maid  tundmusi ära kautanud pole. Ja seal piab ta neid .siis kohe kautama, kui töö põllul, mis mitte mehist keha .jõudu ei tarwita, meeSte kõrwale astub? Oh õed. .ärge laske ennast niisugusest rumalusest, niisugusest auu.  ahnusest, kes ikka üksi ennast platsil näeks, hirmutada! .Waatke, ka meilgi on juba nii kõrge waimnlisi mehi, .kes küllalt ära tuimemad, et: Jumal naesterahhwale .waimujõuudufl annud, mis temale õigusi annawad, ka .waimu põllule meeste kõrwale töötama astuda, nii kuidas .ta igal rängemal kui ränga! hinge Võitlusel tema kaas.lane  piab olema, ja teda tihti seal ärawöitma." Tõsise hoolega oleme meie aru saada katsunud, mis .Linda" .Wälljaandja ja toimetaja" nende hulga sõnadega,  mis kui kanged sõea-trummi healed kostawad, õiete ütelda tahab, aga just põhjani ei ole meie seda wõinud. Natuke juhatuseks oli meil küll järgmine kaebtus, mis selle .Sõnakese" .Tähenduses" seisab, kus lueme: .Tegin mõne aja järele seda katset ühe kõrgesti hari.tud  mehe nime all weel korra, aga ka asjata. C. R. .Jakobsoni surma aastal saatsin käekirja nime all: .Esi.mene  Eesti naisterahhwa lugemise raamat", Kirjameeste .seltsi selle soowiga, et see seal läbiwaadatud ja ehk ka .trükki toimetatud oleks saanud, mille raamatule siis ehk .wiimaks ajalehe õigusi kätte saada oleks wõinud. Kirja.  meeste selts hoidis seda raamatut üle nelja aasta oma .käes läbiwaatamata, sõnalausumata. Nelja aaSta pärast .pärisin ta sealt wälja ja katsusin mõnelgi teel teda trüki.tud  saada, aga ikka asjata." Wist on see selle kaebtufe põhjus: .kui üks meie soost liige mõne mõistliku sõna awalikkuS seltslikkus elus kirja teel ära ütelda katsub, karjumas on: see on üks mehine naisterahwas ; sell pole wähematki õrnust ega südametundmist  enam!" Aga fee .mõistlik sõna" oli jo ühe .kõrgesti haritud mehe" nime all saadetud, ega see siis sellepärast wastuwõtmata ei jäänud, et see ühe .naisterahhwa"  kiri oli, mida jo Kirjameeste selts teada ei wõinud? Meie teades ei ole kusagil, ei ka meie kodumaal kirjast  sellepärast trükkimata jäätud, et need naisterahhwa" kirjad oliwad. Kui aga need meesterahhwad ja ,naisterahhwad",  kes »sullge" natuke liiga „wähe" oma wahel walitseda" oskafiwad, suure käraga , otsuseid andma", pkohut mõistma" ja kippustwad, fiis ei olnud neil »õigust" „pärida", et keegi seda oma kaaswastatamise  all ehk koguni oma kuluga pidi trükki toimetama".  See kaebtus on asjata, põhjuseta. Kusagil ei tõugata naesterahwa kirja sellepärast tagafi, et see naesterahwa kiri on. Seda on meie kodumaa mõnes nurkas küll nähtud, wõib olla, et seda ka weel nähakse, et naesterahwas kündmas ja mõnel teisel raskemal  tööl on käinud, aga üleüldine Eesti pruuk ei olnud see iialgi; see on lahkema eluga ja kõrgema haridusega  kaduma hakkanud ja piab täitsa kaduma. See ei mahu haridusega ega mõistliku majapidamisega kokku, ja et naesterahwas selle juures oma õrnust ei kautada, see käib kõige nähtuste wasta. Selleks sõea-trummiks, mida .Linda" siin lööma hakkab,  ei ole asja, kõige Vähemast meie kodumaal mitte. Ainult toorus ja umbteadus wõiwad salgada, et naesterahwal  omad .waimu-jõuud" on, aga ka neil jõuudel on oma iseäraline loomus ja oma iseäraline otstarbe. Teiste tööde keskis, milleks .Linda" Eesti naesterahwasi wainuie kutsub, leiame meie ka .õigeste wälljadesse ärajautamist" nimetatud olema. Unustatud preili Lilli Suburg! —- Looja ehk kui Teie seda ennemini kuulda tahate loodus ise on tööpõldu juba algmisest saadik meesterahwa  ja naesterahwa wahel ära jäutannd, neid andeid mööda, mida tema ühele ja teisele kaasa andis. Seda ärajautamist püüab aga just see aea-waim lõhkuda, kes kõiki lõhkuda tahab, kes ikka kohe seaduste ja harjunud  elukorra .muudatust" pärib, kui eluking teda kuidagi piigistab. Sellest on see meeletu käratsemine tulnud, mis .naesterahwa Vabastamist" (Emancipation) pärib. .Õigusi", meeste kõrwas .töötada" pärib aeawkim,  aga .töötamine" ei ole koguni mitte üks .õiguS", waid on üks kohus. Seda kohust piawad mõlemad selle pinna peal täitma, mille peale loodus ise neid seadis, mille piirest keegi karata ei wõi, kui igaühe Vaimule, ihule, üleüldisele ja iseäralisele majapidamisele määratumat  kahju ei pia tehtud saama. Üht tööpõldu halwemaks pidada kui teist, seda wõiwad ainult umbteadus ja toorus, aga nende tööpõldude piiret on loodus ise määranud, igaühel  on omal tööpõllul oma kohust täita ja igaühel piab selle kohuse täitmiseks nii palju õigust olema, et tema oma kohust kanda ja täita suudab. Aga üks .naisterahhwas" et pia mitte meesterahwa kohuskondas, kus tema oma .waimu" ja keha .loomust" mööda tallitada ei wõi .õigusi"  pärima minema. Mõtelge ise, preili Lilli Suburg, kas wõib küll üks naesterahwas omas korralises elus kohuseid oma peale wötta, mis teda igatahes awalikult rahwa sekka minema sunniwad! Just neist naesterahwastest, kes looduse korda mööda elusse asunud on, piab aga jutt olema, kui üleüldiseid asju arutatakse. Künni nemad selle korra peale saawad, ehk kui nemad seda iseäraliste juhtumiste läbi koguni mitte ei saa, piaksiwad nemad omale kui teiste abilised aset otsima, üksi ja ainu loodusest  määratud, naesterahwa tööpõllul, seespidises majapidamises  kõige selle kõrwaliste lallitustega, mida koguni mitte wähe ei ole, lastekaswatamises, nödrade ja haigete õrnas teenistuses j. n. e. Kellel sellest, loodusest enesest määratud naesterahwa töö ringkonnast küll ei ole, kes maailma käratsewale ja tolmusele wainule minna tahawad,  .otsuseid andma", .kohuseid mõistma", .pärima", ehk koguni .põldu põhjani üles kündma", need ärgu lootku, et nemad sealt peasewad, ilma et nende .õrnus" ja nende .hellamad tundmused" kangest katkutud olekfiwad. .Otsuseid  andes" ja .kohuseid mõistes" piawad jo .südame hellamad tundmused", mis ühe korralise naesterahwa tundemärk on, sagedast salgatud ja maha rõhutud saama, et õigusele ülekohut tehtud ja sellega korraline seltskondlik  elu raskeste wigastatud ei saaks, kuiba nende naeste-sarnaste kohtumeeste kohtu-otsused seda juba nii palju teinud on, kes oma südame .hellamaid tundmusi" seaduse ja õiguse asemele panemad, sellega rahwa auustusi  seadusliku elukorra wasta maha rõhu wad ja kurjategijate  karja suuremaks ja suuremaks kaswatawad. Just naesterahwa õrnus piab naesterahwast maailma awa-