Saarlane VW lllciüdine xilitilla gjileht »»»- j« li»« rahasle. M Esmaspaclv 7. Juulil 188l>. I!I. aastakliik. maksab: Saaremaal poolcS aaSlaS 1 „ „ PoStiga saadetud aaStaL. Ä „ „ pooleL aastaZ . . . . 1 „ L 3 „ Tuleb igal eSmaspäewal wälja. „Saarlase" toimetus ja lnnliauulits. Nr. 10. slirjad käiwad: AIMM kiholkaudit, Tanremaal. K u u lntusc rida ehk selle ruum Ärgu olgu riidu minu ega sinu wahel. sest meie oleme mehed, kes wennakesed, (1. Mos. 13, 8.) Selle kalli usu mehe sõnaga algab „Saarlane" oma cestulewat poole aasta külli. Seda noomimise  sõna on Saarlasel kui leina anastatud amctiwcndadcl  teiste Eesti ajalehtedel hädasti karmis tähele panna. Käes olema aasta algusel oli kõikidel  Eesti ajalehtedel ühenduse ja rahu mõtted; üksnes „Saarlane" teadis ja julges ette ütelda et Eesti elaiv meri ei wõi ega taha rahu pidada. Omctegi ci wõinud keegi ette aimata, millepärast Eesti ajalehtedel üheteise mahel nägelemist pidi tulema. Meite koolid ja nimelt Eesti Aleksandri kool, mis mõnda aega Eestlastele purelemise materjaliks oliwad, on nüüd armuline riigiwalitsuö  oma juhtimise alla ivõtnnd. Muud tähtsamat  läbirääkimist, kui üleüldine kirjamiis, ei ole seekord Eestlastel rahmalikuS asjus. KirjawiisiS nõutakse ühendust aga: aeg on otsust annud, cl wiimasel ajal Eestlastel ühegi uue eltcwõtlc juures ühtmcelt ega kokku leppimist ei ole nii ka üleüldises kirjamiisis mitte. Tõtt peame tunnistama,  et mitte kõik Eesti ajalehed üleüldise kirjanaist  pärast ci waidle, ega mäemõimusega ome põhjustd päcioa korrale ci topi, aga neid on ka, kes seda teemad, mille kohta ka keelde tundja Dr. Hermann ütleb: „siellel aga lal kõnet, see peab end ka kõige „täiemakS keclctnndjaks ja miSkab kõigi põhjused „ivupsli ümber, üksnes enese põhjuseid õigeks „p idades". Et waidlcminc Eesti kirjaiviist kohta mäheneks. oleks lärmis, nagu meie seda soowinud oleme, et ireed üksipäinis keele kohta otsllsid teemad, kellel selleks täieline ja küpse tundmine on. Kui iga üks teeb oma tööd, siis on kõik asjad majas head; jääb igaüks oma töö põllu pääl, siis ci tõuse tüli. Koguni naljakaks peab arivama, mille läbi wiimasel  Eesti ajalehtede mahel kallis rahu ja ühendus rikutud on saanud, nagu: Üks püüab wövriti teise mõtteid omadele lugejatele ette kanda; teine otsib jälle trükimigu ehk mõistab selle üle kohut kui kirja mahemärgid õige koha pääl ci ole. Ehk need -viimased ajalehes küll ka mitte kiidu määrt ei ole, omctcgi ci wõi need tema anu alandada ega rahma ees tema usaldust kautada. Üksnes see wõib ühe ajalehe määrtust rahma ees ülendada ehk alandada, kuidas tema juhtmõtted isamaalistes asjades kindla ehk kõikuma eesmärgi poole sihtiwad.  Eesti politika lehtede juhtmõtete kohta ci ole mööda läinud aastal nurisemist kuulda olnud ja kui muude tühiste eraasjade pärast palju jõnuitaksc,  siis on see tunnistuseks, kui mähe ühendusest  ja rahust lugu peetakse. Unustatud amciiwennad! Meie tööl on siis tähtjas mõju, kui seda noomimise sõna tähele paneme: Argu olgu riidu minu ega sinu mahel, sest meie ole m e mehed, kes m e u n ak c se d. Jututuba. (Järg.) Ärahwi surnu keha oli nüüd maha Maetud. Metsa ülem, Haldcru, oli, nagu ta teadis, kõik kohin ees amaZdamld aga selle kaksikwõitlusc põhjusi ei teadnud keegi. Kirlökt oli mitme aasta ecsi ainul: mõned päomad söö! lossis elanud. ü?lõ. ningcd tuudsimad leda aga maewalt ja toina miimaies:  elu kohas: ci teadnud keegi; ürsgi raba armamino ei rroümamM ic-ega Mariat, ela Vmsia järsku haigeks saamist ci vanduv tähele; icst need mümassrasked  jrbiumiscd andsimavju seks rõhjust küllalt,  ja iee cramasimata mure, mis ta abikaas ttllc ra haiguse väemadcZ üles näitas, ei lubanud kõige Mähematgi aimamisi seks, ct nende siscmiuc abielu ühendus mime enam õige oi olnud. õlga kui Panka Mõistus jälle katte tuli, siis taganes Alokm;si>er :a juurest ära. na nähti kõiki maletama:, sest mitte üh:e küsimist Aleksandri  järele ci Asinud üle tema huulie. Aga la igatses MW lapse järel: ja teretas teda meelama silma pvaratega. Aleksander päris aga mahe ridamaia :a järele ja öösel, kui ta armas teda magan ad. stis tuli ta tass tema moodi csic. Aga :a c: maganud mitte iga kord, muid kuulis need õrkuuöstd, mis tcma rinnust kuult amal: wliuud ja tmOis uks kord koguni pisaraid tema silmist oma palge päälc kukuwad. Paula ci teadnud isegi, mis ta tahtis, kas ta pidi teda tema ülekohtu  pärast wihkama, ivõi kaastundmust tema raske ahastuse pärast omas südames äratama. Wiimaks ajas ta ennast oma haige moodi paalt üles, ta rammu tuli talle pilkamist jälle kätte ja ühel ilusal Augusti kuu homikul pandi talle lccntool acda. Kuidas oli ta ennast muutnud! Kohu oli ta näo iludus ja naerul, õitsema huulcdc juure jäänud ! ? Sisse wajuimd palgele ja ära kustunud silmadega mastis ta?'a- NwtmataS ümber kaudse tuntud koha ja kord armastatud inimeste pääle. Mitte ühte naeru jooni ei olnud ta kahwataimd näo Ml naba, ega üht rõõmust iõna ta suust kuulda ka ei ur.itnud  ta lärmad oma truui tüdruku, Sivilla. nuimisi  kuulma., kes la ictja taga ieisie. Aga kui ta maade oina jalgade ees olcwa laxst paale papruS,  siis muutis ta pale ennast ja üks oisatu paistis ta kahmatanud näost mälja ja ta silmad tu.limad -ree tais. Ta kumardas ja tahtis teda üles tõSia aga see ci läinud mütc. sest ta oli meel -rüga nõrk. Laps nägi stda, roomas Wtirdc ja hatas tueelitawall oma kabe rväikst käega ema põimest kinni, säät hatas lltaula maisuste uluma. ..Papa!" hüüdis poiss ja uäiiis käega Aleksandri  päälc kes salaja ema ja lau kärmal: rabele  oli pannud; Aleksander asius ruru mõned sammud edasi, nagu tahaks :a nende juurde tulla, selZeZti oli näha, et ta süda teda senna poole kmkus; aga Paula vööris oma pead hüüdis tüdrukud ja laskis ennast kambri wiia, ilma et ta Aleksandri päälc oleks waatnud. See kogemata kokku juhtumine oli kõik Paula waewaga kogutud kindlust ja rahu ära riisunud; esimist korda käis see mõte tema peast läbi.- „MiS saamad inimesest see sugusest olekust ütlema ja mis sugused pahad arivamiscd saamad minu kohta ,välja lautudTa rahutu olek kaswis seda enam, mida enam ta selle pääle mõtles ja sest ajast saadik armas ta nii hästi iga teenija, kui ka mana ausa rodu arsti naost pahat sala põlgduft ehk kahklewat kaastundmust lugeda wõiwat. See muljus teda mee! sügawamme ja selle raskusele  tuli, see tundmus meel juurde, et ta seda tõik ärateenimatu ja ülekohtust! -riisi! kannaws. Suegi termstega ruli te maimu jõud jälle lagast ja .mida m gcmair.als:a sai, stdc kindlamaks läks tal see mõte ei la '.mil. -.uam. stia jääda ei mõi. urm, unne Säiiu :a st.-a e.eja ema mana eeheee... .ämmas eele.n . ,m.a, algas ra ühel räemal. , TAc oiere uiu 'õler lausest saadik ja ma ei karda mitte teiie lil: asja lunniõlada.  mis kiil! õigust poolest mette lärmis ei oleks. Teie olete juba istgi aru saanud, kuidas ma äkitselt kõrgel! õnne laemast maha iadanud. stc on, mina olcu lühikest aja sees kõik kau:cu::ud, isa ja e-r.a - :a ema aaüaaa,' lists ea ea-akesee saarde, .mammast ..raa liidame. Ma ei eea a.ieee las mu mcee teile seda hirmust naba arereurist märja rääkinud mi. mis ta! minu kohta cm. j» mis mind põrmuni mabarõdub: poletastda mine teinud, noh. kuulge teda siis n.inu suust. Kõige pääi: teadke ja Isamaalt. Karja kihelkonnast. Mõndasugust Nelipühi wiimascl pühal ,võttis Waaalõwe omale uue koolmeistri, sest et ivaua koolmeister ivaese terwise pärast ameti maha pani. Et uuL koolmeister  ka ivcnekeclt mõistab, seepärast arwab maid teda enam aja kohalise olcmat. Tänu manale  ametnikule lahkudes ja õnne uuele algadeS. —X.— W. külas olnud ühe talu tüdruku sõrm haige; tema läinud targa wõi õigem öelda rumala juure, kes tale ette pajatanud: et selle inimese läbi uss olla sõrme sisse pandud, kes tale kõige miimaks kätt on aimud. Tüdruk mäletanud et üsk küla naeue temale kiriku juures Wt annud. Tüdruku wauemad kacbauud kuritcgija kogukonna kohtu, kus selle pärast palju riidu olnud; aga et sünlt õigust ei saanud, siis kaebanud nad meel kihelkonna rohtu. Liigani ja Roabaka piiris olla m etsa põlemist olnud. 21./22. Jüri kuu ööl -.varastatud (W a l j a l a k i h e l k o n n a s) K o g u l a w a ll  a magatsiui aidast 170 rupla raha ära. Sui ivilja sees on meil tänamu niipalju rohtu, et uacste küüned ja sõrmed seda katkudes ära kuluwad. 3.— Toim. Umbrohi sui wilja sees, tunnistab puuduliku põllu harimist. Korilane kõneleb, et ta jaanikuu 8. päewal Kihelkonna kirikus käinud, kus sell päewal wõi pühal kaks ivaga ilust kiriku ehet: uus kuld rist altari püül, ja üks Piibli raamat, mille hind osa walda kihÄonnaV -g« uk.