Tallinna Sõber Ui* Üheksas aastakäik. Tallinnas, Talwekuu 28.Käiva! 1887. Ulrüldkt ktkleht Eesti rahilialt «aal ja tianades. Tuleb Ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Li»dfor»'i pärijate trükimajas: aastas 2 rubla, 40 kop.— pool-aaStas 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aaStaS S rubla pool-aaStas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad tga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöeta?fe waSta: HaMuuas-. Li»dssrs'i pärijate trükimajas. : S. Seelaudk, o«uusp<z«u» 54. Hartus i Laakmann. - Aakmeres: Z. A,chs. - Aatdes - A. SeidekSera. Kapsalus: H. Kollverg. Lihulas: S. Nüttuec'i voodis. ZSiljandis: E. J. Karow i raamatupood. Aarwas: M. löder. Wörus Fraua Mekrose. Walkas: W. Rudolfi. Aurejaares: Hy. Lauge. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhor N. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport L^rilici-iü-llop^.) NegiAter: Uued raamatud. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast: Kuratori ringkiri. Püha Syuodi aruandest. Andeksandmine. Tuletõrjujate nõuukogust - Kingitus. - Söeawäe kohuse maksud. Uned ametnikud. Walga Pärna raudtee Põlema läinud laew. Õnnetu surm. Kmniwõctud warg d. Kõuepilwe. Äuulin „Linda". Baltislist: Ilmad. Eesti Elemmtar-koo. Ust. Rakwerest - Wümaf-st mõrtsukateni!. Läänemaalt: Mõrtsukategu Tartust : Rõuged. -- Wiljandist : Tulekahju.  Ruast: Sissev unistatud kirikud. Kaupmeeste valwekiri. - Ku.ramaalt: Mitmesugused lõnumid. Peierburgrst:  Kõigekõrgemalt muudetud kohtuotsus. Kmgckõrgem kingitus. Maru. Warschawist: SSe kartus. Lodzch- Asima palwe. Ouuetu sarm. Iseäralised ja uu-mad sõnumid. Jutuleht: Mardipääw (Järg.). Uued raamatud. I. Mitmed sellel aastal ilmunud uued raamatud on meie filma alla sattunud. Uued raamatud on kui uued kõnele jad, kes awalikult rahwa ette astuwad, kelle waimu rahwas  piab tundma õppima, et teaks, kas omakseid nende kõnele wõib lasta, ehk kas mitte. Jõulu pühad, mis tuntud ülesuure kingituse mälestuseks peetud saawad ja milleks harjunud oleme omaksetele ja sõbradele meie weiketd  kingitusi andma, jõuawad ligemale: Raamatuid kingib nüüd juba ka meie rahwas oma keskiS, raamatuid saawad meie rahwa pojad ja tütred kingituseks, kes wõeraste juures teenistuses seisawad. Katsume siis siin lugejaid mõne uue raamatuga, kui mõne uue awaliku kõnelejaga, tuttawaks  teha, ja algame waimulikkude kirjadega, kuida kord ja kohuS on. Seal seisab esiteks meie silma ees: „Meie aja waimu läbikatsumine," üks wägew jutlus, G. 8 utz' e järel Z. Liewoh " Esimest kord astub selles üks kiri Eesti rahwa ette, mis kohkumata käega katet meie päiwise aea-waimu silma eest maha kisub ja teda meile tema täides koleduses näitab. Teaduste käe kõrwaS mitte kõlawaS köneS, astub see kiri meie ette ja näitab, kuhu umbusk omas ülemeelises ebateaduses ja ebahartduses  inimeste seltskonda juba wiinud on ja edespidi wiima kipub. Selle kirja esimest jägu läbi lugedes oli meil, nagu lnekfime üht Turgenjewi kirja, köikis tema maailma-kurbtuses ja nukruses (Pesstmismus) juhita, eesmärgita, lootuseta karastuseta kõiki elurõõmu halastamata  käega häwitates. Halastamata sõrmega näidatakse  siin selle piiramata tühja kõrwe peale, kuhu nukker aea-waim, kõigist usust ja lootusest, kõigest paleuslikust tundmisest  tühjaks tuulatud inimeste-sugu kihutab, tuima saatuse  wäel. Aga Lutz ei ole mitte Turgenjew. Järgmistes  jägudeS näitab tema, kuida igaüks ennast kõikumata truuwuses ilmutatud Jumala ja tema püha sõna waSta, ennast selle tuima saatuse eest kaitseda wõib; mida aea-waim omas uhkuses ja nukruses suureks ja wägewaks kaSwatab. Seda kirja wõib niisama heaste teaduslikkude  kui waimulikkude kirjade sekka lugeda. Mõnda piäme aga ometigi selle kirja waSta tähendama  kahje  tsedes, mitte latteS. Esiteks arwame meie, et uhke ebateaduse wasta weel rohkem oleks teaduslikult pinnalt pidanud wõideldud saama, kuida see jo meie päiwil  wäga heaste wöimalik on. Seda on stin küll ka tehtud ja on osa vast tehtud, euamist wõitleb Lutz aga ebateaduse  wasta pühakirja sõnaga. Sellest on usklikkudele küll. mitte aga neile, kelle südames ebateadus usku juba lämmatas. Need ei usalda jo seda käemeest, keda stin nende waSta tunnistajaks kutsutakse. Teiseks arwame meie, et Lutz, wõi ehk wahest tema tültija, truuwuse piireid usuõpetuse wasta, meie aea kohta, ülearu laialt wenitanud on. Sellest wõib kergest tuimus (Jndifferentismus)  igaühe iseäralise usutunnistuse wasta sigida. Muidugi  on iseenesest mõista, et selle juures truuwusest laiemas  riugkondas juttu ei wõr olla kes truuwusest kitsamas ringkoudaS taganeb, aga seda möistawad ainult need, kes omas truuwuses juba harjunud on, ja neile läheb jo wähem manitsust tarwis. Kolmandaks arwame kahjuks, et selle raamatu tülkija, wõi järelkirjutaja, natuke julgema käega uusi Eesti sõuu loonud ja teaduslikkust sõnu tarwitauud on, kui üks seesugune kiri seda Siete sallida tahab. Seal leiame nimelt sõna »isituS" (Persönlichkeit.) Meie ei salga koguni mitte, et fee uuS sõna õige osvwalt leitud on ja omale Eesti sõnawaranduses kindlat asupaika teenida wõib, aga ühes waimulikkus kirjas piaks ainult sõnu tarwitatama, mis köigeil lugejatel juba täitsa tuttawad on. Seesugused raamatud piawad rahwa laiematesse ringkondadesse  minema ja seal mõjuma. Nendes piab fiis ka ühtlane rahwakeel walitsema, mida ka wähemalt õpetatud  inimesed juba ilma pitkema järelmötlemifeta möistawad.  Üht teist sõna, mida uuemal aeal ka teistes Eesti kirjades leiame, ei wõi meie ka koguni õigeks pidada. See on sõna »tõendama" (behaupten, verstchern.) Mis ,tõendatud" on, see piab jo täieste waidlemata tõsi olema; siin ja ka teistes Eesti kirjades tarwitatakse seda sõna aga ka seal, kas keegi midagi arwanud, ütelnud ehk oma iseenese  arwamist mööda tunnistanud on. Selle asemesel on rahwas tänine ikka sõna «.kinnitama" larwitanud. Meie teame küll, et. see ka waidlemata kindel olema piaks, mida pkinnitatakse," aga seda sõna on Eesti rahwas ikka ka seal tarwitanud, kus Saksa rahwas verstchern"  ütleb. S/e on nüüd juba kord Eeesti keele harjunud  köne-wiis (usus loyasuäi), seda ei ole siis ka waja enam kõigutada ja muuta. Need meie tähendused ei puudu aga koguni mitte selle tähtsa kirja sisu, waid ainult koore külge. Sisu poolest on see kiri üks selge silma klaas, mis läbi aea-waimu ära tuntakse, ja üks wägew söeariist selle aea-waimu eksituste ja kurjuste wasta. Saagu see kiri rohket wastuwõtmist ja tarwitamist leidma! ..Kuldue Waranduse kastike." Bogatzki „3gapääwane  palwe- r a a m a t/' Eesti keelde toimetanud  F. Ederberg, Kaarma õpetaja. See raamat  on Ristirahwa usklikkudes ringkondades nii tuttaw, et selle kiituseks meie poolt mitte sõna tarwis ei lähe, waid et ainult tänuga oma rõõmu selle üle tunnistada wõime, et see nüüd ka Eesti rahwa oniaks saanud on. Iga aasta-pääwa kohta leiame seal ühe õige lühikese waimuliku  äratuse ja palwe, ühe ainsa, 12 kord kokku murtud, poogna külje peal. Ebawabadus on meie päiwil ka usklikkude ringkondade keskis oma healt palwe-raamatute wasta tõstnud. Sala-uhkus, mis ebawabaduses walitseb ja waritseb, kinnitab ja pärib, et kirikuõpetaja kantsle peal „otsekohe oma südamest," ilma üleskirjutatud ja enne labimõleldud  jutluseta kõnelema, et palwetegija oma euese soojast südamest palwet tegema pidada. See wõib omas pöhjusmõttes õige olla, aga tegewas elus ei ole see mitte õige, sest see jätab omast arwuft pea-asja wälja: inimese nõdral loomust ja arga südant. Kergest nõrgendab wäsitaw  igapääwane töö inimese waimu jõudu, kergest täivamad  elu-mured, elu-pahandused ja sagedast ka elu-rõõmud kõiki inimese meelt ja südant. Seesugustel aegadel on ka usklikudel hingedel üht äratajat ja üht juhti tarwis, kui nemad ennast Jumala poole pöörata tahawad. Üks seesugune  ärataja ja juht tahab iga palwe raamat olla, iseäranis õhtatel, ja tahab ka see Kuldne Warandusekastike"  olla ja on seda suure wõimuga. Meie soowime, et usklikud ja wagad hinged Eesti rahwa keSkiS sellest raamatust niisama rohkest äratust ja juhatust leiakstwad, kui need seda leidnud on. kelle keeles alguskiri üleS pandud sai. Rõõmuga wõime tunnistada, et see palweraamat  nii kunstitamata ühtlases, selges ja puhtas Eesti rahwa keeles üles on pandud, kuida see ühe waimuliku kirja kohaline on, mida jo igaüks ilma waewata ära mõistma  piab, seisku tema ülema ehk alama teadufe-järje peal. Usklikkudes Eesti perekondades oleks see raamat wist kõige sündsam Jöulu-kingitus Üleüldised sõnumid maailmast. Baltiskis, Talwckuu 20. piiäwal Wiimasel nädalil on Euroopa lehed neid ilmutamist  arutamas olnud, mida Zeitung" Wene Keisri ja Würst Bismarki jutu üle toonud on. Kuida juba wiimases numres lühidelt tähendasime, oli kahelt poolelt Wenemaa ja Saksamaa wahel wale-sönumite läbi tüli kihutada püütud. Prantsusmaa poolt, nimelt Orleanistlaste  erakonnast, oli Wene Keisri kätte diplomatika kirjast toimetatud, mis usku äratama pidiwad, et Würst Bismark Balkani poolsaare asjus kahepoolist mängu mängida,  ühelt poolelt kinnitada, et tema Wenemaa õiguste eest seista, teiselt poolelt aga Prinz Ferdinandile nõuu anda Bulgariasse minna, köigeist Wenemaa ja teiste suurriikide  wastarääkimistest hoolimata, sest teha ei tohtida temale teegi midagi. Kuida aga leitud, ei ole Würst Bismark seesugust kirjast iialgi kirjutanud ega seesugust kahepoolist nõuu iialgi annud. Neid wale-kirjasi olla nimelt Prinz Ferdinandi ema, PrinzesS Elementi  ne, sepistanud, sepistada lasknud ja wihakihutamiseks Saksamaa politika wasta Wene Keisri kätte toimetanud. Selle paha mängu otstarbe olnud kahekordne. Ühelt poolelt tahtnud Prinzess Clementine oma poja trooni Bulgarias selle läbi kinnitada, et sõda suurriikide wahel üles kihutas, kus fiis kellegtl wõimu ei oleks olnud nii weiket asja tähele panna, kui Bulgaria seda suurriikide kohta on. Teiselt poolelt loota Orleanistlased, kelle sugust Prinzess Clementine on, üleüldise segaduse aeal PrantsuVmaa  trooni oma kätte saada. Mõnelt poolelt arwatakse  ka, et need segadused ja pahandused, mis nüüd Prantsusmaad põhjani wintsutawad, osalt Orleanistlaste läbi üles on kihutatud, kus juures nemad ennast kõige rahutumate erakondadega Prantsus-maal ühendanud. Teada on, et Prantslased ja üks wägew erakond Wenemaa! ühendust Wenemaa ja Prantsusmaa wahel nõuawad, iseäranis  Saksamaa wasta ja ülepea Kesk-Europa ühenduse wasta. Niikaua aga, kui Prantsusmaa üks nendanimetatud  „wabariii" on, oleks ühendus Prantsuse wabariigi ja Wene ifewalitseja-riigi wahel üks täitsa umbloomuslik afi, sest Wene Keisri- ja Jsewalitseja-riik ei wöi ometigi ennast nendega teiste Monarchi-riikide wasta ühenda, kes Keisreid ja Kuningaid ülepea troonide pealt tõugata püüawad.  Sellest wõib kergest arwata, et ka kõige tigedamad Monarchtde- waenlased Prantsusmaale aeguti üht Kuningast  soowiwad, kui ka ainult nime poolest, et sedawiifi üks ühendus Prantsusmaa ja Wenemaa wahel wõiks köidetud saada, kui ka ainult aeguti, kuuni «.kättetasumise" - tuju Saksamaa wasta täidetud oleks. Selle ühenduse kordasaatmiseks olla fiis ka Prinzess Clementine ja OrleanistlaSte  erakond Prantsusmaal Wene Keisri kätte walesönumid  Würst Bismarki tallitnste üle' toimetanud ja rahutumad erakonnad Prantsusmaal, wõib ka olla Wenemaa!,  olla seda walede-wõrkn punuda aitanud. Teiselt poolelt olla üks weike, aga wägew erakond Saksamaa Keisrikojas teist wale-sõnumid sepistanud ja Wene Keisri ette toimetanud, mis järel Keiser Wilhelm omas sügawamas  südames koguni mitte Würst BiSmarkt politika-joonega  rahul ei olla ja seda ainult oma wanaduse nõdruses kannatada Seda jultunud walede-sast olla nüüd Würst Bismark Wene Keisri ees üles arutanud ja Keiser Wilhelm  olla seda omalt poolelt ka teinud. Wene Keisri wöeruskäignl Berlinis olla selle läbi üks wäga suur tähtsus  Europa suure politika kohta ja üleüldine rahu olla