Sakala s l Wiljandis. 9. Juunikuu päewa! 1884. VII. aastaisu. igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Toimenduse adress: „Sakala" toimendusele Wiliandis. Wene keeli: Li. peMi.«N>o Lj..^»l. vi. „Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. W kop. Poole aaSta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adress id palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad 'C. R. Jakobson': pärijad. Sissekord. Wene keel wallako õlides. Poliitikaringwaatus. Omalt maalt: Wiljandist: Viljandi Eesti Põllumeeste Selts; maakonna kontsert. Pärnu maakonnast: Õiendus. Tartust: Teated; Tähtjas püidmine Eestlaste waimuhariduse kohta. Worumaalt: Teated. Riiast: Balti Domeen-walitsuse peamees. Virumaalt: Õnnetused. Kuidas lapsi sandiste üleskaswatatakse. Mõtteterakesed. Kuulutused. Bob Ellerhein.  XVI. Natukene manast kullasest ajast. 11. Sõua süda.  Looduse  ilu. Wene keel wallakoolis. <Ä!eie ajalehed on wiimasel ajal wäga agaraste ühe küsimuse kallale läinud, mis meie rahwasfe mõjuwalt  puutub; see küsimine on: Wene keele õpetus Eesti koolides, nimelt wallakoolides. Meie ei taha siin mitte arutama hakata, kui tähtis Wene keele õpetus Eesti rahwale on, ega ka seda ära mõõta, kui suurt kahju meie saame, kui meie Wene keelest midagi ei tea, maid meie katsume paljalt järele, kui palju, midas? piame oma wallakoolidelle Wene keelest nõuudma. Wallakoõlide, kui algus- wõi elementarkoolide asi on, Eesti lastele iseäranis emakeeles hariduse põhja panna ja neid siin just Eesti keeles õpetada ja harida. Sest on isegi näha, et Wene keele õpetus siin mitte peaasi ei wõi olla. Tähtsaks õpetuse jauks tuleb siin küll seda pidada, et meie wallakoolis Wenemaast ja rahwast kodumaa tundmise  õpetuS-toonis tuleb õpetada, lastele aegsaste oma isamaast ja rahwast õiget pilti anda. Seeläbi kaswab Eesti rahwa seaS armastus ja auustamine Wenemaa ja rahwa wastu. Seiemaani ei ole selle eest mitte hoolt kantud ning see on andeksandmata patt. Ja seda on meie kooliwalitsus teha lasknud. Meie aga katsugem seda tõisiti teha ning see lähab meil korda ja meie töö kannab wilja, kui meie seda Eesti keeles ja Eesti koolis teeme. Küllalt sest. Kui palju tuleb meie Vallakoolis Wene keelt õpetada? Meie arwates niipalju, et laps Wene keeli raamatut ja kirja lugeda oskab, et ta õigeste ärakirjutab,  ka natuke õiget-kirjutust (ortograafiat) oskab ja siis mõned lihtsad laused ning kõne-ajud suhu saab. Kõik grammatika  ja muu teorii piab siit eemale jäema. Kui laps juba nii kaugele Vallakoolis saab, et ta korralist ajasõna õigeSte muuta mõistab ja asja- ning omadusesõna pruukimisega  ka korda saab, siis on tema tarkus käes. Tahab keegi agaram koolmeister enam pakkuda, noh siis tehku ta seda, aga ometi jälle nii, et ta seega last ei koorma ega piina. Siis Võtku ta nakukene näite-õpetust käsile ja õpetagu mõned laused lapsele suusõnaga päha. Nagu näituseks: koolmeister wõtab kooli tahwli käsile ja hakkab temast weikeselt juttu tegema, küsides: ivnve? (Mis see on?) Koolilapsed: 9iv «Meena» Avena (see on kooli tahwel). Nn neev «Meena» Avena? (missest kooli tahwel on?) Lapsed: RMeena» Avena na?» Aepena? (kooli tahwel on puust.) Koolm.: Kanvrv iMia «Meena» Avena? (mis karwa on kooli tahwel?) Lapsed: Raavena» Avena nepnanv iMia (kooli tahwel on musta karwa) ze. sc. Sellwiisil saawad lapsed piagi koolmeistri liht küsimisest aru ja nende keel painub Wene keele rääkimises ja kõrw õpib õiget kõla tundma. Muidugi  tuleb siin ka jälle ütelda: Pia mõõtu! Ning mõõdu pidamist on elementaar-koolis wäga tarwis. Meie kubermangu  koolidest ei ole just sellepärast Wene keel mitte rahwa sekka teed leidnud, et neis koolides seesama natuke Wene keelt, mis seal õpetati, kuiwal kombel nagu grammatika  seadused 2c. anti. See keel mis seal õpetati ei olnud mitte igapäewane pruugitaw keel, maid grammatika seaduste seletamine. Ja kellele piaks üks Eesti nikruut ometi grammatikat seletama ehktemast rääkima!! Grammatika  õpetamine ja keele õpetamine on kaks isesugust asja. Meie koolides on siiamaani Wene grammatikat õpetatud, aga mitte Wene keelt. See on just seesama õpetamise wiis olnud, kelle järele manu keeli, Greeka ja Ladina keelt, õpetatakse. Wene keelt on siis meie koolides  nagu üht surnut, ennemuistest keelt õpetatud! Jah just nii. Praegu on Tallinna maa koolides Wene keele õppimise tarwis õpetaja Lopenove kirjutatud raamat „Wene keel küla koolis" õppimise raamatuks. Selle raamatu üle on juba nii palju tõtt ja nalja kirjutatud, et ta Eesti koolikirjanduses seesama on, mis hra Nebokat'i  „Mere madu" juturaamatute seas. Aga kui keegi teda kõrwa heita tahta, siis pidada mõjuw heal Vastama:  „Ei wõi, ta on kooliwalitsuse poolest kinnitatud!" Oige ta on nüid küll, aga siis piab kooliwalitsust palutama,  et ta selle kiwi laste turjalt ära wõtaks. Sellest raamatust ei leia meie jällegi muud, kui seda mis Greeka ja Ladina keelelistest elementaar raamatutest, s. o. ikka jälle grammatikat. Ja selle raamatuga hakatakse mitmel pool Tallinnamaa Vallakoolides juba esimeses kooliaastas peale, waewatakse ja piinatakse lapsi peale ning surmatakse  nende Wene keele õppimise himu täiesti ära. Meie arwamise järele piaks see raamat sealt küll wäljawisatud ja mõni töine asemelle pantud saama. Meie plaan wallakooli  kohta Wene keeles on see: I. aasta: Eesti keeli kalligraafia wõi iluskirja kõrwas õpitakse Wene keele iluskirja  tähed ja Ladina keeli trükitähtede õppimise juures Wene keele trükitähed ilusaste kätte. tl. aasta: Lapsed hakkawad healetama ja kergeid sõnu lugema ja mõnda ka päha õppima ja raamatust ärakirjutama. 111. aasta: Lapsed luewad, õpiwad kergeid sõnu päha, muudawad ajasõna 2e. Siin katsub koolmeister kõige lihtsama sõnaga ka natuke näiteõpetust ettewõtta nagu ülemal nägime. Pole seks aega ega mahti, siis jäeb ta järele. J. Kunder'i  „Esimene õpetus Wene keeles" ehk „abd raamat" on parajad abinõuud Wene keele õppimiseks Vallakoolis. Enam Wene keelt wallakoolis õpetada, kui meie siin näitasime, ei wõi mitte ilma kahjuta sündida.  Just see mõõt on selleks tehtud, et lapsed tema läbi ise lusti saawad, pärast Wene keelt edasi õppida! On aga ühel koolil korda läinud lapse sees lusti Wene keele õppimises äratada ja selleks temale esimesed sammud  loomulikul wiisil kätte anda, siis on see kool oma ülesande läikiwalt täitnud. Meie ruum ega pealkiri ei luba meid siin mitte, selle üle pikemalt rääkida, kuS koolis siis Eesti lapsed täitsa Wene keele õppimisega algama piawad. Aga niipalju  tohime ometi ütelda, et kihelkonna koolis piab Wene keele õppimine täieSte hakkama. Seks on siis tarwis, et igas kihelkonna koolis üks koolmeister piab olema, kellel Wene keel suus. Meie arwateS piab meie praegustes kihelkonna koolides niipalju Wene keelt õpetatama,  et malmis saanud kooliõppijad igapäewaseS liht asja toimetamises ilma suure kartuseta korda saawad. Wene keele õpetamises piawad siis meie kihelkonna koolid täitsa tõisendatud saama. Wene kiriku ja kihelkonna  koolid kubisevad EeSti õppijatest praegu; mitte üksi Wene usku lastest, waid just Luteruse usulistest. Poliitika ringwaatus. Euroopa poliitikas on meil praegu uut plaani kuulda, millest wiimastel aastadel enam juttu ei olnud. Kord käis see kõla küll juba läbi poliitika maailma, kui Prantsuses  Gambetta elas ja seal maal a ning o oli ja kui meie julge ja wahwa kindral Skobelew Prantsuse pealinnas  käis. Aga afi jäi wait ja poliitika ringiwaatmistes  ei nähtud seda plaani enam. Rüid ilmub ta Inglismaalt ja soowitatakse, et Wene-, Prantsus- ja Inglismaa endid ühendakstwad, sest et nende Aasta ja Aafrika maade walitsuse asjad sarnast ühendamist nõuawad.  Inglise ajalehed arutatrad pitkalt ja laialt, kuda wanast ajast saadik juba Inglismaa ja nimelt ju 40 aasta eest Wenemaad ikka oma waenlasekS pidanud ja mõni 30 aaStat aega Wenemaa waStu sõditud on. Kui Wenemaa kohegil wõitis, fiis oli ikka Inglismaa see, kes temale ta wõitust kibedaks teha katsuS, aga sellest fiiski omale kasu ei ole saanud. Mis kasu wli Krimmi sõast? Jnglisele kahjulik India mässamine ja Türgi sõa peale jonnimistest tuli Afghanistani sõda. Aga meie riigimehed (Inglis) arwastwad, et Jndiamaa wäraw Konstantinopel on ja hoidstwad teda sellepärast, mis aga ka ajaga kadunud on. MikSpärast ei pea meie fiis nüid nende riikidega, Wene ja Prantsusmaaga, kelledega meie asjad nõnda lähedalt kokku puutuwad ja kasud käfi käeS käiwad ühendust otfida katsuma, midaS Inglise ajalehed „ Inglismaa wälimise poliitika pea-asjakS piawad" ja nimetawad. Wenemaa Ketserina sõitis Rumpenheimi pulmapidult  tagasi tulles jällegi Saksamaa pealinnast läbi ja sai Saksa keisrist, kroonprintsist ja kroonprintseSfinast lahkeste wastu wõetud ja oli keisri juures Tema auuks ka suur pidusööma-aeg. Saksamaa riigikantsler würst Bismark elab enamiste  pealinnast wäljas Friedrihruhes, kuS temal wagusam töötada on. Rüid on temale aga ka seal eksitust ja pahandust  teha katsutud, nagu lärmitegijatest kohegil puudust ei ole. Salgakene töömeeste seisusest mehi kogunud endid würsti losfi lähedalle ja hakkanud seal kõigesuguse karjumisega  lärmitsema. Kui nad shandarmide keelu ei kuulnud, TartuS: J. Tüli Kirjameeste Seltsimajas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge & Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G. F. Hallberg; LihnlaS: kaupmees T. Büttner; PärnuS: „Endla" Seltsis herra Kuudewiita ja S. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; RakwereS: J. Kuus'i raamawpood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; WõruS: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; PeeterburgiS: K Leopas, Henei.i» npocn. W»li. 30 ja N. Mattis sen, Heveuiii nxoen., )' llaMiien. M 28/21. WiljandiS: F. Feldt.