Tallinna Sõber Kolmas aastakäik. 32. Tallinnas, 8. Sclknseknn pääwal iBBl. Ulenldne aeateht Eestirahwale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'! päriate trükimajas: aaSta» S rubla, 40 kop. pool-aaStaS 1 rubla 40 ksp. Koju ehk postiga saadetud: aastas S rubla posl-aa»tas i rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: <Mrdfors'i päriate trükimajas. Setervurgis; J. K. Seelaudk, Osuuöpcuaa H 54. Hartus - W. Just. Jernus: K. Audewiita. Aakweres: L. Wattly. haides: A. Seideköerg. Kapsasus: H. A. Kollverg. Kuresaares: HH. Lauge. -- Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltisiis, kirjad käiwad Ballisli (Baltischvort Lsiriüorik-lloxrz.) Register : Eesti seltside, maa ja rahwa soowimised. Omalt maalt. Hiomalt - Kiri. Tallinnast: Ehitused. Tulekahju. Maksude «vähendamisest. Rahwapidu sissetulemine. Laewasõidud. Riiast: Loomatõbi.  Tülid; kurjategu. Peterburgist: Manöwrcst. „Golosi" kahju; uus leht. Türgi wvlg. Kõrtside wäheudamisest. Saapa magasid. Soomemaalt: Wana surnu. Nõid. > Samaarast: Wiljasaad ja wiljahinnad. Wenjewist: Lcikus; «vihm; wiljahmnad; liiad pühad. Bjelogorodist: j Putukad. Tsheruigowist: Torm, rahe, rohutirtsud. Tiflisist: Rööwled. Turkestanist: Rohutirtsud. ! Wõeralt maalt: Saksamalt. Austria-Ungrnmaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Tiirgimaalt. Ameeri- I kast. -- Jutu leht: Weski paesul. Kirja wastused. Kiriku teadused. Eesti seltside, maa ja rahwa soowimised. Soowimiste wiies jägu pärib: .Et rahwakoolid Rittrekogu ja kirikuõpetajate ülewaatamise alt pcastetud saaksiwad."  Sellel rahwasoowimisel ou juba oma weike aealugu. Seda.rahwasoowimist" kuulutafiwad.Sakala" ja .Tartu Eesti Seitung" rahwale juba mullu kui uuemad  uudist. Kohe selle peale saatfiwad aga nimekad rahwakoolmeistred, Vallakoolidest ja kihelkonna-koolidest meile ja kahe teise Eestilehe tallitusele kirja, milles tunniStasiwad,  et rahwas sellest omast soowimisest midagi ei teaks ega ka teada ei tahaks. Koolmeistred oliwad just sellest maakonnast, kus seda soowimist, Üteldi tõusnud olema ja nende nimed ja nende osawusega ja õnnistusega, tehtud töö maksawad sealise rahwa juures ja eemal palju. Nemad palufiwad oma waStawaidlemise kirja üleswõtta, aga wahe aeal oli se asi juba niipalju kära ja pahandust teinud, et RiigiwalitsuS selle asja lämmatamist heaks arwand  ja rahwakooli-asjade awalikku arutamist Zrakeeland oli. Meie ja need kaks teist Eestilehte ei wõinud siis rohkem teha, kui aga üleültse lühidelt tähendada, et wastawaieldud  oli, ja wastawaidlejate nimesi ülespanna. Ka .Sakala" ja sakaldatud Eestikeeli kirjutatud lehed ei wõinud  seda aSja pärast enam laiemalt arutada ja .Sakala" jahetas oma tuska tüki aega sellega, et wastawaidlejaid, .KülaprofessoridekS" sõimas. Kuida se nõuu ennast wahe aeal.rahwasoowimiseks" muutnud ja kuS paikas .rahwal" wõimalik oli, seda oma soowimist awaldada ehk koguni .saadikutele" kaasa anda, seda meie ei tea, seda aga kuuleme mõeduwast paigast, et rahwakoolide aSja awalik arutamine ka nüüd weel keelatud  on. Soowimiste kuues jagu pärib: .Et kiriku-patronati  õigus kautatud ja õpetajate walimine koguduste hooleks antud saaks. Ka selle asja üle on juba õige palju kirjutatud. Esiteks kirjutas .Eesti Postimees" õige rohkest, siis kirjutas  Karkuse kirikuõpetaja Pastor J. Girgenson ja se kiri seisis kui .Lahtine kiri" meie lehe Nu. 24 sees, sest .Eesti Postimees" ei olnud seda mitte wasta wõtnud, kuida muidu küll need lehed ikka teemad, kes küsitama asja läbi rääkimist ja igapidist seletamist nõuawad. Aga paraku ei nõua mitmed meie lehtedest mitte küsitama asja seletamist, maid katsuwad aga üksi oma enese ükspoolift  nõudmist mõnule saata. Pärast kirjutas küll .Eesti Postimees" Pastor Girsensoni kirjakohta midagi, aga õiged aruandmist selle üle, mis patronati-õigus on ja mida ehk edaspidi selle asemele seada tuleks, ei olnud ka selle kirja seeS leida. Se asi tarwitaks pitkemad arutamist, kui meil nüüd siin anda wõimalik on. Kaht aSja peame aga siin lühidelt tähendama. Esiteks ei ole mitte kõik mõisnikud patroonid, maid neid on igas kibelkondas aga üks, kellel omad wähesed eesõigused ja omad kohused kiriku kohta on. Teised mõisnikud  waliwad kui maa-omanikud ja maksu maksjad. Nemad walifiwad üksi niikaua kui maa nende oma üksi oli, kui nemad wiimises jooneS ka üksi makssude eest wastama pidiwad. Rentijad maksiwad ühe jäu kirikumaksudest  kui rendi-osa, mitte knt koguduse liike maksu,  mida meie maal kiriku kohta ei olegi Oli üks talukoht  mõni aeg ehk jäädawalt tühi, siis kandis selle mak!  su mõisnik, mitte kogutus. Nüüd, kus palju kohtafi peremeeste  pärised on. nüüe maksawad need omad maksud lse, ja neil on siis ka seaduse põhjusel kirikuõpetaja wa- limisest osa wõtta, mitte aga kogudusel. Igal seaduslikul maal käib walimise õigus koormakandmise kohuse kõrguse ja raskuse järel, ja kui siin midagi seaduslikul teel uuendada  tuleks, siis oleksiwad hääled maaomanikude maa ja makssude  suuruse järel märatu õiguS. ÕiguS.ja kohus peawad ikka üksteist katma. . Mõisnikku, kui maksjad, kui maksu-kogoduse liiged wallikogudusest kogoni wäljawisata, selleks ei näita kellegil õigust ega ka wõimust olema! Teiseks on meil tähendada, et kirikuõpetajate walimine  ka üks Baltimaa ja Lutheruse kiriku eraõigus on. Meie leiame isamaal, Wene kiriku kogutustes ei ole sarnatse  asja juures kogudusel ühtigi tahta ega Valida. Vaimulik kohus saadab hinge karjatse ja sellega on asi otsas. „Soowimiste" kaks järgmist jägu näitawad kokku langema  ja meie wõime neid siis ka läbirääkimiseks kokku wõtta. Reed on: 7) Et Rahukohtunikud esimesel aeal Riigiwalitsuse poolest nimetatud saaksiwad, sest waliwad selle seaduse järel mis 28. Lehe-kuu pääwal 1880 antud on, mõisnikud  ja talupojad igaüks 5 saadikud Rahukohtuniku Valimiseks,  siis oleks mõisnikudel ikka hulk rohkem häälest, sest linnade saadikud, kes ka niisamati kui mõisnikud Sakslased on, saawad häälest nendega ühendama, kuida kergest arwata wõib. 8) Et uute kohtute asutamisega ka Politsei-kohtud muudetud ja Politseiametnikud Riigiwalitsuse läbi nimetatud  saaksiwad. Näitasiwad .soowimiste" kuus esimest jägu ikka natuke  Eesti rahwuslist nägu, kui nende mõnu meie arwates  ka edaspidi wähem ehk rohkem Eestlaste suurema hulga enese liha sisse leikab, siis puudub neil kahel soowimise-jäul  ka se nägu. Need soowimised et ole mitte Eestirahwa soowimised, waid nende Wenekeeli lehtede kawalad wäljaarwamised, mis ikka meie maa iseolemise peale kadedad oliwad, mis kord meie maad Nihilisti wangikojaks  teha, teine kord meie linnade priitahtlikkufi tuletõrjujaid  häwitada tahtfiwad, neid wõeramaa sõeawäeks sõimates. Mis on nende soowimiste otstarbe? Ei rohkem  ega wähem, kui aga se, et meie ligemaa isamaa kodanikud,  kes meie isewiisi eluwiifi. meie tarwitufi ja keelt tunnewad ja nende eest seisawad, mitte kohtuwanemateks walitud ei saaks, waid teised, se on Wenelased, kellel need kõik tundmata, ehk kes koguni nende wastased on, kuida .Golos" ja teised Kõikslawlaste waimul kirjutud lehed selgest küll tunnistawad. Zga rahwas, keS oma alleshoidmist, kes oma rahwust nõuab, kannab hoolt, et tema oma seespidist tallitust oma enese kätte saab. Vallimaal elab kaks rahwasugu, ühel oli tänine suurem wöimus oma suurema rikkuse ja oma kõrgema öpetusejärje läbi, teisel oma suurema hulga läbi. Se sugu, kes rikkuse ja öpetusejärje mõnul wägewam oli, se on Sakslased, ei ole iial himu näitand, Eesti keelt ja Eesti rahwust häwitada ehk wähendada püüdnud, waid on Eestikeele alleshoidmise ja kosutamife eest rohkem hoolt kannud, kui Eestlastel oinal wõimalik oli. Endisi eesõigusi, mis linnadel ehk mõisnikudel igal maal oli, on Vallimaal enne maarahwa, se on siin Eestirahwa kasuks 'mahajäima hakatud, kui mitmel teisel wõeral maal ja meie laiemal isamaal. Laiendatud õiguste läbi kaswas maarahwa, se on EeStirahwa rikkuS ja nende õiguste läbi ja meie Saksa sugust wõsund kaaskodanikude abil kosus maarahwa, se on fiin Eestirahwa öpetusejärg ja sedawiifi langes sellest Võimusest mis enne Sakslastel oli, looduslikul kombel ikka rohkem selle Võimuse kõrwa, mis Eestlaste! oma suurema hulga mõnul juba enne oli, ja se näitas ennast selles, et seespidisest oma-tallitusest, ikka rohkem ja rohkem maarahwa, Eestirahwa kätte langes.  Wallakohtud ja tallitused on juba maarahwa käes, mõisade ostmine on igaühel prii, mis enne Rittrekogu eesõigus oli; Maapääwal on mõnes tükkis igal mõisaomanikul  õigus sekka rääkida, mis enne Rittrekogu eesõigus  oli, Kiriku-konwentidel on mõnes tükkis juba nüüd talurahwal oma hääl anda, selle õiguse laiendamine on nõuupidamife all ja ainus Küsimine selles asjas on aga weel milla se tuleb, mitte enam: kas se tuleb. Kõik on oma-tallituse põhjusel edenemas ja kosumas.  Kõrgestõnsa unustamata KeiSri armunõuu järel seisab meie maal kohtute uuentamine oma-tallituse põhjusel  eeS ja Rahukohtu-wanemate walimifeks on talurahwale (Eestlastele) just niisama palju häälest antud, kui mõisntkudele  (Sakslastele), ja Di rahwa sugudest jutt on, siis peame meie-Eestlaste kõrwa weel kõiki neid mõisaomanikust arwama, kes Eestisugust on ja kelle hulk koguni weike ei ole. Maal on sedawiifi selle walimise juures suurem wõimus Eestlaste pool. .Aga linnakodanikud tulewad mõisnikudele, se on Sakslastele appi", ütlewad walimata rahwawöörmündrid (kas Eestlased wõi Wenelased?)". Wale! Tallinnast ei wõi fiin juttu olla, Tallinnas on oma era Rahukohus. Maalinnades on aga rohkem Eestlast  kui Sakslasi ja rohkem Eestlasi on maalinnade nõuukogudes  kui Sakslasi, ja sõbrus talurahwa ja mõisntkude wahel ja talurahwa ja linnakodanikude wahel on wauast aeast saadik suurem olnud, kui sõbrus linnakodanikude ja mõisnikude wahel, kuida igaüks teab, kellel meie maa aealugu  wähegi tuttaw on. Kui fiin siis suuremast ehk wähemast Võimusest jutt olla wõiks, siis seisab suurem wõimus Eestlaste pool. Aga oma-tallitus on üks jagu  Baltimaa õigusest, mis sel maal enne oli ja mida meie Körgestönnis unustamata Keiser meile kinnitas, ja meie oma-tallituse õigus ei ole Kõikslawlaste ja nende tehtede meele järel, nemad ei salli seda. Mitmel kombel on nende Wenekeeli kirjutud lehed selle meie oma-tallituse peale kippund, aga meie kõrge Riigiwalitsus on seda meie eraõigusi tuetand ja meie maa oma-tallituse abil on Eesti rahwus kindel seisnud ja ou Eesti keel kssund. Oma lõpmata sõimamisega ja ülemale poole ärritamisega ei ole need Wenekeeli kirjutud erakondsed lehed meie kosutama oma-tallituse peale wõimust saanud. Nüüd on nemad üht teist kamalust wäljaarwand. Nemad palkasiwad Eestikeeli  kirjutatud lehed omale abiks, ngitafiwad, kihutasiwad ja ärritasiwad wiha ja waenu meie maa rahmasugude wahel ja laskfiwad seda oma soowimist kui .Eestlaste soowimist" Eesti (?) saadikute läbi meie kõrge Riigiwalitsuse  ette panna. Se ei ole mitte Eestlaste soowimine, kuida igaüks arwata wõi, kellel wähegi politika-küpsust on. Seon Wenekeeli kirjutud erakond li Ste lehtede soowimine. Kawalusega on need lehed oma palgaliste  läbi Eestlast ristteele Vedanud. Ühel poolel on otsekohene  tee, kõrgest käest kinnitatud oma-tallituse põhjusel. Teine pool on oma-tallituse häwitamine, kuida need Wenekeeli  kirjutud erakondsed lehed seda soowiwad. Kõik need hiilgawad asjad, mis Viimase tee ääreS seisawad, kui maapinna määramine, maksude uus jagamine j. n. e., kõik. need ei ole muud midagi, kui aga paljad söödad,