palume, mu isand, korter, laud ja kõik, Teil aga tarwis piakS olema. Tulija WSeraS aStuS voorimehe pealt maha ja käskiSreisipauna ärakanda, ise läks Moishe järele kambrisse. ! Dchulem-aleichem (head soowin), ütles Moishe viit sõrme tulijalle wasta sirutateS. Kust Teie Mina sõidan, ütles tulija auusawiifiliselt, K... st teed mööda ka teile sisse. Mina olen kuulsa N. lapse poeg; seija olen ma nõuks võtnud, paariks nädalaks jäeda, et paljuid meie patustest venda- dest arstida ja töö tee peale juhatada. DR Moishe sirgus imekspanemiseft wälja, nagu varras, «eale selle kummardas ta ennast kiiru ja ütles waikseste: Loen omale kõige suuremaks auukS Teid omas NmajaS pidada; valitsege minu ja minu maja üle, kudas Mleil aga iial meele järele on. > Wõtan sinu teenimised wasta, hea mees, sa ei pia mitte kahjusse jäema. Seni kaua too mulle aga klaaS theed ja muretse, et keegi meid ei sega, mull on sinuga mõne aSja üle vaja rääkida. s. Woishe pani jooksu, nii palju kui jalad wõtsiwad, kambrist kööki, kisendates: Kaja, Kajanja, mu naene, missuguse õnne Jumal meile on saatnud! Meie juures elab nüid kõige kuulsam Zadik! Tema saab siin ligi paar nädalat olema; vaata kus on õnn! Wala temale klaas head theed, seda samast, mis meie pühapäevadel joome. Sina ära tungi tema juure kambrisse. Tema tahab minuga midagist tähtsat rääkida, ütleS Moishe uhkusega. Mis sa ometigi peaksid keerlema, nagu ilma Healetu! kisendas tema peale Kaja. Sa räägi mõistusega, kaS ta ka meile korteri eest saab maksma? Aga muidu ehk on samasugune Zadik, kui see, mäletad, kes mullu terve kuu aega meie juures äraelaS ja ärasõitis, ilma midagi maksmata. PssSs...! käsi taSku toppides ja õnnel naeratate?.  Oh sina ei tea, missugune õnn see on! Seda ma ei arwagi, et suur Zadik meil elab, aga kui palju sest veel kasu saab! Missugust kasu? küsis Kaja, arusaamatusega. Missugust? Küll saad näha, ütles ta, tähtsaSte naeratates. Kui Moishe Zadikulle theed tõi, istus see laua taga, mõtete sees habet silitateS. Noh, Moishe, pane uks lukku ja istu maha. Nüid räägi mulle kõik ära, mis siinsete Ebrealastesje puutub. Kõik nende salajamad asjad, patud, iga pereliikme  perelikud saladused. Said aru?. Siis hakka nüid rikastest peale. 4. Kuna Moishe iga Gbrealase perekonna saladusi peenelt  kirjeldas, läks tema naene Kaja õue peale, mis EbrealaSte perekondadest juba täis kubises. Tead sa Lea, pööriS ta ennast ühe paksu ja korratu naesterahwa poole, kes oma nutja lapse nina pühkis, mis meile Jumal on saatnud? Kõige suurem Zadik K —st on meile korterisse jäenud! Waata sinu vanem poeg on natuke lollakas, mine tema juure palwega tema saab teda vististe terweks tegema. Kahju, et sinu tädi Rael ei tea, tema tooks vististe oma tütre püha Zadiku juure; tüdruk sulab, nagu küinal; peaaegu kaua vist ta enam ei ela. Nõnda käis Kaja iga naabre juure sisse ja pasundas suure Zadiku tulekut, kõigile nõnuandes teda vaatama ja temalt abi saama tulla. Tunni pärast teadis terwe linna jagu inimest juba sest, aga kui Moishe Ebrealaste perekondade kirjeldust lõpeta? ja oma kalli tsisepoole kirjeldust hakkas, oli uudishimuliSte  naeSte sosistamist võõruses kuulda. Küll, Moishe, piataS teda Zadik, kui see üleliia  laialiselt oma enese asjadest hakkas lahutama. Nüid ütle mulle, kas sa tahad mind teenida. Teenistus ei ole raSke etteteatada minule alati neid isandaid ja emandaid,  keS minuga soowiwad kokku saada ja etteteatata millaSki kedagit sisse laSta. Selle juures piad sa mulle igat etteteatawat nägu (persona) lühidelt kirjeldama. Ja selle eest annan ma sulle, peale minu õnnistamise, veel 50 rublat raha palka. Moishe painutas alandlikult sellga, tõendates, et ta auulise isa käest seda raha oma sõnakuulmisega ärateenib. Noh mine, täna ei saa ma kedagit vastuvõtva, tahan puhata. 5. Töise päeva homikul istus Moishe võõruses, kus ka ligi 20 inimest naesterahwa id, meesterahvaid ja lapsi ju oliwad. Nemad kõik sosiStusiwad suure põnevusega eneSte vahel. Moishe käis kikiwarwil ja vaigistas neid, keS väga waljuid helisid tegiwad. TSSS. . . tasam! sosistas ta kõvaste, Zadik magab! Kõik jäiwad minutiks ajaks wait, aga peale selle hakkas sosin,jälle peale. Kell 9 ajal, kui Moishe juba 15 korda seaduse ukse juure tuli ja kõrwa ukse wasta pani, kuulis ta Zadiku otsekoheseid sammusid ja köha. Ta tegi ukse praokeselle  ja toppis pia läbi, aga pahema jalaga tegi ta õhu sees liigutuse märk, et wõerad wait pidiwad jäema. Ah, Moishe, tule sisse! ütles Zadik, kes juba täitsa riides oli. Moishe läks kambrisse ja teatas, et palju inimesi soowiwad teda näha saada. Mine, lase neid üksawal sisse, aga pia meeles enne etteteatada. Noh, isandad ja emandad, kes tahab esimeseks Zadiku juure sisse minna? küsis Moishe, wõeruseSse wälja astudes. Mina tahan, mina tahan, mina. .. mina ... mina . .., oli korraga palju heali kuulda ja igaüks tungis ukse poole. Aga Moishe keelas neid oma rinda ukse ette riiwiks seades. Isandad ja emandad! Kõigil korraga ei ole wõimalik sisse minna, aga selleparast, kes tahab esimeseks sisse minna, see piab minule sissekäigi eeft maksma ja kes enam annab, see enne sisse saab. Säh, Moishe, 20 kop., säh 30, 50, 75, wõta 3 rubla kisendas üks naesterahwas, temale 3 rubla peusse surudes. Ta wõttis noore naesterahwa käest 3 rubla wasta, käskis teda oodata ja läks ise Zadikulle etteteatama. Wiie minuti pärast tuli ta tagasi ja käskis teda sisse tulla. 6. Zadik istus laua ääres ja kui ta sügawamõteliselt suure paksu raamatusse sai silmitsenud, jäi ta mõtetesse. Noor naesterahwas seisis ukse juures ja ootas. Zadik tõstis silmad üles ja ütles tasasewaimuliselt tema peale waadates: Sina, Kaja, tahad lapsi saada? Ja, töised wähem patused, kaheaastasel mehel-olemisel oleksiwad juba lapse saanud, aga sind on sinu patuse keele pärast nuheldud!  Ja Zadik laskis silmad raamatusse wajuda. Noor naesterahwus oli kõikteadjast Zadikuft nõnda haawatud ja imestama sunnitud, seega, et tema (Zadik) kõik tema ja tema salajad asjad teab, et ukse käepuu peale tuetas ja midagit ei wõinud wastata. Minutit kumme läks mööda. Ta tuli jälle oma mäletusesse ja wastas temale: Olge armuline püha isa, anna mulle andeks, palu Jumalat minu patuse eest, pane minu peale missugused  karistused tahes, mina tahan kõik ära kanda, ärgu aga Tema mind lapsita jätku!... Ja ta hakkas nutma. Küll, ütles Zadik, too homme homiku ümbrik, walget paberit, lakki ja kõik oma kallid asjad seija; aga pea asi, waata, et keski sest ei tea. Kõik saab täidetud, püha isa! ütles tema ja läks rõõmuga kambrist wälja. Järgmine läks sisse, eeskäiwa etteteate järele, üks noor mees. Zadik wõttis teda samati sõnalausumatta wasta hakatuselt, peale selle tõstis samati tasasewaimuliselt  silmad üleSse, waatas tema peale ja ütles: Sina, Chaim, tahad niisuguse puhta ja auusa neitsi armastust leida, kui W. on? Tea aga, et sa iialgi seda kätte ei saa. Aga mull on kahju sinust, ehk sa küll patune inimene oled, aga ma näen, tulewikkus saad sa eeskujuliseks meheks. Tule homme ja too enesega kaasa ümbriku, paberit, lakki, kaks kihla sõrmust ja wiiS rubla kullaga. Noor mees, kes algusel nii sama kurb oli, läks rõõmsa näuga ja waimu oluga parast wälja. Niisugusel kombel wõttis Zadik kõiki wasta ja käskis iga ühte homme, kalli asjadega tulla, ja peaasi, et keski sellest ei tea. 7. Järgmisel päewal kogus Moishe wõerusesse weel rohkem rahwast kokku. Paljud neist hoidsiwad midagist salaja omas käes. Kella 10 ajal hakkas Moishe eilseid wõeraid korra järele sisse laskma. Esimeseks läks sisse noor naesterahwas  Kaja. Zadik istus sellsamal paigal, kus eilegi. Tema ümber oli palju wanade kaantega raamatuid laiali loobitud. Kaja aStus laua juure ja pani selle peale rulli kalli asjadega. Seal oliwad: käe ehted (rõngad), sõrmused, kõrwarõngad. Nüid, mu tütar, -ütles Zadik, wõta see kõik oma kaega, keera paberi sisse ja pane ümbriku sisse. Kaja pani sisse. Aga nüid anna minu kätte, aga ise käi 3 korda ümber laua ja kordle sõna sõnalt seda palwet, keda ma ette ütlen. Kui see kombe tükk möödas oli, andis ta kinni pitseritud ümbriku kalli asjadega naesterahwa katte ja käskis seda oma rinna peal kanda 8 päewa ja peale selle ära wõtta. 9 kuu pärast saab sull laps olema, lõpetaS Zadik. Järgmistega toimetas ta nõnda samati. 8. Zadik oli oma ettemääratud kahe nädala asemel Paljast wiis päewa paigal. Kõik see aeg arstis tema oma kaasusulisi ühe ja sellesama abinõuuga. Kõiki käskis kallid asju tuua ja andis neid tagasi pakikestes. 8 päewa pärast tegiwad püha Zadiku pazijentid (arstitawad) omad ümbrikud kalli asjadega lahti... aga, oh häda! Kuld asjade asemel tuliwad ilmsiks kiwid ja selle sarnatsed kölbmattad asjad. Jooksiwad Zadiku järele, aga tema jäljed oliwad juba ammu jahtunud. Wene keelest tõlkinud: Ch. LamanowSky. Mõnesugused sõnumed. Rätsepade kuningas. Mõne päewa eest surri Londonis kuulus rätsepmeister Isak Mooses ära. Tema pidas omal ühe lauliku, kes temale riimitatud kuulutusi ajalehtede tarwis luuletas ja see sai aastas 6999 kuldnat palka. Oma tööandjaid ja riiete tellijaid wõttis Mooses alati kõige lahkemal wiisil kui oma külalisi wastu, kutsus neid oma korterisse, laskis neid shampanjeri sherri ja muu magusate marja munadega oma jänutawat kurku kasta ja kalli roogadega oma keha kinnitada. Kõrwalistes  tubades oli raamatukogu ja wäljatopitud metsloomade  ja lindude korjandus, kelle seinu mitmesugused kallid pildid kauniötasiwad, kus ootajad aega wiita ja oma meelt wõisiwad lahutada. Kuninglikud printsid saatsiwad oma pärisrätsepa puusärgi peale wannikuid ja lillesi. Moosese pärandus on mitu miljoni kuldnat suur. Usalduses. Kas see tõsi on, et sa noore X. seltsis üht kauplust alustada tahad? „Ja." KaS sa palju omalt poolt sisse paned? Paljalt oma teaduse.  Kapitaali annab noor X. üksi oma käest. Meie kontraht maksab kolm aastat. Kui see aeg mööda on jõuudnud, on tema päralt minu teadus ja minu päralt tema kapitaal. Üks Baltiamaa poeg E. v. Trautvetter, kelle wanemad enne kõrge riigiammetis teenides „ektselentsi" auunime osaliseks saanud, meel praegu elawad, on Austriamaal  iseennast ära surmanud. Wiinis oli ta ühe jõuuka kodaniku tütrega abielusse heitnud. Abielu õnn ei õitsenud  aga nende wahel kaua. Wana kuri oli tüli seemne juba hakatuses abielu laste keskele külmanud, mis neid nelja nädala pärast ükstõisest lahkuma sundis. Oma majarahwale kõneles T. enda lahkunud abikaasast ainult head, kes temale ta puuduse sees sagedaste rahakirjaga peastjaks ingliks tulewat. Need raha saatused ei mõjunud  aga palju, lühikese aja järele kandis ta tükk tüki järele oma ehtedest ja riiete tagawarast pandiks. Omast õnnetusest lootis ta seega peasewat, et ta ühe oma tehtud teaatri tüki eest head tasumist arwag saawat. Aga ta lootus läks tühja! Teaatri walitsuse poolest, kellele ta oma tüki ära annud, tulnud wastus, et tükk mängimiseks kõlbmata on ja sellest ajast saadik on T. kui maa alla kadunud, kuna ta oma korteri andjale kirjaga teaduse saatnud, et teda ärawõitmata Viletsuse pärast, mis ta elu mõrudaks teha, mõne tunni pärast elawate hulgast mitte enam ei leita. Ta noore naese käest tuli päew hiljem rahakiri, mis saatjale tagasi pidi saadetama, sest et seda enam tarwisgi ei olnud. Marjawiina saak on Kishinewis (BessaraabiaS) tanawu weel parem, kui 1882 aastal. Kui haruldane see ka lugejale näitab, et 59 pangi marjawiina 8— 19 rubla maksiwad ja üks waat, kelles 59 pangi sees, nüid 23—25 rbl., siiski on see tõsi, ka ei ole selle juures sugugi kahtlust, et waatide hind 25 rublast 35 rublani tõuusma saab. Mängu-kunstnik Lisit tuli kord Prantsusemaal ümberrändades ka ühte maakonna linna, kelle elanikud parem maiuse asjade ja wiina wedelaga sõbrustasiwad, kui kunsti töödest midagi kuulda ehk teada tahtfirvad. Nõndap see siis tuli, et paljalt 7 ütle seitse inimest haruldast kunstnikku kuulama oliwad kogunud. Kurbliku naeratamisega astus kunstnik mangu põrandale ja lausuS sügawa kummardamisega tühja ja 7 pealtwaataja ees: Auusad isandad ja emandad, teie ilmumine on mulle wäga meelitaw, aga see saal ei ole mitte küllalt awar, siin wõib tõeste sees ära lämbuda. Kui teil midagi selle rvastu ei ole, siis lasen oma mängu-riista wõeraste majasse kanda, kus ma korteris olen ja seal tahan teile päewakorra järel kõik korrapärast ettemängida. Ettepanek wõeti wastu ja Lisit ei rõõmustanud kuuljaid mitte üksnes imeilusa muusika kõlaga, waid laskis peale seda kuuljate jauks weel õhtu-pidu sööma-laua katta, kust meelitawad marjawiinad nagu shampanjer zc. mitte ei puudunud. Järgmisel päewal, töise kontserti aegu ei tahtnud kuuljate  hulk saali äragi mahtuda. » 46. Sakala. 1884 Wastutaja: J. Kõrw