Saarlane Xs 45. Esmaspnew 10. Nowemvril 1886. 111. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . . . 1 rb. Z<> kze Saaremaal pooles aaslaS 1 „ ~ Tuleb igal esnmspäewal nälja. „Saarlasc" toimetus ja ,väljaandmine iUireiar.reõ, knuvnunlits. Är. ktte Kirjad käiwad: Jaani Nbeltonda, Taareniaal. umkjab Ä kop.' UB Alciiliiiiit piliiik» ««»- j« li«»i rshvsle. W Loomade kahjud ja kinniajamine. Kus iial külade wõl naabrite piirid kokku ulakamad, saal tuleb sagedasti ette, et ühe loom teisele kahju teeb. Õigus ja seadus on see, et kui kellegi loom teisele on kahju teinud, et siis kahju auusaSti tasutud peab saama, olgu et looma peremees ehk sandi aja omanik seda peab maksma. Sagedasti ei leita seda õiged süüalust mitte üles, sest üks ütleb, et aid sant on, teine Mc, et loom üle seadusliku kõrge aja läheb jn selle läbi sünnib ka nurinat. Armsate naabrite wahel saab asja põhjus kenasti järel kuulatud ja kes süüdlane 'tuntakse olewad, olgu aja- ehk looma peremees, see peab kahju tasuma. See seadus on enne nii olnud, see saab ka cdcspidi nii jääma; sellest pitkemalt kõneleda ei maksagi, sest auusad naabrid tcadmad isegi, kuidas nad sarnatsed  kahju asjad ühe teise wahel õieudawad. Tükkis teine põhjus loomadega ou Suurcmaal osalt ka meie Saaremaa mõisates ja see vu : kui naabri loom teise piiri wõi õue läheb, siis wõetakse selle eest trahwi. Kord küsis keegi ühe Saaremaa õpetaja käest: „Tcie elate oma köstriga kaunis lähedal ja kuida kuulda, kenas korda saamises ja rahus, aga on see tõsi, et Teie siis ikka köstri põrsa paalt trahwi mölate, kui see teie õue tuleb?" „Jah tõeste" wastas õpetaja tõsiselt: „see on inimlik kord ja seadus, cl siis peab trahwima kui teise loom teise piiri läheb." „Aga kui loom midagi kahju ei ole teinud ehk on niisuguse koha Ml, «agu teie all õues, kus ta ei wõigi kahju teha, mis tarivis siis trahwima?" küsiti õpetaja käest. „Jkka peab trahwima," wastas jälle õpetaja, „scst selle läbi õppib looma peremees kõrvust, et ta loom ilma teadmata ümber ei huiguks; kui loom walitsuse all ci ole, siis roõib ta juhtumise korral paha paale mina ja ligemisele kahju teha, mille läbi trahw nii suureks läheb, et loom seda wüärt ei olegi." Kena põhjus. Mõisad, kirikumõisad kui ka suuremad üksik krundimehed u õiwad sellest seadusest küll kinni pidada, see on kena ja kasulik, aga tahame tähele panna, kas meie Saaremaa külades ka wõimalik ehk tarivis on seda seadust pidada. Meie külades olcwates pereteS on põllud, tänawad, wäljad ja karjamaad kari ja puduloomadele  kõik ühises pruukimise õiguses, s. o. kõikide  loomad käiwad sääl. Kui üks peremees teab, et ta loom mitte pahur ci ole, ega üle aide ei topi, siis ei pruugi ta! selle juure mitte karjast panna. Tema ajab oma looma pöllale ehk wäljale  ja on sääl juures rahulise südamega. Nii ou kõige meie taluniküdc puduloomadega lugu ja saab ka nii jääma, sest ühes külakonnas ei ole see teisite tarwis ega wõimallk. Juhtub nüüd kellegi loom võllalt wõi wäljalt tulles naabri mehe õue minema, siis ci panda seda tähelegi, maid aetakse õuest '.välja, hcst iga üks teab, ct ta loom ka teise õue tvõib minna. Kes ci taha, et teise loom ta õue ci pea tulema, see hoidku oma õue wärawa kiuni, mis palju hõlbsam on, kui et teine oma taltsa loomal peab karjase juures pidama, llhcl külakonnal on see tõesti ristiks ja tüliks. kus lugu nii on, knd meile teatakse: Kellcgil poole adra talu suuruse maapidaja seisusel on see wõimalik oma maad naabri kätte rendi paale anda. Ta ise ei taha ega pruugi ühtegi looma pidada (sest ega loomapidamine sellele kasulik ei ole, kes ise maapidaja ci ole), waid ta peab oma õue külakonna loomade lõksuks. Kui keegi küla loomadest  tema õue juhtub, siis ajab ta teda kinni, trahivib looma peremeest ja tal on seks õigust, sest loom oli tema õues, aga ilma sellest hoolimata, et tema õue wäraw lahti o!i. Küla karja tee käib tema maruma tagant läbi ja nii saab ka tihti head teenistust. Nüüdsel ajal, kus kopikate hallikad ikka enam ära kuimawad, on ka pruugiks wõctud, et üks naaber teist oma piirist olgu oma kõrbenud koplist, millest rada läbi käib, ehk kesapõllalt kiuni wõtab ja trahwi nõuab. Kus külas kegi seda seadust tahab alal hoida, sääl Pandagu tähele, kas seaduse tegijaist, ilma teiste piirist läbi käimata, läbi saab mvi mitte ja elatagu  seadusetegija eeskujul: „Silm silma wastu, hammas hamba mastu" ehk „kuidas küla minuga nõnda mina külaga." Kui külas üks niisugune rahurikkuja naaber on, kes Saaremaa talunikkude igapäewalist elu ei tunne, ehk oma kasupüüdmises seda tunda ei tahagi, küll säül tähtsa mehe sõna tähel pannakse ja ära tuntakse, see on, et: „hcad sõbrad ja truuid naabrid ka igapäemane leib" on ja sääl, kuida kuulda, palutakse: „Halnsta, oh halasta! meie naaber on meile suureks ristiks, päästa meid ära sest kurjast!" Jututuba. Ülestunnistus surma woodi pääl (Järg sa Ots.) Sell silma Pilgu! tundsin ma üht onnist rahu, üht tõeste paremat rõõmu kui siit maailma oma. Mitte mägewate würstido õnne ei oleks ma selle mastu mahetannd. Lindmart oli õnnelikult läbi pääsnud sa rrii. Minu tegu tuli ürikese asa r ärast üles sa tai übe aastase mangi põimega nuheldud.  See aeg, kus ma seda nuhilrst lau atasin,  oli ste fõige õr.nelikum. Kui '.uiud lauti laslub mi. Põgenesin ma Amerikast oma kadumaale lagasi. LsiSrosMst ci ole ma parast seda midagi enam. kuulnud.^ .Kas leab teie sõber Lindwari nüüd." liisisin ma liiguusid ste läbi, mis ma kuulsin, ~mis mgune  õnneunua siihtuie läbi Elleni surm oli tulnud ..Paraku mitte l" mastas Eisencr, „mul ei olr.no ilmasgi sulgust temale üles tunnistada, parast keda kui ma oma tagasi hoidmise läbi nii paisu kahju olin teinud. Aga nüüd, kus ma hass kaldal seisan, sa kus mul midagi muud iermi ei ole kui kõik seda oms õnnetuma sõbrale üles runnistada, on ta minu eest kadnmld. sii-Zi olen ms uwimalikuli selle eest muretsenud osa süüd lepitada; ma tule» oma nnimase palme jnurr."' Eiscner mõttis paki kötte, mis selle osa NM cs laua paal seisnud oli sa Wcs: sees su kõik, mis selle õnnetuse kohta käib. truiste minust üles kirjutatud. Seda parandan ma Lindwardile. Teie kätte annan ma seda nii kauaks hoida, kuuni Lindward teda ise waStu mölab. Pärige tema järele kuna teie teda leiate. Tema saab sellest tundma, ct ma ka teine pool hauda tema sõber olen." Eiscneri miimano rammu oli jutustuse ja meele liigutuste läbi, mis see. mööda läinud asjade meele tuletus tema secS äratas. Laua ära Zõpcnnd.  Ta -vajus peagu teadmatul:, laineste ulmadega tagaist padja paale ja :a käsi ei olnud mie:e lugem ststialt pan, mida ta mu eine anda taaste, Lsts ele-ea. Pae majas ea.—st moodi näär ja mu! esti häbi temast rr.re e-a st . 'lasta, kui Eistncr teda ist minu kätte >" viie ..Eiirneri noalt L.. - mardile." äeea.stst just.sstn esti m.st.e .... aste reste reinad. et ma maemalt wce! xsisri ststst.r mõistu: istst, ehk ma kuil mitte unine ei oiaao, siis esti see, mis ma kuulsin ja tur.dsin omctegi kai tina mii'n Ziikmne ircs. Tõusma päikese kiired hiilgasimad jada täiesti mcic kobal seisma katuste pääl ja tzen.stmar liht halli karma Eiscneri kahmatanud näo rZäir, kes miimaics hingamises näis etemal. Esta kustusin naabri raMkcÄi juurde, Süstisin teda nii kana haige juures malmata, künni ma tagasi kulcn ja läksin ise koju oma vercklsnda oma kaua kodust ära jäämise pärm! maigiÄama. Äui ma natukese aja pärast tahtsin Eiscneri juure tagasi minna, tuli tema naaber Eiseneri surma sõnumiga ukse xääl Wtsutss mu wastu. Ta jutustas: „Waewalt olite teie haige juurest ära tulnud, jääl tuli rutuga üks wõeraS mees sisse ja küsis Eiseneri järele. Kui haige leina häält kuulis ärkas ta silma pilguks üles ja hüüdis suure rõõmuga: „Lindwart, Lindwart!" Mis nüüd pääle selle nende wahel sündinud on, ci tea ma mitte, sest wõcra märgu andmise pääle läksin zna mälja. rlga ligi poole tunni järele olla wõcras jäste mälja tulnud, üks paberi pak käes ja neid Kuu. „Jur..rlaga maene õnnetu ' oe: c."' la g ;ooie du:d ja rutuga e a t . .d dzeneru r. a nd. ta selle ' te '.de < :..d ee- " ".inna, surnud leidnud vle-vat. õ:. a a . e . : .bi . .. ... d . . ' ...... n>  e :s.) Kurjatöö wanne ja kättemaksmine. Übei AM kewüdNel päeval aas-al o!i see, kui kaks reipad, mõnes kuus päreü Rootsi kWwga, kart Kr.cWN iil- vAkese Tam.väina  iniu-ru:. Tchäsmigi maa- Ti-nd-i-uni käia poole iamznusimad. Nad sõimad ühe mcerandi roersta kiilasi --mai ühe -.na- Kura kärmal, mcisa wideiviknS seisatama. War.cni zieisi. k-Z igapidi kõrgcmasr s-isus-p näis vicwai. vii umbes tahe kümne asstanc noormees. Ta oli piik, peenike ja hästi haritud; lahke, hea näoga, suurte sõbra