Tallinna Sõber M 39. Üheksas aastakäik. Tallinnas, Wiinaknn Z. pääwal 1887. Kleuldkt aealtht Eesti rahisklt «aal ja liauades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinna» Lindfor»'i pärijate trükimajas: ,aStas 2 rubla, 40 kop.— pool-aaSta» 1 rubla 40 kop. lloju ehk postiga saadetud: aaSta» - 3 rubla pool-aa»ta» l rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. ' Tellimised wõeta?se waSta t Tallinnas: Lt»dfors'i pärijate trükimajas. AeterSurgis: S. Heelandt, o»auspoaa» S 4. Hartns: Läakmann. Uakweres: J. Kuhs. Aaides: A. SeidekSerg. Kapsalns: H. Kollöerg. Lihulas: A. Mi»ttner't soodis. Miljandis : K. J. Aarow'i raamatupood. Warwäs: M. Aöder. Mörnsi Arana Wielro/e. Matkas: W. Rudolfi. Auresaares: M. Lange. Maal: laida iseäranis taalmalse. Wastaja redaktor W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad kLiwad Baltiski (Baltischport L»õiSvniS-IIoM^.) Slsaistevi Kindral Superintendcn, Dr. W. Schnltz I'. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt: Tallinnast.  Kohiute muutmisest. -> Eestimaa Kubernöri ringkiri. Liiwimaa Kubernöri ringkiri. Tallinna Linnasaadikute kogust. Tehnika seltst öhta-klaSstd. - Kroonu wõl.'.d W.nemaal Tulekahju karja käe läbi. Laat. -- «Rishki Westniku' mõtted haridusest. BaliSlist: Ilmad. Tulekahju Pakri saarel. Wirumaalt: Tee-rõöwinnsed. OanetuS. —Taartuft: Tartu-Walga raudtee. Riiast: Tulepanijate protsess.— Kauramaalt:  Rahutu elu. Peierburgist: Kõrgest ringkonnast Akodemikus Aiwasowsky. Wene l«htede kart iS.  Soomemaalt:  Mõrtsuka tegu-- Odessast: Maru ia uputus. Nishni-Nowgorodist: Kesk-Asta puuwillad. Tiflistst: Wihma Moskwast: Tulekahju. Konkurs. —lseäralised ja uuemad sõuumid. Eestimaa Kindral-Superintendent Dr. Woldemar  Schultz Mihklikuu 21. pääwa öhtal kostsiwad Tallinna kirikute  kellad ja kuulutastwad leina-sõnumit kõige Eestimaale ja kaugele üle meie kitsama kodumaa piirete. Kell pool seitse sellel õhtal suri Eestimaa Kindral-Superintendent Dr. Ernst Wilhelm Woldemar Schultz, ligi 74 aastat wana. Kui tema ka juba pitkemat aega raskemast ja walusaS haiguses oli olnud mõni pääw enne tema surma räägiti meile, et tema juba kaks nädalit ainult pÜStt magada wõinud siiski kostis see surmasõnum järsku ja suuremale hulgale ootamata; ikka loodeti weel, et tema tugen? loomus haigusest läbi peaseks. Ernst Wilhelm Woldemar Schultz oli Jõulukuu 5. pääwal 1813 TartuS sündiund. Seal käis tema ka Gymnasiumist  läbi ja astus aastal 1832Ztui Jummala-sõna teaduse studerija suurkooli. Sügisel 1836 lõpetas tema aegliselt oma studerimist Tartus, oli kaks aaStat kodukoolitaja  ja studeris siis HalleS ja Berlinis edasi, Jumalasõna  teadust ja ka keelede ja kooliõpetajate teadust. Selle peale kodumaale tagasi tulnud, sai tema Näärikuu 25. pääwal 1842 Riigas kirikuõpetajaks fiSfe õnnistatud ja sellesama aasta Küünlakuu 22. pääwal Saarde kirikuõpetajaks  laulatud. Sealt kutsuti teda aastal 1846 Pärnu Elisabethi kirikuõpetajaks ja pandi ka Pärnu kirikkonna PropstikS. Aastal 1863 kutsus Eestimaa Ritterkond teda Toompea kiriku ülemaks õpetajaks ja Eestimaa Kindral- SuperintendenttkS, kelleks teda tähendatud aaSta Jaanikuu 30. pääwal stsse õnnistati. Seda ametit, mis tema takituse-aeal mitmewõrra raskemaks pidi minema, on tema ligi 25 aaStat ofawusega ja kõikumata mehise meelega tallitanud, on meie kiriku eest seisnud, ja kostnud meeletumate  tuisulaSte ja hoolimata wägiwallalaste ees. ÜheS oli Dr. W. Schultz ka Eestimaa Ewang.-Luth. usutunnistuse  Konsistoriumi Abipräfident, Synoodi Präfideut, Biibliseltsi,  Toompää waeStelaste-maja ja mitme teise õpetatud seltsi ja helduse-asutuse liige ja juhataja. Mitme õpetatud kirja eest Jumalasõna teaduses ja wäsimata hoolekandmise eest meie kiriku heaks, nimetas Tartu suurkool teda Lutheruse-pühal  1883 Jumala - sõna Auudoktoriks voetor Meolosiae koaoris eausa. Ka Keisri Majestäti poolest on tema auusat teenistust, peale kuldse rinna-ristide, mitme riikliku auutähega tasutud, kuida tema ka Keiserlik Kõrguse  Suurwürst Aujärjepärija täieiga-pääwal St. Wladimiri  rittretähe 3. klaSstst sai. Oma tööde körwas, kui õpetatud meeS Jumala-sõna teaduses ja kui Ewangeliumi osaw, hoolas ja kohkumata seletaja ja kuulutaja, oli vr. W. Schultz kõrget annet asjade korraldamiseks saanud ja on seda annet kõige meie kiriku, kooli, maa ja rahwa heaks osawusega ja hoolega tarwitanud. Omas politika - joones hoidis tema ennast kõikumata hoidlaste ja sellega seisusliku elukorra  poole, mis meie kodumaad ja rahwast elukombedeS,  hariduses ja majapidamises nii kõrgesse iile mitme teise tõstnud on. Nagu kõik hoidlased, ei püüdnud  Kindral - Snperintendent vr. W. Schultz mitte seda mis wana, liikumata wanal paigal kinni pidada, waid uut wanast teatud ja tuntud pinnast loomuSlikult, aealugulikult ja kõige pealt khristlikult wälja kosutada. Nenda on ta Eestimaa Ewang.-Luth. usutunnistuse  Syuod tema juhatusel aegade tarwitust mööda mitmet  wiisi uuele teele juhitud ja on oma tallituSkonda kiriku  ja koolide tegewate elutarwituste poole laiendanud, kuna seal senni enamist ainult teaduslikud küsimised pääwa korral seifiwad. Eestimaa Ritterkonna, kui meie kiriku ilmaliku  tuge ja meie rahw volide asutaja ja hoolekandja poole, on vr. W. Schultz ennast kõigest südamest hoidnud, niisamati ka kõige ritterkondlikkude asutuste poole, milles tema kodumaa ja rahwa waimulikku, waim likku, rahwuslikku  ja majapidamislikku põhjust ära tunnud oli. Kõige nende asutuste ja nimelt meie rahwakooli kirikliku loomuse  eest on tema sellepärast ka ikka kostnud, niipalju kui ühe inimese jõud seda kannab. Eesti rahwakoolide  korraldamises on vr. W. Schultzi nõuu ja töö wäga mõjuw olnud, nii kaua kui meie kodumaa waimulikkudel ja ilmalikkudel ülematel ülepea wõimalik oli, sellest tähtsamast Eesti rahwa asjast mõjuwat osa wõtta. vr. W. Schultzi nõuü peale ja tema juhatust  mööda on meie maarahwa lastele kooliskäimine  funnitawaks kohuseks tehtud ja just Eestirahwa waimulik ja waimlik kosutamine on tema poolt wägewat tuge ja juhatust saanud. Kaks täielist Jutluseraamatut,  mitmed kooliraamatud, Lutheruse elukäik ja Huhni Paastu-jutlused on tema poolt Eesti keeles ilmunud,  ja weel suwel ilmus tema sulest „Tee aru omast majapidamisest!" üks manitsuse-kõne, millest meie tänine ruumi kitsuse pärast ei ole kirjutada wõinud, mille peale meie aga siin oma lugejate tähelepanemist juhime,  kui õnnsa Mndral-Superintendenti, meie kitsama kodumaa ülema hingekarjatse, wiimse kirjaliku ande peale Eesti rahwale. Enamist kõik Eestimaa kirikuõpetajad on temast ametisse  õnnistatud ja selle tallituse. kui ka teiste tallituste juures, on tema mõnda äratawat ja kinnitawat sõna omas tuumakas Eestikeeles oma Eesti sugust usuwendadele rääkinud.  Ülepea seifis tema Eesti kogudustega ikka elamas sidemas ja tõsised Eestlased, kes jo ikka üht tuumakat ja kindlat meest, üht ,täit meest", on auustada oskanud. hoidfiwad ennast ka kõigest südamest tema poole. 3a üks täiS meeS oli Kindral-Superintendent vr. W. Schultz, otsekohene ja kartmata ülemate ja alamate, sõbrade ja waenlaste ees. Hirmu inimeste eest oliwad usk ja lootus 3umala abi peale tema südamest wälja pühkinud ja sellepärast ei mõjunud tema mitte ainult oma õpetusega ja oma korraldamise annetega, mitte ainult sellega, mis tema andis ja mis tema tegi, maid ehk meel rohkem sellega, mis tema oli, üks khr istlik julge mees. kelle mehist meelt igaüks auuslama pidi. kellel temaga tegemist oli. Nüüd, kus meie seda kirjutame, kostawad läbi Eestimaa  kõik Ewangeliumi - Lutheruse usutunnistuse kirikute kellad, tema wiimseks saatmiseks siin maailmas. 3a need kostawad kõige meie usuvendade südamesse igast sugust ja seisusest, leinates ja wagat palwet äratates. et 3ssand teda igawese rahu ja rõõmu sisse wasta wõtaks, meile aga pea üht uut ülikarjast saadaks, kes oma wägewa ususöuaga  meie kirikut ja kogudust raskel aeal juhataks ja 3umala waimu abiga kaitseks. Mis vr. Woldemar Schultz meie kiriku, kooli ja rahwa heaks teinud, see jäägu iseäranis Eesti rahwa keskis tänulikusse ja jäädawasse auusllusesse! Õnsa Kindral-Superintendenti pühalikust matusest Toompea  kirikus Mihklikuu 25. pääwal, kell 12. kirjutawad Tallinna Saksakeeli lehed: „3uba enne leinu-3umala-teeniStufe hakatust oli kirik, kuS surnukeha altari ruumis hulga elawate taimete wahel kirstus seifis, wiimase paigani täidetud. Leinajate omak- sete kõrwaS oliwad Kubermangu-walitsuse ülemad, Ritterkonna  ja liuna ja maa kohtute eesseisjad täides mundres tulnud, lahkunud Kindral-Superintendentile wiimast auu andma. Ka meie maa kirikuõpetajad oliwad enamist kõik tulnud ja pea seifis vea kõrwas Jumala-kojas, kus lahkunud  õpetaja nii sagedast oma armastatud kogudust Jumala-sõnaga  kinnitanud, kõik see leinajate hulk kõigeist meie linna Ewang.-Luth. kogudustest, kes puhkajas oma pead ja ülikarjast kautanud. Pärast liturgia Zumala-teenistust, mis peale Meeste-lauluseltfi liigete meeste-kwartett tuli, astus Rapla kirikuõpetaja, Probst Malm, kantsle peale ja pidas mälestuse-könet. pühakirja sõna põhjusel Hos. 6. 1: ,Läki, ja pöörgem Jehowa poole, sest tema on meid kiskunud, tema parandab meid ka; tema on meile haawad löönud, ja tema fiub meile neid kinni/ Tõsiste sõnadega  tähendas kõneleja selle suure kahju peale, mida meie Lutheruse kirik oma kojuläinud mehise eestseisja lahkumise läbi saanud, ja köitis selle külge manitsust õigele patustpöõramisele,  miS kõiki häda ja walu Issanda peale heidab,  kes ainult aidata wõib ja tahab. Tartu suurkooli Jumalasöna-teaduse jäuskonna nimel hüüdis Professor vr. Volck lahkunud wennale sooji sõnu üleüldise auustuse ja oma enese sõbruse poolest järele ja igaüks kirikuõpetajatest,  kellest umbeS 42 kokku oliwad tulnud, astus surnukirstu juure ja jättis oma armastatud ja auustatud ülikarjast ühe Piibli salmiga Jumalaga. Segakoori laulu saatmisel sai auupärgadega ja lilledega kaetud surnukirst ametivendadest wälja kantud ja leinawankri peale pandud, mis peale otsata saatja-rong Mõigu surnuaia poole liikuma hakkas. Karli-kiriku maja juures Toompeal wõlfiwad pasunakoori healed rongi wasta. Umbes kell aeal jõudis rong Mõigu surnuaiale, kus Propst Malm matmise-kombet  täitis ja Ülem õpetaja F. Luther meie kiriku ülemale eestseisjale wiimaseid tänu- ja lahkumise-sönu järele hüüdis. Ruttu wõlwis ennast kalmu-kink ja sai lilledega kaetud, kuS selle mehe surelik osa puhkab, kes ligi ühe mehepõlwe meie maa Evang.-Luth. usutunnistuse kiriku eeSotsas on seisnud ja kes omale kõikide nende südames, kes ustawa meelega oma Ewang.-Luth. usutunnistuse  poole hoidwad, tänuliku ja sooja Z auuStuse jäädawat paika walmistanud. Tema hingagu pärast tehtud  tööd igaweses rahus!" Üleüldised sõnumid maailmast. BaltiskiS, Mihklikuu 2b. pääwal. Bulgarias teemad Sobranje walimiste ettewalmistamised  silmanähkawalt palju suuremat kära ja muret, kui sealt tunnistada tahetakse. Erakonnad laksutawad hambaid  üksteise wasta. ja kui rahwas Mihklikuu 27. pääwal  walimisele tuleb, siis wõiks kergest wcrd jooksta. Walitsuse poolest saada siis ka fõeawäge walijate ligidale walwama saadetud, et tuhinaga täidetud mehed üksteisele liiga ei tee. Aga kuida teada, on Bulgacia sõeawägi ise erakondadesse lõhutud ja wõiks ehk wahest omalt poolelt kära ja kiskumist suuremaks teha. Suur tüli on Minister- Präfident Stambulow't ja endise Minister-Präsident Radoslawow'i  wahel. Esimene annab teisele süüks, et tema wiimase aasta Leikusekun 9. paamal ka sellest mässamisest osa olla wöta tahtnud, mida Würst Aleksandri wasta tõsteti ja kus Metropolit Klementi sala-peamees oli. Oma osawõtmist olla Radoslawow Klementile kirjalikult pakkunud  ja olla wast siis oma nime mässajate kirjast maha kustutada lasknud, kui nägi, et asi wiltu läks. Würst Ferdinand tahta küll neid kaht waenlast lepitada, aga see