Tallinna Sõber M 52 Teine aastakäik Tallinnas, A. Jõnluknn pääwal IM. Uleiildne aealeht Etstir«hn>ale ««ai j» liukidts. Tuleb ükskord nadalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas t rubla, pool-aaStaS Ltt kop. Koju ehk postiga saadetud: gMaS I rubla 40 kop., Pool-aaStaS 80 kop Kuulutused mak lamad iga rea ehk selle aseme pealt ü kop. Tellimised wöetakse wasta: AaMnnas! LindsorsN päriate trükimajas. Feteröurgis - J. H. Seclandt, o»«uepcuau i) 4. Harkus: W. Just. Uernus: K. Kudewiita. Aakweres: L. Wattky. haides: A. Scidewerg. Kapsalus: H. A. Kolkverg. Kuresaares: HH, Lange. Amölas: A. Kr. Ziaudkepp.— Maal: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. J. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilst jaama kaudu. (Ass -- 4cer>.) Reaister: Ümbcrivaatus laiemas ja kitsamas riugkoudas. (Kõigi politika sõnumite asemel.) Omalt maalt: Tallinnast: Tolli asjust. Raudtee õnnetus. Peterbnrgist: Rahn Hhiinaga. - Wõeralt maalt: Amsterdamist: Uputus. Jutu leht: Peasnud. Kiriku teadused. Ümberwaatus laiemas ja kitsamas ringis. Üks wäga tähtjas aasta on lõppemas. Kui rõõm ja kucwastus, rikkus ja waesus ka iga aasta oma ringkäiku  inimeste keskis peawad ja ennast fim ja seal, kui oodatud ehk kogemata wõerad pitkema ehk lühema aea peale pesitafiwad. siis ou seda sel, nüüd lõpetusele jöudwal  aastal, rohkem ja uähtawamalt olnud, kui mitmel teisel. Algame, kuida õigus kaunad ja süda sunnib, meie õnnistud Riigi-Zsaga ja tema kõrgete omaksetega, siis leiame meie siin suurt rõõmu ja rasked knrwastuft kõikumas  järges. Nähtama Jumala-sörme abil jõledate kurjategijate  hirmsa nõuu eest peasüüd, pidas meie armas tatud Suur Keiser 19. Küünlakuu paamal oma õnnistud walitsuse 25 aastast püha, ja ütlemata waimuõtusega wõtfiwad kõik tänulikud alamad, ja wöttis kõik haritud maailm sellest elawad osa. Pea pärast seda pidi aga meie Suur Keiser ennast Jumala äramõistmata nõuu järel kõige raskema kurwaStuse alla heitma, mida inimese südamele pealepandud saada wõib, kui Jürikuu 22. pääwal  Keisri-Praua oma õunistawad eluteed lõpetas, mida omas koduelus ja omas awalikkus elus selges armastuses  käinud ja armu ja helduse tähtedega täitnud ott, mis selle Ristiusu õpetusest walgustatud soojendatud südame mälestust tulewate põlwede peale kiuuitawad.  Weneriigi  seespidises ja wäljaspidises politika elus ja üleüldises  majapidamises on sel aastal palju liikumist olnud ja wäljaspidised maailma muutused ou kaugest meie laiema  isamaa elu kohta mõedund. Kardetawad seespidised liikumised, mis juba mõnest aeast saadik eksitatud ja eksitud  noore rahwa seas idauestwad, näitafiwad euuaft omas täides jõleduses ja koleduses, ja sigitasiwad hirmu ja ahastust kõikide südames, kellel rahuline elukord üleiiltse, esiwauemate waga usk ja Weueriigi kindel põhi, meie Keisri wägewa käe all armas ja kallis oliwad. Neid tardetawaid liigutusi ou aga meie Keisri targad, kindlad ja armulised nõuuwötmised, osawa ja kindla abilise, Kindral- Adjutant Graf Loris-Melikowi abiga, kergemal ja pehmemal kombel wõitnud, kui ükski ettearwata wõis. Kuna sesugustel kardetawail aegadel muidu walitsustel iarwis läheb, waljaid pingutada, on neid siin weel õige tähtsal kombel lõdweudatud. Meie armuline Suur Keiser on just sel kardetumal aeal üht terawad Riigiwalitsuse tööriista, Sala-Politseid, mille nöörid ja nöörikesed Keisri kanzellei UI. jäutuses kokkujookftwad. käest heita usaldanud.  Waimustud rõõmuga sai se sõnum kõigeist riigikodauikudest  wastawõetud, kellel wähegi politika-osawust oli ja meie Suure Keisri heldus, kelle arm ja wahmus ennast selles uöuuwõtmises nii hiilgama! kombel üleSnäitas,  se ei ole mitte aSjata oina alamate südame wasta koputcmd tuhanded ja tuhanded, kes wähem ehk rohkem eksituse-tee poole hoidstwad, on seisma jäänud ja ümberpöörand,  kui Keisri arm nende silmi walgustas. Peale selle on Keiser tuhandetele armu armud, kelle eksitatud ja eksttaw meel ja maim neid karmi ülewaatamise alla saatis  ja omakfetest ja lahkest eluteest lahutas. Kõik se heldus  ou kui soe wihmasadu Keisri alamate südame peale laugeud ja mõni tarretand süda ou pehmeks läinud ja ajab uusi ustama meele wõsufi, ja kõigi alamate süda keeb üle, õnnistamisest targa, kindla, wägewa ja armulise Riigi-Isa wasta. Kui ka weel stin ja seal mõned üksikud  tähed pahast maimust ilmuwad, siis wõib ikka kindlaste  loota, et parem, Ristiusust õpetud ja kantud waim, seda paha waimu pea täieste lämmatama saab. -- Suures  jäus, meie laiemal isamaal on suurt wiljaikkaldust põua, rohutirtsude, putukate ja rööwikute läbi olnud. Nimelt  ou Viljarikkad Wolga kubermangud ja maakonnad suures hädas. Peale Viljaikalduse tuliwad mitmes paikas  lojukse-tõbed ja haigused, nimelt haigused laste seas, mis palju kahju teinud ja palju ahastust sigitaud ou. Üksi lääuepoolistel maadel, wiletsama põllumaaga, aga kõrgema haridusega ja osawama majapidamisega, oliwad Viljasaagid korralised. Häda sisse langeud kubermangude üle on meie Suur Keiser oma kaitsemas kätt pidanud ja kaaskodanikud on omad südamed ja käed hädaliste wasta jõudumööda lahti teinud. Näljahäda on nendest maadest küll niipalju tõrjutud saanud, et nälga, kuida manad aead seda tundsiwad, kuulda ei ole, Aga wiljapuudus on oma rnsnwad mäge üleüldises riigi-majapidamiseS ja rahwaelus  raskeste küll tunda lasknud. Mitte üksi ei saanud  Ameerika wilja Läänemere sadamate ja Mustamere sadamate läbi fisseweetud, kuida muidu Wenemaa wili ja Ameerika wili maailma turul üksteisega Võitlemas on; nutte üksi ei jäänud Kroonu maksud hädalistest maakondadest  maksmata ja pidiwad hädalised meel rahaga aidatud ja tuetatud saam' aid ka eemale isamaale ja nimelt szruremat uu adesse Wedus waie e > ttjasaagi ja mõnu Peierbmgis aelr lnwahinda kord juba 7 za 8 kopika peale, naela eest, aga urge Riigiwalitsus  on nõuu leidnud, ka nende ahnust kammistada, kes teiste waesust ja häda oma kukrutäitmiseks tarwicada soowisimad. Se kallis aeg ei kestand wäga kaua. Kõigi selle juures on meie Suur Keiser weel nõuu leidnud, oma madalamate ja kehwamate alamate koormad kergitada.  Uueks aastaks on soola-aktsiist mahajätmiue ja soola tolli kergitamine meile kingitud, ja mitmed teised tahtsad muutused, kehwama rahwa koorma kergitamiseks, kui uimelt pearaha ärakantamine, seisawad kõrge Riigiwalitsuse  uöuupidamise all. Wäljaspidises asjus seisab meis suur isamaa kõigi Euroopa riikidega rahus ja söbruses ja ka manad kadedusel)  Wenemaa wasta, Inglismaa poolt on sellest aeast saadik kahanenud ja jahtunud, kui seal uus, wabameeleline  Ministerium walitsemas on. Kauplemised, Hhiina tüli soigutamiseks kestawad ikka weel edasi ja ei ole õiete teada, missugust, otsa need leiawad. Hhiina walitsusel näitab aga selgeks saanud olema, et Euroopa riikide poolest  midagi abi loota ei oleks, et üksi Wenemgi üle wõitu ei saaks ja on sealtpoolt ennemini järelandmisi kui wastapanemist  loota. Meie sõda Teke-Turkmeenlaste wasta loodetakse paremini korda minema, kui möödaläinud aastal.  Sõnumid ei tule selt palju, sellest arwawad asjatundjad,  et kõik kordas on, ja et kuulus Kindral Skobelew  sõda pea heale lõpetusele saadab. Otsekohest kasu ei wõi Weneriik nendest maadest loota, aga rööwi-rahwad peawad seal tallitsetud saama, se on Wenemgi suur ja tähtjas kutsutus, ja meie kaubaajamised Aasias peawad rööwi-rahwasle eest kaitsetud saama, sellepärast ei wõi Weneriik järel anda, enne kui need rahwad wõidetud on. Kaks suurt asja on weel Wene riigi-majapidames kordasaadetud ehk algatud. Üks on wangide wedamine Sahhaliini saare peale, mere-teel, mis palju odawam ja meie süü alla laugend kaaswendadele palju kergem on. Teine ou Siberi raudtee, mida Zekaterinenburgist hakatakse  ja mis edaspidi seda suurt ja mitmes paikas rikast Maad päris Wenemaaga, Euroopaga ja suure maailmaga ühendama saab, kuna se tänine suurte ja laiade tühjastuste  läbi luku taga seisis. „ 3ssand kaitsku ja õnnistagu Keisrid!" se sõna tõuseb wägewast iga Keisri-atama ja riigikodaniku  suust ja südamest, wana aasta lõpetusel ja uue aasta hakatusel. Ka igal teisel riigil ja rahwal oliwad möödaläinud aastal omad rõõmud, ja oliwad omad mure ja waewa kotikesed kanda, mida pea looduse wäed, pea rahwaSte ja üksikute seisuste ja inimeste ta liitsemata himud täitsiwad. Saksamaal sünuitasimad weetõusud Shleesias suurt häda; kiriklikud tülid ei taha lepitusele jõuda, kuida ka Riigiwalitsus ühelt poolelt ja Paapst teiselt poolelt rahunöndmist  ja järelandmisi kinnitawad. Nüüd on wee! tülid Juutide wasta ja Juutide pärast, Ristirahwa enese keSkis tõusnud ja figitawad palju paha werd. Käredamad  weel kui Saksamaal, on kiriklikud tülid Belgia maal, kus kodused Paapstikesed kooliõpetajaid ja terwed koolisi awaliku kirikuwande alla paniwad ja suur Paapst Roomast kahel keelel, pea üht pea teist parteid meelitas ja kihutas, kuuni ka Belgia ülem Piiskop ennast Paapsti, oma isanda ja meistri wasta tunnistas. Ungrnmaal lõhkufiwad weetõusud ja pärast wee! tuled suurt ja rikast Szegedini liuna ja maawärisemised lõhkufiwad Agrami linna. Au str ra-U ngrum a a l üleültse riidlewad üksikud rahwafugud üksteise wasta, kuida se seal juba ikka oli, ja teemad oma elu wastastikku ja Riigiwalitsuse elu raskeks. Prantsusmaal samad tulipunased Kommunardid, tule ja törwa mehed omast kangest wangipaigaft,  Uue-Kaledoonia saarest tagasi toodud ja nende asemel mitmed waimulikud seltskonnad wälzaaekud Et üleüldine rahu sellest Vahetusest suurt kasu sai. seda ei wõi ükski ütelda. Kommunardid ei ole oma wana maimu  koguni mitte Uue-Kaledooniasse jätnud ;a tanu ei tunne nemad selle oma isamaa seaduse ja elukorra wasta ka mitte, kes nendele nende endist õige suurt süüd andeks andis. Nemad ei pea ka koguni mitte Pariisi liuna ärapõletamist  ja hulga ilmasüüta inimeste äratapmist aastal 1871 süüks, waid peawad seda suureks isamaa teuks ja wabaduse wägewamaks sigituseks ja kosutuseks. Rochefort (Noshsoor) ja Louise Michel (Mishell) kihutawad tallitfemata  himufi alama rahwa seas ikka suuremale leegile ja karta on wäga, et asjad seal ühele mässamisele jõudwad, mis ehk hirmsam olema saab, kui ükski teine, mida selle aasta-saea sees nähti. Louise Michel näitab üks naesterahwaS  olema, kelle kuiwetand rindas tigedama hundi süda tuksub, ja kui kord tallicsemata toores rahwas, kellest Prantsusmaal puudust ei ole, ennast temast juhatada laseb, siis ei ole muud kui tuld ja werd oodata. Juba efimeseõ mässamises, möödaläinud aastasaea lõpul, wõtfiwad tallitfemata  naesterahwad sellest koledad osa ja karta on wäga, et ka Louise Michel oma nime werega ja tulega aealouraamatu  lehtede peale kirjutab. Wabariigil on wiimisel aegil juba õige raskeks läinud, oma waba-alamaid ta liitseta;  et selle poolest uuel aastal kergitust tuleks, on wähe küll loota. Inglismaal on uuel, wabameelelisel Ministeriumil õige raske elu, nii wäga, et seda elusse ja jalale jääma ei arwata, kui Parlament kokku astub. Endine  Miuisteriuui, Lord Beakonsfield'i juhatamise all, tahtis kõiki maailma mäge ja wõimust Inglismaa alla saata ja sellest sigisiwad sõead ja mässamised Jndia-rngi piiretel ja Löune-Aaftika koloniides, mis uue Ministeriumile pahaks päranduseks jäiwad. Judia-riigi piiretel, Afghanistanis on nüüd küll esiteks Inglased wöitu saanud ja sel silmapilgul on rahu, kui kaua se aga kestab, seda ei wõi ükski ette ütelda sest uut Emeri, Abdurhaman-Khani, keda Jnglismaa