Saarlane P' Ulciildiilc piiitikli Wlcht mili- ja linna rahwale. UD Esinaspäew 1. Detsembril 1886. ll!. aastakäik. maksab: -4>- Tuleb igal esmaspäewal wälja Kuresaares, kaubauulits. Nr. Ive Kirjad kliimad! Jaani kihelkonda. Saaremaal. Mesilaste pidamisest. Kõne, 9 mal Septembril 1886, Kvresaares põllu raeeste koosolekul pidanud C. Paulmeistc r. AuuStatud kuuljad! Kui meie tagasi waatame möödaläinud aja pääle, siis on maga kahju, et mitu kasulikku  asja, mis juba oleks wöinud head kasu tuua, liig hilja said ette wõetud. Igaüks oodab ja loodab paremat aega, aga santi aega, ei taha üksgi, sest tn tuleb muidugi ilma ootamata ja meite elu on möitlus. Põllumees teeb oma põllutööd ja mõtleb, mis tema põllutöö kohta parem oleks ja mis tuleks teha, et saaks rohkem wiija leigata kui enne. Põllumees, kes ühtlasi ta aednik on, mõtleb: kudas ta oma «viljapuid  peab harima, neid wäetama ja kahju eest hoidma. Üks mõtleb ühte sa teine teist, kudas meite ajalikku elukorda tuleks parandada. On aga ka niisugust meite seas, kes «väga mähe «nõtkemad ehk ka sugugi ci mõtle, meel «vähem ühte mõtet teoks muuda  ivad. Ülemad eesmärgid meite rahival: on põlluharimine ja karjakasmataminc. Aga, neli suurt ülesannet ehk eesmärki «võiks niiheasti suure- kui iveikepõllumehel olla ning peaks olema, ja med on :I) Põlluharimine,  2) karjakaswatmnine, 3) «viljapuude  kaswatamine ja 4) mesilaste pidamine. Wiljapuude kaswatamine, kui meie suure põllumehed maha arivame, on suurel hulgal tuula ivõcraS asi; nõndasamuti ka mesilaste pidamine. Wiljapuude kaswataminc ja mesilaste  pidamine, on põllumehele suureks km suks põlluharimise körmas. Mõlemaid, miljapuude  taswatamist ja mesilaste pidamist on meite rahiva seas leida, aga wcel iväga puudulikult. Mesilaste pidamist ja wil/a--puude  kaswatamist wõrreldcs, kumb neist peaks ennemini ja suuremat kasu tooma, näitab ikka, et tahab ennemini sellepoole kaaluda : mesilaste pidamine toob ennemini ja suuremat kasu. Weikepõllumeeste eneste suust on kuulda, et mesilased mõnel aastal niipalju kasu sisse toomad, et aastase puumaa rendi saamad, aga niisugust mesilaste pidajat on arwa leida kellel niipalju puid ületalwe on et seda wõib saada Missugune on nüüd mesilaste pidamine Saaremaal? Mesilaste pidamine Saaremaal on meel wäga puuduline ja madalas järjes. See tahab ka head järelemõtlemist ja järelekatsumist  kui ta peab heasti edenema ja kordaminema. Mesilaste pidamine pead olema mõistlik. Ta nõuab üht tarka osawat meistert, kelleks muidu ei saa kut õppimise läbi Mesilaste pidaja peab olema teoreetiker ja ka praktiker, see on: kirjatark ja tööosaw. Et mesilaste pidamine Saaremaal rahwa seas puuduline ja madalas järjes on, nähakse  selgeste küllalt, sest wäga arwa on n ijugust mesilaste pidajat leida, kes omal kt) —20 mesipuud ületalwe peab. Päris mesipuude arm on 6 —B puud. See, kes 8 puud ületaluie peab, see on päris suur mesilaste  pidaja, ja on ka, sest mis wõib siis niisugusel olekul rohkem tahta. Mõned ulm ivad, mis „Pöllumehe aitas"on ööldud. Niikui  ma mäletan, on sääl mesipuude arm 8 puud nimetud, rohkem ei sündida pidada, sest suur tükk ajada suu lõhki, sest mesilastel  ei olla kui neid palju peetakse, mitte enam toitu suure hulga kohta- Sellekohta wõib ütelda: See ei ole tõsi, sest sääl puudub teadus. Kui 8 puud mett saamad, siis saamad ka 80 puud. Ükskord hommiku wara kutsus mind õpetaja herra Nolcken rukki kõrre sisse, mitte kaugel minu mesipuu  aiast, waatama, kas mesilased pöldkamarast  mett saamad. Mis meie nägime? Mesilasi oli õige palju mett imemas, ja kui meie kaugemale läksime, siis jäid mesilased  ikka arwemaks, kuni wiimaks mesilasi enam ei olnud näha, et küll õilmid palju oli. Saaremaa mesilaste pidajatele tooks see aastas mitu tuhat rubla enam kasu, kui see tänini toonud on, kui neil niipalju mesilasi oleks kui õilmed mett annawad. Annawad õilmed heasti mett, siis on näha : Lendab mesilane õilme pealt ära, siis tuleb teine sealsamast jälle imema ja nõnda ikka edasi, sest mett jooseb sooja ilmaga ühte puhku uueste juure. Mitte üku sellepärast ei ole mesilaste pidamine siin puuduline, et uii wähe peresid peetakse, maid ka mesilaste loomise ja nende Jututuba. KurzaKö wanne ja kättemaksmine. (Z. Zärg.) Pudel tuli. Sepp kallad sisse ja härra leitenAü jõi nii ausasti, et ta lühikese aja pärast enam ci näinud ega kuulnud. Uksel oli lelle wade aja sees kellatorni näidus, mida Rootslased osalt aidaks, osali mangi hooneks pruNsiiocid. Rõncd tunnid oli ta rahulikult puhke.nud.  kui :u korraga üles ärkas. Säül oli, nagu kuuleks ta inimise jala astumist: La mõtles sepa pääle ja ära- Lääemne lootus tõusis tema südames elamaks. Äga need stla astumised näitasin'e.d  ka nälja pool torni kuulsamad olemak ja ic ma ärapääsmise loonis oma uitnajaic käest muutis ennast nüüd, piinlikuks  kartuseks. See kobi, kus ta oli, hilja öZMc aeg sest so>. oli juba poole öü ligi  äratasimad  tema sees minnaks seesugust kartust, mida i-r suure macwaga ära wsits jsudis. Rüüd kuulis ta jälle sammusid, pilka.uist  sa menüüdes nagu mõni, kes pimedas eiiemaatlikuli salaja ligemalsAslcb. Aksel, kellele kartus korraga julgust andis, tahtis üles tõusta sa tulijale ma siu hüüda, kui üks bäÄ äkisie tema niine ssfi-ZtsS, millest rems kohe sepa ära tundis. „Aksel, kus teie olete? wastage mulle, aga tasa?" sosistas sepp. Aksel kargas maast üles, astuS tulijale paari sammu wastu ja küsis tasa: I ~Kuidas teie siia saite, Laur? „Minu käsitöö päästab mulle kõik uksed lahti," ivastas küsitaw. „Ma olen kirikust ühest wäiksest uksest, mis siia torni käib, läbi tulnud. Tulge minu järele, meie peame jälle seda samma teed kaudu -.age.si Minema ja meie ci tohi mitte aega Wli-a! Aa olen wahtidcle tublisk õlut annud, aga meie peame selle eest muretsema, et meie mitte kolinat ei tee. Teega miis ta Aksli uksest läbi kiriku. IV. Niida ligemale kesköö tund tuli, seda rohkem ligcudasi-.vad ka cndld '.vangitorni hoidja' sest kartusel on see mägi, ka meri waenlafi kise teisega ühendada. Laur oli, tsida SSldud, üsna sõpruse ja halcmeele poolest neile kahele nende wiletsa seisu koha pärast rohkesti juua toonud ja ta oli ühe poole tundi, mis ta nende juures miibis, enne kui ta, nagu see näis, külasse, mis kirikust tüki maad eemal oli, tagasi pööris, tubliste maimudest ja kodukmatest jutustanud, mis nende seisu kohal õige kole ette tuli. Niikaua kui sepp nende juures oli, tegi see ucid julgemaks, aga kui ta ära läks, fis hskasiNmd nemad kartma, nende juuksed töl.suvad peas püsti ja südamed hakasiwad I irmu pärast kangesti peksma. Kartus ühcudab kõiki; ta ühendab ka inimesi ja loomi. Ka wahid hoidsiwad endid ikka kord korralt teine teise ligemale ja tegiwad esiotsa jutuajamisega teine teist julgemaks, ago ka see jäi soiku. Wiimaks tuli see kole kessköö tund kätte. Niipea kui torni kell kahesttei stkü muest'cjimisc hoobi löönud oli, käis külm wärin mõlemate mahtidc liikmetest läbi, sest süül lendas korraga koolja maja uks eest ära ja kaks inimese kogu tukuvad nähta male, kes ses kohas ja sell ajal palju julgemad südamed kui neil Rootslastel oliwad, oleksiwad kohkuma  pannud. Esimene oli üks pitk kogu, pilka walge särgi moodi kuuega ja teine, kes järele tuli, oli meel pitkem ja kandis üht pilka musta kuube, üsna õpetaja kuue nägu ja sel! oli keskpaika otsaesist üks kole suur silm, mis oo ajal nagu suur tulepaha kiirgas ja läikis. Reed kaks elukat astusiwad pilkamist otse kohe kahe mähi poole, kelle seisukoht nüüd tõesti kipakas oli. Kiriku müüri nurkas hoidsiwad nad endid nii tihili ühe teise mastu kui mähe wöimalik: nende hambadlaksusiwad suus, juksed tõusiwad püsti ja märin käis üle ihu, nagu oleksiwad tuhat siplaft Ml pääl roninud. Ikka lähemale tuliwad need kaks kogu; korraga jäiwad nad kahe Värisema wahi ette seisma ja esimine sirutas ühe korjamise kausi