Sakala .N 5. Wiliandis. 2. Webruarikuu päewal 1880. 11. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. SiSsekord. Poliitika leht. Koolide trahnnrahad. 11. Poliitika ringwaatus.  Omalt maalt. Wiliandist: Tühjad jutud Juutidest. Tartust: Kirikherrade koosolek; nõdrameelelised. Wirumaalt: Hull tüdruk; kõrtside nurjatu elu. Riiast: Pidud Eesti koguduse kooli heaks; kaupmeeste seltsi auu tegu Keisri Majesteedi juubeli päewaks. Peeterburgist:  Juubeli päewale tulewad wäljamaa würstid; Keiserima Majesteet kodu; kroonumaade ministri abi; Palme Seltsi Eesti osakonna õhtupidu; mässajad kinni. Wõeralt maalt. Hispaaniast: Kuninga mõrtsuk. Prantsusemaalt: Tulipunased ja wanameelelised Prantslased. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Keisri hõbepulmad Miinis 11. Uued raamatud. Türgi Bashibozukid (pilt). Aruanne Aleksandri kooli tööst. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Koolide trahwirahad. kiri on töisest külakoolmeistrist tulnud. Mitmed tema ütelustest ei lähe küll meie arwamistega ühte, aga meie awaldame kirja siiski, et asi igapidi selguks. Mis meil nimetatud üteluste kohta wastarääkimist on, seda saame kõige näimaks awaldama. Saadetud kiri on nõnda: Sellest asjast (kooli trahwirahadest) on niiheaste Sakalas,  kes sellest kõige esiti kõnelenud, kui ka Eesti Postimehes,  juttu olnud. Seal juures käiakse selle asja kõige wälimise piirini: ühelpool soowitakse seda hoopis maha jätta, aga töisel pool wiimse tengani kinni pidada. Kumbagilt poolt ei ole minu arwates otse naela pää pihta löödud. Jääme keskpaiga kohta, sest kirik keset küla, näitab mull kõige õigem olewat. Kui ühelt poolt soowitakse, et rahatrahw  hoopis ära peaks kaduma, siis ei wõi jo seaduse põhja peal kedagi asja korra peal pidada, (?) ei koolmeister ega kooli walitsus. Sest kus seadus on, seal juures seisab ka loomulikult karistuse ähwardus, kui seda mitte ei peeta; muidu ei wõi ta mitte seadus olla. Aga kui rahatrahwi asemel wastaste wanematele, kuida Sakala esimene kirjasaatja  seda ette pani, wangistust soowitakse, siis on see palju põlatawam (?), kui rahatrahw, sest üks auutundja inimene *) maksab ennemine kümnekordse rahatrahwi, kui et ta üheks tunniks kinni läheb ja niisugust inimesi ei ole mitte wähe. Sellepärast on see üks eksi - arwamine (?) kuida „xx." Sakalas 1879 U 14 ütleb, et rahatrahw lapsi koolist  sellewiisiga tagasi kisub, et peremees ennemine lapse eest 10 kop. päewas trahwi maksab, kui et oma teenijat karjalast  kooli saadab, sest see toob jo temale kasu. Kui peremees  niisugusel meelel last tagasi hoiab, siis on seadusel õigus, temale 10 X 10 kop. päewa eest trahwi peale panna (??) et noore sou õpetamine mitte kasu nõudmise nahka ei lähe. Töiselt poolt on see aga ka üks sääskede kurnamine, kui seda wiimse tengani taga nõutakse, kuida tähenduseks: Üks laps peab 90—100 päewa talwe sees järjest koolis olema; kui tema nüüd ühe ehk kaks päewa, ehk ühe nüdali peaks mõne puuduse, tarwituse ehk haiguse pärast wälja jääma, ilma et ta ennast kuidagi oleks wabandanud sest wabandatut päewade eest ei nõuta muidugi trahwi aga ta tuleb ommeti järgmisel päewal ehk nädalil jälle kooli, ilma et teda oleks sunnitut. Nüüd peab koolmeister need wiidetud päewad nõnda kuida seda mõnes kohas nõutakse iga nädala lõpul, enne kui tema koolituleja lapse wüljajäämise  wiga teada saanud, kooliwanemale wõi mõne kohtumehele  ülesse andma, kes iga wäljajäänud päewa eest laste *) üks auutundja iniinene ei saa ka ilmaski omi lapsi kergel meelel koolist ära jätma. Trahw on üksi kurjategijatele ja peab asjale abi tooma. Sakala Toimendus. wanemate käest trahwi wälja peab nõudma. Nüüd arwatakse  kewade wäljajäänud päewad kokku ja kihelkonna kooli walitsus nõuab kooliwanema käest wiimse tenga nende päewade  eest wälja. Muidugi wõib see ehk pärast wälja tulla, et lapse wäljajäämine wabanduse wäärt on olnud, aga laps ei ole ennast enne wäljajäämist mitte wabandanud! Niisugune raha korjamine on otsekohe üks paha kerjamine, mis läbi inimesi nagu pahandusele torgitakse. (!) Noh, küsib lugeja, kui sina niiheaste trahwi jätmist, kui ka wõtmist laidad, mis siis wiimaks peab tehtama? Eks seda, nii kui hakatuses ütlesin: jääme keskpaika! Ma räägin sellest, mis mina peale 20ne aastase töö sees paraja olen leidnud olewat. Esimese ühe, kahe päewa ehk ühe nädala pärast ei pruugi weel kedagi trahwida, kui see ka kooliaja seest ette juhtub ja need wabandamata on, sest järgmistel  päewadel ehk töisel nädalal tuleb laps ommeti kooli. Jääb seesama laps juba tõrft Mvalit järesuku koolist wabandamata  wälja, siis saab trahwi ähwardusel käsk antud, et laps ajawiitmata koolis peab olema. Jääb ka see tähelepanemata,  siis nõuab wallawalitsus wastapanejat kohtu ette, kus tema kõige wiidetud aja eest trahwi peab maksma, kui tema wäljajäämine hooletuse wastapaneku ehk kasupüüdmise  pärast on sündinud; aga kui see selgeks saab tehtud,  et tema häda pärast niikaua wälja on jäänud ja et temal mitte wõimalik ei ole olnud, wabanduse teadust koolmeistrile  saata, siis wõib kohus temale ka trahwi jätta; ommeti ei pea hooletust ka mitte karistamata jätma (!), sest meie teame wäga heasti, kui"wäga puuduline kooliskäik  kooliõpetust rikub ja kinni peab. Aga kus keegi ühe nädali tahab koolis käija ja töise jäija, muidugi ilma hädalise  tarwituseta, seal peab trahw pulga ette panema. Missugused asjad on nüüd, mis lapse wäljajäämist õigusega wabandawad? Tänini oli üksi lapse haigus, aga wabanduseks peab weel wasta wõtma, kui lapse wanem haige on, kellel laps abiks peab olema; kui leiba ehk leiwa kõrwast ei ole wõimalik olnud walmis saada; kui lapsele riideid tehakse; kui sügawad weed, põhjatu lumi ja pakane külmus last kinni peawad j. n. e. Wiimsed asjad puutuwad  enamiste kehwa inimeste lastesse, kellel omal hobust ei ole ja lapsed mõnes kohas künni 10 wersta tagasi kooli peawad tulema. Kes on ni'rüd, kes neid asju nõnda aru peale peab panema? Kes muud, kui koolmeistrid! (?) Sellepärast peab wallawalitsus ka koolmeistrile igapidi abiks olema, et need, kes hooletuse, wastupaneku ja kasupüüdmise pärast lapsi koolist tagasi peawad, ka karistatud saamad ja neid tähtja wabandusega mitte süütaks ei jääta. Tõsi on, et trahwi nõudmise läbi mitmed ka kooli wastu tigedaks lähemad, aga kellel just trahwi tarwis on, siis ei wõi selle järele midagi küsida; muidugi ei pea wabanduse wäärt wäljajäämist  mitte trahwitama, ehk nii kui enne ütlesin, üht esimest  nädalat ehk nädala päewa, kui see ka wabandamata mööda läinud ja laps isi jälle kooli tulnud. Ma tunnen ka kihelkonna kooli walitsust, kes muud trahwi ei nõua, kui üksnes seda, mis sellelwiisil sisse on nõutud, kuida ma wiimselt seda seletanud. Kes aga igas nädalas mõne mäljajäänud  juhtuma päewa eest kopikid korjamas käiwad, ei tee muud, kui ärritawad rahwast. (!) Ka meie kooli aeg peab nõnda sisse saetud olema, kuida loomus seda laseb, mis küll kõige hiljem Nowembrikuu  hakatuses wõib hakata, aga keda Lihawõted lõpetawad. Waremalt ja pitkemalt see on kui sügise külmus ja lumi waremalt ei tule on põllumehel raske karja lapsi, mis temal wäga tarwis on, kooli ära saata, mis läbi ka sagedaste  laste tagasi hoidmine, ja kus seda iga nädali sisse nõutakse, trahwi maksmine tuleb. Ka ei ole seal mitte õige pruuk walitsemas, kus lugu nii, kuida „ —pp." .V? 14 sees kehwa rahwa laste kooliskäigust  ütleb, „kes ühe aasta ühes ja töise aasta jälle töises  kohas karjatseks peawad olema." Minu koha paigal on see wiis, et kui peremees karjatse talwe on läbi koolitanud,  siis ei tohi laps mitte kewade ära minna, waid peab järgmise aasta weel tema juures olema, siis koolitawad peremehed ka hea meelega oma karja lapsi. Kes ära tahab minna, peab peremehele koolitamise kulu wälja maksma. Wiimaks näis „ —pp." kooli ametit wäga rõõmsaks ja kergeks pidawat, kuhu lapsed rõõmuga ja hiilgama silmadega  minewat. Ommeti olen mina iga sügise kiriwese karja wastu wõtnud, kus 60 -70 lapse seas wäga mitmesuguseid  on, ja wäga palju waewa ja kannatust maksab, enne kui neid ühe meelele ja korrale wõib saada. Ka muidu ei ütle laulu salm: Isa aeda harima, peab suures kannatuses! Suure waewa ja töö järele olen ma küll seda rõõmu näinud, et lastel wiimaks kool armsaks on saanud, sest et nemad kewadel suure haleduse ja silmameega koolist lahkuwad. Nõnda wõib siis lugu nende lastega olla, kes sügisel uueste kooli tulewad, et neil sellest rõõmu on, aga suur hulk ei tea sellest weel midagi. Minu nõuu on: kooli walitsus pruuligu rahatrahwi wastupanejate juures mõistlikult, aga tühi kurnamine kadugu." —u —. Poliitika ringwaatus. Saksamaal on Bismark uue sõawäe seaduse parlamendile ettepanemiseks malmis teinud, kelle järele Saksa sõawäge suurendada tahetakse. Kui nüüd ühtlasi  selle peale waadatakse, kui wäga Saksamaa tähtjamad  ajalehed Saksa rahwast Wenelase wastu ülesse püüawad ässitada ja igapidi wihawaenu Weneriigi wastu sünnitada, siis näitab küll, nagu oleks Wenemaa  ajalehtedel õigus küsida: „ Kelle wastu suurendab Saksamaa oma sõawäge?" Selle küsimise peale wastust andes näitawad Wenemaa ajalehed, et Saksa ja Austria maal sõa-ajal 63,036 sõapealikut ja 2,433,044 soldatit  malmis ja platsis wõiwad olla, kelle wastu Weneriigil sõa-ajal paljalt 43,880 pealikut ja 1,786,420 soldatit on. Ühtlasi peab Weneriik ühe jau omast sõawäest Kaukasuses, Siberis ja Kesk-Aasias hoidma, kelle wastu aga Saksa sõawäed ikka koos on. Kui sellepärast midagi karta on, ütlewad Wene ajalehed,  siis ei ole mitte Weneriigi sõawägi Saksamaale ähwardaw, aga Saksamaa sõawägi on seda küll Weneriigile.  Saksamaa ei pruugi mitte Wenemaad karta, maid peab tema rahuarmastust imeks panema. Ka arwawad Wene ajalehed, et kui Saksamaa niisama rahu armastaja oleks, nagu Wenemaa, siis temal mitte Larwis ei läheks, oma sõawäge praegu suurendada. Et Wene pealikud Saksa pealikuid Kaalishis teutawal kombel wasta olla wõtnud, seda Saksamaa ajalehtedest wälja lautatud juttu on nüüd nii heaste Saksa kui Wene walitsuste poolt ametlikult walekS