.lähem kuttnura keel mets rahwale, ja nõnda ka meie .AleksandrtkooliS Riigi keel peab olema, siis tuleb Saksa .za muu teel." .WalgnS", Nr. 52. GkS suure .kangelase" opivoiS tunnMa siin awalikult küll, mtS see .mõistlik partei" tahab, keS eumst .loomuliku  poliitika" ja .tegema elu" peale tuetab? GeSti rahwa käest, GeSti keele kosutamiseks korjatud raha peab Wene kooli asutamiseks tarwilatud saama. Iga .muu keel", nenda ka GeSti keel ise, tuleb mast sits, kui meel aega ja jõudu on, ja kui .loomulik poliitika" ja .tegew elu" seda siis meel lubawad! Reid mehi wsib jo ka olla, keS tseSte arwawad, et meie maarahwale sellest kasu tuleks, kui nemad ennast ümberrahmastada lascwad, kui nemad lthuldatnd, oma estwanemate kirikust, elukombest, keelest ja edenemast haridusest lahutatud ja wõerutatud saamad. Meie ei arwa seda mitte, ja umbusalduseks on meil asja küll. ,Wal. guse" toimetaja ja teised Sakalased, suure „kangelase" kaSwanditud, wõiwad Pihkwa kubermangu, waatama minna. Sealised inimesed on enamist kõik meie endised suguwennad,  on Peipfllased ehk Tshudlased, keS juba ammu ümberrahwuStatud  on. Aga nende ihulik mabaduS tuli umbeS kgkS mehepölme hiljemini, kni ihulik mabaduS Vallimaa kubermangude», ja nende elukord on mtlets ja nende maimu  haridusest ei mvi juttugi olla On see wahest see .lähem lultuura", mida Sakalased. .Jakobsoni waimuS", meile pakuwad ?; Aga kuida üteldud, kui Sakalased tõeste Eestlaste ümberrahvastamist rahmale heaks arwawad, siiS aStugu nemad awalikult wälja. Meie saame nende maSta mõitlema ja saame seletama ja põhjustama, et see eksitus on, et see kahjulik on, mitte üksi Eestlastele ja Vallimaa kubermangudele, waid kõige Wene riigile. Aga eksida wõiwad auusad mehed ka, ja neid keS meie maarahvast ümberrahvaStada püüawad, wõikfime meie ikka auuStada, kui nemad seda avalikult teekstwad. Aga nemad teemad sedo petteS, salamahti.  Nemad kannawad GeSti nime suuS ja Kõikslawi pMdMist südame», nemad et tule mitte karjatse kombel uksest fiSse, waid marga kombel katusest. Seesugust tegu ei wöt keegi auuStada, ja selle teu tegijaid ei wõi ka keegi auuStada, kui nemad seda oma salatallitust ka selle .tegema elu" peale tuetawad, mida ühe wõerakeeli sõnaga .OpporlnniSmuS" nimetakse. Surnutest peab ükfl head räägitama, seda pärifiwvd juba rahmad, enne RiStinsu kuulutamist. Kui aga petised eksitajad sumude nimel ikka peale petta ja eksitada püüawad,  nagu Sakalased seda oma Jakobsoniga teemad, nagu seda ka .EeSti PoSttmeeS" omas tähendatud juhtkirjas tteb, fitS peab meil elawate eluõnn kallim olema, kui surnute nime rahu. Meie oleme juba enne kinnitanud ja kinnitame ka flin: Karl Robert Jakobson ei oluud mitte see EeSti meeS. kelleks tema ennast nii suure käraga tunnista».  Tema oli selle Wene erakonna poolt palgatud, keda KõikslawlaStekS nimetakse, keS kõige selle maenlased ja häwttajad on, mis Wene riikiS teist keelt räägib la Jumalat teisel näul teenib, kui nemad, kui nemad Jumalat üleüldse teeniwad. Selle erakonna poolt oli Jakobson palgatud ja meie kodumaale saadetud, wthawaenu meie kodumaa kodanikude wahele külwama, Gwaugeli Lutheruse usutunnistuse kirikut lõhkuma. Eestlast sedamiisi kawalusega omast kindlamast iseolemise pinnast wälja kiskuma ja aega mõõda oma estwanemate eluwiisist, keelest ja rahvusest wõerutama. Sellepärast wõtsimad ka need Wenekeeli lehed, keS Baltimaa kubermangude ja teiSle tseolemiste maenlased on ja need erakonnad, keS Ewang. Lnth. kiriku loodusiikud waStased on, nii suurt osa Jakobsoni tööst ja wõtawad nit elawat osa Sakalaste püüdmistest, mis mitte GeSti püüdmised ei ole, maid kõiki Baltimaa iseolemist, nenda ka EeSti keelt ja EeSti rahvust alt öõnistawad ja aega mõõda häwttama kipuwad. Sellepärast koststwad Jakobsoni elu aeal kahtlased keeledtema kiituseks. Seda liikumist, miS nüüd Lihula ümberkaudu ennast näitab, on Jakobson ja on tema kaSwanditud Sakalased kõiksuguste, male peale põhjustatud ärritamtStega, meie maakiriku õpetajate waöta ja tõlge meie kodumaa eraelu maSta, suure kawalusega  ette walmiStannd, nagu .WalgnS" ja.Wirulane" «eel sel talwel oma lugejatele nurjatuma jutlusega ette waletaflwad. Kabala .õigeusnlised" taluperemehed olla oma kohtade kiriku maksust ära .kohutelenud". Kötkt seda on need .Saksa lehed" ja need EeSti lehed ette ära näinud, keda .Eesli Postimees" Sakalaste rõõmuks  sõimab. Seda on kõik need ringkonnad ja üksikud inimesed, Jakobsoni salatallituse hakatusest saadik ära tunnud,  keS meie kodumaa ja meie maarahwa kosumisest elawat  osa wõtawad. Sellepärast on need lehed, need ring. konnad ja üksikud inimesed Jakobsoni ja tema Saka. laste salaliku püüdmiste waSta wsidelnud, mitte aga EeSti püüd m iste waSta. KeS Ewang. Sukh. usutunnistuse kiriku sest wõitleb. see wsilleb ühetz ka EeSti iseolemise kindlama kantsi eest, wõitleb EeSti keele ja GeSti rahwuse kaitsemiseks. Kui .EeSti Postimehe" toimetaja sellest aru ei saa. fitS puu- dub tema! seda selget silma, mida politika aSjuS karwiS läheb. Kat tema sellest aga ara saab ja siiski niisugust keerulisi ja maledega ja ärritamistega läbisötkutud jutlusi kirjutab, nagu see juhtkiri on, siis on tema ükS sala- Sakalane, on weel wiletsam ja kardetawam, kui .Walguse"  ja .Wirulase" toimetajad. Mis olekfiwad selged Eestlased ja GeSti rahwa otsekohesed sõbrad teda Alelsandritooli  asjus, ennemini herra Pastor Hurti awaliku waenlaste keSkis näha tahtnud, kui tema eestkostjate keskis. Kümme awaliktn waenlast on kergemad ära wõita, teemad wähem kahju, kui ÜkS walefõber. Jakobson oli ja Sakalased  on meie maakiriku kohta, Eesti keele ja EeSti rahwuse  kohta koduwargad. Et need kõige nurjatumamad ja kõige kardetawamad wargad on, seda teadwad kõik perewanemad.  Tahab .EeSti Postimehe" toimetaja tõeste nende sekka minna ja nende sekka jääda ?! .Eesti PostimeeS" kirjutab tähendatud juhtkirjas edasi, kuida nüüd aasta eest lagast /Saksa lehed" ennast EeSti keele kohta .wähe muutnud", kuida ka .Tallinna Sõber" ennast selle aasta algul koguni nii kaugele .unustanud" olla, et Jumala õnnistust Eesti Kirjameeste Seltsile .palunud".  Ja, kallis , Eesti Postimees": Eesti Kirjameeste Seltsile, kuida seda paremad mehed EeSti keele ja Eesti kirjanduse tasaseks kosutamiseks asutasiwad Mitte aga S a k a l a s t e K i r j u m e e s t e S e l t s t l e. kust omal aeal herra Dr, Herrmann ise ka walia aStuS! Aga läheme sellest Metsast halpuseft mööda. Sellega ei taha , Eesti Postimees" muud teha, kui Sakalaste lippu oma kantsi peale üles tõmmata, kust täniue silmakirjaks  herra Pastor Hurti ja selge Eestlaste eest wöitles, ehk ka wahest waritsetes, kuhu poole Aleksandrikoolt  asjuS wõit langeks, et sits wsitjate laagrisse lipata wõiks. See on ükS wilets tegu, üks kahtlane Ületamine ,tegema elu" peale, on põlaStaw .Opportunismus". Selle seeS ei ole omast auusast mehe meelest mitte märki. Läheme sellest põlastusega mööda ja ruttame tähendatud juhtkirja lõpu juure, kus , Eesti Postimees" ennast jälle, meie et mäleta mitmet korda, Eesti keele põiguste" eeswoitlejakS  kiitleb. (LõpetuS jääb tulema.) Omalt maalt. Tallinnast. Selle kuu 22 pääwal, kui Keisri- Praua utmepääwal, sai kõikeiS linnakirikutes tänulik Jumalateenistus  peetud. Awalikud majad ja hulk eramajadest  oliwad lippudega ehitatud. Sedasama wöime meie ka BaltiSki linnast teatustada. Tänine saiwad söeawäe kohuse täitmise juures järgmised mehed esimest kergitust, kui wõimalik, täit wabastamist selle kohuse täitmisest: a) ühe tööwõimuta isa ehk ühe lese ema ainus poeg; d) ühe ehk mitme waeselapse  ainus töömõimuline wend; ä) ühe wanaifa ehk wanaema ainus tööjõuline suurpoeg, kui manadel omal tööjõulist poega ei ole; o) ühe isa ainuS tööjõuline poeg, keS ka ise weel tööjõuline on. Senati käsu järel, selle kuu 7. pääwast, jääwad need eesõigused nimetatud meestele  ka pärast nimetatud omaksete surma, kui nemad wahe aeal abielusse heitnud ja kui neil lapst on, keS oma isa tööst ülespeetud saamad. Mälgus" sõimaS omas wiimases numres jälle õige kangest .Eesti Postimeest", et tema kord kirjutada julgeS: .Eestlased ei pea ennast mitte asjata  lootustega petta laskma." Nüüd kutsub .WalguS" omale meel .Nishki Westniku" appi, keS kirjutanud on: .KeiSri ja riigi malitsuse peale loota ei ole Eestlastel ja Lätlastel mitte paljalt õigus, maid nad peamad lootnra, sest ainult neude käest wöiwad ja peamad nad oma elukorra parandamist  ootama." Kentsakad lehekesed! KuS üks , aSjata lootusest" räägib, seal trumpawad nemad .Keisri ja riigi malitsuse" mälja, otse kui olekstwad Keiser ja Riigimalitsns .asjata lootuöte' kaitsejad! Waeue .Eesti Postimees"! Silmitseb ühele poole ja silmitseb teisele poole, aga ei täida siin ega seal tahtmist ja .ihkamist" ; ei saa armu siit ega sealt. Nakhiire palk! .Wirulane" seletab oma lugejatele, kuida temale trttkimaja asutamiseks luba antud ei ole ja kuida tema siis seda maja häda pärast wõera nime peale omale .toimetama"  pidi. MtkS seda meest ei usaldata, keS ometigi nii sagedast oma ärritamaid kirjast .Keisrilaulu" sõnadega lõpetab ja sellega cma kõikumata ustawust tunnistab, seda ei ole tema seletanud. Ka sellest tema trükimaja .põlema pistmisest" ei tule ikka weel sõnumit, mis just luba keelamise  aeal .juhluS". Õige hea oleks, kui uStaw lihul. daja Mest aSjast sõnumit annaks. UkS terwe nädal oliwad meil head kuiwad ilmad. Põllumehed on hulk heinu kokku saanud, kui need ka mustad on. Wiimasel nädalil sai ruki leikus algatud ja rukis näitab õige terakaS olema. .Must hein, walge leib", ütleflwad esiwanemad. Ehk läheb see sõna ka tä- nawu täide. Selle kuu 24. pääwal sada? jälle wihma, ja ka täna. Jakob pääwal, mis põllumeestele mitmes tükkis tähtjas on, on taewas pilwme. Lö une-Harju maalt kirjutakse meile: .Meie oleme esimeses kirzas oma mõtteid Sakalaste kohta awaldada ja neid jõudu mööda seespidi ja wäljaSpidt  kujustada püüdnud. Aga meie mõtted ei ole weel lõpetatud; sellepärast tuleme jälle ruumi paluma. Meie ei otsi mitte riidu, aga meie ei taha ka sallida, et Sakalased  meie nime, anu ja raha wägiwaldselt kurjaste pruugiwad.  Sellepärast arwame tarwis olema, oma südame mõtteid kartmata wälja rääkida. .Tallinna Sõber'' on jo iseenesest Ühtlase rahwa kõige tõsisem sõber, sellepärast peate meiega kannatama. Meie ütlesime wiimali. et Sakalased oma seespidise inimesega ehk südametunnistusega alalises riidus on, ia cl see sellest tuleb, kui nemad ka omaS wäljaspidises elus wihawaenu armastawad ja oma häälekandjale,  .Virulase" ja .Valguse" läbi kosutada ja laiendada  püüawad. Nemad räägiwad küll wahest ka tõfise näuga rahust ja ühendusest, aga see ei tähenda muud, kui tolmutamist õpetamata hulkade silma ees. Rahulist kooselamist  igasugu rahwaga ja ka oma sugurahwaga, ei wõi Sakalased üleüldse, ega .Virulane" ja Mälgus" iseäranis tarwitada. Rahu tähendab nende lehtedele umbes seda. kui oleks keegi nende leiwakoti ära warastanud. .Vastaseid" ja .waenlafi" peab neil ilma tingimata olema, kui ka keegi õie te ei tea ega näe, kus need kurjad loomad on wõi elawad. Ühes kohas maa ja taewa wahel nad ikka wõiwad olla. Esiteks pidiwad küll .Saksad" üleüldse ja mõisnikud iseäranis need suured .wastased" olema. Need ei puudu enam aga palju nõndanimetatud .Eesti" asutuste külge, ja neid ei wõi siis ka enam .wastaStekS" arwata. Aga .rahwameeste!" on wõitlemifekõ  ometi hädaste .wastaseid" tarwis. Siis ei aita muud, kui aga oma seltslaste keskist wälja otsida, keda selleks tempeldada wöib. Kuida üks uus aealeht kuulsaks saada wöib, kui sõnasõda ei ole. Ta maalib siis tulesöõga tondi seina peale ja wõitleb rahwa silma ees ihul hingel selle maalitud tondi waSta. Rahwas seisab uudishimulikult  tema selja taga ja lneb neid suuri kangelase tükkisi tema lehest, ja kiidab pealegi: .Vaat', see on mees; ei tema anna järel, tema sõimab heaste, teda peame lugema."  Wagaue lugeja ei lue küll kõigest sellest palju muud wälja, kui wana põhjusmõtet: »Too raha, mida enam, seda parem. Sa näed jo ise, mis kometit meie sulle, ette teeme, et aeg lõbusaSte edasi läheks. Kui sa ka kõigest sellest tolmust aru ja targemaks ei saa, sellest meie hooli, kui aga raha teenime. Kui meie, need „rahwamehed" ütleme ja kirjutame, et see on rahwale kasuks, fiis on ta kasuks. Suurel hulgal ei ole selle üle midagi ütlemist ega sellega tegemist. Rahvas? Kes on rahwaS? Ega ometigi mitte see waa lihtlane talupoeg seal laial maal, nagu „Tallinna Sõber" waidleb! See olla tema tarkuse järel Eestirahwas. kelle raha tema pettuse eest hoiab, kelle kasuks ta alati tõreleb rahwameeste wasta! ,Tallinna Sõber" ei saa seda iial mõistma, et meie, Sakalased ja meie kaSwandikud, Noor-Eestlased see rahwas ja pealegi weel kõik rahwaS ja rahwa õis oleme, kellel kõigeist neist Eesti asutustest ja korjandustest  tõeste ja nähtawalt kasu on Kui meie seda mõikstme selge sõnaga wälja rääkida, siis saaks ka „ Tallinna  Sõber" oma nürida mõistusega sellest aru; aga seda meie ei tohi. Ms see waa ühtlane talupoeg on? Kus wöime meie teda tarivitada, kui aga põldu kündma ja raha teenima ja meie kätte tooma. Meie asutame sellega kauplused ja ostame laewad ja muud kasulised asjad.  Kuida mõiSta, ei lähe see ilma rahata ja kuluta. Meie peenem elu maksab rohkem, sellepärast lähemad meile head palgad tarwis. Kui need kokkupandud tuhanded wahest jõude kahanewad, seda ei pruugi keegi meie lihtlastest  sõbradest immeks pauna, see on üsna looduslik ja täitsa kordas. Wsi mis tarwis meil need hallikuue mehed seal maal on, kas nemad ei teeni iga aasta uut raha juure, wõi kaS ei mõtle nemad omaS rumaluses koguni  selle aun peale, et wõiwad ütelda: Waat', mell on linnas peened herrad, kõik meie raha eest, need herrad ütlewad meile kätt andes: ,EeStiwennad", kui meie o«a korjandust kontori wiime. Sest ei pruugi meie aga ka ühtigi pahaks panna, kui kord ühel õhtal linna juhtume, kus ,Eestiwennad" tantsuballi peawad, meil ka himu tuleb ,wendade" sekka minna ja ukse wahel meile üteldakse  : ? Toho, wana hallwatt, kuhu sa kipud? tee et trepist alla saad, oma suure saabastega; fiin peab »pra kiga" tulema, siin käib kõik peenes riides Saksa wiist järel." Noh, muidugi, ega Eestiwend ei maksa, igas paihls!" Nenda oleme julgenud Sakalaste ja neude aealchtede salamõtteid oma lihtlase, Wana-Eesti mõistuse järel kirja panna. Aga neist salamötetest ei tohi Sakalaste tahtmise järel Wana-Eestlased ühtigi teada, muidu panemad nad omas rumaluses käe taSkn peale ja üttewad üsna tõsise