oli sovwifid tulnud, et leeriaega lühendada. Seda ei wõetud waStu. Õnnetu su r IN. Kraawilvikaja Jaan Niemann laiendas ühe oma seltsimehega ühte wundamendi  kraami, nüs lahti oli kacivatud. Korraga lauges kraami teine sein sisse. Kukkumine oli nii raske olnud, ct ta õnnetu kondid puruks läinud. Hirmsas walus nikutanud ta meel pead, mis wälja jäänud, ja enne kui ta jõuti wälja kaemata, heitis ta hinge. P õ llntv ö l iS tekn h t a tuli jaanikuu 12. p. sellel aastal seadus wälja, mille järele talupojad ja muud krimdiomanikud, icllel põllntöölisi  pcnwad mõtma ja kuda neid pidama. Nüüd on ministcriumist blanketid (tähed) ja kontrahiraamatud  kuberneridele saadetud, mille järele töölisi tuleb tööle mötta. Eestimaa Landstua-kvhlule ja Tallinna Naekohtule on Kohtute-Ministri poolest liisk tulnud,  ct kõik kohtuliikmed kohtupidamise ajal täides mundrcS peawad olema. LandStua-kohtu liikmed reviwad maa-mundret kanda, teised kõkk peawad lahtute miuisteriumi mundres olema. Peterburgist. K õhtut oa st. Talupoeg Vespalow ja wäikekodauik Worobjew ostsiwad marju, aga laksuvad jagades tülisse, millest wastastikune  peksmine tuli. Asi tuli 14. skp. rahukr.htusse.  „Ma usun, ivõiksitc ära leppida", ütles kohtumõistja. „Teil on hea rääkida", ütles Bcspalow,  „Teie nina on terme, aga minul on pool nina ära." „Teie olete mõlemad zu sõbrad !" maenitses kohtumõistja. „Waat', kus mul sõber!" hüüab Bespalow, „lööb mul uina pääst metsa. Ntul oleks ehk wcel õnne olnud, aga nüüd ei v!e nina." „MiS ninal õnnega tegemist?" küsis kohtumõistja. „Teie ei mõista seda! Mina olen noor ja ilus ja oleksin rikka naese saanud." „KaS ilma ninata seda ei saa ?" „No muidugi ei saa ! .'tõik otsas! Pange ta selle eest kaheks aastaks liuni, kohtumõistja hcrra!" „See on minu asi, ega leppige parem ära !"' ,Mis ta peab mulle !<i rubla maksma!" „KaS poole nina eest, nõnda siis terme uina eest 20? Teie nina ivõib uis raha eest metsa lüüa?" hüüdis imestades l. numõistja. „Kuda nõnda, ma wvin ka rohkem nõuda." „Häbi Teile! Teie kauplete oma ni:...go  !" „Ma palun, küsige mõnelt asjatundjalt, iui palju minu nina maksab!" „Mina luban S i - bla!" ütleb Worobjew. „Ei, 3ma ei wõta, LN.ZM 10 !" „Roh. siis ma mõistan seaduse järel",  ütleS kohtumõistja. Tunnistajad ütlesiwad, ei mõlemad tülitsejad wastastikku üks teist nuianud. Selle pärast mõistis kohtumõistja seaduslikult kncbtuscaluke  süüst lalui. ,Aga kuS siis minu pool uina jääb?" hädaldas Bespalow. „Ega mina enese nina wõi reile anda!" ütles kohtumõistja. „Mina reie oma ei tahagi, kui aga mu enese nina mee! alleS oleks!" Zloh siis kaebake edasi, i::i Teie ranul ei v!e!" iulcs kohtumõistja. „Scda ma :een. 'est ega ma poole ninaga wõi elada." Sellega läks Bespalow kvhiust ära. Weneke.li „Äo'kira Zeiiimgi" sõnumi järel laada riiisraihis, kobe kui 'ee Günakuu 1. äeaal kokku a-iub, plaan Baitim-.akor,aivc mallestnc mnnimistts, nõuupidamvc alla ivõelud. . Nowosti"'õnumiie järel clla Petcrdurgi E:õ:i maastllas-ie kooli präsidene. herra Simsvn, kohalist tirikuõoelaza üle karbauud. See õpeiaja. ..Sakslane" Hurt. t! > tahta hinge Pelerdurgi  Eestlasi ~'ak'astada" ! Meie arwame, kirjuaad ~TaU.-Sõbcr," ct 'cc leht sellega ise kõige raremar rnnnisrust sellest annab, kui mähe tema neist asjadest teab. millest tema kirjutab. Mokkwas on uusi tssda-PvvW ehitama raka i-d .a muse-kacwamisc juures seisab rahzvas hwanirus üwber. Kaewajad os ssa alt ühe MM- müüri, waga suurtest kiwidest, AeS leidimd ja kelle ääres KÄetakse iga labida VsM immess luid rellkja, mis osalt risti ja põigiti üksteise MA Ms»«l llliskonnal pLudst pea, teises paikas leitakse jälle pealuid üksi. Seda paika nimetati „Pu»sscks platsiks" ja peetakse endiseks hukkamise-paigaks, kus manail karmil acgil wahest sadade kaupa inimesi korraga hukati. Saratowist. Leikusckuu 29. päewal õhtul kell 7 haawaS Saratowi Ringkonna-kohtu kirju- Skorshelski, üks 23 aastane noormees, oma prnnti, Jcleira Snhomkow'it, kahe rcwolwri-kuuliga  waga raskest. Skorshelski oli selle neiu wanemate majas elanud, kui 31) rndla kuus, siiski ei olnud manematel ühtigi tema kosimise waSta. Jelena ci annnd aga selget ivastust ja katsus siiski noore mehe armn-tuhinat ikka meel kangemaks löötsutada. Skorshelski kulutas kõiki oma sissetulemist neiu soouümiste ja tujude täitmiseks.  Tähendatud päewal on nende wahcl waidlcmist olnud, kus Jelena wist midagi ütles, mis noort meest nii kangele ärritas, et tema kuulidega  waStas. Kuna rahwas kokku jooksis ja hamvatud neiu kallal tallitas, oli Skorshelski ennast juba ise kohtus wangiks aunud. Wlttdiwostvkift kirjutakse minema kuu 16. päewal, et Ml kholera lahti läinud on. Jckatcrinoslawist kirjutakse Leikuseknu 15. päewal: „Maashandarm (Urjadnik), kes Shorlvhi  talumajas, 35 wcrsta Nikopolist eemal, elab, läks hiljuti öösel Krassnojc Stanzoi postkontori aknast sisse ja marastas ühe postpaki seest 10,VW rubla, mis Keiserlik Kõrgus Suunvürst Michaeli nime pääl tema mõisa mäemeeste palgaks saatnud oli. Õnneks ärkas maht üles ja tegi kära, kui maras aknast wälja läks. TalurahwaS aitas taga ajada ja kirikuaia pääl sai see politsei-amctnik  kiuni wõctnd. Tema ütleb seda postmcistri prana nöuu päälc tcmnd olema, kes temaga wöcrale  maale põgeneda tahtnud. Millest kõnelewad teised ajalehed? Postimees kõneleb Eesti mninaS ajast järgmiselt: „Wkga manast ajast ei anna meile keegi muu teadmist kui üksi meie keel, mida kõneleme. Keeleteadus tunnistab meile, et kord wäga wanal aja! mitme tuhande aaSta eest on üks suur rahwasugu elanud ja nimelt Aasia maal. See rahwa sugu kõneles keelt, mis nii hästi nüüdse Eesti Soome, Magyari, Türgi kui ka nüüdse Hiina, Mongoli Mandshu ja Jaapani reele isa oli. Sõjad ja elukoha muutmised tuluvad. See rahivas langes kahte harusse: Üks haru oli see, kellest aega mööda Hiina, Jaapani, Korea, Mongoli, Mandshu ja muud rahwad oma keeltega  tckkmwad; teine haru oli see kellest Siberi Soome sugu rahwad ja püüle nende Türklased, Tatarlased, Magyarid ja muud, nagu Lapid, Soomlased ja Eestlased aasta tuhandetel on saanud.  Nõnda laksuvad siis kaks csialgulist suurt haru jälle isckcskes mitmeks oksaks, kellele igaühele  oma keel sai. Teine haru rändas suuremat  osa Aasiast ivälja ja asus EuropaS elama. Wi r n lanc kõneleb 33. numbris meel. Tähtsamad Eesti asutused," milles ta Eesti kirjamees:, seim maja ostmise ara laidab. LLi ra.ase juhikueja algust ja lõppu e.maldam.e siin: ~Aga m.ie leemel Meie ursinam.e amrluns  lehes oma rahwa asutustest sinu.uu.al 'viisil: meie läägim.e nende asutuste juba:.-'.st raama ces amalunlt lemmal toonil. See er. ja kahjulik:  stc teeb rahwa oma asu-nsu mas:u külmaks  ja kanUaieks. Wöhemait 'eda 'ürdi rõsiamad  miimed nui- kirjutase paale g: me:, oleme nende sinimde ees hoopis süürikkamaks smu.nd, ehk wahcst enne olime. Zicmad kwumad tika armawa. ei kiis ka rahwaS on.a aiueusee jr.halusega  cdk mahcst rahul on, kus ajale eed sellega rahul on. Armsad wcnnad ! Ärge Asige l RahwaS  ei ole praegu sugugi nimetaind asinus:' jn hatuscga rohul. Igal pool rahwa seas knu.Zntst selles asjas nüri, vai. iga! pool on kabsinsi ja rahutust,  igal pool ihaldakse asjale paranemist. Seda nõuab ja õpetab meile ka see lnrb l.ign, et Kirjam. SeW koosolekud ja riiwaei: arm nii weikeseks jäänud on." jne. Lõpeks kõnelcb Wirulanc:  .LaS jõuab siis see maja scirjile uü pa!z« valju Mhast lasu tuua. et Mc rasuga maja Mraickaüzb,  korraldatud, maja osüihiud lö.vW rbl. kõige presentidega maksetud ja wiimaks uus maja ehitatud wõib saada ? Seda wõib üksgi loota; see on wõimata. Wähemalt ei ole seda sugugi loota niisuguse maja walitscmisega, nagu meie eneste maja juures mitu aastat järestiku küllalt oleme näinud. Maja ci wõiks tõeste mitte kasu ega tuge tuua seltsi kirjandussisest iegcwusest, maid selts peaks oma kirjauduslist tööjõudu maja kasuks ohmcrdama. Ta peaks uäitemüükisid ja näitemängusid pidama ja igal muul wõimalikul wiisil kopikaid koguma ning neid majaostmisse sügawasse nuku olpvriks kokku kandma aga rahiva kirjandus see scisku näljas ja surma wacwas selja taga ja nutku ! Maja suur wõlg ja selle protsendid peaksiwad maksetud saama, seda nõuaks wägem seadus, nii kaua kui maksja hing wecl mitte paris kinni pole jäänud, kuna siis haamer kallale asuks; aga kirjanduse eeSkostjakS ega temale ohwri nõndiniseks ei ole magewat seadust, tema heaks jäcb ainult see waba tahtunne  ja kurnatud jõud, mis seltsil seaduSlisest majawõla augutäitmisest üle saaks jäcma. Nii oleks maja mõla tasumine, mida kange seadus nõuab ikka csimiue ja pea asi, mis seltsi jõudu tarwitab jn kurnab, aga kirjandus selle järgmine asi. Seltsil saaks wõitlemist, kanget wõitlemist olema, kui ta seaduslised majagi mõlad ära õiendada  jõuaks, teiste asjade tarwis, kus seaduse kütt suudiuuis ei ole, jäeks temal mäga mähe jõudu üle. Kirjandusele ja rahma asjale sünniks nõnda wäga palju kahju, see on selge. Ärgu pandagu  hetuakoormat teekäia selga, heiuakoorm lämmatab  teekäia ära. —" Tallinna Sõber kõneleb oma 29. ja 30 numbris - Natuke „Eesti belletris - tikast (ke nakirj a n d u s e st)" ja algab oma arwamist: „Oct ütleb omas südames: ei ole Jumalat" Laul 14,1. „Postimcheü" leiame sagedast kaebdusi, et EeSti kirjanduse, uimelt ka kena kirjanduse kosumine  wiimaSte aastate kohta, nüüd jälle kahanemas  olla. Meie ei leia selleks kaebduseks asja. Wõib olla, et Eesti trük-kirjade hulk ja pitkus kahanenud on, aga kirjandust et tohita tosinate kaupa lugeda ega küünarpuuga mööta, maid peab sisu ja maimu järel kaalutama, just nagu mõistlikumad  ringkonnad pärsivad,'et hääled nõukogudes  ei pea loetud maid kaal ut u d saama. Waatame meie Eesti kenakirjanduse paale, siis leiame meie, et kiimaldawad ivcsiwösud mida mõnda mööda lendauud aasta leitlelikud mukpalaivused suure tuhinaga tärgata ja kaswata lasksiwad, nüüd küll hariduse selgemate kiirete mõnul närtsima  hakkanud, aga sellest ei ole ju kahju, selle üle wõime meie ennast ainult rõõmustada, kui sügawama hariduse ja kosuma südamc-puhtusc tähe üle." Wiimasel ajal olla mõnedgi raamatud ilmunud,  mis mitme aasta käigu kirjandust üles kaaluda.  Iseäranis olla Saarlaste kirjandus nii tuumaks," mis ennast tõeste kõige teiste tormas püsti tõsta tohib." „Sakala" lõbu jutu „Elu saatuse!" wõtab Sõber pilka läbirääkimise alla, millest siin wiimasc  otsa mvaldame: „MiS tahetakse seesuguste „lõbu-jutnstustega" „rahwaclust", mis koguni meie rahwa kestis ei mängi, ivaib uhketes terwise-wce paikades, kuhu ainul rikkamatel minna wõimalik on, mitte aga „rahmal" ? See jutustus pk mo meelt rahwa kcSns sigitada, igaüht r ' ' t wastn wihalc tihuiada, Mchiko metsade „wabrikutcs",  ..haridust" ja õnne otzn - n kuna kõik targemad teadwad, et just ... 'üdanicpuhkuse  kõige kardetawamad riku" Kui kunsttöö see jutustus värie. i z m c!, e k o h a l i n e. kes oma nina üle sau. . n.st und. kes ühtigi õrrinud, kellel ka n . q unustada ei ole. on umbloomuSlik r duslik sa stllepärast kõlwalu. Km cl. see jutustus Ristiusu naasta maja . n duse ja üle pea kõige teaduse naasta rp. rõõmsa meele ja rahu eksitaja ja o- ' kõlivatu. Wäljamaalt. Saksamaa ja AnSiria iehl.-d? o:: suur zvaidleminc Bnlgaria abzade pära'ü. poolt waswb Würst BiSmarki pvolametlik ct Saksamaa! inmi: ega asss ci olc kain ts ZVcnemacza maenlnsesse lcmgcda. Saiamaa! on aga ka !cd:a tiill za nimelt on seda > a:!.v liigi