Sakala 5. Wiljandis, 4. Webruarikuu päelval 1884. VII. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop.. Eesti seltsidele poole hinnaga. Foimenduse adress: „ Sakala" toimendusele Wiljandis. Wene keeli: kl. „Sakala" aastahind poolteist poognat: Postiga 3 rbl,, postita 2 rbl. 60 kop. Poole aaSta hind: Postiga l rbl. 75 kop,, postita 1 rubla 50 kop. Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adr ess id palutakse selgesti kirjnwda. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'! pärijad. Sissekord Kõrtsidest. I. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Viljandist: Töine apteek; linnakoolid; W E. Põllumeeste Seltsi koosolek: ilmadest, Wiljandimaalt: Margusest; leetri haigus; kontsert Rõikal. Pärnust: Tulekahju. Pärnu maak.: Greeka õige-usu koolimaja; õnnetu surm; usuliikumisest.  Tartu maak.: Kiri holwast olekust. Malgast: kanditaadid Falk ja Kallas. Mõrust: Uued linnawolinikud. Riiast: Lutheri sambast; raha asjust; wiija hindadest. Tallinnast:  Uus mõisnikule pealik; uued maakonna peamehed; Peetri gümnaasium; õnnetu surm. Liibumist: Tulekahju. Mesotist: Rohke kalapüik. Jakobstadtist: Uus telegrahw. Kroonlinnast: Raudtee. Peeterburgist: Kaasani tänu; pealinna elust; salapolitsei pealik; pearaha kautamisest; krahw Jgnatjew; riigi põhjusmaksust; waestelaste warandusest; mäeteenistuse  ajast; piiritusemaksust. Mosk mast: Kelmide päewapildid.  Ssarat omist: Suured lumesaud. Odessast: Raudtee  asjust. Wologdast: Soomaa truubitamisest. Nalja Mart ja Kalja Part. Kirja wastused Kuulutused. Bob Ellerhain. I. Aleksei Feodorowitsh Lmow. Õpetatud meeste arwamised taewa punetamiscst. Mõnesugused sõnumed. Kõrtsidest. I. „Eesti Postimehe" selle aaSta 3. nummer tõi ühe nowella wõi uudisjutukese sarnase juhtkirja kõrtside üle, kelles ta teatas, et mõne kõrdfi põrand nii künkline ja mügeline olla, et wõeraS inimene seal ninuli maha kukkuda ja nina otsa wiltu lüia Võida. Muil mail olla aga waga head kõrtsid j. n. e. Et kõnes olew asi nii waga tähtis on, sellepärast arwame ka meie heaks, sõnakese kõrtside üle rääkida, kuS meie muidugi töiste silmadega asja peale peame waatama, kui „Eesti Postimees". Igal pool, kus inimesed elawad, seal püiawad nad ka ükstõisega kokku saada, koos olla, ühes koos rõõmsad ehk kurwad olla, ühes koos laulda ja juttu ajada, ühes koos oma õnne ja õnnetust awaldada. Ega seegi meie wanemate ja meie ajal tõisiti ei Võinud ega wõi olla. Selle looduse tungimise ja soowi wastu ei wõi keegi Võidelda, ega nuriseda.  Niisuguseid kohte, kus inimesed kokku saawad, oli ja on siis ka tarwis. Seda enam oli mõnikord neid tarwis, et Eesti perekondlik elu täieSte äramääratud piirides oli. Kui meie 50 —6O aastat, ei ole niigi palju tarwis tagasi lähame, siis näeme, et Eesti perekondlikutest pidudest paljalt perekonna sugulased üksi osa wõtsiwad. See oli koguni arnldane asi, kui peale sugulasi weel mõni muu wõeras pidule kutsuti. Märdi päewa, Jõulu, Lihawõtte ja Jaani päewa mängid ja kombed oliwad enne küll auusad ühendajad, aga pärast poole kautafiwad nad enam ehk wähem selle tähtsuse ära, kuna alleS uuemal ajal mõni püha, nagu Jaani päew j. n. e. noort rahwast ühendab. Sai Viisiks, et pühade ajal kõrtsi minti, et mitte õiged kohad ära ei walitud. Talu poisid ja poismehed paniwad hobuse saani ette ja läksiwad  just tõe meelega kõrtsi. Pühade ajal läks ka naesterahwaski kõrtsi. Kõrtsis lauleti ja tandsiti, mängiti Viiulit ja torupilli. „Teul käijaid" ei saanud millalgi kõrdsist mööda, kui nad mõisa põllult kodu poole tuliwad. Töö oli waesed mehed nii ära kurnanud, et tilk wiina just kui elurohuks arwati, ehk ta küll muud kurnatut kehale ei olnud, kui eba-eluroht, kes pilguks eluwaimu õhutas, fiis aga kehale suurema wäsimuse weel järele jättis. Olgu nüid peale, aga teumees leidis temast troosti sest muud troosti ei olnud mitte raha eest saada. Läks keegi asjaajamise pärast kottu wälja jällegi: „Tee on naari kaudu ikka lühem." Maarja päewa puna joodi küll enne kodus, aga pärast minti kõrtsi „puna jooma", sest kõrts oli küla keskpaigaks saanud. Jüri päewal teenijate  koha wahetamise ajal oli kõrts jällegi küla keskpaik. Sai karjapoisist kodupois wõi künnipois,  siis oli see nagu rüitliks-löömine: nüid lähen töiste poistega esimest korda kõrtsi. Õitsi-poistd ajasiwad enne küll Sitse-tule ümber juttu ja nalja, laulstwad ja mängifiwad, aga pärast poole istusiwad hobuste selga ja läkstwad kõrtsi, jätfiwad auusa Sitsi koha leinama. Mida enam see „pärastpool" kätte jõuudis ja meie ajaks hakkas saama, seda enam minti kõrtsi, kõrtsist kadus wiimaks pillimäng ja mõistlik pühade laul ka ära, kaart ja kaigas, toop ja hoop, „jõin ja lõin" astustwad asemelle. Kõrtsa oli heasti palju käe pärast ja tungisiwad ikka enam rahwa sekka. Kõrts oli ja on see tee, kelle peal meie Eesti sugu omast endisest luule ja laulurikkast, eluwiisirikkast ja kainest põlwest ja lusti kohtadest ikka samm sammult kaugemale läks ja läheb, siin pilluti ja pillutakse kulla terade sekka ikka enam ja enam liiwa. Wana põlwe pärandus, laul ja lugu kahanes ja kahaneb kõrtside ja joomise läbi; tema asemele astuwad kõrtsi laulud, kellel wooruse asemel toorus sees on; laulud, mis waimu sünnituste häbiplekk on. Wiina joomine, ülepea joomine,  kahandab inimese meelespidamise jõu udu, ta kautab seega need armsad ja kallid kujud inimese meelest ära, mis talle tema rahwast ja lapse põlwest räägiti, mis talle head õpetati. Mõtelgem nüid ise, kui need auusad tued ühe inimese meelest läinud on ja temal muud armsamat paika ei ole kui kõrts, mis saab siis niisugusest rahwa liikmest! See ep see meie praeguse aja halw märk on, et meil mitte kõrtsis käimine, waid kõrtsis joomine ja ajawiitmine, raha ja wara raiskamine päewa korra peal seisab. Kõrtside hulk ei ole meie rahwale mitte mahti annud, ennem auusamate kokkukäimise kohtade peale mõtelda ega neid asutada. Et kõrts Eesti rahwa seas wanem on kui koolimaja, sellepärast on ka suures summas wõit tema käes; tema juuri ei jõuua kool mitte nii kergeste wälja saada, sest nad on wanad. Kõrtsis käia ei tule kooli waatama ja kooli käsi ei ulata mitte heaste niisuguse järele kõrtsi laua taha. Kooli majasi on walla peale üks harwa kaks, aga kõrtsa on walla peale neli, wiis ja kuus tükki. Läbistikku tulewad meil ühe koolimaja peale neli kõrtsi, kroonu waldades on küll wähem kõrtsa. Ühe kiriku peale tulewad aga umbes 3Ü kõrtsi. Iseenesest mõista, on koolil raske nende wastu panna, kui ta mitte mõjuwalt poolt abi ei saa. Kas see nüid siis ime on, et inimesed jooma hakkawad, kui neil iga aia ääres kõrts käepärast on! Joomine on aga ühe rahwa kurnaja, surmaja, pimestaja, nõrgestaja ja maha rusuja. Just nagu üksik joodik keha kui waimu poolest ikka ja ikka tagurpidi kallnb mi' ka terwe selts, terwe rahwas, kui joomine temas maad leiab. Waatame järele, mis niisuguste jookide joomine teeb, keda „ kangeteks  jookideks" kutsutakse! (Järg jäeb tulema.) Poliitika ringwaatus. Asi, mis tähtsalt meie Wene poliitikas ringi käib, on Mõskma mõisnikkude koosolemine  ja nimelt nende truuduse tunnistus Keiserliku Majesteedile. Selles truudusetunnistuses  on esmalt tänu ja kiitust Keiserliku  sõnade ja õpetuse eest üeldud, mis Majesteet  kroonimisel mõisnikkude ja talupoegade saadikutele osaks saada lasknud. Siis tunnista  suvad mõeldud mõisnikud omalt poolt, et nad nende sõnade läbi rõõmustud ja julgustud,  trooni ja isewalitsuse kaitsemiseks töötama saawat ja paluwat Jumalat, kes Walitse - jälle jõuudu ja termist annaks, oma tarka walitsuse wiisi meel kaua pidada ja riigi sisemist  koosolemist kinnitada ja edendada. Röõmulik  olla see teadmine, mis Keiserliku Majesteedi walitsuse wiisist mälja paistab, et kaks seisust ennast temale ligindama piawat, kes muidugi loomuliku sidemete ja ühesuguste  püidmiste läbi lähedalt koos on; nende seisuste hea läbisaamine on kõige täielikum  seespidise rahu kinnitus. Keisri Härra on eelnimetatud truudus- ja tänukirjaga  wäga rahul olnud ja Mõskma kindralkuberneri  läbi oma tänu tagasi saatnud. Saksa seaduste tegijate kogu ehk parlament  ei saawat sellel aastal mitte suuri ega tähtsaid tükka tegema. Saadiku Reichenspergeri  ettepanek, katoliiklaste endiste õiguste kättesaamiste pärast, tegi palju kära ja kõnelemist,  ei ole ommetegi midagi tähtsust ega tulu Loonud. Küll nõuudis wanameeleliste erakond, et esiteks see ettepanek pidi wastuwõetud  saama ja siis pidi ka meel terme Maikuu  kiriku seadus, mis kiriklastele mana okas silmas on, läbi maadatud ja parandatud saama. Aga see ei ole sennini meel ometegi mitte sündinud, ehk küll mana meel Preisi ministeeriumis walitseb ja nõnda kudas kiriku ja koolide minister v. Gossler omas kõnes ütelnud, ei saa seda suurt maha lõhkumist nii piagi loota olema. Walitsus on omalt poolt teinud mis ial wõimalik, aga koguniste endisi ehitusi maha lõhkuma ja kiriklaste alla heitma ei saawat ta siiski mitte. Riigisaadiku Laskeri matusel 28. Jan. olewat wabameelelised saadikud endid kogunud ja kõnesid pidanud vr. v. Forkenbeck ja v. Stauffenberg. Mälestuspidul kõnelenud saadik Bamberger. Saksamaa kuulus sõamees kindral - feldmarshall  Manteuffel, kes nüid Elsass-Lothringeni  maade walitsejaks on, wõtab ennast ametist lahti ja tema asemelle saawat krahw Otto zu Stollberg - Wernigerode. Kuna wanameelelised oma selle aastast sõda Maikuu  kiriku seaduste wastu ju mitu nädalat kautanud, ei taha nemad siiski seda wiha waigistada jõuuda. Oma meelelistes lehtedes tülitatakse wabadlaste waSta, kes omal ajal selle seaduse elusse kutsufiwad, aga nüid ennast wõitlemisest igapidi eemalle hoiawad. Küll nõuawad wanameelelised, et nad oma arwamisi  ka awaldamagi piaksiwad, aga töised ei lausu musta ega walget, nemad ei taha ülepea  wanameelelise kirikuministri von Gossler'iga  mingit tegemist teha. Et meie oma lugejatele peaaegu igas numbris neist wõeramaa  kirikliku tembutamistest kõnelenud oleme, siis arwame omaks kohuseks, ka neist seadustest  selget pilti ettepanna, et siis lugeja mmhel ka mõttes ise otsust teha wõiks. Mis on siis õiguse pärast Mai-kuu seadused Saksamaal? Nemad saiwad wabadmeelelise ja kuulsa koolide  jä kiriku ministri I)r. FalN ajal tehtud ja kitsendawad mõnes kohas kiriku ja tema õigusi. Riigiwalitfusel on täieline ja kitsendamata  woli kiriku-ametnikka lahti lasta ja ammeti pealt ära saata, üks ülem kirikukohus on ammetis j. n. e. Seda aga ei taha kiriklasid  mitte, waid nõuawad selle muutmist ehk koguni parem ärakautamist. Riigiwalitsus, olgu ta nüid küll wanameeleline, ei salli aga siiski neid uusi plaane ega tohi ka kätt terwelt kiriklaste küisi anda. Kuida oleks see aga ka wõimalik, et mehed kõrges riigiametites ja kuulsad mõtlejad, siiski sellest ei suuda jagu saada, et iseäranis kirikul ülewalwamist ühtepuhku  tarwis on. Saksamaa seadus jäeti esiotsa  puutumata, ega ole ka nõnda pia muutust loota, sest riigiwalitsusgi ei taha seda. Saksa-Austria ühendusesse olewat Itaalia riigiwalitsus iseäraliku tingimistega astunud, aga nagu seda enne kuulda ja kõnes oli, ei olewat Hispaania siiski oma kaupa nende ühendajatega kinnitada saanud. 1879 aasta Oktobri kuul tehti see kuulus Saksa- Austria ühendus, millest „ Kölni Zeitung" mõned tükikesed teadustada teab. Kui Prantsus- NeMinisi zcr - Tartus: J. Tülk Kirjameeste Seltsimajas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobsoni, Busch'i ja Kluge & Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G. F- Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttncr; PäruuS: „Endla" Seltsis herra Kuudewiita ja E. Treufeldt': raamatupood; Narwas: M. Põder; NakwereS: J. Kuus'i raamatupood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; WõruS: Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; PeeterburgiS: K. Leopas, Hkiiemü npoeu. .Vo80; Wiljandis: F. Feldt, Wiljondi Eesti Põllum. Seltsi ökonom Winter.