tagasi minema, et igal pool need püüsed ei aita Muhulased arwasiwad esiti et meie rumalad oleme, kes mere õnnistust wastu wõita ei oska, küll meie ka nii sama oleme katsunud, aga kõik mere rannad ja mere ääred ei ole ühe sugused. On kala püüuga küll kurb lugu, siis on põllu paale meel seda kurwem waadata. Rukki orase on kewadine wilu üsna ära kiutanud, ei taha ja ei taha pitkemaks wenida ja mitmed kohad on üsna paljad. Odra põldudega on lugu osalt niisama sugune; et nüüd aga paar päewa wihma Pärnumaalt. Hall i s t e st. Rõuged peawad siin kihelkonnas mõnes nurgas rohket lõikusi. Hiljuti maeti üks ema oma kahe lapsega maha, kes rangetesse oliivad surnud. Teine murdja haigus on laste rinnatõbi. Ühel ainsal pühapäewal  maeti kuus last maha, kes sellesse haigusesse  surnud. Liiwimaalt. „Liiwimaa kubermangu seitungis"  seisab kuberneeri ringkiri kihelkonnakohtule, et wallaiirjutajad, enne kui neid ametisse tohto seadida, kubermangu kohtus wenekeele eksami peawad tegema. Tartust teatakse Postimehele, et Kaarlimõisa linnakooli (endise Aleksandri kooli) inspektoriks eunÄ. J. Jõggewere, kes H. Treffneri erakoolis tundisid annab, mõeldakse walida. See uudis on selle poolest iseäranis meie Saarlastele tähtjas, et Jõggewere herra meie lähedalt kodumaa poeg on ; ta on pärit Jaani kihelkonnast Maast wallast. Soowime talle tähtjasse ametisse astudes palju õnne! Tartu turul on jälle uut kelmistükki tarwitatud, millega maalt inimesi petta. Et mitmed  endised abinõud nagu kulunud näitawad olewat, otsiwad kelmid uusi. Nad ostaivad rcnteist lv. kopikulisi soolowekslid, mis 25. rublaliste paberi rahadega peaaegu ühte karwa ja moodi on. Turul teemad nad ühe ehk teisega kaupa ja kui maksmine tuleb, tõmbawad 25. rublalise mälja ning soowiwad wahetada. Kuna müüja tarwilist jagu raha tagasi annab, hoiawad nad raha oma käes näpu wahel, aga raha asemik, weksel, luurab kõikses. Kui siis kelmik tagasi saadaw raha käes on, käänab ta müüa omast nähes raha kokku ja pakub kätte, oskab aga sääl juures ime kärmalt ära wahetada, nii et raha asemel weksel ivastmvõtja punga tuleb, mida see alles pärast märkab, kui rahaandja ammu kadunud on Siis pahandakse ja võidakse, sarnane talitus päris «silmamoondus" olewat. Ei ole sääl nõidust, muud kui kamal petus. Tallinnast. Katrindalis saab juba ühe hobuse raudtee kallal tööd tehtud, aga enne Augusti kuud ei ole loota, et tee malmis saab. Tallinna sadamast sõjalaewade seismise kohast leiti õhtu 24. Mail merest tundmata mehe surnukeha, kelle nägu juba kaladest oli rikutud. Ka riietest ei wõidud aru saada, kes õnnetu olnud. Tallinna sadamasse tuliwad sõjalaewad laskmise harjutuseks, nagu igal suwelgi. Harjutus saada tänawu õige kaua kestma. Laskmise sthiks on Paljassaarele märgilaud seatud. Politsei walitsus hoiatab inimesi laskmise ajal sinna ligikonda  minemast, kus kergesti kahju ja õnnetust wõib sündida. Riiast. «Nowostile" kirjutakse Riiast: «Liiwimaa  hoowikohuS ja Riia sillakohus on kõigile waldade wanematele ja mõisa politseidele ringkirja wälja annud, et waldade wanemad ja mõisa politseid kangeste kohaliku nõidade (meeste ja naiste), ämmamooride ja lauusujate järele peawad waatama. Nende inimeste tegewust peawad hoowi kohus ja sillakohus wäga kahjuliseks, nii hästi arstliku kui ka inimeste wiisaka elu kohta. Seda tähele pannes, saab walla wanemate ja mõisa politseidele ette kirjutatud nõidasi ja lauusujaid kange wastutamise alla wõtta, nii hästi haigete arstimise, kui ka lauusumise eest. On tähele panna, et posimise kunst Lääne mere kubermangudes iseäranis weert on wõtnud, aga see tuleb selle maa arstilikudest puudustest ja selle eest halwaste hoole kandmisest. Ajaleht «Rufsk. Kurjer" teadustab, et Riia Läti seltsi õpetud komisjon heaks on arwanud Läti üliõpilastele mitmesugustes koolides, nagu ka Peeterburgi ülikoolis selle tingimisega raha laenata, et nad õppimise lõpul ja koha pääle saades, olgu Balti maades ehk mujal kubermangudes,  seda jälle tagasi maksawad.. Niiwiisi olla tähendatud komisjoni poolt enam kui 7000 rubla wälja laenatud. Peeterburgist. Kreeka kuninganna, kes, nagu tuttaw, Wene keiserliku perekonna liige on (suurwürst Konstantin Nikolajcwitschi tütar), sõitis 20. Mail WarSsawi raudteega Peetcrburisse. Waksalis käisiwad teda waStuwötmas Wene keiserlikud  majesteedid, suurwürst troonipärija ja teised ka teede minister, kindral adjutant Possjet, ja keiserliku peakorteri ülemjuhataja kindraladjudant Richter kõrget külalist waksalis teretamas. Pärast wastastikust teretamist sõitsiwad Wene keiserlikud majesteedid Gatshinassc tagasi, kuna Kreeka kuninganna  PawiowskiSse oma kõrgete wanemate juurde laks. Kuni Odessani käisiwad Kreeka kuningannal wastas: keiserlikud kõrgused suurwürstinnad Aleksandra  Jossipowna ja Jeliseweta Mawrikijewna. Peeter waStas naeratades: „Aga ema Tiiu, kes nõnda ebausklik on. Kedagi teist ei ole midagit näinud ja see mis mina nägin, mõis ju ainult minu töö lambi mari olla. Mäe waimu olemist ei usu ju ülepea ükski hing." „Ja jah, noored tahawad ju ikka manadest targemad olla. Küsi ometi kõige tööliste käest järele, kas keegi mäewaimu usub olewat mvi mitte- Kui mina alles laps olin, jutustas ema meitele, et mäe ja maawaimud mitte ikka karistamata ome -varandusi rööwida ei lase ja kui minul enesel lapsed oliwad jutustasin mina neile sedasamma. Pracgus lähen mina jälle nende juure, -väikesel Hindrckul on juba esimene hammas wälja tulnud, kus tema wälk pois ise ometi weel neljakuine ei ole." Wana naene terivitas weel korra lahkeste ja läks. Peeter jäi üksi ja waatas temale järele. Tüki aja pärast astus tema tuppa, et õhtust süüa, aga midagi ei maitsnud, ka toakene oli tema meelest kitsas ja palaw. Tema läks uucSte maja ette, istus ukse kõrwa pingi pääle, pani käed pAwede pääle ja tuetas pead kätte pääle. Soe pehme lche-kuu õhk mängis tema ümber ja tõi siriini ja teiste õitsema puude lõhna tema ninasse, aga Peeteri ei rõõmustanud ei õhk ega lõhn. (Järg tuleb). Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksamaa walitsuS on Elsah- Lotringimaa kohta seaduseks teinud, et ükski Prantslane Prantsusmaalt sinna muidu sisse tulla ei tohi, kui et tema pass Saksa saadiku poolt Partsis alla peab kirjutatud olema, mida see saadik muidu aga ei tee, kui enne Elsas- Lotringi walitsuselt järele ei ole küsitud, kas Ml selle waStu ei olda. Ning ka niisuguse passiga ei wõida üle 8 nädala sinna jääda. Sarnane pass peab ka neil Prantslastel olema, kes mujalt maadest Elsas-Lotringimaale tahawad reisida. Prantsuse sõjamäe liigetel, olgu nad teenistuses ehk mitte, peab pääle selle tähendatud passi meel lubakiri olema. Niisugune seadus on küll maga wali ja on ka Prantslaste ning Elsas-Lotringlaste elama läbikäimise ja asjaajamise korraga koguni lõpetanud, aga parata ei wõi Prantslased selle waStu midagi. Seda suurem aga on nende melepaha. Nad ise saatsiwad enne ka Saksa alamaid tagasi, kes üle piiri nende pinnale tuliwad. KeiserFried richi 111. m atmisest. Tema surma üle teadustasime minemas numbris. Tema matmise üle kirjutakse nõnda: Surnu kiha sisse õnnistamine sündis sellsamal kombel kui enne seda keisri Wilhelmi juures muud kui lihtsamalt ja osa wõtjaid oli ka wähem. Pätile mäe teenistuse meeste ja keisri koja õpetajate, kes sääl ameti asju tallitasiwad, ei olnud mitte palju. Kell Vsll ajal õnnistas mana hall keisri koja ülemõpetaja,  Kogel, kes ka keisri Wilhelmi matnud oli, keisri Friedrichi surnu kiha ta wiimase hingamisele sisse, kus juures fee laul: «Jeesus õnnistegija, on mu lootus künni elan," lauldud sai. Kõige tähtsam oli see, et kord surnud keisri kuulus Feldmarshall von Blumenthal suurt riigi lippu keisri pea kohta maha majutada laskis. Blumenthal seisis puusärgi pea otsas ja oli esimine  järel käima. Lauluga „Mu elu Kristus ise" wiidi kell 11 ajal purpuri üle käetud puusärk  lossist wälja, mille juures jala mägi püssilaskmisega  oma wiimast auu tunnistas. Friedeni kiriku wärawa juures wõtsiwad waimulikud puusärgi  wastu. Wiimaks sai meel, «Kui ilma jättan maha" lauldud, suuredtükid paukusiwad ja kellad helisefiwad wiimast korda surnu auuks ja keiser Friedrich hingab nüüd oma kahe lapse juures, Järgmiselt kirjutakse weel selle üle, et lesk keiserinna ainult mõned minutid lossi jäi. Keisri surnu kiha sisse õnnistamise ajal sai kurbduS nõnda ta üle wõimust, et ta tüttardest pidi wälja wiidud saama ja sõitis siis nendega seltsis ligidal olema Bornstedi küla kiriku. Siin on üks wäike mõisa, kus ta surnud keisriga kõige õnnelikumad abielu aastad noores põlwes oli ära elanud. Selle aja sees, kui Friedrichskrooni lossis ning Friedeni kirikus leina jumalateenistus peetud sai, laskis kurwastusest maha rõhutud keiserinna omale Bornstedti kiriku õpetajast ainu üksi leina jumalateenistust pidada. Siis esiteks, kui keegi enam surnu kiha juures Friedeni kirikus ei olnud, tuliwad keiserinna ja tema tütred tagasi ja lasksiwad endid oma surnud abikaasa ja isa juures palwetamiseks  lukus uste taha panna, kus keiserinna nutukrampid sai. Ka noor keiser ei wõinud mitte künni lõpuni kindlaks jääda, maid kui kõne hakkas lõpema, wajus ta nuttes põlwelija saiSaksenikuningast  trööstides üles tõstetud. Kõige liigutawam oli see kui wiis wäikest lapselast sisse toodi, oma ilma süüta palckestega puusärgi kõrwa polweli lasksiwad, käekesed kokku panimad ja palusiwad. Selle juures hakafiivad manad hallid sõja mehed saalis kui lapsed nutma. Wana keisri lesk, Angusta sai ka ratastega tooli pääl poja surnu kiha juure lükatud. Wana kindral von Wulffcn vii ka nii nõrk, et kaks sõpra teda toetama pikimad,  sest muidu ei wõinud ta mitte enam püsti seista. Wiimaks nutsiwad nemad kõik, kui nad surnu raske elu pääle mõtlesiwad. Prautsusemaalt. Prantslastel oli Ungru malitsuscga wiimati natukese pahandust. Ungru parlamcntis küsiti minister TiSza käest, kas riigi walitsus ei wõtaks nende kaupmeestele ja wabrikantidele nõuu ja jõuuga abiks olla, kes tulemal aastal suurest Partsis peetumast Naljanäitusest  osa tahawad wõtta? Minister wastas, et Austria - Ungru walitsus selle wäljänäitusega kogun iste ei wõi tegemist, teha. Sest kuidas riigi walitsus ühest wäljanättuscst osa wõiks wõtta, mis suure rahwamässamise auuks ja mälestuseks peab peetud saama, mis Prantsusemaal  1789-mal aastal algas? Minister keelas meel päälcgi, et keegi Austriast ehk Ungrumaalt oma kaupa Pariisi wäljanäitusele ei peaks läkitama. Sest Prantsuse wabatriigi loud seista nii kõikuma põhja pääl, et ei tea övlda, mis ühest päewast teise sääl wõib