M nimetud tüdruk oma suutäit Saksakeeli mitte just ,seisuste" juures ei õppinud, se näitab sellest  suutäiest enesest wäljapaistma. Meie oleme  Eesti aealehed; eks oleks tulusam, kui meie rohkem oma enese lugejatele kirjutaksime, kui wõerastele? Miks ei tee meie rohkem seda, mis enam ja enam otsekohe meie kohaline ja meie kohus on? Miks ei pühi ka meie uulitsaid ja roogi tanawaid oma enese ukse ees?  Kosutame  meie oma kirjandust, täidame meie seda sellega mis käsuline ja mis kena on, küll meie siis teist rahwast seda lugema kutsume ja oma rahwast  selle juures kinni peame. Sõbrus ei lase ennast sundida; tigedad kirjad teiste rahwasugude  wasta ei tee muud, kui et ärritawad ja isamaa lapsi üksteisest wõerutawad. Kes ühendust  ja Mustust otsib, se olgu lahke ja ärgu pärigu rohkem, kui ise anda tahab. Omalt poolelt peame meie koda kaunistama, et kojalised  ei lahku; omalt poolelt peame meie teed tasandama, et wöerad meile külaliseks tulewad ja meile majulisekS jääwad. Kutsume meie kedagi,  siis peame ka midagi pakkuma; paljas sundimine paneb üksi orja jalad liikuma. Orjast  aga enam Ristirahwa riikides ei ole ja orjad ei kõlba sõbraks. , Eesti Postimees" räägib nii palju .saksastamise himust", mida meie maa ,seisused", meie Saksa kännust wõsunud  kaaskodanikud" Eestirahwa rahwuse ,paljaks  riisumiseks" nõuaksiwad. Seda kaebtust arwab .Eesti Postimees" sellega kinnitada wöima, et Taanlaste ja Poolakate käekäigust Saksamaal räägib. Ilma kasuta ei taheta nüüd kord stin kurjas ilmas midagi teha. Missugust kasu sigiks aga meie maa , seisustele" ja ,Sakslastele"  Eestirahwa ,saksastamisest"? Tahawad „wanameelelised seisused" oma eesõigust alleshoida,  eks se nendel siis tasulisem oleks kõiki wõeraid wöeraks jätta ja omast eemal hoida? Püüawad meie maa ..Sakslased"' erakafu, eks nemad seda siis oma keskis, oinast jõuust ja nõunst püüaks. Se era-kasu muudaks aga ennast  iseenesest üleüldiseks kasuks, kui rahwuslised  wahed langenud oleksiwad. Wõib ikka olla, et Saksamaa Nngiwalitsus rahwaste kokkusulatamist  nõuab. Mis on aga meie maa „Sakslastel"  sellega tegemist? Need on jo Eestlastega ja Lätlastega üheS Weneriigi kodanikud, Wene Keisri ustawad alamad ja ei taha muud midagi  olla. On ehk „Eesti Postimehel' ka kord himu tulnud, Leitenant B. selle kuulsa Dünaburgi  kangelase jälgede sisse astuda? (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Sõnumite järel, mis Hakenrihttite  poolest 20. Leikusekuu pääwast Statistika-kommissionile  saadetud oliwad, on rukis Eestimaal läbisegamini hea olnud, ittfi Minimaal  wähem kui keskmine. Koormate järel annawad  rehed rohkest wälja ja wili on raske. Rukis tulewaks aastaks oli külwatud, aga põud oli ülestõusmist takistand. Suwiwili oli lõigatud;  Järwamaal ja Wirumaal on saak hea, Harjumaal ja Läänemaal waewaline. Kartuhwlitele  oli põud kahju teinud, mitmes paikas ka öökülm Leikusekuu 44. ja 45. pääwa wahel, siiski on kartuhwlitest head saaki loota ja kõik on terwed. Wirumaal oli rukkiussi näha, aga suurt kahju ei ole se kusagil teinud. Uks era-kiri, mida Saksakeeli „Tallinna Zeitung" Läänemaalt saanud, räägib sealisest tänawusest wiljasaagist koguni kurwal häälel, kui ka oma kurwastuft nalja-sõnadega jõudumööda katta katsub.  Selle kirja lõpetuse! seisab: ~Walju talwe  järel tuli külm kewade. mis waft Jaanikuu keskmiste pääwade sees soemale suwile aset andis.  Aga suwi oli ilma wihmata. Uksi mõnda Eestimaa jägu niifntafiwad laanipääwa aeal köue-wihmad ja seal oliwad siis ka õnnistud wiljapõllud. Kõigil Läänemaal ja Harjumaa suuremal jäul jäi kuldne wihm tulemata; odrad ei jõudnud siis ka mitmes paikas loomule ja linad on nii lühikeseks jäänud, et tänawu Professor Morgensterni sõna järel üksi lapsesärklsi  kududa wõib. Kaerad üksi ei hoolinud  külmast ega põuast. Hein oli madala maa peal ja luhtaS heaste kaswand; härjapea ja aru-heinamaad andstwad wäga pisut wälja ja jäiwad mitmes paikas niitmata. Selle asemel on aga hein wäga heaste kokknsaadud ja wõib headus seda tasuda, mis kogu poolest wähem on kui möödaläinud aastal. Sedamööda seisawad  siis ka lojukse-hinnad mõistlikul kõrgusel. Saagu tulew aasta meie lootusi jälle kergitama  ! Ka Riia kubermangus kaewatakse rohkest waewallse põllusaagi üle. Suwiwili, odrad ja kaerad on küll kauniste korda läinud ja loodetakse  nendest rohked saaki, teiste wiljadele on talwised külmad ja suwised põuad kahju teinud. Kõige rohkem kaebatakse linade, nimelt warase külwi üle. Mitmes paikas ei suutnud idud ülestöusta: külwi aeal oli raskest wihma sadand ja maad lentand, selle peale tuli põud ja sigitas  maale kowa koore peale, millest nõdrad linataimekesed  läbipugeda ei suuda. Nende paikade peal on linad lühikesed, mitmekesised, ja nii kangest umbrohtus, et wikatiga mahaniidetud saiwad.  Hiline seeme on korralist lina annud, Riiamaa kõige paremate maade peal, Wolmari ümber, nenda ka Malga ümberkaudu on linad rohkem ehk wähem raisku läinud ja saak on wähene. Head saaki loodetakse Ogeri jõe ümberkaudu,  kus Jaanikuul wihma sadas. Riikis on igal poolel talwel kahju saanud, annab küll koormate järel rohkest wälja ja on raSkem kui möödaläinud aastal, aga koormaid on wähe ja rohkemad kogu kui möödaläinud aastal ei olle loota. Selle wähese saagiga ei wõi Riiamaa üle aasta läbi saada, sest mitmes kohtas oliwad magasid juba Jüripääwani tühjaks söödud; mõned kogudused pidiwad wõeraist magasitest laenama, kuuni ka need tühjaks saiwad. Ka kaerad puuduwad mitmes magasis. Se aasta saab Riismaal raskem olema, kui möödaläinud aasta. Härjapea oli rohkemalt jäult talwiseft külmast häwitud ja heinasaak on paiguti pool wähem kui möödaläinud aastal. Lojukse-toiduga seisab lugu sandist ja juba hakkawad wõi- ja piima-hinnad tõusma. Selged raha on wähe oodata, sest et linasaak wähene on, ja teised sissetulemised kuluwad magafi-wõlgade tasumiseks. Kuida „Eesti Postimees" kirjutab, on Tallinna tänu-laulupidul 4943 rubla 3 kopikad sissetulnud, sellest on wäljaläinud 3156 rubla 7 kopikad; nenda on siis 4786 rubla 96 kopikad  ülejäänud. Sellest rahast on üks pool Tallinna ..Lootuse" seltsile, selle kulude ja tallitust?  tasumiseks laulupidu jumes maksetud; teisest poolest saab põhjuskapital Koolmeistriteabikassaks  tehtud, ja se raha on selleks Kreditkassas  intressi peale pandud. Kuida Peterburgi aealehed kirjutawad, jääda kroonumaksud raudtee fõidubilletite pealt uuel aaStal maha. Kuresaarest. Kuida Saksakeeli „Peterburgi  Zeitung" kuulda saanud, tahta Saare, maa Superintendent Konrad Eduard von Hesse, kõige wanem Lutheruse usutunnistuse  kiriku - õpetaja Wene riikis, oma ametid  maha panna, mida tema 46. Leikusekuu pääwast 4823 saadi? õnnistusega tallitanud on. Hulk sõbru, kelle seas ka mitu endist wastast leitakse, kahatsewad nstawa hingekarjatse ja mõnusa jutlusetegija lahkumist. Hesse on oma ametid aga wiiskümmendkuus aastad täielise waimu-jõuuga tallitanud, kui ka 85aastase mehe ihnjõud kahanemas on, ja õhtune rahuaeg temale  loowida tuleb. Wõtku nooremad rammud seda tööd nüüd oma peale. Kuida räägitakse, olla Tallinna Jaanikiriku õpetaja Pastor Fre s e Superintendent Hesse asemele kutsutud. Riiast. Keiserlik Kõrgus Suurwürst Feldmarshall  Nikolai Ni k.o la j ew i t s h jõudis Leikusekuu 25. pääwal Üksküla shlosst peale, sealist sõeawäge ülewaatama. Leikuse 26. pääwal,  enne lõunat kell pool 42 tuli Keiserlik KõrguS Dunaburgi raudtee sõidurougiga Riiga ja oliwad Kindral-Adjutant Gmf Todleben. Kindral Baron Dellingshausen, Kindral Reitling e r ja mitmed teised tema kaasas. Wakshallis sai Keiserlik Kõrgus maa- ja linna eestseisjate läbi teretud, knS ka auuwahid ja söeawäe muusiku-koorid wastawõtmiseks seistwad Sealt svitsiwad Keiserlik Kõrgus Suurwürst, ja Kindral Graf Todleben ühtes tõldas Landstoa peale, kus homikusöök walmistud oli ja Riiamaa Rittrekogu eestseisjad Keiserlik Kõrgust teretasiwad.  Keiserlik Kõrgus on Riia linna tähtsamad  paigad ja wana-aea mälestused lahkeste läbiwaatanud ja on söeawäe olekuga wäga rahul olnud. Leikusekuu 24. pääwal tuli Daani aurulaew „Dannebrog" Riiga, Greekamaa Kuningast  oma Prauaga Kopenhageni wiima, kes 25. Leikusekuu pääwal erarongiga Peterburgist tuliwad. Malgast. Riismaa tänawune kiriku-õpetajate  koosolek Synod —> sai 44—49 Leikusekuu  pääwal Walkas peetud, kus ka uue koolide,  nimelt tütarlaste Kirikukoolide üle nõuu pidamist oli. Riiamaa Kindral-Superintendent Dr. Kristiani kuulutas awalikult, et tema omast ametist lahkuda tahaks ja wiimist kord Synodi juhatamas oleks. Arwatud järeltulijate seas Riiamaa Kindral-Superintendenti ametis on ka Tartu Professorid von Engelhardt ja von Oettingen nimetud. Pärnust. Leikusekuu 20. pääwal istus PärnuS üks kommission Kreissaadiku Gras Keiserling ki juhatamise all, nõuupidamiseks kiwitee (shoSsee) ehitamise pärast, Pärnust Mõisakülast  saadik. Kuida ,Pernu Zeitung" kuulda saanud, olla rohkest lootust, et se tee ehitud saab. —« Sesama zeitung kirjutab, et Keiserlik Kõrgus Suurwürst Auujärjepärija ennast Peruu Linnapea, Bürgermeister O. Brakmanni üle wäga rõõmustanud on, ZeS kõrge wõeraste lahkumisc-pääwaks  Pärnust Hapsalu reisinud oli. Peter burgist. Et küll ilm wihmane oli, siiski kogus ennast Kroonimise-pühal, 26. Leikusekuu pääwal lugemata hulk rahwast, igast sugust ja seisusest piduplatfile, mis sell aastal iseäranis iluga ja uhkusega wäljaehitud oli, ja kus 8 muufiku-koori mängisiwad. Pidu-paikas lehwisiwad pääwa-aeal lugemata lipud ja pölefiwad  öö-aeal tuled. Liwaadias on Keisri Majestät õnnelikult ja rõõmsas terwises sissesõitnud,  Kroonimise pääwal Jumalateenistusel olnud ja 27. Leikusekuu pääwal selle pääwa mälestust Jumalateenistusega pühitseda lasknud, kus 25 aasta eest miinune torm Sewastoopoli linna peale jookstud sai. Wõeralt maalt. Saks amaalt. Austria WäljaSpidiseasjade  Minister Baron Haymer ! e on Leikusekuu 23 pääwal Wnrst Bismarki juures FriedrichsruheS wõerstl olnud. Ametlikud  aealehed kinnitawad, et selle! wõeruskäigil potitika-aSjadega midagi tegemist ei oleks, seda ei usu aga muidugi ükski. Möödaläinud aaStal sai Saksamaa jaa Austria Keisreriikide wahel ühendus ja sõbrus tehtud ja selle kinnituseks  näitab se wöeruskäik ikka ettewõetud olema. Homikumaa asjad on sel silmapilgul segasemad kui iialgi, wähemgi säde wõiks mõeduda  Türgiriikis uut werewalamist sünnitama ja senna poole wahiwad muidugi suurte riigijuhatajate  silmad. Peale selle on aga Euroopas  möödaläinud aastast saadik asjad üksikute iikide wahel ennast palju uuendand ja tarwitawad  juhatajate tähelepanemist. Kui ka Saksamaa ja Wenemaa Keisrikodade wahel wana armastus ja sõbrus liikumata kindel seisab, siiski ei wõi salata et need riigid omas nõudmistes mitmest tükist üksteistist eemale nihkunud ou. Selle asemel on Wenemaa endine agar wastane, Inglismaa, oma uue Ministeriumi all ennast Wenemaaga nii palju ligendanud, et ühegi uue segaduse juures need kaks riiki kõrwuti seisakfiwad. Ka selle peale