Omalt maalt. WUjandis. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek 20. Detsembril 1882. 1) President teretas koosolejaid ja andis aru oma Riia reisist, kus tema seltsi nimel maja platsi ostmise ja bufeti pidamise asju toimetamas käis adwokati  Jürgensoni äkilise haiguse pärast, kelle kätte need asjad toimetada oliwad antud. Riias juhatatud  teda ühest kohast ja kohtust teise, seni kui tema wiimati teada saanud, et adwokati Jürgensoni paberid  Riia waeSte laste kohtus seisawad, kust neid aga enne mitte wälja ei anta, kui Jürgensonile kurator  saab nimetatud. Seepärast seltsi maja platsi ostmise eeSkontrakt jäi senna paika; aga buseti pidamise kohta on Wiljandi mõisa herra baron Ungern- Sterubergi käest uuS lubakiri (kontsesfion) saadud. President palus mitte pahaks panna, et tema seltsile ettepanemata eestseisus teda Riia saadikuks saatnud, ja pani seltsile ette otsusetegemiseks peale 20 rubla, mis eestseisus temale annud ja mis tema RiiaS seltsi tallituSte eest Wälja annud, meel reisi kulu arwata ehk mitte. Selts arwas 30 rubla selle reisi kuluks. 2) President teatas, et tema Piiskopi Donatuse juures käinud ja teda weel kord tänanud seltsile saadetud õnne soowituse eest. Selts awaldas selle eest presidentile oma tänu. 3) KuuS uut liiget pandi ette ja seltsi juures tehti otsuseks, et selts mitte selle peale ei saa waatama, mis rahwusest keegi on, kes seltsi liikmeks tahab saada, ja wõeti kõik wastu, kes oliwad ette pandud; 4) Sai läbi räägitud seltsi trükki koja asutamine.  Läbi rääkimine oli käre. Otsiiseks panni president Seltsile ette „ Sakala" wälja andjate küsimist:  „kaS Selts, kui ta omale trükki koja asutab ja „ Sakala" trükkimise oma peale wõtab, selle eest waStutab, et siis „Sakala" iga kord omal ajal saab wälja tulema?" Selle küsimise peale kostis Selts waimustawalt: „jah!" Lühikene wahe aeg. 6) Sai buseti müüja wõtmine läbi räägitud. Selts jättis selle asja toimetuse täitsa Eestseisuse hooleks, walitseS aga omalt poolt wesb kolm liiget selle asja talituses eestseisusele abiks, ja nimelt herrad: Jürgensteini, Heinrihsoni ja Lellepi. 7) Sai Eestseisusest tehtud buseti wälja andmise  eeSkontrakt ette loetud ja seltsi poolt mõnes tükkis parandud. 8) Abi president hra Küppar rääkis, et ameti talitused temale aega ei anna iga kord seltsi koosolekutest  osawätta, mis seltsi poolt temale mitte süüks ei saanud arwatud. 9) Sai seltsi laimduste kohta otsuseks tehtud: laimduste pärast seaduslikult kaebdust tõsta „St. Peterburgi  Zeitungi" ja „Talinna Sõbra" peale. Il)) Sai ette loetud pidu komite sisse - tuleku ja wälja - mineku rehnung ja otsuseks tehtud: C. R. Jakobsoni kabeli ehitamiseks sisse tulnud raha 612 rublat esiotsa ära pruukida tema mõlade ära maksmiseks, aga seda pärast pärijate käest oma asja peale tagasi nõuda. 11) Sai tellimiseks ette pandud hra Jungi raamat „Kunstlikust põllu mäest." Seltsi liikmed lubasiwad seda raamatut suurel hulgal omale osta, kui ta saab ilmuma. 12) Sai seltsile teadustatud, et „Pärnu Põllumeeste  selts" on ette Võtnud näitusel heaks kiidetud talumajade plaanid „SakalaS" ära trükkida. Selle teaduse Võttis selts tänuga waStu. 13) Sai seltsile ära seletatud, mis takistuste pärast seltsi maja ehitamise rehnungid tänini ei ole wõimalik olnud lõpetada ja seltsile ette panna. 14) President palus seltsi käest luba, Eesti Aleksandri kooli pea komitee käest raha laenata enne maja ehitamise rehnungide lõpetust. Selts andis eestseisusele see luba. 15) Sai seltsile ette pandud, et abikirjutajad, herrad «allakirjutaja Kitsberg ja talu omanik Jaan Lipp ennast ametist lahti palunud. Selts lubas neid lahti ja Valitses nende asemele hra Kuüskleri ja T. Kurriku. Seltsi kirjatoimetaja A. Teppaks. Juba minema aasta kuulutati uut maksuseadust,  mis päranduste ja kingituste pealt maksta tuleb. Nüüd annab „Walitsuse Teadustaja" teada, et see uus päranduse-maksu seadus 1. Januarist saadik  1883 maksma on hakkanud. Alamal paneme selle uue seaduse sisu, nõndapalju kui see lühidalt wõimalik, oma lugejatele ette. Selle maksu all seisab kõik omadus, mis olgu kaS pärandamise, kinkimise ehk lepingu teel ühe käest töise kätte läheb. Wabad on sellest maksust aga: 1) Kõik omadus, mis üle 1000 wäärt ei ole; 2) talurahwa maatükid (kohad) kõige inwentariumiga  (raudwaraga); 3) Kroonu, kirikute ja kloostrite, õpetuse- ja heategema asutuste warandus; 4) majas tarwitaw liikurv omadus, mis mingit kasu sisse ei too. Seda ülemal tähendatud maksu nõuutakse nelja- suguses kõrguses: 1) sellest warast, mis abielurahwas ühetõise käest ehk wanemad ja lapsed ning kasulapsed enda wahel pärandamise, kinkimise ehk lepingu teel wahetawad, nõnda et warandus ilma hinnata ühe omaniku käest töise kätte saab, tuleb kõigest warandusest  üks protsent maksta; 2) wendade õdede, kui ka poolwendade ja poolõdede wahel waranduse wahetuse  eest neli protsenti; 3) kõrwaliste sugulaste wahel künni neljandama põlweni kuus protsenti; 4) lähab mingi warandus kaugemate sugulaste ehk niisuguste kgtte, kes sugulased ei olegi, siis tuleb kaheksa protsenti  maksa, millest aga tarwiline osa tagasi maksetakse,  kui pärandaja hiljem (enne 10 aastat) tõeks on teinud, et tema mitte nõnda kõrge maksu'all ei seisa. Uue maksu ülewaatamine ja sissenõuudmine - on kameraalhoowide hooleks antud. Selle uue maksu täieline seadus, nõnda kui ka reeglid, mille järele warandust tuleb takseerida  on Liiwimaa kubermangu walitsuse patentide U 110 sees ülewel. (Waata Liiwimaa kubermangu zeitung 1. Septembrist 1882). „Wirulane" kirjutab, et Sakala temale wana aasta lõpul ka jälle kord hulga aja järele kätte olla tulnud. See on pisut weider. Siit on Sakala peale ühe ainsa korra ikka õigel ajal „Wirulase" toimetusele  ära saadetud, sellepärast ei jaksanud meie mitte uskuda, kudaS see wõimalik wõiks olla, et teda Tallinnas  pole kätte saadud. Meie küsisime asja traadi teel Tallinna postkontorist järele ja saime telegrammi läbi waStuse: „ Sakala immer abgegeben der Expedition Wirulane. Dirigirender Becker." (Sakala ikka Wirulase  toimetusele ära antud.) Sellest ilmub, et Wirulase  toimetus Sakala omal ajal kätte on saanud, ning meie küsime: kuidas nimetatakse seda, millel tuttawa wanasõna järele „ lühikesed jalad "peawad olema? „Kündja" ütleb oma lugejatele, et tema oma lehe wäljalautamise eest hra Dr. Weskele palju tänu wõlgu olla. Meile on mitu järele pärimist tulnud, kas see tõsi olewat, et Dr. Weske „ Kündjale" kusagil  lugejaid olla soowinud ehk selle wäljalautamiseks milgi wiisil tööd on teinud. Meie pärisime asjalugu järele, ning peame nüüd tunnistama, et see meil täitsa arusaamata on, kuda „Kündja" sarnast sõnumet  wõib awaldata, sest hra Dr. Weske ei ole ei „ Kündja" kaastööline, ega pole teda ka kusagil wälja lautanud. Seni kui „Kündja" oma sõnumet tunnistuste  waral pole põhjendanud, nimetame ja peame seda waleks, mis rahwa pettuseks ja eksituseks meelega  maailma wälja saatis. Wist lootis „Kündja" omale seega sõpru sigitada, kui ta kuulutab, et mõni tähtjas rahwamees, nagu herra Dr. Weske, teda olla soowitanud. Meie rahwas usub, mis tema usalduse mehed ütlewad; seda teab „Kündja" ning on siin ühe rahwamehe nime kurjaste püüdnud pruukida. Wõrumaalt kirjutab meie auustatud kaastööline: Karula wald, Wõrumaal Karula kihelkonnas, on oma pinna kuju poolest wist üks kõige ilusamatest waldatest Eesti jaoskonnas Liiwimaal. Põhja poolt küllest üle wäikse hõbeda karwalise ojakese minnes, mis Kaag järwe ja Karula wallale piiriks on, paistab teekäiale mäerünkalt halja metsa wahelt ilus Kreekas õigeusu kirik oma rohilise tornide ja läikima kullatud ristidega silma. Kirikust pool wersta hommiku pool külgeS jõuame ilusa puudega kaswanud ja kena teedega kaunistatud kaldast alla minnes kolm wersta pitka ja weerand Verst laia järwe ääre, keda tema wormi järele „pitkaks" järweks hüitakse, ja kes oma lopsaka metsadega kaetud kõrge kallaste wahel Päikese paistel rahuliselt wirrendab ja läigib ja waatajalle pea nõnda - sama ilusat pilti näitab, kui kaunis Koiwa jõgi oma kõige ilusamas kohtades. Sealt üks werst lõuna pool seisab Karula mõisa oma kena üheküljelise lamp - katustega hoonetega,  kes eemalt nagu müüri rusud waatajale silma paistawad, kelle üle mõisa „herber" nagu kuningas igasse külge üle tviste wälja waatab. Mõne kõrgema koha pealt ringi waadates paistawad  igalt poolt parajad mäe kupud, ilusa nooreperalise  kase metsaga kaetud, waatajale silma, wahel ennast läikiwad järwed ja haljad arud wahetawad,  mis suwe ajal wäga armas näha on. Kui Sangaste, Otepää, Rõuge mäed nagu tugewad  mehed oma päid taewa poole tõstawad, siis seisawad Karula mäed nagu pühapäewa riides kenad neiud nende kõrwal. Paar wersta Karula mõisast Wõru poole minnes seisab nimetud walla kohtu maja tee ääres. Wistist on siine looduse kenadus Karula peremeeste ilutundmise  meelest nõnda kaugele üritanud, et nad oma walla-maja ilusama ja täielikuma on ehitanud, kui siin ümber kaudu keegi muu. Töisel Jõulu pühal sai nimetud walla kohtumajas  kubermangu walitsuse loaga Eesti Aleksandri kooli heaks basaar peetud, kuhu just kui Suia Pärdi kiuste, umbes 20 li! sülda suur kohtumaja saal osa-wõtjaid täis oli kogunud. Esmalt sai näitemäng „Saaremaa onupoeg" etentatud,  kus wahel noorest Karula kihelkonna koolmeistritest  kokku astunud laulu koorist mõned isamaalised  laulud lauldud saiwad. Lauljate ja mängijate kohta arwan ütelda tohtiwad,  et nad hoolega õppides edasi astuksiwad, sest nende kunstide täiuseni on weel palju maad. Peale seda saiwad kingitud käsitööd ja asjad enamiste oksjooni wiisil ära müütud. Osawõtmine oli kaunis elaw, siiski saiwad mõned asjad palju alt hinna ära müütud, mis wistist tänawuse rahawaese aasta süüks tuleb arwata. Aeg oli juba hiljaks jäänud ja rahwas hakkas lahkuma, seepärast sai müümine lõpetatud, ehk küll kaunis osa asju alale oli. Lõpeks laulsiwad lauljad: „Mo isamaa, mo õnn ja rõõm," mis peale üks Karula Eesti Aleksandri kooli abikomitee liige tähendas: et isamaa õnne ja rõõmule iga üks oma südant peaks kihlama, mis meid tõeste õnnelikuks teeks. On küll ajad olnud, kus meie isamaa õnnest paljalt und wõisime näha, ja kus rõõmu sära asemel walu pisarad  meie silmi paisusiwad: aga nüüd on need ajad mööda: Wene Keiser Aleksander l. kiskus wiletsuse waiba meie pealt puruks ja istutas meie õnne seemne priiuse mulda. Wene Keiser Aleksander 11. kastis ja kaswatas seda seemet ja hoidis teda hukatuse eest, ning Wene Keiser Aleksander 111. armu saab teda õitsele ja wilja kandma wiima, selle peale laulsiwad koosolejad waimustusega: Jumal Keisrit kaitse sa. Abikomitee president andis teada, et kui mõned wäikesed kulud maha arwatud, umbes 65 rub. Aleksandri kooli heaks sisse on tulnud ning tänas ülemaid walitsusi, kes piduks luba annud, lauljaid ja mängijaid pidu lõbustamise eest ning rahwast rohke osawõtmise eest ja laskis neid kõiki summa elada. Wiimasel Jõulu pühal 28. Detsembril sai siin naabruses, Koiwaküla walla kohtumajas Hargla kihelkonna  abikomiteest selle - sama asja heaks basaar tantsu piduga ära peetud. Osawõtmine oli rohke ja elaw ja puhas sisse-tulek oli umbes 60 rubla. Lõpeks lauldi Kreisri laulu mitu korda läbi ja lasti kubermangu walitsust, kes peale mitme kortse raske tee-käigu neile piduks kergeste luba oli annud, mõnda iseäralist abikomitee heategijat, Eesti rahwast ja naabri rahwast Lätlasi summa elada. N. 11. Riiast. Jõulu keskmisel pühal 26. Detsembril pidasiwad Riia „Jmanta" seltsi liikmed Turnhalli saalis palli. See saal on wäga suur ja kenaste ehitatud,  nõnda, et mõnikord hea hulgake wõeraid tuleb. Juba palli hakatuses tuli inimesi suurtes summades nimetatud kohta, kuni wiimati ruumi puuduse pärast sisselaskmist ära keelati, kus mõned hapu näuga tagasi pöörsiwad. Kõik see õhtu läks lõbusaste mööda, kuni wiimaks wäsimus kõiki kodu ajas. Et ma wõeras  seal olen, siis ei jää mulle muud üle, kui soowida:  „Öitsku ja kaswägu „Jmanta" selts, ning saagu maimu poolest wägewaks!" <s —. Tallinnamaalt. Meile tuleb järelseisaw kiri, millele meie ruumi keelda ei taha. „Auu kellele auu tuleb anda! aga mitte kellele seda tarwis pole. Auustatud Sakala toimetus! Sakala mulluses 38. numris seisab sõnum hra G. Crameri surmast, ühtlasi ka kiitus, kui palju ta head olla teinud. Mina elan juba 18 aastat NarwaS ja tunnen Joala walla elu wäga hästi, ja tean, et herra Crameri kolmes mõisas, see on: Joala, Lagna ja Rebniku wallas mitte üht ainukest päriseks müüdud kohta weel praegugi ei ole! Ühtlasi teadwad ja mäletawad weel kõik ajalehtede lugejad, mis rohkem aasta eest Lagna wallas sündis, kus talupojad kohtadest  wälja aeti. Ja kui Joala küla 10. aasta eest Krähnholmi Vabrikule ära müüdi ja kohad laiali wiidi ja talupoegadele uuest üles ehitada anti, kui talupojad Tallinnas kuberneri juures kohtus käisiwad, kuida seal asjad läksiwad, seda mäletawad ka ajalehtede  lugejad. Mis muidu weel tema rahwa armas-