Postimees 114 Tartus, 6. oktobril -ZBBB- Kolmaskümnesteine aastakäik. Unteb A kori näiolls roälja ja 011 Tartus ja Tallinnas saada igal teisipäewal, Tellimise hind on i Po«tiaa aast. 3r,— k, Ilma postita aast, 2r,60 k, „ V» 1. 40 , ' V« „1„ 50 „ „ „ L' „ ~ ~ luus 30,, Msas 1^ Kolmaski»»»,lesteiue aastakäik. kobson, Kluge ä: Slröhm, Naftal, Wassermann Pärnus: Borm Trenfcldt, Jakoby. Wiljandis Karow.Feldt.Wintcr. Rakweres: Knhs, Trcumann Paides: Seidelberg. Toris: Martson, Wõrus Vielrose. Walgas: Rudolss. Põltsamaal: Leih berg, Puchk. Haapsalus: Hallberg, Kurcsaares Lang, Jõhwis: Haho. Keilas: Maaberg (Endine Pärnu PoStimccs.) Paar sõna soldatite kirjade kirjutamisest. Wui sagedasti ei ole posti jaamad see- ga kimbus, et kirjade ädressidest aru ei saa ja kui. palju ei lähe see läbi kirjasid kaoksite. Isarollis sünnib seda soldatite kirjadega, millel Wcne keeli adressid Pääl on, - Sxx äpardus tuleb sest, et Weue keelt ei mõisteta; seepärast oleks soowida, et kui keegi isi ei mõista, siis teist, kes mõistab, selleks appi paluda, ehk enesele, kodust läheb, kindel adress muretseda,'nõndasama  ka säält, kus teenib, et sellejärele  iga kord õieti wõib kirjutada. Aga seda suuremat rõhku tuleks küll igal ühel kirja sisu ja wormi Pääle panna. Paraku I Seni. on asi meel nõrk. Iga kiri hakkab pääle: „Tulen teid selle wäikse kirjaga  teretama, maimus; ilma silma nägemata ja käeandmata ja saadan teile palju tuhat termist." See on igal ühel wähem haritud kirja kirjutajal nagu  looduse  suud. Nüüd tuleb suur terwiste saatmine,  kus uime pidi kõigile sugulastele üksikult termist saadetakse,' mis ilmaaegu ruumi raiskab ja oma tubli 9 kopikat tuulde  keerutab, Hilja saja eest sain ühe kroonu mehe käest kirja, mis mitmele eeskujuks wõib olla; kuidas kiri lugejale kui kõige suureni uudis ja rõõm wõib olla, seks paneme Tallinnas, 17, Sept, 1883, „Kallis sõber I Lühikesel postkaardil kirjutasin Sulle, wabandasin, et aeg kasin oli; praegugi ei ole seda küllalt. Teised noorskamad juba, unna katsun mõnda rida paberisse pista. Esiti pean reisist jutustama. Pärnust kuni Hallingale marssisime jala; ei lubatud woorimecst wõtta. Kaks jaamawahet sõitsime postiga; ei lubatud -ka ees mitte Tallinna sõita, Olgu ka paar sõna Tallinna maa rahwa elust kirjutada,  mida ma oma teekonnal tundma õppisin. Tuba on juba sunni teel igas peres soldatite jaols puhtaks puhitud ja soojaks kütetud; mastuwötmine ka sekle pärast  lahke, et soldatit kardetakse, Kartohwli meid kolme T, Tarwastust, N, Patkulast Koolmeister, umbes 30, aastane oli põllul töötamas. Meie tutwustasime endid kui Wiljandi maa mehed ja salaja maatuulajad, keda Tallinnasse urjadniku ametit õppima saadetakse. Koolmeister oli jaks olla, selle eest saada ta 120 rubla. on walla kooli täitsa läbi teinud, ei wõtnud  siit walla tüdrukut omale naeseks, läks ära S, malda ja tõi säält ühe kaasa, kes ka „põrgu - laket" wälja jagab. Meie wötsime ka ühes „Saksa kambris" ruumi, lasksime paari topsi õ lut tuua. Neid tähendades laulsime kolmekesi tütwat lanlim „Kui mu kallist isa talu," mis südamest tuli ja südamesse  läks. Ühes teises „Saksa toas" laksutati käsa, uks tehti lahti ja S. ja W. walitseja hr tutwustas ennast meile. Muidugi  teada ei olnud tutwustamise hind mitte wäike. Kui me nüüd küllalt jaatanud  ja mõne „hoch" kõlada lasknud, siis paluti meid kui „köige suuremaid wõõraid"  W.-mõisa wõõraks ja öömajale. Mõisa oli Betaniast õ wersta kaugel, tahtsime posti mõtta, et õhtuks sinna sõita,  aga posti ei antud. Meie sellest hoolimata  tellisime oma peremehe käest, kelle juures karteris olime, 40. kop. eest hobuse ja sõitsime ikka õigeks ajaks sinna. Lahkemat wastuwõtmist ei ole ma küll ühesgi Eesti perekonnas leidnud, kui sääl Sakslase juures. Tema proua oli ka üli lahke inimene, üks Eestlane, keda Saksa prouana harwa leida on. Sellest õhtupidust oleks küll palju rääkida,  aga jätan pääle. Meile pandi ikka igale oma soe jakk selga, ssest kõige soojemad  jakid on ikka konjakid) ja saadeti weel kahe hobuse- ja kutsariga kuni Betania. Südamlikkusid termisid kõigile sugulas- Politika ringwaatus. uusi ja imelikkusid teatusi kadunud keisri päewaraamatnst toomast. Nii teatab keegi, et kadunud õuemeister Krum kes suur Friedrichi  usalduse mees  päewaraamatust  ärakirju walmistanud, mida keiser käskinud.  Wiimati kinkinud ta ka ühe eksemplari  õuemeistrile, mis pärast selle surma tema abikaasa kätte jäänud, kes seda kangesti  hoidnud, ometi wõida kudagi sõbrade läbi mõned asjad ilmale tutwaks saanud olla. Ikka aga näib, et keisri omad sugulased sellest asjast teadmata ei ole. Jsiäralik on, 'et Inglis kroonprints, kes Wienis wõörsil oli, just keisri Willemi sinna tuleku ajaks ära lläks, nagu kardaks ta temaga  kokku puutumist. Niisama on tähelepandaw,  et keiser Willem küll igal Poo! sõbraliste walitsejate juures käib, isegi wäiksclHDaaui  maal, aga Inglis maale oma ligimate sugulaste juurde ei läha. Ammu ähwardatud Mackeuzie arnanue keisri Friedrichi haigusest on nutid ilmuma hakanud,  millest Londoni lehed teatust toomad. Politikast ei ole sääl suurt sees; wäga süüdi aga antakse prof. Bergmannile, kes hingamise toru sisse seadmisel oSkamahg olnud ja nii keisri elu lühendanud. Prof. Bergmann aga on asjast kuuldes kohe Mackeuzie  Pääle laimduse kaebdust tõsta lubanud. - - Uus isiäraline sõnum on jälle see, et keisri Friedrichi surma juures tema sala kirjawahetus ülemate riigi kohtutega surnu kambrist arusaamata kombel kadunud ja seni üles leidmata on. Austria politikasse näib Saksa keisri külaskäik sügawaid jälgi jätnud olewat. Ju kohe kuuldi, et keisri Willemi ümberkäimine  Austria miuisterpresidendi graf Taaffeega tagasi hoidlik olnud, kuna Ungarlane  Tisza igapidi auustatud sai. Sellest  arutatst et Tisza walitsuse päewad loetud  on, sest et tema walitsuse eeskawa enam ei meeldida. Küll ei ole weel seni tcrwe ministeriumi  lahkumist tulnud, aga ometi on kaks ministrit ametist ära saanud, ehk küll õige armulisel wiisil, kuna mõlematele Leopoldi-ordo  auutähed anti ja neid ülema saadikute-maja  liikmeks nimetati. Tähelepandaw  aga on, et mõlemad lahkunud ministrid  Slawlascd on. Graf Taaffe on oma kümne aastasel ministri ameti ajal isiäranis selle eest hoolitseda püüMud, et ka Slawi sugu rahwads Austrias politika käigust ja juhtimisest osa wötaksiwad. Ta on ka oskanud  senini nii kõige erakondadega ümber käia, et tema walitsuse aeg kauem kestis, kui enne ühelgi teisel ministril Austrias Pärast  põhjusseaduse sisse scadimist. Näib aga, nagu oleks tuul nüüd muutunud. Saksa keisri Rooma reis täidab nüüd Jutunurk. Imelikud juhtumised. (Järg,) „Jah, ilm on wäga wana," kosus ta lihtsalt, „Kes teab, mis ilmas juba kõik, on olnud >a wcel saab olema? Päikese all ei ole midagi uudist, ütles üks tark Juut mitme saja aasta eest. Mina arwan, et see rahwas siin mitte sootumaks otsa ei saanud,  Ma usun, et teistesse linnadesse mõned  inimesed järele jäiwad, sellepääle tuliwad  Arabloscd kogemata siia ja segasiwad endid nendega, misläbi Amagaggcrid sündisiwad,  kellede üle ma walitsen, Aga läheme nüüd alla, ma näitan sulle Kõrri linna wiimseid elanikka, keda enam ei jõutud  ilusasti maha matta, waid ühe augu läbi, mille pääl nüüd see suur kiivi siin on, alla keldrisse hunnikusse wisati," Meie läksime treppi mööda alla. «ääl nägin ma hirmsa hunniku inimeste kantisid; mõned kehad ei olnudgi mädanenud, woid ärakuiwanud ja koos ning hirwitasiwad meile hunniku seest wastu. Ma karjatasin imestuse  ja jälestuse Pärast, mispääle üks pääluu  hunniku otsast alla weeres; selle järele wecrcsimad ka hulk tcisa meie jalgade ette. „Lahcme siit ära!" ütlesin ina hirmuga. „Ma olen küllalt näinud. Need suruvad wist kõik katku kätte, nagu kirjas seisis?" „Ja Muidugi," waStaS Hija. „Korri paijamerisimad muidu itta oma ma rinna pääl' puhkas hiljuti sündinud lapse keha, mida ta õrnusega oma wasta näitas suruwat, See waatepilt oli nii kurb, nii südant liigutaw, et ma waewaga oma silma pisaraid tagasi wõisin hoida. Minu mõte lendas läbi aastasadade pikkuse mine elanud, aga siis ometi ka oma naese juurde kantud sai. Sellest koopast läksime meie teise, kol- mandasse ja nõnda edasi. Igal pool oliwad magajate sarnased surnukehad; mõni aga oli kas rutuga wõi hooletumalt palsatolnin'kS.  j : Hija näitas mulle teisel päcwal ka taime,  millest palsamerimise õli walmistatud. See oli ilus loorberi moodi Põõsas, mille lehed sügise helepunaseks lähemad. Alamale rahwale olnud selle tarwitamine ja oma surnute palsamerimine kõwasti keelatud, sest siis oleks see taime otsa saanud. Ainult kõrgemad inimesed wöisiwad seda tarwitada ja oma surnuid ajahamba wastu kaitseda. Ma ei hakka kõiki surnuid kirjeldama, mi- ma nägin; aga ühte paari nimetan meel, keda ma wiimases koopas tähele panin. Need oliwad ilus noormees ja kaunis neiu. Nad magasiwad üksteise kaenlas. Neiu pää puhkas nooremehe rinna najal ja selle huuled puutusiwad tema otsa. Mõlemil oli haaw rinna sees nende surma põhju-.  Seina pääl oliwad kolm sõna. tõlki- need ümber: „Neid ühendas surm." Mi-sugune oli nende noorte inimeste saatus? Ma surusin oma silmad kinni ja nägin omas kujutustes, kuda suures koopakõik  laulatamiseks Malmis seatud oli, kuda mõrsja, noor ja õitsew kui lill, preestri ee- seisis ja hirmuga oma wanemate poole maata-, kuda wanadusr Poole peidmees purpuri  mantliga tema lõrwa astus ja pühalik  kombe pääle hakkas. Korraga tormab noormees läbi inimeste hulga mõrsja juur- i de, wõtab tema ümbert kinni ja annab te- > male palawalt suud. Kõik kohkuwad, mõrsja isa tungib, põueoda käes, noore, mehe kallale ja pistah teda surnuks. Noormees  langeb hääleia malm, PNõrsja aga tõmbab ruttu oda tema rinnast wälja, majutab  selle oma rinda ja langeb nooremehe surnukeha Pääle, Nutt, kisa , , , Ml löödi mincwiku raamat minu eest kinni, Hija hääl tõi mind tõsidusele tagasi, „Kas tahad, ma miin sind kuninga Tisno surnukeha juurde?" „Tänan, ma olen wäsjnud ja ärritatud; lähme parem wälja!" ütlesin ma pool käskiwalt, XVII, Hija Leo juures. Meie läksime jellepääle surnu-koobastest wälja ja Hija wiis mind enese juurde, kus ta oma katte jälle ärawiskas ja mulle oma nägu näitas. Ma olin kui nõdrameelne, ennast tema põlwili maha ja kord suud andma ja tegi mind sel kombel wiimaks nii juhmiks, et ma sohwa pääle istusin, enese ette niaha mahnsin ja sõnagi ei rääkinud, Ustane pani esiteks wastu ja ei lahtnud  aninna, aga kui Hija tema poole pöö-