ähwardust tõeks teha, aga kartus ja hirm, et seega oma häbi weel suurendaks, hoidis teda ometi selle teu eest tagasi. Ta tormas ülesse saali, kuS Joosefe sohwa peal lamas ja oma nutuse näu patjadesse peitis, kuna Fröben mõteta akna ääres seifis ja üksisilmi õue wälja wahtis. Kirudes ja wandudeS jookfis baron saalis edasi ja tagafi; ta needis iseenese ja kõik maailma  põrgu Põhja, et ta sarnase turutibukese oma abikaasaks oli teinud. „Siis ei peaks maailmas sõrme küüne wäärt õigust olema, kui ma mitte seda elukat enam kaelast ära ei saaksin!" kisendas Faldner nagu käest ära. „Ta on mulle oma ristmise tähe ja kõik wale kombel ette näitanud; ta on ennast minu seisuse wääriliseks tunnistanud, see kerjus; sarnane laulatus on otsast otsani tühine!,, „See saab wift küll käes olemas 100 l Sinust kõige mõistlikum olema, et Sa ennast lahutada lased," ütles Fröben talle jutu wahele. „Pea tükk aga on nüüd see, kuda Sa asja peale hakkad, et Sa ennast weel enam narriks ei teeksid —" „Ha, mu herra!" kisendas baron kui pöörane, „Teie pilkate mind weel pealegi, kuna Teie oma häbemata  teuga kõik selle häbi ja õnnetuse mulle olete kaela saatnud? Tulge mu järele, meie asja seletuseks pole meil mingit kohut waja; seda WSime ise jala pealt ära Siendata. Tulge!" Joosefe, kes neist sõnadest wäga heaste aru sai, kargas maast ülesse; ta heitis oma wihase mehe ette põlwili, ta wannutas teda, üksnes teda nuhelda, sest tema sõber olla jo kõigis süüta; ta tõendas wandega, et Fröben alles täna teada saanud, kes tema olla. Aga Fröben ise keelis teda palumast, ta tõstis ta maast ülesse ja wiis ta sohwa peale tagasi. Mina olen sellega juba harjunud," ütles ta siis külmalt baroni wasta, „enne niisugust käiku oma asju õiendama,  ning ma annan Sulle nõuu, et Sa nõndasama  teeksid. Kõige pealt aga läheb nüüd Sinu ära, sest ma ei wõi seda mitte sallida, et ta weel siin wiibiks, kui mull enam wõimalik pole, teda Sinu toore tegude eest kaitsta." „Sina teed jo tõe poolest, nagu oleksid Sa siin oma kodu," wastas baron wihast wärisedes naeratades; „aga madam oli ju ennegi Sinu omadus, seda oleksin ma peaaegu ära unustanud; kuhu see magus ingel siis peab wiidud saama? Mõnda waestemajaSse wõi hospidali  ehk lähema aia ääre, kus oma endist ametid wõib jälle edasi ajada?" Fröben ei pannud tähele, mis Faldner rääkis; ta pööris ennast loosefe poole. „Kas graafi proua Landskorn weel fiin lähedal elab?" küsis ta ruttu. „Kas Teie arwate, et tema juureS lähemail päiwil ulualust saate leidma?" „Ma tahan tema juure minna," waStaS loosefe  tasakeste. „Hea; Faldner saab nõnda armuline olema ja Teid oma tõllaga sinna saatma, kus ära peate ootama, kas Faldner aru saab, kui suurt ülekohut ta meile teinud, ehk kas ta selle juure kindlaks jäeb, et ennast Teisi lahutada tahab." (Järg jäeb tulema.) Mõnda Eüroopa kultuura ajaloost. Kõne Eesti Põllumeeste Seltsides pidanud swä. A. S õrd. 11. Eüroopa oli omas esialguses olekus suurdest ja paksudest metsadest kaetud, neis kaswasiwad enamiste suured tammed ja männad, mõnes kohas Eüroopas oliwad ka sood ja rabad. Kus jõe orud ja karjamaad oliwad, seal oliwad hommiku poolt Eüroopasse tulnud Aaria rahwa loomakarjad näha, kes truuist koerast, kõige esimesest ja wanemast majaloomast hoitud saiwad. Metsades leidis siga suurel mõedul oma kõige armsamat toitu, tamme-tõrust . Oõndes puudes elasiwad mets-mesilaste pered ja toitsiwad karjatseid oma meega, wäga arwa leiti mõnes kohas mets-õuna ja -birnipuid, kelle wili aga enamiste mitte söödaw ei olnud. Inimesed  toitsiwad ennast kariloomade liha ja piimaga, metspuude wiljaga, metsmesilaste meega ja elasiwad jahi- ja kala püigi saagist. Talwel mässisiwad nad ennast lammaste ehk muu, nimelt jahiloomade nahadesse;  kibuwitsa okaga oli mantel eest kinni pantud. Keha ümber oli nahk rihm, kelle külges kiwinuga ehk muud igapäewases elus tarwilised riistad kõlkusiwad, mis loomade kontidest tehtud; peakatteks tambiti lammaste  willu tekkidesse kokku. Meeste riided nägiwad peaaegu niisama kui naese riided wälja; naesed pidiwad aga kõik suuremad tööd tegema; nad kedrasiwad, kudusiwad,  tegiwad riideid ja tekkisi; jahi ja kallapüügu riistu tegiwad nad puu koordest. Elumajad oliwad osalt puust, osalt sawist, osalt puuoksdest telgi wiist ehitud, talwel otsiti maaalused koopad üles, suwel pruugiti neid puuwiljade.  ja muu elutarwituste alalhoidmiseks. Sõjad oliwad muidugi hirmsad ja werised, tapetud waenlase pealuu seest joodi, peale selle kui teda jumalatele oli ohwertud, nagu seda meie weel Cimmbride ja ka Taeitus'e Germanlaste juures esimeses aastasajas pärast  Kristuse sündimist leiame. Peamehega ühes läkfiwad  tema sugulased, ja tema koerad ja enamiste ka tema naene ühes hauda. Jõuetumad wänad mehed ehk haiged, kes mitte enam ei wõinud terweks saada, läksiwad  priitahtlikult surma ehk saiwad wägiwaldsel wiisil äratappetud; wigased lapsed saiwad ilmahalastamata kõrwale heidetud. Nende usk oli looduse kummardamine;  ka nende wäljaspidised, seltsilikud eluwiisid oliwad  wäga toored. Sest näeme meie kui ilmotsata suur wahe nende rändajate rahwaste oleku ja nüidse Eüroopa rahwaste kultuura wahel on. Kõige wanem kultuura gmatuk Eüroopas on Greeka poolsaar. Kõige esimesed selle poolsaare elanikud oliwad Pelasgi rahwas. Kes Pelasgi rahwas oli, kust nad tuliwad, mis sooarust nad oliwad, seda ei tea ajulugu meile lähemalt mitte teadustada. Nad ei olnud mitte päris rändaja rahwas, waid harifiwad ka osalt juba põldu. Kõige esimene taim, mida nad kaswatafiwad ja mida nad kGOwist uue maale enesega kaasa wõtfiwad, oli wist tatar, mida meie ka esimeseks Eüroopasse toodud kultuura taimeks nimetada wõime, selle körwa aga ilmus ka üba ja naeres. Hulk aega pärast seda tuli siis ka Mlleni rahwas põhja poolt maa sisse ja ühendas enMst esialguste elanikudega Pelasgi rahwaga üheks rahwaks. Jtaaliamaal elasiwad wanast ajast saadik mitmed suguharud,  kes sündimise, keele ning loomu poolest mitte sugulased ei olnud. Haridus oli nende juures mitmekesine,  mõne juures kaunil järjel. Nimelt wsime seda Etruski rahwa kohta öelda. Lõuna pool Eüroopas elasiwad Kelti, Slawi ja Germani rahwad. Mõned arwawad, et nimetatud pea-rahwad juba ellne Eüroopasse tulemist Aasia südames põldu olla harinud ja põlluwilja jahust ennast toitnud; selle üle ei ole meil aga mitte selget tunnistust. OMal uuel kodumaal aga kautasiwad nad täitsa rändaja rahwa eluwiifid ja hakkasiwad korralikult põldu harima ning paniwad sellega haridusele kindla Põhja. Mis nad aga oma põllu peale külwafiwad, ei tea meie mitte selgcste. Greeka ja Rooma rahwas on wist peale ülewal nimetatud wilja sugude tatrad, uad ja naered weel ernid ja nisu külmanud; wiimast oliwad  nad wist Aasiast enesega kaasa wõtnud. Rukkid ei külwanud nad mitte, sest et rukkid, odrad ja kaerad põhja-rahwastest Eüroopasse saiwad toodud. Kõige tähtsamad Eüroopa kultuura ja rahwa hariduse ajaloos on põlluwiljade järele õli-, wiigi- ja wiinapuu; wiimane nimelt on wäga tähtsaks saanud ja sellepärast waatame ka kõige pealt kuidas tema ajalooga  IUgU oli. (Järg jäeb tulema.) Kirja wastused. 274) J. J-P. T. Mõnelt poolt arwati paremaks. Teie kirja 20. Now. «maldamata jätta. Palume meid wabandata. 275) J. J. A. Kiri, mis meile wiimate iie ära andsite, on awaldatud, nagu näete. Palume meid ka mitte edeSpidi ära unustata. 276) A. A. W —s. Saame tegema mis wõimalik. Nurjatu on tähendatud isanda tegu küll, kui ta õntsa C. R. J. pilti, mis selleks koolimajale kingitud, seina peale ei lubanud panna. Kas sarnane tükk teda rahwale armsaks teeb? Ei usu. 277) K. J. L-f. K. Täname; eks katsume, kas lähäb. Saatke saruatseid tükka õiete sagedaste. 273) J. K. T—s. Käes! Olge terwe; sinna on karistust tarwis,  kps rahwanime kurjaste pruukides pewse waral erakasu taga aetakse. 279) „Olewiku" toimetus Tartus. Oleks Teile asjata tüli ja waew, kui Teie Sakala peale tellimisi ja kuulutusi wasta wõtaksite, pealegi  weel asjata, sest seda toimetust on Tartus herrade Sachkeri ja Reimanni  raamatukauplused oma peale wõtnud. 280) H. S. W-P. Käes. Saab näha, mis teha wõime. Waswtaja: J. Kõrw. Kuulutused. Uus tellimist kuulutus 1883 aasta peale. eie ajaleht saab tulewal aastal nagu seiemaale wälja tulema ja nimelt uue toimetaja all, kelle nime meie peagi loodame lugejatele  teada anda wõiwat. Nõndapalju wõime juba ette ütelda, et uus toimetaja mees saab olema, kellega meie rahwas kõigiti rahul olla wõib. Ka on selle eest muretsetud, et.Sakala tulewal aastal ikka õigel ajal saab wälja tulema, mis peale õntsa C. R. Jakobson'! surma mitmesuguste takistuste pärast iga kord wõimalik polnud. Iga nummer on kuuni S trükipoognat suur. Ajalehe hind on terwe aasta pealt Wiliandi maakonnas, kus waldade postitaskud linnast lehed ise ära toowad, S rubla SV kop., aga täie postirahaga S rubla. Poole aasta hind on t rubla 5V kop. ja postirahaga 1 rubla 75 kop. Wähema kui poole aasta peale tellimist wasta ei wõeta. Tellijate adressid olgu selgeste tellimise juures ülesse kirjutatud, nimelt tellija nimi, elukoht (wald ehk mõis) ja wiimane kirja-postijaama nimi. Wäga soowitaw oleks, kui wana trükitud adres, kelle all jo ajalehed enne kätte on tulnud, ligi antakse. Raha maksetakse tellimise juures ette. Kes enam kui kümme eksemplari telliwad, saawad iga kümne eksemplari kohta, kui raha otsekaudu ilma wahemeheta toimenduse kätte saadawad, ühe prii-eksemplari. Tellimised ja rahakirjad tulewad selle adresst all: k?» pdMklM MMI. »7. cheM«u?» ?. Muu kirjade adres wõib ka Eestikeele olla: Sakala Toimendufele  Wiljandis R Jakobsonile. Linnades wõtawad järelnimetatud kaupmehed ja raamatupoed tellimist wasta: Tartus: Sachker'i ja Reimann'j raamatupoed; Tallinnas: Toomas Jakobson'! ja Brandt'i raamatupoed; Haapsalus: G. F. Hallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; Pärnus: Endla Seltsis herra Kuudewiita ja Jakoby ja E. Treufeldt'i raamatupoed; Narwas: M. Põder; Rakweres: J. Kuus'! raamatupood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; Wiljandis: Sakala Toimetus. Wiljandis, Nowembril 1882. C. N. Jakobsoni päryad.