Sakala ..s° WiliandT 8. Biärtfikuu PSewal t88«^ IN. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Eesti rahwas ja 19. Webruar. Uus lootus,  riigi waenlaste üle pea wõimust saada. „?allinna Sõber" ja tema püüdmised. Poliitika rmgwaatus. Omalt maalt. Wiliandi  maakonnast: Nurjatu koolmeister. Tartust: Suurkooli õppijate  arw; Wanemuine Selts. Mõrust: Eesti Selts. Tallinnast: Kaubapank. maru tuul. Tallinnamaalt: Auuraha. Riiast: Baron Edmund Heyking. Peeterburgist: Keiserlik Majesteet; Edinburgi Hertsog; Keiserlikud Kõrgused; riigi rahu kaitsja komisjon; kindral-adjutant  Trepow; wttrst Dondukow-Korssakow ; kindral Gurko; ministri-komitee  president P. Walujew; Riiksraadi ja Senati õnnesoowitus Keisri Majesteedile: Edasi Selts; Haawatudc arw talwepallei purustamise juures  ja armuanded nende heaks; piltide näitus; Suurkooli õppijate arw. Moskwast: Tulekahju. Odessast: Külm. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Lisaleht. Tükikene kriitikat 11. Aruanne Aleksandri kooli tööst; lõpusöna. Kuulutused. Eesti rahwas ja 19. Webruar. Äaewalt õn üht püha ehk suurt pidupäewa meie maal nähtud, kus Eesti rahwas terwelt omas rõõmutundmises nii suurelt liikumas oleks olnud, nagu seda tänawu 19. Webruaril, Keiserliku Majesteedi 25-aastase walitsuse juubeli päewal nägime. Terme Eesti rahwM oli see päew üks kallis pühapäew, kus kõige wähemat tööd ei tehtud, aga rahwas tuhandate kaupa kirikutesse tõttas, Jumalat tänama ja meie armulise  Riigi-Isa eest palwet tegema. Peaaegu igas kihelkonnas ja palju suurema waldades oli rahwas weel iseäranis kokku tulnud, seda päewa pidulikult pühitsema. Nii palju, kui meie seiemaale kuulda öleme saanud, on kõikide nende pidude kõnedest see põhjusmõte wälja kõlayud, et kellegi endise walitseja ajal meie rahwas ja maa nii rutuliste sammudega edasi ja parema oleku sisse ei ole tõttanud, nagu meie praeguse armulise walitseja Aleksandri li. ajal. Enamiste on need pidud 19. Webruaril kõik sarnasel kombel ära peetud ja sellepärast tahame siin paljalt ühest nagu näituseks jutustada, see on Wändra peust, kellest selle lehe wäljaandja ise ka osa wõttis. Töistest pidudest lubab meie ruum üksi siis jutustada, kui neil mõnd iseäralist otsust maha tehti ehk iseäranis  tähtjaid sõnu räägiti. Ehk küll ilm ja teed pahad oliwad, siiski oli 19. Webruaril enne lõunat kella 10 ajal õige palju inimesi Wändra kirikus, kus Jumala teenistust peeti. Suurem jagu rahwas sõitis peale Jumala teenistust koju, aga peale paar sada peremeest, perenaist ja muu seisuste rahwast jäiwad kiriku lähedale Wana-Wändra wallamajasse, kus kuuse oksadest tehtud ilusa auuwärawate  peal pidulipud rõõmsaste lehwitasiwad. Natukene  paha oli, et pidu wäga õhta peale oli seatud, nii et koosolejatel aeg oodates natukene igawaks läks. Peale selle oliwad pidutallitajad mõisa pidust ja söömaajast  osa wõtma palutud, kust nad paar timdi hiljem wallamajasse tagasi tuliwad, kui pidu alusws ära oli määratud, nn et waldade pidu wallamajas alles kella 10 ajal õhtu wõis alustada, mis koosolejate seas wäga palju paha meelt tegi. Aga see tusk kadus pea ära, kui Wändra laulukoor  paar isamaa laulu ära oli laulnud ja Wana- Wändra wallawanem Engelbrech kõnetooli peale astus, ning mõne sõnaga päewa tähtjust meele tuletas ja Keiserliku Majesteeti elada laskis. Kolmekordne hurraa  kõlas Lugemaste rahwa suust ja südamest wälja, ning laulsiwad siis koosolejad laulukooriga ühes: „Jumal, Keisrit kaitse sa!" Selle peale astus Wana- Wändra mõisa pärisherra kõnetooli peale, ja rääkis osawa sõnadega sellest, kuidas igamees oma koha peal oma kohust peab täitma ja kuidas see mitmesuguste seisuste töö omas ühenduses isamaa kasuks kokku kõlab. Siis laskis ta Wändra waldasi elada, mis peale ka hurraa hüüdmisega rahwa poolt wastati. Nüüd pidas Uue-Wändrast päriskoha omanik C. R. Jakobson kõnet pidupäewa tähtsusest ja neist seadustest, kelle eest Eesti rahwas oma armulise Riigi- Jsale küllalt tänu ei jõua anda, sest et nende kalli seaduste korra all meie rahwa ja maa olek wiimaste 15 künni 20 aasta sees ennast täitsa uueks on muutnud.  Siis rääkis kõneleja neist üksiku seadustest pitkemalt,  iga üksiku tähtjust näidates, nimelt seadusest, kellega päriskohtade ostmise õigus wälja tuli ja kelle kannul meie terwe talupoegade seisus uue elu ja õitsemise  aja sisse astus, nagu ka uuest kogukonna seadusest,  kes meie rahwa alles wabaks on temM. Siis rääkis kõneleja ka seltside rahwas, neist osa mõttes, ülesse peab näitama, et ta nende ja suurema edespidiste õiguste wääriline on. Ta noomitas siis koosolejaid, et nad oma ütlemata tänu ja armastust oma kalli Keisri wasta sell kombel ülesse näitaksiwad, et omi asju nn toimetaksiwad, et nende suurte seaduste wili õige suurelt õitsema wõiks minna ja wälja paista. Nimelt wõtku meie päriskoha omanikud  meie põllumeeste seltsidest osa, kus nad oma heade ja weade üle nõuu wõiwad pidada ja omi tarwitusi  ka Riigi walitsusele ette panna. Meie wallad walitsegu omale kõige auusamad mehed wallawanemateks,  kes nii heaste oma elu kui teuga wallale eesmärgiks  wõiwad olla ja walda heas korras pidada. Ja et see kõik nõnda korda wõiks minna, seisku meie koolid hea korra sees ja aidaku igamees ühes, et nimelt meie Eesti Aleksandri kool elusse wõiks tõusta, kust meile tulewikus mehed wälja peawad tulema, kelle käes meie waldade walitsused ja kohtud oma päris auujärje  sisse tõusewad. Kõneleja rääkis ka, kuidas Keiserlik  Majesteet meie Aleksandri kooli heaks Weneriigis raha käskinud korjata, nii et riigi päärenteis selle tarbeks juba mitu tuhat rubla kokku on tulnud. Seesugune  Kõrge eestmnretsemine peab meid ennast seda elawamalt taga ajama, oma Aleksandri kooli edendada.  Kui meie kord nõnda igas tükis oma kohust täidame ja ise suurema uue seaduste Vääriliseks oleme kasunud, siis ei saa ka need seadused tulemata jääma. Oma armulise Keisri Herrale ei wõi meie sellepärast ka mitte tänasel päewal paremat soowi awaldada, kui seda: Elagu ja õitsegu Eesti rahwas ja maa! Peale hurraahüüdmise ja laulmise pidas Fr. von Ditmar weel ühe lühikese kõne ja laskis Eesti kooli elada. Selle järele rääkis Wändra kihelkonna koolmeister Lüdimois seaduse korra tähtsusest ja Keisri nimest, kus ta nimelt esimese maailma Keisri Augustuse elust jutustas. Wändra laulukoor laulis siis weel mitu isamaa laulu ja wiimaks pandi ka weel üks õige ilus tulewärk  rakeetidega põlema. Rongikäik laternate ja tulelontidega  oli wihmase ilma pärast natukene nurja läinud. Enam ehk wühem osawusega saawad wist kõik Eesti kihelkonnad ja wallad omad peud ärapidanud olema. Et seesuguste pidude pidamistel palju inimestel  ühes rääkimist on, sellepärast on awaldused nendel ka mitmesugused. Kõikidest koosolekutest on aga ikka wälja paistnud, kui suure auustamisega meie Eesti talupojad oma kallist Keisri Herrat armastab. Esiotsa oliwad meie Kirjameeste Selts, meie põllumeeste ja muud seltsid, ja üksiku kreiside wallawanemad,  nõuuks wõtnud, 19. Webruarikuu päewaks saadikuid Peeterburgi saata ja oli ka kõik jo selle tarwis  ette walmistatud. Seal aga saiwad saadikud kuulda, et Peeterburgis nimetatud päewal saadikuid sugugi wasta ei wõeta ja sellepärast jäiwad ka Eesti saadikud koju. Omad õnnesoowituse kirjad saatsiwad nad aga Kubernäri Herra kätte, selle palwega, et see neid Keiserliku Majesteedi jalgade ette maha paneks. Neist õnnesoowituse kirjadest saame edespidi mõned ära trükkima. Suur 19. Webruaril peetud pidu on terwe Eesti rahwale üks kallis pühapäew olnud ja sell päewal ei ole ühtegi Eesti meest olnud, kes mitte oma armulise Riigi-Jsa eest palweid Jumala poole ei oleks saatnud. Uus lootus, riigi waenlaste üle pea wõimust saada. Kõige kõrgem käsk walitscja Senatile 12. Webruarist,  kellega grahw Loris - Melikowile määramata wõinnls riigi waenlaste kautamiseks kätte antakse, on nüüd Walitsuse Teadaandjas awaldatud. See Keiserliku  Majesteedi käsk alustab nende sõnadega: „Kindlas nõuus, neile wiimasel ajal kurjategijate poolest järgeste awaldatud katsetele piiri seada, kellega riigi korda ja awaliku rahu Weneriigis rikkuda püüti, oleme Meie heaks arwannd: 1. Peeterburgis üht kõige kõrgemat seadjat komisjoni riigi korra ja awaliku rahu kaitsmiseks  elusse' seada. 2. Selle komisjoni tema ülemast ja sellest ülemast oma tahtmise ja arwamise järele walitsetud liigetest kokku seada, kes temale abiks peawad olema. 3. Selle kõige kõrgema seadja komisjoni ülemaks  ajaliku Harkowi kindralkubernäri, Meie kindraladjutauti,  Riikraadi liiget ja ratsawäe kindrali grahwi Loris-Melikowi nimetada" n. u. e. See Kõigekõrgem  käsk määrab 11 punktis weel ära, et kõik kohtud, walitsused ja riigiülemad selle Komisjoni ülema, Kindral Loris-Melikowi all peawad seisma ja temale igas tükis riigi waenlaste wasta abiks olema, nõnda kui temal ka õigus on, oma tahtmise järele käskust anda ja trahwida. See Keiserliku Majesteedi käsk on terwet Wene riiki suure rõõmu ja uue lootusega täitnud, mis kõik Wene ajalehed elawa sõnadega awaldawad. Terwe wägi, kellega riigi wastaliste wasta wälja minnakse, seisab nüüd ühesainsas tugewas käes, ja selle wõimuse kandja, wahwa Karst linna ärawõitja, on terwes Weneriigis  oma wahwuse ja õiglase meele poolest suure auu sees. Juba oli nimelt Peeterburgis igal pool suur kartus inimeste seas wõimust wõtmas, sest kõiksuguseid jutust uue hirmsa tegudest kuuldi rahwa suust, mis kurjategijad wist ise oma kasuks laiali oliwad lautanud,