Leeri õpetuse läbi täie ealiseks arwatnd 1 pois jn 10 tüdrukut. Hinge aru on praegu Jaani koguduses 240 meeste- ja 305 naesterahwast, kokku 545 hinge. Naslade sees 1846 (kui kogudus  ära lahkus) kuni 188 Z on Jaani koguduses kõige rohkem sündinud sell 1852 aastal 23 hinge; kõige wühem on sündinud aastal 1859 ja 1862, knmagil aastal 6 hinge. Kõige rohkem on surnud  neil aastail 1852 ja 1854, kumagil aastal 22 hinge; kõige wähem on surnud 1859 aastal  4 hinge. Kõige mammaks on elanud kiriku raamatu järel. Kiriku waene Ingel Rand 92 aastat, surnud 1850 ja Tõnis Kütt, kes ka 92 aastat elanud ja 1851 aastal surnud. Neist armudest wöime ära näha, et Jaani kogudus  töistest kogudustest kõige mäiksem on, wöime ka arwata, et sääl kogudipcs kiriklikud talitused, nagu ristmine, laulatamine ja wiimaks surnu matmine, õige arnldased asjad on; seega see kogudus küll iialgi omale ise õpetajat ei saa jõudma pidada, ja Pöidi koguduse külge saawad jääma. Aga, on ka näha, et inimesed ses wäikses koguduses iseäranis kaua möistwad elada, nagu näeme on mincwal aastal 15 surnu seas Z tüki pääle 80 aastat elanud, keda püha kirja järel wäga tugewate hulka arwatakse. Kuida kuuleme, olla Pöidi ja Jaani koguduses  leetri tõbi laste seas niisama rohkel möedul liikumas nagu seda teiste kogudustest ka kuuleme. Auustud kirja saatja ütleb ustawäst suust kuulnud olcwat, et Pöidil ühe paari rahwal kõik 6 last selle töbcse juba surnud; ka olla üks kool juba mitu nädalat see tõbe läbi üsna seismas. Jaanilt  teatakse, et ühes koolis, kus 20 last öpimas on neist 10 tüki kodu haige woodis on. Siin peame jälle uueste meele tuletama, et niisugusel" laste haiguse ajal, kus wanematel suur mure ja kurwastus on laste pärast ja neile kõigest hin-' gest püüaksid abi saata; ometigi jätke need „maaarstid"  ja „wee-teegijad" maha! need ei mõista muud midagi õpetada, kui teemad teile wcl, millegi  last pestes, teda seda rutemine ilmast ära saadate, waid öpetud tohtrid wõiwad sääl kõige paremat nõu anda, kuida juba teises paikas võinud  oleme, neid pange tähele. Ühel õhtul Küünla kuu algusel tegi J. koguses üks wabadnik omas majas tule walgusel puusepa  pingi juures tööd, ta tundis oma selja luule tarwis olewat enast sirgele ajada ja sirutas enast järsku tagasi, just sellsamal silma pilgul wihiseb püssi kuul akna ruudust läbi, mehe rinnast mööda. Naene, lapsed kohkuwad hirmsaste ära, aga mees jookseb ruttu uksest wälja waatama, kust kuul tulnud  , kes tema saatja olnud? leiab ka kuuli saatjad üles, kes muud ei wastanud, kui: „Ma lasksin jänest, ma maksan sulle." Püssi laskja mees olla tähtsa ameti pidaja, kes puusepaga  enne tülis olnud. Asi on kohto hooleks antud. Selgemalt sest asjast pole praegu wöimalik  rääkida. Muhumaalt. See aastane pehme talw teeb meile saare rahwale mitmes asjas suurt pakitust, rasked postid seisivad suure wäina taga, mitme himmuka ajalehe lugeja silmad on wesised, et ühtegi  uudist ei saa kuulda, sest et ajalehte tellides raha ei ole wöinud ära saata, sest et ka ajalehe toimetajad ei raatsi oma lehte lugejale ilma rahata,  muidu usu peale kätte saata. Iseäranis aga seda raskust pehme talwe läbi tunneme meie Muhu rahwas. Oleks meie ajalehe  lugejatel ükspäinis kahju ja igawus oma lehtede pärast, külap seda wöiks kergest kanda; aga meil on palju suuremad koormad pehme talwe läbi kanda. Külawaderid teadwad, et meie saare rahwas enamiste keik kalapüüdjad on, millest  ka arwata wiies jägu rahwast ennast ainult toidab, aga nüüd seiswad keik kalad müümata, ei saa üle suure wäina Ülemaale, kust jõukamad nende eest enne iga aasta 100 rubla ja rohkem koju töiwad. Maksud peawad makstud saama, ei tea, kust raha wötta. Ei ole sest weel küll, ka loomade põhk teeb "puudust, ja iseäranis wallalise rahwal on juba selle poolest suur häda. Et meil omal küllalt heinamaad ei ole, sellepärast saab Ülemaal heina ühte tehtud ja seal kuhja pandud, et talwel siis koju tuua; selle pääle jättis siis iga mees ka nii rohkest loomi ületalwe, kui oma põhu waraga arwas läbi saamad, aga nüüd ei saa üle Suure wäina neid ära tooma, ja kuida praegu näitab. ei ole lootagi; sestap see suur puudus kätte on tuluud. Jumal andku meile rohkem külma, et omad asjad wöiksime toimetada ja puudusele jälle selga pöörda. Muhumaal on mõned haritud mehed nõus kokku heitnud, siin üht mängukoori asiitada, ja on ses asjas ka juba hakatust teinud. Hakatuses puuduwad wecl mõnel mänguriistad, aga nii palju on neid juba muretsetud, et esiotsa wöib peale hakata. Praegu ei tea sest suurt rääkida, sest kuida ööldud, on wecl hakatus alles. Soowida oleks, et see töö edeneks. lõhmused oliwad omad ladwad nõnda tiheste kokku keerutanud, et puude pääl liikuwköikuw  lebtkatus seifis. Lehed libisefiwad ja kahisesiwad ülemal kõrgel, aga all ei olnud kõige wähamat tuule õhku tunda. Lehtede mari oli nii paks, et tuule puhawus mitte läbi ei käinud. Kord kõlas linnu laul puude latwadest armsaste maha, kord kuulis körw rähna käredat kisa, kes kuiwa puu kulles ülles - alla hüppas , kuiwa koort sagas ja selle alt nokiga ussikeisi toituseks wälja wenitas. Muidu ep olnud mingitsugust  häält metsas kuulda. Reisijad rääkisiwad  tasakeste mõne sõna töine töisega ja nende silmad ei jõudnud ära wahtida seda imelikku metsa ilu, mis siin näha oli. Noortel meestel oli kõikidel jahi riistad seltsis. Iga mehel oma püss selgas, nuga wöös. Ut.t mehel oli päälegi kirmes käes, aga selle mcde riietest sa musta karma ihust mõis marmi ära tunda, et ta üks Jndianlane  oli, kes selle maa sees sudinud. Tema astus ees ja näitas töiste juhataja olewat, toned boidsimad endid töine töise ligidal sa ioi.t'anwad aeg ajalt natuke juttu. Külap' nendel meestel musta meest teejuhiks tarwm laks. sett nende ma laest näust oli tunda, et nende sündimise koht neist metsadest  õige kaugel mõis olla. Ehk aimab lugija isegi, kes need mõlemad  noored mehed oliwad. Augustin oli kapten Stedingi ja selle auustatud mehe abiga, kellele härra Stroodsof kirja oli saatnud  oma asja talitustega New-Dork'i linnas pea toime saanud. Kohtud ei pannud tema nõudmistele, mista oma paberite Pääle pöhjandas, mingisugust takistust ega risti ette. Raha sai ta kätte ja andis härra Stroodsosi sõbra kätte hoida. Nüüd tahtis ta ka weel seda maa kohta, mis ta onust oli pärandanud ja temale kohtu poolest kätte mõistetud, näha saada. See oli mõni hää werst ranna äärest maa poole minna. Augustin wöttis ühe musta mehe juhatajaks  ja läks Nattiga tee pääle. Sai maakoht  ära waadetud, pidi warsti nöuu peetama,  kudas wiisi sinna elema asuda. Seks andsiwad kapten Steding ja härra Stroodsosi  sõber temale nöuu, kõige suurema hoolega  ette waatlikolla ja kõige päält Jndianlastega  sõbrust püüda teha. Peaks nemad Augustini käest maade eest kahju tasumist nõudma, siis tuleks temal seda neile ka maksta. Ei jätaks ta seda tegemata, siis ei oleks temal nendest midagit karta. Sest seda ei olewat meel kuuldud, et Jndianlased,  nii metsikud ja werejänused kui naad muidu, on üht lepitust oleks murdnud, kui see kindlaste sai tehtud. Päike seisis kõrges taewas ja ei olnud meel päälae kohta jõudnud, kui mustmees, kes ühtejooni, sõna lausumata ja ruttu edasi oli astunud, korraga ühe suure tamme alla seisma jäi, omad jahiriistad puu najale maha pani ja wagusi pehme sambla pääle maha istus. „Miks sa aega wiidad," küsis Augustin teejuhilt? „Pool pääwa on meel ees ja meie jõud ei ole meel otsa lõppenud. Oled sa wäsinud wöi on sull söögiisu, Tahkotah?" Tahkotah oli Jndianlase nimi. Jndianlane naeratas pilkades: „Tahkotah  jõuab mitu pääwa kõndida, enne kui tema ära wäsib ehk isu tunneb," ütles ta. „Meie oleme juba oma koha pääl." „Aga kus siis see järw on, millest sa mulle rääkisid?" küsis Augustin. Jndianlane ei lausunud sõnagi, waid sirutas oma käe lõuna poole wälja ja pilgutas  silmi. — . „Mis ta stllega peaks tähendama?" küsis Augustin imeks pannes ja wahis sinna poole, kuhu Jndianlane oli pilguta- Kaugemalt kodumalt. Tartust. (Talu maade ostmisest.) Kuida ajalehtedest leiame, olla Tartu linna järel olewad  talu kohad pea aegu kõik ära müüdud. Nimelt  Sootaguse wallas 63 kohta 270,000 rubla eest ja Saadu külas 40 kohta 137,000 rubla eest, ühte kokku 107 talukohta 407,000 rubla eest nende peremeeste omaduseks saamid. Seda awaldakse Tartu linna wolikogu poolt suure hea meelega, et selle raha summa protsent teha rohkem wälja, kui endine talukohtade rent. Ostjad  peremehed wöiwad endid ka rõõmustada, sest, et nemad nüüd teadwad, kellele nemad põldu kündwad ja kelle maa pääle nad uusi majasid ehitawad, ehk wanu parandanud; nemad saamad  iga tööd ja talitust hoopis teise mõtte ja waimustusega tegema, kui endisel rendi ajal, sest nemad täädwad, et nad seda kõik ise enesele teemad.  Üle 8 talukoha on kõik 95 kohta nenda endiste peremeeste omaduseks saanud ostmise läbi. Rõõmuga awaldame neid sõnumid, et meie Kindlamaa  Eesti rahwas oma kohti päriseks ostwad ja nenda maa omanikuks saamad. Muidugi on nemad „sclle asja tüki poolest" Saarlastest palju ette jõudnud, et nemad aru saamad, kui palju parem see on, oma maa pääl tööd teha ja waewa näha, kui wöerast maad harida ja renti maksa. Kurwa meelega peame selle pääle mõtlema, et meie armas Saare rahwas -«eel ikka sest ci taha aru saada, ega seda eUe wötta, mis neile