Tallinna Sõber K- 21. KnueS aastakäik. Tallinnas, Z 5. sehe-knn yäiwal IM. KltW»t llkltttht Etstirihlvale «aa! ji linnadts. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinna» Linbfar«'i päriate trükimajaS: ,a«taS 2 rubla, 40 kop. pool-aaStaS I rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: „„StaS 3 rubla ->- Pool-aaStaS ... I rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk sekle aseme pealt s kop. Tellimised Võetakse Vasta» HaMnnas: Mdsors't päriate trüüimajas. ?eterourgis - Z. S. Seelaudl, o»nnep«-»a X 54. Tartus: W. Aust. - Aakmeres: <jl. Wattky. haides: A. SeidelSerg. Kapsaku- -H. KoTSerg. Mulas iA. Mtt«er'k poodis. Mljandis: H. J. KaroV't raamatupood. Kuuresaares: W. Waal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiekis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport ReatSter: Nclipühiks. - Mõned cksitatvad eksitused, mis õiendamist päriwad 111. Omalt maalt. Tallinnast: ! Kroonimise pühaks. Talukohtade müümisest. Põldude ja heinamaate seisust Kauiaasia rändajate Hildast. KnntankaanlaSte kutse. „Nowoje Wremja" kiri. Heategu. llmbersõidetud kalamehed, j Kole surm. Rczoldti liri. Wõru maakonnast: Kurjateud. Ruhjast: Kurjateud. Knuramaalt: Tulekahju. Põllu sõnumid. Peterburgist: Mõnda. Raudtee õnuetuS. Wõeralt maalt: Saksamaalt.  Austria-Ungrumaalt.  Prantsusmaalt. Inglismaalt. Eghptusest. Jutu leht: Pärijad. Kiriku teadused. Nelipühiks. Kõige rõõmsam, lahkem ja kenam püha seisab ukse ees. Natuke wilwitatud lootus walmiStab ennast, seda püha omas õrnemas ja puhtamas ehtes omaS armsamas metsa, nurme ja õhu ilus ja kõlas waSta wõtma. Kewadeue pühitsus lehwib looduses, Pühawaimu kuulutus kostab kirikutes. Saaks see kuulutus ka igast majast, igast südamest  waSta kõlama, majast ja südameid puhastama ja pühitsema! .Puhas" ja.püha" need sõnad on ja ligisngulased.*  Saagu need mõlemad ennast meie lugejate, ksige Eesti rahwa ja kõige maailma rahwa majades ja südametes ühendama ja puhtaks, mõjumaks ja kadumata rõõmuks, lahkuseks ja tänuks Jumala waSta, Tema nähtawate  ja nägemata annete eest kokku sulama! Mõned eksitawad eksitused, mis õiendamist päriwad. lil. ,EeSti Postimehe" 19 sees leiame meie kakS kirja, mis mõlemad täis eksitusi ja sellepärast ka mõlemad rohkem  ehk wähem ekfitawad on. Esimene on tähendatud lehe enese juhtkiri ,EeSti rahwas ja seisused"; teine on meile seal kui ,ü h e Wene õigusulise haritud kooliõpetaj a"kiri ette pandud, kes ,ü k SneS  Wene haridust maitsnud" olla ja ennast äaalr" nimetab. Waatame efilekS juhtkirja läbi. Seal on esiteks küsitud: EeSti rahwal on ka seisust ja kas neid peab , olema?" Siis katsutakse ära seletada, miS seiszis on ja kirju- takse: ,SeisuS on ükS osa inimesi, kellel kas ameti, maran,duse  ehk elukorra poolest ühed püüdmised, mõtted ja kasu,saamised  on. See seletus sünnib kõige praeguste seisuste  kohta, nagu on: kirjameeste, kodanikkude, mõisnik,kude,  talunikkude ja teiSte seisuS." Pärast mitmesugust, suuremalt jäult wähem ehk rohkem  wiltu läinud arutamist selle üle, kaS Eesti rahwa keskis tänine ka seisust olnud ja miks neid olnud, seisuste hõrkusest" ja ,uhkusest" üksteise wasta, seisuste seinadest" ja nende ,lõhkumisest" ja ,maha kiskumisest", kus kõige parem ,mahakiskuja" olla, jõuab „Eesti Postimees" järgmisele otsusele: , Nõnda on fiiS meil Eestlaste seaõ seisusi olemaS, nende waheseinad ei ole õnneks mitte kõrged. See ,ei oleks ka loomu päraline, kui weel nüüdsel ajal waheseinu  tõuseks. EeSti rahwaõ edeneb ükSneS hariduse ,põhjusel, aga seisuste waheseinu et pea tema sekka tule Kas seda just kibedast tarwiS on, et just nüüd EeSti rahwale sel kombel seisustest rääkima ja jälle üht uut pküsimust" äratama hakatakse, seda jätame kõrwale. Kui aga kord seisustest räägitakse ja kirjutakse, kui ära seletada tahetakse mis seisuS on, siis peaks seda põhjani ja õiete tehtama. Poolikust ehk koguni wiltusest seletamisest figiwad segadused ja eksitused, mis kõige seltSliku  elu kohta mõjuwad ja ainult kahju teemad. See seletus aga, mida , Eesti Postimees" fiin seisustest annab, see on osalt nii puuduõlik, ühepooline ja pealiskaudne, osalt koguni nii täitsa wiltu läinud, et sellest üksi segadust figida wöib, ja selle segaduse järgmojudused (Consequenzen)  mõijuwad nii sügawalt kõige meie seltsliku elu ja meie riikliku elu kohta, et need mõne nõdrema wenna pead kardetawal kombel wõikfiwad kihisema ajada. Need ekfitawad eksitused parimad sellepärast kibedast õiendamist. Meie arwame, et ,Varanduse poolest" igal rohkem ehk wähem ahnel inimesel ühesugused ,mõtted" ja ,püüdmised" on, olgu tema ühest ehk teisest seisusest. WaranduS iseenesest ei ole fiiS weel kellegi seisuse tundemärk.  ÜkS Graf wõib rikas teine waene, ükS talumees rikaõ teine waene olla; sellepärast ei ole aga weel rikaS talumees Grafi seisusest ega waene Graf talu seisusest. Aga sees on üks eksitus, mis palju tegewa elu külge ei puudu ega suuremat kahju ei tee. Teisiti on ast sellega, kui .kasusaamist" seisuste tundemärgiks ja otstarbeks tunniStakse. .Kasusaamise" pärast ei tohi ühegiS seltSkondaS  ega riikis, kõige wähem aga üheS kristlikkuS seltskonda?  ja kristlikkuS rtikiS .seisust" olla; mitte kasusaamine  et tohi seisuõte otstarbe olla ja mitte selleks ei tohi ühel .inimeste osal" ühed .püüdmised" ja .mõtted" olla, waid seisuõte otstarbe on kasu saatmine; selleks peawad iga seisuse liiked oma püüdmist ja mõtteid ühendama.  Rõõwltsalgud ja hobusewargad ühendawad oma .mõtteid" ja .püüdmist" ka .üheks kasusaamiseks",  aga sellepärast ei auna ükski kristlik seltskond ega riik neile seisuslikku õigust. Tahame meie seisuste otstarbet ja ka seisuste tarwilist .waheseinu" kristlikkuS tähenduses ja targa seaduseandjate põhjusmõte! mööda üleüldisel wiifil ära seletada, siis peame meie ütlema: Seisused on need iseäralised kogud Korraldatud seltskondas  ehk riikis, kellel kõige selle seltskonna ehk riigi kohta ühesugused tallitused ja kohused on; kellel, igaühel  oma enese kohta, fiis ka niipalju iseäralisi õigust ja kuS tarwis ka eesõigusi olema peab, kui nende tallituSte ja kohuSte täitmiseks tarwis läheb. Kui mõni liige ühes ehk teiseS seisuse? seda otstarbet ära unuStab, kui tema üksi aga oma seisusliku õiguse, eeSõiguse ja kasusaamise peale mõtleb, sttS on see ükS kahjetsetaw eksitus, mis ühe inimese patuses südames  ikka tulla wõib, mis aga seisuõte pöhjuStähendust mitte sugugi ei kõiguta ega muuda. Tahame meie ligemal iseäralisel wiifil seisustest rääkida,  kuida need ennast igapääwaseS tegemas elul ilmutawad,  siis leiame meie seisust kolmekefises tähendus, s. o. seltslikkus, ametlikkus ja seltSkondlikkus ehk riiklikkus tähenduses. Seltslikkus eluS hoiab ennast igaüks Võimalikult  selle poole, kellega tema Võimalikult ühekõrguse teaduse järje ja hariduse järje peal seisab, kelle waimu ja südame ehk hinge liikumist tema ära mõistab ja kes jälle tema waimu ja südame liikumisest aru saab. Selle juures ei küsi tema palju oma seltfilase ametliku ega riikliku  seisuse, ega ka suguwere järel. Kõrgemalt haritud Eestlane saab ennast omas seltslikkus eluS ikka ühe kohalise  Sakslase ehk Wenelase poole hoidma, kui tema kohalist  Eestlast ei leia, ja just sedasama saamad ka kõrgemast haritud Sakslased ja Wenclased kõrgemast haritud Eestlase  kohta tegema. Seisab üks rood sõeawäge meie kodumaal  korteris, fiis saamad pealikud küll meie maakiriku õpetaja juure wõerusele minema, mitte aga ühe Wenesugust  teliSkiwi tegija ehk ühe teise Wenelase juure, keS fiiS aeguti ehk alaliselt üht alamat ametit tallitab. See on s eisuS seltSlikkus tähenduses, mis nagu looduse wõimuga mõjub. Looja tahtmist mööda on inimene rohkem waimlik loom kui ihulik loom ja seisab sellepärast omas seltslikkus eluS ka rohkem oma waimu tarwituste sundmuse all, kui oma ihuliku suguwere all. Sellepärast ei pruugi kõrgema waimuhari- duse osaline madalama waimu hariduse osalise waSta koguni mitte ülemeeline ja osawõtmata olla, kõige wähem weel oma ihuliku suguwendade ehk koguni oma waimuliku  usuwendade waSta. Just nende kasuks peab kõrgema  hariduse osaline ennast omas seltslikkus elus oma kohaliste poole hoidma. Kõrgema hariduse osalised peawad oma sugurahwa keskis seda olema, mis tugiteiwad aia eeS on, keda ka ikka tugewamate teiwaste keSkist wöetakse ja paariti kokku seutakse, sest muidu ei wõikS nemad oma kohust täita ja aida tuule wasta tuetada; tuul lükkaks aia ümber. Rahwa tugid peawad ennast niisamati oma kohalistega köitma, peawad ennast oma keskis karastama ja oma mitmesuguste annetega kosutama ja neid andeid fiiS sooja südamega lahke näuga ja lahke käega rahwale wälja jägama. Siin maailmas et lähe nüüd asi kord teisiti. KuS rahwa juhatajaid üleliiga rahwaga ühetasaseks  teha katsuti, nagu seda ka nähtud on ja meelgi nähakse, seal ei saanud rahwaS oma juhatajate käest kõrgemat haridust,  waid juhatajad õppistwad rahwa käest joomist. Selle eest hoidku Jumal Eesti rahwastl Seltsliku seisuste  waheseinade mahalõhkumist ei tohi ,haridus" mitte omakS eesmärgiks wõtta, sest see olekS omas wtimases mõjuvuses hariduse enese maha lõhkumine. Et kõik ,rahwaS" omaS waranduses ja omaS hariduses ühesuguseks saaks, see on SozialistlaSte unenägu, mitte aga ühe mõistliku rahwamehe püüdmine.  Seda aega, kuS ,studeeritud" mehed ,adca taga" käiwad, nagu ,Eesli Postzmees" kirjutab, seda ei wõi iialgi tulla; seda keelab inimeste lühike eluaeg üleüldse ja seda keelawad inimeste mitmesugused waimuanded iseäranis. Keskmiste waimuannetega inimene saab umbeS kakskümmendwiis  aaStat w maks, enne kui tema oma ,studeerimisega"  malmis on. Möttelgu nüüd iga tegew põllumees ise, missugust ,adra taga käijat" sellest saaks, kes ennast fiis wast selle ameti peale harjutama hakkaks! Mõtelgu rahwamajapidamise tundjad, kui palju tegewat tööjõudu fiiS tegemast tööst eemal hoitud ja sedawtist raisatud saaks! Sellel, kes adra taga käib, ei ole suurkooli õpetuse järge tarwis, waid aga kohalist Vaimuharidust ja osawust omas tööS ja tallituseS. Ametlikkus elus luetakse kolm seisust. Need on: õpetaw seisuS, toitaw seisuõ ja kaitsew  seisuS. Õpetama seisuse liiked on kõik need, keS üksikuid inimesi ja kõiki rahwast teaduses, hariduses  ja tegemas töös juhatawad, seda juhatamist omaks iseäraliseks tallituskonnakS ja omaks kohuseks wõtnud on. Nende sekka langemad kõik need, keS kathedrete ja kantslite pealt õpetawad, esimesest suurkooli õpetajast wtimasest külakoolmeistrist  saadik. Et nemad omaS seltslikkus seisuses ja ja ka omas riiklikkus seisuses mitmesugused on, et nemad fiis ka omas seltslikkus eluS mitmesse jäuskonda langemad,  seda on iseenesest mõista. See et pea aga nende ametlikkus elus neid mitte keelama, käsi käes käimas. Alamad peawad aga 7a siin ülemaid auustama, peawad nende sõna kuulama ja ei pea mitte neid , waheseinu" maha lõhkuda püüdma, mis seltsliku elukorra poolest ja riikliku seaduse poolest nende wahel on, muidu läheb ehk kord köster maakonna waimuliku ülemale Kindral- Superintendentile, ja külakoolmeister koolikonna ülemale Kuratorile käsku andma, ja see ei ole kellegi , haridus  ". Toitma seisuse sekka arwatakse kõiki neid, kes ühegil wiifil ihuliku elutarwituste walmistamise, kogumise ja Vahendamise ehk kauplemise eest hoolt kannawad.  Selle seisuse sekka langemad kõige suuremad mõisnikud,