mesed, ja haigemajade tallita jad, kus koolera wõi kõhu tõbilised sees on, pruugiwad üksi fiiS oma terwise eest karta, kui see maapind, kus haigemaja seisab, häid tingimisi  tõbe kihwti siginemisele annab. Mitmed arwawad, et koolera ja kõhu tõbi külmetamise ehk sandi õhu sissehingamise  ehk halli wiljade söömise läbi hakata, see ei ole aga mitte õige, waid nende sündimise tarwis peab iseäraline kihwt ihuSse sattuma, ja nemad hakkawad seal, kus neid enne ei olnud, üksi siis mässama, kui nende iwa inimeste wõi asjade läbi kohtadest, kus nad walitsewad,  sinna wiitud saab. Kõhu tõbe ja koolera sündimine  ja wäljalautamine seisawad kohaliku tingimiste all. Nende sünnitamiseks ei ole mitte sest küllalt, et haiguse kihwt ühe kohta wiitud, waid seal peab ta ka, nagu juba eeSpool nägime, maapinna seeS tarwilikuid tingimisi oma idanemisele leidma. Selgesti ei ole kõik kohad koolera ja kõhu tõbe seemnete siginemisele sündsad. On kohtasi, kuS koolera tõbi ilmaski ennast wäljalautada ei wõi, teised kohad jälle on üksi ajalikult niisuguses olekus, et koolera kihwt nendes sigineda wõib, kunaS töisel ajal see sugugi sündida ei wõi, ja peale selle on ka weel kohtasi, kuS koolera kodus on, kus ta iga aaSta rohkem wõi wahem walitseb ja seeme siis ikka sigineda wõib. Seeläbi wõime meie ka äraseletada, et koolera ennast hüppamise moodi wäljalautab, tema walitseb omale sündsaid kohtasi wälja ja jätab suuri maatükka wahele. Muidugi saab ka wiimaste sisse koolera kihwt kantud,  et tema aga seal mässama ei hakka, tuleb sest, et tal tarwilikud kohalikud tingimised puuduwad. Ka ühes ja sessamas kohas möllab kolera enamiSte üksikutes uulitsates  ja majades, kunas töistel midagi wiga ei ole, wõi üksi mõned haigeks jäewad, ja enamiste on mitmesuguste tõbede ajal ikka jälle nendesamade! uulitsatel ja majadel kõige rohkem kannatada. Ka see tuleb ette, et koolera suuremate majade üksikutes jagudes walitseb, nii et ühed inimesed, kes sessamas majas elawad ja sedasama tööd teewad, tõbe ajal haigeks jäewad, töised aga mitte. Hulgast kõhu tõbe ja koolera jutustustest näeme meie, et pehme maapind, kelle läbi wesi ja õhk kergeste tungida wõiwad, nende siginemisele waga sündsad on, kunas kohad, kes kõwa kaljuse maa peal seisawad, neid haigusi ei tunne. Kui siis kaks kohta töine töise kõrwas töise põhja peal seisawad, ei ole mitte ime, kui ühes peale kihwti fissewiimist  tõbi peale hakkab, töises aga mitte. Niisama on linna ja majade jagudega lugu. Sagedaste tuleb jo ette, et lähikese maa peal maapind sugugi mitte ühesugune ei ole, nii et küll üksikud majad ja suurte majade jaud täitsa töise põhja peal seisawad. Koolera ja kõhu tõbe seemed idanewad nimelt siis kõige parem ja kõige rohkem, kui maa põhja wesi wajub, ja pealmiste maapinna kihtide sees niiskus wäheneb, ja neis rohkeste taimedest ja loomadest  järeljäenud ollust on, kuna siis, kui põhja wesi kõrges seisab ja maapind niiske on, need tõbed ei sünni. Nagu üeldud, on koolera ja kõhu tõbi sündimise ja wäljalautamise poolest ühesugused, aga Cüroopa maal on siiski tähtjas wghe mõlemate tõbede wahel, sest nimelt see, et kõhu tõbi meie juures mitmes kohas tingimisi oma kihwti idanemise tarwis järgest leiab, kunas koolera senni ajani ei Eüroopa maal ega tõiselpool omast kodumaast, Lõuna Indiast, eemal kindlat aset ei ole wõinud wõtta. Koolera kihwt wõib meie maal kõige rohkem üks kord üle talwe jäeda ja wift ei ole siin maapind niisuguses olekus, et järjest koolera seeme idaneda wõiks. Kõrgemates  kohtades tuleb koolera arwem ette kui madalates, ja arwatakse ka, et koolera üle määratud kõrguse tõusta ei wõi, näituseks ei ole koolera Kesk-Eüroopas, nimelt Helwetsias ja Saksamaal, weel mitte üle 800 meetert tõuSnud, nii et inimesed kõrgemates kohtades rohkem koolera  eest kaitstud on. Kui koolera esimest korda Wenemaal Krimmi sõja ajal ühe sõawäe keskel ilmuS, surid soldatid koledaste, tõbi kadus aga ses wäes ära, kui ta kõrgema, kõwema koha peale läinud oli. Kõrbes ei walitse koolera mitte. Ka mere peal ei wõi koolera mässata. Küll tuleb laewade  peal, kes linnade sadamates olid, kelles koolera walitseS, see tõbi ette, aga siis jäewad üksi need haigeks, keS maa peal käinud, sa sealt omale kihwti kaasa toonud olid. Wäga arwa saab nende inimeste läbi ka weel niipalju  walmist koolera kihwti maast laewa peale kantud, et ka töised, keS mitte laewa pealt mahaläinud ei olnud, haigeks jäewad. Kui Krimmi sõaajal ükS laew täis koolera  haigeid wäljasõitiS, jäiwad ka weel need soldatid ja madrused haigeks, keda laewa kapten maa pealt ligi wõtnud  oli, ja kes sealt koolera kihwti üleSwõtnud oliwad. Seal tuli talle üks töine laew wastu ja ta paluS selle laewa kapteni käest omale madruseid, ja neist madrustest, kes koolera haigetega täidetud laewa peale tulid, ei jäenud  keegi haigeks. Koolera ja kõhu tõbe kihwti edasi wiimine ühest kohast töise, sünnib inimeste läbikäimise läbi. lialgi ei ole ettetulnud, et koolera ühest kohast töise ruttem jõudis, kui seda selleaegsed reisimise wiisid lubafiwad. Sellepärast  tarwitas koolera selle aastasaja algusel, kui ta esimest korda EüroopaSse tuli, tee jaukS Kaspia merest kuni Pariisi linnani peaaegu 2 aastat, sest tema reisis jala wõi ka hobusega, nüid tarwitab ta selle jauks üksi mõni päew, sest ta reisib nüid auruga. Sest on siis ka selge, mikspärast see haigus oma wäljalautamise jauks ikka maanteest tarwitab, rannamaade ja saarte peal ilmub ta kõige enne sadamate linnades. Koolera wäljalautamisele  on ükskõik, kus poole tuul puhub, sest tema kihwt ei saa mitte õhu woolamiste läbi edasi kantud. Tõbe kihwti eemale kandjaks wõib inimene ise teenida, niisama terwe kui ka haige, kunas ta sest kohast tulles, kus koolera  walitseb oma ihu külges, oma riietes määratud hulka kihwtift ühes wiib. Kihwti edasikandmine wõib ka mitmesuguste  asjade, nagu toitude ja kaupade läbi sündida, kunas tema nende külge seisma jäeb, ja nõndawiisi sagedaste  pikki reisisi teeb. Kõhu tõbe ja koolera kihwt saab wististe hingamise õhuga kopsude läbi, aga mitte joogi weega soolte läbi ihusse üleswõetud. See arwamine, et kõhu tõbe ja koolera kihwtid joogi wee läbi wäljalautatud saada, põhjendab ennast jault keskaja arwamiste peale, mille järel küigehakkawad tõbed kaewude ärakihwtimise läbi sündida, jault tuleb ta sest, et wett, kelle sisse kuidagi wiisi kihwt sattunud pidi olema, puudulikult läbikatsuti. Wett peeti siis tõbede põhjuseks, kui temas rohkeste loomadest wõi taimedest  järeljäenud ollusi ja salpeetri hapnikut leiti, ehk kui peale niisuguste kardetawa kaewude kinnipanemist tõbi ärakadus. Selle juures sai äraunustud, et seeläbi, kui taimede ja loomade ollusi ja salpeetri hapnikut wees rohkeste leida,on, sugugi mitte weel põhjendatud ei ole, et temas tõbe kihwti ON. (Järg jäeb tulema). Uued raamatud. Laste arwuwald. !11. Kirjapannud J. Kurrik. Tartus Schnakenburgi trükk ja kulu. 1884. Mõne päewa eeft ilmus J. Kurritu arwuwald 111. Selle raamatu kohta oleks mul paar järgmist sõnakest ütelda. Et ilma rehkendamiseta ehk wähese rehkendamisega  keegi inimene meie ajal enam läbi ei saa, see on iseenesest mõista. Rehkendamine peab igal mehel, kes meie ajas kaasa rääkida tahab, nii palju kui sellest teadusest  tema- eluseisuse peale langeb, peas ehk käes olema. Mõnele lapsele ja inimesele on see teadus kütt raske kätte saada, nii et hilja aja eest üks Sakslane ütles: Meie aeg ei sünnita palju rehkendajaid. Aga olgu nüid sellega kuidas on, nii palju peame meie ometi ütlema, et see mitte aja süid pole, kui mõned koolis rehkendamises kaugemale  ei jõua, waid estti rehkendamise raamatute ja rehkenduse  koolmeistrite süi; Lapse waimu jõuud tuleb siin alles pärast poole kaalu peale panna. Algusõpetus rehkenduses  on just see, mis sagedaste lapsest hea rehkendaja teeb ehk jälle lapse rehkendamise himu täitsa maha matab. Mitte ükski töine teadus ei maksa seda pattu, mis tema wastu raamatus ehk hoolis tehakse nii kurjaste kätte kui rehkendus. Tõstetakse siin laps ettewaatamata mitu sammu rutem edasi, kui teadus lubab, siis sünnitawad need sammud noorele rehkendajalle musta kraawi selja taha, kes talle kui tont järele tuleb ja seda enam ähwardab, mida kaugemale rehkendaja läheb. Just rehkendamise sildade peal seisab kõigil pool käsk: „Sõida sammu!" Just siin ei lubata millelgi suurt koormat peale panna, kui käija õigel ajal ja lahkel meelel peab ettemääratud jaama saama. Rehkendamises, iseäranis rahwa koolide rehkendamises, peab maksma: Selge kõne, paraS arw, kindel juht ja mitte wäga suur ja paks raamat. Eesseisaw Kurrik'u raamat on mulle tõsist rõõmu nende nõudmiste peale waadates sünnitanud. Mis seletatud  ja üeldud, on tõeste selge; mis armudest pakutud, on parajas piiris pakutud. Kui meie lapsele murrud «agu -hk jälle numrid 377909273 ette paneme, siis läheb tema pea segaseks ja murrude arwamise  asemele astub lapse terwe waimu murdmine. Seda teadwad aga kõik tegelised koolmeistrid, et kui rehkendamise  taim kord katki murtud on, siis temast enam õiget elulooma ei saa. Praegu juhtus mu näpude wahele „Weike arwamise raamat" zc. kirjapannud W. Normann. Sellest raamatust leian järgmise rehkenduse worsti: 27, lehek. 17 arwa maha: 990001010010110011100119291009810 199000001019101908909741612614261 Kellel inimesel ehk wana Sarwikul peaks kül niisugust  arwu oma raha üleSarwamisekS tarwis tulema? KeS peaks kül maa peal nii rikkaS saama ehk niipalju wõlga tegema ? Kui meie läbistikn iga inimese peale 48—50,000 juukse karwa arwame ja ütleme, et see pikk näituse nummer ise juukse karwu tähendab, siis peaksiwad kui kõik need juukse karwad ära mahutada kästakse maa peal ligi kaudselt enam kui üks kwadriljon inimesi olema. Praegu arwatakse aga terwe maakera peal 1400 miljoni inimest elawat. Sest näeme meie, et me' W. Normanni arwuga peatselt igawese aja tarwis wõime juukse karwu ära arwata. Arwud on kül selged, aga kui nad liiga suured on, siis teewad nad meie weikese pea päris uimaseks. Kes wõiks kül maapealsete asjade abiga ära mõeta ehk näidata, kui suur üks kwadriljou on! Niisugust ülearwu asja ei leia meie Kurriku kaunist raamatust mitte. Iseäranis tuleb seda kiita, et stin murrud weikesed ehk parajad on. Juhtmõtted on selged  ja kindla-wormilised; nad ei ole mitte jutu sõnad, waid wiiwad otse arwude kallale. Mina wõin seda uut raamatut igale ammeti wenuale südamest soowida ja meie loodame, et tal töörikas tulewik saab olema. Raamatu hind on igapidi parajalt määratud. —r. Mõnesugused sõnumed. Brasiilia pärisorjad. Seaduse läbi 28. Septembrist  1871 kumu stia maani on Brasiilias 87,705 pärisorja priiks saanud, nendest 56,056 ilma maksuta ja muud tasumise wastu. Aga seega ei ole lunastamise töö Brasiilias lõpnud, sest walitsuse sõnumite järele on Brasiilias weel 1,346,648 pärisorja. Mtll jõuab aeg, kus püha priiuse päike köigide inimeste peale paistab? Mill peaseb nende waim wangist?! Abielusse minemise priius. Mõned rahwa majapidamise tundjad näitasiwad juba saja aaSta eest, et abielusse heitmise priiusega mõida riigile kahju tulla, nimelt inimeSte rohkem siginemise läbi, kui maa ülewel jõuab kanda. Mõnes enam haritud riigis püiti siiS selle mõtte põhjusel abielu priiusele tõket ette teha. Nende riikide hulgas oli ka Saksamaa. Ct aga abielu priiuse takistamine oma otstarbet ei täida ja et seltSlik elu kõige paremini sündsa abielu arwu üle walwab, seda õpetab elu, nimelt Saksamaal. Pärast Prantsuse sõda kautati seal kõik seadused ära, miS abielusse minemist  kuidagi raskendasiwad. Alamal seiswaist numbritest on näha, et Saksamaal naesewõtmise wabadusega abielusse  minejate arw sugugi ei ole kaswanud, waid koguni aast-aastalt kahanenud, mis küll sellest tuleb, et Saksamaa  enama elanikudele tööd ega leiba ei jõua anda. Abielusse läksiwad Saksamaal: aastal 1872 423,900 paari ehk 1000 elanikust 10,-» Paari. 1873 416,040 ... . 10,.- . 1874 400,282 „ . . 9,», . 1876 386,746 „ . 9,. 1876 366,912 „ „ „ . 8,-- . 1877 347,810 „ „ „ ~ 7.». . 1878 340,016 „ . „ „ 7,-. . 1879 335.113 „ „ „ . ?.» . 1880 337,342 . . „ . 7.., . 1881 338,909 ... . 7... „ Saladus. Ei awaldada seda taha, Et armas oled minule; Ma matan südamesse maha Tad püha tundmust warjule. Kui Sa ci aru saan'd mu silmast SiiS unistasid: Jiale Suu awalda mull, kuni ilmast Kord suigutadaks kalmule. Mu põrmust, sealt ehk loodus käsi Üht' lille õilmitsema loob, Mu saladus seal õies küsi! Küll ta mu armu ilmfil' toob. Ois, tema saab ka awaldama, Mis suu mull senni salanud. Ta saab siis Sulle tunnistama Et minust olid armastud. —el. 56 20. Sakala. 1884 Vastutaja: J. KSrw.