Pärast tanu ja kiituse laulu pidas auustatud Saaremaa Piiskopi härra kud kohalik õpetaja üht sündsat, wägewat, löbitungiwat ja liigutawat jutlust (Taiv. 118, 19 29.) mööda, andis jubelarist hääd tunnistust ja lõpetas selle südameliku  saamiga: „et Jumal kord so elu lõpul ka saks sulle ütlema: Sina truu ja ustaw sulane, sa oled üle pisku ustaw olnud, nüüd tahan Ma sind üle palju panna: mine oma Issanda rõõmu sisse!" Kinkis omast käest temale ilusa tasku-uuri, künna tema anus praua omalt poolt „ihu kinnitustega"  rõõmustas. Selle järel pidasiivad auustatud Ropaka ja Triiki mõisa herra selle pääwa kohta sündsad kõned, mis armastawaist südamest tuli ja kõikidest armastusega wastu wõtmist leidis. WiimakS awaldasiwad jubeleri wastu oma rahulolemist ja tänu sõnas ja teus: esimine kinkis temale ilusa Piibli ja miimne lubas ühe palga lisa iga aasta juure anda: IV rbl. kätte andmisega. Wäga rõõmustan)  oli kuulda, kuida mõlemad kõrge seisuse liikmed  lubasiwad, nagu siitsaadik, ka edcspidi oma aitajat kat kooli wastu lahti pidada. Rüüd awaldasiwad  Triigi ja Ropaka wald oma tänu- ja õnne- soowi jubclarile, temale mõlemad midagi kinkides: laulu raamatu ja lambi. Tänasiwad liigutud südamega auustatud mõisa wancmaid: nende suure armastuse eest, et nii suurt kulu omale  tehes, kooli on ülemal pidanud, mida selle südameliku  soowiga lõpetasid, et Jeesus neile armust kord ütleks: „Seda oletemulle teinu d!" Kui ammeti weunad oinalt poolt õnne soowi oliwad  awaldanud ja ühe palwe raamatu ja 4 häälega  noodi raamatu kinkinud, jubelar keiki, ja seda, kelle käest ülemalt maha keik „head audid" tulewad,  südamest tänanud, lõpetas kohalik hinge karjane  seda rõõmu-pidu südameliku palwega ja jubeleri  õnnistades, Aaroni õnnistamise sõnadega.  Südamest olgu meie ülemaga kalli ja omistatud  Piiskopi praua tänatud, kes ühes, austatud  mõisa wanematega selle paale mõtlenud, et inimene üksi „söuast" ka ei ela, ning igaühe „ihu kinnituse" eest nii ellal emalikul musil hoolt kanda! „Mida külmad, seda lcikad," mnist lühema, muist pitkema aca wältusel. Andku see armastuse  ja rahu Jumal: et need, kes tema riigi kasuks, armastuses tegrwad olnud, juba siin oma usu kinnituseks armastust leikamad, kui ka liig wähikscl mõõdul aga kord sääl teises elus täiel mõõdul sellest, „kcs meid enne on armastanud  !" Wenemaalt. Peeterß«rW on nüüd Europa riikide suured rahamehed chk tsvAds pidajad koos, rahaasjade üle nõu pidamas. Ei tea, mis nad sääl wÄpMvA«vad;  Msks see nõu aga aitama, et ka meie maale rohkem raha tuleks ja et ülepea meie raha hind krzemsks tõuseks. Surnud daron Sticgliisi testamendist kuulukse  nüüd. et tema kasutütar, Polowzowi prõua sasb UU iesa Wumata wara, wabrikud ja majad  omale. :?ma mees saab wesl pSSIe selle 10 miljoni rubla, ja :ema tüdar kumbgi 1 miljon. Pistohlkorsi prõua, baron Stieglitsi õetüdar saab 7 miljoni, uuemõisa baron Ükskülla prõua, teine õetütar 4 miljoni Z öepoega saamad kumbgi 1 miljeni. Võäle kelle on wcel palju sugulasi ja sõpru, kes ka mõnda tuhat rubla saama. Võõramas acalehed krjutawad, et üks m-ene kraam maga kuulsast perekonnast, Aleksander Arrakiin. Viini linnast on politseist kaanud kinni- wõetud. Praaga linnas oli üks ivcne student krahwile oma raha, ligi 2000 rubla, hoida annud. Krahw lubas seda teisel pääival temale tagasi anda,  kudas aga sellsamal öösel Praagast ära. Wiinis mööti teda kinni. Krahiv Apraksin on 35 aastat mana ja kolme lapse isa. Tema ema on ühest Austria kõrgest krahwi sugust. Nagu „Rev. Beobachterile" kirjutakse, põles 29. Oktobril Raasiku mõisa all üks heinaküün 8 koorma heintega ära. Wallawanema küsimise pääle tunnistasiwad wabatmehe Mik Tubli kaheksa ja kuue aastased pojad Hans ja Willem, et nende isa, kes hiljuti oli kohtu all olnud, olla need tellinud,  küüni põlema pista. „Nomojc Wrcmja" sõnumite järel olla Riigimõisade-Ministeriumis nõupidamised uue hindava  üle, kraonumõisade metsa ja maade eest, millega neid tulemast aastast müüa tahetakse. Liiw'i mal on kolme wiimse aasta sees kaunis rohkest  za õige odawa hinnaga talukohtasi kroonummsavcst  ära müüdud, nimelt Pärnu maakondas 43 ki Z dcssätin läbistiku 19 rubla maksnud; Wiljandi maakondas 47, läbistiku rubla dcssätin. Pati maldas Saarde kihelkondas on üks mees 12H/Ä dessätini suure koha eest 168 rubla maksnud, see on 14 rubla dessätini eest, teisel aastal jälle ära müünud ja 598 rbl., see on 49 rubla dessätini eest saanud. Teise mehe dessätini suur koht maksnud 155 rubla, see on ka 14 rubla dessätini eest; teisel aastal saanud tema 184 rubla, ehk umbes 70 rubla dessätini eest. Kolmas mees maksnud 12 dessätini suure koha eest 166 rubla, kus ka umbes 14 rubla dessätin  maksnud, ja saanud järgmisel aastal 885 rubla, ehk 74 rubla dessätini eest. Wiljandi maakondas  on wümastel aastatel eramõisa talukohtade dessätini eest läbistiku 70 rubla 97 kopikat. Pärnu maakondas 51 rubla 25 kopikat maksetud. Wist tahetakse Liiwimaal cdespidi kraonumõisade talukohtade  hinda eramõisadc talukohtade hinnaga ligendada,  mis aga wist täitsa korda ei lähe. Kroonuwaldades  on talukohtade põllud ja heinamaad ikka wcel peenraks kaupa üksikute talukohtade kätte jägatud  ja nende eest ei wõi iialgi seda hinda maksa, kui eramõisadc krunditud ja korraldatud talukohtade eest. Üleüldse peaksiwad Liiwimaa korraldade peremehed paluma, et nende kohad krunti pandud saaksiwad. Kõige Weneriigi üleüldise rahwalugcmise plaan, mis juba tulewal Näärikuul pmb Me maetud  saama, olla nende pääwade sees Riiksrathi nõupidamise all. Suurt muret teeb Riigivalitsusele  selle tähtsa tallituse kordasaatmine, sest mida madalam hariduse-järje pääl rahwas seisab, seda suurema umbusaldusega wastab tema kõige aivaliku  aruannet paale, ja katsub neid aruandeid segada. Ka neil maadel, kus haridus läbistiku palju kõrgema järje pääl seisab, kui Wencmaa seespidistes  kubermangudes, on awalikud rahwalugemiscd  rumalama rahwa poolt palju tülitamist leidnud, nagu meie seda paraku wiimasc rahwalugemise  juures ka Baltiamaa kubcrangude pimedainatcS  nurkades nägime, nimelt Jllukste maakondas  Kuuramaol. Mis veab siis mõnes Wenemaa  seespidises kubermangus oodata olema, kus waewalt kümnes jagu rahwast lugeda mõistab, kus wasl 1000 kooli-ialise lapse paale ja 30 külakonua  pääle üks ainuke rahwakool langeb ja seegi  enamist õige wilets on? Rahwalugcmine teeb ka suurt kulu sa sellest sigib ka teise mure. Mõnelt poolelt on nõu antud, iga lugemisc-kaardi pääle üht marki panna, mida luetawad ise maksma  pcawad; et see aga rahwa meele lugemise wastu meel pahamaks teeks, fiis ei arwata mitte, et Riiksrach seda nõu wastu wõtas. Kas Baltimaa  kubermangudes rahwaö ka jälle uueSte luetud saab, selle üle ei ole ligemat sõnumit tulnud. Mõnesugust. Kadunud heina koorm. 30. Oktobri kuu pääwal pidin ma asja talituse pärast läbi ööd linna minema. Uue pääma walguse sündimist mõis Kellama kõrtsi ees juba ära märgata. Et hobune õhtul kodus kuiwi pühusid oli söönud, sellepärast läksin talle Kellama  kõrtsi kaewult juua pakkuma, hobune jõi härdaste,  sest selle kaewu wesi maitseb iga muu looma ja ka hobusele wüga hea. Senna kacwule tuleb minu juure üks S. küla mees, kelle ihu termis päält nähes õige waewaline oli, ja küsib paclutud ema keelel: «Oled sa mo heina koormat näinud?" Mis? —ons sinu heina koorm ära kadunud? wastasin mina. „Jah, mo heina koorm k.... kadus ää." „Ons siis hobune käes? wõi mädasid sa ise oma kadunt koormat?" «Hobu k.... ka kadunud," wastus mees. „Kellama mõisa tänakus nägin ma üht hobust heina koormaga  kraami kaldal scisawat, jo see siis on, wastasin mina. Selle väöle hakkas mees koguni  aru saamata halba juttusid rääkima, mis kõik ei sünni üles rääkida: kiitis oma õnne, mis läbi ta nüüd oma kadunud heina koormat jälle kätte saab, säädis ka sagedaste oma suud laulule, kus muid sõnu wälja ei tulnud, kui ikka jälle. «Littate ja littate." Wiimaks hakkas ta oma jalgu Kellama mõisa poole tüürima; tema edasi minek oli üks pilt sest laewast, mis wastu, wõi ting tuult laewa süllast reidi pääle auru laewa pääle tahab purjutada. Edasi loowides läks tema haigus wist meel raskemaks, sest ta hakkas kangeste  oksendama, ja kui selle toimetusele wähcgi mähet oli, siis kiitis ta oma õnne ja püüdis oma rõõmsat meelt laulu loksutades awaldada; «Littate  ja littate" tuli ikka jälle kuulvamaks, kuuni kaugemale läks. Kas selle mehe õnnelik lootus täide läks ja oma kadunud heina koormat kätte sai, seda aega ei läbenud ma mitte ära oota. Kõrtsi eek seisid  kaks K. walla meest, need rääkisid koorma kadumise lugust nõnda: Mees olla õhtu A. kõrtsi mehe käest mööda tulles heina koorma rcchnungi pääle 60 kopikat „tce raha" laenanud, ja sest olla H, kõrtsis ihu talituse eest oma osa paigale pannud, kust temale see haiguse wimm ihu sisse tulnudki. Haiguse suntusel tunginud ta mägist nende wankrile ja jätnud hobuse heina koormaga üksi järele, ütledcS: „Mull loom keda heina koormaga  üksi wõiks kodunt linna saata, üks wiga temal aga meel on, et ta raha lugeda ja pruukida  ci oska." Nõnda läinud heina koorm kõige targa hobusega kaduma. Oh waescd wiina orjad! Te' «Karsa-Jaagu" härjad, KeS teda teeuite. Oh, tuleks üks mähe Teil' pisut mõistust pähä. Et oma kahju nääksitc. Teil tasi d kerged, kehivad. Te' olete kui lehmad. Kell' oi? hää piina and'; Teid kõrtsi Madam lüpsab; Ja uhkest jalgu kõpsab; Teil kanda kõrtsi kol'k ja pand. Üks ime mägi tõmbab Wik joodikud k??i lambad Et kõrtsi lähimad nüüd. ELA „k'... Jaak" neil aga wiidab Ja nende willad niidab Hr kaitseb neid, kui karjane. M.I.