Saarlane Ns 46. Esmaspäew 16. Nowembril 1887. IV. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . . . 1 rb. 30 kp. Saaremaal pooles aaStaS 1 „ „ postiga saadetud aastas. 2 „ „ pvoleS aastas . . . . I „ 2F „ Tuleb igal esmaspäewal ivälja. Kuresaakes, kaubaunlits.Nv. 10. Jaani kihelkonda. Saaremaal. maksab 2 kop. UU Uleiilhinr xiMill» ajaleht «aa- ja linna rahinale. UU Mesilaste pidamise edenemiseks. Tuhanded ollused eluta, iluta kiwide riitis. On marjul ja peidus sügamas maas, kui ka merede sees. Miljonid hinged, kes ltikuwad maal ja wees üksi, ehk liikis; Puud, põesad, wõsud ja taimed; ka juured maa-mulla sees, Puu-wili: kõik marjad mätaste, puude ja põrsaste pääl, Aoik oled za lilled, mis vitsewad lagedal, metsas ehk mäel: Kõikide sisse on Looja küll kulda ja hõbedat pannud, Rohkesti kinkinud ilmliku ilu ja kenadust neil'. Meik on Looja seks oma jSo mõistust ja osawust annud. Et woune neist otsida omale seda, mis kasuks on meil'. Ei k.d. need anded suurt kasu ei too, kui igaüks teab. Maailma turule kodumaa Asuks neid widama peab. Siin kordan «eel korra üht ütlust, mis näitab kodumaa kasu: ,M»W õied ja lilled, mis Litsemad lagedal, metsas ehk mäel." Oh märka inimlik mõistus! eks see wara waewa meil tasu. Kui kätte me' saame, mis nendesse peidetud looduse mäel. Jah wara neist wõiia, käiks tõesti meil' üle mõistuse jõu. Kui Looja meil' selleks ei annaks mõjuwat abi ja nõu. Tõest ime! kuida ka Looja siin meie eest muret wõib kanda: Miljonid meelinnud on Ta ju meitele orjadeks loond, Nähtawalt salajas looduse wara nad wõiwad meil' anda. Oleme selle eest ka kiitust, auu, tänu Loojale toond? Kanname turule! mis annab meil' meri, lilled maa-muld, Meite ja kodumaa päralt peab jääma siis: hõbe ja kuld! Nõnda auustatud kodumaalased, ja iseäranis  mesilaste pidajad lõpetas keegi meie kodumaa poeg oma kõnet. Et neis luulistes üteluStes tähtsamat rõhu selle kulla ja hõbe pääle on pandud, mis Liede ja lillede õilmetes nägemata peidus on, sellepärast oleme seda siin äratuseks ette toonud. Meie nursad ja põllud, mäed ja orud on sui ajal rikkalikult lilledega ehitatud, sellepärast ei ole seda warandust mitte mähe, mis armuline Looja meile nendesse paigale on pannud; päälegi on weel selle waranduse kokku korjamiseks meile miljonid abilised antud. Kõik seda teades ja tähele pannes ärkagu iga kodumaalane  suurema hoolega selle tarwis ome mõtteid laiendama ja tööd tegema, et lillede lõppemata kuld meie kodumaa  kasuks jääks. Meie ütlesime meelega: „ lillede lõppemata kuld;" sest lilled on loodusest nii ehitatud, et kui mesilased lille õilmedest mee wälja wõtawad, seda senna uuesti jälle tuleb. Päälegi on igal sui ajal omad lilled : ühed lõppemad õitsemast, teised halkamad jälle ja nii wahetpidamala igal suil. Sellepärast wõiwad ka mesilased lillede õitsemise ajal wahetpidamata warandust korjata, kui kare looduse seadus neid õrnaid meistrid ei takkista. Saaremaal on maga palju ilusaid paradiislikka kohti, kus mesilaste pidamine kasulik oleks, mikspäraft Litsemad lilled nende kohtade ringkonnas ilma meile kasu toomata? Äratust ja osawust on meie Saarlastele mesilaste pidamises wäga tarwis, ning ühte kui teist on ka meil saada. Kuida juba Saarlase 41. numbris nimetasime on Saaremaal mesilaste pida» mise edenemiseks palju kasulikku tööd tehtud: Tubst alus on juba raiatud, nüüd soowitakse weel edasi ehitajaid. Pöide õpetaja N. von Nolcken on ühe põhjuskirja kokku seadnud, mille juhil mesilaste pidajad Saaremaa põlluhariduse Imelikud elu teed. 14 Foniane zärele. .Mina saan teie pääle mõtlema," waStaS  ta lihtsalt, „ja Jumalat paluma, et ta teid terwelt tagasi saadab." Weel kord surus ta huuled neiu käe pääle, waatas meel kord ta silmi, siis kiSkuS ta ennast lahti ja rutaS omakstele järele, keS juba wälja läinud oliwad, et tema ära sõitmist päält waadaw. Ainult Hedwig oli seda kõik päält waatanud, ainult  tema nägi nüüd seda ka, kuidas Frida hoidmine ja warjamine üsna otsas oli, kuidas ta ühe tooli pääle wajus, kattega palge kiuni mattis ja kibedasti nutis. Kki Hedwig tasa wälja läinud oli, siis tõusis ta üles ja läks akna juurde. Esi- MM tundis ta õieti, mis lahkuja Me ok. pani onu tõlla ukse kinni ja astus  tagasi. Weel kord saatis Friedrich wiimaft termist omakste poole, siis lendas tema silm otsides maja alumise korra akende  poole. Kergitas weel oma kübarat ja rutu lahti tehtud aknast nähti sälge rät- T waStu lehwiwat. Siis tõmbafiwad HBsW sõidu riista õue wärawast «Aja pääle, kuS ta tõlmu pikve sisse MzM silmast Aa Adus. oli teiste ess kambri tagasi astunud. Frida rutas talle wastu ja hakas tema ümbert kinni. „Nuta mitte Hedwig," sosistas ta oma svbranale wastu. „Kui pea on see lahus olew aeg möödas ja teie olete igaweSti ühendud.- Hedwig waatas silmapilgu uurides  rääkija otsa, siis kummardas ta silma pisarate all naerdes tema poole ja ütles tasa need sõnad: „Sa eksid, mu kallike, see asi on möödas, tema on tema on mulle täna ära ütelnud. Aga kui sa mind armastad, siis ole mait." Vill Austria sõja mägi oli rutemine koku jõudnud kui seda arwati. Were põllul oliwad  Nik wäiksed Saksa riigid ennast Saksa keisri trooni üles ehitamiseks ühendanud.  Kolmandama Juli päike, kus Sakslased lahingi wõtnud oliwad, saatis omad wiimased  kiired surnu kihadega kaetud lahingi platsi põäle, kus nüüd sõber ja waenlane Mine teise kõrwas wiimast und puhkasiwad. Haigete awitajad toimetasiwad oma kurba ametit ja lahutasiwad haawatud surnutest, et esimesi nii ruttu M wõimalik arsti abi alla saata. Werepõllu ligidal oliwad rohkesti sõja laatsareiisid asutatud, kus arstid hädaliste abisaatmiseks tuliselt tssl oliwad. Wiies fojalaatsaret, mis I)r. Krantski hooleks oli antud, seisis Hortsitsi külas. Siin oliwad kõik ligi olewad majad haawatutega täidetud ja ikka tuli weel uusi juurde. Ühe nende majade alumise korra suure toa parand oli õlgedega kaetud, kus pääl haawatud üks teise kõrwas ridamisi maas oliwad, muist Preusslased, muist Austrialased.  Dr. Krants, keS siin tuliselt toimetas,  oli just praegus wiimase haawa kinni sidunud. Ta tundis ennast nüüd üsna wäsinud olewat ja wötis nõuks ennast mõneks minutiks lahutama ja wälja wärske õhu sisse minna puhkama, et siis jälle pärast uue rammuga pääle hakata. Kui ta oma maja ukse ette astus, pidas üks praegu siia jõudnud haigewanker selle ees kinni ja kaks haige talujad tõstsiwad selle päält ühe ohwitseri üles. Osamõtlikult astus Friedrich juurde, aga kuida kohkus tema ära, kui ts kannatama, äraminestanud ohwitserile kahwatanud palge waataS. See oli major Brandau. Siin ci jäänud midagi aega Ae pitkema järele mõtlemiseks. „Ruttu, siia sisse!" hüüdis ta, ise ees minnes ja uksi lahti tehjes, mis ühte wäikse aia poo! küljes olewa kambri miifiwad. See oli tema oma elamise tuba. Tema juhatuse all sai haawatud moodi  püüle maha pandud ja noor tohter hakaS ühe juure kutsutud abiarsti toimetusel