stSse weab. Sellepärast ütleb Darwin, et wihma uSfid, nagu kõrgema olemusega loomadki, wõiwad vahel nii moodu tööd teha, et ka kõigesuuremad takistused ei tõmba nende tähelepanekut eneSte peale. Haistmise, veel enam maitsmise tundmust näikse neil ka olewat. Oige ruttu nad leidwad mitmesugu lehed pottide seest üleS ja hakkawad enne nendest peale, mis magusamad, nagu: porgandi ja stbula tükid sööwad nad enne ära, kui kapsta ja naerese tükid. Mõned aga, kelledel kange wänge hais juures, nagu koeraküümned, jätwad nad koguni puutumata. Wäga tähtjaõ on see, kuidas nad mahapudenenud  lehed ja muud töised asjad oma weikeste kodadesse wedawad. Igaüks on wast sügisel hommikuti aeda mööda käieS tähelepannud, kui palju mahakukknnnid  lehta, kõiksugu juurest, männa okaid ja õle kõrfi otsest maa seest wälja paistwad. Neid on wihma nSstd nõnda seadnud. Mitmed tuhanded korrad uuris Darwin  seda lugu järele, wiimaks pidi tunnistama, et uSfikesed, omale toidukraami muretsedes, otsekohe nõndasama  teewad, kui inimenegi, kui ta mõnda asja kitsa pragu kaudu stSse weab. Kui leht tüwi poolt kitsam, fiiS tarib wihma uss seda otsapidi enese poole, on aga leht eeSotsa poolt peenem, nagu pärnal, fiiS tasfitakse ta sedapidi auku. Okad, kus kaks ehk rohkem kooS, kannetakse ühendamise kohast kinni wõtteS peidu paika. Ümmargused lehed, milledel kitsamat otsa ei ole, aga siiski kaunis pehmed, wõetakse kesk kohast kinni ja veetakse  aukt. Kuida wihma uSfid lehtedega ümber käiwad, nõnda tegiwad nad ka paberi tükidega, mis raSwasekS tehtud, neile pottidesse kaitsmiseks panti, et öösine niiskus ja kaSte ehk vihm neid mitte ära ei liutakS. Kõige kitsamad widafiwad nad otsapidi, aga laiemad keskpaigast kinni wõtteS. Siit on näha, et wihma uSfid, puudugu neil ka mõned liikmed, nii kaugele hariduse astmele kaSwanud, et wõiwad õieti asjade wormist aru saada ja otstarbelisel kombel nendega ümber käia. AugukeSteSse weetud aSjad tarvitatakse  söögi roaks ja eluasemete ehitamise jaukS. Nendega  topitakse ka fissekäimise kohad kinni, et külm ja wihm stSse ei saaks. Kui lehta ehk juurest leida ei ole, stiS weetakse nendesamade elutarwituSteks weikesed kiwid aukude suu ette ja seatakse seal seinadeks ülesse, kuS meistrid ise talwe kange külmaga ja suwel niisamasuguse  kuiwaga aset peawad. Lehed, mida nad söögiks tarvitavad, teewad nad lehettsmärjaks,  sest see wedeluS paneb nad rutemine närtsima  ja teeb nad seedmisele kergemaks. Lõualuid nendel  küll ei ole, kelledega nad wõikfiwad toitu pureda, , aga selle eest on neil tugewa põikmusklitega magu. Selles mauS on järjejtte weikesed kiwid, mis kõwad toiw aitawad pehmeks D peenikeseks teha. Peale selle ott isepaigaS weel kaks neeru, mis seedmise paika õige palju süehaput lupja saadavad ja selleläbi seedja vedeluse  weel kangemaks, pealehakkawamakS teewad. Pealegi  on mädanevad lehed ju muidugi happud, ja seepärast  ei ole niisugust seedmist tarvis, kui ülema loomadel,  kelledele õige palju hapnikku vaja. Lehta, insektide  munast, rohu juurest süüeS, wihma uSfid neelwad  ka aegamööda hea natukese mulda alla, mida nad oma seedetud kraamiga läbisegadeS, ennastest augukeSte  suu ette nüdisarnaSte hunnikutesse wälja laskwad.  Sagedaste neelavad nad mulda ka selle tarvis, et enesele teerada edafi teha. Küntud maa peal on seda üsna lõbuS neil teha, sest seal on muld kergem, ja nad viskavad teda oma esimese otsaga mõlemaile poole; aga kare ehk muu kõhna maa peal peawad nad omale tee koguni stSse sööma. Ja fiis nende tagumine kraam, kuida muld, kaS seisab puhtast süehapust  lubjast ehk kollasest ja punasest telliskivi purust, mis elaja limaga kastetud on. Sell kombel wõiwad nad koguni kehwa mulla wiljakaswatawakS teha, kui neid hulk kooS ja aegamööda tööd teewad. Sakslane Jensen pani tähele, kuida kakS vihma usfi valge liiva, mis pottidesse pantud ja lehtedega üle riputatud oli, IV- kuu jooksul muSta mulla korraga katstwad. Taimede seemned, selle mulla peale maha pudenedes, hakkawad võrsuma. Kui kaugel vihma uSfid uude elude sünnitamises võimsad on just selgeSte weel ei teata. Jensen arwab, et wihma uSstde paljus V- teSsätini maa peal 133,000ni käib ja augu juurest leitav kraam V- untfiast naelani. Üks seltS vihma uSfist, keS Jda-Jndiast Wahemere põhja poolsele kaldale  toodud, ehitab seal oma augukeSte kohal tornide moodi hunnikud üleS, kaks tolli pitkuti ja toll jämeduses.  Rech hunnikUd seisvad mulla ollustest kooS, mis wihma uSfid enesest välja ajawad. Tseiloni saare peal on wihma NSstd, mis 2 tolli pitkad ja V- tolli jämedad. Renest seedetuid ollustd oa hulga rohkenl. Inglismaal loetakse ühe teSsätiini maa kohta mulda, miS wihma usfid kogunud, 10 tonni, aga Darwin teab kohad, kus nende m»a suurus 18 tonnini tõuseb. Kui ka vähem jagu P mullast tuulega kokku kannetakse  ja wihmaga uhjutakse, siis aasta sadade jooksul korjab teda he hulga, mis ksige elule wäga käsuline on. Seepärt on ka waStu tõrkumata tõfi, kui Darwin ütleb, et aägede ja õhude mood ja pehmus,  nagu see neile iljarikkadeS maades omanduseks saanud, jault vihma lsstkeste töö on, sest nad alati uuristawad seal ja sü nitawad oma kraamist mulda, miS taimedele rikkast utu annawad. Nõnda - on see alatu loomakem mehine töötegija maakera peal, üks kasulikumatest inim e abimeestest tema kultuura teel. 4. N. Elewantide mõistus ja keel. Täna päevani w el arvavad ja pajatavad mõned mehed ka töistele, et tt 'fltadel märku pääs ei ole, nagu inimesel on. Kõik, mis nad teevad, teevad oma looduSsunni  järel. Aga mi see loodus-sund on? Eks ta pole ikka see, kui elaaS oma ihu tarvitust otstarbelisel  wiistl täita püüo>, tlagu näituseks, kui ta kõht tühi, fiis ka harjunud! teel saaki otsima läheb, see on otsekohe niisama, tti inimenegi. Seepärast ei või loomal mõistust, ega mingitsugu arusaamist olla selle üle, mis mitte otsekoh, ta looduS-sundidesse ei puutu. Tal pole seegi üle mõistust, ta teeb kõik masina kombel. Kui nõrga põhja peale niisugune õpetus rajawd on, täitab meile selgelt mõni sõna elevantide eluloost. Keegi wõeramaa meeS, nimega JakoliS, keS kaua JndiaS ja Tseiloni saare peal elaS, räägib: Elewant on sealse rahva koduloom, mitte vang, keS, kui aga mahti saab, jooksma paneb. Igaüks, keS ida pool hommikumaal on olnud, ja kes elevanti  on näinud, kui ta teenrina, teemehena ja inimese  kaitsjana ümber käib, teab, et see viimane arvamine  koguni vale on. Elewant elab Hauduri ja Kallav jõgede kallastel ja Kattogrammi metsades. Korraga näeb ta omi suguvend!,  kes nagu ilmaasjata olekfiwad ümber hulkumas.  Ettevaatavat '5,/ k nende sekka, aga suguvennad  võtavad ta korraga kinni ja siduvad paeltesse.  Nüüd alles märkab ta, et inimene on kaaSvennad  ta peale saatnud süda on tal küll täis, aga mis teha, peab niisama inimese sõbraks heitma, kui töised seda teinud on. WarSti peale seda saab ta mõne kaupmehe omaduseks, kes kokost, pähklite, nõuude, riist ja suitsetud kaladega kaupleb. Iga nädala käib ta nüüd Kaltur'iSse, Nehombo'Sse, Kolombo'Sse  ja viib tahtjale oma peremehe kaupa, enne mõne juhtija, stiS poist ülevaatuse all; viimati aga ükfi, ei eksi tee pealt, ega lähe ühestki uksest mööda. Kaks ehk kolm päeva pärast kauba äramüümist tuleb ta tagasi ja ootab, millal töisel nädalal jälle tee jalge alla tuleb võtta. Muul ajal, kui kaubitsemist ei ole, käib ta metsas, toob sealt puid ja puuvilja perele, aga töistele loomadele rohtu; õhtuti tõmmab ta oma lontiga kaevust vett ja kaStab t'aga tund ehk kaks riist põldust. Kes peab teda? Ei ühedki ahelad jõua teda hoida ega keelda, oma mets-wendade sekka ära minna. Oma pikka eluiga ajal ta teenib mitmet peremeest ja kõiki ühesuguse alanduse ja heameelega, kord on ta raskuste kandja, kord puuwedaja, kord jahimees ja võitleja tiigrite ja ninasarvikute vastu. Kotmali mägedes, Tseiloni saarel, nägi lakolio elewantist, keS ulatamatal kõrgusel suurte kirweSteZa suuri puid, kelle tüwidest taheti jaewu teha, maha raijustvad; seal puhaStafiwad nad tüwid oksadest ära ja seljal tantsivad Kolombo sadamasse, kuS töised elewantid waStu wõtmaS ja kokku ladumaS oliwad. Nad töötavad üksinda metsades, kuna nende juhtija päevas ksige rohkem korra neid vaatamas käib. Neil on üSna kerge ära minna, aga seda ei tee nad iialgi, vaid veel, kui metS-elewantidega kokku saavad, hakkavad nendega sõdima, kuS juures ikka enamiste nemad võidavad. „Kuida elewantid õieti oma tööd teevad ja puutüwisid Kolombo'sse veavad," ütleb lakolio,  «sellest räägib pitkemalt major Skinner, keS kaua aega JndiaS elas." „Kord õhtu," ütleb Skinner, «ma sõitsin Kandi linna ligidal metsast läbi. Häkiste mu hobu, valjust nurisemisest ehmatand, jäi seisma. Ma kuulsin, kuida üks heal tegi: urmh, urmh! ja WarSti nägin, kustpoolt ta oli: koduelewant lükkas oma kihvadega  ühte jämedat pakku. Tee, kust ta teda läbi tahtis ajada, oli sell kohal wäga kitsas, seepärast pidi ta oma pea kord paremale, kord pahemale poole pöörma ja, sest vihaseks saanud, healitses nõnda. Niipea, kui ta meid nägt, jättis paku järele ja, meile teed andes, tagane» kõrval!. Minu hobu wäriseS hirmu pärast, elewant nägi seda ja ta „urmh" jäi tasasemaks, nagu oleks tahwud ta meid waigiStada. Olime aga meie mööda, hakkas ta jälle oma raSket tööd peale." Kui ligemalt  järele vaadata, on näha, et elevantidel ka oma keel on. Nende juhtijad, keS neid läbi ära tunnewad, jagawad nende healed laused kolme jauSse: 1) Kurgulised  hõiskamise healed, miS rõõmu ja häda tähendavad.  Neid healifi on umbeS arvata 15. 2) Londi- Healed, miSga viha, rahutust ja abihüüdmist avaldatakse.  Reid on 30. 3) Suu ehk segahealed, miS kurgust, suust ja londist tulevad ja mille läbi peremeest,  juhtijat, vett, sööki ja tõisa sagedamalt tarvitatavaid  aSju nimetakse. Nende hulk on ksige suurem  - 60. lakolio kuulnud sagedaste, kuida juhtija  oma elewantiga kõnelenud. Indialane vastab korralt, kui küsitakse, mis elewant tahab, kaS ta kõht on tühi ehk tahab ta juua. Igakord, kui elevant rahutu nähti olevat ja omat moodi healitseS, ütleS juhtija: ta tahab leiba, suhkrupilliroogu, puuvilja, ja niipea, kui elewant seda sai, jäi ta vait. Aga kui ta riisi tahtis, fiis ta leiba vasta ei võtnud.  Ükskord,  kuS lakolio Malabari mere äärt kaudu sõitmas oli, hakkaS ta elewant urisema ja igat moodu katsus ta oma rahutu olekut juhtijale avaldada. Juhtija omast kohast püüdis teda vaigistada rääkis temaga õige sõbralikult) aga kui ta ikka veel rahule ei jäenud, käskis juhtija teda vait jäeda. Kui see ka veel ei mõjunud  hakkas juhtija loomaga käratsema. lakolio küfiS: miS elewantil peaks puuduma? Juhtija waStas,  elewant nõudvat, et talle kokoSpähkel saaks puuotsast  ära võetud ja tema kätte antud. «Ei ole ju kergemat midagi, kui elevanti soovi täita" ütleS lakolio, «sest meie sõidame ju otsekohe pähklimetsast läbi." „Jah," ütleS juhtija, «aga kui mind vaht näeb, stiS pean ma trahvi maksma." „Sull on SiguS, esimese kaupmehe juureS meie oStame nõnda palju pähkleid, et elewantile terveks päevaks küll saab." Kuida üeldud, nõnda tehtud. Silmapilk, kui müüja Indialane puuotsa ronis, jäi elevant vait. Kui lakolio esimese pähkli, miS maha kukkus, elevanti  kätte andis, rõõmustas ta ennast üliväga ja terve päev otsa ei soovinud ta enam midagi. Siit on selgeSte näha, et elevandil oma keel on, millest numene aru Mv. Weer silgcmmr Aucvlw, kui ta kord KattogrammiS kohtunikul wõeruspidul oli. Seal kuulis ta, kui perenaene elewantile, keS akna taga seisis ja tükikest suhkurt paluS, ütleS: «Too Ernöst ära." Elajas healitses —, perenaine ütles uueSte: «Sa leiad teda aedniku juures." Elevant läks ära ja tuli 10 minuti pärast poiss seljaS tagasi, võttis ta õrnalt sealt maha ja pani ema ette. SiiS sai ta oma palutud maiuse kätte. Seesama elewant lõi lõunakella, kandis oma lontiga kööki vett, käis laStega jalutamas j. n. e. Sealsamas maakonnas nägi lakolio, kuidaS elewant maamõetjale abiks oli ja talle kodust riistu tõi. Mingu pärast seda mõni veel ütlema, et loomadel hinge ega mõistust.ei ole. N. t. 1. Septembril saiwad »Peeterburgis esimeste seespidiste  mõidu laenu paberide Väljaloosimises allseiswad paberid pääwõidud: Wõit. Seeria. Pilet. Wõit. Seeria. Pilet, soo,voo 18,132 2 40,000 12,575 41 75,000 3,917 36 55,000 14,001 23 rubla on woitnud: Seeria. PUet. Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. 16,213 39 3,073 4 9,996 7 8000 rubla on Võitnud: Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. 11,267 45 19,331 12 7,204 36 10,568 31 2.968 5 5000 rubla on wSituud: Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. 16,730 42 17.346 43 10,206 27 15.485 46 12,321 49 7,526 18 7,857 23 606 42 1000 rubla ou wSituud: Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. Seeria. Pilet. Seerias Pilet. 5,020 31 3,891 8 12,105 27 8,642 33 111 23 2,326 13 15,395 3 3,891 1 19,826 9 7.027 50 211 46 11,680 39 12,332 7 164 7 9.721 9 933 16 4,487 7 16,450 3 17,013 28 14,758 28 „<Si a k a la" Vastutaja: J. Kõrw.