 kuida need lipud ka koolimaja katusel lehwisiwad ja jõudumööda talumajade katustele seatud oliwad. Eks se olnud rahwa-püha ja igaüks püüdis tundmist ja jõudu mööda oma rõõmu awaldada. Meie tegude parem auustuS, on meie tahtmine ja meie Issand ise tähendab kiitusega waeselese weike ohwriande peale. Koolimaja  oli seestpidi korralist ehitud, kuida talwine aeg ja ühe weike seltskonna weike jõud seda lubas. Koolimajas oliwad ennast meie kihelkonna omaksed, igast rahwasugust ja igast seisusest nii rohkeSle kogonud, et kitsas ruum kõiki mahutada ei wõttiid. ja saiwad laulukoorist, Köster Woldemar  Eichhorni juhatamise all teretud ja sellega  meie laulu- ja muusikupidu Keisri walitsuse-pühal  al ustud. Pärast esimest laulu astus Sõbra" Redaktor W. F. Eichhorn, kes kui Nõmme mõisa omanik selle koguduse liige on, ette ja pidas seda pidukõueti Mida kõrgema paiga peale Jumala nõu üht immest seadis, mida suurema rahwahulga eluõnn ühe inimese hoolekandmise alla lauges, seda kaugemale ja seda selgemast paista oad selle inimese waimukõrguS ja südnmelaius. Armast aga nähti üht inimest nii kõrge paiga peal ja armast kaalus üks inimene nii suure rahwahulga ja nii mitme rahwasugu eluõnne omas käes, kui se kõrge Valitseja kelle õnnistud walitsusepääwa meie täna pühitseme, mida meiege ühelmeelel ja ühel rõõmul rohkem kui 80 nulli on i isamaa omakseid pühitsewad, ja peale nende mitmed ja mitmed millionid. kelle eluõnne se waim ja fe süda wägewast kosutanud on. Arwast on aga ka ühe inimese waim nii kõrge järje peale tõusnud ja ühe inimese süda nii rohkest ja elamast inimesearmastusest paesutud, kui meie seda selge rõõmuga ja alandliku tänuga Jumala wasta, sellestsamast kõrgest Valitsejast, meie õnnistud suurest Keisrist ja Herrast, Rahwapeafijasi  Alerander 11. tunneme ja kõrge waimuötusega tunnistame. Meil, keS meie selle õnnistud suure Valitseja alalise hoolekandmise  all seisame, meil ja kõigil neil. kes selle waimu tööst ja selle südame hoolekandmisest äratawad ja kosutawad osa saiwad, kõigil on rohkem asja tänast pääwa rõõmuga ja tänuga pühitseda, kui meie aea lapsed möistawad. Tulewad pölwed ja aeal on üleSpanijad saawad omal aeal seda jäädawad mmpärga särawama lehtedega ja hiilgawama õiedega punuma, mida meie suur Keiser Aleksander 11. kui körgewaimuga Valitseja ja kui soojasüdamega  inimene teeninud on. Suuri asju on Keiser Aleksander korda saatnud, ja se tee, mille peal Tema neid alustas ja tüdimata ja eksitamata kosutab, se tee ei olnud sile, ega käinud ega käi la weel tasast pinda mööda. Na S kel aeal langes walitjusekepp meie suure Keisri kätte. Neli wägewad riiki oliwad Weneriigi wasta sõdimas. Neid rahwaid. kes meie wasta södisiwad, neid kihutas wägiwalla ahnus, mida Mohammed oma järelkäijate usutunnistuse põhjuseks pannud oli; raha ja wara ahnus, mida Inglasi kihutab, kõiki kaubateest oma wägiwalla alla sundima; sõealäigi ahnus, mida Prantslased kord läbi maailma omaks saanud, aga Venemaa  nurmedes kaotanud oliwad, ja rahwuse suurus, mida Itaalia rahwas wöita lõõtsuvad, kui neid teisi rahwaid ja wägewaid, rukist werises sõeas omaks sõbraks saanud olekfiwad. Reed wägewad kihutused teritafiwad rahwaSte möeka Weneriigi wasta ja peaftsiwad nende kukrupaela, et söeakulu kandsiwad. Nende pool oliwad mered lahti, et ikka uut sõeawäge asemele saata ja neid mulkufi täita wöisiwad, mida Vene mõega wahwuS lõhkus. Nende söealaewad täitjuvad Mnstamerd ja toppistwad seal pool seda soont kinni, mille peal kaubaajamise  läbi rikus Venemaale woolab. Ka Baltimeres ujusiwad nende söealaewad ja takiStasiwad siinpool meie kaubaajamise teed. Meie söeawägi suuremal sõeapaigal, Mustamere  rasvas, oli laia paljaStikude läbi suurest isamaast lahutud. Raudteed ei käinud sealt läbi, ja suure waewaga ja kuluga wõis siitpoolt abi saata. Kuulmata wahwusega ja osawusega kaitses Vene wägi Sewastopoli linna ligi terme aasta nelja riigi meremäe ja maawäe wasta. Aastas langes kangem ja kuulsam kindluS, Karsi linn meie söeawäe käte. Aga waenlased wöisiwad kerged mereteed mööda itta ja ikka uut wäge abiks saada ja sõda kippus pitkemale wemma, kui ettearwata wõis. Raske oli Keislil sõda lõpetada, enne kui Vene wägi täit wõitu saanud. Aga isamaa  ja kõik Euroopa ägas sõea raskuse all. Meie suure Keisri süda walutas häda nähes ja putitas oma rahwastele seda õnnistust saata, mida meile soowis, mida aga sõea walju mürina all sigitada ei -võinud. Rahu oli KeiSri esimene mure. Rahule ohwervas tema sõeamehe hiilgawad wõidupaiga ja tunnistas sellega oma südame laiust. Rahu sai tehtud, kui fe ka esiteks ühe maaserwaga Donau jõe kaldas, ja mõne piiramisega Mustaru  ere peal pidi maksetud saama ,Iseennast wõitma on suureru wõit," ütleb üks wanaaaea tark mees. Seda wõitu oli meie suur Keiser oma rahwaste ja kõigi Euroopa heaks saanud. Taewa ja maa Issand oli aga seda oma raamatus ül.spaunnd ja oli sellele ta wõidupärga  määranud, kes seda oma ja wõera rahwa eluõnne wasta omast käest audis. Raske sõda oli riiki kurnand. Tugewad mehed oliwad saha takka ja töölaualt sõtta saadetud; kaubaajamme oli kaua aega takistub olnud. Palju tööd oli teha, palju muret oli kanda, et kehwus tõrjutud saaks, mis suure ja raske sõdade kannul käib. Väsimata tegi suur Keiser seda tööd ja kandis seda muret, ja walwas ustama nöuumeestega, kui alamad sagedast juba ehk weel sängis puhkafiwad. Weikematest asjadest, suurematest saadik seisis kõik Keisri oma tähelepanemise all. Palju sai muretsetud, uuendud ja täiendud. Esimeseks suuremaks kergituseks parast w asi ta ivad sõda, saiwad soldatiwõtmised mitmeks aastaks mahajäätud.  Tuhanded ja tuhanded noored rammud jäiwad kodusele tööle, kus iseoma ja üleüldist rahwawaraudust kosutasiwad. Väsimata walmiStas Keiser maad ja rähmast  selle uuenduse wasta, mis Vene talurahwaft  päris põlwe alt peastma pidi. Se töö on raskem, kui esimesel filmapilgul arwata wõib. Omandus on seadusliku elukorra põhjuskiwi. Omandust peab seadus kaitsema ja selle juures taganemata wahil seisma. Wana-aea alalised fõead, segadused ja waljud elukombed oliwad aga üht rahwaulka teise alla sundinud ja üht seisust aega mööda koguni teise omanduseks teinud. Inimene ei tohi aga teise inimese omandus  olla, wabadus on igaühe kadumata õigus. Siin oliwad siis s e a dus ja loodusliköiguS  meie suure Keisri kohtulaua eeS ja «ende wahel oli seda lepitust teha, et kummagi! poolel  wägiwalda ei sündind. Siin ei luba lühike aeg. kõiki neid ees töö si ja tallitust arutada, mis selle suure uenduse juures tarwiS oliwad,  ja mis Keisris tüdimatata hoolekandmist  tarwitasiwad. Ühel poolel ei wõinud wastatörku r meel ärritud, teisel poolel ei tohtind  tallitlemata himu äratud saada. Aga Jumal  on oma abiga hoolekandja ligi, keda armastus  kihutab ja õigus walitseb, ja suurel, armastusest kihutud waimu! elab se õnnistus sees, et ka teisi waimuStab ja omaks kaastööliseks  sunnib. Suur uuendus, mis Vene rahwa elukorda põhjani pööras, se läks meie laiemal isamaal rahulisemal kombel korda, kui seda teistel maatel nähtud oli. Venemaa möisnikudele peab seda auutunniStust andma, et nemad suure ja helde Keisri soowtmist tõrkumata  omaks wötsiwad, ja Venemaa talurahwale  peab seda auutunniStust andma, et pingu ohja lõdwendus nende feeS lõhkumise himu ei äratanud. Küünlakuu 19. pääwal 1861 sai Vene talurahwa wabadus Keisri poolest kinnitub ja 5. Pastukuu pääwal kuulutud,  ja sai ühe waimustusegs iga seisuse poolest waStawöetud, ja kui lahke tulema põlwe homiku teretud. Uueste seatud põhja peal saiwad nüüd läbi riigi, maal ja linnades uued seadused tehtud, kuida uue aea edendused neid uue edendufe sigituseks  tarwitawad. Rahwakoolid ja ülemad koolid saiwad Keisri hoolekandmise all alustud, kus neid weel ei olnud, ja saiwad kosutud ja täiendud, kus need juba oliwad, ja nende üleüldine  hulk on mitmekümne wõrca tõusnud ja nende õpetuse ring on igal poolel laieudud, ja kosub rõõmsast Keisri kaitsemise all. Uut waimu on meie õnnistud suur Keiser kõige rahwa elamise  ja olemise sisse puhunud. Raudteedest ei olnud Keiser Aleksander 11. '.valitsuse hakatusel rohkem kui üks, mis kahe pealinna wahel käib. Nüüd löidawad raudteed tuhandete werStade kaupa Weneriiki läänepooliste maadega ja auruwankred  sõidawad Balti mere rannast Mus täin  ere randa ja ulatawad Kaspia mere ligidale ja neid ehitarse kaugele Siderimaale, et ka sealised  üksikud rahwad teiste waimutööst ja teiste wara st osa saakstwad ja rahwaSte ühendus ja rahwaste sõbrustus ikka ja ikka kasivaks ja kosuks, ja üks teist häda aeal aidata wöiks. Suurt põhjus-uuendust, Venemaa talurahwa wabadust oli meie suur Keiser kordasaatnud ja oli riiki uue joone peale seadnud, riigi kodanikud?  elu lahke tee peale juhtind. Üks suur uuendus seifis weel raskest tema südame peal. Se oli söeawäe teenistuse uuendus. Küll oli teenistuse aeg juba unustamata õnsa Keiser Nikolai walitsuse all lahendud ja oli weel lühendud  selle suure ja armulise Keisri walitsuse all, kelle auupäawa meie täna pühitseme, ja sesama  oli endist walju teenistust igapidi kergitanud.  Aga ikka oliwad weel kaks alamad seisust  üksi selle kohuse kandjad, ja need mehed, kes liisu läbi soldatiks läkfiwad, neil seistS ikka weel ees, kui lahkuksiivad nemad koduelu õnnest, ja sagedast ei tähendanud se ka palju muud midagi. Pidiwad nemad ometigi läbi oma parema  noorepõlwe selle sunnitud seisuse sisse jääma ja koduelust lahkuma. Vaikselt ettewalmistud,  ilmus I. Näärikuu pääwal 1871 Kõigekõrgemast kinnitub üleüldise söeawäe- kohuse seaduõ, järsku, kui oleks Keiser oma alamatele uueaasta kingitusi teha tahtnud. Ühel hoobil oliwad ka siin wanad teed mahajäätud, kõik noored mehed, igast sugust ja seisusest, kelle termis seda kannaks ja kellel murepidamine omaksete eest aega annaks, kõik need oliwad kutsutud isamaa kaitsemisest osa wötma. Teenistuse  aeg oli aga ka nii palju lühendud, et lahkumisest kodaniku elust ja koduelu õnnest enam juttu olla ei wõinud. Soldati elukord oli peale seda niipalju kergitud ja soldati seisus pehme ja targa seaduse läbi niipalju auuStud, et iga noormees seda kohust üksi üheks õppimiseks  pidada mõis, mis igal mehisel mehel ja täielisel riigi-kodanikul muidugi tarwiS läheb ja millest häbeneda ühegil asja ei ole. Kõigist Euroopa riikidest on Weneriigi söeawäe kohuse seaduS kõige pehmem ja waatab kõige rohkem rahwa koduelu tarwituSte peale. Se seadus sai fiiS ka iga seisuse poolest rõõmuga teretud. Oliwad pereomaksed enne oma teenistuse alla minewad liiget kui matjad saatnud ja kui surnud  taganutnud, fiis laksiwad noored mehed nüüd uuendud liisuwõtmisele kui pidule ja pereomaksed  wöisiwad uhked olla, kui noormees mehine  küll oli ja teenistusele kölwaliseks peeti. Uksi need, kelle silmis tarretus wana-aea tolmu kinnipeab, üksi need' wõiwad selle kohuse täitmist  raskeks pidada ja üksi need wõiwad weel oma pojukest haledusega selle auukohuse täitmisele  saata. (Jääb poolele.) kõrgest waimustud.Hurraa!" kõlaS kõne lõpetuseks läbi selle maja, mis tamne  nii suurt waimustust näinud et olnud ja