ka pääle kauba moonakale setwerik linnaksid õlle tarwis, on wiimascl oma muna wabrik, süül antakse ka wiina. Mõnes kohas antakse ka pastla nahka. Sureb moonamehel lapS ära, siis teeb mõisa puusepp mõisa laudadest puusärgi; antakse ka matuse wiin ja õlut, ning hobune maha wiiina tarwis, ja moonakal ei jää ka see läbi päcwa wõlgu, kui ta oma lapse matab. Nõndasamuti  ka, kui lapsuke sünnib, saadetakse ta omal ajal mõisa hobusega ristmisele. Jääb moonamees haigeks, kutsutakse kohe tohter. Ka antakse moonakale laada ja kohtu päewad. Loomadel ja inimestel on oma täieline ja paras puhkamise ja sööma aeg. Homiku  hobuse mehele kaks tundi ja jala töölisele üks tund. Lõuna hobuse mehele kolm, jala mehele kaks tundi. Zalgi ei ole seda nähtud, et enne pücwa tõusu tööle minnakse, ehk et pärast päcwa wceru tööle jäädakse: ikka pärast tõusu ja enne looja minekut weerend ehk pool tundi, ka tund: sest ei arweta süüd töömehele. Ka päewalifsd saamad oma paraja palga: suise töö ajal saab heina niitja ikka 70 künni 80 kopikat päewas; on peremehe söök, siis 30 künni 00 kop. päewas. Kartuhwli  maha panemine ja sügisene üleSwõtmine  on ikka enamiste: kewadel 43 ! künni 50 ja sügisel 33 künni 45 kopikat, j ka sügise külimetu osa kartnhwlid keeduks, ohtu toop õlut, ehk klaaS wiina ka weel. Põllutöö on Wirumaal ja üleüldse Tallinna maal suure aun sees, ci see ole sääl naiste, ega laste töö, nagu see meie Saaremaal on, waid täieealiste meeste töö. Kui moonakas ennast teise mõisa kauplema läheb, peab tal tunnistus kiri olema endise peremehe käest: kuidas ta teda on teeninud ja kuidas ta tööd tunneb. K. Tilling. Seda kirja ei awaldanud meie mitte sellepärast, nagu peaks ehk wõiks Saaremaal  põllutööliste sissetulek ja elu just selle kujuliseks muudetud saama. Ei mitte! See ei ole Saaremaal mitte nii toredal kombel wöimalik, sest meie maa on kehwem ja meie suure põllupidajate sissetulekud on iga-pidi wähcmad kui Suuremaalastel, ning sellepärast peawad ka töötegijad wähema sisse tulekuga rahul olema. Aga see kiri olgu näituseks, et Suuremaal põllutöölised sellesama auu ja wüärtuse sees on, kui muud töötegijad ja seisused. Püütagu ka Saaremaal jõudu mööda põllutööliste elukorda  auusamale astele upitada, sellest tuleks siis ka meie suurele majapidamisele üleüldine tähtjas kasu. Wunke lahkesti, „Kui teil aga töö puudus on ja selle paale ei waata, kui see just peenike ei ole, küllap siis juba nõu leiame." „Palu ja tee tööd," ütles Sumann ise enesele ja tõstis korraga pead ja Maatis Wunke otsa. „Naaber, teil on õigus olnud ja teie olete õieti teinud; Oh Jumal ma tahaksin küll uuesti otsast pääle hakata, aga aga, kes aitab mind. Ära mängitud, kõik ära mängitud! Oh Jumal, see sõna ei lase mind mitte paluda ega tööd teha." „Küll Jumal aitab, armas naaber ja inimesed ka. Õpetaja käis minu juures selle korteri pärast, mis minu maja peremehel  praczuS tühi on ja arivaS ja mina arwasin seda samma ka, seda üheks aastaks teie jaoks üürida, ja teie maksate, kui teie jälle lööd saanud olete, meile seda tagasi. Ses on küll üks õuepsolne elukoht, aga hakatuses hea küll ja teie lapsed wõikfiwad siis ikka meis laste juures olla-" Ja jälle ei rääkinud Sumann sõnagi, aga pisarad jooksisad temal üle palge. „ Tohter on arwanud, et teie abikaas marsi jälle paremaks saab, Sumann, ja siis Võib kõik jälle korrale seatud saada. Lapsed olen ma uulitsal näinud, need wõtan ma säält seltsi ja nüüd Jumalaga, Sumann." Meister Wunke läks sõbralikult head ööd soowides. Liikumata soola sambana seisis Sumann «eel tüki sega ja siis läksiwad korraga tema käed kokku nii kindlaste, nagu ei tahaks Md ialgi enam üks teisest lahkuda. Selsamal õhtul sai juba Sumannile paikamise tööd toodud ja kui ta tööle maha istus, siis oli, nagu algaks tema tükkis uut elu. Teisel päcwal tuli ka õpetaja, kes juba enne seda ka sagedasti teda oli kuulamas käinud, teda kinnitama ja julgust uue elule tema sees äratama. Ta ütles Sumannile, et tema tarwis juba elu korter üüritud on ja et ta sõida, nii pea kui abikaas parem on, sisse minna. „Ia nüüd Sumann," lisas õpetaja juure, „peate üsna uut elu algama, uut elu, kus palwe ja töö tegemine pea asi on, seepärast ära käsi kaartide ja loosi numbrite küljest ! Parem tööd teha, nõnda et käed merised. Jälestus käis läbi Sumanni kiha, täis tõsidust sirutas ta omad käed kui wandega tõukamiseks wälja, aga õpetaja ei nõudnud misgi sugust wannet tema poolt see tarwis. Sumanni abikaas sai pea paremaks. Korraline haige talitus ja rammus söök, mis mitmest küljest lahked südamed talle saalsiwad, andis talle tema endise rammu jälle tagasi. Kõige parem rohi oli talle see teadus, et ta mees tõesti oma endist liiderliku, patu elu oli maha jätnud ja nõuks oli wõtnnd Jumala ja teiste lahke inimeste abil uut elu algada. Pea sai ta uute elu kortri wiidud, kus kõige paremad  omale jäänud, wilctsad maja asjad korrale seatud oliwad. .Küll see asi nüüd ennast pea muudab," trööstis Wunke emand, kes haige kurba waadct märkis. Kui teie jälle terwe olete ja mees hoole ja murega, nagu seda nüüd loota on, tööd teeb, küllap siis saate juba omale paremad asjad muretsema." Kui Sumann oma tööpingi madala akna alla seadis, astus meister Wunke sisse ja tõi raami sees, klaasi all see seinasalmi: Palu ja tee tööd. See on see esiminc uus maja asi, naaber, mis ma sulle su uuteS elu kohaS ja uue elu aluseks omalt poolt kingin, kuS juures ma ka ühtlase kõigest südamest soowin, et see salmikcne nüüd sinu tulemase elu põhjus oleks ja sind niisama õnnelikuks wõiks teha, kui ta mind teinud on! Ja Sumann muljus kõwaSti oma truui naabri kätt ja ruttas seda salmi seina külge lööma, et see tal kohe silma ees oleks kui ta omad silmad töö päält üles tõstab. Sest ajast saadik ütlesimad Sumann ja Wunke kui truid sõbrad teine teisele „sa." Kuidas nägi see wäike toakene kohe teisem wälja, palju lõbusam. See oli nagu läheksiwad heledad walguse kiired sest salmist wälja ja tungiksiwad elanikkude südamesse. Alandlikult ja wiisakalt läks Sumann oma endiste töö andjate juure ja palus omale jälle tööd anda ja üksgi, keda ta palus, ei jätnud ta palwct kuulmata. Pitkamisi läks see edasi, aga edasi läks ta; palwe ja töö ei jäta kedagi häbise. Ja ühe aaSta pärast wõis Sumann oma eest maksetud üüri juba tagasi maksta ja elutoas oli lugu ka palju lõbusam. Pritsu ja Mariel oliwad juba jälle punased põsed, ja tiitsasti tegi Sumann tööd ja ei soowinud  omale sugugi rahu aega, nii et abikaas sagedasti paluma pidi: „Hindrik tule nüüd õhtale!" Jah, mäest alla läheb asi ikka rutemiue, aga mäest üles pitkamisi; seda tundis meister Sumann nüüd selgesti, aga see ei teinud teda mitte nukraks. Kas see ei olnud ime, kas see ei olnud Jumala arm, et ta ülepea oma eluga weel üles poole tungida wõis? „Palu ja tee tööd!" Meister Sumann tundis ära, et see üks kuldne piibli sõna on, ja mõnusamat sõna kusagil elu kohta ci ole kui see; seepärast pidas ta kindlasti sellest kinni ja ta elu läks igapäewaga rahulisemaks ja õnnelikumaks. Jlmasgi ei olnud ta naisel nüüd enam tarwis tema pärast nutta, waid rsemuga nägi ta, kuidas Sumann hoolsasti oma tööd tegi, ja kuidas ta töö andjate hulk iga päewaga kaswis. Nüüd ei olnud enam üksgi töö, olgu see wana parandamine -või uute tegemine, liig halw tema meelest, waid ta oli päälcgi Jumala ja töö andjate waStu tänulik, kes teda seega auuStanud oliwad. Isamaalt. Kuresaarest. Kurda Kuresaare saksakeelne  nädalileht omas 3L. numbris tea- saada wist wecl sell aastal meie laewameeStekool oma tcgewust algama. —t?. Sõrwest Waras lõksus. 9. Augustikuu päewal warastanud üks K. kihelkonna pois Peeter PõrbuS, Sääre walla mehe M. O. kambrist uued nahkwarrustega  suitseb ära ja läinud siis Läbaru randa, kust ta ühe Sääre walla rentniku M. K. hobuse ära warastanud, kellega ta ratsa ligi kolmteistkümmend werSta edasi kihutanud. Sääl wõtnud üks Karja kihelkonna naisterahwas (kes wist poisi ära tunnud) hobuse tema käest ära, arwateS et tema hobust kellegi käest õigusega saanud ci ole, waid warastanud. Poisike jäänud lähemasse külasse öömajale, kust ta homiku kinni tabatud ja ühe K. walla mehe P. R. Säärele saadetud. Teel libisenud poisikese sõrmed P. R. taskusse,  kust raha kott ta näppu puutunud, millega ta metsa lippanud, kust teda raha ära peitmise tööst jälle kinni oli wõctud  ja Sääre walla kirjutaja juure wiidud, kes waraStatud hobuse ära tunnud ja ta omaniku kätte saatnud. WaraStaja poisike antud Torgu kogukonna kohtu kätte, sest poisi isa elada Torgu walla piiri pääl. Jaanist. Õnnetus ja halbdus.  Ühe Maasi walla taluniku kolme aastase tütrel läinud puunuga kukkudes silmast läbi peaajusse, laps surnud kolmandamal  päewal ära. Ühel tüdrukul olnud sirbid kaenlus, ning kui ta teel mööda sõitjat sõbra käega teretanud, tõmmanud hobu ennast edasi,