Sakala . U 13. Wiljandis. 6. Aprillikuu päewal 1883. VI. aastakäik. 'tzss" O 5 ? 'tzM iM G P G. M' K G Poliitika, kirjanduse ja pollutoo ajaleht. Wäljaandjud E. R. Jakobsoni pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Oma-waUtsusest ja Wenemaa „lZe,ic>ji!<z"st. I. Omalt maalt. Viljandist: Eesti Aleksandri kooli põhjuskirja ajaloost. Wiljandimaalt: Õiendus. Tartust: Palwe „Wnnemuise" poolt 11. Kuulutused. Tänulik poiss. V. Mõnest meie maa rihwtisest taimest (kaswust). I. Põllu jaatamisest. Wale roos. Oma-walitsusest ja Wenemaa „3emctbo"st. - i. ühel on tuLww osi, et Wenemaal maakondade  walitsus on pruugitawaks saanud, mis nime all ka meie maal sagedaste kuulda on. Wähä wõiks aga weel see kergelt Larwitud sõna oma mõtte ehk sisu poolest tarwitajate eneste kindlaks  teaduse Varanduseks saanud olla, sest et nimetatud  sõna üht meie maal weel mitte elusse tõuusnud,  kui ka nimelt tema algusrahwastest, Eesti ja Läti rahwast, ammu ihaltud asja tähendab, mis nüüd juba tulewikust neile jõuudsate sammudega olewikku ruttab. Eesseiswa kirjatüki juhtmõte on sellepärast, mõnda selle isesuguse maakonna walitsnse wiisist rääkida,  mis Wenemaal mõisa omanikuid ja talupoegi ühel mõedul oma maakonna walitsusest tegemas kombes  osa wõtta laseb ja misläbi neile kokku ühes arwus kui ühele inimesele riigiwalitsusest seaduse läbi ettemääratud  piirides wõimus kätte antakse, oma tahtmise  ja heaksarwamise üle linnas ja maal walitseda. Kui ma sähärdust walitsust rahwa oma-walitsuseks nimetan, siis ei ole küll see sõna iseenesest mitte nimetatud walitsuse sisu ehk mõte täieline awaldamine loogika tingimata nõuudmiste järele, ta saab aga minu lootes ülemal öeldud sõnade waral ja abil teada andma, mis ta juba üksi iseenesest ära seletama peaks. Enne aga, kui mina Wenemaal pruugitama maakonna oma-walitsusest rääkima hakkan, soowin ma tähelepanemist  oma-walitsuse loomu peale üleüldse juhtida, . siis põhjusmõtete peale, mis teda sünnitanud ja tegemaks  riigiwalitsuse abiriistaks walinud ja siis jutustada,  kui kaugele tema nüüdsel ajal nendes riikides edenenud on, kus ta õnnelikuma seisujärje peale kui mujal on. jõuudnud. Sõna walitsus on kahe mõtte ehk tähendusega:  esimene tähendus neist on üleüldine ja tähendab  ühe inimese määramata ehk määratud wägiwalla awaldamist töise wasta, olgu et awaldaja oma tahtmise  ehk seaduse ja õiguse põhja peal tegew on. Selle walitsuse üle rääkida ei ole mitte järeltulewate ridade tarbe, see oleks poliitika asi, maid nende mõtted  käiwad töise walitsuse tähenduse jau kohta, mis ühe riigi sisemise asjade toimetusi ja talitusi, kelle läbi selle sisemine elu alal hoitud saab, enese sisse mahutab. Nimetatud riigi sisemise elu alal hoidmise tarwitused wõiwad kahel wiistl toimetatud saada: riik ehk riigiwalitsus saadab ametnikust tarwitaja maajau  ehk maakonna sisse ehk jätab kohaliku elanikude hooleks ise omale kõlblikuid ametnikust walida ja neid siis, kui nad ülemalt poolt kinnitatud on, ametisse seada. Rahwa isesuguse loomu ehk tema ajaloo põhjuse  peal on üks ehk töine wiis pruugitawaks saanud, waewalt aga küll nõnda, et kumb kumba wõimatuks asjaks teeb, enamiste aga nõnda, et mõlemad enam wähem igas riigis töine töist täiendawad ja toetawad. Wiimane üksikute maakondade nsjade tallitamise' wiis ja õigus on see, mis sõna oma-walitsus kujutada tahab. Tema on suurema jau Eüroopa ja Ameerika Ühendatud Riikides Jngliscmaa alguskuju järele nende keeltesse sõna sõnalt ümber pandud, mis ka Eestikeele sõna olla tahab. Inglismaa oli esimene riik, kes niisugust walitsuse wiisi kui ülitähtjat abiriista  eiigiwalitsuses ilmsiks tegi ja selleläbi oma rahwusliku  seisuse korraliku edenemist kindla põhja peale rajas ja nüüdse eeskujuliku kõrguseni ülesehitus. Mis selleajani nagu mõni wöiMta ebasündmus rahM seisuse  ja elu parandajate silmis näitis olewat, oli sellega tõsiseks ja kõlblikuks rahwa minestamise riistaks  s: anud Ülem juhtmõte selle juures oli see, et rahwas, kes ometi oma armu ja kogu" läbi riigi suurust ja wüge sünnitas ja tema elu alal hoidmise eest aastaste riigimaksude maksmise läbi hoolitses, selleläbi, et tema üksiku liige jõuudumõöda osawõtmine isamaa sisemise walitsuse asjus tema eraõiguseks ehk priwileegiumiks sai, suurema himu ja usinusega, ärksama  waimu ja osawõtmileqa oma seltsiliku elu parema järje peale tõstmise töö kallale lähäks ja oma waimu tegewust selle eesmärgi kasuks' kui oma kasuks, oma auuks pühendaks. Ja tõeste, rahwas tundis Inglismaal,  et temale selle õiguse läbi waba- ja tõemeeleline  mehe auunimi omanduseks oli saanud ja läks himuga töö kallale, ei mitte nõnda, et udusarnatseid paleusi ehk maailma tarka poliitikat taga ajas, waid igaüks jäi oma mõtetega selle weikese maajau sisse, mis temale ja tema suguwendadele maakonnaks ehk Jngliskeeli „parish" riigiwalitsuse poolt kergema ülesvaatamise  pärast määratud oli ja oli siin nõuu ja teuga niipalju kui mõlemate jõuud kandis tegew. Kas siis selle ajani rahwast kusagil oma isamaa sisemises Valitsuses osawõtta ei lastud, küsib ehk mõni imekspanneS, kuid üksi Inglismaal esimest korda. Seda küll mitte, on wastus, iga riigis tuleb seda ette ja on selle tarwis ka oma tähtsad põhjused, aga siiski on wahe siin ja seal suur ja mitmesugune rahwa tegewuse himu selles asjas tunnistab seda wahet selgeste  nähtawalt üles. Peapõhjus, mis riigiwalitsust sunnib rahwast kohalikust Valitsemisest osawõtta laske, on küll raha wäljamineku ehk kulu Vähendamine sisemise walitsuse tarwitustes. Riigiwalitsusel ei ole mitte waja walitsuse alama jau ametnikust omalt poolt muretseda ja nende eest hoolitseda, waid linna ja maa elanikud, kes neid tarwitawad, muretsewad neid ise ja makswad oma taskust neile palka. Aga nõnda kaua kui rahwa erategewus walitsuses üksi nõudmiste täitmine on ehk ühe sõnaga öelda üksi maksmist tähendab ja mitte ühel hoobil ka eraõigusi, kui neid maksu suurusega wõrdleme, waewa tasujaks wiljaks ei kanna, ei ole sähärdune osawõtmine walitsusest  mitte rahwuslik oma walitsus, kelle põhjusmõte rahwuslik wabaus on. Ja kui tema wabause nime kanda ei wõi, siis ei tähenda see muud midagi, kui et rahwuslik wabaus tema läbi kitsate piirede sisse ennast asuma sunnitud saab. Olgu et ka rahwuslik *) Selfgovernmenti (ütle: selhwgöwernmen'i). oma-walitsus üksi weikese maatükikese asjade heaks oma tegewust tarwitada wõib, mis sellepärast kitsa rõnga sisse ennast mahutab, siiski tunniStawad asjatundjad,  et see loomuliku seaduse järele kasulikum on, kui et seesama rahwa tegewus laiemates maapiirides oma mäge ja jõuudu walitsuse mitmesuguste algustööde  peale ära pillab. Wiimane wiis ei wõi mitte tõsise oma - walitsuse nime kanda, waid üksi siis on rahwuslik oma-walitsus täieline ja loomulik, kui kohaliste elanikude heal oma weikese koha asjus ka mõjub, kui nad selle asjade küiki ka juhtida rohiwad.. Sellepärast näeme meie, et need rahwad, tes tõsist wabaust oma oleku õiguseks teinud on, sellega peale hakkasiwad, et mõned lihtsaid aga kindlaid õigusi oma riigialama elu ehk oleku tingimiseks ülesseadsiwad  ja ilma et üleüldiste inimeseliku seisuse parandamise plaanidele ehi poliitikalwtele nõudmistele ruumi vleksiwad annud, ka oma püüdmiste toimetuse wabaust kohalikudes asjades kindla põhja peale seadsiwad.  Esimene samm selles püüdes kaldus selle eesmärgi poole, et maksud ja kohused, mis peawalitsusest  üles seadetud oliwad, üksikute elanikude peale nende nõuukogu arwamise järele, nimelt maksja waranduse  jõuu, see on selle hinnaliku suuruse ja kasu sissetegemise peale waadates, ärajautud saaks. Riigiwalitsus  wõib ja peab kohuseid rahwa käest enese wasta nõudma, aga iseenesest mõista, ei wõi maksud ja elanikude kohused asjatallituste kohta ühegi muu kui kohaliku nõuutawaid maksusi maksjate elanikude eneste läbi oma liigete kohta määratud ja ärajautud saada. Sellepärast on siis nimetud kohuste ära jautamise õiguse kättesaamine esimene ja tõsine samm rahwusliku oma-walitsuse poole. Selle edenemine  ei olnud aga üksi nimetud õigusega weel mitte soowitud täiuse otsale jõudnud. Kes teadis ja tundis küll parem, kui kohalikud elanikud, oma maakonna tarwitusi ja puudusi, kes wõis asjalikumalt tema üleüldise kasu ja hõlpsam kosuwa õnne üle nõuupidada,  selle tarwis kõlblikumalt ja jõudsamalt tööd teha, kui nemad, kelle heaks see kõik ometi sündis? Selle edenes rahwuslik oma-walitsus tubliste selle õiguse waral, et rahasummad, mis kohatised asja tallitused, tarwitused ehk kasu nõudsiwad, üksi kohaliku neid summasi kokku panejate elanikude nõuukogu heaks arwamise järele selleks tarbeks pruugitud saaksiwad. Aga weel puudus see side, mis mõlemaid õigusi üheks nähtawaks ja elamaks oma-walitsuse awaldamise tunnistuse täheks oleks ühendanud, ehk kui kujulikult öelda tahame, maja müürid ja seinad olid küll malmis, aga kaitsew wari ehk katus puudus ja ehitus  tarwitas selle weel jagu tööd. Rahwuslik omawalitsus  astus wiimast edendajat sammu sellega, et walitsuse töö, mis läbi kohaliku elanikude kohused oma koha ja riigi wasta nende keskel iga ühele ärajautud  ja raha wäljaandmine kohaliku tarwituste peale korralikul wiisil tallitatud sai, riigivalitsuse ja tema ametnikude hoolekandmise alt ära wõetud ja nende kätte usutud sai, kelle majapidamiseline ja seltsiline  elu suguwendade heade ehk pahade elujuhtumistega  käsi käes käis ja jault nende wöimuse all seisis. Nende usalduse Vääriliste meeste kätte usuti