Sakala 22. Wiljandis. 24. MgusWuu Päewal 1882. V. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja vollatõõ ajaleht. Wuljcmndjad C. R. pärijad. Sissekord. Poliitika lehl. Ecötirahwa rikkusest. - PoMiika LMwaatttö. Omalt niaatt. Wiljandist: Meie maa Sõbra kawalus. Wiljaqdi maalt: KiriUtwÄörmimöritt ivalitsuliscst. Tartumaalt: Kirikhcrra sissetulek. Tallinn ust: Kuberner: herra tagßi. Rakwerest: Wasws. Järwamaalt: Keeldus. PeeterbUrg-ift:  pus selts, Wene rahwskoolmeister. Moskwast: Wargus; wManäitusest. Odessast: Kimbatus. Rjasanist: Rahwaharimine ja kooliasjuft. Poltawast: Shenkurskist- Tulekahju. Sillaotsa kerjaja. IX. - Ohulaewast. I. Teekond Krimun poolsaarele.  I. Suwe ööl. Wana maja. Kuuluwsed. Eestirahwa rikkusest. Saksa ajalehtedele on nüüd mitme teise tuju järele, mida nad, et sellest suurt kasu ei saanud, Vanaaja kolikambrisse pannud see tuju tulnud, et Eesti- rahsast.' - Selle mõtte tõenduseks annab Tarw Saksa leht „Neue , Dörptsche Zeitung" ühe tema arwates wägewa näituse Kambja kihelkonnast Suure-Kambja wallast/kuS „liht" talupoeg P. O. 0M pärijatele, wiiele pojale ja kolmele  tütrele, kokku 46,000 rubla warandust järele jätnud, nagu testament seda tunnistada. P. O. ostnud,  nõnda jutustab Tartu Saksa leht, oma esimese talu umbes 28 aastat tagasi sell ajal kõrge hinna 3000 rubla eest oma hea mõisa härra käest wõla peale; renti maksnud ta enne selle talu eest üksnes 90 rubla aastal. Aga kuidas olla nüüd tema suremise  ajal lugu tema Varandusega? Esiteks talu, keda testamendi tegija ise 10,000 rubla Vääriliseks üles annud, siis N. meski nelja maatükiga, mis 22,000 rubla peale takseeritud ja wanema pojale saada; mitu maja Tartus, keda pärijad 10,000 rubla peale arwanud  ja wnmaks maja kraam, mis 4000 rubla wäärt arwatud. Nõnda olla P. O. pärandus raha wäärtuseS 46,000 rubla. Sinna tulla meel warandus, mis P. O. oma eluajal lastele annud, nagu hobused, elajad ja muud. Et need anded mitte weikesed ei Võinud olla, saada sellest näha, et P. O. ühele oma pojale suurt päriskohta on aitanud osta, teist poega talu omanikuks seadnud, kaht poega karjamõisade  rentnikkudeks pannud. „WiimakS on weel tähendada," räägib Tartu Saksa leht edafi, „et päranduse  andja pea üksnes kui põllumees selle Varanduse  omanikuks saanud, ja et tema mitte wiljakauplust ei ajanud ega sarnaste asjadega tegemist teinud."... See testament tunnistada selgeSte, et olekud, kelles talupoja tööline käsi nõnda palju warandust koguda Võib, nagu P. O. käsi seda teinud, mitte koguni roostetand  ei wõida olla, et kaebdusi „baronite wälja imeja rõhumisest" ommeti Vähendada tulla ja „Jirimaa  luod" meie juures oma Valitsust weel mitte alganud ei olla. Nõnda kirjutab Tartu Saksa leht, aga, et ta küll nimelt kinnitab, et P. O. mitte muul wiifil kui põllumees oma warandust teeninud ei olla, ei ole tema kinnitus siiski mitte tõsine. Meie oleme ühe hea tuttawa käest, kes kadunud Peeter Ottast wäga heaSte tundis, teadusi saattud, et see suurel mõedul kaupmees oli See kirjutab: „P. Ottas on mõisadest ja taludest iga aasta sadade tsetwertide  kaupa wilja kokku ostnud, ära püilinud (pöögeldanud)  ja siis ära müünud. Mitte üksnes Tar- tusse ei ole ta kaupmeestele '.a pagaritele jahu müünud,  maid seda ka lodjade, i Wenemaale saatnud. Nende ridade kirjutaja tünmsi kaupmeest, kellele nimetatud  kontoraanu ute järele rohkem kui 2000 rubla eHt jahu ja ruZs id aastal on ära müünud.  Peale selle on P. Otläs kohtadega kaubelnud. Ta ostis talu 3000 kumu 4000 rubla eest siis kui talud odawad oliwad, talu, mis nüüd 10,000 rubla wäärt on. WeSki ostis ta 10,000 rubla eest, miS nüüd Vähemalt 45,000 rubla Vääriline ja linnas maja 4000 rubla eest, mis nüüd IH,OOO rublaliseks saanud. Nõnda on ta nende kolme koha pealt kokku ligi paarkümment tuhat rubla Võitnud. On ta seda põllu pealt saanud?" Ntznda kirjasaatja tänuwääriline  teatus, kelle järele MMtatud Saksa lehe kohta selget kriitikat teha wõinte. .Meie lisame omalt poolt stWWx M Oiüvmd rikkaks saada, et see siis eUamiste Ma juhtumise ja õnne asi on. Meie Võiksime nnsugusid juhtumisi küllalt weel nimetada. Ühes kroonu wallas Wiljandi maal on kaks peremeest, kellest kumbgi mõni kümme tuhat rubla rikkas. Kust see tuleb? Kas ehk taludest? Ei, neil on meskid, kelle eest nad kellelegi renti ei ei ole maksnud; meskid on nende omad ilma ostmata.  Selles wallas oli kolmel peremehel enne manast weSkid; kolmas ei jõudnud wee õiguse eest küllalt kohut käia ega wõinud ehk ei tahtnud meelehead wiia ja kautas seda; kahele jäl wana õigus. Oleks ta kolmandamalle ka jäenud/ siis oleks see tõeste ka rikas talupoeg olnud, tall oÜ Veel parem meski koht kui teistel. Nõnda aga peawad tema pärijad paljalt nimega rahul olema. juhtumisi ei wõi aga, kui Vähegi asjalikult tahetakse kirjutada, mitte oma harutamiste põhjuseks panna. Peale selle püüab ka pisike Wiljandi Saksa leht, „Fellinscher Anzeiger", meie talupoegade rikkust maailmale  kuulutada sellega, et ta need summad, mis Wiljandi maakonna kogukonnad ja mõned teised Wiljandi tagawara- ja laenukassasse pannud,  kihelkondade kaupa teada annab. Riia „Zeitung für Stadt und Land" on õnnelik, et need teatused parajal ajal olla tulnud, ja Tartu Saksa leht nimetab  neid kalliks tähele panemise Vääriliseks. Meie paneme neid ka oma lugejatele ette ja tähendame siis nende tähenduse tühjusest mõnda mõtet. Wiljandi Saksa lehe teatuse tabel on: Wiljandi-Kõpu kihelkonnal ja Wiljandi linnal . 132,480 rubla 65 kop. Suure Jaani kihelkonnal 32,590 „ 51 „ Paistu „ 30,705 „ 68 „ Halliste „ 4,399 „ 30 „ Helme „ 4,324 „ 47 „ Pillistwere „ 3,762 „ 76 „ Tarwastu „ ' 2,891 „ 71 „ Karksi „ 3,085 „ 64 „ Kolga-Jaani „ 1,539 „ 39 „ Tartu kreisist . . . . -3,000 „ „ Eestimaalt 0,328 „ 37 „ Summa: > 219,108 rubla 48 kop. Meie küsime: Wiljandi linna tagawara-kassas on talupoegade seisusel peale kaks sadatuhat rubla paigal palju on seal Wiljandi maa mõisniku sugu inimestel ehk suurepõllumeestel paigal? Kui Viljandimaa talupoegadel weel mitu sadatuhat  rubla muudes kassades ja pankades oü mitu rubla on siis Wiljandi mga mõisaomanikkudel kodumaa, Berlini, Londoni ja muude linnade kassades ja pankades?  WaStake seda, nuus Wiljandi „Teada-andja", Teie teate ehk seda wist küll. Kui kõigil Wiljandi maa talupoegadel kokku, nMu meie arwame, palju wähem raha on pankade peal kui kõigil Wiljandi maa mõisnikkudel kokku mikspärast neil siis wähem on? Talupoegade käes on jo ommete enam maad pidada kui mõisnikkude käes, sest läbistiku tuleb meie kubernemangus  ametlikkude arwamiste järele kaks kolmandikku maad talude peale ja üks kolmandik mõisade peale. Talupoegade käeS on rohkem maad pruukida, aga rchkem raha.chk: wähem M mõisamaad on annudeuam wi suuretn osa talumaad mikspärast? f Eks suurelt jault sellepärast,  et mõisamaad paremine haritud saanud. Aga mikspärast siis mõisamaad paremine haritud ja oma suuruse kohta rohkem wilja kannawad kui talumaad? Sellepärast suuremalt jault, et talumaade pidajate käest nii palju orjust, renti ja ostuhinda on nõuetud ; sest nimelt sellepärast ei ole nad nõnda heaste haritud saanud, ja sellepärast nimelt kannawad nad wähem wilja kui nad muidu kannaksiwad. Eks nende talude maa peal, mis odawamalt ostetud, mis odawama rendi peal, sagedaste nii sama hea wili ei kaswa ehk pea nii sama hea kui mõisa maa peal! Eks läbistiku nende talude maa peal parem wili ei kaSwa, kelle peal nii raskeid koormaid ep ole kui teistel, kelle peal rasked koormad on! Meie talumaid on endised orjuse olekud wiletsa hariduse järje peal hoidnud ja hoiawad neid mitmet pidi praegugi weel. Mida enam kammitsad  kadusiwad, seda enam kaswis aastasaak talu maadest. Nimelt Keisri Aleksandri Teise walitsuse hakatusest peale hakkasiwad meie maa põlluharimise köidikud katkenema ja järk järgult sellel mõedul, millel  nad katkesiwad, kuswas wiljasaak meie maal ja sellega kõik warandus. Nende ridade kirjutaja pidas õntsa Keisri Härra Aleksandri 11. 25' aastase troonile  astumise pühal kõne, kus ta näitas, et unustamata  Keisri Härra Aleksandri 11. 25' vastalise walitsuse  ajal järk järgult meie maa wiljasaak neljas künni kolmas jagu aastal suuremaks kaswanud on kui ta enne 25° aasta eest oli. Ta kaswab weel palju suuremaks,  kui weel mõned põlluharimise takiswsed wõetud  saawad Poliitika ringwaatus. Wenemaa sisemistes poliitika küsimustes ei ole praegu just midagi iseäraliku tähtsat asja käsil. Inglis parlament on möödaläinud päiwil lirimaa  rentmaksude wõlaseaduse Gladstonest parandatud wiistl waöta wõtnud; nüüd puudub weel kuninglik kinnitus, misläbi ta lirimaal seaduseks saab ja ammu igatsetud rahu jälle jalale seatud. Selle seaduse järele