Tallinna Sõber Neljas aastakäik. Tallinnas, N. Wiina-knn püäwal IBBZ. Ulciildikt utkiltht Ecstirilliivkile «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Matlnd « Ollini!!!?- i'mdk>u a'j p,l, iair n likvnajai: ,^l-!-!,-!-> t„p. punl-uaSlus t rutta tw kop. Ä-jn cdl jiilidftnd: GHGtzst» . . !i i rubla 7N kop, Lr„uk»>k,isck» ka" ira ryll krklr alrmr zmalk !» liap. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: päriate trülttmajas. I>elerourgts: J. S. Seelandt, 0»«MW«A« 54. Tartus - W. Just. - Mrnus- K. Kudewtila. Aakweres: Wattky. haides- A. Seidelverg. Kapsalus: H. K. KoWerg. Kurefaares! W. Aange. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. WkStaja redaktor! W. F> Eichh orn. Elab BalMkiS, kirjad Mwad Baltiski (Baltischport -- UuariKeM-llopri..) ?»,aislcr : v' : »ml> maoli : .«Nniuast: Silrtns ..Sakala". Kurjatcgu. lit,» j«m»> - Usu liikumiselt. ..Qlewiku" Muud. Ilmad. -- Hapsalust: Paha lõuum. Mi.isi ','«!>»?!, uiliiihutinninc. Waigua. - Kurjad tcud. - Maasaadikut ja Seuator. q-j.mmrajk '--UIM. KttUttlocvest: Uus trlUimaja. Peierbnrgist: Wõitlemifed. ..Nowaja Wremja" toimetaja. Kõrge ametnikud. Kroonimise medaljed. Wargus. Kohus. tulekahju. Dobrianist - Tulekahju. Odessast: Tormid. Wõeralt maalt: AuStria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt. -- Schweizist. Inglismaalt. Türgimaalt. Serbiast. EgMusest. Aafrikast. Jutuleht: Aopolouw. Kirja wastused. Kiriku teadused. Tülid ja tuled. Kinj"'' umlu'v!>, IM? mullu Wtõru maakoildas alga- Uirnb. ki!'!!tt'.,d :>IUUMU uuul ltiemase lagunema. Enam ist iga ai.il' uuiumri loob sõnumid kuijategude, lulepaneunalo  olu ! rul.- klppuunõlo üle, bliwimaalt ja Kuura-' Niuui! iiu tu nle .!Ul> billilt' Eeälimaa piire on kurja» lrgii.ib jülu, >'! U.I I.ilga l>-itinas. jt II ida hiljuti y Koduni,u,"  kiijüliid, on Mnijama mdisa rehi põlema pisielud >a sillea" m'il.l .lülijale umbes -ättN) rubla eest '.kahju lssiiiio Ntuub Niittlutie bäauemaall Saksakeeli , Tallinna -luugile' nlmupilgui elame meie siin täilsav suitsu õhkuS, mia smti m.ntt. iidn linbab ja pimevlab, nii et ühtigi ttäha .1 o!.. tn srbn übte! s.ibaga iähle mille, miS Mid WD nubilusi illid nhio.noub Mitmes paitust läänemaal põli  nn !> tui mu' juba solge sllgise iulMitsestwad ja ninist tung. li tuuli il ieetumu iooljuiulud ou. Kttida inimele!'  eäagnoub, ,'llu tuli euuust 7 jalgu sügawaSse PUgclaüud.  mi et selle peale mõleldagi ei ole, seda ,seeSpidisi'  luld umnli lõuust kustutada, see jõud peab ülemalt lulemu. üksi liist wõime meie aidatud saada l Selle juure tulen ad uuel sagedad tulede paisted meie maakonna pinna peni ' snu oa uks käi lelud wiljaküün põlema piSletUd, seul ütst lnlumaia, >a l'2 pääwül põlestwad lil kulus kogum ? lulumaiu km eaga Mühal Kuhu see Uli.mu lubab Vlst,aln waalame meie ümber ,tttleprttst" ,'kliõest. mist neid häwilamisi lammalada wõikS, kui üleüldse  uuel iuoimalik ou mid lämmatada. Suurepõllu pidnlui ega Iveikepoltu pidajal ei ole sel aaStal wtljast ega lo> inatoiouli Z alu rahwa jõuud kaSwab filmauäh- uusi aastail, ü aiuveremeeS harib lättsamalt põldu, lzoolsamail, lema bakkab weil Müha laskma, kiivi põllu pealt ma kouMama >a siia za seal saamad wetked petsumashiuad kaima I ka lalukosilade osimiue weuib iga aavia tub-d-iti fbeudusi uu Ivaga selgest näha ja meil ou seik p> djiiitd ouueliku snsmmse tarwis, tõtkis elus, kui meie aga seda ,l>ttcpu!si' saatsime, mis seespidist põlemist tusti II la ka " 'ttvvic nai,aga räägitakse fliu palju tõtt. See paha nmim, tcilr luirmisi rlte acwata moldi, kui alalist tülik,Ni>!»it  lämle randi, see M nüüd nähtamalt ilmumas ja vli >">>,;»!' t.n driawamal kombel ilmunud. Ka rahnli. s.-u ~i olime meie küll weel hiljuti seda kuuli,l!b. rk vurem oleks, kui neist kurjategttdest wä' hrttt sest laia arutamise waral wsikstwad lmi.w k«!,v'si «Mkoudadrk äratatud saada, kus „fjt> lättiiir .i tuntud. Meie arwame, et seesugune kiuut talunue ttüiid euaiu Ndligi et aita. Mehise meelega  j'eu>ue ttieie seüe Ivaenlase silma stöse waalama, kes ineie Ivarandust häwilab. meie rahu rikub ja meie puhast nime km»!' Koil need. kellel meie kalli kodumaa ja meie «ttlin.l rahwa edenduS, südame puhtus ja auuS nimi Ziidame al lettuwad, koik need uu siis ka tõsise meelega »,vuu pibainab. luida seda tule ja mere tuju lämmatada meika. Mld . u»a kaledat peal pea siin, pea seal sala-urkast w.ttja uiUiub I<« rahulisi rahmasi hirmutab. v!t»'tu>aall k.sitsiwad souumid, e< maa eeSsetsttS NõttttkS w.iuud .'lesa, keegel Rilgiwatitjttsi paluda, meie maad feiv e «ii a kaiksu j e alla pauua. /tttshkt Vesinik" ja kel? teljed, teo meie kodumaa iseolemist, meie maakirikut ,a jeijualtkku elukorda kohisema laeuelc abil lahti uhtuda ja ära ir,ulada püüaivad. nagu ~waM aea risu", need fc..luu'ad. kaugemal kaltsust kartev, nagu waresed kelle muuade kallale kiputakse. Kellel selged fllmad ON, need wõiwad näha mis see tähendab. Kelle südametunnistus selge on, see et wõi jo kangemat kaltsust karta, sest just tõe ja õiguse tueks saab seda palutud, kui seda palutakse. Nüüd kirjulawad kütt juba wõeramaa lehed, et meie riigi kõrgemates ringkondades nõuu käsil oleks, Balttmaa /ilkumist" niipalju maha rufuda, kui sellest awaliku rahu ja auusa ja seadusliku elukorra rikkumist karta on. Kas see tõsi wõi kas see tühi jutt on, seda meie ei tea, seda aga teadwad kõik, kes oma filmi mitte wägise kinni piigiStada  ei taha, ehk kellele tundmata käe läbi katet filma ette ei punuta, et meie asi sedawiist enam kaua edasi minna ei wõi ega edasi minna ei tohi. Need muhud, mida meie maarahwa keha sisse kaswatakse, mis meile tänine teadmata ja tundmata oliwad, need peawad terawa maga wälja lõigatud saama, muidu wsib kuri tõbi ka selle keha külge hakata, mis tänine tõeste weel lerwe on. Wästmata löötsutakfe titti meie maarahwa sekka ja tülist on tuli tõu Suud, miS maarahwa waraudust häwitab ja maarahwa rahu rikub. Meie peame seisatama, peame lagast waatama ja peame küsima: Kes tülitseb, kust tüli tõusis, ja kas on meil töeSte asja tülitseda? Waakame meie lösise ja eksitamata silmaga tagasi, fiis peame tunnistama, et meie maarahwa elu wiimasel inimesepölwel  nii rõõmsast kosunud on, kutda seda ka kõige lootusrikkam silm ette näha ei wötnud. KeS weel mäletawad,  kulda meie talurahwa elumajad, majariistad igapääwaue  leib, pölluriiStad ja sõiduriistad umbes kolmekümne  aasta eest wälja näitasiwad, ja kes neid tänapääwase  olekuga wõreldab, see peab küll rõõmsa silmaga Jumala  poole waatama ja selle südamest peawad rõõmsad tänupalwed Jumala poole tõusma. Ja kes meie maara  h iva edenema koduelu ja waimuhartduse peale waatab ja selle kõrwas tähele paneb, kutda aSjad selle poolest meie riigiweudade ja seisuSweudade juures, meie laiema isamaa seeSpidiSleS kubermangudes seisawad, selle südamest peab pala palwe Jumala ette tõusma: Jumal aita meie Wene weudasi pea ka uii kaugele!- Kes seda mitte ei tee, see ei ole tänulik Jumala laps, see ei ole ustam Keisri alam. see ei ole auus riigi kodanik! Kust see siis tuleb, et tülid meie maal suuremaks läinud on, kui need enne, wiletsamal aeal oliwad, et rahwaS  omast edenemast rlakonnast rõõmu ei tunne ja et nukra meele abil tülidest juba tuled tõusnud on? See tuleb sellest, et üks erakond oma salapolitika tarwituseks, tigeda kawalusega rahwa rõõmu rikub ja kunstlikult  tüli sigitab, millest parem rahwas omas sügamas südames ühtigi teada et taha. Meie rahwa sekka on tüli-kera weeretatud. Mõne mehe roojases südames ou see tüli-kera parajat aset leidnud,  ou seal ennast tulekeraks muutnud, millest nüüd tuleleegid  wälja wuhisewad ja parema rahwa elumajast ja waraudust põlema panemad. Ja selle titti-kera esimene weeretaja oli, ühe tundmata, kui ka aimatawa sala-wõimu sündmusel, Karl Robert Jakobson, ja tüli «kera nimi on : o l m isamaa kott et I" - Karl Robert Jakobson seisab Jumala kohtu eeS. Meil ei oleks himu, selle meie lahkunud, eksitatud ja eksitaja wenna eksituste ja pattude üle kohut mõista. Aga Jakobsoni tüli-kera kaewatakse uu es te selle prügi alt wälja, mille alla aastate käigud seda matnud oliwad. Nahwale pakutakse seda kihwti millega ,Kolm isamaa kõnet" täidetud on. igapääwaseks elutotdukS. Weel oma witmase numre sees arutab ,Olewik" neid raamatuid, mis asutatawate rahwa raamatukogude sekka kõige kslwulisemad ja kõige tarwilisemad oleksiwad. Esimese tähe all lueb pOlewik" Jakobsoni isamaa kõnet" nende raamatute  sekka, mis ka igas wetkemas koguS olema peakfiwad. Tänine ei ole weel kusagil kuuldud, et nendanimetatud politika lennukirjasi rahwa raamatukogudesse korjatakse. Mis siis need isamaa kõnet" iialgi muud olla lvõiwad, kui üks politika lennuktri, ka fiis kui nendes  tõtt kõneletud oleks? Miks siis Eesti rahwast  polittka tuhinaga toita tahetakse, kuna tänine teist rahwast kenakirjandufega haritud ja edendatud on? Ja miks just ühe seesuguse kirjaga, milleS muud ei wle, kui aealou solkimist, Paganausu  kiitust, Ristiusu kulu peale, wtha - waeu u kihutamist ja kõlwatumat ärritamist!  Jakobsoni ,Kolm isamaa kõnet" on seltslik  dynamiit, mida meie rahwa sekka wisati, et rahu ja rõõm ja suguarude ja seifuSte söbruStuS ei kosuks,  mis nii heal teel oliwad. Sellest kurjast ja tigedast kirjast on need tülid tõusnud, mis tule himulist ja were jäuulisi tujust toore rahwa südames äratafiwad ja ärritafiwad.  KeS seda kardetawat kihwti rahwa igapääwaseks toiduks  pakkub, see sigitab tüli ja sütitab tuld . ... Kui meie rahwas raskuse alla langed, kui meie rõõmus jõulik ja waimulik edenduS takistatud saab, fiis langeb süü nende pea peale, kes meelesegaduse ja aealou solkimise abil salapolitikat taga ajawad ehk ennast salapolittka  meeste tööriistaks teha lasewad. Need mehed aga, skes ennast Eesti rahwa teutusetS, nimetawad, ja need lehed, mis ennast aeakirjanduse  teutuseks nimetawad, need ei oska muud teha, kui statistika teadust ja aealou teadust solkida. nii pea kui nendest, nii tähtsaist teadustest jutt on. Sea! kirjutab oma meeletumas loris, mida juhtkirjaks, „ maahindude küsimuseks nimetab: »Pea põhjus mõte oli ka siin ikka, et talurahwaS kõigest »mõisa seutustest lahti ja ise kõige maade päris peremeesteks  pidiwad saama See on ka kõige ülem mõte, ,mis iial põllutöös kõiges Euroopas ja mujal haritud , maailmas ikka on maksnud, aega mööda selginud ja ,igale riigile, kuS see seaduseks tehti, kõige paremat wilja /aunud, kuna se wana hallitanud ülekohtune mõte wan/uma  hakkas, mis nagu Inglismaal, ka meie Balti ?u--/ermaugudes  esite talurahwa priiks laskmisega wöimust pähwardas saada; see on: et maad kõik suure rahameeste,  mõisuikude kätte jäeksiwad ja rahwas üksi maade ehk teumaksjad peakflwad clema. Wenemaal on /e mõte Keisrite armu läbi, ühe Aleksan,  dre läbi puhas ära kautatud. Kogukonna maad, nagu /o teame, saiwad mõisnikude käest, üleüldise ostmise teel pära wõetud ja rahwa käte antud, kes aega mööda, nagu , eitamiste kõigis paikus ka mujal riikides, ise seda ost»mise  summa iga aastase intressi maksmise teel tasa mak/awad.  Sedasama püha. inimese arma Svtawat  Keiserliku armu paluwad meie pEesti ja Läti talurahwa s. Meie oleme pWeneriigi alamad ja nõuame ja pa» lume õigusi, mis Wenemaal maksa,  wad. Kui Wenemaal wõimalik oli, talumaad kogu ,müimise läbi talurahwa omanduseks teha ja maadele ,hinda ja termini määrata, siis on fee meil ka wõimalik." Selle tülikihutawa kirjatüki sees on jo niisama palju meelesegadust, statistika ja aealou teaduse solkimist, kui sõnu. Kallis ,Walguse" toimetaja; kui Teil se asi