Poliitika ringwaatus. Wenemaalt. Kuda tuttaw, annawad kõik Euroopa riigid liht kurjategijad, nagu rööwlid, mõrtsukad,  wargad j. n. e., kes ühest riigist töise põgenewad,  nende riikidele nõuudmise peale wälja, kelle alamad nad on. Mõned riigid, nagu näituseks Schweitstmaa, ei tee seda mitte, waid lubawad iga ühte takistuseta oma piiredes elada, senikaua, kui nad seal midagi kurja pole teinud. Poliitika kurjategijatega tehti aga tänini nõnda, et neid keegi riik töisele harilikul  wiifil wälja ei annud. Nõnda oli ja on praegugi fiis wõimalik, et Wenemaa nihiliftlast suurel hulga! iseäranes Schweitstmaa! ja Londonis wiibiwad, ilma et neile midagi wõiks parata. Meie päiwil on aga mässamise waim nõnda kaugele enamiste igas riigis maad wõtnud, et ülemal tähendatud „pelgu linna" õigust ja poliitika kurjategijate kaitsmist kõlbmatuks  hakatakse pidama. Iseenesest tõusis siin küsimus:  kes on liht-, kes poliitika kurjategija? Poliitika kurja tegijateks lueti enamiste kõiki neid, kes riigiwalüsuste  ja makswate seaduste wasta mässastwad. Niisugused mässajad aga, nagu näituseks nihilistlased j. n. e. on iseäranes wiimasel ajal oma nõuude ja püüdmiste kordasaatmiseks mõrtsuka tööd ja kõiksugu kuritegusid tarwitanud) nende ees ei ole warandus, elu ega seadus püha olnud. Sellepärast küsiti õigusega:  Kas on nihilistlased, sotsialistlased j. n. e. poliitika ehk liht kurjategijad. Nagu Wene ajalehed teatawad, anti see küsimus kuulsa õiguse - teaduse prohwessor Martens'ile järele uurimiseks. See Peeterburgi  suurkooli prohwessor on nüüd teaduse põhjusel  ära seletanud, et nihilistlased, sotsialistlased ja muud sarnaste nimekandjad mässajad muud midagi ei ole, kui päris liht kurjategijad, nagu wargad, rööwlid, mõrtsukad ja muud. Sellel Põhjusel olla Wene riigiwalitsus töiste Eüroopa walitsustele nõuu ette pannud, ennast ühe salapolitsei asutamiseks ühendata,  kes keelduseta igal pool eeltähendatud kurjategijaid  wõib ülesse otsida ja neid kinnitabamise korral kohaliku riigiwalitsusele kätte saata. Kuda ka Inglise ajalehed teadustawad, olla Prantsuse, Schweitsi ja Austriamaa ennast selle poolest ühendanud ning lootuse järele saawat ka Jnglisemaa, millel praegu mässajawAg  Palitt teoemist lell? "benduie «st»,».». Sunnib seda, siis saaks see iga riigile mässamise waimu lämatamiseks palju tulu tooma. Saksamaal on keiser Willem merewäe ministri v. Stoschi ometegi ametist lahti lubanud. Seega on Bismarck jällegi ühest mehest lahti, kes temale mõne asja poolest julges wasta panna "ja oma enese teed käija. Saksamaal pole tänini keegi ametist lahkunud minister mitte ühte ainust head sõna oma kohta kuulda saanud, aga v. Stoschi kiidawad kõik tema tubliduse ja hoolsuse pärast. Ta on Saksamaa endise wiletsa merewäe kenale korrale kaswatanud ja koolitanud. Tema järeltulijaks arwati wiitse - admirali Batschi saawad. Aga lugu tuli tõisite; selleks nimetati keisri poolest maawäe kindral-leutenant v. Kaprivi. See on Saksamaal palju paha werd sünnitanud. Merewäe  ohwitserid nurisewad kõik selle pärast, et mitte nende eneste "seast merewäe ülemat juhatajat pole walitatud, kuna neid sealt küllalt leida oleks olnud, kes selleks kõlbulisemad olekstwad olnud, kui üks maawäe  ohwitfer. Kuda kuulda, ei tahtwat tähtsam mrrewäe ohwitser wiitse-admiral Batsch mitte oma uue ülema all teenida, waid saada ennast mitme töise tubli mehega ühtlasi ametist lahti wõtma, ning teadmata  on, kas riigiwalitsusel korda saab minema, nende asemele tõisi nõndasama tublid mehi leida. Jnglisemaal on minewases numbris nimetatud dünamiidi Plahwatus kogum rahutumat olekut ja hirmu sünnitanud. Londoni ajalehed ütlewad sellest rääkides, et see plahwatus wift selle dünamiidi sõja hakatus saada olema, millega Jnglisemaad juba mitmest  aastast saadik Ameerikast olla ähwardatnd. O'Donavau Rossa ähwardaS juba ammugi Inglasi dünamiiti sõjaga, ning seletas mitu korda ühes liri ajalehes, kuda kolmsada julget meest terwet Jnglisemaad  ja tema koloniisid dünamiiti abiga . hirmule wõida ajada ning selle wägewa riigi wõimust murda. Halw ja kardetaw on Inglaste lugu igapidi, aga sellest hoolimata on riigiwalitsuse poolt uueste tõendatud,  just nüüd mitte lirlastele karwa wäärt järele anda, waid neid.wäewõimusega rahule sundida. Kui kaugelt ja kergelt see saab korda minema, saab tulewik  õpetama. Prantsusemaal seab ennast Kerry ministeerium nagu kõige rahutama waimude kiuste ikka kindlama ja julgema korrale, mille wasta wabatriigi waenlased, olgu nad kuninglased ehk muulased, midagi ei wõi parata. Hispaanias saadakse ikka uute mässajate seltside jälgile. Uuemate teaduste järele ei olewat kõik need salaseltsid mitte sugugi poliitika püüdmiste peale põhjendatud,  waid olewat päris rööwlite salgad, kes poliitika  mantlit katteks wõttes oma nurjatumat ametit ajawad. Nende peamees ja juhataja Joan Ruiz on praegu wangis. Rahwa seas walitseb nimetatud seltside  eest hirm ja kartus, ning koguni imelik on see, et kiriklikude ajalehed seda hirmu ja ehmatust waigestuse  asemel ülendata ja alal hoida püüawad. Wist arwawad nad: sogades wees on hea kalu püüda. Nõnda tõi üks jesuiit! leht Oportos hiljuti ilma mingi põhjuseta selle teate, kaks laiale kihutatud mässajate  salga liiget olla Oporto linna põgenenud, kus pealegi juba mõnest ajast saadik üks kurjategijate selts olla kokku heituv/ See sõnum sünnitas linna rahwa sees aSjatä põhjuseta ehmatust ja kartust, nõnda riigiwalitsuse poolest ajalehele kohuseks tehti, 24 tunni sees põhjuseta sõnumet tühjaks tunnistada, ehk muidu saaks lehe ilmumine ära keeletud. Itaalias kui ka mujal kiidawad kõik asjatundjad  ning imestawad Itaalia rahaministri Magliani hoolsust ja osawuft, mille läbi temal on korda läinud, Itaaliat tema rahaliku nurja läinud olekust lühikese ajaga kõige kenamale joonele saata. Nimetatud ministri  teatuse järele saada Itaalias lähemas tulewikns kõik paberiraha ära kautatud olema, mille asemel üksnes metalli raha saab tarwitatud. Wana kuulus tulepurskaw mägi Ätna on uueste laawa ja tuhka hakkanud wäljapurskama, mille läbi palju kahju on sündinud. Kõik ümberkaudine rahwas on hirmul, sest sagedad maawärisemised, mis mäe tulepurskamisega käsi käes käiwad, aitawad häda ja äpardust weel ülendata. Omalt maalt. Wiljandift. Mõisnikud telliwad „Grashdanin'i."  Meie lugejad teadwad, mis soodu ajaleht  Wene keele peal wälja tulew „Grashdanin" on. Kuulus wttrst Meshtsherski nägi, et ta püüded Wene suguwendade seas kommi maad ei taha leida, sellepärast uyenvas ta ennast BaMa-mõisnttutega selles lootuses, et ehk leiaks nende juurest ometi abi ja tugi. Mehe lootus ei läinud tühja: meie maa mõisnikud ei wõi seda unustada, kes nende kasude eest seisab, ja seepärast  on nad ka „Grashdanin'i." tellima hakanud. Wiljaudimaalt. Karwastust' kirjutab meile ustaw käsi: „Eila õhtu, 10. Märtsil, sain mina kiirpostiga telegrammi, milles meie Tarwastu kihelkonna adwokat herra Fr. Grosiwald teatab, et Tarwastu mõisa omaniku herra J. v. Mensenkampffi kaebdus patronadi  õiguse nõuudmises keiserliku Liimi õuekohtus täitsa tühjaks on mõistetud- ja konwendile täielik kirikherra walimise õigus on jäetud ehk õigem ütelda antud. A. Paistu kihelkonnast kirjutatakse meile järgmesi:  „ Kadunud kirikherra Hanseni surmast saadik oleme meie ilma hingekarjuseta; saab näha, millal omale ühe juhtume leidma ehk saama. Naabri õpetajad  käiwad meile küll aeg ajalt Jumala sõna jagamas,  lauale wõtmas chng surnu matmist, laste ristmist ja muid wähemaid asju toimetawad köster ja koolmeister. Aga siiski juhtub kiriklikka talitusi ette tulema, mille toimetamine raske ja wilets on, sest et kohalik õpetaja puudub. Hiljuti läksin sugulase juure pulma. Pulmalised oliwad koos, aga nüüd tõusis küsimus: kes peiu ja mõrsja paari paneb? Arwasime siis wiimaks: naabri T. kihelkonna lese põlw on otsas, neil on seal jälle oma hingekarjus, eks see siis ikka ka meie asja ära talita, kui teda palume. Noh, heakene küll, sõitsime siis rõõmsa lootusega, naabri kiriku juure. Aga oh äpardust! Peig oli oma laulatuse tähe koju unustanud. Mis nüüd? Tagasi sõita oli hulk maad ning ilma täheta õpetaja laulatada ei wõi. Seal katsus peig weel kord õnne ning palus õpetajat, et see teda ikka laulataks, tema olla tõeste poissmees, kolm korda siin kaasas olema pruudiga seaduse järele maha kuulutatud,  mille wasta kellegil midagi pole ütlemist olnud, ning pealegi wõida siiine köster, kes teda tundwat, kui ka kaasas olewad pulmalised selle eest seista, et see tõsi on, töisel päewal saada tema laulatse tähe taga järele saatma. Kirikherra küsis siis asja lugu oma köstri käest järele, kes ka kõik õige ütles olewat, mis peig omas palwes kinnitanud. Kirikherra  oli heasüdamega mees, kes meid asjata ei tahtnud maewata ning ütles wiimaks peigmehele kui asja edasi ja tagasi oli läbi mõtelnud: „Kui mulle homseks laulatse tähe kätte lubate saata, siis ma laulatan Teid küll täna, aga Teie peate 25 rubla kautsjoni sisse maksma; muida ma ei tohi." Sellega oli peig wäga rahul, ning asi oleks joonel olnud, aga nüüd tuli uus äpardus: kellegil pulmalisel ei juhtunud nõnda palju raha kaasas olema. Aga ühendus teeb tugemaks, ilmus ka snn; iga üks pani kokku, mis ühes oli wõtnud ja nöuutud Lautszom summa oli koos. Ka lahkel õpetajal nähti kahju olewat, et pulmalised ilma teerahata peatstwad tagasi  sõitma, sellepärast ütles ta, kui raha koos oU: „Ma arman kümnest rublast kautsjomst ehk saab ka," wõttis selle summa sisse, pani noore rahwa paari, ning rõõmsa meelega sõitsime meie pulmalyed koju ning tänasime lahket õpetajat, kes meid kitsikusest peastnud. Sõna peeti mõlemilt poolt auusaste. Lubatud ajal saatis peig oma laulatse-tähe laulatajale kätte ning see maksis kautsjoni tõrkumata tagasi. Asi oli kõigiti korras ning meie pidasime rõõmsaid pulmi, aga mõnegi südames liikus see soow: Annaks Taewa taat, et meie peagi omale õpetaja saaksime, siis poleks meil enam tarwis oma kirikliku talitustega naabri õpetajaid tülitada ega nende lahkuse waral läbi ajada. Saab näha, Millal see soow täide saab minema, aga wilets on koguduse lugu küll, kui ta kaua aega ilma õpetajata peab olema. Paistuiaue. Pillistwerest. Ühte ja töist rahwa elust. Sakala 7'!!' sees kirjutab keegi Paluküla tulekahjust ja küsib wümaks, mikSpärast Pillistwere kihelkonna koolis nii wähe õpilasi on? See on pisut Veider küsimine. Oleks küsija asja pisut parem järele mõtelnud, siis oleks ta selle küsimuse küll kirjutamata jätnud, aga tõsta wöib selle peale jo ikka. Pillistweres on neli Vallakoolist kõrgemat kooli, üks Lutheri ja töine Greeka õigeusu kihelkonna kool ning kaks elementaar kooli. PMistwere Lutheri usu kihelkonna  koolis mille õpilaste wähise arwu kohta eeltähendatud küsimus käib on praegu 40 õpilast, kui palju töistes kolmes, on mulle teadmata, aga ma arwan et üle nelja kooli kokku ikka peale saja õpilase saab olema. 8 aasta eest oli Pillistwere kihelkonna kool päris hengusel, aga hakkas siis jälle uueste elama; esimesel aasta oli 4, töise 10 koolilast, ning nõnda kaswis nende arw ikka edasi, kuni minema aasta uus koolimaja jälle ära põles. Nüüd peetakse kooli jälle köstri wanas majas, kus koolitamiseiruum igapidi 3 sülda suur on. Selle kitsa ruumi slsse on 40 õpilast kokku tuubitud, ning enam sinna millegi mõõduga ei mahu. Õpetuse poolest ei jae Pillistwere kihelkonna kool wist kellegist töisest kihelkonna  koolist taha; ka õpetatakse siin tubüste Wenekeelt,  sest abikoolm. on Tartu Wene seminari kaswandik,  hoolas ja lahke noormees. Saksa keele õpetus wõiks küll wähem olla, aga seda ei õpetada mitte üksnes meil, waid mujal nõndasamuti ja mõnes kohas meel suuremal mõedul. Seega ei lähe Pillistwere  kihelkond oma koolidega mitte tagurpidi, waid sammub natuke haawalt ikka edasi. Tütarlaste kooli poolest on meie kihelkond küll mõnest muust taga, aga kui uus koolimaja ehitatakse, siis ehk saab lootuse  järele ka sellele puudusele abi. Kihelkonna kooli õpetuse ja tunni plaani kohta oleks soowida, et seal Piibli lugude tundisi, mis walla koolides 2—3 talwet  pea õpetuse asi on, pisut peaks Vähendatama ja selle asemel rohkem isamaa-tundmist ja looduse-teadust õpetatama. Ka Saksakeele õpetust wõiks hoopis wähem olla, kui praegu ja Wenekeelt rohkem. Meie kihelkonna kooli õpilased on enamiste kõik talurahwa lapsed, kes 2 —3 ehk 4 talwet koolis käiwad ja siis koju wanemate juure tagasi lähemad, kus nad põllumeesteks  heidawad; käsitöölisteks hakkawad üsna wähe ning weel wähem lähwad kõrgematesse Saksa koolidesse edasi. Mis kasu on nüüd kaugelt suuremal hulgal neist päha õpitud Saksakeele sõnadest, mille kallal asjata hulk aega on ära Viidetud. Selle kahe kolme talwega ei saa keegi Saksakeeli selgeks õppida, ja tahaks ta waewaga päha õpitud sõnade waral haritud inimesega Saksakeelt rääkida, siis langeks ta nende naeruks ning poleks muud kui Saksakeelega setukene. Mina olen kolm talwet kihelkonna koolis käinud, olen püüdnud õppida, mis õpetati; nüüd olen ma kodus oma wanemate juures põllu töös aga kõige selle aja sees ei ole ma ühegi inimesega kokku juhtunud, kes Eestikeelt ei oskaks. Mis kasu on mull nüüd päha õpitud Saksakeele sõnadest? Küll aga tunnen ma omal mitmest muust tarwilikust õpetusest puudust olewat, mis selle aja sees küll oleks Võinud ära õpida, kui Saksakeele õppimisega aeg ära kulus. See oleks minu soow kihelkonna kooli õpiplaani kohta. Punase haigus, millest juba kord enne teatasin, on siin waheajal ikka õelamaks läinud. Iga nädala maetakse Lutherikiriku surnu-aial üksi 15-20 selle