sündida wõib. Taht ei tohi ka ialgi wäga pitkalt lampi pandud saada ja kunagi nimelt mitte üle arshina pitkuse,  sest et kaua märg olew taht kõwaks saab ja halwaSte käändub. Ta ei tohi ka ahtakene olla, waid piab torut täieste äratäitma, kuna muidu tuli lambis wilksub ja seega wahel «alguse nägijalt ära rabab) niisama tuleb ahtakese tahi läbi leitsakut tuppa, nagu seda liiga weikese lambitnlegagi sünnib, millepärast alati tuld parajas suuruses  piab hoietama, et õhku ei rikuks. Kui lamp iga päew wahetpidamata pruukimiseks on, fiis wõib tahti ka paberiga puhtaks pühkimisega jätta, aga muidu piab süsele põlenud ots ühetasaselt kääridega ära lõigatama; HalwaSte puhastatud ehk lõigatud taht suitseb ka siis, kui minu pärast kõige paremat õli piaks palutatama. Oli piaks lampidesse juba päewa walmis walatud saama, sest et tulega walamine alati hirmuline ja kohutaw on. Sagedaste  on ettetulnud, et tule juures walamisel mõned kukkunud petroleumi tilgakesed suurt kahju sünnitasiwad, inimest surmale haawastwad ja majasid tuha hunnikuks muutstwad. Petroleumi kohta oleks seda tähendada, et wiimasel ajal Kaukaasia petroleumi Ameerika omast ettepidama  ja kiitma hakatakse, sest et paremine ja heledamine  põlewat. Tahab nüid lambi pruukisa, et ta lamp heleduste põleb, siis täitku need tingimised ja muretsegu  selle eest, et ta lambil on: 1) puhas tahi toru (Brenner), 2) paras klaaS (Cylinder), 3) hea ja paras taht ja 4) segamata, hea Petroleum. Wastus Sakala No 26 raamatute kriitikule X. k.'° Raamatukene „Lühikene õpetus põllumehe päewaraamatu  pidamisest" oleks täielikum olnud, aga et karta oli, et niisugustd raamatuid ei osteta, sellepärast pidi ta võimalikult lühedalt, nagu prooviks, kas see kartus kohaline  on, ilmuma. Selles suuruses sai neid wähedes eksemplarides trükitud. Leiaks nüid need rahva juures aset, siis saaks töine trükk värssi palju täielikumalt wäljatulema. AuuStatud kritiseerija kirjutab, et selle raamatukse 2. tähenduse lehekülje peal palju joone seisab, aga see oi ole mitte kohaline. Mina, raamatukse kokkupaneja, olen ka mitu aastad mõisa raamatu pidamist toimetanud, nagu auustatud kritiseerija enesestgi seda ütleb, ja olen raamatuid pidanud, millede lehekullede peal 23 püst joont olid, ja siiski tarvilise kirjutamise jauks ruumi oli, kuna 2. tähenduse lehekülje peal paljalt 14 püst joont on. Peatera ja alukate tähendus on üleskirjutud saanud, nagu soovitakse, aga on trükimata jäenud. Majapidamise tähenduse kohta ütelus, et selle tähendamine  raske saab olema, on iseäralik; sest kuidas võiks perenaise tattituseSse puutuvad tähendused raskemad tähendada  olema, kui peremehe tallitustese puutuvad. 8. tähenduse kohta on juba raamatukse eeS seletuses  üteltud. Sellest raamatuksest jäid, et ta mitte suureks ei oleks läinud, mitu tähendust välja, millede ühe sees sool oleks tähendud olnud, et nüid aga teda, kui kõige suuremad maja tarvitust, tähenduste välja jätmise pärast mitte tähendamata ei võinud jätta, sellepärast on ta viimase tähenduse juurde lisatud saanud. Paljugi, keS selle raamatukse tulust aru on saanud, soovivad, et selle järel ka trükil joonetatuid raamatuid saada oleks. Soovivad seda rohkem maja pidajaid, siis pangu nad raha kokku ja laSku neid trükida. Aga üheS raamatus saagu kõige vähem iga ühe tähenduse tarvis 3—4 lehte, paljalt põllu oleku ja lõikuse- ja sõnniku vedamise-tähenduse ja kolme näitaja tarvis üks leht joonetud. See oleks väga soovitav. J. Leppik. Mõtteterakesed. Kokkukorjanud J. Õnne leid. Heategemine. Andeksandmine, Waha on niisuguseid heategijaid, kes mitte saadana kombel ei nõuna: Heida maha ja kumarda mind! Mitte kui meie wagusi magame ehk rõõmsaSte ülestõuuseme,  ei mõtle meie töiste inimeste kannatuste peale. Meie süda tuksub siis kergeste ja meie mõtleme ainult oma õigust katte wõidelda. Aga kui surma tund tuleb, siis ei mõtle meie mitte seepeale kõige rõõmsamine, mis meie iseendile, waid mis meie töiste heaks oleme teinud. Walter Scott. Ühelegi ei kahju teha, kõigile abi anda, Iga ühele püha altar olla, On usk. Ja see sõber Läheb meiega, kui ükskord kõik maha jäeb. Persia laulik. Warandused on meie elule kergituseks antud; Elu mitte, et meid koormada waraga. Onnis, kes külwab ja maitseb; kes sureb ja järele jätab, Hüiti rikkaks ja oli aga õnnetu mees. Persia laulik. Kes kõike ilma aidata jõuab, ütleb kitsameeleline omakasu nõuudja ja ei aita kedagi. Kes head tehes teatama tänu peale mõtleb, müib kinkimise asemel. Andeksandma külmawerelist, meelega otsitud, süga- Waste südamesse lõikawat pahandamist, andeksandma sellele, kes mitte järele ei jäta ikka uueste pahandamast, kellele see rõõmu teeb, meile õige walusaste haiget teha, kes meie waewast rõõmu tunneb, kes nagu meie meelepahaks näeb elawat: see on armastuse kõrge wõit, inimesesugu auusus ja kaunidus. Fr. Ehrenberg. Andeksandma ja unustama, see on tubli mehe kätte tasumine. Schiller. Inimene ei ole ilmaski nii ilus, kui siis, kui ta andeksandmist Palub ehk ise töisele andeks annab. Jean Paul. Kõige jumalikum wõit on andeksandmine. Jean Paul. Ei ole mitte ikka helduS, mis seda näitab olewat; Andeksandmine on tulewase häda amme. Shakespeare. Kiiduwäärt on unda. Aga inimeste-piinajal tema haawa Õliga wõida, on inimese-sugu äraandmine. Persia laulik. Mõnesugused sõnumed. Aja wäärtuS. Kõige wähem inimesi mõistawad oma aega õieti pruukida. Mitmed andwad ennast heameelega  laiskuse ja wedela-elu ebajumala orjaks ja kannatawad  ennemine häda ja wiletsust, kui et nemad hoolsa töötegemise ja waewa läbi endile tarwiliku ülespidamist tahaksiwad muretseda ja tagawara kopikat korjata, kellest puuduse päiwil wõtta wõiks. Lugemata hulk maailma kodanikudest raiskawad teda rõõmu tujude taltsutamiseks ja armu kujude korrutamiseks, ja unustanad seal juures käsulise töötegemise hoopis ära. Kõige wähemine mõistab  küll noorpõli aega kalliks pidada ja ommeti ei lähe midagi nii kiireste mööda, kui nooruse päewad. Sõnade ja meie päewadeni hiilgama eeskujude läbi püidsiwad kõige rahwaste tegewamad liikmed oma kaasinimestele ja järeltulewa  põlwedele aja wäärtust selgeks teha ja teda seda mööda tarwitama õpetada. Roomlane ütleb: „Vita brevis est!" „Elu on lühikene!" Inglane tähendab: „l6imB is „Aeg on raha!" Heidelbergi suurkooli prohwessor ei tahtnud wedelejate ja lärmitsejatega  mitte oma kallist aega raisata ja kirjutas sellepärast järgmised sõnad oma ukse peale: „Sõber, kes sa ka oled, kes sa seie sisse astud, tallita usinaste oma asi, ehk mine kohe jälle edasi!" Õpetatud mees Sealiger oli oma ukse peale kirjutanud: „lewpUB meum eBt 3A6l' M6UB!" s. o. „Minu aeg on mu wiljamäli." „Sõbrad on selged ajawargad!" ütles kuulus Bacon, ja suur Inglise luuletaja Shakespeare õpetas: „ Pidage aega liiga kalliks, tühja lobisemisega ära raisata." Keegi wana ammetnik  saatis halbu ajaraiskajaid, kellest tema! midagi loota ei olnud, nende sõnadega enda kaelast ära: ..Armjad sõbrad, kadunud aeg ei kanna ühtegi kasu." „Armuline kuningas, lubage mulle üks sõna!" ütles üks kroonu- teender Friedrich Suure wastu, kuna ta temale palwekirja  ammeti kõrgenduse pärast kätte andis. „Kui fina neid aga kaks räägid/' ütles töökas kuningas, „siis lasen sind ülespuual" „Allakirjutage!" palus soldat ja kuningas  paluja waimuarksuse üle imestanud, täitis kohe tema palwet. Kurwastaw jällenägemine. Kaks sõpra, mõlemad Inglased, üks neist oli Inglise konsul Brandt, pühitseflwad' jällenägemise - pidu, lühikese lahus olemise peale. Lahkemal meelel ja lõbusamal tujul lahkufiwad sõbrad koost, isand Brandt oma kodu ja sõber wõeraste majasse korterisse. Koju jõudnud, laskis wiimne kohwi oma tuppa tuua ja tegi ennast õige rõõmsaks. Tallitaja toob kohwi ja Inglane tõstab tassi suu äärte rüüpamiseks,  kui ta häkitselt oma istme peale tagasi wajub ja südame rabanduse kätte sureb. Sedamaid saadetakse teener  sõbra kurwast lahkumisest Brandt'ile sõnumet wiima. Tee peal tuleb temale isand Brandt'i teener wastu ja waewalt on ta õnnetumast juhtumisest kõnelema hakkanud,  kui see wahele hüiab: Minu Jumal! ka mina tõttan teile leinasõnumet wiima, sest praegu on harra Brandt südame rabanduse kätte ärasurnud." Mõlemad sõbrad oliwad ühel ja sell samal minutil surnud. Inimene karude seltsis auguS. ÜkS töömees  kukkus mööda minnes kusagile kõrwalisse auku, kus isa ja ema karu enne sees oliwad. Kukkuja langes minestusse  ja lames liikumata oma were sees, mis temal ühest löödud haawast wälja woolas. Paari nagija hüldmise peale kogus rahwas sinna kokku. Need hakasiwad hüidma ja käratsema  ja leiwa tükkisi auku pilduma, et metsaliste tähelepanemist õnnetuma pealt ära pöörda. Sellel ajal ei liigutanud ennast õnnetu augus mitte. Rahwa kisast ara hirmunud ema karu pannud põgenema, kuna wana päts sest aga midagi ei hoolinud, waid õnnetuma juure läinud ja tema haawast jovkswat werd lakkuma hakanud. Wiimaks suure waewa ja katsete läbi on ommeti õnneks läinud, kätte kinnitatud nööri abil meest koledast koopast wälja tõmmata  ja metsalise lõugade wahelt peasta. Kõige suuremad kirikud maailmas. Rooma Peetri kirikusse mahub 54,000 inimest, Mailandi katedraalisse  37,000, Pauluse kirikusse Roomas 36,000, Kölni doome kirikusse 30,000, Pauluse kirikusse Londonis  25,000, Petronija kirikusse Bolonas 25,000 ja Sofia kirikusse Konstantinoopelis 23,000 inimest. Nju-JorkiS proowiti hiljuti dünamidi suurttükki. Nagu teada, on dünamidil mitu korda suurem lõhkumise jõud kui püssirohul, seepärast arwati, et ta ka suurtüki laskmisel oma wäge awaldab. Nõnda oli siis Ameerikas nimelt dünamidi suurtükk wäljamõeldud. Aga proowilaskmine,  mis hiljuti korda seati, ei täitnud esialgulist head lootust. Uuel dünamidi suurtükil oli palju wähem jõudu, kui wanal püssirohu suurtükil. Rauda ja terast äratunda, juhtub sagedaste tarwiS  olema; näituseks tahab põllumees teada, kaS uue Saksamaa adra (pöörus adra) tiiwak ehk nina ka tõeSte terasest on, mida ta osta tahab jne. See on kerge ära tunda, kui mõeldud metalli peale üks tilk salpeetri haput tilgutatakse. On katsutataw asi terasest, siis sünnib selle peale kohe must plekk, kuna karastatud raua peale ühtegi märki järele ei jäe. Kiirus. Naljanäituste läbi on Ameerika masinad  küllalt tuttawaks ja nende tegewuS imekSpanemise wääriliseks saanud. Mõne aasta eest teadustadi Nju- Jorkist järgmist lugu. Keegi mõisa omanik lasknud nisu niita ja 4 minutit 37 sekundid pärast seda olnud niidetud  nisudest karask walmis küpsetud. Kell 4 seisnud niitmise masin nisu põllul. Iga niidetud wihk wisatud kohe sealsamas põllul olewa peksmise masinasse. Keegi ratsaline votis juba wäljapekstud nisude järele, et neid mõne aversta kauguse mõisa weskile wiia, kuS mölder juba ukse peal ootis. Waheajal oli jälle perenaene tüdrukuga kõik küpsetamiseks ettewalmistanud. See kõik sündis 4 minuti 37 sekundi sees ja nimelt nii: Nisude niitmiseks ja peksmiseks kulus 1 minut 15 sekundi, jahwatamisekS 1 minut 17 sekundi ja küpsetamine tarwitas 2 minutit 5 sekundi. Kas need ei ole imetööd, nagu neid ainult wanapois oma settidega muistse jutu järele korda saata wõis. Saksamaa pealinnas wõeti mõne kuu eest mitmed  kinni, kelle asi nüid kohtute seletamisel  kasil on. Nende peamees Widriks (keS end Wydrir kirjutab) olewat Abja wallast ühe mõisa renwiku poeg, kes Pärnus gümnaasiumi kooli läbiteinud. Kah kolera õnnetus. Shleesias on üks hauawaht habeme nuaga omal kaela läbi lõikanud, sellepärast  et ta kolerat kartis. Walus aga hea. Salal sammul Aamor lihib Liginedes minule, Armu noolt ta wibul sihib, Et mull lõhuks südame. . . Juba laskis noole lahti, Südame mull lõhkus pea -- Oh, ei nüid mull kuskil mahli: Haaw on waluS siiski hea. J M. Jaanus 1864 56 32. Sakala. Wastutaja: J. Kõrw.