Tallinna Sõber ck 23 Kümnes aastakäik. Tallinnas, Z. Jaanikuu MwallM. Nlenldae araleht Eesti rahmale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja» js Maksab Tallinna» Lindfor»'i pärijate triikimajos: >a»ta»z S rubla, 40 kop.— pool-aaStaS l rubla 40 kop Mõju ehk postiga saadetud: aa»ta> s rubla pool-aaStas 1 rubla 70 kox, Auukutused maksamad iga rea eHS seire aseme j>ealk S kop. Tellimised Voetakse waSta l Tallinnas: Liudksrs'i pärijate trüki-najas. AeterSurgis: S. Seelandt, Vsuaspoass » St. Tartns: Laakmaun. -Aak-veres- Anhs. - Aaides: A. Setsecoeri,. Kapsalns: A. Kollverg. Liyaias :Z. Mntt»cr'i poodis. Miljandis : S. J. Aarow'i raamatupood. Murivas: M. Aödcr. Mõrus: Arana Aiettose. Matkas! M. liudolsi- Kuresaares: Lange. —liaai: knida iseäraats tnuintalsc. WaStajo redaktor W. F. Cichhsr n. Elab Baltislis, kirjad täiwad BaNiSli (Baltischporl Register Põllutöö wõitlkmine wõtramaa kaitsetollide Ivasto. Üleüldised sõiimid maailmLl. Omalt maa t: Tallinnast-.  Kiriku-õpetajate asjust, Kohin e muutmisest. Aleksandeikooli asjust. Wme paberrahast.— Läbipuuritud hõberaha. — Rõuged. lärskud ja õnnetumad surmad. Pahateud. Valtidkist: Ilmad. Sõealaewad. - Rakwerest Pahateud. Auustus. Meite Maarjast: Õ-u>eNis, -- Tudulinnast: Piks-.kahju. Liiwimaalt. - Ametist heidetud. Talusegadused Aktsistd. Randtee. - Põllutöö-uäitus. —Tauinpidn. Keedii -se tst kuulutus. Wiijaudjst: Tavetud pahategija. Rööwine. —-Peterourzist: — Protsess. - Kronstadtist! Kirikuõpetajale lvalimiue. Moskwast: Raudteeõnnetus. Saratowist: Mässamine Weruõist i Mõitsukategu. Tiflistst: Uputus. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Põllutöö kiitlemine läänepooliste kaitse-tollide wasta. Nende murede kohta, mida Saksamaa kõrged wiljatollid,  mida ikka weel kõrgemaks tõkta ähwardatakse ja mida Nüüd ka Inglismaal pärima hakatakse. Wenemaa põllumeestele  teemad, seisab Saksakeeli ,Peterburgi Zeituugis" ühe õpetatud põllumehe kiri, milles arutatakse, et wõitlemiseks  nende wasta, niisamati ka meie maapinna wäljaknruamise  waSta, muud nõuu ei ole. kui wiljakaswatamist wähendada ja selle asemel rohkem loomi kaswatada. Meie arwame heaks, seda tähtsat kirja ka oma lugejate ette panna, mõnda sellest kõrwale jättes, millest ainult kõrgemast õpetatud riigtmajapidamise - tundjad aru saada wõiwad ja mis esimeses joones nende tähelepanemiseks  kirjutatud on. Seal lueme: ,Hks uus maru kipub meie põllutöö ja meie rabwamajapidamise  peale tulema, nendes kaitsetöödes, mille kõrgendamise üle nii agarast nõuu peetakse ja mille peale mõte ka Inglismaal ärkab. Loomuslikul põhjusel oleme meie nende tulemist juba teises paikas ette ütelnud ja tähendame täna kangema rõhuga, et need tulemata jääda ei wõi. Siin ei ole mitte kunstlikkust wõitlemisest ega politika kiustlemisest juttu, maid see tuleb lihtlaste loomuSlikkude  majapidamise seaduste järel, mille mõjudust rahwaste tööelus keegi takistada ei suuda. Suures wõitlemises  raha pärast, miõ nüüd kõiki maailma kõigutab, wõitlemiseS kapitali ja töö wahel, wõitleb loomuslikkus järgeS nüüd ka rahwaste töö isekeskis. See on nüüd ükS hariduse wõitlemine, milles Wenemaa oma hariduse ja töötegemise seisukorra järges nõrgem on kõige Europa wasta. KaS ei wõi meie põllutöö mitte täna juba ise selle nähtuse õiget ja sügawamat põhjust ära tunda? Kibe aeg on kätte tulnud, et meie põllutöö seda peaks tähele panema,  kuida kõrgem üleüldine rahwa majapidamine seda tema kohuseks teeb, mille eest aga meie kohaline aeakirjaudnS nagu püha saladuse eest ennast sitkusega ja aimamata kõrwale hoiab. Meie kaswatame aast-aastalt rohkem wilja nimelt rukkid juba rohkem, kui teised Europa maad kokku. Kui Wenemaalt IVO aaöta eest 40 millioni puuda wilja wälja weeti. fiiS weetakse nüüd 2500 millioni puuda, ja meie põllutöö seisukorda mööda tuleb ikka põllu . maad juure ja wana harjunud eluwiisi mööda, ilma sügawama  arupidamiseta, on seesugune põllutöö - kord kõige muretam ja kergem, ja pealegi on talupoeg selle põllutüö-korrale sunnitud, oma maksude poolest, mis Talu- Põllubanki läbi weel rehkendatud saamad. Mis piab sellest tulema, kui meie edaspidi ikka arupidamata wilja kaSwatame, kui keskmised aaõtad wilja tagawara meie juu?eS ja wõeral maal nii suureks kaswatawad, et keegi seda ära tarwitada ei suuda? Kuhu piame meie oma wiljaga minema, mille eest teised maad ennast tollide läbi kaitseda püüawad, et nende eneste põllutöö jalal seista ja tööd ära tasuda wõiks? Seesuguste nähtuste juures, wiljahindade tõusmise peale loota, mis kaswatamise kulust ära tasukfiwad, on asjata. Wõerasmaa ei tarwitada meie wilja, kaitseb ennast selle wasta kätte ja jalgagega. Wäljawedamise wõi malikult seismajätmine,  wiljakaSwatamise w Ahendamine  on ainus nõu, mis meie põllutööd  ja üleüldist rahwa majapidamist aidata wõib. Meie surmahaigus on wilja wäljawedamine,  mis tööd ära ei tasu, millega meie oma higi ja werd - oma maa vinna paremat mäge. tükikaupa wõerale  maale kanname. Mis aitawad kõik läikiwad aruanded  meie kaubaajamisest ja selle läbi sissetulnud summadest,  need ei kuuluta mitte täit tõtt meie põllutööst  s u kohta, mis aruandjatel tundmata on. Aga õpetatud põllumehed teadwad, et meie maapind, meie põllutöö, 100 millioui rubla waesemaks on saanud, kui milja eest mõrralt  maalt 400 millioui rubla wäljaweetud wilja eest fisse tuliwad. Talupoeg annab oma enese töötegemise juures, mis odawama hinnaga wilja kaswatab, oma higi ja aega. Kui tema töö ka head hinda sisse ei kanna, siis wõib tema ometigi waemast wiisi elada ja tema kaswatab wilja edasi, kuida ka wilja hind on, tema! läheb raha tarwiS. Mõisaperemees, kes teisiti elab, annab puhast raha, tema paneb iga äramüüdud wiljapnuda kõrwa 8 kopikat oma mõisa maapinna kaswatamise-wäge. Aga ka tema külmab ja leikab edasi, sest ka temal läheb raha karmis. Müüb üks mõisaperemees 10,000 puuda wilja ära, siis on tema sellele oma mõisa hinnast 800 rubla juure pannud. Saab aga wiljakasmatamine kahandatud, nenda et wähem wilja wälja weetakse, siis seisab kodumaa wiljatnrn wiljakaSwatajate  walltsuse all ja wilja hind piab seal niisama kõrgele tõusma, kui see wõeramaa tiirul on. Läheb wõeral  maal meie wilja karmis, siis piab wõeras maa meie wilja ostma ja piab omast käest tolli wilja hinna kõrwa maksma toll langeb tema peale ja meie saame seesugust  hinda, mida wili tolliga kokku maksab, s. o. umbes 35 kopikat puuda pealt rohkem. Müüb mõisaperemees mahendatud wiljakaswatamise juures ainult 7000 puuda, siis saab tema sellee eest 1750 rubla rohkem ja kui tema ka miljaga ühes 560 rubla eest oma maapinna kaswatamise-wäge  ära on müünud, siis saab tema ikka weel 1190 rubla selget kasu. Selle juure tuleb weel see, mis wiljakaswatamise  kuludest üle on jäänud, iga wähem kaswatatud  3000 puuda eest 50 kopikat, s. o. 1500 rubla, uenda et wiljakaswatamise kahand nnine kõrgendatud wiljahiuna ja mahendatud kulude läbi 3690 rubla kasu on toonud. Selle kasu kõrwa tuleb aga weel suur samm edasi põllutöö parandamises. Wiljakaswatamise kahandamine talutab wanunenud kolme-põllu korrast wälja, selle asemele astub 4-, 5-, 7- ehk 8- tõstandnsliue põllukord; selle läbi jõuame meie looma toidu kaswatamise ja kesa mõistlikult  wälja tarwitamise abiga maapinna suurematele fissekandmistele  mahendatud kuludega. Meie seisukorra kohaline oli põllutöö asi Inglismaal, enne miljatollide häwitamist. SiSsewoolawa wilja hulk wähendas kodust wilja kasmatamist, mis enam knln ei tasunud wiljakaswatamine sai kitsendatud, põllud saiwad  nelja ja wiide tõStandusesse jägatud ja wilja knlwati ainult pool endisest arust ehk ka weel wähem. Selle läbi tõusis Inglismaa põllutöö selle kõikis maailmas tuntud kõrge järje peale, kub see ka nüüd weel mõjnwalt kõige kitflkuste wasta wõidelda jaksab. Kõikis läänepo.liseS Enropas wähendati wiljaknlwi nii palju, et seal knS enne kaks kolmandikku põllust wilja all seisnud olimad, selleks edaspidi rohkem wiljaga ei seemendatud, kui ja jagu. Sellega kosutasiwad need maad oma põldude kasmu-mäge  ja jätsiwad wiljatnru meile lahti, mis aga nüüd kõiki meie wilja ära ei tarwita, ilma et omamaa põllutöö selle läbi rasket kahju saaks. MiS peame meie oma põlluga peale hakkama, kui meie oma wiljakülwi wähendame? Nenda küflwad põllumehed  nende arutuste wasta. Uurime maailma toidu-tarwitnste statistikat läbi, siis leiame meie. et nüüdses kaubaajamise kitsikus, kus kõik hinnad langemad, kõik tähtsamad toidukaubad kõrgemast jäuskonnast, nagu liha, rafw, wõi, juust, munad j. n. e., järges hindas tõuZmas on, ja et nende tanvitamine sellessamas  järges kaswab, kuida neid rohkem turule saadetakse. Siin leiab meie põllutöö waslust oma küsimise peale ja leiab üht tööpõldu tulewate aegade kohta, mille wiljad mitte ainult wälisel maailma turul kaupa ei leia, waid ka kodumaa turul seda rohkemat järelpärimist, mida rohkem  rahma üleüldine haridns kaSwab ja töötegemine ennast  paremini korraldab. Mõistlik töötegemine sellel põllul on üks tähtjas hariduse-hoow kõigele maale igal poolel, tõstab sissetulemist kõrgemale ja mahendab kulusi. Põllutöö  saab oma tööjõudu paremine wäljatarmitama ja wallali jäänud tööjõud saab käsitööd ja wabrikutööd kõrgema  järje peale tõstma. Wähendab Wenemaa oma wiljakülwi kolmest osast kahe osa peale, siis jääb wäljamedamiseks wähe üle. On see mis üle jääb aga hea, siis on wõeramaa turud sunnikud  meie wilja eest kõrgemat hinda maksma, sest Wenemaa wilja saab seal ikka tarwis minema. Läheb edenenud hariduse mõnul edaspidi jälle rohkem wiljakaswatamist tarwis,  siis saab ka rohkemaks kasivamal rahwahulgal rohkem  wilja leiwaks ja liha saatmiseks, s. o. loomade kaswatamiseks  ja nuumamiseks, tarwis minema, wiljale saab kodumaal rohkem kaupa leikama. Meie põllutöö kõrgemal  üleüldisel majapidamisel on selle eest hoolt kanda, et meie wili mitte ülearu wõeramaa turudeleei woola ja et wäljawedamise kahandamise läbi seal hinnad nii kõrgel peetud saawad, et need kaswatamise kulu ära tasuwad. Meile üteldakse: Kõik maksab raha kust wõtame meie raha selleks põllutöö-muutmiseks? See on peaküstmine / Kusagil ei ole tarwiline kapital ligemal kui fiin, kui aga igas üksikus põllutöö-majapidamises asjad raha poolest  õigel korral peetud saawad. Kaswatab üks mõisaperemees  l 3.000 puuda wilja, siis maksab see wili temal läbistikku 50 kopikal kulu puda peale arwatud 7300 rubla j kaswatab tema tO,OOO puuda, siis jääwad 5000 viinda kaswatamise kulud, ?500 rubla üle On temal wõimalik neidS.3oo rubla üheks teiseks tarwiluseks körwale panna, kuidasee ühes korraldatud majapidamises ikka piaks ole ma, siis on temal hakatuseks nii palju raha põlluheina seemneks ja loomakarja rohkendamiseks. Teeb tema seda asjalikkult ja mõistlikkus fiiS saab see kapital hakatuseks ette lööma. Aga raha kõrwas on meil tingimata õpetlikku osawust, asjalikku arupidamist, julget meelt ja wäfimata enese tööd tarwiS. Selle wara kaswatamise eest piaksiwad need mehed  hoolt kandma, kes üleüldist majapidamist sulega korraldada  püüawad. Kuida rasket kuldset wilja ja teisi asju, mida töö sünnitab, maailma turule saadetakse, küll selle eest siis juba need hoolt kannawad, kelle asi tegew töö ja kaubaajamine on. Argu eksita mitte ja oodata paremat aega maailma üleüldistest liikumistest. Meie oleme juba küll ootanud ja ei ole muud tulema näinud, kui kurwa wiletsust. Meie põllutöö seisukord on meie oma kõrgema üleüldise majapidamise  seaduste ja läänepooliste riikide elukorra järg ja see on kurb, et meie mitte aru ei saa, kuida asjad sedawnsi nagu looduse wõimuga sigima piawad. Ilma meie enese abita, ilma meie majapidamise korra muutmiseta, ei wõi meie majapidamine  paraneda, waid saab seda rohkem pahemaks minema, mida rohkem üleüldised head aastad wilja tagawara suuremaks  kaswatawad. Wilja ikalduse peale loota, on üks paha