olla, keS ci seltsi ega liigigi liige ci pea umbes olema) üks paiguline kommission Kuresaares seada: mis sui otse mee saama ajal seatud nädala päewal ja tunnil peab koos olema wurrimett äraproowimas, mida tuuakse ning mõistmas: kas sünnib liigi poolt ühisele müümale wastu wõtta wõi ci? s 21, Kommission peab ära katsuma: u) Saadetud wurrimce laasides wäljaspidift  pubtust ja seaduslikku kordust, mis täieline peab olema. li) Ta ivõtab igast saadetawast ja selle sees ka igast meeliigist ühe laasi ja teeb selle lahti ning waatab selle seestpidist kordust  ja puhtust ja katsub magu järele. ä) Selle järele katseks: kas mesi on ehk ära walsitud, annab kommission selle laasi seest mett ühe asjatundjale mehele hemiku teel ära proowida. s) Kui on mesi korrapäraliseks puhtaks ja selgeks ilma ärawaltsimata mõistetud, siis pannakse seltsi marku kõikide laaside paale: selle kaupluse juures seltsi poolt tunnistuseks et mesi on ära proomitud j korrapäraline ja antakse toimetaja kätte müüma tarwis. Seltsi markul on kolm nummcrt: I, II ja IH, mis mee headust tunnistawad. I: kui mesi (olgu karwa poolest walgem woi tumem) selge ja puhtast karmast ning õitse lõhnaga on; li: kui teist seda ei ole; III: kui seda kummagi ei ole. I tähendab aruline hea. II tähendab wäga hea. 111 tähendab hea- K) Wösjaspidiseks korduseks on esimine tingimine et laasid ja päüle panna paberid liigi asjade ja kirjade toimetaja käest on ostetud selle hinna eest, mis nende muretsemine  on maksnud ja et need paberid umbes nõnda on laaside pääle gummiga kinnitatud, kud üks moe laes saab toimetaja  juures näituseks ees olema. A 22. Viis mitte puhtuse ja seatud korduse tingimisi ei täida ei wõeta wastu ja antakse omanikule tagasi, kes seda ise wõib müüa, aga ilma liigi paberita : midi sellepärast tuleb laaside päält ära wötta ehk omanikku kahjuks ära rikkuda, kui nad ei anna ära wZtta. Aga kui on laasides mesi ära walsitud siis saab kõik mesi laasidega omaniku käest ära wõetud, mesi ära wisatud ehk kui see weel üheksgi asjaks aitab, liigi kassa kasuks ära müüdud ja niisamuti laasid paberitega sellesama kassa omaks wõetud. A 23. Kelle mesi nõnda, kud ära walsitud, on kaest ära wõetud ei arwata mitte enam liigi sekka ega ei wõi ilmas ise liigi külge ega oma mett liigi ühise müüma sekka saaja. Ka ei wõeta teda mitte enam Saaremaa  puudemaade harimise seltsi laiendatud koosoleku sekka ning kaotab liigi aastaraha,  mis ta ehk sisse maksnud. Selle kohta aga, et ehk mees tahaks kommissioni otsuse pääle kaewata tuleb üraproowitud laes sellesama mehe pitseriga, mis ta oma ehk mis ta muretsenud kinnitada  ja toimetaja juures teiste sellesama mee laasidega paigale pandud, ja mees kelle see mesi olnd, wõib ühe nädala sees eesseisjale oma kacbdust teada anda, ja weel teise nädala tagant peab tema ees- seisjale kohtu tunnistust ette näitama, et ta kus seadus nõuab sisse kaebanud on. Kui ta seda mitte ei tee-—siis pole temal enam Ligus kaemata ning ta mee ja kraamiga  saab tehtud nagu A 22 õpetab. Kommission ega meekatsja kaela aga ei pea enne knd kohus mõistnud protsessi aegu mingit kohtu maksu langema maid peab kaebaja neidgi ise nende eest kandma kuni kohtu otsuseni. Kui aga omanik, kelle mesi ärawalsitud olnd, wõib kommissionile tõendada, et tema ise midagi sest pettusest ei teadnud (kui ehk temal üks linnupapp olnud kes selle teind), siis tema ome õigusi ei kaota, aga mesi kõige kraamiga saab ikka ära wõetud ega tema pappi ei mõeta enam koosoleku sekka ega ial tema mett wastu nii kaua kui see mees linnu aida talitseb. § 24. Igaüks, kes liigi külge heidab ja oma aastamaksu maksab, wõtab sellega kõik kohtu oma püüle, mis ees seisab ja kõik muud AA seawad ehk edespidi liigi poolt meel peaks seatama wõi muudetama ning lubab enesele ede juba kõigest wastarääkimesest lahti. Kõige mee eest, mis kommissionist saanud wastu wõetud, saab omanik kwitungi toimetaja  käest ning peab sellega seletust kui ta mesi on müüdud. tz 26. Toimetaja müüb wõimalikult pea ilma ajawiitmata mee ära, mis ta wastu wõtnud, nõnda et ülema numbriga mesi päewa järge millal see on waStu wõetud enne turule saadetakse knd alam wõi hiljemine tulnud mesi, nõnda et ehk ka walgem mesi lootsin ma, et mu abikaasa pidi nüüd oma elu muutma, aga ilma asjata. Tema wanemad, keS oma ainust tüttart kui ebajumalat armastasiwad, pidasiwad seda üsna oigeks, et ta kuskilt seltskonna ega awaliku pidu paalt ei puudunud, ja ! tundfiwad sellest auu, et tütre iludust igal ! pool kummardate ja imestati. Nende jun- j «st ei leidnud «a seega ühtegi abi. Ma j Msi» miimaks omalt poolt wastu seismist - maha sa lasksin teda oma tahtmist teha, j et seega rahu oleks. ! Mrgmisteft aaÄMsst lubage mind üle üpata. Mu wmke teraw tütter oli mu ainuke rõõm. Mu abikaasa armastas teda ka oma! ,riisil. Kord tormilise paitamise j ja MMLtamisega. kord päewade kaupa hooletuse  sisse jätmisega; see kõik ei wöinud ° aga mitre õrna: lapse südant enese külge ! tömmma. Nukra meelega pidi ta nägema, et « ainuke laps ennast enam ja enam teman eemale rZidis, kuna ta ikka suurema õrnusega vakas minu poole hoidma. ! Mida enam mu abikaasa oma priiskaja elu läbi mi".u päritud marandust ära pillas, seda LN2A pidasin ma omaks kohuseks kokku hordlikult elada ja ka teda seks viaenitseda. Na oi» ANRv j»va pealikuks saanud, aga »« MIgSM ei saanud meie mitte läbi. K»S suri ka tema isa ära. kes talle siitsaaink iga aasta kaunis hm summa MiSM»Ws ja tüjaks uhkuseks oli annud. ÄMa»»s isa pärast tömbaS teda tüll KM te»a «West seltskondadest ja pidudest ««ale js sell ajal sain ma, «Seks ma osalt p«K ka ligi aitasin, G. kindlusse maverud. M»a tüttar, kes see kord wiistn-nümmend  aastat wana, jäi koolis käipärast  meie wana elu kohta kellegi tutwa juure kosti pääle. Ma olin wastu seistes seda soowi täitnud, aga hiljem nägin ma ära, et see siisgi parem oli, et ta kodusest elust eemal oti. Siin G. kindluses ei olnud elu sugugi odawam, aga wöeraspidude pidamine laks siisgi ivana soodu edasi. Minu abikaasa, kes kolmekümnekolme aastasest manusest hoolimata oma iludusest midagi ei olnud kaotanud, oli ka siin pea kõige seltskondade keskpunkt, keda igast küljest imestleti ja kes seda kui harjunud asja külma merega wastu ivõttis. G. kõrgemates seltskondades ilmus sell ajal üks paron Rosetti, Austriast porilt, kes oma osawuse ja peenikese üleüldise hariduse läbi igal pool lugu pidamist leidis. Räägiti, et ta tahta omale SchlccsiaS maad osta, ka alustas ta siin ümberkaudse suurte pöllupidajaiega kauplust, mis aga kõik käsile jäi. See oli just Preussi-Austria  sõjariistade rahu ajal ja see aitis ct paron, kes ennast endiseks ohwitscriks üleS andis, kohe meie seas usaldust leidis. Ta oli ilus ja kaunis waimurikas «ees ja hoidis iseäranis unustamisega minu abikaasa  poole. Ma ei kartnud midagi paha Ml juures, sest kui ma seda küll ka juba ammugi wälja saanud olin, et mu abikaasa  mind ei armastanud, siis lootsin ma ometi kalju kindlat tema truust pääle. Seltskondades äratas tema auustamine minu abikaasa waStu igal pool tähele pansmist ja koguni kahtlust, aga minu körwade ette ei lastud mitte niisugusid aimamisi tulla. Lubage mind siin «õhemad  asjad wahele jätta, ma 'pean oma rammu toSu wõtma, et lõpule jõuda. Kui ma ühel homikul ette tuppa astu- sin, nägin ma just sell silmapilgul siit üht inimest wälja minewat ja minu abikaasa  toa tüdrukut üht kirja kiiresti ära peitwat. Minu äkiline küsimine pani tüdrukut  kohkuma, ma käisin tõsiselt ta pääle ja ta andis wiimati see kirja minu abikaasa  adressiga, mis paron Rosetti praegus ise hea jootrahaga tema kätte toimetada annnd, minu kätte. Ma tegin ennast kindlaks, et oma hirmust  kohkumist marjata ja ütlesin tüdrukule,  et see üks pidule kutse olla, mida ma ise tema kätte tahta anda. Siis rutasin  ma oma kambri tagasi ja tegin kirja lahti. Selle sisu oli täis õrnaid armastuse sõnu. Kirjasaatja toetas ennast selle armastuse  pääle, mis ta ütles kirjasaaja poolt märkinud olewat ja kaebas tema õnnetuma elu üle ühe külma ja kalgi abikaasa kõrwas ja palus miimokskuskilpoolkokkutulcmisekS luba. See kiri ei näitnud mitte, nagu oleksiwad nad juba ühel meelel koosolekuid pidanud, siisgi aga kihutas ta mind hirmsasti mihale. Ma wõtsin oma abikaase kohe ette ja nõudsin temalt maStust, aga see sünnitas mõlemilt poolt niisugust mihast ja tormilist  olemist, mille jutustust teie küll mind lubate wahele jätta. Mina panin talle ette, et üks mees mitte ei julgeks seesugust  kirja teise mehe naisele kirjutada, kui see mitte omalt poolt ei oleks teda oma armastuse üles närimise läbi julgustanud. See puutus mu abikaasa uhkusse külge, mida tal mitte mähe ci olnud, sest ma arwan, ta oleks ennem ära surnud, kui ta ennast wallele oleks alandanud ja nii tunnistas ta miimakS minu nõudmise pääle öõldeS: .Noh kui sa seda nõnda nõuad ja teada tahad, siis kuule: (Järg jääb tukma.)