Saarlane 47. Teisipttewal, 12 Detsembril 1889 V!. aastakäik. maksab! -H Ilmub ignl -4... NL Üleüldine politika ajalch! ma- ja linnarahlaale. N? Saaremaa rahwa kodusest elust. lil. Haigete arstimine. Haigete arstimisega on meite talu rahwa juures wäga kurb lugu. Esiteks selle pärast, et õpetatud arstid wäga kaugel elawad, 10 kihelkonna kohta nplc mitte ühte õpetatud tohtert maal elamas, ja teiseks on rahwas meel rohkesti ebausu kamitses kinni, nad usuwad meel mana -võlujate ehk sõnadega terweks tegijate sisse. Kui palju wiletsust ja häda ep ole maal rahwa seas just selle pärast leida, et õpetatud tohtri abi liiga kaugel on, nõndasaAma on aga häda ja wiletsust rohkesti leida rumala ja mõistmata arstimise läbi. Wä. a tarwiline ja soowitaw oleks, et suurema jõu ja nõu mehed selle poolest rahwale abi kukuks. Walla ja mõisa walitsuscd jne. kaS see poleks mitte teitc kord ja kohus siin aidata ja rahwast häda ja wiletsuse ees.- kaitsta? Kui õpetatud tohter 40 ja 50 wersta taga elab, mis jääb siis wiletsuse korral waesele mehele muud nõu üle, kui rsiimati wölujagi juurest abi otsida? Kui kellegi Ho"» k'"Y 1. -laks.-, kaS ta ka ae . g i g S wastatakse cnar Ob. ..i. ->leu otsinud, kül' kid-. käinud, aga pole ' st-, n-ee wiimati cr tule abi, siis tusis si. > surm. Surm aga - ..aa n - us. Ema sureb ära, wäikscd lapsukesed jääwad kui kana pojukesed ilma armuta ja marjuta piiksuma. Surm wõtab isa ära ning kõik ta perekond on korraga ilma peata ja leiwata. Surm näpsab isa ja ema käest nende armsama lapsekese ära ning nende süda on tulist walu täis. „Jah, mis sinna ometigi wõib parata, ega surma wastu rohtu ep ole," ütlewad mitmed. Tõsi küll. Niisugust rohtu küll mitte ep ole, mis surnud elamaks teeks, aga haiguste wastu on tõesti rohtu, kui ka mitte iga haiguse, siis ometi mitme ja mitme haiguse pääle on tohtrid ja rohud wöitu saanud. Arstib nüüd keegi haiget rumalasti, annab ta ehk wcel haigele rohtu sisse, mis ennem haigust suurendab kui mahendab, siis on tema surma kihutanud, et ta nobem tuleks. Kui sageSti ei tule just surm hooletuse ja rumaluse läbi? Ning siis ööldaksc wcel: „See oli surinaks loodud." Küsime nüüd: kes oliwad need aitajad, kelle juures meite külamees abi otsimas käinud? Oliwad need ka mehed, kes haigusi tunnewad ja nende wastu õiget rohtu teadsiwad anda? Ei kogunigi mitte. Need ci olnud sugugi õpetatud arstid, waid wa' küla targad. Kes need siis on? Need on meite rahwa arwamise järgi ühed imetegewad D»'-,» imetsud ueowÄ ikka enamasti ühe pudeli sisse puhta allika wõi kaewu weega ehk wahelt ka munaga segamine, mõni kord panemad ka meel peo täis tulist tuhka ehk tülisid süsa sinna juurde. Suurem targa imetegu seisab aga sõnade sees, mis ta mee ehk wiina pääle Ära kadunud poja kolm Jõulu õhtut. 1. peatükk. Wäljaräudajad. wilja kasu ja wcel mõne muu HA äparduse läbi alla tulnud, wõtiS üks auus peremees, nimega Anton Bauman,  nõuks oma isamaad maha jätta ja üle mere Amerikast omale teist kodumaad otsida. Tema abikaasal ei olnud see mitte kerge oma armast kodumaad ühe wöcra ja tundmata maa wastu ümber wahctada, aga et Anton seda paremaks arwas, siis oli ta rahul ja ei tahtnud nurisemise ja kaebamise läbi oma mehe rasket elu mitte wcel raskemaks teha, waid waidles wapraste pisarate ja lahkumise walu wastu ja näitas sell raskel ajal kui üks eht ja truu abikaasa ennast üles. Nende abielu oli Jumal kolme lapsukesega õnnistanud. Marie ja Liisi oliwad wiis ja seitse aastad wanad, kui nad üle mere Ameerikasse reisisiwad; ainuke poeg selle wastu ei olnud aga aastanegi. Baumann ei olnud praegus mitte enam nii jõukas, kui siis kui ta oma armsa Liisaga hakas omale kollet ehitama, aga siiski ei olnud ta ka mitte kehwa, kui ta Ameerika läks. Senna jõudes, hakkasiwad mõlemad nii hästi mees kui naine tubliste päälc ja korjasiwad enestele Jumala õnnistusega oma usinuse ja kakku hoidmise läbi lühikese aja sees nii palju marandust, et nad mureta elada wõisiwad. Wäike Willem Baumann sai siin nõnda ülcS kaSwatud, et ta waesusest ega puudusest midagi ci teadnud- Esimine raske aeg, mis ühel uuel elama asujal ette tuleb, sai wancmaiest juba läbi mõidcldud, kui poisikene allcö nii wüikcne oli, et ta sellest midagi ei teadnud; kui ta juba üheksa aastat mana oli, siis ei olnud neil millcstgi enam puudus- Neil oli hea koht ja kena läbisaamine st elasiwad nii hästi, nagu seda ialgi enne Ameerikas sindisiwad neile weel kolm pojakest. Iga kord oli Vaumanni majas suur rõõm, kui rhe wäikse lapse hääl kuulda oli, aga paraku igakord, käis ka suure rõõmu järel raske kurwastuS. Üksgi neist kolmest lapsest ei jäänud kauemaks wanemate kätte, kui mõneks kuuks; mõne aasta sees saiwad kolm wäikest puusärki nende majast surnu aida kantud. Kui Willem, kes üksi järele jäänud, oma wanemate õrnat armastust oleks teiste wendadega jagama pidanud, siis oleks tema wist ühe jao eest palju tänulikum olnud kui nüüd kõige selle terme armastuse eest. Aga nagu need asjad praegus oliwad, sai see ainuke poeg isast ja emast peaaegu ebajumalaks  peetud ja iseäranis näis ema iga kord, kui temalt jälle üks pojakene ära nwctud sai, weel suuremat armastust Willemi wastu ülcS naitwat. Pole ime, et pois omaist wancmatcft ära cllitud sai ja kange kaclscks läks, nõnda et ta juba 15 aastaselt wancmatele mõndagi muret walmistas. Aga wancmad oliwad mõlemad malmis heal meelel tema wigasid wabandama. Kui ema ilusa, punaste põskede ja mustade silmadega poisi otsa waatis, siis unustas ta kõik tema pahad teod ära ja oti aga rõõmus selle üle, et temale see üks poeg jäätud oli. Ka isa, kuna ta õieks tugema kaega pidanud poisi paha tegudele ja sõnakuulmata  olekule wastu astuma, oli iga kord malmis teda wabandama ja ütles abikaasale: „Tcrawad lapsed on ikka üleannetumad.  Temast tuleb üks hakkaja meeS ja tubli tugi meile meie wauaduses, armas Liisa. Tütred on mehele saamisega meie jureft ära läinud, aga Willem peab meie juure jääma, ka siis, kui ta ühel ilusal päewal ilusa minija meile majasse toob." Nn räakisiwad ja lootsiwad, nii wabam dasiwad ja plaanisiwad wanemad. Aga oh, nemad ehitasiwad õhulossisid! Kas wiina marju wõib kibumitsust ehk wiigi marju ohakaist nopida?" See oli üks paha asi Willem Baumannil, et teda misgisuguse tööle ega toimetusele „Bl»>kl>>ft" tkliimnc j on alganud. Tollimist palutakse pea ära toimetada. A M Lehe hind on: Saaremaal aastas ... 1 r. 50 k. H Saaremaal pooles aastas 1 „ „ D Kroonu postiga aastas . 2 „ „ Kroonu postiga pooles a. 1 „ 25 „ L Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas „Saarlase" toimetus, kaubauulitsaSnr. 17 ning maal: kirikuõpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnati' ehk 10 protsenti lehtede hinnast. Tellijad saamad Saarlaste kalendri  kaas-andeks.