kui mõned ametlikud teadused ulatavad, on kolmes maakonnas ükst loomast nälja kätte ära surnud: sarweelajaid  108 tükki, 501 hobust ja warsa, 25,951 lammast ja talle. Töistes maakondades saab lugu niisama ehk weel pahem olema. Ehk küll Daam riigivalitsuse poolt ja ka erateel hädalistele abi antakse  ja andeid korjatakse, stiski ei saa see weel mitte hädakustutamiseks ulatama. See näljaaeg saab weel viitugi aastat peale seda tunda olema ja loomade kasvatamine  edespidi kaua aega weel kängus seisma; sest ülejäenud loomade hulk on wäga weike ja teadmata on, kas needki üle talwe suudavad elada. Mitte ükst Taanimaal,' vaid ka Inglismaal on heategevad seltsid walmis, hädalist aitama. Aeg on lühike: warfi on laevasõit kauge saarele lõppenud ja vaene saarerahvas  ftis ilma toidukraamita kõigest maailmast lahutatud.  Toidukraami on enam tarvis kui raha, sest see peaks siis Eüroopas jälle vilja ja muu söögiwaranduse  waSta saama ümber vahetatud. Prantsusemaal on kõikide silmad, nagu muial teistes riikideski, ikka Egiptuse poole pöördud. Kõik vaatavad pitki silmi Inglaste toimetuste peale. Prantslased ei näe. seda mitte heameelega, et Inglastel  Egiptuse küsimuse kohta nii suur voli antud, vaid soowiksiwad kõigest väest, et nemad ise ka seal juures wõikfiwad tegevalt ligi aidata. Kõige enam pääwalu teeb neile Suetfi kanali allaheitmine Inglaste  läbi, sest nad kardavad seeläbi oma kaubaajamisele  ja laevasõidule suurt kahju tulevat ja näeksiwad  heameelega, et teised suuredriigid Inglastele natuke enam näpude peale vaataksiwad. Saksamaal on hiljuti Kollmari ja Freiburgi linna vahel suur raudtee õnnetus juhtunud, misläbi enam kui 100 inimest surma ja peale 200 inimest haavatud saanud. Õnnetus tulnud ühe ümberkukkunud  telegrahwi poSti läbi, mis pitkne raudtee peale oli maha visanud. Rongis olnud enam kui 1200 inimest. Üheksa wagonit on täieste purustatud. Egiptuse sõaplatfilt on viimase nädali aja seeS vähe sõnumeid tulnud. Niipalju on selge, et asjad weel ammugi korras pole. Wiimasel ajal on Inglaste ja Arabi-pasha vahel paar suuremad taplust oknud, kuS juureS vahel Inglased, vahel Egiptlased valu saanud; siiski suuremat võitu pole kumbagi saanud.  Inglastel ei taha asi Egiptuses mitte väga heaSte edasi minya. Nad näevad nüüd ära, et nad Egiptlastega, nagu nad efialgÄ küll arwafiwad, mitto nii kergeste walmis ei saa. Seda tunntStab juba see asi, et Inglastele 5000 meest jälle abiväge on juure saaadetud. Peale selle on Inglis sõawäel weel mitme muu takistusega võidelda, nagu näituseks toidu- ja nimelt veepuuduse pärast, mis paiguti mitme kümne versta tagant peab järele veetud saama. Türgi valitsus pole ikka weel Inglasega sõawägede  ühendamise pärast täieste korda'saanud. Nii kaugel on nüüd asi küll, et Türgi valitsus 5000 Türgi soldatit juba Port Saidis on lasknud maale tulla. Aga kaS ta neid täieste luglis juhatuse alla saab andma, on alles kahtlane. Arabi-pashal on Tel-el-Kebin juures enam kui 25,000 meest ja Kairo juures peale 6000. Türgi walitsus on Arabi- pasha 26. Augustil awalikult mässajaks tunnistanud. Egiptlased aga saawad wistist siiski Arabi-pasha juha- tusel wahwaste oma maa eest wõitlema ja wõeraste sissetungijate sõamehi weel rohkeste oma kõrbedesse hingama panema, enne kui nad ennast alla annawad. Omalt maalt. Wiljaudist. Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts on nõuuks Võtnud, oma peatallituse kõrwal ka kauplust  asutada. Seltsi koosolekul 22. Aug. s. a. walitati  sejlleks saadik, kes asja „Linda" Eesti kaubalaewa Seltsiga saab läbi rääkima Linda Selts on igapidi tähendatud ettewõte poolt ning saatis Wiljandi Eesti Põllum. Seltsile järgmise kirja: „Auustatud Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsile. Rõõmutuhinal tõuseb rind, kui kuulda on, et rahwaS kasulikuiS asjus ennast ikka enam ühendada püüab ja edasi astuda tahab kasulikkusi toimetusi ette wõtteS oma ajaliku elu parandamiseks. Nõnda lueme Sakalas 21, kus Teie auustatud ja armsad suguwennad  nõuuks olete Võtnud, oma peatoimetuse kõrwal  ka kauplust sisse seada ja ettewõttes ennast Linda Seltsiga ühettdada, mille otstarbeks Teie 22. Aug. saadiku saate Valinud olema, kes Linda Seltsiga seda asja läbirääkima tuleb. Tuhat tänuga wõtame niisugused  rahwa edendajad soowid wasta ja oleme wal- mis kõik läbi rääkima ja kui wõimalik ka asja otsust ära kinnitama, kuida moodi see ettewõtte wõikS täide saadetud saada. Muidugi teada, kui meil kaubawahendus  korralikult saab sisseseatud ja igaüks teda jõudu mööda edasi aitab nihutada, saab selldst suur kasu niihästi toimetajale kui ka terwe Eesti rahwale olema. Nõnda kui meie mereäärne rahwas kaubatoimetuses  omad käed üle merede wälja sirutame, nõnda sirutame neid ka oma armsa Eesti wendade poole, kes sügawamal maal elawad'.. Ülemal tähendatud ettewõtte täidesaatmise mõttes palume siis Teid oma saadikuid päew ehk kuida wõimalik  enne meie peakoosolekut 6. Septembril siia saata, et meil wõimalik oleks nendega seda ettewõtet läbi rääkida ja peakoosoleku päewakorda ülesse wõtta. Auupaklikult Eesti Laewameeste Selts „Linda". Direktor: H. A. Bystrom. Pühapäewal, 29. Augustil sai Wiljandi lähedal  Orika weske ilusas metsa salus näitemüük Wiljandi  Eesti Põllum. SeKsi maja heaks laülu ja muusika  mänguga ära peetud. Näitemüügi asutajad prouad Kirsel, Pori, Kuuben, Lohannson, Reimann, Taar, Juurup, nende abikaasad ning peale selle weel neiu Mathilde Suits, mölder. Treffner, kihelk. koolm. Peet ning talunik Kukk oliwad Väsimata hoolega kõik tei- , nud, mis rknde jõuus seisis, et nende ettewõte Võimalikult  heaste edeneks. Nende waew polnud ka mitte asjata. Müügi asju oli õiete rohkeste kokku kogutud, nõnda et paljugi weel järele jäiwad. Kõik ehiwse ja muud kulud kandsiwad asutajad ise, ning üksnes seeläbi oli wõimalik, et puhast sissetulekut 290 rubla üle jäi. Pidu lõbustuseks oliwad Holstre mängu- ja laulu ning Kaarli meeste-koor palutud, kes laulu ja mänguga rohkeste kokku tulnud rahwa meelt rõõmustasiwad. Ainus asi, mis otsata kenal pidul puudus, oli keele kaste. Mõnelgi oleks palawa päewaga keel kõrwenud, kui mitte keegi hea inimene selle eest poleks muretsenud, et theewett saada oli. Küll oliwad basaari asutajad õllemüümise luba püüdnud  saada, aga õnnetuseks ei läinud see korda. Wiljandi  mõisa walitsus oli küll esmalt seks omalt poolt luba annud, aga luba jälle tagasi wõtnud, kui kõrtsimees,  kelle lähedal näitemüük peeti, selle üle nurises, et temale selle läbi kahju saada sündima. See pahandas  rahwast, ning kapsolijad karistasiwad kõrtsmiku seega, st igaüks parem Hänü kannatas, kui niisuguse mehe käest pudel õlut wõttis, kes oma kasu püüdes rahwa ettewõtet rikkus. „Sakala" on Riia Wene lehe „Rishki Westniku" kaastoimetaja käest järgmise kirja saanud: „Kõrgeste auustatud toimetaja! Kui ma Juuli kuu teisel poolel Wõru ja Tartu kreisis räsisin, sain mina igal pool Eestlastelt wäga lahkeste wasta wõetud, ehk ma küll mitte keegi kõrge auukandja pole. Eestlased tuliwad kokku ja kutsufiwad  mind sõbralikult eneste sekka. Neist lahkudes auustafiwad nad mind lauluga. Ma mõistan maga hästi, et see awaldus mitte ainult minu tarwis ja minu pärast ei ole, maid et see terme Wene rahwa ja selle püüdmise peale tähendab, mille heaks mina oma jõudu mööda tööd teen. Ma olen selle awalduse  üle wäga rõõmus, sest see on Eestlaste palamast  armastusest Wene Keisri ja keele, Wene meeste ja meele wastu wälja tulnud, mis meil enam tundmata  pole. Sellepärast palun ma Teid, auustatud herra, et Teie oma auustatud ajalehes minu tänu kõigile neile Eestlastele kätte kannaksite, kes mu Eesti reisi peal mulle oma sõbrust Wene rahwa ja iseäranis  nende Wenelaste wastu awaldasiwad, kes, nagu mina, oma isamaad palawaste armastawad ja Eestlastele  õnne soowiwad. Andku Jumal, et need sõbralikud  tundmused Wenelaste ja Eestlaste wahel õige pea head wilja kannaksiwad meie kalli isamaa ja Eesti rahwa heaks! Leonid Witwitzkij, „Rishki Westniku" toimetaja." Tartust, vr. Kreutzwald'! mälestuseks. KuidaS kuulda, on Soomemaalt üks kallis wannik Tartus tellitud teha, mis kadunud „Kalewipoja" laulja hauale saab maha pandud. „Walgusele" on järgmine kiri sisse saadetud. ..Lubage minule mõni sõna lauluisa vr. Friedrich Reinhold Kreutzwald'! matusest Teile teatada. Esmaspäew 16. Augustil umbes kella 12 ajal hakkas  rahwast, kes kõik enamiste leina riides oliwad, herra Blumberg'! majasse kokku koguma, kus õnnis lauluisa kirstu kaane all puhkas. Künni kell 1 tuuris  rahwa kogumine. Seepeale tuli õpetaja Schwartz ja pidas pitka kõne Saksakeele, millest mina täiest aru ei saanud ja seepärast temast midagi ei wõi rääkida. Enne ja pärast kõnet lauldi paar salmi matukse tar- wis trükitud lehtede pealt, muidugi ikka jälle keele. Kell kaks kanti kirst surnuwankre peale ja pltr nzatukse rong, kelle eeS otsas kolm lippu kanti, hakkas liikuma. Surnuwankre järel käijad kandfiwad wanmkuid,  mis siidi leietitega kaunistud oliwad. Iga ühe wanniku lindi peale oli sõnu lauluisa mälestuseks trükitud. Rahwast oli palju lauluisaga jumalaga tulnud  jätma, sest kõik uulitsad, kust rong läbi läks, oliwad inimesi täis, ka haua kaldale oli enne matukserongi  sinnajõudmist hulk inimeisi kogunud. Kui rong hauale jõudis ja kirst hauda sai lastud, pidas ülemal nimetatud õpetaja matukse kõne, jälle muidugi Saksakeele.  Sai matukse kõne peetud, pidas üliõpilane R. Kallas lühikese kõne EeStikeele teiste üliõpilaste nimel ja pani kena pärja hauda. Selle peale laulis Wanemuise segakoor ühe EeStikeele laulu. Tähenduseks  olgu öeldud, et kõik nüüd selgel EeStikeelel sündis, mis teaduswd saab. Siis pidas Dr. Weske EeSti Kirjameeste Seltsi nimel kõnet, kus ta kadund Kreutzwaldi tähtsamaid kirjast nimetas ja tema tööfi kulla wääriliseks kiitis. Lõpetusel pani tema loorperi lehtedest kena pärja Kirjameeste Seltsi nimel hauale. Selle peale pidas EeSti Postimehe toimetaja Dr. Herrmann  kõnet Wanemuise Seltsi nimel ja pani jälle pärja hauale. Nüüd aStuS „Kalewipoja" Seltsi saadik J. Rothberg, Rakwerest, hauale ja tänas mõne sõnaga Dr. Kreutzwaldi põrmu „Kalewipoja" Seltsi nimel kõige tema hea tegemiste eest, mis ta Seltsile kui auupresident üles oli näidanud ja pani lõpetusel lillepärja  hauda. Seepeale käskis aga herra Blumberg hauda kinni hakata ajama. Ka juba enne käskis tema sedasama teha, aga kõnelejate üksteise järel rutuline ette astumine ei annud seks mitte mahti. Kui jo mõni labida täie muldu oli hauda wisanud, aStuS rahwa seast koolmeister Tulff, Rõngust, wälja ja awaldas oma kahetsemist mõne sõnaga üles. Wahete wahel laulis Wanemuise koor. Peale Tulffi ütles keegi jälle mõne sõna haua kaldal kui hra. Blumberg jälle hauda kinni käskis hakata ajama Siin aStus aga tuttaw Treffner ette ja pidas pitkema kõne Tallinna „ Linda", Narwa Jlmariine, Wõru „ Kandle" ja Al. kooli pääkomitee nimel. Ka luges tema kolm telegrammi ette, mis „Linda", „Jlmariine" ja „Kandle" Seltsid oliwad saatnud. Nüüd muld hakkas kaldalt hauda lendama Tüki aega loopiti juba, aga haud ei saanud weel täis, kui ka „Olewiku" toimetaja Grenzstein läbi puges ja ühe luuletuse ette luges. Peale lõpetust pani tema ka suure wanniku, mis pika siidi lintidega ehitatud oli, hauale. Mulla loopimine seisis. Tudendid laulsiwad ühe Saksakeele laulu. Nüüd käskis siis Blumberg jälle hauda mulda hakata loopima, ehk küll mõnigi weel hea meelega oleks soowinud mõndagi ütelda ja töised seda kuulata. Käsku hakati täitma. Korraga astus Tulff wälja, ütleb sõna kõwaste ette ja rahwas hakas laulma. EeStikeele koraal waimustaS kõiki. Laulu ajal aeti haud kinni ja pandi kõik pärjad  ilusti hauale kaunistuseks peale. Kui suurem hulk rahwast ära oliwad läinud, kogus summake inimeisi haua ümber, üks taat hakkas sõna ette ütlema ja lauluheal üles taewa poole õntsale järele. Kui kaua wiimsed lauljad seal weel laulsiwad, ei tea ma, aga kell oli juba wiie peal ja mina pidin haualt ära tõttama, kadund lauluisa põrmu mulla põue puhkama jättes. Weel ükskord waatasin ma pisarad silmas haua poole, kust lauluheal nagu troostiks kõrwu ulatas.  Lõpetuseks tahtsin ma weel niipalju ütelda, et oleks kõik EeStikeele sündinud, oleks asjal töine mõnu olnud. Kuida kõrwalt kuulsin, oli esiotsa ainult Dr. Weskeie lubatud haual kõnet pidada. Tänu temale, tänu kõige suguwendadele. Tänu ka auustatud Dr. Wiedemannile, kes kaugelt künni Kreutzwaldi hauani oli tulnud! Rahu aga olgu sinu põrmule, sa Kalewite wõsu! . Riiast. Kesknädala 25. Augustil on senator Manassein Riiast Peeterburgi reisinud. Niisama wiibib Liiwi kubernäri herra, paron Üxküll-Güldenbandt,  juba mitu päewa päälinnaS. Liiwi kubermangu seiemaalne prokurör on ametist lahti saanud ja tema asemele sisemiste asjade tallitust mmisteeriumi ametnik Mejasojedow pandud Kõif rahwuslikud ajalehed räägiwad selle muudatust üle suure rõõmuga, sest et herra Mejasojedow tubli rahwameeleline mees on. . , raudteede üle kirjutab Läti ajaleht ~Mah. Wees." ühe pika artikli, milles, peale seda, km ta raudteede kasu üle kaubaajamiseS ja muudes  sarnastes toimetustes räägib, ütleb ta edasi: Heidame  üht pilku meie kalli kodumaa, Liiwimaa, peale, kuna meie küsime: On üht raudteed, mis läbi Liiwimaa  läheb ja mis kõrwalisemad kohad mest keskkaubakohtade,  Riia ja Pärnu, lähemale toob, tarwis? Selle