sõitleb selle ,uttenäu" üle, mis ikka weel mõne õpetatud Atlase peaS wiiraStada, et Lällased omas rahwuslikkuS hariduses atteS seista ja kosuda wöiksiwad. Muidugi Maksab see ka Eestlaste kohta, sest neid on jo hulga poolest weel natuke wähem. Meil ei ole himu seda küsimist sel korral pitkemalt arutama hakata, meie tunnistame ainult oma imekSpanemist selle üle, kui ettewaatamata .Rifhki Westuik' on. ,Walitsuse kuulutab: ,Õigensulise rahwa tuetusekS ja Wene keele wäljalautamisekS on Saaremaa St. Nikolai-wennastus elule kutsutud. Aasta 188 S—1886 oli WennaStusele rohkete andele läbi, mis mõne heategija poolt tuliwad, iseäranis hea. Sellel aeal on WennaStuse kapital Mor." sõnumite järel 7600 rubla 81 kopikat suur. Peale arm vannete waestele õigeusu  usutunnistusest oli WennaStuse peamure WennaStuse koolide ülespidamine, ühe eeskujuliku Kirikukooli tuetamine ja pühade,aealugude wäljaandinine Eesti keeles. Peale selle on WennastuS preester Orlowi kirja nime all : , Seletused õigeusulise Katekhismuse juure Eesti keeles wälja annud". Wene riigi põhja- ja idapoolistel maadel elawad Samojedlased, Zakutlased, Tunguslafed, Korjatlased, Tshuktshlafed  ja teised, kes suuremalt osalt weel puudutamata paganad on, ka keSket Wenemaad on paiguti weel külast, kuS paganad elawad. Meie tõrelemiSte kohta »Olewiku" otsata kirjade wasta OauS. Treffneri ja vr Hermanni wõitlemise-asjuS , Eesti Kirjameeste Seltsib Präfidenti-tooli pärast, kirjutas Mshki Westnik" ja »Wirmaline" korraldab omas wiimases uumres: Missugustest mõtetest ehk põhjustest /Tallinna Sõber" ,ennast juhtida lasknud, seda meie ei tea. aga tema sõuandes  on oma jagu õigust". Et sõbrad ega wastafed meie seisupaiga Pohta kahewahel  ei oleks, selleks anname järgmist seletust: Kui (ZauÄ. Treffner tähendatud wöittemises wõitu saanud oli. stis algas Mlewik" oma kirja, mis ikka weel otsata on. Üht ega teist wõitlejat ei tunne meie näulikult ja sellest joonest ja maimust, mis .Eesti Kirjameeste Seltsis" walitseb. nimelt sellest aeast saadik, kus seda Seltsi »puhastati", ei ole meie aru saada suutnud. Kuida meie ühest wõitlejast mõtlesime ja teiselt ikka weel mõtleme, seda meie lugejad teadwad, niisamati ka wõitlejad ise. Nende wõitlemiskest Präfldenti-tooli pärast ei ole meie koguni mitte osa wõtnud, meid pahandas ainult see iseäraline  kombe, kuida .Olewlk" pärast asja lõpetust ,Eesli Kirjameeste Seltsi" walitud juhatajast kirjutama hakkas ja ikka weel kirjutab, mis seda Seltsi kõige nende ees kahtluse alla paneb, kes weel iganes .Olewiklu" nsaldawad. Sellepärast oleme meie kiljatanud; see oli meie mõte, põhjus ja juhatus. Kui walimine lõpetatud oli, siis rõõmustasime ennast ja oleme seda ka selge sõnaga tunnistanud.  Miks meie ennast aga rõõmustasime, on see: kui Vanä. Treffner .Eesti Kirjameeste Seltsi" Präfidenti asemikuks saanud oli, siis kutsus tema awalikult Seltsile uusi liiteid, selle tähendusega, et edaspidi selleS Seltsis kellegi polttika-joone peale ei pia waadatud saama, waid tiksi ja ainu tema osawötmife peale Eesti kirjandusest. Just .Olewik" andis meile aga kohe selle peale üht wäga selget tähte, et tema ja tema erakond .Eesti Kirjameeste Seltsi" seesuguse puhastamise wasta on ja meie wõisime siis arwata, mis sellest Seltsist saaks, kui see selle erakonna  juhatuse alla langeks. Kuida .Olewik" seda tähte andis, sellest ei taha meie sel korral mitte rääkida, ei pelgu ega koguni mitte awaliku seletuse eest, kui .Olewik" seda himustab. —. Peale selle oleme meie OauS. Treffneri koolist ainult head kuulnud, ühe mehe suust, keda kõik sugud ja seisused, wanad ja noored Tarkus ja igal poolel kuS teda tuntakse, nsaldawad ja auustawad. Kes aga üht Eesti kooli omast jöuust ja nõuust afutaS ja nii puhtal,  khristlikul waimul juhatab, selle kätte wõtb ka teisi EeSti asutusi usalda. vr. Hermann tõreleb nmas .Postimehes" "Rishki Westniku" waSta, et see .Eesti Kirjameeste Seltsi" Präfidenti  walimise junreS (Zauck. Treffneri pool seisnud, ja lõpetab oma tähtsat kõnet järgmiste sõnadega: .Kui .Rishki Westnik" arwab, et Treffner enam .Wene asja poole hoiab, nagu leht seda õige selgM .ütleb, siis on see eksitus. Treffner ei ole weel kusagil .oma mõtet selleS punktis awaldanud, kuna meie lehes .tihti mõndagi lahket edendawat sõna on Wene asja .kohta seisnud. Kui .Rtshki Westnik" meie kodumaa .olust ja mehi ei tunne, siis jätku ta parem oma hääl .tõstmata, kui et tä Wene õiglasele asjale ja loomulikule .õigusele siin maal kahju teeb ja rahwa suurema hulga .kirjandusliku kasu waSta räägib." Peterburgist. Wenemaa Saadik Londonis, Wirklicher Geheimrath von St aa!, on selle kuu 16. pääwal Keivri Majestäti jutule wõetud ja on jälle Londonisse  tagasi reisinud. Kindral-Major Keisri swilist, Baron Kaulbarõ, on hiljuti Keisri Maje- st ät t jutule wõetud ja on Wene söeawäe- wolinikuks Perfias nimetatud. Nende pääwade sees on tema Wiini retsinud, kus tema perekond senni weel oli ja reisib sealt oma uue ameti peale Teherani. Kohalises paikas on nõuupidamised selle üle, et S i - beriSse - saa tmi n e, kui nuhtlus, edaspidi koguni Piab ära kautatud saa. m. Kogukondadele piab õigus jääma oma kõlwatumaid liikeid Siberisse saata, nemad piawad siis aga ka nende ülespidamist kahel esimesel aastal  oma peale wõtma, sel möedul, kuida teistele wangidele  ülespidamist antakse. Siberisse-saatmise asemele piab wangitöö tulema, ja ka kogukonnad piawad õigust saama, oma kolwatumaid liikeid awalikule tööle panna. Raha- Muisteriumis on üks komitee asutatud, tubaka -mo - st opo l i üle nõua pidama, ja on omp esimest koosolekut juba pidanud. Witna-m o n o p o l on esiteks maha jäätud» vWalitsuse Teadaandja" kunkutab, et Wsnemaa Bulgaria-asjus,  mässamisest hoolimata, oma tänist politikät  mitte muuta ei taha. Soomemaalt. Mitmes Soomemaa linnas ja paikas hakkawad meesterahwad ja naesterahwad ennast üheks lUsupriiduse ja Usukannatuse kokku asutama. See Selts tahab nimelt arusaamist selle üle laiemates ringkondes äratada, et usk inimeste sügawam elutarwitus on, elule wast taielikku sisu ja kõrgemat läiki, kinnitust elu raskustes, jõudu kõikis heaS ja rahu surmas annab; et Ristiusu  waim wabadus, ja iga usk ainult südame-tunnistuse asi on, üksi ja ainu igaühe enese waba südame - tunnistuse peal seisab. Seda ja nõnu, kuida seda maksmaks teha wõib, tahab see Selts lähema Soomemaa Maapääwa ette panna. Odessast, Küünlakuu 13. pääwal. Wiimasel nädalil on põllud ja nurmed Bessarabias ja Khersioni kubermangus  ennast lumega katnud. Põllumeeste lootused on jälle toibunud. Goroshko perekonna mõrtsukad on Jelissawetgradi maakondas kinni wõetud. Need on Goroshko  endised töömehed. Selle kuu 4. pääwal sai Akkermanni weikekodanik Bartholomei N e t s h u p u r j u k, kes ühe naesterahwa ja ühe Politsei-soldati ära tapnud, ja oma kinniwõtmise juures, öösel wasta Jõulukuu 11. pääwa, surmariistadega Politsei wasta hakkanud oli, Sõeakohtu otsust mööda üles poodud. Zeikung" kaebab, et sealiste wiljakauplejate pettus kõigile wiljakauplusele  suurt kahju tegema kipub. Mitmed wiljakauplejad ei ole wilja mitte proowi järel ostjate kätte annud, waid sagedast  ümber wahetanud ehk seganud. Nüüd on wõeramaa kaubamajad oma asjatallitajaid senna saatnud, kes kõiki oma filmaga läbi waatawad ja mitmesugust tunnistust päriwad, mis palju tüli ja takistust teeb. Kharkowist, Küünlakuu 11. pääwal. Siin on palju lund sadanud. Külma on 9 graadi. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Berlmist. Riigipääwa algatuseks luges Würst Bismark  troonikõnet ette, milles Paapsti lahke osawõtmise peale tähendatud on. Saksamaa poolt saada ikka rahu eest hoolt kantud, nimelt naabritega. Windhorst ja Richter tõrelesiwad selle wasta, et Riigipääw enne stsse kutsutud on, kui lisawalimised walmis saiwad. Neile tähendati, et Riigipääwa kokkukutsumine Keisri afi ja et nii palju saadikuid koos on, kui seadus pärib. Teada saadud lisa-walimiste järel on walitsusel 201 healt koos 2 rohkem, kui heatedeenamuseks tingimata karmis läheb. Loodetakse, et witmastest lisa-walimistest walitsusele weel abi tuleb ja et ka Keskpaiklaste keskist mitmed healed ennast walitsuse poole tunnistawad. Troonikõnes on muidu ikka kuulda olnud, et Saksamaa oma naabritega kõige paremas sõbruses seista. Et sel korral rahu eest ainult „ hoolt kanda/ lubati, see on kohkutanud —> Wene paberraha 100 rubla eest makseti Berlini börsil selle kuu 21 pääwal 179 marka 70 peningat, mis ligi 55 kopikat  rubla eest wälja teeb. Bulgariast. Aeglise walitsuse sõeawägl on mässamist igal poolel lämmatanud. Sofias on Söeakohus kokku kutsutud. Kas mõned mässajad surmanuhtluse alla mõistetud  ja hukatud saamad, fee oli weel teadmata. Kirja wastused. M. G. L —T., P, K. ja P. W.: Järgmises numreS, Kiriku teadused. Jaam kirikus- Ristitud: Elfriede Põder, Aleksander Kallikiwi.  Unna Willberg, Marta Kaasik, Friedrich Nesirik,. Arnold Kesse, Ältarta Põlde, Gustaw Saar, Eduard Niibo, Johanna Koppcrmann. Laulatud: Willem Rea, pilleti soldat, ja Mai Mägi. Johann Murd, raudtee-töömeeS ja Liisa PaultS. Jaan Sarw, treicr ja Eliisabet Eisen» berg. Johannes Nestrik. kiper, ja Maria Kask Maetud: Krõõt Metsik, Priidiku n. 70 aaSt. Karl Schumann, 10 k. Tiina KuSmin, Jwani l. 61 aaSt. Peeter Pernamägi, pilleti sold. 31 aaSt. Alek- Sander Griwberg, 11 aast. 11 k. Ernst Taaler, kirjutaja, 33 aas 5. Alfons Jernatowski. 1 aast. Sophie Põldmann, Ma« di n. 21'/»aast. Mha-Waimu kirikus. Ristitud: Hilda. Madlena Tut> gan. Laulatud: Kärner Hans SüsSlich ja Anna. Margareta Halreg. Tisler Tõnu Roth ja Liifo Käsn. Maetud: Konrad Karl, Alexander Herodes, 7 aast. 11 k. 23 p. Jutu leht. tzeriku Weski. Jutustus Kolmekämne-aaStasest-sõeast. See oli hili-s,lgisel aastal 1634. Õnnetu Nördlingeni  lahing oli omas järges häda ja ahastust tuhandete peale toonud, kes ilma peawarjuta jäänud, ja selle kõrwa oli weel talwe wäga wara tulnud. Ka Must-metsas, kus meie jutustuse ase on, seifis kõik juba jeas ja lumes, ja pealegi sel paamal, kus meie lugu algab, möllas kange maru läbi männa-latwade ja kolistas nagu õnnistuseta waim selle mana saeweski seinade ja akna-luukide kallal, mis kitsas orgns kõrge mägede wahel, suures metsas seifis.  See oli üks kõrwaline, inimesteta paik, see , Eeriku weski", kuida seda üksikumalt mõtelda ei wõi. Kohisewat  metsa-jõge mööda, mille järskul kaldal juba jea-purikad  figiuenud oliwad ja mis tema jooksu weel koledamaks tegiwad, saadi küll poole tunniga lagedikule, aga seda oli wäga wähe weski ümber. Mõned > põllu- ja heinamaalapikesed,  siis langes mets jälle kokku ja keegi ei oleks selle taga elu-aset aimanud, sest määratumad männad kastsiwad  pea oma juuri jõe selgesse wette ja seisiwad tema kallastel, künni suurema jõega kokku jooksis. Lagedal heinamaal, ümber selle peidetud elupaiga oli sügaw lumi; lumi oli metsa puude peal, kes selle rusumise  all paenusiwad, lumi kattis igat põesafl ja rusus teda maha, ja lumi oli ennast wana weski üle heitnud ja nagu lai walge surnu-lina, mille all ratad keerutada, wuriseda ja rõõmsast põrutada ei wõinud, kuida seda weskit ümberkaudu muidu nii kodusel healel kuuldakse. Ainult tuule hulgumine, wee lohisemine ja fiin ja seal kulli heal, kes saaki püüdmas oli, ehk warese parwede kraaksumine, kes lumes surma saanud metslooma raisa poole tsttasiwad, kostfiwad läbi metsa. Päike, mille kiirud  muidugi sel aasta-aeal sügama mets-oru põhja ei ulatanud ja ainult lõune aeal kahwat walgustust üle lumepinua saatis, oli ka wäljaSpool metsa juba alla weeremas.  Metsas aga ei olnud widewikus pea ühtigi enam ära tunda, kui üks noor naene, weike kimbuke käes ja umbes  10-aastane poisike kannul, argliselt pimedast metsast weski lagestiku peale astus. Temast oli näha, et temal rutt oli ja siiski hirm tema jalga takistas. Iga paari sammu takka waatas tema kartes tagafi, ruttas jälle mõned  sammud nii kiirest edasi, kui lumi lubas ja wäfinud poisike jõudis, siis kuulatas tema jälle ja ruttaS jälle edasi, kuuni wana puumaja ette jõudis. Ümber maja käis puust ehitatud kõrgem jalgtee, lai pilbas-katus ulatas selle üle ja kindel wäraw kaitses sisseminekut. Argselt ja tasaselt koputas noor naene wärawa peale, nagu kardaks  tema wähematki mürinat teha, aga siiski nii suure rutuga, nagu oleks surm tema kannul. Tuule mühin ja wee kahin oliwad kange,nad, kui tema koputamine. Tema astus  jalgteelt maha, kiskus tugewa käega ühe jea-tüki jõe kiwistiku küllest lahti, wiskas tasaselt aga osawa käega wasta üht akna-luuki ja hüüdis: „Ouu! Onu JusluS!" ,Kas tahab keegi sisse?" kostis ühe mehe heal majast waSta. ,Kes seesuguse ilmaga metsa on läinud?" Mina see olen, Eewa Wildm Kalwist ja minu poisike Georg' tehke Jumala pärast lahti, nii ruttu kui wõite. onu! wiiwimine  wöib surma tuua!" palus naene. .Jumala nimel siis!" kostis heal wasta, wäraw läks tulijate eest lahti ja wajus nende takka kohe jälle kinni. Noorel naesel ei ei olnud waja tee järel pärida; ümber poole maja läks tema kaetud jalgteed mööda, siis üht järskut treppi mööda ü!es, mida ronida temal tema olekus raske oli, siis seisiwad nemad ühes kaunis suures madalas tuas, mis ühest ra d-näpisteses põlemast männa-peerust walguslatud oli. .Jumal teretuseks. Eewa! Kust Sina tuled nii hilja selle poisikesega?" küsis mees, kes nüüd ka sisse astus ja liigutud südamega noore naesele kätt pakkus. Mees wõis natuke peale wiiskümmend aastat wana olla tema oli keskmisest kaswust, lahke, rohkem läbiwaimustatud kui kindla näuga. Et Eewa omas nõdruses ja hädas kohe wastata ci suutnud, wsttis mölder tema käest kinni talutas teda ühe madala sängi juure, mis tua nurgas seisis' laskis teda senna maha istuda, läks siis ahju juure kus peal üks weike waagen piimaga oli, wottis kapist ühe kruusi, tilgutas sealt midagi piima sisse ja pakkus seda warisewa naesele. Naene jõi natuke ja waatas siis poisikese  peale, kes argselt ukse juures seisis. ,Tema saab ka oma osa", ütles Justus lahkest; ,tule, weike joo ia soojenda ennast, ja fiis jutustage. Midagi hirmsat piab Teile juhtunud olema, kuida Teie näud näitawad " .EkS T-ie ole weel kuulnud, on»,- «lgaS wilmalS