täieSte julge olla wõib, et nende jumes enam seda hirmust haigust karta ei ole, mis juba nii mitu inimest hirmsa surma kätte saatnud ja niipalju loojukseid surmanud on, ja mille wasta arsti-teadused weel mõeduwat abi leidnud ei ole. Sellest kurwast juhtumisest tuleb meile uus te meele, mis meil juba enne südame peal pakitaS ja mille üle lugejatega rääkida tahtsime. Miks peaksiwad linnades ja maal need suured Soera-karjad peetud saama, millest ühegi! kasu, ka Mitte selged, inimesele kölbawad rõõmu ei figi ja mis nii mitme lapse osa toitu nahka panemad. Kõigepealt oleks meil nendest koeradest  rääkida, keda mõned üksikud, kõrgemast sugust naesterahwad pidawad, keda nemad oma üksiku südame peal kannawad, parema toiduga topiwad,  kuuni wiletsad loomad oma enese raswast lämmatud saamad. Koguni jõledaks läheb asi, kui sesugused inimesed, kelle süVK oma sugu. oma wendade ja õdede wasta kiwiks ja kaljuks tarretanud on, iseennast, ehk koguni weel oma Varanduse mõnul oma teenijaid koerte teenriteks alandawad. Kes ei oleks sesugust jõledust näinud,  kuida need paksud ,Mushkakesed", „ Ilmlikest"  ja ei tea misnimelised jalge peal köikuwad  raswatükid õrna käe läbi paela otsas oma mitmesugusele tarwitusele weetud saamad, ja kes ei oleks ennast weel sügamas südames selle üle pahandanud, kuida sesugused weidraks jäänud  sõnalausumata meeletuma  looma tahtmist täidsVad, kuna inimeselastele  põlgama toredusega selga pöörawad. Aga ega sesugused wõõrissüdamekandzad meie lehte ei loe, ega siis meie peletamises nende kohta ka ei mõedu, ja Eestirahwast loodame, et selle seast ükski weel omast looduslikust olemisest  nii palju körwale eksinud ei ole. Jätame seda asja siis teiste lehtede hooleks ja räägime küla- ja karja-koeradeft, mis rahmal tuttawad küll on. Endisel aegadel, kus karjad läbi kõigi maide käisiwad, mis mitte wilja ehk heina all ei seisnud,  kus rahwaft wähe ja huntifi palju oli, nendel aegadel wõisiwad karjakoerad õige kibedast  tarwis olla. Need karjakoerad oliwad siis aga ka sesugused, kes hädaaeal metsalisega wõidelda  ja sellest wöitu saada wõisiwad. Need koerad oliwad meie wanad auusad „ karjakrantsid",  tugewad punased loomad, enamist walge kaelaga. Nendest ei tea meiepõlised inimesed  aga enam muud kui nende nime, mis weel siin ja seal wihase meelega paha mustase sõimamiseks tarwitakse. ise on kõik juba surnud, nende tallitus siin maailmas lõppes sel paamal, kui wiimne karjasarwe heal suures metsas soikus, rohkem aga weel, kui suured külakarjad üksikuiks perekarjadeks lahkufiwad,  mis küll igal poolel weel taieste sündinud  ei ole, mis aga ikka rohkem ja rohkem tuleb, mida rohkem põllumehed karjast mitte enam paljaks sönnikuweskiks ei pea, waid selleks, mis need olema peawad, se on põllumehe kasufigitawaks  waranduseks, mis muidu taieste koroa ei lähe kui aga siis, kui karjad iseäralise hoole ja peremehe oma silme all lahutud karjamaal, niisama heaste kui lautas tallitud ja söödetud saamad. Aga pöörame koerade juure tagasi. Karjakrantside asemele astufiwad weiked terawaninalised  koerad, kes muud ei mõista, kui aga haukuda; aga selle eest peetakse neid nüüd ka armu poolest palju rohkem, kui endisel aegadel krantsist. Kas neid põllumehel tarwis läheb, ehk kas iga koer kasuta seda raiskab, mis kahe sea nuumamiseks mõedub, sellest saab küll iga mõistlik mees ise aru, km seda kord käsile wõtab. Meile wõiks küll wastatud saada, et inimene paljast kasust ei ela, waid et rõõmuks ka midagi kulutada wõib. Küsime meie aga. kellele se nalju rõõmu teeb, kui külast läbiminnes siit ja sealt ajanurkade takka üks, kaks ehk kolm koera kargawad ja teekäijad wihase häälega läbi küla faadawad, seisma jääwad, ümberpöörawad ja uueste kannade kallale kipuwad, ilma et otsa näha oleks, milla se tüitaw kära lõpeb, siis wõime neid küll wähe leida, kes seda rõõmu suurest kiidakstwad. Aga ka karjade juureS oleme sagedast näinud, et need weiked haukujad ilma asjata waeseid loomast ühest paigast teise kihutawad,  et rahuliseks söömiseks aega üle ei ,ää. Mõtelgu põllumehed selle üle järel, kas karjakoerad weel tarwilised loomad on, wõi kas üksi peetud saamad, et wanemad neid pidastwad, ja kas kasu wõi kahju, mis nendest tuleb, suurem  on. Kõige pealt aga armsad lugejad, ärge unustage, et tuhandete koerade kasu, kui nendest ehk ka kasu tuleks, seda häda ja ahastust  ära ei maksa, mis üks hulluks jäänud koer teeb, kui ka aga üks ainus innimine tema läbi õnnetuse sisse langeb, mille wasta siin ilmas weel abi leitud ei ole. Ärge unustage, et wiimaks  ikka koera pidaja selle eest peaks wasta  ma kui tema koera läbi ligemise warale suur kahju saadetud, ehk koguni ligemise elule hirmus  ots tehtud saab. Tartust. Jõulukuu 27. pääwal oli tuli nõdrameeleliste majas lahtiläinud. Üks kõrwaline  hoone oli põlemas, sai aga niipalju kustutud,  et kahju wäga suur ei ole. Nõdrameelelised  naisterahwad, kellele seal mõneks aeakS ase walmistud, saiwad peastetud ja teise majasse  wiidud. Priitahtliku tulekustutajatele annab  D. Z." suurt kiitust ja tänu, nende julge, wirgu ja osawa abitegemise eest. seltsi wiimases koosolemises  on eestseisus osalt uuendud. Präsident J. W. Ja nn sen ja Abi - Präsident Pastor Ei senschmidt ei soowinud enam ametisse jääda ja saiwad nende asemele walitud Präsidentiks  vr. Kreutzwald, Abi - Präfidentiks Raemõisa kirjutaja See laud. Et vr. Kreutzwald  wanaduse pärast seda ametid wasta ei wõtnud, sai tema Auu-Präfidentiks nimetud. Uuest asutud kirjanduse komitee Präsideutiks waliti Dr. Weske ja uuendud pidukomitee Präsideutiks pääwapiltuik Sachker. Peterburgift. Sõnumid Keisri Praua terwise üle, mis 27. Jõulukuu pääwant ulatawad,  ou wähe paremad. Et küll köhimine wähe kangem, siiski oli öö kaunis rahuline ja higistamine wähem. Sööma-isu oli hea. Kindral - Leitenant Dmitri Jwanowitsh Skobelew, wiimse sõea kuulsa kangelase Kindral M. D. Skobelew'! isa on äkitselt ärasumud. Tema oli aastal 1820 sündind, teenis aastast 1840 saadik ja oli Krimmi sõeast saadik oma wahwuse ja osawuse läbi kuulus ja küdetud Peale seda kiidetakse tema lahked ja rõömttsmeelelift olemist ja kõikumata õiged meelt, mis teda ülematele ja alamatele armsaks tegi. ..GoloS" kirjutab: Londonist on meie sõnumisaatja meile teada annud, et Ministritega  nende pääwade sees uõuuks wõtnud on, Herati linna (Afghamstani läänepoolses nurkas, wasta Persia ja Turkmem maa piiret) Inglismaa  sõeawäge saata, kui Wene wägi Merwi linna (Turcmeni maal wötaks. Kui seda nõuupidamise  otsuseks wöetud on. siis jääb selle täitmine  ikka muudetawaks tulema aegade ja juhtumiste  läbi. Kui Inglismaa walitsus Weuewäe minemisest Merwi linna ka. kui ühest kindlast ettewötmisefl räägib, siis ei ole sellest weel arwata.  et seda siin tõeste nönuks wõetud oleks. Ametlikult on aga nii palju teada, et uue minekule  Ahhalteki-Turkmemde wasta walm-stakse. Kui meie wägi ka selle rah-va wasta wõideldes tõeste Merwist saadik ettewngima peaks, siis ei oleks sellega mitte weel üteldud, et Wene wa litsus  seda paika ka alaliseks omanduseks pidada tahab. Sellel asjal, mida Inglismaa walitsus kujustanud, ei ole weel midagi kindlad põhjusta  st. Kui aga ka oleks, et se asi mõne aea pärast oma kindlad põhjustust saaks, siis jääks ikka weel kahewatzele, kuida Lord Beakonsfield ja tema sõbrad oma nõuu kordasaata wöiksiwad. Herati linna ärawõtmme ei ole nii kerge asi, kui ehk arwatakse. Seal on palju wäge ja palju raha tarwis. Et aga wäge ja raha saaks, selleks läheb tarwis, et Veakonssieldi Miuisterium  koguni uue nõuuga ja seletusega Afghauistani  asjade üle Parlamenti ette astub. Selles seletuses ei saa sellest küll olema, et India ja Afghaniftani piire õiendusest, looduslikust piirest räägitakse, jutt peab suure ja laia maade Võitmisest,  rahwaSte allaheitmisest Inglismaa alla olema, kas ise koguni mitte Inglismaa Valitsuse  alla saada ei taha. Sõeawäe saatmine Herati linna ei wöi mitte kui üks üksik toimendus  ettewõelud saada. Peab se sõeakäik korda minema, siis peawad Inglased esiteks AfghanistaniS kindla jala peal seisma, ja selleks on suurt sõeawäge tarwis. Saab nüüd Parlament  selleks seda abi andma, mis kordasaatmiseks  kulub? Selle järel arwata, mis tänine Parlamentis Afghaniftani asjade üle ettetulnud, ei wõi kindlast lubamist oodata. Parlamenti? ei ole weel asja olnud, sellest selgest rääkida, sellest aeaft saadik, kui esimise lepingu üle Jaakub - Kaaniga nõuupidamised oliwad, mis Parlamenti poolest üksi selles mõttes kinnitub sai, et nüüd sõda taieste lõpetud oleks. Kawagaari  surmamine Kabulis ja kõik mis sellest sigis se sündis pärast Parlamenti koosolekud. Kuida Parlament nüüd Afghaniftani asjust mõtleb, seda ei ole Valitsusel weel teada, sest nüüd on tarwis kõiki seda maad, ehk kõigewähemast  Kabuli ja Kondakari, nende maakondadega  Jda-Jndia riigiga ühendada. Ilma selle ühenduseta ei ole wöimalik Herati linna kättesaada. Arwata on, et Parlament selle Miuifteriumi poolest tehtud plaaniga ühes nõuuS ei saa olema. Ühel aeal, kus lirimaal rahwa ja sõeawäe wahel merised kokkusattumised algawad,  ei wõi suured asjad kaugel maal, mis palju sõeawäg tarwitawad, mitte kodumaa meele järel olla, ja suured raha hulgad olekstwad mõnusamad hädaliste Jirilaste kasuks tarwitada.  Kui nüüd siiski Mimstre-kogu seda nõuu wõtnud on, millest meie sõnumiandja kirjutab, siis ei wöi se muud midagi tähendada, kui Inglismaa tahtmist, selle nöuuwõtmise läbi meie eesolewad söeakäiki Ahhalteki wasta keelata. Iseenesest on mõista, et se Inglismaa soowimine  mitte täidetud ei saa. On se plaanitud sõeakäik kindlaks uõuuks wõetud, siis saab se nõuu täidetud, kui ka sealtpoolt Herati ärawötmisega  ähwardakse. pßuss. Jnw." on Tashkentist sõnumid saanud, et Serwer-Kaan ja Jshak-Kaan (Afghanistani  Würstid), kes Samarkantis elastwad, sealt salaja wõerale maale läinud, oma naesed ja vered aga Samarkanti jätnud on. Peter burg ist kirjutakse Mossk. Wedomoftile":  Kolm noort meest tuliwad selle Preestri  majasse. kes Jsaaki kirikus Nihilistide wasta wägewat jutlust teeb, ja nõuudfiwad teenrite  läbi temaga rääkida. Preester märkas teenri jutust, et need mehed hea pärast tulnud ei oleks, laskis ühe wahi tulla ja wõttis siis mehed wasta. Üks noor mees tunnistas, et nemad tulnud olekstwad ütlema, et tema jutlused  neid pahandaksiwad, et tema noort sugu teotaks ja neile oma sõna andma peaks, edaspidi  mitte enam sesugusi jutlusi pidada. Kui Preester kinnitas, et tema iial sellest ei jättakS mis tema kohus ja südametunnistus parimad, wõttis kõneleja püstoli ja tahtis lasta. Waht kiskus aga surmariista tema kääst, wõttis teenrite  abiga wangi ja saatis Politsei hoole alla. Moskwast, 29. Jõulukuu pääwal. .Mõskma  Zeitungi" sõnumi järel on seal mässamise kuulutusi leitud. nenda ka lõhkumise riistu. Politsei ou ühe inimese kinni wõtnud, kellel 12 000 rubla raha kaasas oli. Nowomirgorodi st, Poltawa kubermangus. Ühes külas Nowomirgorodi ligidal wõttis hiljuti  koguduse-walitsus uõuuks, ühte taimlaest keda nõiaks peeti, wilsadega nuhelda, sest et se ühe ab elu-paari wahele pah udust nõidunud oleks. Esiteks mõisteti 23 hoopi. wähendati aga 10 hoobi peale ja täideti ka tarka kohtuotsust.  Naene lubas küll sellest asjast waid olla, asi tuli aga Shandarmi läbi ilmsiks, kellel