Tallinna Sõber M 3 Uksteistkümnes aastakäik Tallinnas, lv Wärikm Mwal M 9. Ulkiildne ärileht Eesti rshioale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. «AStas Maksab Tallinna» LindsorsN pärijate trükimajas: «asras L rubla, 40 kop.— Pool-aaStaS I rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: oaStaS 3 rubla Pool-aaStaS 1 rubla 70 kop Kuulutused maksavad lga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. I rubla 40 kop Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: pärijate trüttimajas. - : S. Seelandt, lk 54. —Kartus: Laakmann. -Ztakweres: A. Kuljs. Maides: A. Setdcköerg. Kapsakus: H. Kollverg. Lkyukas :A. ZluttnerN poodis. Wikjandrs : H. Z. Karo«'t raamatupood. Marwas: W. Iõder. Mõrus: Aielrose. Matkas: W. Ztudokfi. Kuresaares: Tst- La«ge. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Äöastaja redaktor W. F. Eichhor n. Elab BaltiSkis, kirjad köiwad Baltiski (Baltischport NasriüouiN-Iloxr^ Register: Käsitöö harjutamine koolidcS. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast:  Auutähed uueks aastaks. Balti raudtee siss-tulemis-d Tallinna laewasõidud. Me eõnnetused.  Uued rahwakoolide ülewaatajad. Kooliõpetajate asjust. Puuwilla Margused. BaltiSkist: J!mad. Sadama-sõnumid. Rakwerest : Rööwiid. Kentsakas kaup. Paidest: P lit- sei käsk. Harjumaalt: Järwakandi Wolikogust. Liiwimaalt: Rauna metsad. Tartust: Tulekahjud.  Peterburgist  : Keisrikojast. Oodatud kõrged wõerod. Buchara Emiri saotekond. Auna Kiriku Zooli jubiläum. Moskwast: tulekahju. Tweri kubermangust: Wene tõllubaukidest ja rahwa elust. Sewastopolist: Sadama sõnumid.  Merwist: Ilm d. - Iseäralised ja uuemad sõnumid. Käsitöö-harjutamine koolides. (Georg Pahsen Peterseni manitsuse-sõnast wanematele.) Tähendatud lastekaswatamise-õpelaja räägib omas tähtsas  kirjas esiteks sellest, kuida nimelt suuremates linnades noor sugu koolides ainult waimujöuududes harjutatud saab, kehajõuud aga hurjutamata jääwad, kuna mõlemite ühetasane  harjutamine kõige kaswatamise eesmärk olema piab. Sellest ühepoolisest harjutamisest tulla need nõdrad, kohmetanud kehad, tohletanud näud ja töntsid silmad,  mis suur-liunadeõ noore sugu tundemärgid on. Küll olla juba ka walitsuSte poolest tähelepanemist selle peale heidetud, et koolides turnimist, ujumist, liu-jooksmist j. n. e. õpetatakse, aga sellest ei olla kaugelt weel küll. Wanemad, üleüldise kasu nõudmiseks asutatud seltsid ja kogukonnad pidada seda asja ise suurema hoolega seal oma kätte wõtma. kus koolid, kuida asjad nüüd kord on, seda mõjuwamalt teha ei wõi. Hoolt pidada nimelt peetud saama, et ka Vaesema rahwa lapsed mängu-paikadest lausa taewa all, ujumise-harjutuõtcst, liu-teedest j. n. e. ilma hinnata osa wõtta wõiwad. Kui see kõik meie lugejate ringkonna suurema  hulga laste külge palju ei puudu, kellel ju nimelt suwel Võimalik on, oma kehajõud» lausa taewa all harjutada,  siis aStub see tiri pea ühe küsimise ligidale, millest wiimastel aegadel palju räägitud ja kirjutatud, mida fiin ja seal ka tegewalt ette wõetud, mis aga ikka weel mõjuwale  ärawaStamisele jõudnud ei ole, ja mis õige tähtjas meie lugejate ringkonna laste kohta on, see on käsitöö koolis. Georg Paysen Pelersen kirjutab: .Nende abinõuude kõrwa, mille eesmärk noore sugu ühetasane harjutamine on, tuleb uuemal aeal üks teine ühes tähtsuses, mida wähemaks ei piaks peetama, kui see tõe poolest on: Käe-osawuse õpetamine. Ka käe-osawuse õpetamine tahab noore sugu ühetasasele  harjutamisele abiks olla, esimeses joones selleks otstarbeks,  lapsele käe-harjntamises puhkamist Vaimlikust tegewusest  anda ja sellega mõistuse ja meelespidamise ükspoolisele  harjutamisele wasta-kaalu saata. Käsitöö-õpeiamine seisab kõige wähemast niisamati waimu-harjutuse teenistuses, kui kenakirjutamise- ja joonistamise-õpetamine, sest selle läbi saab looduse-wõimude (physika) ja suuruSte-tundmise (geometria) teadmine, mida koolis õpetatakse, tegemaks osawuseks  ümber muudetud, kosutab kehalikkusi jöudufi ja andeid  ühes Võimlikkudega. Selle kõnvas õpib kaswandik kehalikust tööst lugu pidama ja laseb ,poissi kätega elu fisse aStuda, mis ka weel muud teha whiwad, kui sulge Vedada ja raamatu lehta ümber pöörata." Käsitöö õpetamine  pakub nenda seda, mida Inglismaa arst ja lastekaswataja  John Locke juba aastal 1690 oma kirja .Mõtted lastekaswalamise üle" 19. peatükkis pärinud on, kui kirjutaS: .Mitme kehaliku osawuse juureS on terwis ja haridus ühendatud ja nendest pioksiwad mõned selle puhkamiseks wälja walitud saama, kelle pea-tegewns raamatute  läbiuurimine 0n,.... sest puhkamine tema teistest töödest, tõsisematest mõtetest, käsulise kehaliku tegewuse läbi on see, mis peale mina fiin esimeses joones Vaatan." Nagu Locke, nenda on ka AmoS Comenius ja J. J. Nousseau käsitöö harjutamise peale kaswatamises rõhku pannud. Ühele Sakslasele aga, ühele Hamburgi linna pojale, jääb see auu, nende kolme laStekaswatajate mõtteid tegewalt tarwitanud olla. Aastal 1774 Jo h. Bernh. Base d o w 'ist asutatud . Philanthropinum'iS"  tuli esimest korda õppimise-kooli kõrwa ka töö-kool, ja kaks tundi pääwas harjutastwad kaswandikud ennast papi- ja pun-töödeS. Turnimise, wäljaS mängimist?  ja jalutus-käikude kõrwas oliwad raamatu-köitmme, treimine ja hööweldamine kaalud .peaaju ükspoolise täitmise"  wasta .kogutud teadustega". Sellessamas mõttes nagu Vasedow, korraldas ka .Robinsou Krusoe" wäljaandja,  Joachim Heinrich Campe, oma aastal 1777 asutatud kooli Trittausj" Hamburgi juures. Suurema  mõnuga kui need mõlemad, tegi seda Chr. Gottf. Salzmann omaS aastal 1784 asutatud koolis .Schnepfenthal", mis weel alles on ja kus tema kaastööline  B. H. Blasche aaStast 1796 kuuni 1811 õpetust käsitöödes audis. Aga ainult üksikult leidis nende meeSte püüdmine järeltegemist, enamist küll sellepärast, et Pestalozzi  eeskuju järel, kes wõerast tahtmist täitma pidi, käsitöö waeste koolides ja nurjaläinud laste kaswatamife-majades aset wõktis, seal wabriku-wiistliseks töötegemiseks alanes, ka waeste lastele enestele kasu ei toonud ja teist koolisi sellest eemale kohkutas. Campe mõtte-osaline, J. H. G. Heusinger, oli wahe-aeal kui põhjusmõtet wälja rääkinud: .Inimene on tegewusekS sündinud, mitte mõtlemiseks." Seda mõtet oli Friedrich Fröbel omaks wõtnud ja tema kestamaks auukS jääb see, et laste esimiue kaswatamine õigemale teele juhitud sai. Peale selle päris Fröbel weel: Mitte ainult waese laps, waid i g a laps piab technika, industrie, tegewale tallituste ja nendes aSjades juhatatud saama, mis kehasoonte tegewust tarwitawad, sest see on looduse ja inimese auu kohaline. Fröbeli peale tuetawad ennast siis ka kõik need, kes käsitöö-õpetamist noore sugu ühetasase kaswatamise tacwiliseks abinõuuks päriwad: Professor Trendelenburg Berlinis (1842), Professor Karl Biedermann  Leipzigis (1852), Dr. G. L, GeorgenS (1856), Gymnasiumi-Direktor - rasmuS Schwab WiiniS (1873), Kooli direktor Bruno Hanschmanu (1876), kõikide ees aga Uno CygnaeuS, Soomemaa koolide korraldaja, kes Fröbel'! kirjade läbi kästtöö-õpelamise kasu tundma õppis ja 1866 seda oma kodumaal, pärast ka Rootsis, korraldas, ueuda et Viimasel maal aastal 1883 juba rohkem kui -100 rahwakoolis  käsitööd õpetatud sai. Saksamaal ei saadud sellega seuui palju üle kõnelemise ja nöuupidamise. Professor Minsiuger Münchenis ja Banrath Leybold Augsburgis arwasiwad küll aastal 1854 lehtsaagimises üht .kohalist tegemast wanadrle ja nooredele"  leidnud olema, ja lehtsaag astus oma wõiduteele läbi Saksamaa, aga esimese Vaimustuse peale tuli pea j hntus. Paremat järge sai kuuekümnemate aastate sees Dr. Ernst Barth Leipzigis, kes käsitöö-õpetamist omas wäga osawalt juhatatud koolis üles Võttis, kui üht .Väga tarwilist asja kaswatamise-õpetuse täieldamiseks ja tulusamat  abinõuu silmaringi laiendamiseks." Dr. Crasmus Schwab astus ka paljast nöuupidamise ringkonnast wälja ja tõi aaStal 1873 üht .kooli-tõötnba" Wiini näitusele, mida Bruno Hanschmann kohaliste tööriistadega täita aitanud oli. Selle ksrwaS oli mõneS Saksa perekondas mälestus Basedow't ja Salzmann'i püüdmiste kohta elule jäänud, ja need perekonnad lasksiwad oma poeglavsi, peate teaduslikkude asjade ka ühes käsitöös õpetada. See kombe on ka Saksamaa Keisrikojas, kuS Prinzid raamatu-köitunst ehk puusepa-tööd õpiwad, ja kes sedawiisi juba noores põimes juhatatud saamad, käsitööst rõõmu tundma ja alamate  hoolsat tööd auustama. Kuida mitmes teises asjaS, nenda on ka selles Hohenzollernike kuninglik maja Saksa rahwale hiilgamaks eeskujuks. Ka mõned teised Saksamaa  Würõtikojad on käfitöö-õpetamise kasu ära tunnud ja on neid püüdmisi tuetannd: kõige hea kohta Vaimustatud Dessau Würst Friedrich Franz oli see, keS Basedowi Philantropinumi asutamist Võimalikuks tegi; Braunschweigi Herzog Karl kutsus Ca'.upe't, kui kooli-uõnumeest oma maale, ja Gotha Herzog andis Salzmanullle abi Schnepfenthali  mõisa ostmiseks, rohkem kui poole ostuhinna. Kui nüüd Oldenburgi Suurherzog Peter käsitöö-püüdmisi wägewast  kosutab, nenda tegi seda ka tema esiwanem, Herzog Peter, keS aastal 1796 oma Holstemi waldades .Töökoolist"  asutas, mille järel aastal 1828 .Klüterkoolid" tuliwad. Nende asutuste eeSkuju järel sigisiwad mitmes paikas Schleswig-Holsteini maal .Klüterkoolid" ja see ei ole wlst mitte eksitus, kui arwatakse, et ühe Upsala kooli tunniplaan, niisamati ka natuke hiljemini asutatud joonistuse-õpetaja  Stockfleth'i erakool Kopenhagenis, nende.Klüterkoolide"  järel tehtud on, ja et ka uuema aea käsitööõpetamise  wäljalautaja, A. von Clauson-KaaS, osalt sellest hallikast on joonud. See .Daanlane" on aastal 1826 LangenfeldeS Altona juures sündinud, kui ühe tolli-ametnikn poeg, OSnabrükkis ja Glückstadtis kaswatatud  ja on sedawiisi, kui ka wa?remad Norramaalt päritud  on, oina sündimise ja kaswatamise poolest Saksamaa oma. Kuna tema wend Preusst sõeawäe teenistusesse astus, wõllis tema teenistust üheS Daani ratsawäe-rügemeutis  ja teenis ennast Nittmeistriks. Wahe-aegadel, mida temale teenistus weikeS Nestvedi linnas jättis, kaSwatas tema ise oma lapsi. Selle juures harjutas tema, oma enese noort põlwe meeles pidades, oma poegi mitmesugustes  käsitöödes. Sõbrustatud perekondade lapsed hakkastwad sellest osa wõlma, ja et wanemad tunnistafiwad, lapsed olla sellest aeast saadik palju Viisakamaks saanud ja teha kodu wähem tära ja tüli kui enne, mis arusaadaw küll on, sest nemad oskasiwad nüüd teist Viisi oma aega wiita, siis kasivas õppijate hulk ikka suuremaks. Aastal 1866 wõttis Clanfon ennast teenistusest lahti ja asus Kopenhagenisse  elama. Seal astus tema awalikull üles ja asutas aastal 1873 .Daaui Kodutõö-seltsi", läks aga pea pärast seda Schleswigisse elama ja hakkas suuremalt osalt Saksamaal  oma mõtteid wälja lautama. Kui Clauson'il ka kaswatamise-teadusest puudust oli, kui tema ka oina jõudu Väga killutaS ja liiga palju käsitööst oma õpetamise sisse Võttis, siis piab tegewale Nittmeistrile ometigi see auu jääma, et tema tulise maimuga lõige manast aeast päritud halwakspidamise wasta astus ja Saksamaal esimeseks teelõhkujaks  felleS uudes liikumises saanud on. Ka ei ole keegi teine nii mõjuwatt selle peale tähendanud, kui tulusad käe-harjuws ja kodutöö rahwa elukombete kohta on. Kahtlemata  on küsimine, kas käsitöö-Spetamine kohaline abinõu elukombete kosutamiseks on, kõrgest tähtsusest, on otse nende püüdmiste tuum ja sellepärast on waja, selle küsimise peole sügawamalt wastata." (Jääb pooleli.) Üleüldised sõnumid maailmast. BaltiSkis, Näärikuu 7. päawal. Saksamaalt. Prenssi Maap ä ä w sai selle kuu 2 päawal Keisri enese thronltõnega algatud. Throniköne kinnitab, et Saksamaa kõige teiste riikidega sõbruses elada. Omailt wõernskäitudelt Emopa riitide Walitsejate kodades, olla Keiser kindlat lootust kaasa toonud, et Saksamaa ka edaspidi wäljaspoolt rahu loota ja oma seespidist majapidamist  kosutada Võib, kulda see wiimastel rahu-aegadel ka wAgewast kosunud olla. Berlinis on Wene Raha-Miniflri aruanne lahke usaldusega wasta Võetud. Selle järgeS oli Wene paberraha 100 rubla hind Berlini