Eesti Postimees Mleütdine ajaleht Maa- ja Linnarahwate. H5O. 14. Dekfsmbri l' 1888 Kakskümnes wiies (SA.) aastakäik. Tnlob igal kolmapsiewal wiilja. KMi»Mk korpMw MWS kop. Eloim vsssi^: Kakskümwes wiies (AS.) aastakäik. „Eesti Postimehe" aastahind Kõllumeke kisatehega: Kostiga 3 rukka, ilma postita S ruvka S« kop. p»«k« aasta hi»t> postiga 1 ruSla S» kop., postita I ruSta SS kop. Iga tellija, kes 10 lehte tellib, saab ühe ilma hinnata > AdreSfid palutakse selgsste kirjutaba. Tellimisi ja r-ittltttttsi wõtawad wastn: « Tartus Eesti Postimehe toimetus raatuse Vrwal »r. 1; E.J. Knrow'i raaiyatupood. L. ltmblla ja MnigSfeld, A. ja K. MU. maalermeister G. SachZ, herra H. Laatmaxn : N. T»chter't ja P. raamalup. Tall'mnaZ:Vusck) Kluge mr, Waffernmmr:,Zarobsl>n r raamawpoedjll?aupmchöd G. Lax, Stafthat ja ..Linda" seltS; Pärnus: Jakobi, ja Treafeldt'i raäinatuposd ja Endla s-itS; Paides: setdelberg: Narmas: ,a Za«»bi,rL:Co. raamatupoed ja kaupmees Kelch; Peterburis: Z. Seelandt. Eesti Jaani kiriku köster; K. Lsopäs, lloov-M npoonsuri. aona. nr. 38. F. Wallenins. blaaan sonmmsiinan aona. nr. S; O. K«anz't raamatukauplus. PuioSiiM up. aoni. nr 27, Fr. Petrick, Iloaoailt npooii. a. nr. sja Mattieseir. il 000 uilt npoou. V llaaouoiiai'o nooiÄ nr 28-21, Wclrus: Jnlie Btelrose raamatupood; Wiljandis: E. Z. Kar»w'i ja K. F-ldti.i raamatupoed ja kandrtor Ichneider: Malgas: M. Nudolss traamatupood. Nakwsres: «. Knhs'i raamatupood ja «. H. Trenmann. Pika nnl. nr. 51; PZlisaMial: Sciljbergiraamitupood; yapsa us:B. F. isaab-rg;Kuresaar-si Th-Lange: AhnlaS: kaupmees Bttttner; Pihkwas: J. Wolframm; Mru-Wändras: H. Äemberg; Keilas: J PagaStil. Poliitika ringwaatus. Wnmased nädalad on Saksa-Prantslaste wahel nõnda mõõda läinud, et neil mõlemil  kunnnagi wastu suuremat ürituse pole ette tulnud, seda osawamalt on aga mõlemad  ennast sõja wastu walmistanub, nimelt on Prantsuse sõjaministrile peale 770 miljoni  sranki raha rahwa saadikute poolt sõja riistade ja kindluste tegemise tarbeks pea üsna ühel healel lubatud. Saksamaa riigipäew, kelle nõuupidamine ja otsustamine kohe peale pühi jälle algab,! saab oma sõja-ettewalmistamise uusi kulusid läbi katsuma, milledest seal juba kõne olnud ja keda sõjaminister siis ligemalt ära seletab,  mis tarbeks neid just nimelt maja j. N. e. . . . Itaalia sõjaminister oli nendel püewadel  Berliini reisinud, et seal Saksamaa kindralstaabi käest tundma õppida, kuda raudtee  peal mäge ja wüemoona ruttu wõiks edasi saata; sest see on Saksa mäe edasiliikumisest  teada, et ta jaksab ruttu ja rohke hulgaga waenlase wastu astuda ja kui Jtaalm ja Saksamaa oma waenlase wastu Mata tähawad,  ei wõi üks teisest maha jääda, muidu wõib see hüpardus sündida, et üks saab enne ära wõidetud ja pärast teine, mis waenlase! üksikult teha palju kergem on, kui siis, Wl nad ühel ajal korraga oma waenlase peale tor- mawad. Mida rahulisem uüid Saksa-Prantsuse  wüljaspoolne olek ühe teise wastn wiimastel  päewadel on olnud, seda enam ja ! tublimalt on Mõlemal pool töötatud ja töö- i tada püitud, et Mehulgad kõige hirmsamate , sõjariistadega M Mälniis'olekstwad waenlase wastu astemm, kui seda maja, ja et nende ! wäemoon ja kõik sõja tarbeks pruugitaw material  nõuda rohke oleks, kui sõda kaua wäl- ' tab, sest mitte puudus ei tuleks.  Wiimase  Saksa-Prantsuse sõjas 1870—1871 oli Saksa wäe-meeste arw, nõnda ka kõik nende sõjamoon ja riistad rohkem kui Prantslastel  ja peale seda wõtsid Sakslased Prantslaste  käest, kui wõidumehed, palju sõjariistu nimelt püssa ja suurtükka ära, seepärast on Prantslased Pidanud pärast seda sõda kõik oma sõjariistad uueste walmistama ja malmistawad  neid weel ühte puhku juure. Praegu  tehakse seal jalawäele uut püssi, nimega „Lebelgewehr," kellest üeldakse ja arwatakse, et tema olla parem, kui kõik teised seeajani tuntud mäemeeste püssid. Neist olla umbes 350,000 künni 400,000 malmis, ja iga päew tehakse neid 3 wabriku SÄOO tükki juure. Umbes Webruari kuuni t. a. on neid püssa nõnda rohkest malmis tehtud, et kõik Prantsusemaa  jalalseisaw mägi nende püsside kandjad  on, ja nendega wöida, kuda nende lehed lausuwad, waenlase wäehulkade üle kergest j wõitu saada. Märtsi kuul tulewal aasta on ka Prantsusemaal rahwa saadikute wali mine, ning siis saamad wissiste, kuda sealn rahutu maim praeguse riigi walitsuse wastr ennast rahwa poolt äwaldad, uued seesuguses mehed walitud, kes enam kindral Boulanger meelelised on, ning siis on ka karta, et sõdc wõlda Saksa- ja Prantsusömaa wahel tulla Nõnda lausus Hilja aja eest Itaalia wäli miste asjade toimetaja minister Krispi omc rahwa saadikutele, kui nemad tulema sõjc wastu walmistamise kulude pärast nõuu pi dasid ja tema käest küsisid, kui ligidal mõido sõda arwata, mis pärast nõnda suuri kulusii tema wastü walmistamiseks waja olla! : „ Märtsi kuul saamad Prantsusemaal uuel saadikud walitud, siis piame oma walmistamistega  nõnda kaugel olema, et meie waenlase  wasta ilma aegawiitmata tõtata wõime, kui meil seda maja on. Mõlemad wastastikku  awaldamised Prantsuse kui ka Jtaalialäste  poolt tähendawad Märtsi kuu peale. Prantsuse mäel on seks ajaks nende kuulus püss „Lebelgewehr" malmis ja wõiwad sellega  waenlase wastu astuda sess lootuses, et nad selle sõjariistaga maenlasele suurt kahju saamad tegema. Jtaalialased piawad oma raudteed paremale korrale seadima, piawad  hulga raudtee wagunid juure ehitama, alles siis on neil wõimalik om« mäge sõja ajal ruttu edasi saata, aga see kõik nõuab ' aega, see pärast on ka Jtaaliamaale kohaline, ' et ta aega saaks seda ära õiendada. Saksamaa  on aga kõige enam sõja wastu ette walmistatud, kuulda on, et ta oma suuretüki  mäe tarbeks ühe jau uusi meu-hobuseid juure muretseda tahab, muidu on kõik nõnda korral, et ta iga silmapilk ilma wiiwimata waenlase wastu wõib astuda. See järele saab Märtsi kuu tulewal kewade meile kõigile  EUroopa riikide ja rahwaste praeguse põnewuse  kohta teadeid andma, kas hakkawad Sakslased, Prantslased ja Jtaalialased ühe teisega sõda pidama, ehk katsuwad nad praegust põnewat rahwa kahtlust meel mõni kuu aega edasi wiiwitada ja oma rahwaste wara ikka enam uue sõja wastu walmistamise kuludeks ära wähendada ning seega, kui mitte sõjale siis ometi pankrotile ligemale tõtata. Tõeste, auuwäärt poliitika tarkus! Kes nendest kui nad sõda hakkawad pidama, wõitjaks jäeb, ehk ära wõidetud saab, on praegu wäga raske ette ütelda. Teada on, et. Sakslastel ja Jtaalialastel rohkem kokku wäemehi saab olema, kui Prantslastel/ äga ka teada on, et Prantslastel hirmsamad sõja riistad on, kui Itaalia ja Saksa sõjameestel.  Ei tule tulema kewade mitte sõda ja sõja ettewalmistamised lähemad ikka edasi, siis on küll teada, et Jtaaliamaa kõige enne pankrotti piab jääma, sest tema rahwa wara on palju wähem, kui Prantslaste  ja Sakslaste. Julgesse, ilma prohweti tarkuseta, wõib aga tulema Saksa- Prantsuse  Itaalia sõja kohta ette ütelda, et ta hirmus merine saab olema, ja nimelt mitu korda merisem, kui wiimane Saksa-Prantsuse  sõda oli. Ju minewal aastal ütles würst Bismark, et wiimne Saksa-Prantsuse sõda lapsemäng selle sõja kohta saab olema, mis nüid pea saab tulema, ja wissiste on temal õigus olnud seda ütelda, ehk ka - wiimane sõda küllalt werine ja hääwitaw > oli. Et lugeja ligi- kordselt kohalise kuju , wiimase Saksa-Prantsuse sõja üle wõiks oma - mõtetes kokku seadida, see pärast paneme - temale järgmistes ridades need arwud ette, > kuda neljas suuremas ja selle sõja kohta ! otsustamas lahengus wõitlejate wahel oma - mäemeeste tugewuse kohta lugu oli. Esimene > suurem lahing oli Wörti (Fröschweileri) küla l ligidal. Sakslastel oli seal 140 tuhat, Prants>  lastel 33 tuhat meest wõidu platsil. Surnud - jäi Prantsuse ja Sakslaste poolt kokku peale , 20 tuhande lahingu platsile. Võitlemise i aeg wältas lahingu platsil umbes 10 tundi. Prantslased said taganema sunnitud. Teine suur ja wäga merine lahing tuli Metsi linna ligidal Grawelotti küla juures ette, 'eal oli Sakslastel 80 tuhat, Prantslastel 80 tuhat wõidu platsil. Wõitlemine wältas umbes 8 tundi, surnuid jäi lahingu platsile mvlemil kokku peale 30 tuhande, wvitu ei saanud kumbgi. Kolmas suurem lahing tuli Spihari mägede ja küla ligidal ette. Seal oli Sakslastel 80 tuhat mäemeest, Prantslastel  tuhat. Lahingu platsile jäi seal mõlemil kokku peale 20 tuhande mehe. Prantslased  said taganema sunnitud. Neljas suurem  laheng tuli Sedani linna ligida! ette. Seal oli Sakslastel 180 tuhat sõjameest, Prantslastel 75 tuhat wõidu platsil. Surnuid  jäi kummagil kokku lahingu platsile peale 18 tuhande mehe, aga Prantsuse mägi andis seal ennast kõige oma Keisriga mangi. Wähemaid  lahinguid tuli sess sõjas rohkem kui 30 ette, ning mõned neist olid õige merised Prantslaste lahengu kautamine ei tulnud  mitte üksinda sest, et nendel wähem sõjamehi oli kui Sakslastel, maid kõige enam see läbi, et neil mähe sõjamoona  ja ka liig mähe suurtüki mäge oli, Alles siis, kui sõda ju alganud oli, tellis Prantsuse sõjaminister Ameerika ja Inglis-, maal oma mäele suurtükka walmistada. Nüid on lugu teist -viisil Kui meie nüid tulewat Prantsuse- Saksa sõda asjakohaliselt omale ette kujutada tahame, siis piame maitsejate armud, keS lahingu platsile totramad, kolm korda suuremad arwama, kui nad -viimases sõjas olid, meie piame nende sõjariistad palju hirmsamad ja nende sõja moona palju rohkema  arwama kui minemas sõjas sellega lugu oli; need armud oma tähendustega sunniwad  meid aru saama, et würst Bismargil õigus oli, kui tema ütles: -viimane sõda saab tulema sõja kohta lapsemäng olema.  Ülematest  armudest ja tähendustest selgub -viimaks  meile, miks üks kui teine -vastaline (Saks ega Prantslane) ei taha seda sõda algada, miks üks kui teine selle hirmsa tulema  sõja wastu kõige jõu ja nõuga ennast -valmistab. Hommiku-Ahwrika rannast ei too Sakslaste,  ei Inglaste ega ka Itaalia jala ega mere mäemeeste teated midagi, mis Euroopamaa  rahwast wõiks see ülej rõemustada, kuda Araablased ehk ka Ahessinlased seal ära wõidetud,  kuda orja kauplus wähendud ja seega orjad omast eesseiswast õnnetusest peastetud. Portugaalimaa tahta ka, nõnda kuda uuemad  teated see üle lausuwad, Hommiku-Ahwrika Jututuba. MM Wene keelest, A. S' Pushkini järele Eestistanud J, Treiel. HM eist unustamata aja, 1811, aasta lõpul, W l elas omas Nenaradowi mõisas Gawriel  Gawrilowitsch Ta oli oma lahkuse ja wõeraste wastuwõtmise läbi terwes kreisis kuulus; sagedaste sõitsid naabrid  tema juure sööma, jooma ja ta perenaise,  Praskowja Petrownaga wiie kopikute peale mängima, aga mõned jälle selle pärast, et nende tütart, seitsmeteistkümne aastast sirget, kahwatanud palega neiut, Marja Gawrilownat näha saada. Teda peeti rikkaks  pruudiks, ning palju püidsid teda omale, teised jälle oma poegadele kaasaks saada. Marja Gawrilowna oli Prantsuse romanide  peal ülesse kaswatud, ja kõige wiimaks armastas ta meel. Temast mälja malitud armukene oli üks waene, sõjamäes teenija alam pealik, kes aja peale oma külasse on wälja tulnud. Enesestgi mõista, põles ka nooremehe südames samasugune armastuse tuli, ja et tema armukese wanemad, nende wastastikku sõprust aimates, tütrele tema peale mõtlemise kõwaste ära keelsiwad, aga teda ennast wõeti meel halwemalt, kui mõnda ametist lahti saanud kohtunikku wastu. Meie armastajad olid aga kirja wahctuses  ja said igapäew männikus ja wana kabeli juures kokku. Seal mandusid nad üks teisele igawest truudust, kaebasid oma saatuse üle ja arutasid mitmesugusid plaanisid. Nõnda wiisi kirju wahetades ja läbi rääkides' said (mis koguni loomulik on) nad järgmise armumise  peale: Kui meie ilma üksteiseta elada ei wõi, ja wanemate malju keeldus meie õnne takistab, kas meil ei ole siis ilma nende lubata wõimalik abielusse astuda? Enesestki mõista, walmis see mõte enne noore mehe peas, ja see oli ka Marja Gawrilowna luulelise  meele järele. Talw tuli kätte ning tegi nende kokkukäimife  wõimatumaks, aga kirja - waheldus sai seda elawamaks. Wladimir Nikolajewitsch  palus teda igas kirjas enesele koguni ära anda, salaja ära laulatada, mõni aeg marjul olla, selle peale rranemate jalgade ette heita, kes muidugi armastajate kindlameele ja õnnetuse läbi wiimate liigutud saamad, ja ütlewad neile: „Paratamata lapsed! tulge meie kaenlasse." Marja Gawrilowna kahkles kaua; palju põgenemise plaanisid sai tagasi lükatud. Wiimaks  andis ta järele : Täheudud päewal ei pidanud ta mitte õhtusöögile minema, waid peawalu kaewates oma tuppa jääma. Tema tuatüdruk oli ka salanõus; mõlemad pidid nad tagumise trepi kaudu aeda minema, aia taga lemmad nad selle tarwis ootama saani, sellega pidimad nad Nenaradowist wiis wersta eemal olewasse Schandreno külasse sõitma, ning kohe kirikusse minema, kus Wladimir neid juba ses ootama pidi. Päew enne seda tähtsat päewa ei saanud  Marja Gawrilowna terme õõel mitte silmagi kinni; ta pakkis asju kokku ning sidus riideid kiMpüs kirjutas pitka kirja ühele oma hellale sõbrale ja teise oma wanematele.  Ta jättis neid kõige liigutawamate sõnadega  Jumalaga, wabandas enese süid, mida ta oma ärawõitmata armastuse sunnil teha, ja lõpetas sellega, et seda kõige õnnelikumaks pilguks saab pidama, kus ta oma ülikalliste wanemate ette heitmiseks luba saab. Mõlemad  kirjad wautas ta käikse nööbiga kinni, kohu kaks armastajat südant kohalise pealkirjaga  sisse oli lõigatud, wiskas nad moodi peale ning suikus walge tuleku ajal natugene;  aga ka nüidgi sai ta hirmutawate unenägude läbi ülesse äratud. Ta nägi, et just sell silma pilgul, kui ta saani istus, et laulatusele sõita, pidas teda ta isa kinni, wedas teda suure rutuga läbi lume enese järele ja wiskas ta põhjatumasse sügawasse kuristikku... ta lendas kustunud südamega alla; ja nägi Wladimiri kahwatult ja meriselt  rohu pealt maast. Surres palus ta teda südamesse lõikama healega temaga laulatusele  rutata. . . Ka muud inetud ja mõttewastalised  nägemised liikusid tema silmade ees, üks teise järele. Wiimaks tõusis ta ülesse ja oli kahwatum  kui kunagi enne, ka pea walutas tall kangeste. Isa ja ema märkasid tütre segast olekut; nende hell mure ja sagedad küsimised: Manni, mis sul wiga on? Manni, kas sa mitte haige ei ole?" kiskusid ta südame lõhki. Ta püidis neid waigistada ja ennast rõemsa hoida, aga see ei läinud tall mitte korda. Õhtu jõudis kätte. Mõte, et ta täna wiimast õhtut oma wanemate seltsis on, rõhus tema südant. Ta oli meel waewalt ilus; mõttes jättis ta kõikid inimeste ja asjadega,  mis ta ümber piirasid Jumalaga. Teda kutsuti õhtu-söögile; süda tuksus tall kuuldawalt rinnus. Wärisewa healega ütles ta, et tall söögi tahtmist ei olla, ja soowis wanematele head ööd. Need andsid talle suud ja õnnistasid teda harjunud musil;  Marjal kipus mägise nutt peale. Oma tuppa jõudes, langes ta leentoolisse ja nuttis  ärdaste. Tuatüdruk meelitas teda mait jääma ja ennast julgustama. Kõik oli malmis.  Poole tunni pärast pidi waene Marjakene  oma tuba, terwet wanemate maja ja maikset neiu põlwe igaweste maha jätma... Wäljäs walitses kange tuisk; Luul hulgus, akna luugid mürisesid ja praksusid; kõik näitas  talle nagu kurbdust ette kuulutawat. Majas M pea kõik rahu ja uinusid unehõlma,  Marja mässis enesele salli ümber ning tõmbas soojad riided selga, wõttis enesega  ühe weikese kastikese kaasa ning astus tagumise trepi peale; tüdruk kandis tema Laga kaht pakki. Naad astusid aeda. Tuisk ei jätnud järele; tuul puhus just wastu, nagu tahaks ta noort eksijat mägise tagasi pöörma sundida. Nad astusid aga sellest hoolimata kuuni aia otsani. Tee peal ootas neid juba saan. Hobused ei seisnud  külma pärast mitte paigal, Wladimiri kutsar kõndis, rahutuid hobuseid taltsitades, hobuste ees. Ta aitas preili ja tüdruku saani, andis neile kastikese ja kimbud kätte, wõttis ohjad, ja hobused lennutasid edasi. — Jätame preili saatuse ja kutsari Tereschka hoolde, ning pöörame meie noore armastaja peigmehe juure. Terme päew otsa sõitis Wladimir ümber.  Hommiku mara oli ta Schandriini küla preestri juures; selle meelitas ta pool mägise enda nõusse; selle peale läks ta oma naabri mõisnikkude juure tunnistajaid otsima. Esimene,  kelle juure ta sõitis, oli neljakümne aastane wäljateeninud kornet Draurin, see lubas hea meelega palwet täita. See juhtumine,  tähendas kornet, tuletada temale endist  husari elu ja tempusid meele. Ta keelis Wladimiri enese juure lõune söögile jääma, tõendades, et teiste kahe tunnistaja saamine hõlbus olla. Ja tõeste, just peale lõune tulid ururru-habeme ja kannustes saabasuga maamõetja Schmid ning kaptenisprawniku kuueteistkümne aastane poeg, kes hilja aja eest ulaanide polgusse oli teenistusesse a sVrsti MstUmcs j ja M saamad tulema! aastal jälle praeguse toimetuse juhatusel illMttna. Nende mõlema lehtete siht ja eesmärk saab olema, nõnda IM kui enne: rahulise kõne wõimul Eesti rahwale isamaa kui ka wäljamaa tähtsamaid sündmusi ja poliitika woolu awaldada; N W uudiseid, mis põllu-, käsi- ehk tehniku töö kasuks leitud, teatama ja kui nende tulu ka meie Eestimaa pinnal kohaline on, D R neist lähemat seletust tegema. si - . W Lehe hind on: aastas postiga A rubla, pool aastas A rubl. GO kop. Kes lehe ise ära nüsivad maksawad R aastas A rubl. 80 kop», pool aastas ii. rubl. Ä8 kop. -!? Kes lehe käesolewa aastal tellib, saab Iveel ilma hinnata selle aasta wiima.seb lehe nunirid ja 15. Jaanuarist DV" MMmehe-Katmdri tBBS a. p. ühes. , M Adress on: Eesti Postimehe toimetas Raatuse kõrMal ur. 1 Tartus.