eest, et ma mitte tükis hooletuse sisse ei jäätud. Seepärast ci olnud ime, kui ma kõigest südamest tema poole hoidsin; ma olin ikka tema juures. Ühel väewal läksin ma tstga seltsis jahi paale; ta oli seekord nukram ja tõsisem kui muidu, ja kui meie tiik maad mõisast eemal olime ütles aa mulle; Kuule Äkscl, mul on st:lle midagi talusin asja imamata: st oled nüüd pea wnstcistknmmend  aamai mana ja ma loodan, m ste karda lämb, kui ma sulle seda nõu annan, siia nagenada. Sina pead siit ma .... muie mõlemad peame põgenema; sinu elu si ole siin enam julge ära tule anna küsimistega siia umbele, lase mind sidn asja ovcm rääkidal Eile sai» rereneitsi Äebeka juurde kutsutud; ta sli möga stõrulit ;a labke mu mustus nõnda m ma kolu märkasin, et tal midagi sill da:ne oääl oli, midas ta mitte beameelega nälja ütelda ci tahtnud. ~Zskuge, Lole!" nules aa ühe tooli paale näidates, mis ta oma tooli kärmas oli. -- ~?cie teate, et ma teisest ikka pidanud ja teid omaks muniko sõbraks pidanud olen. Kaua sega olen ma juba midagi südame paal kannud, mis ma teile amaldada talusin, ja et härra Erich nüüd luulskmvi Mõiia oma õe, selle mana kiÄmtist nõia juurde reisinud on, olen ma reid kutsunud, sest nüüd on sega ja rabu s.llc asja üle kõnelda ja järele mõ- telda. Waatke, armas Oale, mina olen juba ses manuses, et aeg oleks jalgu ise oma laua alla panna ja seesamina lugu, armas Lole, näitab ka teiega olcwat. Mina olen iväsind ja tüdind wana härra tujusid kauem wälja pidada; sest ta läheb iga päemaga imelisemaks, ja pääle selle ei ole teenistus vracgus poolt nii hea, kui õnsa härra aegus, kus ta ennast ainult msisamalitsejaks ja päris härra poja eestseisjaks  pidas; aga nüüd peab ts ennast mõisa omanikuks, sest seda, kes tall Ml juures takistuseks tee pääl ees on, mõistab ta nõnda kõrina le saata et koergi taga ei haugu, seda tean ma ja siis maarad ta iga mäikest asza järele ja nuriseb selle pärast, ct üsna häbi on. Ma olen juba oma mana päewade tarivis natuke tormale pannud," jutustas ta edasi, ukse poole minnes ja seda lukku keerdes mis ma teile näidata tahan, et teie seega näha zvõiksite, ct ma mitte alasti ja paljas ei ole. - Selle pääle keeras ta ühe kasti lahti ja näitas mulle kõik oma warandust. - „Waatke siia!" ütles ta, üht shahtlit nmlja tõmmates ja lahti tchjcS „necd on proua Else diamandid, härra Erich kinkis neid mulle päewa enne õnsa härra mattust. Ja need kaks kukrud on kulla ja hõbega taidetud. Pääle selle su meel linust ja willast riiet aruw palju. Nüüd näete, armas Oole, et ms oma seisust olen ette wõtnud muuta, fiis olen ma kõiki noori mehi siit ümbertkaudu tähele pannud, aga ainult ühe leidnud, kes mulle passib ja see üks olete teie, mu südamest armastatud Oole ! Mul on wöimalik olnud enam kui kakskümmend aastat teid tundma öpida ja teie wiisisi ja kombeid tähele panna ja olen leidnud, et teie üks mees olete, keda üks aus pereneitsit oinale meheks ja saatjaks maailmast läbi soowima peab!" Ma tänasin Rcbckat selle hea soomimise ja aimamise eest minu kohta, mille pääle ta edasi jutustas: „See on mulle üsna meele järele, armas Oole, et meie nii kaugele ühes nõus oleme, aga kuulge meel edasi: Siia ci wõi meie mitte jääda, see on hädasti tarwis, et meie ühte teise kohta maailmas reisime. Härra Erich läheb, kuidas ööldud, päew päcmalt ikka imelisemaks ja kui ta nüüd märgib, et ma oma elu muuta ja temast ara minna tahan, fiis wöib talle kergesti meele tulla, asju läbi otsida laska, mis muidu ammu unustatud on ... ja ta rääkis koguni hiljuti sellest, et ma õnsa proua kuldehted talle jälle pidada tagasi andma. Lühidclt ööldud: Meie peame siit ära." „Uga kohu, neitsi Rebeka, peame meie fiis minema?" küsisin ma. (Järg jääb tulema.) „Saarlase" takistused ja tema toimetaja  eraraskused. Kellel ei oleks küll siin häda orus mitte takistusi ja elu raskusi? Küll igaühel  oma osa, ja nii on neid ka ajalehel ja tema toimetajal. Ajalehe takistusi ja raskusi arutama hakata, nmks meie kõne wäga kaugele, ja meie ei taha neid teiste suuremate ajalehtede eest mitte walge ette tooma hakata; sest mida suurem ajaleht, seda rohkem on selle juures tööd, toimetust  ja raskusi kannatada. Aga siiSgi on „Saarlasel" oma iseäralised takistused ja tema toimetajal pääle seadusliku ameti toimetuse aeguti eraraskusi, mis Snnremaa ajalehtede toimetuse juures nii ette ci tule. Käes olowal ja ceötulewal aaSta-ajal, kuS Looja seadus wäinadcle kaant pääle walmistab  ja seda wahest jälle ära lõhul?, on Saarlasel õige raske ehk ka osast wmmata  korrapäralikult oina lugejate ette astuda.  Nagu see teada, peab iga kiri ja täheke Tartust käima luba saamas- Juhtub nüüd kahewahelmine aeg olema, kus postid  üle minnade ei saa käia, siis saab ka „Saarlase" sisu materjal, olgu minnes ehk tulles aega wiitma. 1881 82 aastate talwe oli nii heitlik, et üksteistkümmend korda jäe wäinas oli, mis jälle wahete wahel ära läks; nii et sel talwel kord postid 13 nädalat wäinade taga seisiwad. Juhtub meel üks niisugune heitlik talwe olema, siis on wõimata et „Saarlane" korrapärast wõib ilmuda; sellepärast saab „ Saarlase lugejaid ette palutud sellega leppida, kui nimetatud takkistus ette tuleb. Selle eest on „Saarlase" toimetus muret pidanud, et mõne nädaline wäinade mii nutus  meel „Saarlast" ei takista wälja tulemast,  aga siisgi wõib ta sisu muudetud saada. Jääwad isamaalised sõnumid wäinade  taha, siis saab Saarlases üksnes juhtkirjad,  mõudasugust ja muud sarnast olema, mida selle tarwis tagawaraks oleme muretsenud,  pääle selle wõib jälle üksnes isamaa uudised ilmuda, kui need wäinade tagant ära pääSwad. Palju materjali ette muretsemine  takistawate aegade tarwis, teeb toimetusele  muret ja era-raskust; seepärast kõiki kaastöölisi ja teisi isamaalisi palutud, sel aegadel iseäralise kaastundmisega „Saarlasc"  pääle mõtelda. Pitka tee wiiwitust et „Saarlase" Tartus tsenseeritud saab, seda märkawad kõik „Saarlase" lugejad. Üks uudis,  mis Saaremaal juhtub, ou enne juba wauuncuud, kui see lugejatele osaks saab. Tahame meie teiste lehtede juhtmõtteid oma sõnadega lühendatud awaldada, ehk neile midagi mastata, siis wenib see õige pitkale, nii et see teistel lehtedel ammugi manaks on läinud, ehk osast unustuse jäänud,  kui meie sellest meel kõneleme. Tükk kergitust  tuleb ~ Saarlasele" selle läbicttateistest, Tartust tsenseeritud lehtedest sõnumid ilma uuesti tsenseerimata wöib awaldada, aga seegi kergitus ci mõju siis enam, kui teised lehed ka wäiuade taha jääwad. Meie tahame  edespidi katsuda ka teiste lehtede juhtmõtteid nende oma sõnadega lühidelt awaldada, et need siis ilma Tartus käimata rutem lugejatele awaldntud saamad. „Saarlane"  wöiks siis lahkesti oma tööd teha kui ta Kurcsaares tsenseeritud saaks, aga Saarlase pärast Kurcsaares üksi tseusuri pidada, teeks riigiwalitsulele ilma asjata kulu, ja seep see on, mis meid takistab. Olgu küll et laialisemad politika läbirääkimised  saaksiwad Tartus läbi waadetud, aga seda luba peaks Saarlane ülema tseusuri  walitsuse käest paluma ja saama, et oma kodumaa sonumed Kurcsaares saaksiwad  läbiwaadetud ja lubatud, et need pitkal  teel, ehk wäiuade taga olles ära ei isanimeks. Seda luba saab Saarlase toimetaja  ülema tseusuri walitsuse käest paluma.  Ohaku siis kõik meie kodumaalised ühes kooris, et see. palme saaks kuulda wõetud, sest selle läbi wäheneks „Saarlasel"  hulk takistusi ja craraskusi, ja tema lugejad saaksiwad uudised mitu nädalt -värskemalt kätte, kud nüüd. Siia juure jääb see foowimine et need puudused ja era-mskused milgi kombel mitw „Saarlasc" wäärtust meie koduntuulistc  ees ci saaks alandama. Nii kaua kui ta meie kodumaa ja rahwa kasu ja au edenemiseks tööd teeb, jägu need puudused  tähele panemata. Olgu meil lootus et need puudused ja takistused tulewikus ikka enam mahendatud saamad. Sõna jõua „Saarlane," Ausale eesmärgile! Isamaalt. Hiiumaalt. Mõndasugust. Wiiucikuu algusel uputas ennast üks Keina kihelkonna tüdruk kaenui ära. See oli üks ivabadiku tütar, kes raske jalgsekS oli saanud. Kui ses asi ilmsiks oli saanud, siis oli ema temaga tõrelmud. Õhtul oli tüdruk kambri magama heitnud ja säält öösel wälja läinud ja kaewusse hiippanud. Kaew olnud madal ja kitsas wcst ulatanud peast kuuni wööni Kui ema homikul läinud mett looma, siis kohkunud ta hirmsasti, sest tütar oli kaemus, jalad ülespidi surnud. See poiss, kes teda eksitanud, oli seda nõu temale amiud. Kui poiss tüdruku uppumist kuulda oli saanud, siis oli ta ühel homikul nuga kõmastanud ja metsa läinud. Teised oliwad wõerast olekut ära märkanud ja temale järele käinud ; püssi oliwad nad õnne korral kütte saamid kui poiss omale sellega tahtnud otsa teha: poiss on nüüd kinni ja kohtu all. Hiiumaa, mis kuritegude poolest waiksem oli kui Saaremaa, hakkab juba nüüd ka Saareja  Suuremaa määriliscks saama. Iga õigele inimesele teeb see jälestust .... Hirmsad ja põlastamise wäärt on niisugused toored käed ja niisugused rojased kehad, kellede küljes saruatsed käed on : niisugused olcksiwad otse kohe Siberisse soowida. Õnnetus. Hiiumaal. Keina kiriku wallas, Kaigutfi külas Laast talu põles wünakuu 9/10 öösel ära. kus kaks tuba ühe katkse all oli, !ce on elamise- ja rehe-luba, milledes suuremast osast kõik elamise kraam jäi, sest et pererahmas juba magamas olnud; ka külarahwas ei märkanud