Tallinna Sõber M 9. üheksas aastakäik. Tallinnas, 8. Paastukuu Mwal IM. Uleiildae aealeht Eesti rähmale «aal ja lianades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS't pärijate trükimajas: «astas L rubla, 40 kop.— pool-aaStas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aaStaS 8 rsbla Pool-aaStas l rnbla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöetakfe wasta: Tallinnas: Liudfors'i päriate trükimajas. - Seteröirrgis: .S. Seelandi, o»nusv<Z«as H 54. - Tartus - LaaKmanu. -Makmeres: ?. Kuhs.- haides: K. Seideköera. Kapsasus: H. KoMerg. Lihulas: K. ZZüttnerM voodis. Miljandis: E. A. Karvu, i raamatupood. Narmas: W. Nõder. Mõrus: Nraua Melrose Matkas: W. Rudolfi. Kuuresaares: Th. Lauge.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. ÄõaStaja rrdaktor 33. Erthhorll, Elab Baltiseis, » kirjad käitvad Baltiski (Baltischport NuüliüvuiÄ-lIoPrH.) ReglSter: Pidalitõbi Vallimaa kubermangudes. Üleüldised sõnumid maailmast Omalt maalt. Tallinnast! leiSrt pühad. Tartu suurkoolist. Nitterkonna-peamceS. -- Õiendus - Valguse" rõõm. Dr. Hermanni , waStuS". Õnnetu surm. - Leitud laps. Pahõiend ja tinniwõelud pahategijad Wale paberid. Baltiskist: Ilma". Meresõidud. Nakwerest: Pahaleud. Narwarst: Õnnetus Tartust-Kirikuõpetaja Punga. -Viljandist- Mõrtsukateust ja J. Reieri j- matused. - Juuru kihelkonnast Usu-wahetus. Lmmmaalt? „Walguse sõnumid. Kuuramaalt: Kurjategu Õnnetus. Peterburaist: Keisrikojaks - Tudaka-monupool. Wene lehed. - Kronstadtist: Tulekahju. Warshawist. - Odessast. - Astrakhanist. Taga-Bmkatrst. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Õiendus. Rahwuslik näitus. Pidalitõbi Baltimaa kubermangudes. vr. P. Hellat'i reisu-aruanne Kas on sits tõeste Juuda rahwa hirmutus, keskaea nuhtluse-wits, pidalitõbi, «meste üles tõusnud? See oli see küsimine, mis nii mitme silmist paistis, kui tuttawakS  sai, et mina lspra ligemaks uurimiseks läbi maa reisima läksin. Kas see on tõeste pidalitõbi? See oli see küsimine, mis peale «nina enamist ikka, ja paraku ,ja" «vastama pidin. Siin ei pia mitte üks teaduslik seletus lopra, üle kirjutatud  saama, ka et ole minul kaugelt mitte nõuu, üht täielist kirja minu reisust kirjutada seda kõiki piab teises  paikas toimetatud saama. Minu asi siin on kinnitada,  et meil tõeste pidalitõbega tegemist on, siis aga lugejat pidalitõbe aealuguga ja wäljalautamisega natuke tuttawaks teha, üht pilti pidalitõbiste «viletsast elust silma ette tuua ja selle juures küsiinist arutada, «uis meie pidalitõbe  «vasta teha «võime. Esiteks olgu tähendatud, et igaüks, kellega mina omal reisul rääkisin, mõisnikud, kodanikud ja talupojad, sellest aSjast täit osa wõtsiwad. Plaksin «nina neid kõiki nimetama,  kellele minul selle poolest tänu anda on, siis plaksin  terwed leheküljed nimedega täitma. Olgu minule sellepärast  lubatud, kõikidele, kes minu reisu kergitanud ja sellega waeSte pidalitõbiste asja aitanud on, üheskoos «ninu elawamat tänu tunnistada. Liiwimaa wõib küll juba ennemuistsetest aegadest saadik  pidalitõbe all kannatanud olla; täielisi sõnumid on meil sellest wast 13. aastasaeast, kus Liiwimaal mitmed lspra-hospidalid oliwad. 15. ja 16. aastasaeal, kus lsprs, läänepoolises Europas pia wiimase jäljeni häwitatud  sai, näib see tõbi ka Liiwimaal wäheuenud olema, ilma et täieste kadunud oleks. Arstide silmade eest oli see tõbi eunast aga künni selle aastasaea keskmiste aastateni  pea täitsa peitnud. Tõbi oli meie kodumaa üksikutesse wähem ehk rohkem piiratud ringkondadesse taganenud, kust wiimasel aeal mitte ainult mitte kaduda ei taha, waid koguni ennast kangest wäljalautamaS on. Need ringkonnad on: Saarde kihelkond  Pärnu maakondas, TarwaStu kihelkond Wiljandi maakondaS, Ruhja kihelkond Wolmari maakondas; stis piire-wallad Tartu Maarja, Marja-Magdalena ja Kodawere  kihelkondade wahel; Hanela-Warbla kihelkond Läänemaal,  Lemsalu ümberkaudne maa ja ranna-wallad Düna jõesuu ümber. Wiimaks on weel mõned linnad, nagu Riia, Tartu, Narwa ja Pärnu kus pidalitõbiseid leitakse. Enne kui pidalitõbe lugejate silma ette kujustau, saagu seda eksitust tagasi tõrjutud, nagu et oleks siin, kui ka ,pidalitõvest" räägitakse mitte jutt ,päriS", ,Homikumaa" pidalitõvest, wald ehk ühest kaunis pehmest, wagasest nahahaigusest.  Rahwas näib sellega raskest harjuma, et Juutide pidalitõbi (miS suuremal hulgal selle sõna juures silma eeS seisab) ka ühe Ristiinimese külge hakata wõiks. Seda kurba tõtt ei wõi mina paraku mitte salata, et meil fiin sellesama pidalitõbega tegemist on, mis Juutide juureS  tõbist kõigesi kogudusest lahutas. Meie rahwas kannatab  sellesama tõbe all, mis Homikumaalast koobastesse elama saatis ja keskaea käitus tuhandeid pidalitõbiseid sigitas. Seda on Tartu Professor Wachsmuth ja Professor  G. v. Bergmann juba ammu waidlemata tõeks nättanud. Aga see teadus ei ole mitte wäga sügawale rahwa sekka tunginud, waid on rohkem arstide sekka jäänud.  Wõib ka meie pidalitõbi omaS kestamises ja tundemärkides  mõnda wahet Homikumaa pidalitõbe waSta üles näidata, siiski on tema oma loomuse poolest ülepea seesama. Ilma iseäraliste eestähtedeta, ««agu linnu pael öösel, langeb pidalitõbi aimamata peale. Mitte tähelepanemise «väärt ei ole tema esimesed tähed; punased plekid on enamist,  millega tema ennast näitab; muhud üle kõige keha, hirmsaste haisewad paised ja sagedast käte ja jalgade äralangemine see on selle hirmsa rahwa tõbe «viimane ots, mis 13 künni 15 aasta käigul ja mitmesuguses muutuses  üht elu lõpetab, mida enam eluks nimetada ei wõi. Aga saatuse salatigedus ei näi sagedast nende aastadega leppima. Mitmed elawad, kui omast kohast paranemine, pärast tobe esimest suuremat ehk «vähemat karedust tulnud on, oma wiletsat elu weel 25 kuuni 30 aastat, ehk weel kauemini edasi, kuuni üks teine haigus neile igatsetud surina toob. See on selle häda paljas kuju, kus juures kõigeift seltslikkndest küsimistes! rääkimata jätame, mis ennast selle külge köidawad. Mõtleme ainult selle peale, et neil waesetel  kõikeis neis 12 kuuni 15 aastates toitu, ihukatet ja peawarju tarwis läbeb; mõtleme, et need enamisest ilma majata ja kohata on - ja et pidalitõbi kõiki nende teenistust  ära «võtab; piame meeles, et pidalitõbised, nende tõbest hoolimata, inimesed on, kes ka teisi inimeste-tarwitusi  iunnewad, kes teiste inimestega ümber käia tahawad, kes oma kaasinimestega sugulase-stdemes seisawad ja oma kaasiniineskega ühes elada tahaksiwad ja ka elama piawad, ja et see kõik pidalitõbe läbi lõhutud ja häwitatud on siis näeme ihuliku ja «vaimliku «viletsuse kohkutawat kuju oma ees. See oleks pidalitõbiste elujärg, kuida meie seda, nenda ütelda, teaduslikult omale ette kujustauud oleme. Waatame,  kas see ka tegeiva eluga ühte läheb. —Olgu minule selleks lubatud, mõnda kohalist nähtust stin ette pan m. Tapa ligida, Ambla kihelkondas, Aado Bergmann juba kewadsst saadik õues, õle-onuis, Kui ka ise peremees,  siiski ei wõi tema tuas wälja kannatada, sest tema paisetest lehkab hirmus hais wälja, Igaüks pelgub tema ligi minna; ainult tema naene kannab weel tema eest hoolt. Aga ka see wõib pea tüdineda ja siis on tema täieSte wiletsuse osaks antud. Omalt kohalt kuulus on Tarwastu kihelkondas 30 aastase Els Kobin'i elu. Tema tõbi on tema 18. eluaastal  alganud, sellest aeast saadik wõib tema inimeste seltskonnast wälja heidetud olla. Tema elab nüüd metsas  ühe onni sees, mis wiis jalga pitk, lai ja kõrge on. Minu sulg on liiga nüri, kõiki seda üles kirjutada, ouis tema suust kuulnud olen. Mina jätan järel tema elujärge kujustada; ainult mõne asja peale tahan tähendada. Temal on sugulasi, aga juba mitu aastat et ole tema kedagi nendest näinud; temal on weel jõudu tööd teha, aga keegi ei anna temale tööd; tema tahaks mõnikord kirikusse minna, aga tema ei tohi metsast wälja tulla. Ja, weel palju pahemat oleks Tarwastust kuulutada, kui mitte mõned üksikud heasüdamega inimesed mahajäätud wiletsa eest hoolt ei kannaks. Kõige pealt on kohalise mõisaherra perekond selles tegew. Eeskujuliku hoolsusega wõtawad nemad kõigist osa, mis nende walla heaks olla wõib. Mitte küll, et nemad ühe heaste korraldatud waestehoolekandmise  läbi kM kehwaid aitawad ja üht pidalitõbist  täieste mõisa kuluga üleS piawad otsib praua v. Menseukampff suure-isenese-ärasalgamisega ka teisi pidalitõbiseid  üles, et nende rasket waewa woimalikult kergitada.  Sooja osawõtmisega ja tegewa käega aitab ka herra Greinert, üks sealine mölder, pidalttõbiseid. Aga kui «vähe see kõik mõjub, seda on sellest näha, et just Tarwastu kihelkondas üks pidalitõbine ennast wiimasel talivel üles poos, sest et kusagil üleswõtmitst ei leidnud. Siin, kus palju peale 20 inimest pidalitõbised on, ei ulata üksikute jõud kõikidele abi saata. Üksikuid nähtusi Saarde kihelkonnast ette panna, «viiks mind wäga kaugele. Siin, kus inimesed läbistikku wäga «vaesed ja harimata on, kust mina ka mitte üht «vaeste kaitse-inglil nimetada ei tea, fiin möllab «viletsus piiramata. Et nüüd keegi ei arivakS, see kõik olla ainult uuema aea inimlikust joonest ette pandud, olgu tähentatud, et endine aeg küll niisama kare on olnud. Teadis ometigi üks 70 aastane eideke jutustada, et tema noorel põlwel seesuguseid haigeid ainult metsas leida olnud, et üks pidalitõbine  iialgi ühe terwe inimese ligi ei ole tulla tohtinud. Oli neile midagi toitu ühe teatud paiga peale toodud, siis on nemad ainult alt-tuule tooja poole tulla tohtinud, üks sammla-mätas oli nende «viimane haige-woodi (Lõpetus jääb tulema.) Üleüldised sõnumid maailmast. Vulgaria sõeawäe mässamised Silistrias ja Ruflshukkis, ja nende kurb järg, kippufiwad Bulgaria küsimist jälle suure politika ette-otsa nihutama. Et aga Wene walitsus Bulgaria asju esiteks weel ilma tegeiva osawõtmiseta pealt waatama näib. siis jääwad need wist senni omas pottis käärima. Rustfhukkts on sealine kommandant, Major Usunow, kes mullu Widdini linna suure wahwusega Serblaste wasta kaitses, mässamist öösel wasta Küünlakuu  19. pääwa sellega alganud, et Präfekti ja palju neist pealikutest kinni panna laskis, kes walitsusele truuwiks jäänud oliwad. Selle peale katsus tema kahe truurvik ' jäänud batallioni söeariistad ära wõtta, mis aga mitte korda ei läinud Need batallionid, ena mi st noored soldatid Kapten Vnlkowi käsu all, saiwad kaSsarmid oma wõimuse  alla, mida mässajad ümber piiraflwad. Homikul kell 6 algas «võitlemine kõikis linnas, millest ka mitu sada kodanikku mässajate wasta kutsumata osa wststwad. Truuwiks jäänud batallionid tungisiwad kasarmist wälja ja läksiwad muusikaga läbi «vaenlaste tule, mis järel «võitlemine  bajonettga algas ja mässajad pea tagasi löödud saiwad, muist ennast mangi andfiwad, muist põgenesiwad. Major Usunow, Oberstleitnant Filoiv ja mitmed teised pealikud põgenesiwad kahe paadiga, ei jõudnud aga kaugemale,  kui ühe läheda saare peale, kus ennast liiwa-aukudesse  peitstwad, seal haawatud ja kinni «võetud saiwad. Linnas kestis «võitlemine künni õhtuni kell 6, kus kõik mässajad taganenud oliwad ja rahwas suure rõõmuga ennast isekeskis, iseäranis aga neid õnuesoowimisega teretas, keda mässajad öösel wangi pannud oliwad. Sõeameestest on mõlemilt poolelt umbes 70 kuuni 80 meest langenud ehk raskest haawatud, aga ka mitmed erainimesed ja uimelt mõned lapsed, on mässa,nises surma saanud, mis rahwast wägg «vihale ärritas. Kui Usunow ja tema seltfllased õhtal linna tagasi toodud saiwad, siis pärisiwad «vihased hulgad neid oma kätte, tahtsiwad neid surnute juure «viia ja seal lõhki kiskuda. Saksamaa Konsul, herra von Löper, on kibeda «võitlemise aeal-mitu korda uulitsale tulnud ja «vastastikust wiha solgutada püüdnud. Austria Konsul on koju jäänud ja oma lipu-warre üle kurtnud, mis k« ulidest «viga saanud. Kõigelt maalt saadeti walitsusele  pärast mässamise lämmatavust õnnesoowimise-lelegrammifi.  Nüüd näib igal poolel rahu olema. Küünlakuu