Tallinna Sõber AK 27. Wile» Tallinnas, 8. Heina-kun Wval IBBZ. Uleiildne aealtht Eestirehmlt «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas L!ndsor«'t pilrtate trükimajas: aasta» ......... L rubla. 40 kop. pool-aatta» 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aas as S rubla pool-aaStas l rubla 70 kop. Knntntnlei» maksamad iga rea eh» selke aseme pealt s kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: Ltndfors't päriate trükimajas. Setervnrgis: A. S. Seelandt, OoauspWng H 54. Harkus: IV. Just. - Aakweres: L. Wattty. ?atdes: A. Heidelberg. -Kapsaku-: H. Kollöerg. Lihulas: Zs. Mttner'i poodis. Wiljandis: K. Z. Karo«'t raamatupood. Kuuresaares: Ah. Lange.— Waal: kuida iseäranis kuulutaks Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltifchport IZimMcieiS-Ilopib.) Maisteel Suresaare thk Saaremaa asjust. (LSpetus.) Omalt maalt.- Tallinnast: Tüli tulekahjul.  Wallanxmemate  auutähed. Wasta wõetud ja tagasi saadetud rahwasaadimd. -- Alekfandrikooli asjust. Põlluwtlja ja heina kaswud; ilmad. WSeramaa passid. Riia Wenelased, ..Rishki Mesinik" ja ..Grash. danin". - «venekeel! .Peterburgt Zettungi" kentsakas ..wadameel". ..Walguse' paha meel. - ..Eesti Postimehe" asjata hirm. KSrge w?eras. Trüttmaja kaldus. Nakwerest: Uued liimasaadikud. Tartust: Tulekahju. -- Alekfandrikooli wara. Äkst kihelkonnast: WaigiStatud tüli. Wiljandist: Kole wägiwald. Riiast: Näitusest. Linnasaadikute kogust. Kuuramaalt: Tulekahju. Raha tegijad kinni. Peterburgist: Mohammedanlaste  saadikud. Shiina Piirelt. Propst Oehquist -j-. Weneriigi raudteed. Kholera rõrjumised. õnnetus laagris. Kijewist: Wõidetud kangelane. Moskwast - Weider surm. Kharlowist - Rahe. Grodnost: Õnnetus. Rostowist: Tulekahju. Kasanist: Usuwahetajad. Jckaterinoslawist: Kulla leidus. Wõ-ralt maalt. Kuresaare ehk Saaremaa asjust. VI. (Lõpetus.) Saaremaa talukohtade krunditamife arutamist pidime meie selle lehe Nr. 21 saadik pooleli jätma, sest et teised tarwilised arutamises, wiimaks ka weel Kõigekõrgem armukäsk,  kõiki ruumi ära tarwitasiwad. Kui meie seda aSja nüüd uueSte ette wõtame, siis tahame  lõppeks talukohtade hinna a rwamisefl ehk takserimisest kirjutada. Esimeses jooneS arwatakse maakohtade hinda nende suurust ja maapinna kaswuwõimu mööda. TeiseS joones on mitmesugust korwalist aSja tähele  panna, naau nimelt: maakoha seisupaika, kaS lahkest ja ilma üleltialise kuluta wälja peased, kaS maa 'harimine ja wilja koristamine suurema ehk weikema kuluga wõib toimetatud saada. kaS just need wtljad ja loomad ligematel turudel head hinda maksawad, mis iga koha peal kõige paremini sigiwad. kui suured awalilikud maksud ja koormad on, kaS teede ülespidamised palju maksawad. kas ehituse puid ja ahjukütet kergest ja odawalt saada on j. n. e. Sellest näeme meie, et maakohtade hinna arwamiseks kolm iseäralist tallitust tarwis läheb, millest igaüks oma iseäralist osawust pärib. Need on: 1) Maa mõõtmine; 2) maapinna proowiwõtmtne ehk bonitnr; 3) maa ja koha iseäraline takserimine. Nendest tallituStest wõib muidugi üksi aga esimene kindla põhja peal tehtud saada. Teised seisawad ikka rohkem ehk wähem kõikuma põhja peal, nagu muud inimeste ettearwamised ka. Näituseks peawad heinamaad seal madala hinna peale arwatud  saama, kuS looma hinnad, piima ja wõi hinnad pslluwtljade hinna kohta madalad on. KuS enamist üksi kallim pvlluwili, nagu nisu hindav seisab, seal on rammus sauemaa kergema lttwamaa ja lubjamaa kohta eht kõrwaS, kõrgemas hindas kui seal, kuS kartuhwled kõrges htndaS seisawad. Mitmed rasked maad peawad oma kaSwuwõinm otse kui peiteS, tunni inimeste tosuw teadus ja osawuS maa aluliste kraamide, kunstliku sõnniku ja teiSte nõude läbi üht wõtit leiawad, millega mängitatud maapinna kaSwuwõimu luku takka peastawad. Köikuwad pääwapalgad teewad maa harimist ja wilja koristamist pea odawamakS, pea kallimaks j. n. e. Sellest wõib nüüd arwata, et need põhjusseadused, mille järel maad ja kohad bonitirltud ja takseritud saamad, mitte igawesed olla et tohi, waid aeg sealt selle järel muudetud saama peawad, kulda ennast põllutöö ja maarahwa  elukorra joon muudab. Selles tükkis leiame meie aga, et Liiwimaa maamõõtmise ja takserimise PõhjuSseaduS koguni manaks ja üleaegseks jäänud, et üks ega teine enam teiste Weneriigi mõetudega ega ka uuema põllutöö teadusega ja maarahwa elukorra joonega kuidagi kokku ei mahu. Maamõetmise põhjuSmõet, see on wana Rootsi küünar ja Liiwimaa wakamaa peakstwad juba maha jäätud ja nende asemele peaks 7 jalane Wene süld ja peakS Wene deSsätin mis 2400 ruutsülda suur on, seatud saama, sest neid wanu ära elatanud mõetufi, mis Liiwimaal ikka weel maksawad, et wõi ühegi teise maailma  mõeduga, nimelt aga Wene mõeduga, ilma tülttawate murdete wõrreldada, kuna ometigi ka kroonu mõisad Liiwimaal  ja kõik maad Eestimaal juba Wene mõeduga moedetud  ja arwatud on. Liiwimaal on sedawiisi sagedast kakS, üheteise kõrwaS seiSwat mõisa ja kaks üheteise kõrwas seiSwat talukohta kahesuguse mõeduga ükS süllaga, teine küünraga msedetud, ja maad on kahesuguse arvuga  arwatud ühe koha peal deSsätinide järel, teise koha peal Liiwimaa wakamaade järel. Maksawad ühel maal mitmesugused mõedud ühe ja sellesama asja kohta, nagu Liiwimaal maa ja pinna kohta, siis on see ikka tülitaw ja eksitaw, see on aga seda rohkem tülitaw ja ekfitaw,  kui need mõedud üksteisega koguni mitte ühes nõndanimetatud  mõistlikkus järgeS (in einem rationellen Verhältnisi)  ei seisa, nagu üks Wene ruutsüld ja üks Liiwimaa  ruutküünar, üks Wene deSsätin ja üks Liiwimaa wakamaa üksteisest täitsa wõerad on. 2 Wenesülda on 7 Liiwimaa maamõedu küünart, 4 ruutsülda sedawiisi 49 ruutküünart ja 1 ruutsüld 12'/« ehk 12.,, ruutküünart. Sellega saaks weel hädast läbi, sest need mõedud seisawad üksteisega ikka weel selgeS järges, kui ka tülitawaõ. Aga ükS Liiwimaa wakamaa on 10,000 ruutküünart suur, see on umbes 816.,, ehk õigem 816,,,«,, ruutsülda, ja ka Viimane decimalmurre et ole weel lõpetatud, waid senna wõiks weel otsata numreid juure arwata ja rehnung ei tuleks iialgi täieste wälja. Üks Wene deSsätin ei lase ennast niisamati ilma murdeta Liiwimaa wakamaadeks jagada,  waid on umbeS 2,,» ehk õigem 2,gzgs„ L. wakamaad  suur, muidugi jälle ilma õige otsata. Tahab nüüd üks Liiwimaa talumees teada, kui suur üks Eestimaa talukoht, ehk ükS Eestimaa talumees, kui suur ükS Liiwimaa talukoht kummagi harjunud mõedu järel on, siis kulub selleks tülikat tööd, mida igaüks teha ei oSka ja mis wiimaks ometigi täielist otsust ei anna. Sellega saaks aga siiski häda pärast läbi. Kui wõrreldamise  rehnung ka iialgi wälja ei tule, siis on wahe ometigi nii weike, et sellest elutarwituste kohta suuremat lugu ei ole. Teine asi on aga selle wahega, mis Eestimaa  ja Liiwimaa maa ja kohtade takserimise põhjusseaduse wahel on. Seal on takserimise põhjused nii mitmesugused, et üht takseritud maakohta Liiwimaal, ühe seesuguse maakohaga  Eestimaal, koguni mitte wõrrelda ei wõi. Liiwimaal  arwatakse maa hinda thalrete ja groshide järel, Eestimaal ruki wakkade järel. Sellest ei oleks ka suuremat  lugu, kui kuidagi wälja rehendada wõikS, kui suur ehk kui hinnalik üks thaler Liiwimaal, ühe ruki waka kohta Eestimaal on. Aga see on täitsa woimata. Liiwimaa maahindade arwamise põhjuSseaduS on manast aeast päritud,  kus wist loomade hinnad, wõi ja piima hinnad wilja hindade kohta nii madalad oliwad, et karjast palju muuks ei arwatud, kui üksi aga sõnniku wabrikutekS. Sellest see tuleb et Liiwimaal põllumaa hinda heinamaa hinna kohta nii määratu kõrgeks arwatakse, et see maa takserimise seadus,  miS seal ikka weel maksab, meie aegse maarahwa elukorraga, enam mitte sugugi kokku ei mahu. ÜkS wakamaa kõige halwemat põldu on selle taksi järel wäärt 32'/« groshi ehk umbeS 0„s üks wakamaa kõige paremat heinamaad 12°/,« groshi ehk umbeS 0.,, thalret. Arwame thalre pealt läbistikku 8 rubla renti, siiS oleks rent ühe wakamaa ksige halwemaa põllu pealt 2 rubla 88 kopikat, ühe wakamaa kõige parema heinamaa pealt 1 rubla 4 kopikat, eht Wene mõedu peale arwatud, maksaks ükS deSsätin kõige halwemat põldu 8 rubla 47 kopikat, ükS deSsätin kõige paremat heinamaad 3 rubla 6 kopikat renti. Kõige parem heinamaa on sedawiisi kõige halwemast põllust rohkem kui pool odawam. Et see meie tänapäiwiSte põllumeeste armuga kuidagi kokku ei lähe, seda teab iga põllumees. Ühe dessätini eht umbeS 3 Liiwimaa wakamaa kõige parema heinamaa pealt wõime meie julgest 120 puuda kõige paremat heina arwata, mis oma 36 rubla wäärt on. ÜkS deSsätin kõige halwemat põldu annab kolme aasta sees waewalt 6 Riia wakka rukkit, 9 Riia wakka kaeru, peale seemne, ja 150 puuda põhku, mis kõigist kõiki umbes 46 rubla 50 kopikat wäärt on ja aasta peale 15 rvbla 50 kopikat wälja teeb. Sellest peame põllu harimise ja sõnniku eest ilma leikuse kuluta, mida meie heinamaa juures ka arwamata jätsime 5 rubla 50 kop. maha arwama ja nenda jääb meil selget sissetulemisest 10 rubla üle. Heinamaa kannab siis 36 rubla sisse ja maksab 3 rubla 6 kopikat renti; põld kannab 10 rubla sisse ja maksab 8 rubla 47 kopikat renti! Ja selle kõrwa tuleb weel arwata, et heinamaa ilka iseenesest heina kaswatab ja ka ilma põlluta oma saaki annab ja oma hinda kannab, kuna põld, nimelt aga halw põld ilma heinamaata, sagedast koguni mitte tarwitaw ei ole. On nüüd ühel talukohal, mis Liiwimaa seaduse järel takseritud on, palju head heinamaad ja wähe põldu, siis langeb selle hind sealise thalre aru järel nii madalaks, et maad pool muidu saada on, kui seda Liiwimaa läbistikuse  aru järel ostetakse. On aga ühel kohal pa-.ju halwa põldu ja wähe heinamaad, siis kerkib hind nii kõrgeks, et seda keegi maksa ei suuda. Sellest see siis ka tuleb, et Liiwimaa ühes maakondas thalre eest 5 rubla renti ja 100 rubla ostuhinda maksetakse  ja rentijatel ja ostjatel ka sedagi raske maksa on, kuna teises maakondas 15 rubla renti ja 300 rubla ostuhinda,  õige kerge maksa ou. Niikaua kui põllud ja heinamaad üksikute kohtade kätte mitmetes weikemates tükkides jägatud saiwad, nii kaua wõis selle ära elatanud ja puudusliku takserimise seadusega  häda pärast läbi saada. Maamõetja katsuS siis iga kohale wõimalikult ühewörra igasugust maad anda ja seda wiisi wõiS thalre aru igas üksikus waldas, üksikute kohtade wahel üht pruugitawat möetu anda. Kui .aga edaspidi kohad wõimalikult mõistlikkuiS piiretes, talumöisadeks peawad  krunditatud saama, siis ei wöi sellest enam jutt» olla, siis peab iga koha külge see maa langema, mis selle koha käepärast on. Siis peab aga ka iga üksiku maatüki hind ühe loodusliku mõeduga määratud saama, muidu sigiwad kohtade loodusliku hinna ja taksihinna wahele wahed, mis kõiki takserimist ehk hinna peale arwamist paljaks tühjaks tööks teewad, mida rentijad ega ostjad oma pakkumise, väljarentijad ega müijad oma pärimise mõeduks tarwitada ei wõi. Eestimaa Kreditkassa seadusliku taksi järel, mis uuema teaduse peale põhjustatud ja wõimalikult ära proowitud on, arwatakse ühe dessätiui ksige parema heinamaa aastast saaki 13, s waka ruki, ühe dessätini kõige halwema põllu aastast saaki waka ruki wääriliseks. Sellest arwatakse 15°/, majapidamise kulu maha, ja talukohtade renidimaks on sel silmapilgul läbistikku 1 rubla 50 kopikat waka rukpeatt»  Kõige parem heinamaa dessätini pealt maksetakse sedawiisi 17,„ rubla renti ja 351 rubla ostuhinda, kõige halwema põllu dessätiui vealt 2 rubla 83 kopikat reMi ja 56 rubla 60 kopikat ostuhinda. Kõige parem põld maksab  23 rubla 91 kopikat renti ja 478 rubla 80 kopikat ostuhinda, kõige halwem heinamaa 38 kopikat renti ja 7 rubla 60 kopikat ostuhinda; kõige parem karjamaa 1 rubla 14 kopikat renti ja 22 rubla 80 kopikat ostuhinda, kõige halwem 38 kopikat renti ja 7 rubla 60 kopikat ostuhinda; muidugi ka dessätini pealt, mis 2400 ruutsülda eht umbes  3 Liiwimaa wakamaad suur on. Meie arwame, et need hinnad looduslikumad on, sest et need maa ja maa wahel wõimalikult õiget wahet teemad.  Õige Vahetegemine üksikute maatükkide ja maakohtade