Saarlane lk 44. Esmaspäew 3. Nowembril 1886. Ilj. aastakäik. „S«scrvl't»no" maksab: pooles aastas . . . . 1 „ AA „ Tuleb igal esmaspäeval wälja. Knresaarcs, kaubauulits. Nr. llle Jaani kihelkonda, Saaremaal. UM Uit»l!-!»p kj-lcht «... j« li««a r.hw.lc. Mis meil puudub? Mis meil n ole, seda meil ka puudub. Sõna „puudus" on igaühele nii tuttcnv, et sellest seletust anda maja ei olegi. „Mis meil puudub," see on üks piirita küsimus, sest et meie selle waStnst iga asja pänle wõimc sihtida. Kui maailma elu ja liikumise paale tähele panmmiscga maatame, siis näeme et suuremast osast üks alatasane tingimine  ja wõitleminc puudusega on. Kui midagi puudust ei oleks, siis ei oleks ka mitte muret, ci wacwa, ei tingimist ega mõitlust. Kus talgi haridus ja mõistus, armastus ja kaastundmine rahwa sugude ja seisuste hulkaS aset on, snäl püütakse puudust mahendada. Maailm on pracgus ikka meel nii lai, et igaühel ruumi elada oleks, aga rõhpb puudus mõnda üleliia, siis on ta, kas ise sääl juures süüdlane, ehk on teisel, kes seda puudust parandada mõiks, mahe kaastundmist oina madalama järje pääl olema ligcmise maSta. Ka ajalehed on selle ülesande oma piinle wõtnud ja see on nende kohus, et nad puudusi ja migu meele tuletamad, mis maad ja rahmast pigiLtamad ja nende au alandawad. Täna tahame ka meis jälle paari asja Male tähendada  ja näidata, mis meil puudub. Kes neil palmil Kuresaare linnas juhtub olema, kui Saaremaa  Maamuna kohus ja 11. ja ZZI. kihelkonna kohus kohut mõistab, see näeb siis midagi puudust, mis möga ,valusasti meie alama seisuse külge puutub. Nimetatud kohtute! ei ole mitte niisugust maja, kus nad kohtualustele, keS seatud päemakS on kutsutud warjualnst wõiksiwad anda. Sadauded, inimesed seiSwad wahest päcwud otsa õues, et nad kohtu ette kutsumise silmapilku ootawad, ei tohi ega wõi nad kaugemale minna marju paika otsima.  On sajune tnulene, ehk talwcl külm ilm siis wõib iga üks arwata, kuidas ootajate terwisega lugu saab olema. Kohtusse kutsutawad ci ole kõik mitte süüdlased, et neid siis, kui süü nuhtluseks nii suguse ootamisega piinatud wõiks saada, maid ka auusaid inimesi on nende hulkaS, «agu walla ametnikud  ja mõned teised, kes ameti talituse ehk mõne muu juhtmnise pärast kohtu ette pcamad minema. On küll nähtud, kuidas mõni ivalla kirjutaja, kellel meel nahk kotti ci ole, suure waewaga malla raanmtuid ja kirjast wihma eest kuue hõlma alla peab hoidma. Lähwad niisugused ligunud loomad kohtu tuppa, on neil sääl kirjast ette näidata, ehk wahest ka kirjutada, kuidas see peaks wõimalik olema, kui käed külma läbi küntis ja riided märjast tilkuwad. Siin on igal ühel selge ja arusaadaw, mis meil puudub. Kohtupidamise koht peaks ühes niisuguses kohas olema, kus inimestel  üks tuba on, kus nad kohtu ette kutsumise silma pilku wõiksiwad ilma siin nimetatud ihupiinata  oodata, see on' kursa ilma eest warju leida. Linna kohas on see küll raske niisugust kohta leida, kus sadanded inimiscd korraga wõiksiwad warju leida, aga stisgi peaks see wõimalik olema, kui inimcülclc mimlik õigus ja seisus peab jääma. Saaremaa I. kihelkonna kohus peetakse  maal kuskil mõisas ja sääl on inimestel, olgu mõisa pcrctuba ehk muu teine koht ootetoaks. Nõnda on ka Silla kohtul ja Rcutcil (rahwa keeli Rentreil) omad suured saalid, milledes ka pingid on, kus inimesed nii kaua wõiwad ruumi leida, kuuni neid ette kutsutakse- Teine puudus mille kohta mitmelt poolt nurisemist kuulda, on see, et Saarlaste aurulacw „Konstantin" mitte üsna uStaw inimeste wcdaja ci olla. Tekipäälne olla inimeste elu kohta üsna kardetaw, mille läbi ka mitmedgi oma elu olla kaotanud. Kui inimene üle ääre sisse libiseda, siis ei olla selle päästmiseks, kuida seda nähtud, mitte ruttamist, osawust, ega käepärast päestmisc abinõusid, mis sellest tulla, et sääl mitte taieste õpetatud laewa mehi ei ole ehk õigem ütelda osaw laewa juht käsuandja puudub. „Koustantini" juhtija wõib ju igapidi auus ja tubli mees olla, aga puudub tal õnnetumate päästmiseks osawus ja usinus, siis ci oleks ta ühe niisuguse laewa pääle mitte kohane, mis suuremast osast inimesi weab. Laewa juhtija ei pea mõistma mitte üksnes laewa juhtida, waid ta peab kui lingupael wõi nool, ka siis osaw ja tcgew olema, kui õnnetumale abi tarwiS on, mis mere pääl sagedasti wõib ette tulla. Lühidclt oleme siin paar puudust ära nimetanud,  peaks nende parandamise pääle ka säält poolt mõeldama, kelledel selleks mõju sa woli on. Jututuba. Ülestunnistus surma woodi Pääl (T«rg.) 'li jnda näljas. Ma jätsm kirja lirjuiamisi käsile ja Zmkkasin ruiuSie omc asju i' sia patima. Tandri saatsin ma aurulacwa niäl: sõidu nileii: erama, zraewalt oli see ära läinud 'ääl ilmus aemel: kohtunik sa temaga minu simrais :õem.:ee m noor Tmit, keda ma iuamaeud mõi 'Limad aenrasiu vlewat. Aga 'ee kale sõnum nn.nn Elleni 'urmast, riisus minu mõMusi ära. Elleni surmast ci teadnud ma sa cl lca ea r raagugi midagi. 'Eneks sie maa uäälsite iohtiimõmjae.u rarda minema maa ennema kana: ielle hmüsie 'alagusi aelau a.a a luu Kui nsindmaeN ema kõnci lõpetanud ale muldi rabma. luelgas dcamcelekst sala pms nurina:, .siül! rid: utu jumStus heas, xulnas- Inglis keelis e mõnus rõhu ja wiisakaZ kiha ridamine  nii nalju uäalikuuljatc kohta mõümud olema, Siin rrshcl saiwad süüd ringiümdcr siiserad rllunisiuZmcizcd küsitud, kelle seaS norr Sm.i: esimcies reas seisis. See kinnitas oma tnnnisensi n.llmama kahjurõõmuga, ta Ms omas jnenseenes SnldwWdi ivast» sagedasti esesc asjast nn eemale, e: kohtu mõistja raam k-» õhe korrs eide eemale meele tuletame, et ts asja juurde o-eah mämm Tema tcnve lmmistss ei «SWNsd mmm 'ala rõõmuks mitte, ehk küll ses, Blillest ta rääkis, üsna kohane õli Lindwardi armatud süü tõeks tunnistuseks. Wastu õhtut tehti nunnaks tunnistuste wastu Võtmisega lõpetust ja kohtumõistja  roolis otsa oma kätte. Ta kõne oli tõesti hea. Jmekspanemise wüärt selge sõna ja terawa mõtetega arutas ta seda asja ja näitas niis sugused  asjad Lindwardi poolt ja missugused tema wastu on, kaalus nad siis mõlemad waStaStikn läbi tungiwa otsust andma mõtetega läbi ja näitas nirnaes i.nnea-tu waidlemcta põhjusel, ct Einbwari küst!::ne on. Muidugi oliwad kõige tädnamast sinenisiusid Lindwardi wastu need: I> Lindrea-.. pösteiit, mida ära tapetud Elleni töi.ran leiuw ?'.i, kohe omaks tunnistas, ll) e: 'c? luul. mi: Elleni surmahaawak si.i wälja iisn.e. si-si L'".SmaNi püstoli sisse rassis. .1 Elle nim.':' st niie laenguga püstolil kaes laengus üsna wärsicle walja lastud olid, ja reest, raele > sille üinstwarsti rargist ära põgenemine ja äkiline 'ala reisi plaan. Kõneleja armas Einstuarn ehmalusi Elleni Mrm.a sõnumit kuuline ja käsile Äeroa kirja ueis ta kirjutus laua uää.i kinni erõemise ajal l.iti mis ta Ellenil, täisis kirju'  rada nrõlemad reeuiksesti ja karoalasn wõstja - mõeltiud riisid olewat, mille läbi ia eu : nirud paha arwoni-si enstest ära pvõrda. ' põhjasid n.äsisiwad kindlad, tema e.ems eh' ! tema kohtumõisiminc õige: terme kõne »«i--gistas  kõik rahul olemisele. Aga minu lootust ci > sõinud ta mitte kõigutada. Mina algasin täie rammu ja julge leouisiga, sinult selle pääle j mõteldes, ms ma oma hooleks Ms Võtnud ja mille ees mu oma süü teadus waikima pidi. oma eestkostmise tööd. Muidugi olin ma kacbduse nõrka külge küll ära tunnud. Selle pääle muljusin ma, kui ma Lindwarti ennast, tema haridust, tema usaldawat seisu kohta Roshcstri perekonnas, tema puhast, palaivat armastust Elleni  wastu seletanud olin, kõma rõhuga. Ma kriteserisin iga põhjust, mille pääle kaebajad oma kaebdust toctafiwad ja tegin näituste zvaral selgeks, et kõik need põhjused ühte koku ei ole meel kellegi selge tunnistus, maid kõik kokku wõctud on üks udune arivamine, mis kohe langeb kui meie seda sündmust asjalikult läbi katsume. „Kuü" hüüdsin ma, ~tahate tunnistust wõtta," et tema, kelle moorus üle tuhandene käib, ja kellel mitte ci olnud Võimalik üht ainus pahat mõtet mõtelda, ct tema on nwinud niisugust jõledal tegu teha? Kas wõite tunnistada ct ta kadeduste sa ..San üks on sunnitud? Siis peate tema pl.awe: r.mt.. st kcrgcmcelcliselt 'est - st.. . kAtcmaAmise - - . .. ' . kättemaksmiseks - si. . - s: ' l .. Siis unustate a.a, - '."Ne:.:d : e . -et. palanalt ivastu armastas. Viis naa köiaes maailmas tcic armumise järele teda Nr.lr.nst r..e oma armastatud pri-uii, kelle wastuarmastusc üle tema kindel oli, Lb: hiilgama ihu ja maimu omadustega  ehitatud nõu, koledal wiisil ära lõpetada. Tõesti kui teie selle pääle waStu st ei rea ja selle pääle ei olegi siis ei jää muud üle, kui minnaks õõlda, tema on seda kõik nõdrast meelest teinud. Aga siis, siis õölgc ka, et teie terme kaekdnb üks nõdra meele nali mi." Sest ei olnud küll, et ma kacbduse koormat Liick- Isamaalt. Walljala sõber kirjutab oma poolt rahwa elust ja olust järgmisel wiisil: „Sügisene aeg on kätte jõudnud, päewad