damisele takistust sündis ja teadmata on, kuisugused lood seal niisuguse jõleda teu läbi weel wõiwad sündida,  ehk küll kõik mõistlikumad inimesed õige elukorra jalale seadmiseks hoolt kannawad, ja uut seadust lirimaa  õnnistuseks ära tunnewad, sest see seadus teeb wõimalikuks et, mis kõigis haritud riikides ja nõnda ka Põhja-Ameerikas riigirahwa hea elu edenemiseks kõige lasulisemaks on äranähtud, talurahwas enesele  maad kõik päriseks saab osta ja mõisniknde alt peaseda, misläbi põllutöö ja põlluseisus paarikümne aastaga enam edasi jõuab, kui rcnditamise ja teuorjuse läbi seda ka sadanded aastad iial ei jõua sünnitada. ja Inglaste wahel on Aafrikamaa  kadeßusekõNVale ka maa" (Neusundlandi)  pärast kade meel maad wõtmas. Nimetatud maa andsiwad Prantslased 1813 aastal küll Inglaste kätte, jätsiwad aga lepingu kirjas ka enesele seal muist ütlemise .õigust, ja selle najal wõib ehk jo pea kahe » naabririigi wahel nimetatud maa pärast pitkemat poliitika  kirjawaheldust ja tööd tulla, enne kui täitsa selgeks saab, kas Inglastel üksi ehk kas nendega ühes ka Prantslastel seal pärimise ja ütlemise õigust on. Don Carlos, kes Hispaania kuninga krooni ikka weel oma paha ootab, on Prantsuse wabat-riigist usinaste minema aetud, ja on siis ka mees ilma ümberwaatmata  Inglise maale asunud. Algeerias ja Tuneesias on Prantslastel kibe lugu, aga mõjuwamaid sõasammusi ei saa nad seal wistist enne astuda, kui ilmad wiludamaks  saawad ja Aafrika päike oma põletawat palet weel enam lõunapoole tagasi tõmbab. Wlst.s'M kestab jägelemine Sakslaste ja Slaawlaste  wahel edasi, aga natuke rahulisem lugu näikse siiski praegu maad wõtmas olewat, mis muist wist küll ka eht sellest tuleb, et sealsed Sakslaste ajakirjad oma hässitamise kahju hakawad ära tundma ja natuke lepitawamal meelel oma sõnu walitsewad. Üleüldse aga on Sakslased Böömias nüüd wlstiste jo tunnud, mis wilja iseenese pääd liig kõrgel kandmine kannab. Böömias on Slaawlastel raske õnnetus tulnud. Nende aastate kaupa suure kuludega kui ka üleüldise priitahtliku  annetega ehitatud theatrimaja Praaga linnas on ära põlenud, maja, mis oma ilu ja praeguse aja tarwiduse järgi ehituses ja täiuses üle mitme maa kuulus oli ja mille peale õigusega uhke wõidi olla. Kahju on ärarääkimata suur, ja kõikide sealscmaa niiheasti  Slaawi kui ka Saksa lehtedes awaldatakse elawat kaastundmist. See on tõeste kiiduwäärt, aga siiski on mõned Saksakeele lehed jälle õige hale-naljakad, et nad sellest ligimese kaastundmisest, mis nad awaldawad, jälle kohe töisel päewal kooris hüüawad: „Waatke nüüd, Slaawlased, kuidas meie teie õnnetuse wasta kaastundlikud  oleme, aga kas teie ka meie õnnetuse wasta nõnda oleksite olnud? Ei taha küll uskuda!"  Niisugune  weider iseenese ülistus on nõnda madal ja põlgamise  wäärt, et sugugi imeks ei ole panna, kui wastaste pool igapäewaste inimeste seas wiha ja targemate seas külm põlgdus ilmub. Suur ei ole wistist see rahwas, kes ikka iseenese heategusi suus kannab, waid see, kes töiste tundmiste wasta õrnust üles näitab, oma wastase südant tema pühaduste külge hakkamisega ei haawa ja waitselt tõeste head teeb ja head nõuab, künni wastased  ja töised tema heategusi, mis ikka wilja kannawad,  üles tunnistawad. Arwawad Böömia Saksakeele ajalehed, et poliitikas seda teed ei käida, siis eksiwad nad ja sammuwad wanameelelift teed, sest nüüdsel ajal kannab ka poliitika heategu ja inimeste armastus kui ka südame õrnus wilja. Saiamaal on riigipäewa saadikute walitsemiseks  maweel kõik parteid kibedaste töös. Et Vismapk  ennast Rooma oheliku aluste mustameestega ja wanameelelistega on ühendamas, see näitab wabama-meelelisi parteist, kes enne mitmeks oliwad lagunenud, jälle ühisema nõuule kokku tõmbawat, et oma isamaad mitte Rooma ega rööwli-losside poole tagasi ei laseks wedada. Lähab wabameeleliste ühendus tõeste korda, siis saab wistist lähemal riigipäewal nende kätte healte paljus kaaluma. Omalt maalt. Wiliandist. Uus asi meie maal. Telegrahwisi  on meie maal juba igal pool näha, aga telefonist (traatkõnelejaid) ei olnud seiemaale siin meel kusagil. Nüüd on Wiliandi raeherra A. A. Rosenberg esimese seesuguse telefoni seestpidiste asjade ministri herra lubaga seie asutanud, nii et traadi teel linnas olemas kontorist oma inimestega järwe äärse auruweski  peal, mis enam kui werst maad eemal, igal ajal rääkida wõib. See telefon on üks uuema aja leidis, kellest kuuldes kõik inimesed esiotsa uskmatalt pääd raputasiwad. Nüüd wõib teda igamees ka Wiliandis  näha. —Muudatused. Tartu Saksakeele ajaleht '„ Neue jutustab kiitusega paarist Wiliandi - maakonnas Eesti Aleksandri. looli heaks ära peetud ja kiidab nimelt moMMM Kunileid'ist (Säbelmann'ist). Ühtlasi  jutustab ta aga ka, et sarnaste kontsertide peal uuemal ajal mitte enam kõnesi ei peeta, sest need olla ärakeelatud. See on tõsi küll, aga meie peame omalt poolt wäga kahetsema, et kõnepidamised nende kontsertide  peal keelatud on. Sest nendes kõnedes ei räägitud  ilmaski muud, kui meie Keiserliku Majesteetide armutegudest, kelle nime peale see Aleksandri kool on asutatud, ning neid kõnesi lõpetadi sellega, et kõik koosolejad suure waimuStusega „ Jumal Keisrit kaitse sa" laulsiwad. Aleksandri kooli pääkomiteele ei ole weel mitte üht kaebduft seeüle tulnud, et selle kooli heaks peetud kontsertide peal midagi halba oleks .jäägitud. , - õvetau- I, ei ole mitte wüga <--6uusat tänupalka oma nrja eest Saksa ajalehtede poolt saanud. Niiheaste „Rigasche Zeitung", „Revalscke.vestunakui  ka „St. Petersburger Zmung" laimawad teda just täitsa ja näitab, nagu tahaksiwad nad õp. Hurti sundida, et ta ennast neist meestest täitsa lahti lööks, kes tutwa märgukirjaga Riigiwalitsuse  ette julgesiwad astuda. Parem kala ehk kui kala ja liha olla, ning sellepärast oleks wägch soowitaw, et õp. Hurt täitsa ühele ehk töisele pooles kaaluks, millest meie rahwale igal korral üksi kasu! z wälja sigineks. Wiliandi maakonnast. Ühest suurest õnnetusest  kirjutatakse meile: „Wana Tännasilma walla pääkohtumees läinud 5. Lõikuse-kuu päewal oma naise ja töiste sugulaste ja sõpradega Tartumaal elawaid sugulasi Walma külast künni Oiju kõrtsi juure saatma. Kui sugulased Oijult minema sõitnud, siis pöörnud nad koju tagasi, aga ei mitte maanteed maid lootsikuga  Wõrtsjärwe mööda, umbes paar wersta maad. Nad tõmbanud purju ülesse, et sõit ilma waewata ja rutem edeneks, aga tuul olnud risti, löönud lootsiku  ümber ja kõik seitse inimest, neli meest, üks naine ja kaks neiut, kukkunud mette. Appi-hüüdmise peale mintud Oijult küll appi ja peastetud neli meest uppumise  surmast, aga üks naine ja kaks neiut ei ole jõudnud  senikaua kanges laenetes mee peal ujuda ja uppunud  kõik järwe põhja, kust neid siiamaale weel leitud ei ole, ehk küll Walma küla rahwas hoolega on otsinud.  Õnnetumate seast on Wana Tännasilma pääkohtumees  kõige õnnetum, sest tema, ehk küll isi uppumise  surmast peasis, kautas oma armastud abikaasa, õe ja õetütre. Kõik walla inimesed wõtawad tema haledast õnnetusest elawalt osa, sest et ta omas elus ja ametis laitmata ja auus mees on olnud, ja kõige õitsewamas nooruse olekus nii sügama õnnetuse sisse sattunud. Trööstigu Jumal!" 11. Wardimõisa endine omanik, Woldemar von Bock, kes nüüd Saksamaal elab, olewat, nagu Saksakeele ajalehed jutustawad, Rooma katoligi usku heitnud. ?/ Helme k.ihelkonngst kirjutatakse meile olla rõuged walitsemas, ning kirjasaatja kaebab selle üle, et nutte suurema hoolega lastele rõugeid ei ole pandud. Töine asi on see, et kiriku wöörmünder ja kirikherra üht külakoolmeistrit kTMklkonna koolmeistri  ametisse tahawad seada, mille üle terme kihelkond maga nuriseb. Et kihelkond kihelkonna koolmeistrile seesuguse palga maksab, millega ülemalt koolitatud õpetaja ametis wõib olla, siis ei ole küll mitte arusaadaw, mikspärast selle palgaga külakoolmeistrit  ühe ametisse tahetakse panna, mis tema jõuust üle käib. Meile kirjutatakse Helmest meel mitu imeliku asju, mis aga seekord mitte enam edasi ei wõi jutustada. Pärnust. Auuhinnad kõige paremate talumaja  plaanide eest. Nagu meie lugejad teadwäd, oli Pärnu Eesti PHstMeeste Selts mullu aasta otsuseis parema talumaja plaanide eest kaks auuhinda wälja kirjutada ja oli ka Maade-Ministeerium  Seltsi palme peale selle otstarbeks Seltsile ühe hõbe ja ühe mask auuraha kätte saatnud. See Seltsi otsus ja nõu oli ütlemata tähtjas, sest praegu ehitatakse meie päriskohtade peal igal pool palju uusi majast, mis paremine tahetakse teha, kui seda manal ajal sündis, aga mis sagedaste hea ja osawaste läbimõeldud plaani puuduse pärast halwemine tehakse, kui manal ajal. Nõnda ehitatakse sagedaste maja üles, aga teda tarwitades saab alles awalikuks, kus tema puudused on, ning nüüd tahab wahel mitmel korral taga järele juure ehitada ja muuta, mng km wiimaks järele waadatakfe, siis on kulud ütlemata suureks tõusnud, aga uus maja ei ole km üks täitsa rikuwd sogajaga ja terwise rikkuja. Sellepärast  on Pärnu Eesti Põllumeeste Selts oma auuhindade wäljakirjutamisega just meie põllumeeste praegust kõige hädalikumat tarwitust täita püüdnud. Auuhindade sissesaatmise tärmini lõpetuseni oli Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsile üleüldse 60 plaani sisse saadetud, mille kohta nüüd 2. Augustil seltsidest walitsetud auuhinna mõistjad otsust tegiwad. Auuhindade  mõistjad oliwad: Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi poolt: Abipresident J. TootS, päriskoha omanik  M. Tampu ja preester M. Suigusaar (mõisa walitseja J. Mõttuse asemel, keS tulla ei wõinud); Wiliandi EeSti Põllumeeste Seltsi poolt: päriskoha omanik M. Kissa, ja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi poolt: päriskoha omanik A. Holtz ja mõisaomanik D. Buck. Kõige pealt walitses see auuhindade mõistja komitee omale J. Tootsi presitendiks ja M. Suigusaare kirjutajaks ja wõttis siis iga plaani täie läbiwaatamise ja läbirääkimise alla. Suurem jagu sissesaadetud plaanidest heideti selle esimesel läbiwaatamisel  kohe täitsa kõrwale, sest et nad teaduse, maja ehituse uuema seadustega ehk meie rahwa tarwitustega  sugugi ühte ei sündinud. Paljalt 14 plaani jäiwad järele, mille üle töisel läbiwaatamifel otsust tehti. Wiimaks tegi auuhindade mõistja komitee ühest suust otsuseks: Ministeeriumi suur hõbe auuraha saab esimeseks auuhinnaks nelja plaani sissesaatjale, kus kaks plaani ilma rehetoata ja üks rehetoaga ühes, ning neljas plaan hobuste tall wankrihoonega, nimelt aga weiksema talumaja plaani eest ilma rehetoata. Töine auuhind, ministeeriumi wask auuraha, sai ühe weikse talumaja plaani tegijale, mis ilma rehetoata ära seatud oli. Kui ümbrused lahti wõeti, kus plaanide tegijate nimed sees oliwad, leiti, et esimese auuhinna Kurgja päriskoha omanik ja Seltsi president C. R. Jakobson oli saanud ja töise auuhinna majaehitaja  J. Bachmann Pärnust, kes praegu Wiliandi Eesti Põllumeeste Seltsi maja ehitab. Need plaanid saamad trükis ilmutatud ja tulewad wist edespidi osast kui Sakala ajalehe lisa wälja ehk ka Lisalehes. Värnu Eesti Põllumeest^Selts pidas Augustil president kella 11-ne ajal enne lõunat ühe kõnega alustas, kus ta ka meie saadikute armuliku wastawõtmist Keiserliku  Majesteedi ees meele tuletas, mis Seltsi usina ja osawa tööle ja auusa ühendusele äratada. Vaimustatult  laulis Selts selle peale: „ Jumal Keisrit kaitse sa!" Selle järele pidas Seltsi kirjutaja M. Suigusaar kõnet: Elektri mäest ja pitksest. Tema seletas ühe suure elektri masina abiga laialt ära, mis elektri mägi seiemaalse teaduse uurimiste järele on ja kuidas ta ennast awaldab ning kuidas ka wälk muud ei ole, kui elektri mäe awaldus. Ltul!. W6(l. N. Sõrd pidas siis peale lühikese wahe-aja kõnet õhust ja pilwetest. See kõne saab edespidi Sakala lisalehes seisma. Nüüd andis abipresident J. Toots aru auuhindade andmisest kõige parema maja plaanide eest ja luges auuhindade komitee protokolli ette, mille peale Seltsi president auuhinna wääriliseks arwatud plaanid ette näitas ja ära seletas. Peale lühikese töise wahe-aja wõeti 11 uut liiget wasta, mille peale kooliõpetaja A. Hansen kõnet pidas Lätlaste elujärjest ja põllutööst  Kuuramaal, nagu ka ühest seal peetud koduloomade  näitusest. Nüüd rääkis abipresident J. Toots suurematest lina leutamise ja harimise kohtadest, kus põllumehed omad linad harimata olekus ära wõiksiwad müüa, nagu seda Belgiamaal tehakse. Peale selle, kui selle asja kohta ka muialt seletust oli tehtud, wõttis Selts otsuseks, seda asja tulemaks korraks läbirääkimise alla jätta. Peale selle, kui Selts seda auuhindade mõistja komitee otsust heaks oli kiitnud, et plaanidest, kellele auuhinnad osaks anti, koopijaid ministeeriumile sisse saata, määras Selts tulemaks koosolekuks päewa enne Mihkli laata ära, mille peale president koosolekut lõpetas. Pärnu maakonnast. Lnnetus. Pärawere wallas on 17. Juulil ööse popsi maja ära põlenud, kus maja omanik, kui põlemast majast riideid wälja kandis, maha langema põlema katuse alla jäi. Tema riided põletas tuli kohe kõik ihu peal ära, ja ehk ta küll ise meel eluga tulest peasis, siis oli ommeti tema ihu ka nii ära põlenud, et keha pealt põlenud lihatükid  maha rullisiwad ja mees mne päewa pärast hirmsas waluS ära suri. tuli. Wana - Wändra baskis Mne-