p Roo—ma Ku—nin—gaS? Ah, ja, tõeste, lugu ou nenda", waStas woeras natuke segase healega. /Aga mina arwan, et see mitte just täitsa nenda ei ole," usaldas herra Habakuk wahele rääkida, aga tema teinepool ei annud temale arutamiseks aega waid küsis ruttu: „Olek ehk Miinist?" ,Ei, armulik praua, mina olen päris Ungrumaa meeS/ /Ah, Ungarlane, Magyar!" Mõlemad naesterahwad wahtifiwad wõerast, nagu imelooma,  ja ka Minni ei pööranud silmi tema poolt ära. Ungarlast ei olnud jo ka Ara linnas igal pääwal näha. ,Ja Teie reisite wist ainult lusti pärast?" uuris praua Habakuk edafi. „Kuida juhtub," ott tore wastus. Minul ott nõuu Saksamaad läbi reisida ja siis Parist minna, aga kardan, et igatsus mind kallile Ungrumaale tagasi kisub." Wöeras õhkas walufaSte ja waatas nagu sügamas mõtteks lakke. Kõik oliwad mait ja auuStasiwad wõera isamaa-armastust, künni kastellan tuli ja küsis, kas auustatud  wõerad midagi südame-kinnitust ei soowida. Mis Teil aga köökis käepärast on, seda tooge", käskis praua Habakuk. /Aga mina kardan," lisaS tema wõera poole pöörates juure, ,et meie toit Teie Ungrumaa  maiuste kohta wäga halw on." ,Tvfl wõib see ikka olla. Meie Ungrumaal on häid asju, mida igal poolel ei leita. Mis oleks ka mõnusam, kui klaas Tokaieri-wtina, pärast tulist ratsasõit» läbi otsata rohu-laane!" Mk olek fiis wägew ratsa-meeS?" küfis herra Habakuk pool imestaks, pool kartlikult. „Jga Ungarlane on selleks loodud!" waStas wõeras uhkeste ja keerutas oma habet nina all. ,Aga, mees, seda teab jo iga laps!" hüüdis waese eksija parem pool ja waatas karistaks oma lollikese peale. Mist olek siis ühte lugu ratsa sõitnud, kuuni siit saadik?" Mda küll just mitte. Enamist sõitsin raudteel ehk aurulaewal mööda jõgefi, waheft ka töldas. Wast Parist tahtsin hobuseid järel tulla lasta/ Kõik waatasiwad imestaks üksteise otsa ja herra Habakuk juhtus küsima: ,Kas olete siis hobuste-kaupleja?" «Hahaha! Ei seda küll mitte! Ehk tohin oma nime Teile teada anda. Siin on minu kaart". Herra Habakuk wõttis pakutud kullatud äärtega lehekese  wasta ja weeris: Graf Czan " aitas wõeras takka. ,A—ah, Graf Czanady", korratas herra Habakuk, ,oh, oh, wäga kahju, et mina seda enne ei teadnud! Loodan, et Teie minu küsimist pahaks ei pane/ Mitte sugugi. Frge sellest enam rääkige; see oli ainult naljakas. Ja pooliti on Teil ka õigus. Mina müün aastas palju hobuseid minu hobuste-kaswakus on kuulus kaugel ümberringi/ Mina palun ka meel oma mehe eest; tema ei ole pal,u reisinud," ütles praua Habakuk. M ole kaugemale saanud, kui Lihula laadale " Mta, lase mind rääkida," ütles praua ja waatas jälle karistaks mehe otsa. «Selle pärast ei tea tema nii palju kui teised, kes tema seisusest on/ Ja, ja, olen natuke liiga nurkaõ elanud, nenda ütelda." Jälle langes karistaw film waese mehe peale. Graf Czanady aga kinnitas, et temal sugugi aSja ei olla, ennast pahandada. Ennemini tunnen ennast wäga õnnelik olema ja palun Teid ennast minuga tuttawaks teha/ ütleS Graf. Seda soowimist täitis herra Habakuk jälle omal mehisel meelel, kõiki järge mööda nimekates. Graf Czanady kummardas igaühe eeS, ainult Dr. Agar'ile andis tema kätt. Et linnast tellitud tõld weel senna jõudnud ei olnud, fiis wiideti aega jutustamistega, s. o. wõeraS rääkis ja teised kuulasiwad pealt. Ja küll oli sel mehel keel suuS, mis käis nagu tatra weSki. Ungrumaalt jutustas tema asju, mida keegi enne kuulnud ei olnud, ja nii naljakalt ja äratawalt, et kohwi-klaastd külmaks jäiwad ja figarid ära kustufiwad, juttusi kuuldes, nagu ?Tuhat ja ühest ööst". Dr. Agar üksi waatas nukral meelel aknast wälja ja jõi rohkem wiina, kui tema kombe muidu oli. Seal kuuldi korraga ratta mürinat ja oodatud tõld sõitis ukse ette. See oli Dr. Agaril rõõmus kuulda, sest nüüd lootis tema sest wõerast lahti saada, kes teda nenda ei suutnud waimustada, kui teist. Seda lootust häwitas praua Habakuk, kes Grafi käest küsis, kas tema nendega mitte kaasa sõita ei taha. Tark naesterahwas kahjetses küll oma edemust, kui Graf pakkumist wasta wstnud oli, sest kuhu nüüd kõiki mahutada? See küsimine oli seal sel"korral põlewam, kui Balkani poolsaare küsimine. Aga mis tarwis oli siis ka praua Habakukile tark pea loodud? Tema pakkus esiteks selleks korraks oma armsa unimütsile  waikse healega aset kutsari körwas, kes aga weel waiksema healega ja arglikult oma jooksja-häda peale tähendas. Just wäga armas ei olnud see waStus mitte, mida herra Habakuk oma kalli küljeluu poolt selle tõbise tähenduse peale sai, ja abielu-paari wahel oleks ehk sõnawahetamist  tulnud, kui mitte Dr. Agar nii agar ei oleks olnud, ennast kutsari pahemaks käemeheks pakkuma. Igaüks  teab jo, et kutsarid kedagi omal paremal käel ei salli, sest seal käib neil piits. Mitte üks hing ei rääkinud wasta, noor mees kargas puki peale, teised toppisiwad ennast üksteise järel tõlla sisse, künni pool tosinat täis sai; kutsar plaksutas piitsa ja edasi! Et tõld seespidi tungilt täis oli, seda ei pannud keegi tähelegi, Graf Czanady tungiwate juttude pärast. Kust tema neid kõiki wõttis, sellest ei saanud teised aru. Suu käis temal puhkamata, habe uina all kerkis üles ja alla, ja selle juures kiirgafiwad mehel silmad nagu kassil, kes saaki waritseb. Uut lugu algas tema pea enne, kui wana lõpetatud oli, Minni suureks pahanduseks, kelle peale tema alati wahtiS, ja praua Habakuki suureks rõõmuks, kes oma arwates weel iialgi nii kauni kombetega meest näinud ei olnud, ja wõera heale, wihma ladisemise ja tõlla mürina  juures sai auuahne naesterahwas nii waimustatud, et järel mõtlema hakkas, kui rikas tema küll olla ja kuida üks kuldääredega kaart wälja näidata wõiks, kus peal seisaks: Wilhelmine Habakuk Jstvan Gras Czanady kihlatud paar. Dr. Agar tuli temale küll ka silmapilguks meele, aga kas maksis selle wõera körwas tema peale mõteldagi? Graf ja Doktor kõrwuti: sepik ja hagana-leib! Et Dr. Agar juba nüüd nagu õnnetu waenlane kahtlase südamega  puki peal tuule ja wihma waSta Võitlema pidi, sellest ei hoolinud praua Habakuk omaS kõrkes meeleS mitte sugugi, kuulis aga wõera wäfimata keele jutustust, kuuni tõld Habakuki maja ees seisatas. Praua Habakuk palus weel Grafi, et neid pea waatama tuleks, aStus fiis oma mehega ja Minniga wälja, ja tõld wiis teist edafi. VI. Kuida peene mehe kohus, nenda tuli Graf Czanady juba teisel homikul lahkest järel kuulama, kuida uued tuttawad  hetlisest käigust ja sõidust toibunud olekfiwad. Et tema aga paari pääwa pärast jälle tuli ja ikka jälle tutt, see ei tahtnud Dr. Agari meele järel olla, kelle arwates uhke Graf koguni oleks wõinud tulemata jääda. Wõera meelitaw keel ja libedad kombed oliwad juba natuke lõdwa südamega Habakuk'i wõrgutada suutnud, Grafi nimi ott tema abikaasa südant kohe wangi wõtnud ja ka Minni hakkas aeawiitlikkufi jutustust suurema himuga kuulama, kui Dr. Agar just tarwis olema arwas. Tema südames tõusis rusuw hirm, et armastatud linnuke, tema südame rõõm, üSna kogemata käest ära lennata wõiks. Küll paistis Minni olemisest ja sõnadest wälja, et tema kõikumata  meelega Dr. Agarist üle kõige teiste lugu pidas, aga armastajal on ikka kõiksugused tühised mured, mis teda waewawad. Dr. Agari kahtlusel näis ka ikka põhjust  olema. Oliwad nemad korraga Habakuki perekondas, siis oli Graf Czanady ikka peamees jutustamises ja tema sõna maksis ikka üle kõige teiste. Katsus Dr. Agar ka midagi rääkida, siis ei wõinud teine seda muidugi keelata, aga tema pidas suud nähtama uhkusega ja mängis oma uuri kannikeste kallal. (IM pooleli.) Kiriku teatused. Püha-Waimu kirikus. Ristitud: Woldemar Reinhold Usenberg.  Maria Magdalena Reddel. Alma Mathilde Traat. Lanl atud: sepasell Alexander Bernhard Stein ja Marret Thoren. Maetud: Hilda Marie Johannson, 1 k. 3 piiäwa wana. Kaarle kirikus. Ristitud: Olga Elisabeth Blande. Alfred Felix Remmelgas. Arthur Reimann. Mary Emilie Suurmann.  Arthur Kask, Rosalie Luise Steinpilm. - Martha Johanna Waarmann. Georg Rudolph Habermann. Clise Rosalie Matthiesen. Gustav Wahtmann. August Woldemar Prink. Olga Mik. Caecilie Jchanna Neu. Ernestine Pauline Markus. Anuette Trumann. Margot Dagmar Zhlberg.  Helene Christine Moorbach. Leotine Rosalie MajameeS. Sophie Helene OrraS. Pauline Johanna Pikker. Anna Marie Tassing. Woldemar Kleemkul. Ida Helene Juhantson.  Laulatud: Alexander Freiberg ja Anna Loigom. Mart BnnSmann ja Mai August Renke ja Wio Wäraw. Juhan Hoidorp ja Anna Maria Noidon. — Maetud: Marie Wilhelmine Klaus, 5 a. 10 k. 27 p. Helene Marie Bandeuks, 8 a. 7 k. 2 p. Mihkel Laa S'i sünd. surn. tütar. Pauline Temand, 7 k. 9 p. Elsriede Elisabeth Ermann, 1 a. 11 t. 6 p. Wilhelmine Helene Weber, la. 5 k. 24 p. AgreS Elisabeth Kann, 25 a. 11 p. Carl Libert, 31 a. 3 k. 8 p. -- August Woldemar Lehtmann, 1 a. 2 k. Eduard Theodor TomingaS, 1 a. 10 k. 18 p. Auguste Elisabeth Margot Rading, 2 a. 1 k. 19 p. Eduard August Kummelbi, 1 a. 3 k. 8 p. Annette Pauline Pirkmann, 5 k. 37 p. Alexander Silltnberg, 1 a. 6 k. 16 P. w. Aos°o-vll<> qoosxvo». - Aoxõ. 19-10 Ivml ISS7. Trükitud Liudf»r«'t pitrij.tk jm».» t« kulu,-. eadaau dm ised. Tellimijed meie lehe „Tallin«a Sõber n.ate laamad Isikis kohtades mis selle «umbri esimeses hakatuses «imetud °u ja mis iseäranis teadaandmiSteS kuulutud saamad niisamati ka AndforS', pärijate trükimajaS - toimetada. Tellimise hind on aasia pear. vostiaa eök kodu kätte saadetud aastas 3 rubla kop., Poolaastas 1 „ 70 » Tallinnas iseäratuua s „ 40 „ pootaaskas i „ „ Nende meie auustatud lugijatele, kes oma lehte ise äratuua soowiwad, anname meie selle läbi teada, et herra pagarimeister Wieckmann Tallinnas Kullafeppa uulitsas ....»,«... .»>- mx»«»»-, s« «>»>«, «>. Eestini»» l«lM 1887" veal Minu wiirwi kauplus ei ole 4 -n»st Mai kuu piiiiwast saadik mitte enam alumise korra peal, waid üks trepp ülemal, Wana turu 163. Sissemine?  ou suurest uksest. Martin Böckler, Tallinnas. Kirjade adress jäitb wana wiisi. Asupaii Nowgorodi kuberm bes 400 dessätini head n ja suuremates kruntides Tallinna tnrn hinnad. 19. Jaanikuu pääwal. Karduhwlid tketwk.... 13 kop. Herned, toop 6 „ Tangud, toop 7 „ Weikse liha nael 13-13 „ Sea liha nael 11—12 „ RSösk piim, toop .... 3 Hapu piim, toop .... 3—4 „ Laua wõi, nael 27 „ PiitiwN, nael 20-23 „ Munad paar 3 „