 wiisi mõtelda, aga wast järgmine mõnu wõib selle Peale õiget otsust anda. Aga ühe seesuguse katse wasta, kuida seda Aleksandrikooliga teha tahetakse, ei wõi, kuida minul näitab, midagi möeduwat rääkida. Läheb se nõuu korda, noh, siis on kõige tegijate waew ja töö tasutud; kui järgmine mõnu mitte lootuste kohaline ei ole, siis saab küll wist neil õigus olema, kes seda katset enneaegseks pidafiwad. Aga kas peame meie siis nüüd, kui meie Aleksandrikoolt, kui haridusepaiga peale lahke meelega waatame, selle kaastööliseks  heitma? Waatame, kuida külakoolid ja kihelkonna koolid täitsa kirikuõpetajate tallituse alla wõetud on, fits näitab see aga üks samm selle tee peal edasi olema, kui meie oma tegewuft Aleksandrikooli peale laiendame. Kui meie kirikuõpetajad alamates rahwakoolides mitte ükst usuõpetuse  üle ei walwa, maid niisamati eest ülcültse hoolt kanname, siis ei näita ühtigi selle wasta seisma, et meie Aleksandrikoolis ka kõrgema hariduse juures  tegewad oleksime. Selle mõtte seeS on wist omad õigused. Ja kui selleS mõttes meie Eesti sugust ametiwennad tänine rohkema ehk wähema hoolega Aleksandrikooli  asutamise juures tööd teinud on, siis ei ole seda meile wist ükski pahaks pannud. Aga siiski foowiksin  mina seda asja natuke piirata. Kui ülemal seiswateft  seletustest kirikuõpetajate kohta peaks kohus arutatud saama, Aleksandrikooli ehitamisest tegewat osa wõtta, fiis läheks see minu arwates liiga kaugele. Mitte kool iseenesest  ja mitte iga haridus ei ole iseenesest kirikliku töö asi, waid üksi kool ühes iseäralises kindlas jooneS. Ka kui koolide ülewaatajad ei saa meie kirikuõpetajad iialgi ainult haridusekandjad. Kirikuõpetajate hoolekandmine kooli edenduse eest ja kõik nende töö koolide kallal saab, ehk peab ometigi selleks tehtud saama, et meie loodame, waimu kõrgem harimine saaks usulikku tundmist fügawamalt  Võimalikuks tegema. Kes teiste mõtetega koolide juures tegew on, see astub juba hingekarjatse piirkonnast wälja. See on siis Võimalik, et ük kirikuõpetaja üleliiga kooliga tegemist teeb ja seeläbi oma hingekarjatse ametit hooletuse sisse jätab. Üks seesugune üleliigne tegewus wõiks töö Aleksandrikooli kallal kergest nende kohta olla, kelle jõudu nimelt sunreis kogudustes nende ametitallitus juba nüüdki pea ülemäära tarwitab. Sest meie hingekarjatsete  töö on wäga lai ja mitmesugune. Hakkame meie sellest hingekarjatse tööst peale, mis meil igaühe juures iseäranis  teha on, ja waatame kõige oma töö ringkonna peale, kaugetest seespidistest ja wäljaspidistest misfiom õdest saadik, fiis on seda tööd nii palju, milles meie rohkem otsekohe hingede eest hoolt kanda wõime kui ühes kõrgemas haridusepaikas, et mina usun, see töö käib selle töö ees, mida meie Aleksandrikooli juures teha wõime. Sest kui ka üks haridusepaik iseenesest meie kaastööline waimu waldaS on, fiiS seisab ometigi nimelt kõrgemates koolides suurem jägu õpetusest sellest ametlikust teest körwal,  mida meie kirikuõpetajad käime. Teiseks wõib Aleksandrikooli peale rahwuslikust seisupaigast waadatud saada. Mitte üksi seda ei arwata, kuida juba üteldud, et lapsed oma emakeelelise õpetuse läbi fügawamat haridust saawad , kui ühe wõerakeelelise õpetuse  läbi, waid wõib ka arwatud^saada, et Eestirahwa kohta ükst Eesti haridus õige on. Seda mõteldakse tõeste; ja selle mõte wasta ei wõi, minu arwates, midagi ütelda. Eestirahwa! on wist Jumala ja inimeste ees just seesama õigus Eestirahwas olla ja selleks jääda, kui igal teisel rahwal. Need nüüd, kes sellest seisupaigast Aldksandrikooli  peale waatawad, räägiwad sellest kahel wiifil. Esiteks  peab see kool üks tunnistus nii kõrgele kinnitusele jõudnud Eesti rahwuse waimust olema, et rahwas wõera käe juhatusest lahkuda wõib, teiselt poolelt peab just Aleksandrikool  selleks otstarbeks asutatud saama, et wõerad mõnud maha jääksiwad ja rahwa oma rahwuslik meel kosutust  leiaks. Ka nendes püüdmistes ei wõi mina iseenesest  midagi leida, mis mitte õige ei oleks. Astugu Eestirahwas wõidupüüdmisele teiste rahwastega, piiraku omale suurel rahwaste wainu! üht paika teiste rahwaste kõrwas, kosutagu oma Jumalast antud andeid mina soowin selleks Jumala õnnistust. Aga on nende mõtete sees nüüd ka üks sundmus, et meie kirikuõpetajad sellest rahwuslisest tööst osa wõtma peame? (Lõpetus jääb tulema). Omalt maalt. Tallinnast. Rahwalugemine Tallinnas on üleüldse küll ilma tülitamata ja takistamata tehtud saanud ja ka alamad  seisused on sellega head haridusejärge ülesnäitanud. Siiski kuuldakse tagajärel, et mõned lugejate wasta pannud on. Politseimeister palub nüüd Statistika kommisfioni poolest wastapanijate nimest ülesauda, et nemad Kubernõri kuututust  mööda Jõulukuu 19 pääwast wastamisele kutsutud saakfiwad. Pärast miimist rahwalugemist aastal 1871, on Tallinnas 19,166 hinge juure tulnud. Peterburgist kirjutakse Ma Leitungile", et Kindral-Konsistorium  käsku saanud oleks, nõuu pidada, kuida Lutheruse usutunnistuse kirikuõpetajate walimisekorda nenda muudetud saada wõiks, et kogudused sellest tallitusest rohkem  osa wõtaksiwad. Kindral-Konsistoriumi poolest saawad meie maa Konststoriumid selle aSja üle nõuupidamisele kutsutud. Kuida für Stadt und Laud" kirjutab,  olla selle asja üle ka Ritamaa Rittrekogu keskis juba nvuupidamised olnud, mis Näärikuul Maapääwa ette pandud  pidiwad saama. Nüüd kus seda Rigiwalitsufe poolest  teisel teel seletada tahetakse, arwatakse neid nõmipidamifi  Maapääwa! maha jäätama. Mõned Wenekeeli lehed lautawad juttu wälja, kui peaksiwad meis maa külakoolid Riigivalitsuse ülesvaatamise  see on kubermangu koolide ülema alla wõetnd saama. Kui palju sellest asjast tõsi on, seda meie ei tea, aga juba kirjutab »Wene Sõnnmetooja" selle üle nii suure rõõmuga  ja nii suure teutufega, meie maa rahwakoolide ja koolmeistrite wasta, et neil ,rahwameeste!" oma südamerõõm  olla wõib, kes teutamist meie rahwakoolide wasta esiteks maailma puhusiwad. Meie rahwakoolid seisaksiwad nii wiletsa järje peal, et nendes õiget õpetusekorda ega nendel midagi mõnu ei oleks. Nimelt Wenekeel seisaks  nii wiletsa järje peal, et Wenekeele õpetajad mitte kolme sõna õiete kirjutada ei oskaks Saksakeeli ,Moskwa Leitung" arutab neile ette, kuida meie maal ametliku aruandmist?  järel pea kõik lapsed koolis lugema, kirjutama ja teist teadusi õpikfiwad. Waewalt jääksiwad 100 lapsest  9 ilma koolita, kuna Weuemaa seespidistes kubermangudes  100 lapsest waewalt 9 kooliõpetust saawad. See aasta mille sisse meie nüüd astund oleme, see saab, kuida meie kindlast loodame, mitmes asjas selgust tooma, nenda küll ka wist rahwakooli asjus. Nende meeSte wiimane tahtmine, kes ikka meie rahwakoolide üle karjufiwad, kes rahmast ja koolmeistreid kooliwalitsuse wasta wihale kihutada  püüdsiwad, saawad ilmuma ja need koolmeistred, kes ennast Sakalastest ja teistest eba-rahwameestest wedada lasksiwad, need saawad nägema, kui wäga nemad oma enese liha fisse leikafiwad. Saagu asjad selgusele jõudma' Udupilwete  taha peitsi ivad ennast tänine wihawaenu kihutajad. On udupilwed ühel wiifil ehk teisel wiifil lahutatud, fiiS ei ole wihawaenu meestel warjupaika. Riigiwalitsus omalt poolelt ei wõi meile meie kiriku asjus, meie kooli asjus ega meie kohtu  asjus iialgi muud soowida, kui head. Saawad meie kirikud, meie koolid ja meie kohtud ühe ehk teise nime all juhatatud ja walitsetud, see on iseenesest üks kõik, kui aga juhatajad ja walitsejad auusad mehed on, kes oma asja asjalikult tallitawad ja ennast kiustlikust erakonna ja wihawaenu waimust eksiteedele kihutada ei lase. Ra kwereft. Rahwalugemise järel on Rakwere linnamaa peal 3580 hinge, Rakwere mõisa ja kiriku maa peal 591 hinge, fedawiisi üleüldse 4171 hinge elamas. Wiimase kaheteistkümne aasta sees on Rakweres umbes 1500 hinge elurahwast juure tulnud. —. Eesti-Wene kool on Tartu koolikonna Kuratort käsu peale Eestimaa kubermangu Koolide-Direktori  ja Rakwere Koolide-Jnspektori ülewaatamise alla pandud.  Sellest seadusest loodetakse nimetatud koolile suurt kasu. Koeru kihelkonnast tuleb meile auustatud käe läbi järgmine kirri: „ Arwates, et Teie lehe lugejad, kellest mitmed rahwalugemise  juures tegewad oliwad, sellest osa wõtaksiwad, annan Teile teada, et rahwalugemine Koeru kihelkondas ilma ühegi tülita korda läinud ou. Kihelkondas on üleüldse  8047 hinge ja nimelt: Preedi ja Rõhu waldaS 1227, Norra ja Ndeiva maldas 890, Aruküla ja Tammiku  maldas 858, Ermita maldas 720, Liigwalla ja Hao maldas 618, Kapu maldas 526, Wäinjärwe waldaS 507, Aawere maldas 451, Wao maldas 420, Waali maldas 308, Warrangu maldas 285, Ramma maldas 282, Piibe maldas 259, Karrinu maldas 356, Raigu maldas 229, Kurna maldas 157, kiriku maldas 54 hinge." Seesuguseid lahkeid sõnumid soowiksime meie ka teistest  kihelkondadest. Tartust. UuemateWnumite järel on Tartus 31,918 inimest loetud. öösel 27. ja 28. Jõulukuu pääwa wahel tõusis sadulsepa-meistri Dross'i majas tuli. Juba 20 minuti pärast, sellest aeast armutud kui tuld nähti, seisis maja täides leekis, ja kui tuletõrjujad senna jõudsiwad, siis ei olnud kustutamise peale enam mõtelda. Kell 3 oli tuli tõusnud ja oli kell 4 kõige suuremaks kaswaud. Peahoone  oli maha põlend, körwalised hooned oliwad ka põlema  läinud, nenda ka uus Seitenbach'i maja selle körwas,  Mallini maja katus pöleS ja ka Paulmann'i maja kardeti põlema minema. Suure waewaga kustutati Seitenbach'i  maja ja Wallin'i maja, ja kaitseti Paulmanni maja. Dross't maja ja körwalised hooned on maha põlend.  Alumise korra peal on majariistad suuremalt jäult wälja peastetud, aga ülema korra peal, kus Rötscheri perekond elas, on enamist kõik sisse jäänud. Tuli on ühes tühjas tuas tõusnud ja arwatakfe pandud olema. Majaperemees on Viimsel aeal ähwarduse-kirjast.saanud ja natuke aega enne tuld on nähtud, et kaks inimest üle aia hoowist wälja tuliwad. Jõulukuu 11 pääwa homikul põles Waua-Antsu mõisas üks suur küün maha, mis härjapeaga ja õlgedega täidetud oli. Kahju on 8,000 künni 10.000 rubla suur. Mõisa ametnikud, kes appi tõttasiwad, leidsiwad saapa jäljed,  mis küünt juure ja sealt jälle ära läksiwad. Et ka see tuli paudud on. see ei ole kahe wahel. Õnnetumas Tartu-Wõru maakondas on sel kalmel juba umbes 200.000 rubla eest warandust pandud tule läbi häwitakud. Wõru maakonnast kirjutakse: .Tähelevanija teekäija, kes Wõru maakonnast läbi sõidab, wõiks arwata, et waenlaste fõeawägi  fiit läbi läinud on. Just suuremate maanteede ääres leitakse sagedast möisade ja talukohtade hoonete põlend warefi. Maa on sel kalmel paljas ja heinamaatelt paistawad  mustaks põlend kuhjakõrendad ja kuhjalabad. Waefemad  taluperemehed, kelle kuhjad põlema pisteti, on suures  hädas, sest neil ei ole muud nõuu, kui lojuksed talwel ära müia. Kuida nemad kemade omale jälle lojukseid muretseda jõuawad, see on teadmata. Mõisnikud wõiwad ennast meel õlikookidega ja teiste seesuguste loomatoidu abidega läbi ajada. Rahwa mi ha selle kurjategijate salgu peale, kes pimedal ööl oma koledat tööd tallitawad, on wäga suur, aga leitud ei ole täuine kurjategijatest meel kedagi. Riia kubermangu maa-eesseisuse poolest on raha saadetud, rohkem Politsei teenreid Tartu-Wõru maakonda palgata, kus 25 kihelkondas tulrpanemine nagu katk liikumas  on. Kuberneer on esiteks ühe ametniku ja pärast Wize-Kubernöri H. von Tobiesen'i Kanepile saatnud,  sealije kurjateu ja teiste kurjategude järel kuulama. —> Röömustaw selle koleda oleku juures on mõisaherrade ja talurahwa wastastik osawõtmine üksteise kahjust. Iga! poolel, kus kurjad öökullid kahju tegiwad, on talurahwas mõisaherra ja mõisaherra talurahwa kahju sõnaga ja teuga kanda aitanud. See näitab wälja, kui tulena parema aea koit ja punub rohelist lootuse oksakest kurwa aegade leinapärja sisse. See näitab aga ka, kuida kõik need, nimelt  Wenekeeli lehed maletamad, kes sügamast waenust mõisnikude ja talurahwa, Sakslaste ja Eestlaste, kirikuõpetajate  ja koguduste wahel suure isamaa ja Riigimalitsuse  kõrwad tais karjumad, et sedamiisi oma satanpuu meie kosutama iseolemise ja meie maakiriku wasta korda saata wõiksiwad. Kui meie maal tüli ja waenu on, siis on seda ükfi nende kahe erakonna wahel, kelle ühel poolel mõned ülespuhutud kõrtsmikud oma igapäiwiste külalistega  ja nende nõuumeestega, teisel poolel mõisnikud, kikituöpetajad, auusad taluperemehed ja kõik auusad ja, kindlad maimud feisawad Demokraatlaste ehk lõhkujate  erakond ja allekhoidjate erakond wõitlemad siin niisamati, nagu need meie päiwil köikis mailmas wõitlemad.  Igal erakonnal on ka juba omad õpetuse raamatud,  ühel uued teisel manad. Lõhkujad oma järeljooksjaid Isamaa Kalendre, Sakala Kalendre ja pöörase  Tõnnissoni Kalendre juttudega, millest edaspidi rohkem kirjutame, ja teiste seesuguste „uute" kirjadega ja lehtedega.  Alleshoidjad peawad Ristiusu õpetust ja selle , wanu " raamatuid kõige hariduse ja edenduse põhjuseks,  tahawad neid alles hoida ja oma wendasi igast sugust ja seisusest nende juure tagasi juhatada. Sellepärast  sõimatakse neid ja ptagafiwedajaks". Olgu peale! Meie wõtame seda nime, kui auunime wasta ja tahame ennast kõigist jõust selle Vaariliseks teha püüda. Meie ,waua" teed w.llgustawad ja juhatamad Jumala seadus ja Keisri seadus; nende teel on sütitatud heinakuhjad, küünid ja elumajad, ja mustaks põlend wared  walgustajaks ja juhatajaks. Uuus on see wal - gus " küll, aga meie arwame, et see mitte kaua ei keSta ja piruemeelisle" kurjategijate ägedad tulewalgused ei wõi ka kauemini kesta, kui need ehitused kestamad, mida nameelelised" üles ehitasiwad. Aga wõtame uut kindlust. Küll Jumala käsi saadab pea ilmalikku kätt, mis kurjategijaid  maha rusub ja rahulise rahwa omadust kaitseb. Kõige selle juures on ka üks wäga tähtjas aegadetäht, et omas aasta 1881 lspenumres suurt rõõmulaulu  selle suure edenduse üle laulab, mida Eestirahwas möödaläinud aastal leidnud oleks. Meie oma „wana- . meelelise" seisupaiga pealt ei wõi seda edeuduseks nimetada,  mis ennast tuledega ja kuulidega üles näitab. Wõru maakonnast, kirjutakse weel, et Riia Kubermangu  maa eesseisus selle üle nõuu pidanud on, kas mitte parem ei oleks, Maapääwa, mis Näärikuu 22 pääwaks  kokku kutsutud on, edaspidise aea peale pidada jätta. Ühelt poolelt peaksiwad mõisaherrad Maapääwa pärast - kottu ära minema ja mitmed mõisad jääksiwad kardetawal  aeal ilma walitsuseta. Teiselt poolelt oleks selle peale mõtelda, et mitmed taluasjad Maapääwa nõuupidamise  all seisawad, pahad ettetulemised wõiksiwad aga mitmet wiisi rahulist nöuupidamist segada ja uuenduste üle ühel aeal otsust teha, kus need, kui kurjategijate sündmuse  all tehtud wäljanäidata wõiksiwad, ei oleks ka mitte, soowitaw. Maa eesseisus on aga siiski nõuukS wõtuud,