Tallinna Sõber 7. KahekfaS aaStakält. Tallinnas, 14. Kknnla-knn päSwal IM. KleSldkt aealeht Eesti kihvale «aal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab Tallinna» Lindfor«'i pLriate trükimajaS: ,a»tal 2 rubla, 40 kop.— pasl-aaSta» 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: gg,t»s > rubla pool-aaSta» l rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöetakse wasta: Lalltuna»: Li«dsors'i päriate träktmajas. N-terSurgis - J. S. Seeluudt, dsuuoposas H 54. Kartus: Laakmann. - Aakweres: A. Kuhs. Näides - A. Heidelberg. Kapsaku»: H. Kollberg. Lihulas: A. Nüttner'i voodis. Wiljaudis : K. J. Karow'i raamatupood. Narmas: M. Nõder. Wörus - Nrauä Melrose. Mülkas: W. Nudolfi. Kuuresaares: Hy Lauge.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad BaltiSki (Baltischport Nanriäeuiü-llopvb.) Register: Eestimaa Kalakaswatamise ja Kalapüüdmise Seltsi aruanne. Üleüldised politika sõrmmid. Omalt maalt: Tallinnast: Prosst Eberhard s. Tallinna sadamast. HobuSte-raudtee. Õnnetus.  Pahateud.  Zlmad. Teistest Eesti lehtedest. Baltiskist - Õpetaja kutsumisest. Ra°wcrest: Bogteikohtu wauem. Margused. Virumaalt- Mõrtsukatega.- Riiast: Kiriku asjust. Peterburgist: Keisrikojast. Protsess. Moskwast: Taewa - passid. Aksakowi lehest Iseäralised ja uuemad sõnumid. Armastage lapsi la loomi. Kirja waStused. Jutu leht; Kandlepois. Kiriku teatus-d. Eestimaa Kalakaswatamise- ja Kalapüüdmise- Seltsi aruanne. Wene riigi Kalakaswatamise- ja Kalapüüdmise-Seltsi EeStimaa jäutus pidas wiimafe Mihklikuu 5. pääwal oma korralisi koosolekut ja selle koosoleku aruanne on .Balti Kuukirjas- ilmunud, kust meie järgmist sõnumit wõtame. Nimetatud SeltS oli küsimise-poognaid wälja saatnud, aga ainult 62 mõisast olimad wastused tulnud, mis kalapüüdmise,  kala sigimise ega kahanemise üle muidugi täielist  pilti anda ei wõi. .Wetest, milles korraliselt kalu püütakse, oliwad üleS antud: Harjumaal: 25 suuremat ja weikemat jõge, enamist madala ja pehme kallastega; 14 järwe (Kolgal 8, Paunkülas 4, Kurnal 2); 8 mõisat oliwad mere randaS.  Wirumaal: 17 suuremat ja weikemat jõge, enamist seesama suguste kallastega; 21 järwe (Äntul 7, Niirotil 4, Küttis 1, Põlulas 2, Wiru-Kolus 7, Wokal 1); 8 mõisa oliwad mere randaS. Järwamaal: 6 suuremat ja weikemat jsge; 13 järwe (Pardil 3, Kirnal 1, Koordil 1, Wäinjärwel 1, Jänedil 7). Läänemaal: 9 suuremat ja weikemat jõge; 3 järwe (Niibil 1, Sutlepal  1, PatsaluS 1) ; 5 mõisa oliwad mere randaS. .Kaladest sai püütud: Haugist, ahwenaid, särgi, angerjaid, hobu-kalu, lõhest (Walklas, Kostiweres, Ülgafil, Joal, Rannamõisas, Kundas, Seljal, Püssil); räima, kiwi-kammeljaid ja teist kammeljaid meres; lutsust, löhe-nikkusi, wimmafi, latikaid, saina-kalu, mitmesugufid karusid, nimelt järwedeS.- -> Meie omalt poolelt lisame, et silmude püüdmine Narwa jões, jõe-suust Narwa linnast saadik, wäga tähtja? on, niisamati ka mitme teise suurema jõe suuS, Wirumaal ja Harjumaal. .T. S.- t. .AaSta-aegade järel püütakse kalu: Harjumaal:  kewadel 7 mõifaS; sügisel ja kewadel 2 mõisaS; kewadel ja talwel 2 mõisas. Wirumaal: 3 mõisaS nii kaua kui meri lahti on; kewadel ja suwel 2 mõisaõ. Järwamaal: Suwel üheS mõisas, kewadel ja talwel üheS mõisas, talwel ühes mõisas, läbi aasta, peale koduaea,  kaheS mõisaS. Läänemaal: Kewadel 4 mõisas, kewadel  ja sügisel 3 mõisas, sügisel üheS mõisaS. .Kalu püütakse: Harjumaal: 16 mõisaS omast rahwast, 3 mõisaS mõisa poolest üksi; 4 mõisas on kalapüüdmine rendi peale antud; üheS mõisaS 3 kuu peale rendi peale antud, ühes mõisaS osalt rendi peale antud. Wirumaal: 8 mõisas omast rahwast, 6 mõisaS  mõisa poolest üksi, rendi peale antud 3 mõisas, osalt rendi peale antud 2 mõisas. Järwamaal: omast rahwast 5 mõisaS, mõisa poolest üksi 5 mõisas, rendi peale autud ühes mõisaS. Läänemaal: omast rahwast 8 mõisas, mõisa poolest üksi üheS mõisas, rendi peale antud üheS mõisas, osalt rendi peale antud üheS mõisaS. .Kalapüüdmifeks tarwitatakse: mitmesuguseid  nootafi ja wõrkusi, mördasi, liiwisi, õngest, weduõngefi,  undafi, ahingaid, tõkkeid. .Kalade kahanemist on üleõ antud : Harjumaalt  11 mõisast, Wirumaalt 11 mõisast, Järwamaalt  6 mõisast, Läänemaalt 7 mõisast. Kalade kahanemise põhjuseks on tunnistatud: liige wcike silmadega noodad ja wõrgud, tõkked, saarmad, kala poegade püüdmine;  konnad, kes kala kudu söömad, weski-tammid*), kalapüüdmine kudu aeal, kudupaikade piiramine mõrdadega ja wõrkudega, salaline kalapüüdmine, rööw-kalad, jõe-suude ära uumistamine, kanged ja pilkad külmad talwel, Kundas zementi-wabrikustjooksewwesi. (Narwajõel saeweSkid. T.S.t.) SiSsekannud on kalapüüdmine renti: Ha rj umaal: .Valgusele" tähenduseks! Ülgafil 300 rubla, Kurnal 350 rubla, Meremõisas 25 rubla, Joal 300 rubla, Murastul ja Rannamõisas 450 rubla. Wirumaal: Seljal ja Knndal 120 rubla, 520 naela kala 500 silma; Kuterkülas 3000 rubla, KaukfiS  on kalapüüdmise rent maarendiga kokku arwatud. Püssil maksetakse muist rahaga, muist kümnesega. Jär wamaalt  ei ole kalapüüdmise renti üles antud. Läänemaal:  Kiwidepäel 600 rubla, Matsalus 500 rubla, Ungrul 100 rubla, Rikoldis saab kümnes saagist maksetud. Sellest on näha, et kalapäüdmine ainult meres, Ülemeeste järwes ja Peipsi järweS üht kasu (renti .T. S.- t.) annab.- Meie tähendame omalt poolelt, et suur rent Kuterkülas Narwa jõe kalapüüdmise eest maksetud saab, nenda ka teiste jõgede juureS, kus lõhest ja silmust püütakse, ja et siin ainult mõisadele maksetud rendid arwatud on. .T. S.- t. .Selsamal Eestimaa Kalakaswatamise- ja Kalavüüdmise-Seltfi  koosolekul tähendas. Seltsi juhataja, Baron Girard de Soucanton, et Seltsil juba 52 liiget on, ja et Peaseltsi juhataja, Wirkl. Staatsrath von Greigh, lubanud on Eestimaa Seltsi soowimisi «võimalikult tuetada. Liiwimaa jäutuse soowimise peale, on tema, Baron Girard, nüüd Peterburgi Peaseltsile palwet saatnud, mõjumas paikas selle eest kosta, et seaduse pidamine Peipsi järwe kalapüüdmise juureS mõjuwama ülewalwamise alla wõetud saaks. »Herra v. Samson Urwastult oli Seltsile selle Seltsi tegewufe üle sõnumit saatnud, mis ennast Burtneki järive kallaste omanikkude wahel juba mitme aaSta eest asutanud on. Selle tegewuse mõjudus kalakaSwatamise kohta on wäga hea ja kasusaataw olnud, nenda et see Selts nüüd kindla paiga peal seisab. Selle järel peaks ka EeStimaal tehtud saama. Kõige pealt o-eksiwad kohatised Seltsid asutada, kelle liiked oma peale wõtaksiwad, selle üle matmata,  et kalapüüdmise seadused täidetud faawad. Baron Pilar von Pilchau kostis selle eest, et seesuguste kohaliste Seltside asutamine Eestimaa Peaseltsi esimene mure peaks olema, mis läbi kalapüüdmise seaduse täitmise üle wõiks walwatud saada. Esiteks peaksiwad iga jõekonna mõisaherrad  oma keskiS kokku astuma ja sedawiisi Kalakaswatamise-Kalapüüdmise  Ringkondasi asutama, kusi siis Peaseltsile  wõiks ette pandud saada, mis igas ringkondas nähtud, tähele pandud ja õpitud on, et sealt jälle kõrgemast paigast seadmist wõiks paluda, mis kalade kaswamist, hoidmist  ja püüdmist kaitseksiwad. .Herra von Dehn Ragawerest pani ette, neid seadmist, mida Kalakaswatamise ja Kalapüüdmise Seltsi Liiwimaa jäntuS kogunud on, kohalistes Saksa ja Eesti lehtedes trükkida ja kuulutada lasta. KooSolek wõttis seda nõuu wasta ja Seltsi juhataja lubas selle eest hoolt kanda, et need seadused Eesti keelesse tülgitud saamad.- Juba sel aeal, kui ekmest kord selle tähtsa ettewõkmise üle kirjutasime, tähendasime meie, kui wäga soowida oleks, et ka mõistlikud mehed talurahwa ja nimelt kalameeste keSkist KalakaSwatamise- ja Kalapüüdmise-Seltfl tööst osa wõtaksiwad. Juba aasta-kümnete eest kostsiwad nimelt Peipsi rannast kaebtused, et kalad ikka wäheneda ja kalapüüdmine  ?nam kedagi toita ei tahta. Sedasama kuuleme ka mere randadest ja kuuleme suuremate ja wcikemate jõgede ja järwede kallastelt, kus nimelt suuri kalu pea koguni enam näha ei saada. KeS aga kalapüüdmik wähegi näinud ja tähele pannud on, see wõiks ennemini imeks panna, et meie kodumaa weteS ülepea weel kalu on. Künni umbeS 15 aaStat tagasi, surmati meie kitsamates wetes kalu lina-leutsmistega, nagu oleks raimas ennast kokku mandunud olnud, selle waikse looma sugu täitsa häwitama. Pärast lina-kiSkumist mõis wetkemate jõgede ja järwede koledat haisu juba kaugelt ära tunda, ja kellel nii suur tegewus oli, et tema ligemale minna suutis, see nägi wee pinda sagedast nagu walge koorega kaetud: suuremate  ja weikemate kalade walged küljed ja kõhud läiktsiwad  haisema, tõmmuka wedeliku peal. Mis kaladest weel elus oli, see seisis püstakile wee pindas, pistis pea wälja ja matsutas lõugadega. Wähid rsnistwad kaldale ja suriwad seal. Kui palju tõbe see kihwtitatud wesi inimestele ja loomadele saatnud on, kes seda üles on arwanud!  Mõni mees liutas paari rubla eest linu, surmas sellega mõne saea rubla eest kalu ja wähki ja kihwtitas nende joogi ära, kes alamal jõe kallastel elasiwad. Kõik seletamine ja noomimine ei aitanud seal ühtigi, igaüks kostis: .Kui mina scda ei tee, teine teeb ikka-, ja kalade surmamine ja wee kihwtitamine kestis edasi. Eestimaa hoolaS maawalitsus keelas siis lina-leutamise jooksma wete sees kõmast ära, kuida see meie kodumaa üleüldises seaduses  ikka on keelatud olnud. Nurinat oli esiteks küll kuulda, aga pea leiti kohalisi üksikuid aukusi soodes, ja kaewati aukusi, mis lina leutamiseks palju tulusamad on, kui jooksew  wesi. Kus seda kaitsewat käsku kuulutakse ja kuS selle täitmise üle hoolega walwatakse, sea! on ka weikemates  jõgedes kalad ja wähid uueste sigima hakkanud ja inimesed ja loomad wõiwad igatahes ilma jälestuseta ja ilma kahjuta jõgede mett tarwitada. See «veeloomade katk on Eestimaal nüüd küll häwitatud,  aga kala poegade halastamata ja hoolimata surmamine  kestab ikka weel edasi, ja teeb igal aastal tuhandete rublade eest kahju. Nooda pärast puistatakse kõnts kalapoegadega  ühes kaldale ja surmatakse sedawiisi sadade kaupa noori kalu, keS paari aasta pärast mitme looma saagiks küll olema saaksiwad, kuna wahest muud waja ei olnud, kui ainult kõntsa teisele poole jõkke puistata, kus noored kalad edasi elada ja saagiks kaswada wõiksiwad. Peipsi randas ja ülemal Narwa jõe kallastel püütakse meelega kala poegi malkade ja tündrete kaupa, keedetakse ehk kuiwatatakse ja wiiakse turule. .Snitki- nimetatakse seda kala-kudu ja üteldakse neid kaera-tera pikkusi loomukesi  isesugu kalad olema. Aga tehku igaüks silmad lahti küll tema siis leiab, et suurem jägu sellest purust ahwenate ja teiste kalade pojad on. Meie oleme seesugust püüdeid läbi waatanud ja oleme püüdjatele näitanud, mis .snttkidneed  on, oleme setada püüdnud, kui kahjulik see hoolimata rööw-püüdmine on, aga wiimane wastus oli ikka: .Kui mina neid jätan, teised wõtawad ometi-. Ja, need .teised-,  kellest igaüks ikka jälle tema ise on! Ja kui meie mõne aasta eest sedasama kirjutasime, siis astusiwad uutmoodi  .rahwa--kaitsezad meie wasta, katsusiwad seletada et meie ehk kadeduse wõi keS teab mis erakasu pärast .rahwale- seda kallist toitu ja seda .kasu- ei soowid Selle wasta anti nõuukS Peipsi randas talurahwa .päratumaid  põld,isi ära lohkuda ja kildude peale päris .pesapaigakesi  asutada, rohkem kalamehi, kes ennast siis omaist päris-kohakeStest kala-p üü d mis e .kunstis- harjutada ja käieldada wõiksiwad. Et püüdmise .kunst- seal ühtigi ei aita. kuS kala poegi suureks kaSwada ei lasta, selle järel ei pärinud need moka-zärel-kõnelejad mitte sugugi. Baltiskis ja ümberkaudu kaevamad wanemad inimesed et neid suuri kammeljaid enam koguni mitte näha ei saa mida enne nii rohkeste püüli. Selle asemel tehta aga' kuida meile räägiti, ümberkaudu kammeljaid wakkade kaupa .talwekS sisse-, mis suuremad ei ole, kui head nööbid. Kust peawad sedawiisi kalad tulema, mida peab kalameeste ja rannarahwa noor sugu omal aeal tühjast weest püüdma? Meie kutsume sellega Eesti rahwa keskist jõgede ja järwede kaldastel ja mere randaS, uueste möistl kknsi mehi,