Sakala 44, WiliandiS, 7. Rowembriim Mrwal 1881. IV. aastakäil. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. WaStutaja toimmdaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht» Uus maa eestseisus (semstzvo). Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Õnnetus ahjuwingu läbi; taebduS laimduse üle. Wiliandi maakonnast: Wallamaja õnnistamisest! rõuged; paha pruugist; weel A. Grenzstein'i pettusest. Pärnust: Pärnu E. Põllum. Selts. Tartust: Nad on ennast otsinud sa leidnud; awaldused: „Tartu Eesti Seitung'i" redaktor A. Aint. Tallinnast: Uus nõu; „Ristirahwa pühap. leht". Tallinnamaalt: Onnewsed. Soomemaalt: Auusammas. Peeterburgist: Keiserliku Majesteetide kroonimine; raamatute wäljalautamise Selts; Moskwa tele» grammi-ajaleht; Kroonu metsa tükkide ostmisest; asjatundja komisjon; Riigimaade-ministeerium; abikassa; raske õnnetus. Krooni linnast: UuS selts. Moskwast: Külma ja lund. Wõeralt maalt. Pariisist:  Tähetundjat. Wäljaloositud mõidulaenu rahapaberit. Kuulutused. Lisaleht. Peremees ja pobulik. Eesti keele seletuse õienduseks.  Lätirahwa koolidest ja nende walitsusest. Naljakad sõnumed. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Uus maa eestseisus (sestwo). jutustasime juba lühidelt, et Riigiwalitsusel  nõu on, ka meie maale sarnast maa eestseisust elusse seada, nagu suuremas jaus WeneriigiS juba semstwo nime all olemas on, kus kõik seisused ühel mõedul liikmed ja otsust tegemas on. Et meie rahwaS  seesugust seadust, millest ka omas märgukirjas räägiwad, igatsedes ootab, seda teab juba igamees. Saksa ajalehed meie maal arwawad aga, et seesugune seadus weel liig warane olla, ning sür Stadt und Land" nimelt loeb paar tosinat asju seesugust seadust meie maal mitte ei Võida elusse kutsuda. Isegi on mõista, et põhjused kõik täitsa tühjad on. Õnneks ei ole „Zeitung sür Stadt und Land" ja tema omanikud mitte meie olewikuS juhtijad, ning sellepärast ei saa nende kirjad kusagil külmawärinat sünnitama. Praegu on Peeterburgi ajaleht „ Noowaja Wremja" kõige tähtjam Wenekeele ajaleht, ning waga tähelepanemise  wäärt on sellepärast, mis see ajaleht sellest eesnimetatud uuest seadusest kirjutab. Saksakeele ajalehed  jutustasiwad, et riigiwalitsuS meie mõiSmkute maavümak nõu saada andma, üht nimetatud uut maa eestseisuse seadust riigiwalitsusele ette panna ja kinnitamist paluda. „ Noowaja Wremja" aga teab seda asja paremine ja tema jutustamise järele olla riigiwalitsusel uus seadus juba walmis, ning see seadus saada paljalt mõisnikule maapäewale ette pandud, et oma arwamist ka awaldada wõiwad. Neid mõisnikute arwamisi ja lisandusi saada siis riigiwalitsuS kas waSta wõtma ehk tagasi lükkama. Aga ka seda kombet, et rüütlikogu käest üksi uue seaduse kohta otsust päritakse, ei kiida „ Noowaja Wremja"  mitte täitsa heaks. See ajaleht arwab, et kui Meie maa käest uue seaduse kohta otsust päritakse, siis kõik seisused sellest otsuse andmisest osa peaksiwad wõtma. Lznna kodanikude eest wõida linna wolikogud omad anda ja talupoegadele olla" uus seadelduS elusse kutsuda, kus nad sellsamal mõedul, nagu rahukohtumeeste walitamise juures omale saadikuid  walitawad. Poliitika ringwaatus. Wene ajalehed räägiwad praegu wSliste poliitika körwal palju sellest, mis kasu ehk kahju talurahwa wäljarändamine mõnest kubermangust töistesse kubermangudesse, nagu see tänawu Wenemaal rohkeSte sünnib, saadaks. Riigiwalitsuse ja suuremate hulga asjatundjate arwamise järele ei ole niisugune asi Wenemaale iialgi kahjuks, kui rahwarikastest kohtadest  liig inimest, kellel maad napilt, töistesse kubermangudesse  asuksiwad, kus head elukohad, aga wähe rahwast. Ja niisuguseid kubermangust on WeneriigiS, ilma sügawat ja suurt Siberimaad nimetamata, küllalt. Üks Maarikas riik, nagu Wenemaa, wõib seesuguse rahwa asumiste läbi ikka perekamaks ja wägewamaks minna ja sellega ühtlast ka inimeste elukord paremaks saada. Sest Väljarändajad annawad oma äraminemisega  mahajäejatele ruumi ja lahkust paremal ja awaramal wiistl elada ja wõiwad ka uutes kitsikuseta maades igatahes ise lahkemalt hinge tõmmata, kui oma elukohta mõistlikult on wälja walitsenud ehk kui riigiwalitsuse  hool neile head asukohta on kätte juhatanud. Kus aga rahwas ka Mst kohtadesst asuwad, ei sünniks maad iialgi põlvudSks jagada, waid üksikuiks tükkideks. Inglismaa l näikse lirimaa segadused pisut waikemas olewat, aga siiski ei ole asjal weel kaugeltki Päris kindlat rahunägu, sest suur hulk Inglise ftawäge on laewadega liri raunale purjutanud ja seal maale astunud, ja selleparast on -teadmata; kuidas asjad lähäwad,  kui mässajad kuski wasta hakkawad. Ei sünni aga seda, ja Auab Inglise walitsus oma tahtmist kõwa käega nüüd korda saata, siis wõib tvistist ehk loota, et korraline lugu pea õnnetuma lirimaale jälle jalale saab ja mässamise tuhin waiki jäeb. Transwaalia talupojadega ei ole Inglastel weel asjad ammugi joonel ja teadmata on, kas ehk neil kõiges Ohtu-Aafrikas Buurside käbi uueSte sõapasun hüüdma ei hakka, sest Inglane tahab heameelega kõik õhtupoolist Aafrika randa oma woli all ja kauba-ajamise kasu ahelas pidada, aga sinna ghznud rahwakogud niiheasti kui ka sealsed endised pärisrahwad ei taha oma wabadust  ära anda, kui nad seda senniajani weel on alal jõudnud pidada. Aastas ja nimelt Afghanistaanis näitab õnn selle eest Inglastele praegu kaunis lahket nägu, sest nende sõber Emiir on oma wasta se käest äi. Oktobril wiimase kindla linna, Herati, ärawõtnud ja seega praegu täielikku wõttu saanud. Ejub Man on ära Perfiasse warjule 'põgenenud ja tema sõawägi täieste laiali pillatud ja ehk surma saanud. Wõib olla, ehk tuleb Me õnnetumale maale, kus nüüd jo mitmed aastad werine sõda möllas, rahulikum elukord, ehk küll seda Kotust keegi kindlaste ei tea ette awaldada. Belgias oli hilja üleüldine riigi-saadikute walitsemine,  kus Me wabameeleliste poole täitsa wõit tuli, nagu Belgias lugu jo mõnda aastat on olnud. Paplaste  ja paapsti jüngrite tormijooksmine on riigi ja rahwa poolt täieste löödud saanud, ehk mustadmehed küll ksige suurema hoole saadikute walitsemises  heali oma poole awateleda püüdsiwad. „Nemad on asjata," nagu üks Belgia wabameelne ajaleht ütleb, „ennast wabameele kuue fisse peitnud. Kuub oli lühike, et kawalal loomal nina jk. kõrwad ei oleksiwad wälja paistnud." ' Nrantljtsemaal. nagu jo minewäl korral rääkisime, ei kõneldud GaKiVetta salajast reisist Saksamaal  mitte wähem kui MHial, waid weel enam, sest tema wastased, niiheaSti mustad paplased kui tuli- punased kommunistlased, oliwad juttu wälja teinud ja rahwale ette luisanud, Gambetta olla Saksamaal käinud Bismark'iga.sõbrustamas. Sest nad teadsiwad, et seesugune  sõnum, ehk teda küll kes teab mis patuks ei wõiks arwata, Prantslaste seas palawat werd saaks sünnitama, sest et Gambetta enne igatahes kõige tulisem Elsass-LothrLngi-maa tagasi tahtja oli olnud. Sai nüüd see nimetatud Prantsuse poliitika-mees Bismark'iga koos käia ehk ei, aga see on mõistlikumatel Prantslastel  selge küll, et ta sellega weel mitte Bismark'i kummardamas ei käinud, ja mis Prantsusemehe esimene awalikum põhjusmõte ses reisis oli, seda on ta ise nüüd üheS kõnes awaldanud, kus ta kinnitas, et ta tõeste Saksamaal olla reisinud ja nimelt tähtjaid meresadama  linnast Hamburgi, Breemeni, Stettiini ja Lübekit nende sadama seisu ja olu poolest tähele pannud. Bismark'iga kokku puutumisest ei rääkinud ta midagi. Tuneesias on Prantsuse sõawäed wiimsel päewadel mõjusamine edasi tunginud ja sealse Araablaste „pühalinna",  Kairuani, ära wõitnud. Künni sinna edasi tungida ei olnud kelles nalja afi, sest see linn seisab kaugel ühe kuiwa ja kprbliku maakoha sees, ühes weeta ja rohu ja puudeta lagendikus, Tuneesia lõunepoolses jaus. See linn aga on siiski kamelite ja ratsahooSte seljas körbes-rändawa Beduiinidele ja Araablaste kui kõige sealse Muhamedi usulistele tähtjas ja künni senni ajani pühaks peetud paik, kuhu „usklikud" kaugelt ja laialt kokku rändasiwad endisi mälestusi kummardama, sest et muistesel ajal, Muhamedi usu wäe ja wõimuse õitsemise ja kaswamise päewil, üks Aafrika maade ära wõitja Khalif teda 675-mal aastal pärast Kristuse sündimist oli ehitsnud. Siis oli see koht weel metsine ja selleläbi ka armas ja wiljakas. Et aga metsad pärast puhas ärakautadi, on aastatuhandatel maa täitsa kõrbeks muutnud. Ka selles linnas, mille torni otsaS nüüd Prantsuse sõalipp lehwitab, on kõik endine ilu suurelt osalj langenud, ehk küll mitmed uhked ehitused weel seisawad, kes endist Araablaste hariduse ja tarkuste  ning kunstide õitsemise aega tunnistawad. Helle linna langemisega aga ei ole Prantslased, weel näljalt oma sõaraskust seal maal lõpetanud, waid tööd ja waewa on weel küllalt, enne kui wabadusearmastajaid  kõrbe poegi rahule jõuawad sundida jä Eüroopa" seaduste alla wsita. Hispaaniast. Kuningate reisid ja kõrge riigiwalitsWerooskäimised  on praegusel silumpilgul sige liikumas. Ka kuningas AlfonS Hispaanias ei jäe kodu istuma. Hilja oli ta naabriga Portugaalia kuningaga koos olnud, et lähemat ühendust nende kahe sugulase rahwa ja riikide wahel toimetada, ja weel sellsamal talwel tahta tema ka Prantsuse maale minna, mõnda päewa Pariisis wiibida, Inglismaale Londonisse reisida ja siis wõib olla ka Saksamaale ehk mujale. ei ole mitte kõik rahul, et nemad Austria ja Saksariigiga liiga peaksiwad sõbrustama. Kaunis osa maakonde, kus sugupoolest Itaalia rahwaS elawad ja Itaalia keelt räägitakse, on weel Austria käes, ja sellepärast ei ole ka wistist loota, et nende kahe naabri wahel sõbruse side liig kõwaks saaks jäema. Iga poliitika wulehoog wõib siin meelemuutust sünnitada.  Suuremad Wene ajalehed arwawad, et Itaalia ennast Saksa ja Austria poolest lööga-pidi laSta wedada,