Tallinna Sõber M 3. Kuues aaSkakäik. Tallinnas, Zli. Nääri-kun pääwal 1881. Altiildne aealeht EtstiralMgle »a«I ja liunades. Tuleb ükskord nckdalis wcklja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trkkimajaS: ,a,las 2 rubla, 40 kop. pool-aaStaS 1 rubla 40 kop^ Koju ehk postiga saadetud: L rubla pool-aasms l rubla 70 kop. Kuulutused maksawad lg» rea ehk sesse aseme pealt S Kop. Tellimised wvetakse wasta: HaMnuas: Liudfors'i päriate trükimajas. KetsrSurgis: J. S. Seekandt, v»uuep°uau 54. Hartas: W. Just. - Ftaliweres: L. Wattly. Kaides: A. SeidelSerg. Kapsalus: H. Kossöerg. Lihulas - A-ZZüttuer': poodis. Wiljaudis: H. J. Karo,v'i raamatupood. Kuurefaares: Hh. Lauge.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redabor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Balliski (Baltischport IlaFrillcuib-Hop?^.) Reaistev l Wntwake. vaunk acaad« lülita tühelk. hoidke ennast walelikkude eest. Omalt maalt. Tallinnast i Maanüälva  alans Uus Landstna kohta ülem. Aruanne kõrge» paika»' Tolliameti laewad' - Wül awcctnd piiritu»' Hiuspaberitcst. - ..Sa'ala.- Tekiline snam. Peitu». - Tnlepanemised Tallinnas. Tulekahju. Wenemaslt loodud liha: Baltiskist: Uks kahtlane asi. Tartust: Sadulsepp Trn;. Karulast: Hoolekandmine. TarwaStust - Mustlast jutt; aurulaew; rõuged. Wörnst: ..Probwtt." Pärnust - Tulckahiu. -- Knresaarest: Pastisõidud seismas Pseppenhosifl - Tulclahju. Kxnramaali l Tulepanijad ja hobuse vargad. Pcterburgist: Pidu Keisrikojas. Kõrgeist ametnikkudest. Kahba. uowi kommissiou. -- Söötis mõisapõllud, U»S hülgemaks. Mohilew-Podolskist: Ilmad. Tiflisist. Tuiss ja maawärisemine' N-rijhinskist. Kulla ja hõbeda kiid Wõeralt maalt. Saksamaalt. AuStria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt. Soustautiuoplist. Eghptusest. Jutu leht: Haige. Kiriku teadused. Walwake, pange aegade tähta tähele, hoidke ennast walelikkude eest! il. Kõige suuremat kahju on see ikka rahwa elu kosumisele teinud, kui rahwast õpetati wäljapoolt abi kõige eluraskuste  waSta lootma ja ootama. Täitsa hukka läksiwad aSjad seal, kuS rahwast õpetati, seda wäljaSpoolist abi pärima, ehk koguui teiSte seisuõte ja seltskondade kulu peale pärima. Seal oli see seltSlik mässamine lausa lahti, mis nii kurje uähtusi sünuitaS, nagu WiirStlde ja valitsejate mõrtsukaid. See oit see kardetaw salaliikumine, miS nüüd läbi maailma tuksub, mille waSta ennast suured  riikide walttsejad ja juhatajad ühendawad. Rikka rahwa lapsi, kelle eluteed kätkist surnukirstuni pehme waebaga kaetud ou, nenda et nemad ilma tööta ja waewata oma maailiua rändamist lõpetada wõiksiwad, kui nende kohuse tuudmiue ja nende anu seda neile lubaks, neid sünnib, teiSte kohta, wäga mähe ilmale. Otsata suuremal hulgal ei ole eluteele aStudes muud kaasa-aunet, kui oma ihujõudu ja waimujõudu. Neid jõudusi peawad nemad wõimalikult harjutama ja kosutama, ja peawad ennast nende abil läbi maailma wõitlema. Nende kohta maksab iseäranis Looja sõna, mis kui needuS kostab aga fltSki õnntStuS ou: , Oma pale higi seeö pead sa oma leiba sööma." See otsata suurem hulk saab iseäranis ,rahwaõ" nimetatud ja selle eluraskused palStawad kõige uähtawamall wälja. Mõned ilmatargad tahawad küll üleSarwauud olla, et kui ühe rikka ja kõrge inimese elurõõmu kokku armutakse ja ühe waese ja madala inimese elurõõmu ka. siis tulla ühesugune summa wälja. Rõõm olla ikka rõõm. et rohkem ega wähem, tunneks seda ükö kõrge wäepealik ehk kõrge riigiametnik püha Andresse auutähe üle wõi kerjaja lelwakaunika üle, mida ühele ehk teisele anti. See ou aga üks utt pitk ja peenike rehnung, et meie settega siin aega wiita ega ennast omast juhtsihtst kõmale ei taha eksitada laSta. Käime ikka lihtlase silmanähtuse  järel ja arwame, et waesema ja alama hulga, nimelt töörahwa eluraskused kõige rängemad on. Iseäranis  maksab see kõll sellest rahwast, keda iseäranis ,töörühmaks"  nimetakse, see on wabrtku töölistest. Neid meie kodumaal weel suuremalt et ole ja meie loodame,  et neid ka weel nii wara ei sigi. kui mõned kentsakad  rahwamajaptdamise õpetajad omaks eratarwitusekS soowiwad, nagu näituseks Mirulase" toimetaja. Meil ou weel niipalju maad rahwahulga kohta, et weel rohkem tööhimultsi käsi põllutöö, selle kõige looduSlikuma ja kasulikuma rahwatöõ kallale mahuwad. 3a kuö meil ka seesugust töörühmast ou, seal et ela see kaugelt nii suureS wtletsufeS ja tooruses, kui neil maadel, kuS wabrikud rahwa tähtsamad ülespidajad on. Põllutöö puhas õhk lehwib fiiu ikka weel puhastate? läbi meie wäheSte ümbrikute,  sest enamist tõik töörahwaS on põllutöölt tulnud, läheb osalt aeguli põllutööle tagasi ja kõikidel on omakseid  põllutöö rahwa keSktS, kellega nemad aeg-aealt kokku saamad, keda waatamaS käiwad ja kelle juureS oma watmu wärStust karuStawad. Ka wabrikute walitsused seisawad siin rohkem ehk wähem põllutöö maimu PuhaStawa  mõjuvuse ja sündmuse all. UkS jägu wabrikuteft on otsekohe mõisayerrade ehk suurpõllu pidajate omad, teised peawad juba sellepärast oma töörahwa elutarwituSte eest paremini hoolt kandma, et nemad üleüldse tõörahwast saatsiwad. keS muidu põllutöö juures teenistust otsiks ja leiaks. Et meie kodumaa wäheSte wabrikute töörahwa eest paremini hoolt kantud saab kui teistel maadel, kui ka Wenemaa linnades, seda.on kahe aasta eest Moskwa wäljanäitusel tähele pandud, kus meie tähtsamad wabrikud oma tõörahwa hoolekandmise eest kõrgeid auupalkasi saiwad.  Siiski on ka meie kodumaal põllutöö tõörahwa elu palju lahkem ja elukombed palju karskemad ja puhtamad, kui wabrtkuteS, kuS üleüldse wähem Eestlast leitakse, kui Wenelast ja teist, sest Eestlane on nüüd kord maa eluga ja tööga ennast sõbrustanud, elab Jumala puhtas õhkus ja ei armasta wabrikute läkastawat tolmu ja leili. Kui maailma suures aeakirjanduses rahwast, uimelt  aga töörahwast ja tema hädast jutt on, fiis tähendab see ikka wabrikute, sütekaewanduste ja seesuguste asutuste tõörahwast. Põllutöö töörühmast, ei korralisi teenijaid ega ka pätwilist ei täheudata selle sõnaga mitte ja talu rahwast, see on talukohtade omanikkufi ja rentijaid ei lnela kusagil selleS tähenduses sekka. Nimelt põhjapoolifel Saksamaal on taluperemehed üks nõukaö ja kindel seisus, alleshoidwast maimust, kes kõiki üleliialist liikumist wihkab ja seadusliku, Monarhi ehk ükstwalitseja riigi ja elukorra kõige tähtsam tugi ja rahuliku oleku hoidja on. Meie kodumaal on ast umbes niisamati seatud nagu pöhjapoolisel Saksamaal. Taluperemehed on mõisnikkude  järel, osalt mõisnikkude kõrwaS, esimene maarahwa seisuS, kellest iga aasta üks jägu päriskohtade omanikkude sekka astub ja kellel tõeste mitte asja ei ole kahewääriliStest  liikumistest osa wötta, sest need leikamad omas wiimafes joones just taluperemeeste seisuse enese liha sisse. Põllutöö töörühmas elab kas kindlas aastakaupas snurpöllu  pidajate juureS, mõisa maa peal kus töölistel enamist  oma palga körwas weiked maakohad on, ehk kus ka kõik nende palk maakohaga tasutud saab. Pätwilist on meil üleüldse mähe, ja ka need on enamist weike kohtade pidajad keS muist omast aeast oma enese põllutöö juures ära tarmttawad, teise jäuga oma kohtade renti tasmvad ja neil pärmil mis sellest üle jäämas,  oma elupaiga ligidal lööd ja teenistust leiawad. Ka neid alamaid maarahwa seisust ei mõt meie kodumaal keegi täie õigusega tõörahwa sekka lugeda, selleS tähenduses, mis selle sõna juures suures maailmas maksab, sest ka selle seisuse liiked elamad enamist kõik oma kindla üksikkohtade  peale, kuna ,töörahwas< kasarmides ja üüritud tubadeS hulga kaupa üheskoos elab. Üksi õnnetumal lirimaal oli täulue talmahwa ehk weikepõllu rentijate elukord nii kõikuw, et seda seisust alamas tähenduse? rahma  sekka lugeda mõis. Wenemaa seespidistes kubermangudes  on see waimuStatud hea tahtmine ja wttu järelmöllemise  puuduS, mis kogudusemaad oma kõikuma hingemaa  täpikestega sigitas, talnrahwast pea ka juba nii kaugele saatnud, et teda rohkem ehk wähem töõrahma sekka lugeda wöib, sest hulga kaupa käiwad koguduse maa osanikud sadade werStade peale tööd otsimas ja wõtawad sagedast ka tööd ja teenistust wabrikutes. ja .töörahwaS" täheudab sedawiisi iseäranis  wabrikute töörahwast ja just selle töörahwa peal rusumad eluraskused kõige rängemini; see töörahwas on oma maimu poolest kõige toorem ja laseb ennast kõige kergemini mäSsamiSte tunledest kõigutada ja wintsutada. Hoolsad riigtwalilsused ja sooja südamega erainimesed on stiS ka juba mõnest aeast saadik rahma,.. see on wabrikute tõörahwa elu kergituse peale mõtelnud. Jätame riigiwalitsuste  nõuupidamised körwale ja waatame üksi selle peale, mis erainimeSte poolest töörahwa elu kergituseks õpetatud, nõutud ja katsutud on, fiiS leiame meie selleS asjaS akS joont ehk woolu, mis otsekohe üksteise was a käiwad. Ühed tahawad töörahwa elukorda wäljaspidise abiga, riigi ja seltSkonua abiga parandada, päriwad seda parandamist ja õpetawad töörühmast ennast, seda wäljaSpidist abi pärima. Selle joone ehk woolu eesotsas seifis paari kümmendkonna aasta eest Saksamaal kuulus rahwameeS Vasalle, üks kõrgemast õpetatud Juut, keS pärast Schweizimaal duellis ehk kakfiwöitlemises langeS. Tema õpetused ja pärimised wsifiwad soojast ja auusast südamest tulla, aga need käifiwad loodusliku ja seadusliku elukorra wasta ja käifiwad õige wabaduse wasta, sest üks rahuline mees ja üks waba mees ei tohi ennast iialgi teiste abi peale tuetada, muidu langeb tema ikka rohkem ehk wähem seltsliku mässajate sekka, kes seda teiste käest mägise wötta himustab, mida temal enesel ei ole, ehk tema langeb  kerjajate sekka, kes armuandeid ootab ja selle juures oma mehist auutundmist ära kautab. Lesalle õpetused ja pärimised ei ole siis ka muud teinud kui otsata kära ja kahewäärilist liikumist töörahwa keskis, mis läbi palju aega ja tööjõudu raisatud, raha pillatud ja seda liikumist suuremaks kaswatatud sai, mida seltslikuks mässamiseks nimetakse. Teise joone ehk woolu eesotsas seifis kuulus  Parlamenti kõnemees Schulze-Delitsch, keS mullu ärasuri ja kõrgemate ja madalamate seltskondade ühemeeliSte leinarongide saatusel maha maetud sai. Schulze-Delitsch  õpetas töörühmast oma enese kasinuse ja kokkuhoidmise,  oma enese jöuu ja nöuu abil oma elukorda paraudama. Tema asutaS wanaduse ja haigete hoolekandmise  kassast, töörahwa enese teenitud rahast, umbeS nenda, nagu neid meie kodumaal nüüd Põltsama kirikuõpetaja Maurach'i nõuu peale, mõisa töörahwa heaks ka asutada tahetakse. Ja tema asutas konsum-ühendufi, see on töörahwa  ühendusi, kes leiba, liha, riiet ja teist elutarwitust üheSkooS suuremal hulgal fisse ostawad ja oma liigete keSkiS paraja hinnaga müüwad, kuna seesuguste kaupluste kasud jälle töörahwa enese üleüldiseks ehk awalikuks tarwituseks  pruugitud saamad. Need ja teised rahulikud ja mõnusad asutused on töörahwa elu wägewast kosutanud ja neid ou Schulze-Delitschi õpetuse järel kõikis maailmas ka asutatud ja igal poolel on neist kasu ja õnnistust tulnud.  Wahe nende kahe mehe ja nende meeSte püüdmiste wahel on see: Vasalle õpetas töörahwast wäljaSpoolt abi ootama ja wäljaSpoolt abi pärima; tema õpetaS tööjõu  wöitlemist kapitali wasta, nagu ühe waenlase wasta, ja sellest ei tulnud muud, kui nukrat meelt, otsata aeawiidet, töörahwa enese wähese raha rais- wiimaks selle kardetawa liikumise tuetust, mis kõiki rahulikku, korralikku ja seaduslikku elu ja sellega ühes kõiki haridust, elurõõmu ja eluõnne häwttama kipub. Schulze-Delitsch õpetas abi oma enese jsuu st j a nõuust otsima, õpetas töörahwast oma enese wähesest  teenistusest kapitali koguma ja sellega oma enese waesuse ja wiletsufe wasta wõitlema, ja tema õpetus on palju õnnistust saatnud, kus seda lahke ja rahulise meelega wasta wõeti. Schulze-Delitsch õpetaS et iseenese himude wasta wöitlemine kõige  kapitali hakatus on (?Der Anfang jedeS CapitalS ist Entsagung"). See tähendab, et ka wähesest teenistusest midagi tagawaraks panna wõib, kui üht ja teist tahtmist täitmata jäätakse, mis elutarwiiusekS just mitte tingimata ei kulu, et aga ka kõige suurem sissetulek ette ei löö, kui aga himu ja tuju täita tahetakse. Muidugi  ou wäljaspidise abi pärimine kergem ja ou patuse südamele ka armsam, kui kokkuhoidmine, mis sagedast küll