.Riia Zeitung" tahab kuulda saanud olema, et jutud Tartu koolikonna Kuratori Geheimrath Barou Stackelbergi tagasiastumisest tuulest wõetud olla. Seda sõnumid tõi Wenekeeli leht «.Uus Aeg" ja selle lehe sõnumid  on muidu meie maa asjade kohta ikka wõõriti. Loodame, et see ka nüüd nenda on ja et meie Kurator meile jääb, kes meie kodumaa poeg on, ja kes selle meie kodumaa tarwitufi tunneb. Laewassidu ja merekauba selts .Linda" on selle kuu 8. pääwa! oma pea - koosolekut pidand, miS 8. Küünlakuu paamal selle pärast korda ei läinud, et liiga wähe liikeid kokku tulnud oli. Nõunpidamised saiwad Kandidat Hugo Treff nert juhatuse all peetud, keda selleks waliti, sest et endine Direktor Rang stei n juba 8. Küünlakuu pääwal oma ameti maha pannud oli. Nõuuks on wõetud : 1) Riigiwalitsuse poolt luba paluda, et Selts pea kõiki oma tegewufl algata wõiks. Palwekirja Valmistamiseks saiwad herrad Th. Jakobson, C.Romm ja Möller walitud. 2) Aktsiate omanikudele teada anda, et edaspidi fissepandud raha eest kasust maksetud ei saa, kui iga aktsia pealt mitte kõige Vähemast 40 "/«, see on 40 rubla fissemaksekud  ei ole. 3) Kahe jäuSkonna DirektoridekS saiwad Sarow ja Thina walitud. Esimene, kes Saku mõisas kirjutaja  ametit peab ja kolm kuud Kaubaajamise-koolis käinud olla, wõtab ka .Linda" Seltsi kirjatoimetuse ametit ja arutegemifi oma peale. Selts soowib edaspidi Ainasht Meremecsle-kooli õpetajat Kapten Randse pp' a omaks Direktoriks walida. 4) Lligetaks ja nõuuandjateks saiwad walitud: (lauä. jur. Ermas ja Kapten Weizenberg Peterburgist, Dr. Weske, kaupmees Hellert ja Hugo Tr effner  Tartust, kaupmees Müller Otepäest ja Dr. Köler Wiljandist. Seltsi walitsuse nõuu peale tahetakse  tähtsamates kaubalinnades asjatallitajaid seada. 5) Rewident Möller tunnistas, et see aruanne mitte õige ei oleks, mida mõne nädali eest endine Direktor Rangstein Saksakeeli .Tallinna ZeitungiS" awaldanud. (See aruanne seisab ka meie lehtes. Red.) 6) Peakogu andis Seltsi walitsuse hooleks neid «sigadusi  parandada, mis Seltsi asutamise juures Esloni ja Õppi läbi tehtud on. 7) Direktor Byströmi nõuu peale saamad ühe ostetud platsi peale magasid ehitatud ja Seltsi Valitsusele on selleks tarwilist hoolekandmise ja tallituse õigust antud. Nii kaugele näitawad .Linda" Seltsi peakogu nõunpidamised  ja otsuse wõtmised asjalikud ja korralised olema. Asjalik ja korralik ei näita see aga koguni mitte olema, et peakogu liiked neid trükitud aruandeid, mida endine Direktor Rangstein oli Valmistanud, mitte korralisel kombel wäljajägada ei lasknud, kuida Seltsi pöhjuskirja Z 57 seda ette kirjutab. Seltsi walitsuse liiked on kõik need aruanded ara wõtnud ja kinnitanud, et nende läbi Selts suurt kahju saada wõiks. Kuida .Kodumaa" kirjutab, olnud peakogul selleks õigus, sest selle aruande läbiwaatamine  ei olla pääwakorra peal seisnud ja Rangsteinil ei oleks Seltsi Valitsusega enam mida tegemist. Meie arwame, et seesugune tegu koguni mitte rahwa usaldust .Linda" Seltsi peale kosutada ei wõi. Seltsi walitsuse! ei olnud küll wist mitte õigust, ühe liike tunnistuse peale kinnitada: endine aruanne ei olnud õige ja on ilma Seltsi lubata awaldatud, ja pealegi weel seda teha, ilma et neid aruandeid awalikult * kõige Seltsi ees läbi waatas ja selgeks tegi, missugused tükid selle aruande sees mitte õiged ei olnud. Üks uõuukogu,  kes wõera wara üle walitseb ja otsust teeb, peab kõiki wastarääkimisi kuulda wõtma, tulekstwad need, kust tahes. Ükfi sedawiifi wõib usaldus ühe awaliku asjatalituse  peale kosutatud ja kinnitatud saada. Siin ei olnud aga mitte üks wöeras wasta rääkimas, waid Seltsi endine  ametnik oli oma ametitallituse üle aru andmas ja selleks pidi temale luba antama, sest see oli tema kohus. Selle aruande järel, mida Seltsi walitsus mitte wätja jagada ei lasknud, oli Selts omas tamses tegewuses rohkem kui 12,000 rubla kahju saanud. Seda kahju ei tohi rahwa ees salata, kui see tõsi on, ja kui see mitte tõsi ei ole, siis peab eksitus asjalikult ja awalikult seletatud  ja õiendatud saama, muidu wõiks kergest sündida, et rahaandjate raha kord kadund on, ilma et ükski teab, kuhu see jäi. Kuida kirjutakse, olla herra Hugo Treffner peale selle omas kõues „Linda" Seltsi kõige uStatawamaks bankiks kõikis maailmas tunnistanud. Kui see tõsi on, et tema seda ütleS, siis näitab see sõna kiill rohkem ühegist politika tuhinast sigitatud ülewaimustust, kui tarka aSja,  tallituse waimu, mis üksi seesugust seltsist kosutada ja s kindlaks teha wöib. .Linda" Seltsi oma kasuks ja kõige nende kasuks, kelle raha ja wara peal see Selts seisab, soowime meie, et saladused ja meeletumad kiitlused mahajäätud  saaksilvad, muidu ei ole head loota. Seda awalikult ütelda peame meie omaks kohuseks. Kas tujukad .rahwamehed" seda ehk pahaks panemad, selle järel ei tohi meie pärida, sest „rahwameestel" ei ole korralisel kombel seesugustes seifides nagu „Linda" on, midagi tegemist.  Kuida meie juba möödaläinud nädali lõpul kuulsime,  oli .Sakala" Redaktor, herra Karl Robert Jakobson  raskest haigeks jäänud ja arwati, et .Sakala" esiteks seisma jääma peaks. Rüüd tulewad need kurwad sõnumid, et tema selle kuu 7 paamal ära surnud on. Selle mehe tähtsusest ja tema eksitustest juba lahtise haua juures rääkida, näitab meil wäga wara olema. Palju liikumist on tema omas lühikes eluaegas rahwa keskis äratanud ja fee liikumine ei näitand küll sagedast  mitte ühe soowitawa eesmärgi poole juhitud olema ja kõigest jõuust oleme meie ennast selle wasta tunnistama  ja heitma pidanud. Mis ärakutsutud mehe wiimased mõtted ja tahtmised oliwad, seda on tema küll kui igawest  saladust omaga hauda Võtnud. Sel aastal oleme meie aga .Sakala" tasasemast ja otse kui kahtlasest olekust  arwama pidanud, et K. R. Jakobson ise selle liikumise  üle kahtlust tundis, mida tema äratanud oli. Eesti hariduse ja Baltimaa elukorra käänauamist nõuudis K. R. Jakobson, ja tema nõuudis seda nende Wenekeeli lehtede  abil, miS wägiwaldse Kõikslawlaste waimu tööriistad on. Mitmest näitusest on aga tunda, et need lehed omas üheksnühkimise tujnS nüüd palju eemale lähemad, kui ehk ka K. R. Jakobson ette armunud ja soowinud oli. Wõib olla, et see näitus tema südant koormas ja tema elu enne aegu murdis et need laened üle tema pea kokku langesiwad, mida tema ise käima ja kohama pannud oli. Meie asi ei ole mitte, selle meie ärakutsutud wenna üle kohut mõista. Jumal, keS üksi inimeste südamed ära tunneb, andku temale tema eksitused andeks ja tasugu temale  tema armastust, kui tema tegewus armastusest kantud  ja kihutatud oli. Jumal walgustagu aga ka kõiki neid, kes omas tegewuseS Jakobsoni waimu järel rahu ja lepituse wasta heitnud on, et nemad ka oma surma peale mõtleksiwad ja ennast ja rahwast selle kahtluse eest hoiakfiwad,  mis ikka kiustlikust rahurikkumiseft tuleb, et meie kallis maa ja rahwas kosutama! rahu tagasi saaks. Jäägu  kõik see auustawa mälestuse sisse, mis Jakobson omas tegemas elus tõsiseks kasuks teinud on, ja seda ei ole mähe.  Saagu unustatud, andeks antud ja kasutatud, kus tema eksis ja eksitas. Jumal wõtku tema lahkund hinge oma armukätega wasta ja kinnitagu tema mahajäätud omakleid I P eterburgist. Kuida kirjutakse, olla Kindral- Adjutant Skobelew ühe komisfioni ülemaks nimetatud, kes wõidetud Turkestam maakondade asju korrale saatma peab. Selle kuu 6 pääwa õhtul põles Karkowowi wõi Demidroui theater maani maha. Ehmatus oli küll suur, aga surma ei ole keegi saanud. Kõige teiste keskis saamad kroonimise paamaks Wenemaale ka Saksamaa Kroonprlnz ja Saksamaa kuulus Kindral Feldmarshall Graf Moltke oodatud. Ehk wõtawad sellest meie ülewaimustatud Köikslawlased seda aru, et nende nõu mitte meie Keisri ja Herra uõn ei ole. Köikslawkased otsiwad tüli, meie Keiser ja Herra otsib rahu. Hoiame meie ennast oma Keisri ja Herra poole, armsad Eesti wennad! Wõeralt maalt. Saksamaalt. Keiser Aleksander 11. surmapääwal on kirikutes Jumalateenistus peetud, kuS Keiser Wilhelm ise ja tema kõrge perekond ligi on. Seal on ka Keiser Wilhelm Weneriigi sõeawäe saadikule ütelnud, et Keiser Aleksander 111. temale selleks pääivaks üht kirja saatnud oleks, mis teda wäga liigutanud. Keiser Aleksander W. troonipääwal oli pidu Weneriigi Saadiku Saburowi juures, millest Saksamaa Keisri Adjutantid ja Keisrikoja kõrged ametnikud osa wõtflwad ja kus sõbruse tunnistused ühelt poolelt ja teiselt poolelt kinnitatud saiwad. A ustria -Uu g rumaa lt. Sõnumid mässamise maakonnast kuulutawad, et sõda suuremaalt jäult lõpetatud ja mässamine lämmatatud oleks. Dalmaalstas on aga siin ja seal üksikuid wastapanijaid näha ja ka nende kannul on Austria sõeawägi. Siiski kardetakse, et mässamine  weel lõpetud ei ole, wald et weel rahu korrale seadmiseks palju raha ehk ka werd kulub. Rahwa saadikud  on uueste nöuupidamisele kutsutud, sest uueste on fõea pidamiseks mässajate waSta raha tarwis. Inglismaalt. Mak-Liin, see mees, kes Kuninga-Praua  peale laskis, on Wande-meeste ette saadetud. Tema ütleb, et tema üksi nälja pärast Kuninga-Prauat hirmutada ja sedawiisi tähelepanemist oma peale juhtida tahtnud oleks. Inglismaa seadused on seesuguse aSja juures wäga karmid. Saab tõeks tehtud, et temal nõu oli, Kuninga-Prauat surmata, siis saab tema üles poodud ja tema keha pärast neljaks tükiks raiutud. Suudab tema aga tõendada, et tema üksi hirmutada tahtis, siis pannakse  teda kuuni 7 aasta peale wangt ja peale selle Võib tema künni kolm kord piitsaga peksetud saada. Uus sönum. .Watitsuse Sõnumitooja" kuulutab meie Keisri kirja Saksamaa Keisri sündimise pääwaks milles selle peale tähentatud on, et Jumal Saksamaa Keisri elu Saksamaa riigi kasuks ja Euroopa rahuks weel kaua hoida tahaks, sõbrustusekS nende kahe wägewamate Põhjamaa riikide wahel. Jutuleht. Issand Jumala möldri pärijad» Saksakeelest. J. M. Kommer. Imelikul juhtumisel oli küla kohtumees just möödaminemaS,  ja kui tema neid nelja meest nii hoolega midagi silmitsema nägi, aStuS ta ligemale. Kohtumees nägi kolletand  kirja ja wõttis seda oma ametliku tallilusele. Kaks meest pidiwad temaga kaasa minema, et omad nimed selle protokolli alla kirjutaksiwad, mida leiduse üle üleswõtta oli ja mis kirjaga ühes kohtusse saadetud sai. Poole tunni pärast tuli Prants, kellele Veskipoisid poolpeidetud  hmvitamisega leidusest rääkinud, ja tahtis teada, miS kirjas seisaks. Tema süda oli argliseks läinud, aga kohtumeeS ei teadnud seda ise ka. ja Prants pidi kannatada  katsuma, kuuni kohtu poolest seletust tuleks. Kaheksa pääwa pärast seda juhtumist sõitis kena, kerge  wanker mööda küla tänawat ja rahwas, kes töölt tuli nägi, et LiSbet Pritsnga ja ühe wõera herraga wankres istus. Raustein tahtis oma pruudiga sugulaste, õpetaja ja külawanema juure wöersi minna. Wanker pidas kõrtsi ees, kus PritS maha jäi, sest tema arwas juba ette, et waStawõtmine mitte ülemäära lahke olema ei saaks, ja tahtis karedat teed enne õe ja sõbra läbi natuke tasandada lasta. Pruutpaar aStuS ükflna weSki poole ja mida ligemale jõudis, seda waljumini tuksub Lisbeti süda. Perenaene seisis ukse ees, wiskaS kanadele teri ette, lõi mast fltS silmad üleS, kui tulijad juba õige ligi oliwad ja ehmatas,  oma mehe õde äratuudeS. Veripunase näuga pööriS ta ümber, astus tuppa ja pani ukse kinni. See oli esimene  teretuS, mis raskest neiu südame peale langes. Tema aStuS oma peigmehega wanemate kotta, kus omad õnnelikud lapsepääwad äraelanud oli. Waua nahkne tool seifis küll weel akna all, aga isa, kes teda nii sagedast põlwede peal kiigutanud, et istund mitte enam seal. ÜkS moeraS turtsatas tüdruk tegi tuas tööd, seda palus Lisbet,  et möldrit tuppa kutsuks. TõörtideS, jahuste kätega ja näuga tuli wend, kellele küll naene juba külalistest teadust aunud oli; ja tema silmis  ei olnud lahkuse sädetki näha. Lisbet oleks kõigist hoolimata tema kaela lang end, aga wenna külmad silmad ja nägu paniwad teda külmetama. Seesugust wastawötmist  oma isatojas ei olnud tema ootanud. Prants andis temale küll kätt ja kutsus istuma, kui Lisbet teda aga peigmehega tuttawaks tegi, siis oli esimene sõna: .Siis pean mina nüüd küll kohe raha wälja maksma? " Rausteini süda kippus küll juba üle keema, fiiski wasta  S tema wsimalikult tasase häälega: .Kältmees, meie ei ole mitte raha pärima tulnud; see wõib ikka weel mõnigi aaSta weSki peale jääda, aga minu LtSbet ja mina tahtsime oma sugulast teretama tulla ja arwasime, et see Teile rõõmu teeks, kui õde pruudipõlweS  näete; aga meie ei ole küll parajal aea! tulnud, ega taha Teile ka kauemini tüliks olla. Tule Lisbet!" Tema wõttiS oma pruudi käe kõrwa, keS oma pisaraid  pidada ei suutnud, ja wiiS teda sellest lahkuseta majast  wälja. Prants oli küll natuke kohkund, et usaldand neid aga fiiski wiiwima paluda. Kohe pärast seda astuS ka naene tuppa ja ütles weidra hirmitaimsega: .Esimest korda oled Sa ka mõistlik olnud." Wait olleS läks pruutpaar külasse tagasi. Raustein piigistaS Lisbeti käewart oma südame waSta ja see oli neiule elawam kõne, keS omaS südames selle eest tänulik oli, et Raustein tema omaksete kargest meelest mitte sõna ei lausund. PritS oli neile õieti ette kuulutanud ja kuulas  waiksell pealt, kui Raustein teistest asjust juttu tegi. Esiteks tahtstwad nemad nüüd õpetaja juure minna. Tüdruk, keS neile waSta tuli, andis teada, et kohtuherra õpetaja juures oleks, wist aga pea ära läheks. Raustein laSkis ennast nimetada ja teadust paluda, mille ette tulla wõikS, sest lõuna oli ligidal ja pärast lõunat tahtis tema jälle ära sõita. Mõlemad herrad kes õpetaja kirjutamise kamris istufiwad, oliwad kooliwennad ja elawaS juttus, kui tüdruk fiSse astuS ja Rausteini nime nimetas. Pool kohkudes waatafiwad nemad üksteise peale ja kohtuherra ütleS: .Lase see herra kohe fiSse tulla l" Raustein aStuS LiSbetiga fiSse ja peale pruugitama teretamise ütleS kohtuherra: .See on õnnelik juhtumine, et Teie siin olete: meie oleme just ühe aSja üle rääkind, mis ehk Teisse puudub. WaStake minule mõne küsimise peale; Kuidas oli Teie isa nime?" ,Niisamati kui minugi: Joham OSwald Raustein."