et prints Waldemar pea Bulgaria 'valitsuse enese kätte 'võtab. Muhu Madise magus ämarikukõue. (Järg-) „MiS tere maksab?" oli mehikese waStuL mühisema healega ja kõneles edasi: KaS sa tead, see on minn koppel ja et sa siia sisze oled tulnud, maksad sa 10 kopikat trahwi ja üle aja tulles murdsid sa mul ajateiba otsa ära, selle eest maksad sa 30 kopikat. Küll püütsin ennast wabandada sellega, et ma ei teadnud, et siir kecldakse läbi raia ja toetasin ka selle pääle et see talitee 00, mis ehk ka kaardi paale ivõib tähendatud olla. Ka ajateiivaS ei olnud suurem asi, waid olli üks mädanenud sarapuu ke'p. Ei sellest 'vabandamisest  ci hoolitud, maksin 40 kopikat wälja, tahtsin edasi nunna. „KuS sa lähed!" hüüdis mees, „cga sa selle raha eest wõi wecl mu koplilt läbi minna." Ma pöörsin wasiakut kätt, tahtsin säält üle aja ronida. „KuS sa lähed mees, see on minu aid, sellest ei tohi sa mitte üle minna," hüüdis jälle mehike. Hirmu ja ehmatuse pärast ollid minu keele paelad kinni, ei ma mõistnud enam paluda, ega tulnud mulle ka mitte meele omale raha eest teed lunastada. Minu iseloomus on fee, et ma kõikide meele pärast tahan olla, kõigile anu anda ja päalegi meel omale kiitust ära teenida ja näe nüüd kui halwasti mana auusa, kuulsa ja päälcgi rikka Madise käsi käis. Kas usud Joal, minu süda vili nende juhtumiste läbi nii rõhutud ja peksetud, kui alase paal taotaw raud. Mina läksin tuldud teed tagasi (aga mitte enam iile selle naabri aja) lähema küla tänamasse. Saal tulli mulle külakonna lamba ja kitse kari waSta, kelle järel kaks last, üks lomberdaja uacuc ja üks mees laisimad. Sääl saiu ma selle mehega jutu päülc kellele ma ka oma öuardusi kõnelesin. Mees naeris ja ütles: „Ta oled meel kerge hinnaga meie naabri käest pöäsnud, lest sarnatseid äpardusi juhtub siin igapäew ette tulema, nii et need enam kellegi uudised ci ole. Aga. kuidas" . . . . muks lvi mees mulle külje pihta üteldes: ..maata Mullu mecS, mis meie naaber teeb." Räägilam naaber oli oma õuc-Wärama praokile nihutanud, ta omal paar kaapsa lehte peos näitab neid küla lammaste ja kitsttele ja ta ise: piki viki piki piki, alzwatleb mõõda minejaid hingelist oma õue. Üks kits puges märawa mahclt õue. Seda nähes jookseb Ivmderdaja noenc kisendades i „a!aS -a. oh halasta l Jumal halas la mu paale, minu edew kits laks." Lomberdaja läks naabri juure kitst käite saama, aga ei laanud, waid r.õun Sv kopika!. Kui lomberdaja -veel palus, raies zneesr ~Mul ei ole enam aega täna hommiku  linuga lobileva. 100 raba: mehike pani iive luku :aoa. reist korda heliistati kiriku kellal mellike läks Muile kürustga tuppa. ..Maaea Mullu stber. kuidas korikaid õngitsteakst",  tules küiauiees minule, ..kai meie", kõneles ehast, ..nii torikaid lahatsime korjoU-a, ms noõrõsturc peagi kimikulasse omale lesnd oma sa unnad roiud ja tüered las-a tulpe erida." ~Aeg jõuab, ranenis tinistas'e minna" Lein,na -uina. ..Meil ei o.e eana õautajai," mustas külamees. ..Sellest .i ole eviga. koststn ma. sest tallist 'Ma mao mai "La iukkerud ja ieleuid. Kiriku poole rn.in.u.s mõrlenn ma: ..ÜlekolliiS ja ahnus lubab inimest : minu nõu oli läna kallil hingamist uSeuoa! iwiiiku kam nõuda, tahtmi iamba-uahku sa lin.astemn.imi korjata, aga maana kudus patu kanuul rarisruZ käib: need naarkümmekond kopika:.  MUZ mu llrarafln end täna homn-iku leenima:, pidin, kulle mõrra maha andma. Wda ja häbi moel nõüle kauba." KirikuZ jutlust kuulates mõllesin ma: ..oõe-ksti, kõige kõrgema tadtmine on mind lazm hommikust  äpsrdust IM kirikust saatnud. W «Mu oleksin ma ilmliku kasu nõudes mööda läinud. Kas usud Jaak, sääl sai inimise igapäewase elu pilt näitlikult kuuljatele ette toodud. Palju, pitkalt ja arusaadawalt sai sääl seletatud: Halastusest,  armastusest, kannatusest; waesete ja 'viletsate  pääle, armu heitmisest; heast sündmusest toimetamisest ja kvrdasaamiscst ligemiSte ja naabrite  mahe!; pilkast meelest, leppimisest; iseäranis meel, et raha ahnus olla kõige kurja asjade juur ja palju, palju muust, mis iga püewase elu kohta mäga õpetlik on. .Kõik seda kuuldes tilkusid minu silmad meest ja mõtlesin: „OH oleks see naaber siin olewat, kellest ma iüna hommiku kuulsin ja nägin ja kelle käeö ma ise kimpus ollin. Küll tema halastamata ja armu heitmata süda siin kui raud alase pääl saaks pehmeks taotud; küll ta sündimata meel ja kokku leppimata olek siin parandud saaks ; küll tal hirmu higi igawese kohtu nuhtluse kohta, mis siin raha ahnitsejatele ette kuulutakse nahast wnija woolaks. Tõesti Zoak. mina sain sääl õpetust, missugust ma meel enne nvle saamid. Üks asi olli mulle siisgi sääl imekspanemise määri: kunas eestlaulja laulis olli kõik kogudus mait- .Küll mina kui palju teisa otsisime küll uuest kui manast laulu raamatust tahmli pääl olewate numbrite järele tauldawat laulu, aga ci leidnud. Kirikust wülja tulles küsisin ma ühe mehe käest, mis see pidi tähendama.  Mees kühmutas õlanuke ja ütles: „Mis ta on numbrite ülcspanijal on wahest nii palju toimetust, et ei ole aega, wõi ehk ci tule meelegi uusi numbrid üles pauna alles minema pühnpäewased numbrid muud midagi! —" Ei ma mötlenud nüüd enam ilmliku toimetuse pääle, maid wõtsin nõuuks õhtuni sinu juure rutata. Sinu ringkonda tulles ei arivanud ma midagi uudist näha ega kuulda, sest et siin üks nudiste ja juhtumiste noot olla, kes neid kohe  wärskelt ära riisub ja maailma ette kannab. Minu arwaminc ci läinud aga mitte tõeks sest midagi juhtusin ikka ka sinu ligikorraS nägema, mis kõnelemise 'väärt 00. Maantee carcs korstnaga  uue maja lähedal põõsaste sees kikirdasiwad wi is mcc st, kes päälis kaudu näha kui joobnud olimad kunas üks noor meeS nende juures seisis ja ühe m emakesega tõreles. „MiZ see oo? mis need mehed siin teewcd?" küsisin mina. ~Nccd on kõhu tõbised," mastas noormees. „Jga pühapääwai pärast lõunat kogmvad nad endid siia kokku sest siin korstnaga majas saab pääle muu pudu padu kraami ka kliikmcri müüdud; on nad endid majas tublisti toherdannd, siis jäöwvd siia kägarase maha; meie manamees on täna ka siia teiste sega juhtunud, ma tahan teda ära miia, aga ci saa talle jalgu alla." „Ennäc üilcs noermc.s. suure küla poole näidates, „Wl tuleb Mustlaste pidu-rvng kliikweri kauplnssc, naestd jroKmad meeste järele ja tahtmad neid kinni mõum" st Isi ka nönna, kub noormees reoks. Üks m.eeS tulli, tuustokaa "iksi.:. rsi.nc lusti uaeaee kuub teisest otsast lmoi eem.st. mihc läis: ko.mas üks kole külmanust nui, räbalasie  riietega za mist titeft uesimaea mees rulli luõ 'eljaS. Tohoo na.stit ee ikka .... sest .".alsakast. aga see 'viimane sille:,'ees "a meel meel kõige r.bkcm. Mehed pugesid ä otist, s ja vulustides majasse, nacsed järele. Tst.ee: aja rärasi tullid unesid kirudes mölla. . M.v s.ia luuakse sic on kui tinotuhkas c. k k>: kala nllrdo:-. sce ja mine mõetn tükkis ei selle k.uknerr tarvlnscle  miile o"lla ei saa. Oot ma ml,au eanusta l" Äi: larasee- üks tare kasivuga nacn.ejc läks teiste huikas küla voole. Mina üilesin : Oige kurb rist. kuistas meie rähm asi kurnatakse. Oh õieke siin. tee malicmalilst:S  olemat, kestest „Saarll.ne" nr. 29 tees kõneles.  küll siis niisuguste mõrdade puuk oleks seismas  oleneat. Selle pääl naeris noormees ja niies: ..Ära sa meid tvõtst, meie oleme ka Saarlase  lugejad ja tunneme, mis sa ütelda tahad." Mina pöörsin senna suure küla poole minema, noormees ci saanudgi omal manal pukkide pääle, hakkas ka ühes minuga tulema. Ühe tähtsa puuhoone juures olemast wäikcscst majast tulli mehi wälja ja läks senna sisse. „Mis koht see 00, oo see jälle üks kliikweri „kauplus?" küsisin ma noore mehe käest. „Ega ses ka palju male armumine ci ole, sest si-rnatseid wedcliku kaupluse kohti on meie pool sügisel ajal igas urtsikas,  aga pääle see, on sellel kohal üks iseäraline suur tähtsus; kas sa ei tea MuhumeeS, et siin „ahukaat" (adwukaat) elab. Iga üks kes kohtust õigust ei saa, tuleb tema juure, tema kirjutab palme kirju ehk kui taiviö läheb ise teise eest kohtu ja tirib õiguse malja." ~Minul oo ka kohtulikkude  asjadega tegemist, a.a ei ale meel õigust saanud, siis lähen ka tema juure," kõnelesin ma noore mehele. Mina läksin seime sisse. Päris ahukadi tuba, kui seda arwata wöiksimc. Mehed istufuvad pinkide pänl, ahukaat oli ise laua taga. Ta nähti olcwat parases jämuses meest, kähara peaga, süsimusta häbene ja silmadega.  Tubli käre jutt oli sääl küsin, mis minu sisse mineku läbi korraks wähe soikas. Küherpea kõneles : „Minu palme päälesai pearaha ära kaotatud; minu heaks arwamisc pääle tuli kord Kuura ja Liimi maale kohtute recwitecrimine; minu läbi wõiksiwad inimesed  ka hingemaad saada, kui nad aga tahawad jne." Pääle selle küsis ta siis, mis kellckil tarwis pidi olema. Üks noarmces kõneles : „Minu isa-isa oli 40 aasta eest kroonu walla peremees, sai mõisawalitsuse kiusamise ja waesuse läbi lahti, koht langes wõeraSte kätte, nüüd oleks mull wõimalik  kohta pidada, aga ons mõimalik seda kätte saada?" „Sull on õigus pärida, sest sugukonna  eesõigus on kroonu walla koha paal tähtjas, maksa üks rubla kirjutuse raha," ütles ahukaat. Teine mccS kõneles: „Miuaolin 10 aastat Suuremaal töös, selle aM sees lurriwad minu wauemad ära. Siitscd kohtud mõistsiwad minu mauemate platsi minu wancma wennale, sest et ta wauemad olla mana ea sceS toitnud ja minnaks matnud, et aga ma ka mauemate laps olen. tahan ma nende platsist osa." „Sul on õigus," wastaS ahukaat; „sest iga laps peab oma mauemate pärandusest osa saama: maksa üks rubla kirjutuse raha." Kolmas mees kõneles: Minu wanem mcnd hulkus paarkümmekond aastaid Suurcmaal; mina inakfin puumaa mõlad, ehitasin elu majad, toitsin wanemad mana ea sees, ja matsin neid. Isa lasi mind peremehekees kinnitada; ZZ aastat olen peremees olnud, aga nüüd tahab minu wanem wend koha õigust minu käest kätte saada, mis teie arwate sellest?" „Sinu mancma mcnna pool näitab õigus oltwat," kõneles ahukaot, „aga ma lähen nüüd pea Riiga ja kui 5 rubla maksad, tahan ma sind süäl lasta peremeheks kinnitada/" Neljas mees kccbas: Heinamaa, mis maade ministeeriumi poolest meie kü ale 'ai ra.õistctud, ci oleweel meile kätte antud, kas abiks olls, etMte ssaWme." Seda todn .st .k.n ma oma Mle wõtta, kui mulle küla p. -- -- .-la maksate."  Rõuetnd rahad saiwad ahulaad:.' n. .ja maksetud.  Nüüd aiuastmaa r..0..cd mehed ette ja kaebasid, et neil nead: ila mõi isa-isa kobad pole kätte '.nõistctnd. ms: Rad ic olla see, c: kes kcrd ira. nn malla :a:n kanir-/- rizuse on rätte saanud, me ning selle tneu mäda selle koha raal: rm.mcaem. „Tühi juu," wasia.- a.-ukaat, ~wa..a mattttus on teile Zvaslan: tabab õigust pimestt.da. Mckatt mulle igaüks jM' rubla,, ma :aban. aene õ anst katte toimeiada." „Päri:> :n. i lad., "inrncsin ma teda nähes ist eneses,  mis ristmik istu aasta oma 33 numbris kõmteb, see on, ci Scstlased oma adnukmide.e rõõd ega leiba ei mm. ei st-. Kui siin sell: tübikesi maga nii palju rõõd ja krmkaid kottu irrrl d. siis ci wõiks mitte rai,ma kohta nuriseda. hZarg jääd tulema.)