jääda, ega sõrmi tööga rojastada. Kurb lugu! KuMl rahiva koosolekul ütleb üks tähtjas Eesti mceS, Eesti neidudele muu seas järgmised sõnad: „Armsad Eesti neiud! Mul on wäga kahju, et teie uhkedest riietest ja kallistest ehitatud kübaratest roömu tunnete! Ärge raisake mitte ome kopikaid iluehete ja moodi-riiete ostmiseks ära ja ärge otsige mitte omale lõbu aidadeS ja uulitsal ümber jalutamisest, see kõik alandab teie wäSrtust ja auu. Riiete kandmises wõtke omale Soome neiud eeskujuks, kes oma isamaa riiet ja riide moodi palju armsamaks pidawad, kui linna moodi riideid. Püüdke oma korter, wõi kodu, nii kitsas kui fee ka on, omale armsaks teha. Ärge raisake mitte oma aega jalutamiseks ära, tehke oma kodu tööd; töö on Eesn neiule auuks, seega kaunistate  endid ja teie kodu jääb teile kõige armsamaks  kohaks ja nõuda möidate tähele panemist ja lugu pidamist eneste poole." Olgu need noomiwad sõnad ka teile auustatud Kuresaare neiud öeldud, need sõuad on armastamast  südamest wälja ivoolanud, sest see mees armastab palawalt oma sugu rahwast ja sellepärast  on küll wäärt, et ta sõnu lahkesti wavtu Teie elu on tõesti raske ja teis wõidujooksmine  müsitaw. Teie püüate küll kõigest jõust eesmärgile saada, see on riiete kandmises kõrgema seisuste ja rikaste sarnaseks saada, aga see on ja jääb teile wvimatuks; teie kukkur ei ulata nii kaugele. Mõtelge järele, kui sagedasti kõrgemad sugukonnad oma riide moodi muuvamad ja kui kallid nende ülikonnad on, siis ehk aimate, st teie selles asjas mitte nende sarnaseks ci wõi saada. Selles wõidujookjuS olete teie tõesti eksiteel ja teid ptigatakse meel päälegi, ning koSjamccZtele, kellede lugupidamist teie ära teenida soomite, teete teie sellkombel raskeid mõtteid teie kohta, sest. teid ei tohita mitte kosida; sest on nein küll kõigiti auus ja wiisakas, on tal aga moodi-orjuse haigus, see teeb kosijale kõige suuremat pea walu, teades, et kui ta oma abikaasale kallid kübaraid ja pursitud  ning paunadega riideid (nõnda nimetame, meie mehed, teie meelest kõige kaunimaid ehtid >a kiha ilustust !) peab ostma, tema kukkur flis marsi tühjaks, ta ise kehwaks ja koguni waescks peab jSäma, ning sääl juures meel kurwastama, et abikaasa kaunistamine ta õnnetumaks ja waeseks on teinud. Kui teie ka tahaksite oinast praegusest riiete moodist endid wabaStada, siis ei ole see teile mitte kerge, sest keegi ei taha mitte esimine olla, oma kaua armsaks ja kalliks peetud Mkondasi silima hakata, ometi aga wõite sellega hakatust teha, et teie mitte enam nii kiirel jooksul teiste järele ei rutta. Kõige parem nõu, mis mina teile soowida wõin, on see, et teie, nagu seda mõnes suuremas linnas tehtud olla, ühe seltsi osutaksite, kelle liikmed mitte moodi-orjad ei ole, waid kes nõuks wõttawad lihtsas oma walmistatud riietes käia. Jõuate teie nii kaugele, siis olete praegusest orjusest wabad ja kiidaksite õnne, et teie sellest haigusest pääsenud olete, ja tänaksite weel seda, keS teid sellele hõlbsale pääsemise teele juhatanud on. Teie selts saaks tõeste suur olema ja mitmed suurtsugu naisterühmad heidaksiwad teie seltsi liikmeks. Teie leiaksite palju auuStust ja lugupidamist oma sugu wendade poolt. Uskuge: neidude wäärtust ei kaaluta mitte riiete uhkuse järele. Lõpeks palun ja soowin ma weel, et teie kui mõistlikud sugu-õed, seda siin räägitud asja ka oma nõrgematele õdedele teenijatele, keda siin mitte ei ole nimetatud, ära seletaksite ja neid oma kaasas lihtsusele kutsuksite, sest nemad ruttawad teie järele. Rutake Saari ja tõmmake ka nõrgemad järele, et nemad mitte tagasi ei waata ja soola sambaks ei jäe! Kures a a rl an e. Kaarmalt. Mõnesugused sõnumi  d. Hilja aja eest hulkus meie pool üks 12— 14 aastane poiss ümber, keS ennast kerjates toitis. Noor kerjaja kõneles, et ta oma walju wõera ema pärast juba teist aastat kodunt ära olla. Ta ütleb ennast ühe walla talitaja P. R. poja olewat. Kas talitaja oma poja kerjama saadab? Kiratsi küla S. peremehe kolme aastane poeg roninud suure nuaga kõrge puupinu pääle, pinu warisenud ning poisikesele läinud kukkumise pääl nuga otsapidi kaela fisse ja teinud õige suure haawa kõri lähedale, nõnda et sell korral kellegi! elu lootust tema üle ei olnud. Laps elab praegu alles, aga haaw olla korratuma ümber käimisega mädanemas. Õpetatud arStt juure minemisest ei ole neil juttugi, sest wanemate arwamist mööda olla see pojale surmaks loodud ja seega olla tohtri abi ilma aegu ja asjata. Heina- Maarja päewal lõi pikne Heikla walla W. talu uue tuuleweski fisse, miU nii purustatud sai, et ainult, mõned postid weel püsti jäiwad. Sammas on puruks ära lõhutud, wõlw pooleks ja alumised raampakkud on ka ühest ära. Üks P. walla mees teinud sügisel mäe sisse suure koopa sarnase augu, kuhu sisse tema oma naisega talwcks elama tahtnud minna. Ta olnud juba ahju tööga käsil, km kohane wallawalitsus  tema töö ära keelanud oli. Jaanikuu lõpul ja heinakuu esimiste päewade  seeS sadas meil rohkesti kosutawat wihma. Odrad ja kartuhwlid kaswawad kauniste. —lä. Pärnust. Pärnu Eesti põllumees  t e s e l t s asutab WrnuS (>. 7. ja 8. Augustil s. a. koduloomade, põllusaakide ja koduse käsitöö näitust. Tartust. Tartu fillakohus annab teada, et Pühajärwe mõisas põrnapõletikku on Ta jäi järsku seisatama ja oli punane «agu purpuriga üle kaetud; „wana ema," küsis ta tasa, „ons Peeter kodus?" ~Kui ta toas on," naeris wonake, „siis ei ulata ta kvrwad ometi mitte kuni ukseni. Noh, ütle ometi wälja, mis on temaga sündinud?" „Jaagub ütleb, oh mana ema, mõtle ometi Jaagub ütleb, Peeter tahta Toomast Home omaga seltsis kaewanduse wiia, sest ta arwab teda maa all oma mõistuse jälle käite saamat. Mul läheb wärin läbi ihu, kui ma selle paale mõtlen, palju rohkem kui jutustaksite teie mäe maimust." Ta -võtab Tooma kaewanduse seltsi," kordas wanakc iseeneses, ..Jumal kaitsku neid mõlemaid!" „Selle pääie mõteldes saab küll süda kartuse pärast kokku pressitud" „Kclle pärast?" küsis järsku Peeter, kes praegus nende juure astus. Marie lõi häbelikult silmad maha. , Kelle põrast saab su süda ahastusest kokku pressitud, Marie?" küsis Peeter jälle, otse kohe tüdruku ette astudes. Marie ei teadnud mitte, mis ta ütlema pidi, ta waatat mana ema poole, oga see oli. ära kadunud, siis tuli ta nende sõnadega wälja: »To»ma pärast." Peeter naeris ja kui Marie ka ära minna tahtis, haMs ta tema käest kinni ja ütles; „Ris su! kiis nii tiidus on, Marie? Ema Ms tuleb jälle tagasi, kardab sa siis mind?" „OH ei!" smstas neiu järsku, „aga —" „T«le nüüd Marie, ist» siia pingi pääle ja jutustame, «gu iga õhtu, wõib olla ka arulisemat. Ma tahtsin sult midagi paluda, Marie." »Mi« Teil küll mult paluda oleks?" »E« oleks mulle üks annas mõte, kui ahastus Tossa pärast sinu südant kokku pressib, et sa ka »ähe minu pääle mÄlekfid, sa wöikfid küll paluda, ei Jumal meie ettewöilet laseks korda minna tahad sa seda ?" „KaS ma seda tahan? Oh sa taewane aeg, mul ei ole ju Tooma pärast midagi, see oli ju ah jah I see oli muidugi Tooma pärast," ja ta kätis korraga oma pale häbelikult kätte wahele. Peeter hakkas tema kattest kinni ja tõmbas nad näo eest ära: „Marie," ütles ta, „ma ei näe mitte su silmi ja ma tahaksin neid ometi hea meelega näha Marie, kas wana ema ei ole oma saladusest sulle midagi rääkinud?" „Ei ole," ütles Marie terawalt, „ta ei ole seda mitte teinud ja ta ei tee seda mitte, ma tunnen teda selle asja poolest küll. „Ma tahan sulle siis seda jutustada, Marie. Wana ema teab, et keegi sind armastab, kõigest südamest armastab, ja heal meelel sinu tugiks ja marjuks kõige elu aja tahaks olla. Tead sa, Marie kes see on ja kas sa armastad teda ka?" „Kas ma teda armastan!" ütles Marie naerdes ja nuttes, oh sa taewane aeg! Ma ci ole kedagi inimest maa pääl nii armastanud," ja ta ci pannud mitte waStu, kui Peeter teda oma mastu rindu tõmbas ja musutaS. „KaS ta teda armastab!" ütles nüüd wana Tiiu, kes tasa senna tulnud oli ja pühkis põllega filmi. „Kaua on see küll tuurinud, enne kui teine teisele oma südame mõtted olete awaldanud, ja kui teie meel kauem seega ootanud oleksite, siis oleksin ma selle saladuse ivälja lobisenud." VI- Teisel homikul astus Peeter Liisa juure, hüüdis Toomale jälle waljuSti „head õnne!" «astu, mis teda üsna üles poole tõstis, andis temale nahk põlle ettepanemiseks kätte ja ka tööriistad peosse. „Tule seltsi Toomas ja sina Liisa Mln meie mõlemate eest." Ta wvtis Tooma käfiwarrest kinni ja see käis ilma wastu panemata tema karmal. Arwata sada sammu käis Peeter Toomaga teiste mäemeeste järel. Mõnest majast, kust nad mõõda läksiwad, sai neid tummalt teretatud, nagu päikse kiir käis üle ta näo, kui ta kaugelt Mariet ja mana Tiiut seiswat nägi ja ikka julgemaks ja kindlamaks, täis lootust sai tema süda, ta ei kahklenud mitte enam, et Jumal tema katset ei saaks armulikult korda saatma, ja et see rahu, mis maa all tehtud, ka maa pääl rõõmsasti kosuda wõiks. Kaewanduse allamincmise torni juures satwad nad teistega kokku. Mõnegi silmist paistis liigutus ja hale meel wälja, aga keegi ei rääkinud Peetri ega tema kaitse alusega sõnagi. Kaevanduse ülemalegi weereS pisar silma, kui ta. Tooma palesse waatas, mis häda ja ahastust mvaldas ja Peetrit tähele pani, kes hoolega Toomast kinni hoidis. Kui alla minemise juures kõik omad mütsid palme ajaks peast ära mõtsiwad, wõttis Tossas oma ka massina wlisil ära ja kui siis pärast seda igast küljest „head õnne" kõlas, näis see imelikult tema pääle mõjuwat. Peeter oli esimine, kes Toomaga alla lõks, nii oli ülem heaks arwanud. Teised wanemad mäemehed hüüdfiwad: Jumal kaitsku teid ja mõni õhkas südame põhjast, sest et nad õnneliku korda minemist mitte ei suutnud uskuda. Peeter oli Toomaga õnnelikult alla kaevandust jõudnud. Ta jäi üsna tema kõrwa, andis taie tööriistad kätte, tähendas särama seinade pääle, wõttis ise ka tööriista ja hakkas ttõsse. (Oi, iulsb).