kristlikku, seadusliku ja perekondliku elukorra lõhkumiseks. Üks haritud naeSterahwaS ou koduelu kenaduse ja iga lahke ja lõbusa elu hing. Mehe karmi ja wägtwallalist südant peab haritud naeSterahwaS pehme silmaga ja pehme sõnaga tasaduse poole tagasi juhtima. Sedawiisi on naeSterahwaS  omast looduslikust ringkonnast ikka maailma walit. senud. sedawiisi peab naeSterahwaS ka edaõpidi elukenadust kaitsema ja maailma pehme käega kenaduse radadel juhtima.  See on uaeSterahwa kohuS ja see on naeSterahwa õignS. Iga meeS. keS ~da wõimust ja seda õigust naeSterahwa käest riisuda püüab. keS ennast selle wõimuse alla heita ei taha. see langeb metSrahwa sekka. Et seesugune  metSrahwa toornS wõimust et wvtakS ja et see ära wõidetud saaks. kuS seda weel on, selleks peab naeSterahwaS  tkka rohkem pehme eluke,laduse kõrgusele juhitud saama. Aga kuhu tahab meie ,rahwapraua" Eesti tütreid kihutada? Otsekohe lausa Võitlemise wainule. ,õiguSte suurendamist" pärima! Kes stts meeSte wägiwallalist südant tasadusele tagasi juhib, kui »neiud ja noorikud" laial ja sagedast sopasel politika wainul ,wõitlewad" ? —- Seal teemad wõitlemtsed südant waljukS, seal arutakse elu ellamaid saladusi hoolimata sõnaga ja peletaks? häbelikku neiupuhtufl naeSterahwa südamest wälja. Kristliku elukorra järel walitseb korralises perekondaS meeS uaese üle teritatud mõistusega, naene mehe üle keuaStatud  südamega. Haritud ringkondades heidab ennast üks teise looduslikku wõimuSkouna alla. üks tnetab ennast usalduses teise peale ja laseb ennast kõrgemale  kanda. Aga mis stiS. kui mõlemad ühel wainul ,valitseda tahawad? EkS siis ole alaline sõda lahti, eks siis pea wiimakö rusika» õigust mõistma, ja wist küll mitte ellama sugu wõtduks?! Need ühendused. milleS naeSterahwaS  oma õiguste suurendamist taga nõuuab. need ei ole kellegi ,hariduse ühendused", need on too - restuse ühendused, ja üleüldine toorestus ja naeSterahwa maha rõhumine on nende otS! Missugust .suurendatud õigust" peab siis asutatamateö .naeSterahwa hariduse ühendustes"  päritud saama? Kas wahest seda, et .neiud ja noorikud" edaspidi ka asutatawate Maakonnauõuukogude  litkekS ja Rabukohtute wanemaks wöikfiwad walitud saada ? Maalime omale natuke seda pilti wälja, kui noor perenaeue nõuukoguSse läheb, kus istumised  sagedast uädalite kaupa keStawad. Peremees jääb koju .ja õpetab tütreid ja tallitseb poegi", kuna perenaeue uöunkoguö kõuejärje peal seisab, kuS rinnalaps oma pilli watmuStatud kõne sekka lööb! Köigetst neist looduSlikuist  juhtumistest jätame rääkimata, mtS naeSterahwa elus ette tulewad ja osawõtmift awalikuist, ametlikuist kogudest ikka natuke kentsakaks teemad. Ehk üks neiuke saab .kohtumehenaks" walitud ja peab kõiki neid tüli asju omale põhjani seletada laskma, mis paraku ikka ka patuste inimeSte keSkiS juhtuwad, mida kuulda aga ,haritud uaeSterahwa" kõrw kannatada ei taha ega kannatada ei tohi, pealegi weel hulga tunnistuSmeeõte eeS! Katame paksu waeba nende .õiguste" üle, mida uutmoodi  edendajad .rahwamehed" ja .rahwauaesed" oma pööraSte .amalikkude koosolemistel, .ajalehtede" ja poolidel läbi meie ella ma sugu, meie koduelu kaunistajate  ja pehme eluwiifl kaitsejate kaela peale laduda himustajad  ! Wõi kas peajad „neiud l edaspidi kosja minema ja .peiud" ennast häbelikult peitma? Kallid .rahwamehed"  ja .rahwauaesed" : Halastage! Ärge püüdke EeSti tütreid omast looduslikust kenaduse wallast. omast puhtast hingeelust wälja, kareda ja sagedast sopase ilmatum  peale kihutada! SeltSrahwaSlaSte marud möllawad paraku meie päiwil läbi maailma, kipuwad seaduslikku ja looduslikku elukorda lõhkuma, kipuwad perekonna pühitsetud paela katki kiskuma. Kõik eraomandus peab häwitatud saama, ka mees ja naene peawad seltsi" omad olema. Seda nimetakse »hariduseks",  .edeuduseks" ja el.i" l WiimakS peawad  küll .neiud" nurga laga ,varitsema, nagu metSkanad poesa taga, ja .peiud" peawad kurudel ja wainutel kudrutama,  nagu metSkuked lagedikul; ja kosja otsust peab immes  le kesktS rusikas tegema, nagu hambad, küüned ja nokad  metsloomade keskis. See on selle .wabaduse" eesmärk  >a selle .hariduse" hari, mida kristliku perekonna, loodusliku ja seadusliku elukorra lõhkujad kuulutawad. Kui kaugel oleme meie sellest õpetusest weel eemal? ! Kas see on .toores" ja .ropp" jutt, .rahwamehed" ja .rahwauaesed" ? Wõib olla! Aga Teie püüdmised.  Ärrltamised ja ässttamised oli toored ja on ropud. Nende mõjudust ja nende vtstarbet et wõi keegi fileda ja libeda sõnadega tähendada. Need mõjudused ja otstarbed peawad aga tähendatud saama, muidu ekfitawad petised näkihääled rahwa tütreid uputuse ja hukatuse sisse. ÜhekS polilika seltsiks meeste waSta, .viguSte suuren- damise" pärimiseks, tahab Eesti tütreid kokku kihutada. Wend kihuta? mehi waimuliku ja ilmaliku  ülemate wasta, Õigust" pärima. Õde kihutab naefi meeSte waSta, .õigusi" parima. Kohustest, mis igaühel on, et tohi pea keegi enam sõna lausuda. Ometigi wõib aga üksi fliS haridus ja kõik asi kosuda, kui igaüht tema koduse tundmisele ja täitmisele juhatakse. Oma .õigust" pärida oSkab igaüks muidugi. See on igaühe sõda igaühe wasta. mida siin kuulutakse  ja kihutakse. .Nahwamehed" ja .rahmanaesed" panemad pahaks, et et meie .neidufi" nagu Sofia PerowSki,  politika seltside kaswandikudeks ja kurjategude kaswatajateks nimetasime. Meie ei wõi varata. Et seesugused  .neiud" ja .noorikud" politika seltside liiked silmad,  seda on aealugu merise sulega oma lehtede peale kirjutanud,  ja Paastukuu 1. pääma psrgukärgatus on jäädama  t pitsarit selle kirja alla pannud. Sofia Peromski oli ka tütarlaste koolitaja, oli .seltside" asutaja ja juhataja.  Issand hoidku Eesti tütreid seesuguste koolitajate, seltside ja juhatajate eest! (Lõpetus jääb tulema.) Kuresaare ehk Saaremaa asjust. pKuresaare Nädalileht" kirjutab: „ Künni 23. Jürikuu  pääwant 1882 ollwad Saaremaa Kreiskohlus 59 müüdud talukohta üleS antud, ja nende hind oli 25,742 rubla 60 kopikat. Müüdud kohad ollwad 26 wallast ja nendest oliwad 5 mõisnikude omad. Müüdud on siis w/iga wähe talumaad. Takistused, mis müümist keelawad. on mitmesugused. Üks põhjus, mis taluperemeest ostmisest eemal peab, on raha puudus. Talumees ei kasivata siin pea ühtigi müümiseks, sellepärast on temal wähe raha, millega kohta osta wõikS. Üks jägu wöiks küll kui wölg koha peale seisma jääda, maksetud peaks aga ikka ka ükS jägu saama, mis aga tema kohta nüüd weel liig suur on. Peale selle ei armasta talupoeg wölgasi; tema muretseb ligema tulewiku eest ja mõtleb üksi selle peale, et tema hulgal aaStatel kapitali tasumiseks ja wõla intressideks rohkem raha wälja andma peaks, kui nüüd rent wälja teeb. Taluseadus kaitsebZteda aga ka nüüd tema rentkoha peal ja selle pärast ei ole temal ostmiseks suuremat aSja. Jätame meie aga ka waesusest rääkimata, mis talupoegi  wana elukorra peal kinni peab, siis on ka see wiis, kuida kohtade maad nüüd jäutatud on, ostmisele takistuseks. Siin ei ole ühest põllust juttu, mis taluperemehel on, waid üksi põllu jägudest. Wäli on kõige koguduse omad ja üksikutel peremeestel on kitsad peenrad, mis läbi wälja jooksewad, kus iga peremees oma jägu iseäranis künnab, külmab ja koristab. Kesa peal käib kõige küla kari üheskooS,  nagu ei olekski seal mitu peremeest. Nenda on ka kõige koguduse heinamaad üheskoos, wahel ei ole kraamist ega aidasi. Põld ja heinamaa on sagedast mitu wersta üksteisest eemal, nende wahel on mõisa põllud ehk ka koguduse  karjamaa. Pilk tee põldude ja heinamaale wahel teeb tööd üleliiga kalliks ja kokku segatud maalappisi ei wöi üksikud peremehed oma tahtmist ja tarwitust mööda harida, kõik näitab nagu sega-omauduS wälja. Kahju mis seesugusest olekust tuleb on see, et üks peremees teistest ikka tülitatud.saab ja niisamati oma maaga ümber käima peab, nagu teised ka. Ühegil ei ole wõimalik omas põllutöös edeneda, ükski ei wõi siis ka oma maa täieliseks omanikuks saada, enne kui kohad krunditatud  on. Mõisnikude esimene mure peaks siis talukohtade  krundilamine olema, et üks waba weike põllumeeste seisus asutatud saaks, kuida ka nende eneSte kasu seda nõuuab. Kõigest teisest rääkimata, toob talukohtade müümine  ka selle poolest kasu, et sits see kapital, mis nüüd talukohtade sees seisab ja wäheseid intressist kannab, et see siis lahti peaseb ja mõisa maade parandamisteks wõib tarwitatud saada, mis tänine raha puuduse pärast pidiwad tegemata jääma. Muidugi teeb talukohtade kruuditamine suurt kulu ja igaühel ei ole selleks jõudu, aga sellest tuleb ikka head kasu, nagu enne nähtud on, ja sellepärast wõiks ka Saaremaa Põllutöö Bank selleks raha laenata, ja saadaks sedawiisi kõige maale suurt kasu." Teisest .Kuresaare Nädalilehe" kirjast wõtame aga üksikud tükid, niipalju kui nende mõtete seletamiseks kulub, mis selle asja üle Saaremaa seisuste keskis liiguwad. »Kuresaare Nädalileht" kirjutab: ,Selles kirjas, mis Saaremaa talukohtade krunditamisest  rääkis, oli üteldud, et raha puudus rahwast ostmisest  eemal peab. Selles kirjas seiswaist aruannetest on näha, et 59 talukohta. 25,742 rubla 60 kopika eest müüdud  on. See ei tee läbistikku ühe koha eest weel täieste 450 rubla wälja. See taluseisus peaks aga juba hirmus waene olema, kes 400 künni 500 rublaga talukohtast oSta ei jõuaks. Aga wähesed ostmised nättawad ometigi selle mõtte eest kostma. Õnneks on siin jälle üks asi meie silma ees, kuS näitus petab. Peaasi, miks Saaremaal  nii wähe talukohtasi ostetud on, ei ole tõeste muud midagi, kui wana külade seisukord, kuS talukohtade põllud ja heinamaad segamini üksteise wahel ja kus karjamaa kõige koguduse oma on. Saamad esiteks külad lõhutud ja saab iga talukohale oma kindel krunt wälja piiratud, küll siis saab 'näha, kas talupojal ostmiseks raha on wõi mitte. Arwamine, et talupoeg pea ühtigi ei müümiseks kaswataks ja et temal sellepärast raha ei oleks, ei naita täitsa õige olema. Põlluwiljast ei lähe küll palju turule, aga loomadest tuleb wist niipalju raha fisse, kui rendiks ja koduseks tarwitusekS kulub. Selle juure tuleb weel, et pea iga Saaremaa talupoeg üht ametit ajab. Randlased  püüawad kalu ja ajawad salakaupa. Metsa-rikastes maakondades on talupojad osawad puusepad ja raudsepad, kes igal aastal tuhandete kaupa wikatid, aiatoolist, puunõuufi  ja teist asju kaubale wiimad. Suur jagu neist Kroonu metsadest, mida oksjoni wiistl raiumiseks wälja antakse, saab talupoegadest ostetud, pmmistadeks tehtud ehk ahju puudeks ja ehituse puudeks üles raiutud ja kasuga  müüdud. Sellekörwastähendan mina weel Kaarma paemurdude, Mustjala lubjapõletuSte ja Kihelkonna tõrwapõletuste peale, mis talurahwale raha annawad. Selle põhjuse peal arwan mina, et hoolas Saaremaa talupoeg õige palju müümiseks teeb, ja et temal ka natuke raha on. Mõtleme kõrtside kõrge rendi peale, mida ikka wiimaks talurahwas priitahtlikult omast taskust maksab, mõtleme selle peale, et ka riiete uhkuS aast-aastalt kosub, siis wöime ikka arwata, et talurahwal raha on. Kõige selle järel julgen mina kinnitada, et mitte 'raha puuduS Saaremaa talurahwast ostmisest eemal ei pea. See näitab moodiS olema, kõiki Saaremaa edenduse takistust raha puudusega wabandada. Saaremaa Seltsid on iga kolme aasta sees ainult üks kord koos käinud muidugi raha puuduse pärast. Saaremaa põllumehed peawad kõigest jõuust kolmepõllu  korda kinni muidugi raha puuduse pärast. Kuresaare  Eestlased peawad nõuu, üht alalist theatret ehitada, et waese maarahwale kallist aeawiidet toimetada wõiks wist ka raha puuduse pärast? Aga saagu sest raha puudusest küll! Üks teine küsimine on see, kas wabadikude - had peawad kannatatud wõi häwitatud saama. Ühe ,Kurefaare Nädalilehele" saadetud kirja sees on arutatud, et wabadiku kohad põlluseaduse järel keelatud on, siis küll ka wist m tte sallitawad ei oleks siiski kaswab neid ikka juure, mis näitab, et neid tarwis läheb. Küladest ei kau need kohad, ja neid on pärast wiimase seaduse andmist,  aastal 1867, nii palju juure siginenud, et pea oma hulga poolest talukohtadest üle käiwad. Häwitamine ei läheks siis küll wist ilma tülita heaste korda, kuida see ehk suurel maal korda läks, kus neid wähem oli, waid hoolt peaks kantud saama, mis läbi wabadikude elupaigad alles hoitud, aga ka selle eest muretsetud saaks, et wabadikud  laiskuse, pahategude ja metsawarguste läbi mõisnikudele  ja talupereme-stele koormaks ei lange. Sellepärast oleks meie pölluaSjade korraldamiseks talukohtade krunditamift  kibedast tarwis, sest selle läbi saamad wabadikud talukohtadest lahutatud, mis mitte üksi mõisnikudele suurt kasu ei too, waid ka taluperemeestele. Kui seda tehtud saaks, siis oleks suur samm edofi astutud. Talukohtade krunditamine oleks siin nenda teha, et külad wabadtkudest puhastatud saawad ja et nemad paikade  peale asutatud saawad, kus nemad taluperemehi ei tülita, ehk mõisa maa peale, mõisa põllust nii kaugete maade peale, kui töörahwa -asutus ed, kust parast tarwilised suurpõllu päiwilised tulewad. Kuida juba nähtud,  saab seesugustes asutustes maa paremini haritud, kui suurte talukohtade peal, nenda saab siis ka maa hind kõrgemale  tõstetud. Sagedast on nähtud, et wabadikud ennast liiwa peale asutafiwad ja maad mere mudaga ja sõnnikuga nii hoolsast rammutafiwad, et seal kartuhwled kaSwasiwad. Seesugune krunditamine köidaks wana ja uut üksteise külge ja lepitaks ka taluperemehi wabadikudega, keS fiis enam seal ei leikaks kus nemad mitte külmanud ei ole." Kuida näha, on ,Kuresaare Nädalileht" ühelt poolelt ja teiselt poolelt mõtteid üles wõtnud, et asi lahkes läbirääkimises  selgiks. Kahju, et „ Saarlane" weel käimas ei ole, keS kõiki neid mitmesuguseid mõtteid ka maarahwa sekka kannaks, asja selgitaks, maarahwa enese järelmõtlemist  ärataks ja maarahwast oodatawa suure muutuse wasta ette walmistaks. Et aga weel oma elule ärkamist ootab, sellepärast tahame meie esttekS natuke tema asemikuks asuda. Just talukohtade krunditamise ja üleüldse maarahwa elu korraldamise asjus oleme meie mõnda näinud  ja mõnda teinud, mida Jumal õnnistas, ja meie ar- siis ka. et meie nõuu ja hääl selle asja kohta natuke  maksab. Ikka aga palume meie auustatud Saarlast, igast sugust ja igast seisusest, et nemad meid selle asja juures lahke kirjadega tuetaksiwad. Ehk arwab auusjatud pKuresaare Nädalileht" ka kölwuliseks, meie arutamtstest mõnda oma lugejate ette panna. Enne aga, kui meie omalt poolelt krunditamise ja wabadikude asutamise asju arutama hakkame, enne tahame kõige auustusega ,Kuresaare Nädalilehe" kirjasaatja kohta paari asja oma mõtte järel arutada, mis feZW kirjas eksilikud olema näitawad. (Jääb pooleli.)