aga lootust on, et ta elama jiiäb. Ka ühe rehe on pitkne sell korral meil üra põletanud. Wäga soowida oleks, et inimesed endid sell ajal, kui müristab, raud asjadest heaSte eemale hoiaksiwad." ?. Tüütust. Eestl^Posti n»omale kaastööAi  saanud. ja Läti ajalehed juhikirjades meie kogukonna seaduse muudatustest  ja rahukohtudest räägiwad, awaldab meie kuulus Baltlane, Eesti Postimees, juhikirjades Baltia rahwa kirju. Wiimaste nummerte sees on La pealegi ühe uue Baltiamaa ülesleidnud, kust temale üks G. Soonsein'i isand paar kirja kätte saatnud, mida ta nii kalliks pärlideks pidanud, et enesele kohe juhikirjaks ette otsa seadis. See G ehk õigem Kusta Soonsein õppis meie Baltias natukene Saksakeelt, nimetas ennast siis Gustaw ja puges peale mitme imeliku juhtumise meie Baltiast Samaarasse, kus ta „ koolmeistri" ametit  sealses Baltika külas pidama hakanud. Wist on seal tema päris olekut ülemate poolt ära tuntud, sest tema sõimab ja teutab omas kirjas, mis „ Eesti Postimees"  omale juhikirjaks wõtnud, Samaara koolide inspektori, teda petjaks ja kiusupunniks tunnistades. Niisama teutab ta Wene rahwast ja Wene ülemaid. Samaara Sakslasi tõstab ta aga taewasse. Täitsa toores on see ütelus: „Wenelased sõimawad Eestlasi ristimata inimesteks, sest et Eestlased risti ette ei löö ega kägu ei kummarda, nõnda kui nemad teemad." Mis see tähendab, et Wenelased „kägu" kummardada?  Ja seesugust sopast kirja paneb „ Eesti Postimees"  omale juhikirjaks! Ja selle kirja kirjutaja, kes nõnda rvpuste tõisteusuliste usku teutab ja sõimab,  julgeb omas kirjas ka Sakalat laimata, temast üteldes: „ Iseäranis näikse Sakala oma kõrge Vaimuharimise  pulga pealt uulitsapoiste käest ameti ära wõtnud olema. Sest tema kordab oma wastalise sõnu nõndawiisi kääneldes ning wääneldes, nagu turunaised, karjapoisid ja uulitsapoisid teemad" n. n. e. Igaüks näeb ära, mis maimu laps see mees on, kes nõnda kirjutab.  Meie kahetseme aga wäga, et Eesti Postimees juba nii madalasse on langenud, et seesuguste meeste seesugust kirju omale juhtkirjadeks wõtab. Aga see mees elab Samaara „Baltikas", on seal ehk kuulus külaprofeSsor (Helme külaprosessoritest meel kuulsam, kes kaugemale ei ole ulatanud, kui ühe aabitsaraamatu wäljaandmiseni), ning sealt hüüab ta pitkais juhikirjades  Eestimaa Baltialastele: „ Õppige Saksakeelt, see on hää; tema sees on palju tarkust!" (Waata „Eesti Postimees" 26). Üks Baltiska külaprosessor  Samaaras peab ommeti teadma, kui palju tarkust  Saksakeeles on, sest tema on jo Liiwimaal mõni sõna Saksakeelt õppinud, ning Samaara Saksa kolonistid  on ühtepuhku temaga lahkeste rääkinud. Seeläbi  on ta jo Saksakeele tarkused põhjani kätte saanud,  rääkimata olgu see, mis linna turunaised ja uulitsapoisid oma wahel Saksakeeles pajatawad ja mis ta kõik omale tulewiku tarwitamiseks kõrwa taha on kirjutanud. O seda suurt-tarkust, o seda suurt külaprofessori osawust, mis nii juhikirjalikult Eesti Postimehe Vääriline! Põllutöö ja käsitöönikude näitus. Tartus saab tänawu nagu igal aastal koduloomade ja põllutöö näitus Augustikuu lõpewsel olema, kellega tänawu ka käsitöönikude näitust ühendatakse. Näituse tingimised ja ülesandmise tärminid on nagu ennegi. Omas 26. numris laulupeu alustusest. Täna teeme seda oma kaastööliste kirjade järele edasi. Suur pidukontsert  algas Neljapäewal peale lõunat kella 4 ajal piduplatsil, kuhu arutu hulk inimesi kokku oli tulnud. Kuulda oli, et 12,000 piletit sell päewal ära olla müüdud. Esimest kõnet laulude wahel pidas õpetaja J. Hurt. Nii palju kui meile kirju Tallinna laulupeu  üle on tulnud, kõik kiidawad seda kõnet ülimaga, kelles selge rahwauslit maim ou. els.Wd jg .mille seest rahwa mõtted. Meile on ka sellest Me sisust pitkemalt jutuWW7 aga et kõne wist kusagil pea trükitud saab, sellepärast on parem, kui meie lugejad nii kaua ootawad, kus teda terwelt lugeda wõiwad. Töise pääkontserti ajal pidas stud. R. Kallas muusika healest ja taktist kõnet. Kui meie selle peale mõtleme, kui wähe ettewalmistamise aega meie laulukooridel oli, kellele alles mõni nädal enne pidu laulunoodid kätte saadeti, siis peame tunnistama, et laul heaste läks. Seda tunnistawad ka Wene ajalehed,  ehk küll nende otsuse järele Läti laulupeul suurem  muusika wäärtus on olnud, kui Eesti laulupeul. Seda ei ole ka imeks panna, sest Lätlased laulsiwad omi laule mille asemel Tallinna laulupidu toimekond Eesti lauljaid suuremalt Saksarahwa wiisides sundis laulma. Meie kuulsime ise pealt, missuguse sume tingimise peale mullu see toimekond ennast paari Eesti laulu wastawõtmisele sundida laskis. Suurt laulu- kontserti lõpetadi Keisrilaulu ja lõpmata hurraahüüdmisega.  Nüüd ruttas igamees pidu sööma-ajale. Et Saksa - seltsid keegi omi saalist pidusööma-ajaks ei olnud lubanud,  sellepärast pidi Wene ohwitseride klube weiksema ruumidega rahul oldama, mis suure lahkusega piduliste  tarwituseks oli antud. Pidusööma-aeg oli 700 inimesele ühes suures saalis ja neljas weiksemaS kambris  malmis seatud. Suurem jagu Eestlasi istus suures saalis; kõrwalistes kambrites nähti ka palju Baltialasi. Pea peale sööma-aja alustust astus pidu toimekonna president von Wistinghausen suure saali ukse peale ja laskis Keiserliku Majesteeti elada, mis suure waimustusega koosolejate poolt wasta wõeti, kes pisarates silmadega Keisrilauluga wastasiwad. Selle peale teadustas wiitsekubernäri herra, et laulupidu alanduse telegramm juba Keiserliku Majesteedile ära olla saadetud. Nüüd peeti suurem jagu terwise kõnesi ühes kõrwalises kambris, kus pidu toimekond ja muud mõerad söömas oliwad. Elada lasti seal Tallinna kodanikusi, laulu ja muusika juhatajaid, Eesti kirjamehi  n. n. e. Nii heaste weikses kui suures saalis olla ka Sakalat ja Sakala wäljaandjat elada lastud, mis aga nii käredaste mõne mehe kõrwus müranud, et pidusaalist wälja pidanuwad astuma. Töisel hommikul, 14. Juunikuu päewal peeti Linda laewameeste seltsis koosolekut muusika mänguga, kus mitu kõnet ära peeti. Peale selle alustas Eesti teatrimäng. Kella 3 ajal peale lõunat pidi üksiku laulu- ja muusiku kooride wõidulaul olema, aga wihm sundis teda paar tundi hiljem alustama. Siin pidas H. Wühner kõnet inimese wabadusest n. n. e. Ka H. Rosenthal pidas siin kõnet Eesti endisest ja nüüdsest  elust, mille kõnest Saksakeele ajalehed suure kiitusega  ütlewad, et Rosenthal Saksa rahwause tööd Eesti rahwakoolide heaks olla kõrgeks tõstnud, mis J. Hurt omas kõnes olla ära unustanud. Et J. Hurt Keisri Herra armulistest tegudest rääkis, kelle auuks seda laulupidu peeti, siis ei saa meie sellest aru, mikspärast  ta seal ka Sakslaste heategudest pidi rääkima, keda jo keegi ei salga. Saksa ajalehed ei näita sugugi seda kõnet meie maal heaks pidada wõiwat, kus mitte Saksa rahwale mett suhu ei määrita, nagu kardaksiwad  nad, et nende heateud muidu kautsi läheksiwad ja neid keegi näha ei jõuaks. Seesuguse üksikpoolise poliitika seisukoha pealt, kus Saksa ajalehed meie maal praegu seisawad, on iga Eesti rahwamehele auuks, kui teda Saksa ajalehed laidawad ehk pealegi laimawad  ja sõimawad. Aga kui nemad mõnd Eesti meest kiidawad, siis peab juba küsimise täht taha tehtama. Wõidu-laulu pidu sai ka Keisri lauluga lõpetatud.  Lhtu oliwad koorid Jaanitule ümber rõõmsuste  koos. Meie saame sellest pidust, mis jo iga Eesti poega rõõmuga täidab, weel rääkima. Täna tahame nagu nalja jätkuks weel nimetada, et pidu-ajal weiksed  poisid „Tallinna Sõpra" uulitsa peal iga piduosalisele  ilma hinnata kätte pakkufiwad, kus ka tellimise  sedel sees oli. Esiotsa wõttis rahwas neid lehta wasta, sest ta ei teadnud, mis nad oliwad. Pärast aga, kui asi tuttawaks oli saanud, et trükimustaga kirjuks tehtud paberi kimbud „Tallinna Sõber" oli, seal ei wõtnud neid keegi enam ka ilma hinnata wasta, waid poisid pidiwad oma odawa kauba, kui ilmaaegu pakkumisest juba wäsinud oliwad, jälle terwelt koju tagasi wiima. Rahaminister kindral-adjutant Greigh on 7. Juulil Tallinna linna jõudnud, kus ta nimelt Tallinna sadamat waatamas käis. 10. Juulil on ta jälle Tallinnast Narwa kaudu Peeterburgi jõudnud. Tallinna linna lähedal saamad tänawu sõawägede  manööwrid olema, ja nimelt 1. Augustil Ülemjärwe ääres ja 1. künni 15. Septembrini Tallinna linna ümberkaudse kohtades. Laps hundi käes. Tallinna lähedal on ühe mõisa põllu peal ema tööd teinud ja tema kaheaastane  laps eemal põllu peal mänginud. Seal tulnud  emahunt, wõtnud lapse lõugade wahele jä wiinud oma pesasse. Kui ema seda tähele pani, läks ta jälgede  järele künni hundi pesani, kus laps alles terwe oli ja kust ema teda jälle koju wiis. Rakwerest. Uus trükikoda. Rakwere linna pidada trükkija G. Kuus, kes wiimati Tartus H. Laakmann'i  trükikojas töös oli, üht uut trükikoda asutada tahtma. Soowime, et sellel trükikojal parem õnn oleks, kui esimesel, keda mõne aasta eest tagasi Rakweresse asutadi, aga kes pea jälle „hengusele" läks. Mast. Läti laulupidu tulek on järgmine olnud. Lauljate wasta wõtmisel piletide eest sisse tulnud 257 rubla 70 k., waimulik kontsert 3,842 rubla, ilmalik kontsert 6,156 rubla 95 kop., wõidulaulul  1,928 rubla 20 kop., pallipidul 1,066 rubla 50 kop., söömaaeg 68 rubla ja 701 rubla 31 kop., laulusõna raamatute eest 251 rubla 60 kop., programmide  eest 121 10 kop., kokku: 14,393 rubla 30 kop. Mineku summa ei ole weel teada, sest et pidumaja material müümata on, mis kuludest maha läheb. Saksa laulupidu tulek on ühes selle rahaga, mis aastal 1861 järele jäi (2,444 rubla 52 kop ) 36,161 rubla 70 kopikat olnud. Minek on alles teadmata. Peeterburgist. Kõige Kõrgem kingitus. Keiserliku pallei ministeerium on Kõige Kõrgema käsu peale metropoliti Jsidori kätte 7000 rubla annud, et seda raha õndsa Keiserina Majesteedi siit ilmast lahkumise pärast Peeterburgi waeste kätte ära jautatakse.  Senati ülem prokuröör, riigi salanõuunik  Marko w, on koolide ministri abiliseks nimetatud. Kroonumaade minister würst Lieven on Juuli alustusel seestpidiste kubermangudesse reisinud,  kaewandikusi ja Kroonu hobuste kaswatamise kohte ülewaatama. Tekintsidega alustas meil juba mullu aaSta sõda, mis siis sellepärast pooleli jäi, et Wene sõawäed ennast mitte weel seks ettewalmistanud ei olnud. Aga Tekintsid ei wõi oma rööwli ametit mitte maha jätta ja käiwad Wene piirides ikka edasi inimesi tapmas ja riisumas, mis Wene walitsus mitte sugugi kannatada  ei wõi. Sõda nendega on tänawu sellepärast jälle pidanud alustama, ning tellegrammid kuulutawad,  et kindral Skobelew tähtja Baami koha nende käest ära wõitnud, kust üht tähtjat mägestiku õenesteed  walitsuse all wõib hoida. Kindral Skobelew on seda kohta kindluseks Wene sõawägedele lasknud teha. Geok-Tepe, kelle peale Wene sõawäed mullu juba kord tormi katsusiwad jooksta, aga siis tagasi pöörsiwad, et Tekintsisi liig suurelt ennast (wist Inglaste abiga) leidsiwad ette walmistanud olewat, on Baamist paljalt  120 wersta eemal. Wene sõast Tekintside wasta tuleb weel järelseiswaid sõnumeid: Kindral Skobelew annab teada, et 21. Juunikuu päewal „punase risti" arst Studitzki 12 kasakaga wälja saadeti,  ühe kasaka surnukeha läbiwaatama, keda waenlane  19. Juunil ära oli tapnud. Paar tundi hiljem saadeti neile weel üks kompanii sõamehi järele. Waheajal  oliwad eel saadetud kasakad kella 9 ajal hommiku Tekintsidest sisse piiratud saanud, kelle arw 300 meest oli. Tekintsid hakkasiwad kohe sõdima, aga Kasakad paniwad wahwaste wastu, ehk neid küll paljalt 12 meest 300 mehe wasta oli. Nii wõitlesiwad nad 8 tundi waenlase wasta, künni pärast järele saadetud kompanii Wene sõamehi sinna jõudis ja waenlase pelgu kihutas. Wõideldes oliwad aga juba selle aja sees Dl . Studitzki ja 2 kasakat langenud ja 5 kasakat oliwad  haawatud. Tekintsidest jäiwad 4 meest surnud maha ja palju sõariistu langes Wenelaste kätte. Nagu pärast kuulda saadi, olla Tekintside poolt 13 meest langenud ja palju haawatud saanud. Keiserlik Majesteet  on iga elusse jäänud wahwa Kasakale auumärgi  rinda annud. Peeterburgi eksinud laste kaswatamise majasse on aastal 1879, nagu aruanne teadustab, 23,360 last ära antud ja seal wasta wõetud. Moskwas on tänawu suwel nii hirmus palamad  ilmad, et keegi enam päewa ajal liikuda ega tööd ei wõi teha. Soojamõetja näitab marjus enam kui 30 kraadi R. ja päikese käes 39 künni 40 kraadi. Alles õhtu läheb ilm jahedamaks, kus siis ka kõik inimesed uulitsa peal ja muu jalutamise kohtadel jahutamas  käiwad. Orenburgist kirjutatakse Wene ajalehtedele, et seal üks ülem pealik kindral Skobelewi sõawäest 5000 kaamelit selle sõawäele käinud üles ostmas. Kirgiislaste  loomi on põhu puuduse pärast nii suurelt ära kärwanud, et kindral Skobelew nende käest tarwitud  hulka kaamelid ei saanud ja sellepärast pealiku Orenburgi pidi saatma, et neid sealt ülesostaks. Kurskist. Suuretüki kuulide täitmise juures on üks kranaati kuul lõhki läinud, mis läbi 8 meest surma saiwad ja 11 meest haawatud. Hoone, kus kuulisi täideti, on puru lõhutud ja ära põlenud. Kownoft. Wäga suurt kõue wihma on üheS rahega 22. Juunil Kownos sadanud. Ühe surnuaia juures oliwad 14 inimest töös, kellest 7 naisterahwast ja üks 14 aastane pois wihma eest wahiputkasse põgenesiwad. Wälk lõi esite ühe suure puu risti puruks ja kargas sealt wahiputkasse, kus ühe naise täitsa surnuks ja wiis naist ja poisikese wigaseks lõi. Raheterad on nii suured olnud, nagu pähkle terad ja wihma on nii kangeste sadanud, et kõik wee all on ojunud.