pidamata kui pitka aja päüle tahes sekle eest ühe rubla pide maksma. See seadus mültas ühe aasta. Aasta hiljem tuli Riiast nüüdne kinnitatud passiraha seadus: et iga kuu eest 15 Kop. peab maksetud saauia. Passi rahamaks sai hästi küll wälja mõteldud, hüäks kiidetud ja kinnitatud, aga kohtlast kasu ja hüäd kordust ei ole tal möödaläinud 20 aasta wältusel mitte olnud,  nõnda et praegus passikassad paljudes  kohtades maga korratumad on. Segadust ja tüli on passi raha nõudmise  läbi küll ette tulnud ja saab weel tulema, nii kaua kui passi-kassa mitte selgema  ja kindlama põhja pääle ei ole kinnitatud.  Tähtjas tüli kogukonna passiraha pärast  tuli tema sündimise kohas M. maldas. Nimetatud mailast käib maga rohkeste mehi plakatpassi päül wäljas. Sellepärast tuli nende keskes see küsimine, kas ka neil õigus on kogukonna passiraha maksta; sest et nemad plakatpasside eest „rentreisse" (renreisse)  juba makswad ja et kogukonnal nende eest midagi maksta ei ole. Iga üks kes plakatpassi pääl suuremates linnades elab, maksab senna iga aasta hospitali raha, siis ei ole tal haiguse ajal maksta ja kes sureb, seda saab hospitali kuluga maetud; juhtub mõnel weel muu äperdus, selle eest mustab iga üks ise. Kümmekond plakatpassi mehi pidasiwad nöuud kokku ja lüksiwad kihelkonna kohtu kus nad oma seisuse ära seletasiwad, et nad kuidadi wiisi oma kogukonnale waemaks  ega koormaks ei saa olema, ning sellepärast ei taha nad ka mitte kogukonna passi raha maksta. Sell korral aga oli j nende õnneks wöi õnnetuseks kihelkonna kohtu abinik, kes alles noor mees oli ja see mõistis mehed kogukonna passiraha maksust  lahti. See lahtilubamine tegi selle kihelkonna kohtu jäuskondas palju segadust: sest see sai kõikide teadmaks, et plakadpassi meestel mitte kogukonna passiraha ei ole maksta. Alles paari aasta eest Riia kubermangu  Zeitungi patent tegi selle waidlemisele  otsust, kus ööldud on et plakatpassi Ml olijad ka kogukonna passiraha makswad.  (Jääb pooleli.) werd, kes temale midagi paha ei ole teinud.  Minu sõber laskis metsas karu maha, saal astus „nobe hunt" juure ja tahtis käest ära wötta. Tema ütles „Walged-näud on koerad! Nendel pole ühtegi õigust Telawaarlaste  jahipiiri 'pääl ajada! Nemad wöiwad Pekoodlaste piiri pääle minna, kui neil himu on karusid lasta.!" „Minu sõber ei tahtnud hääga oma jahiõnne  käest ära anda. Aga „nobe hunt" hambas teda kirmega ja sõber pidi eest ära põgenema. Siin on ta nüüd ja waatke, tõmbas särgi õla päält maha, siin on see haaw, mis „nobe hunt" temale on löönud." Söamehed töstsiwad seda nähes suurt kisa ja nende päälik hüüdis walju häälega: „Reie sõpra ei pea mitte koera wiisi Telawaarlaste  külast wälja aetama. Pekoodlased  on mehed! Nemad saamad seda ülekohut  Telmvaarlastele kuhjapääga kätte maksma."  Reed vääliku sõnad tegiwad söamcestele R-.e: rRn u. Nad jooksiivad tuhinal nõuukegu-majast  wälja ja mõned söamehedkargasimad  übe madala männi kallale, kiskusiwad koore Rljask ära ja raiusiwad kõik oksad maha, ei r-aljas puu halasti kui werstapost seisma i.n. siid kksiwad ise jälle töiste juure tagan. Rüüd tuli üks ja wärwis posti meri-punase wärwiga ära, töised tu limad nüüd jälle posti juure, hakkasiwad hirmsa krleta bäälega laulma ja posti ümber pitkamin  marssima. ..Ais see kõik tähendab, Rotti?" küsis Aagnenn. kes oma sõbraga seda asja imeks pannes oli päält waatnud. ' „See tähendab," wastas Natti, kes Indiaanlaste  kombeid selgeste tundis, „et Pekoodlased  nöuuks on wötnud Teläwaarlaste wasta sõdima hakata ja jõleda Wenondale ja tema suguwösale seda kurja kätte tasuda, mis meile temast on tehtud. Ja töeSte, nii wäga, kui ma ilmaasjata werewalamist wihkan, on mull ommetegi hää meel, et see tige kelm nüüd karistust saab." Augustin ehmatas ära; et küll Wenonda wihameel temale palju südame walu oli teinud, siiski ei soowinud tema merist kätte maksmist mitte. Tema süda wärises selle pääle mõteldes, et Telawaarlastele, kel temale niisama palju ehk meel enam hääd oliwad teinud kui Pekoodlased, nüüd söahäda ja ahastus pidi tulema. Sest töised oliwad ju kõik ilma süüta ja kedagi ei olnud Wenondaga ühes nöuus. Augustin katsus nüüd Pekoodlaste ette wötmist ära keelda, aga söamehed oliwad nõnda wihatuju ja werehimu täis, et tema sõnu ja palmid keegi kuulda ei wötnud. Söamehed, arwata saja wörra ühtekokku, oliwad kirmed kätte wötnud ja raiufiwad na'gu hullusmeeles wärwitud posti pihta, mis nende waenlast pidi tähendama. Suured puu kildud ja lastud lendasiwad laiale ja enne ei lõppenud see söa-mäng otsa, kui post' juurini sai puruks raiutud. Nüüd ilmus ka päälik ise oma pojaga täis söamundris  ja wöeti söameestest suure kisa ja ulumisega wasta. Pärast seda peeti söanöuu  ära, säeti söamehed ridastikku ja päälik astus nende ette. Mehed oliwad juba minekil, kui Augustin meel korra õnne katsus neid söateelt keelda ja ilmasüüta Telawaarlaste  päält õnnetust ära pöörda. „Auus Pekoodlaste päälik!" ütles tema, ennast paludes nende poole pöördes,— Telawaarlased on tõeste ilmsüüta ! Kas peab siis kõiki rahwast ühe ainsa inimese jõleduse pärast karistatama? See oleks ju täitsa ülekohus!" Päälik ei wastanud Augustini sõnade pääle musta ega walget. Wagusi astus ta oma teed edasi ja tema nägu tähendas noore mehele, et ta oma nina mitte nende ette wötmise wahele pidanud toppima. „Aga see on ju nurjatu ja jõle, kui teie rahuliku inimestele ilma teadmata oma söariistadega  kaela pahwatate," hüüdis Augustin!  „Pekoodlased ei rooma mitre salaja, kui ussid," wastas päälik. „Nemad on nobeda käskjala ehk saadiku Telawaarlaste juure läkitanud ija nendele kimbukese noolist saatnud, kelle otsad were sisse oliwad kastetud.  Telawaarlased teädwad, et meie tuleme." Neid sõnu rääkides tegi päälik nii kurja näu, et Augustin ära pidi mõistma, siin saaks kõik wasta rääkimine asjata suu jahutamine  olema. „Mis nüüd teha? küsis ta Naitilt. „Mis muud," wastas Natti, „kui peame söameestega seltsi minna ja katsume suurt werewalamist keelda ja mõndagi ilmsüütat kaitsta." ! Augustin tundis, et see nöuu weel kõige i param oli, jooksis tuppa, tõmbas püssi selga ja läksiwad sõawäcle tagant järge. (Järg jääb tulema.) Isamaalt. Sest ajast saadik, kui meie talli rahwas mõisa talust lahti said ja töö pääwade asemal oma talurahwa eest raha renti maksawad, tuli mõndagi muudatuse ette ivötmist taluperemeestele meele, mis pääle enne ei ole mõteldud. Kõige päält tuli neil wälja mõtelda, kuidas nii palju raha kokku saada, et oma kaubeltud talukoha, renti seatud aeal ära maksa. Kitsa puumaa päält ei saa wilja sugugi müüa, kõik kulub oma pere ja laste ülespidamiseks  ära. Peagi tuli asi awalikuks, et karja kaswatamine kõige suuremat osa rendi rahast peab sisse saatma ja asi oligi õieti wälja möteldut, sest üks hea härg tõi müües nii palju raha sisse, et aastane wäikse talu koha rent taieste maksetud sai ja paiguti weel soola, raua ja kala ostmiseks oma osa rendist järele jäi. Sest ajast algas aga suurel mõedul tungiw loomade toidu korjamine. Wabadniknd, kes enne mõnda lapikest heinamaad taluperemeeste käest said, et oma lehma ja paari lamba hinge wöis üle talwe toita, pidid seda lootust hoopis kautama, sest peremehed ei annud  mitte üht lapikest enam kellcgile wälja, waid katsuwad isegi weel olgu mill wiisil, kas ostmise ehk kaha tegemise läbi moisadest körwalt juure teha. et aga ikka rohkem loomi wõiksid üle talwe pidada.  Sest acast tõusis loomade üles pidamise tarwitns kõrgemale hinnale ja sellega ühes ka majade katuste material meel kõige kõrgema hinnale,  sest mõisad laskivad osalt suurem osa oma wilja masinaga peksta, kust mitte wihkugi õlgi ei sa ja kõik roog saab suil loomade põhuks ära tehtud, mis endisel aeal talmel jäe päält üksnes  katuse materjaliks sai tehtud. Et nüüd meie talude katused enamist kõik õlest ehk roogudest, seega teeb katuse material oma kõrge hinnaga mõnegi taluperemehe pääd sügama, ja mõtlema, mis asjast  peab cdespidi majade katused tehtama, et see loomäde pöhusse ei puuduks ja odawam oleks? Saare Tõnu ei kanna mitte ilma asjata oma pead ölade pääl, seega laseme teda selle küsimise pääle: Mis asjast peab majade katused tehtama, et see material loomade põhus ei puuduks, ja ometegi  häästi odaw oleks? kosta, mis tema mees meile rehnungide läbi ära seletab, nõnda i Wötame  selgemaks aru saamiseks mõnesugusest materialist  katusi ette ja katsume näitlikult ära selletada,  mis sugusest materialist on katus kõige odawam  ja ometegi hea. 1) Ühe ruut sülla katuseks on 5 sülda (see süld saab ühe kuue jala pitkuse paelaga möedetud) roogu, mis tänawu aasta 25 kop. maksis, seega maksab 5 sülda 1 rbl. 25 kop., 5 sülda latti ü 3 kop. on 15 kop., witsu 15 tüki 4 kop. ja töö 30 kop.; nõnda maksab üks ruut süld roo katust kõige odawamalt-praeguse hinna järge 174 kop. Õle katus oli endisel ajal natuke alwem, aga, et mitmes möisedes masinaga wilja peksetakse  on katuseks kölbaw õlg roo hinnaga ühesugune,  et neid aga üks süld rohkem ruut sülla pääle läheb, seega üks ruut süld õle katust weel kallimaks tuleb. 2) Wötame üks ruut süld laud katust, selle tarwis on sülda 8 tolli laiust lauda waja, mis iga süld 12 kop. , on 1 rbl.