Tallinna Sõber «52. Seitsmes aastakäik. Tallinnas, Z 7. Zõnlu-kn» Mwal 1885. Nltiildne aealeht Äesti rihmalt «aa! ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja» Maksab Tallinna» Lindf«r»'i pSriate trükimaja»: ,a«ta» 5 rubla, 40 kop.— pool-aa«taS 4 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aa»ta» 6 rubla pool-aaStaS 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Tellimised Maetakse wästa t HaMuuas: Liui>sors't pärtate trnitimajas. NeterSurgis: J. S. Seekaudt, o»uuspoaaa H 54. Hartns: Laalimann. Makweres: ?. Kuhs. Näides: A. Heidelberg. —-Kapsaku-: H. Kollöerg. Lihulas: A. Nütt«er'i poodis. Mljaudis: H.J. Aarow'i raamatupood. Narmas: W. Nõder. WSrus: Nraua Melrose. Walkas: W. Audokfi. Kuuresaares :M. Lange.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStajä redaktor W. F- Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltifchport La-iISvM-IIopiB.) Register! Wesiweskid ja põllumehed. Üleüldised politika sõnumid. Omalt maalt t Tallinnast: Vice-Kubernör. Uue Linnapea walimisest Linnasaadikute wiimasest koosolekust. Pahateud, Ilmad. Jüri kiriku pühitsemine. Simuna õpetaja sugukondlik püha Baltiskist: Karl Friedrich Kalk f HapsalusU Uued Linnasaa' lud. Peterburgist: Protsessid. Uuemad sõnumid. Kuulutus. Kiriku teatused. Weejooksud ja põllumehed. Manad asjad peawad wanal aastal wõimalikult ära tallitatud saama, sellepärast tahame weel wanal aastal kord selle weskite-küsimuse peale waadaka, mida /Mälgus" oma 40 fees üles wõtta püüdis ja oma K 43 sees nueste meele tuletas. Talukohtade pärisperemeestele  ülepea ja Nehatu talukohtade ostjatele iseäranis oli ,Mälgus" õigust pärinud, igal poolel, kus , head weejooksu kohta ehk oja" leitakse , weskid " ehitada, ülepea ,oma maa peal ette wõtta, mis aga tahab", ja oli suure käredusega wastamist pärinud: õiguse järel tehakse fiis weel nüid 1885 aaStal niisugust kontrahtist talu ostjatele, mis umde käed üleüldiseks edenemiseks kinni fiub?" Just selle .üleüldise edenemise" heaks pidasime meie omaks kohuseks, selle toreda küsimise peale wastust anda, sest wesiweskid kõige .weejooksu kohtade ehk ojade" peal, on oma tammidega meie kodumaa üleüldisele kosumisele kangemaks takistuseks, kui need ehk arwata wõiwad, kes põllutöö asjuS tööd teinud et ole, kelle silm selleS asjas fiiS ka palju üle nende kirjutus-laua ääre ei ulata. Igaüks  teab, et meie maa läbistikku üks tasane maa on, mis sagedast werStade kaupa sugugi ei lange, ehk waewalt kaks jalga wersta peale, mis mõjumaks Veejooksuks kõige wähemast  tarwis läheb. Sellest see tuleb, et laiad maad soode all seisawad, mis külma wälja õhkawad, ümberkaudu hiliseid ja enne-aegseid öö-külmafi figitawad ja põlluwiljale, aiawiljale ja rohukaswule suurt kahju teemad, peale selle, et seiswate ja mädauewate wete õhud inimeste ja loomade terwisele wäga kahjulikud on. Igaüks wöib arwata, et meie tasasel maal meskite tammid siis ka sagedast werstade kaupa ülemale mõjuwad, jõgede ja ojade jooksmist takistawad,  wett üles paesutawad ja sedawiist soost ja lompisi figitawad, miõ põllutööle ja terwisele nii kahjulikud on. Meie kodumaa suuremad Põllutöö-seltfid on fiis ka juba hakatusest saadik iseäralist tähelepanemist weejooksude ja soode kuiwaks-laskmise peale heitnud ja on nimelt suure hoolega ja suure kuluga maad loodida lasknud, et kanalid ja pea-kraawid senna poole wõikstwad juhitud saada, kuhu poole maa rohkem langeb, kuna muidu üks oma soost ja lõikusi wahest ehk küll osalt ja wiletsat wiist wõib tuimaks laSta, aga selle kulu peale, kelle maa peale tema wett laseb ja kust see enam edasi ei pease. Jõed ja ojad on looduslikud kanalid ja need woolawad ikka osawalt senna poole, kuhu maa üleüldiselt langeb, on aasta-tuhandete kaikus ennast kõrgetest uhetitest läbi lõhkunud  ja wiiwad wett wete ema, mere sülle tagafi. Jõgefi ja ojast tarwitatakse siis ka ikka eeswooludeks, s. o. pea-kanaliteks, kuhu kaewatud kraamist flsse juhitakse. Mõtelgu  nüüd igaüks, missugust kahju see teeks, kui igaüks keelamata iga .leitud" .weejooksu" ja .oja" oma koha piiretes tammiga kinni toppida tohiks, el .meskit" peale ehitada wsiks, millest tema ise ehk küll wahest ootamata ja ostmata kasu saaks, mitte aga .kõik maa", nagu .WalguS"  ütleb, tema ligemad naabrid aga ikka kahju, pealegi talukohtade peal. mille piired wäga kaugele ei ulata ja kus stis ka enamist ikka mee paesutamine ühe koha piirest teise koha piiresse mõjub, looduslikku weejooksu kinni paneb ja kunstliku weejooksu, s. o. kraamide tegemist koguni ära keelab.  Jõgede ja ojade lahtiseismist nõuawad sellepärast ka seadused igal haritud maal nii kaugelt, kui weejooksu kinnipanemisest  naabritele ja maa üleüldisele majapidamisele kahju karta on. Seda nõuawad ka kõik need Põllutööseltfid,  kelle eesmärk tõeste põllutöö kosumine on ja mitte mõned körwalised asjad, mida üleslugeda fiin tarwis ei lähe. Meie EeStimaa Põllutöö-seltsi poolest on ka need talukohtade müimise- ja ostmise - kontraktid ühele joonele juhitud, mis järel meie kodumaal talukohtasi müüakse ja ostetakse, et mõni müija ilma oma teadmata ja tahtmata midagi nende fisse ei paneks ehk panemata ei jätaks, mis läbi kõige maa ja rahwa üleüldine kosumine kuidagi wsiks takistatud saada. Kõige maa ja rahwa, s. o. talurahwa, kosumise-tarwituste keskis on aga weejooksude ja eeswoolude  lahti-seismine, meie wõime ka ütelda weejooksude wabadus, üks asi, mis nende tarwitajatele niisama kibedast tarwis läheb, kui õhk hingajatele, mida siis ka meie kodumaa tähtsamad Psllutöö-seltsid, seaduse-andjad, ja ülepea mõjuwad ringkonnad kõige maarahwale, wõimalikult  ilma hinnata, wabaduses, on kätte toimetada püüdnud. Sellepärast on .weejooksude ehk ojade" kinnitoppimine  talukohtade ostu-kontraktides ära keelatud, mitte wahest kadeduse ehk kiuste pärast nende õnneküttide wasta, kes sealt leigata himustamas, kuhu nemad mitte külmanud ei ole, kes fiis ka ostetawate kohtade piiretes midagi otstwad,  mis mitte ostuhinna määramise juures tähele pandud ja arwatud ei ole, ja kes seda leitud wara tarwitada tahawad,  kui ka kõige oma naabrite kahjuks. Meie kodumaa eestseisus, s. o. kõik täieõiguslised mõisnikud ehk Ritterkond, ei ole mitte seesuguste õnne-küttide hoolekandja olla tahtnud,  waid talurahwa ja kõige põllumeeste hoolekandja, ja on sellepärast hoolt kannud, et see kaup talukohtade osiukoutraktides  üles pandud saaks, mis weejooksude Vangistamist keelab, et iga tarwitaja neid wõimalikult  wabaduses ja ilma iseäralise hinnata tarwitada wõiks. .Walguse" toreda küsimise peale, mis .õiguse järel" seda tehakse, ja koguni weel .1885 aastal", oleme meie juba enne wastanud: , Omauduse õigusega", ja meie arwame, et see põhjusõigus ja kõige hariduse nurgakiwi ,aastal 1885" mitte nõrgem ja köigutatawam olla ei tohi, kui aastal 0, waid et see ikka wägewamaks ja kindlamaks saama peaks, kuida haridus kõrgemale kaswab. Kõrgem ehitus tarwitab jo ka kindlamat põhjust! Meskite ja tammide  asutamine on aga meie kodumaa pruugi ja seaduse järel koguni möisaherrade eesõigus olnud. Baltimaa Provinzial-seaduse  8 883 ütleb: „Need iseäralised õigused, mis ühe rittremõisa omaniku käes, tema seisusest hoolimata, seisawad, on: !) Wiinapõletamise  ja õllepruulimise õigus, niisamati ka witna, õlut ja söömist müia; õigus weskid, kõrtsist ja joomamajafi, üleüldiste feadmiste järel, asutada ja pidada. 2) Mõisapolitsei  õigus mõisa peal, nende seadmiste Põhjusel, mis Taluseaduses ülespandud on. 3) Õigus mõisa piiretes alewikknsi ehk hakelwerkifl asutada, ja watast ja aastalaadast  ettekirjutatud korral seada. 4) Õigus, ennast selle mõisa omanik nimetada ja allakirjutava. Need õigused, mis ainult rittremõisade omad on, et wõi mõisa äramüüdud  jagude omaks antud saada, ka fiis mitte, kui ostja pärismöisnikkude seisusest (adeligen Standesj on, olgu flis, et äramüüdud jäust üht uut rittremõisa asutatakse." Selle seaduse järel ei olnud siis talukohtade müijatel koguni mitte õigust ostjatele weSkite ehitamist lubada. Seda õigust annab neile aga Eestimaa Talurahwa-feaduse § 203, kus üteldud on: pÕigus jahti pidada, kala püüda ja west-, tuule- ja teist weskid ehitada, saab ühe talukoha ostmisega ühes saa- dud, ja saab ostja omaks, kus juures aga omanikud ta m mide ja Meskite üleüldiste seadmiste all seisawad." Sellega oli.mõisaherradele lubatud, neid õigusi talukohtadega  ühes müia ja talukohtade ostjatele oli õigus antud,  neid õigusi osta ja tarwitada. Sunnitud ei ole müia sellega aga mitte neid õigust talukohaga ühes müüma, ja ostja ei ole sunnitud neid ostma, mis ostjale sagedast õige raske wõils olla. Oleks igaühel piiramata õigus oma päriSkoha piiretes wett üles paesutada ja wesiweskite asutamiseks  tarwitada, siis oskakflwad küll müüjad ka seda weewäge hinna peale arwata ja müütawa talukoha maahinna  körwa panna. Sedawiist läheksiwad need talukohad kallimaks, mille piiretes seesugust weejõudu on, kuna suurem  jägu ostjatest seda wist mitte tarwitada ei tahagi, sest põllutöö kõrwas möldri-ametit pidada wiidab aega, ja kui igaühel õigus oleks weskit ehitada, siis puuduks wiimaks igaühel jahmatust ja üks hakkaks teise wõidu jahwatamise hinda mahendama, et jahwatajad tema juure tuleksiwad, kuuni möldri-amet täitsa rikutud saaks. .Leitud" ei saaks siis need .head weejooksud ehk ojad" mitte, waid need peaksiwad ostetud saama, sest .leida" oskaks neid ka müija, ja oskaks neile hinda peale panna. Et aga seaduses  üteldud on, et need õigused .talukoha ostmisega ühes saadud saamad", sellepärast peab kontraklides üles pandud olema, kui seda õigust mitte ei ole müüdud, sest ilma selleta oleks see müüdud. Seda on tarwis kontraktides iseäranis üleS panna, mitte aga .terwet talu rahwa seadust",  kuida .Mälgus" .tühja ja halwa kiustlemisega kirjutab. Peale selle aga, et need õigused rittremõisade üksiõigused  oliwad, oli ja on uute tammide ehitamine ka nende eneste kohta nii mitmet wiist piiratud, et seda pea täieliseks  keeluks pidada wõib, et neil fiis ka wõimalik ei ole, seda anda, mis neil omal ei ole. Selle üle seisab Provinzial-seaduses^  .8 1047. Õiguses, wesiweskid asutada, on majaperemees  ainult siis piiramata, kui see jõgi ehk oja, mille peale weski peab asutatud saama, tema mõisa piires algab, ja ülemal pool ükski majaperemees paesutamise ja tammitamise  läbi kahju saada ei wõi. 8 1048 Kui üks jõgi ehk oja miime omaniku kruntidest  läbi jookseb, stis tohib üks omanik ainult siis weskit asutada, kui paesu läbi naabrile kahju ei sigi. 8 1049. Eestimaal peab see, kes paesu asutab, kui naaber tema peale tehtud kahju üle kaebab, paesu aasta ja pääwa peale häwitama ja weele waba jooksu jätma, et selgeks wõlb tehtud saada, kas paes üteldud kahju tõeste teeb. 8 1050. Ühe jõe tammitamise ja paesutamise läbi, mis mitme maaperemehe oma on, ei tohi iseäranis mitte ühe naabri meskile, mis juba enne asutatud on, kahju tehtud saada 8 j 05!. Et naabrite heinamaad weski tammide läbi seal mitte kahju ei saa, kuhu ülespaesutatud west ulatab, peawad igal poolel, kus fee näib tarwis olema, wesiwärawad  neli nädalit enne ja neli nädalit pärast laanipääwa lahti peetud saama, et west maha jooksta, rohi piire-ääristel heinamaale! kuiwada ja kaSwada, ja igaüks oma heina üles wõtta ja koristada wsib. 8 1052. Kewadel, kus kala liigub, peab iga weski juures üks wäraw lahti jäätud saama, et kalal wabaline läbikäik oleks." Arwaku nüüd igaüks, kes maad ja maatöö tarwitusi tunneb, kui palju talukohtast Eestimaal on, kus pärisperemees  ilma naabri kahjuta tammi teha ja weskit asutada