Tallinna Sõber .v- IZ. Kolmas aastakäik. Tallinnas, 27. Paastukuu pääwal 1881. Kleüldne «ealtht Eestilkhwale «aal j» linnades. Tuleb Ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LmdforS'i päriate trükimajeS: uastaS 2 rubla, 40 kpp. pool-aaStas 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aaStaS 3 rubla pool-aaStas 4 rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Tellimised wSetakse wasta: Tallinnas: Liudsors'i päriate trükimajas. Deterõurgis: J. H. Seelandt, os-ns?esag H 54. Kartus: Dl. Just. - Dernns: S. Kudeviita. Itakweres: L. Wattly. Daides: A. SeidelSerg. Kapsalus: H. Is. Kollverg. Kuresaares: Hh. Lange. Amblas: A. Kr. Aandkepp.— Maal! kuida iseäranis kuulutud saab. Vastaja redaktor: W. F- Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass L.0L5.) Register i Teeme selgust. Peterburgist: K-iSri matmine. Keisri kiisk auujärje pärimise pärast. Wveramaa leinasaadikud ärareisind. Uuendused MimsteriumiS. Auusambad. RSissakow'i sttudumsemaja. Wõeramaa hääled üleilmliste mässajate üle. Auupalgad. Helduse asutused. Kurjategijate prozess. Leinariiete hulk. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt. Schweizimaalt. Inglismaalt. Balkani poolsaarest. Bulgariast. Maja-, maa- ja põllupidajatee. --- Õiendus. Kiriku teadused. Teeme selgust! Pärast seda, kui .WalguS- ja .Perno Postimeesseda  meie kirja tühjaks .wehtlemiseks- nimetanud oliwad, pärast seda kirjutab .Sakala- : .—.Tallinna Sõber- oli mullu aaSta pitkemais .waidlemiSte kirjades selle waSta wälja astunud, nagu .olekfiwad Weuekeele ajalehed, nimelt .Russkaja St. .PeeterburSkija WedouwSti-, Eestirahwa wenestamist .nõudnud. Neid .Tallinna Sõbra- kirju paniwad ka .Saksa ajalehed ämber, kust siis Wene ajalehed näha .saiwad, missugust walet nende peale tunnistati. Nüüd .on eesnimetatud Wenekeele ajaleht oma põlgdust sesuguse .wale laiali lautamise ja rahwa inetuma ässitamise kohta .awaldanud, ei pane aga neid .Tallinna Sõbra- kirju .mitte Eestlaste süüks, waid teab wäga heaste, et selle .lehe Väljaandjad mitte Eestlased ei ole, kes seal Eesti .nime all häbemata julgusega Eestlastele ja Lätlastele .walet tõe asemel ette pajatawad. Nimetatud Wene .ajaleht näitab uueõte, kuidas ta Eestlaste keelt ja .kirikut ilmaski ei ole tahtnud puudutada, waid ennema .rahwa wenestamist kahjulikuks arwab, mille! mingisu.gust  otstarbe! ei olla. Paljalt seda on see ajaleht .soowinud ja soowib seda praegu, et Saksa ülema .Vaimuharimise ja tema kandjate asemele Wene waimu - .harimine tuleks, et Eestlased ja Lätlased nii Weneriigi .eesmärkide ja eluga ligistakfiwad, kelle riigi liikmed jo .ka Eestlased on, aga mitte Saksamaa riigi ehk rahwa .liikmed.- AuuStatud Sakala! Meie sulg tõrgub, selle kõlwatuma  wale, teutamise ja kirjasolkimise peale wastata. Wenekeelt , Peterburgi Zeitung- soowib selge sõnaga Bsltimaa .seeõsündind- rahwaste weneStamist ja tahab seda Wene koolide asutamise läbi teha, kuida seda .Kaukaasias- tehtud oleks. On se wale, auustatud .Sakala-? .Nowaja Wremja- pärib Eestlaste ja Lätlaste .wiiwimata- wenestamist. Nendel ei jääks ometigi  muud üle, kui Sakslaseks ehk Wenelaseks saada. On se wale auustatud .Sakala- ? Brwawad Wene aealehed ja nende abilised meie maal, et se hea ja õige ja tulus oleks, miks nemad seda siis nüüd salgawad? Aga weel rohkem. Wene keeli .Peterburgi Zeitungoli  pärast ometigi kartnud, et ehk jäme wõrk püütawaid kalu Eestlasi ja Lätlasi peletaks, oli sellepärast seda oma wörku natuke peita püüdnud ja kirjutanud: .Kõik mida soowitakse on se, et nenda nimetud .Saksa hariduse asemel, selle hariduse-kandjatega ja selle .tallitusle ja tööde asemel Wene haridus, selle eesmärki.dega  (idealidega), armastamistega ja põlgamistega peakS .suureks kaSwatud saama; teiste sõnadega, Baltimaa .kändrahwad peakfiwad Weneelu hiilgawa ringkonda wee.tud  saama.- Et se haridusejoone muutmine midagi muud ei tähenda,  kui aga Eestirahwa iseolemise, Eesti rahwuse muutmist, üksi aga wenestamist teise nime all, seda püüdsime meie omal aeal lugejatele selgeks teha. Ka .Sakala- näitab aru saanud olema, et wörgu-kate ometigi, natuke õhuke ja läbipaiStaw oli. Paksemaks katteks paneb siis .Sakala- julge käega senna, kuS Wenekeelt .Peterburgi Zeitung- .Wene hariduse eesmärgid- kirjutab—  .Weneriigi eesmärgid.- Omast kohast kawal wõib se küll olla, aga auus ei ole se koguni mitte! Se ei ole iialgi muud midagi, kui pettus. Se on aga ka weel Eestlaste teutamine. On meil küll tarwis, et Weneriigi  eesmärkidega ja eluga ligiStama õpetawad? Weneriigi eesmärkide wasta ei ole ükski midagi rääkind, ega ole hooletu olnud, nende kordasaatmist oma waraga ja werega tuetamas, niipalju, kui jõuud kandis. Weneriigi  eesmärkidest ei olnud ka selles Wene aealehteS jutu, waid üksi Wene hariduse eesmärkidest. Ka nende wasta ei ole meil iseenesest midagi rääkida. Wast siis, kui neid meie hariduse, meie iseolemise peale kihutakse, wast fiiS peame wasta paluma. Meil on meie oma haridus armas, tuli se, kust poolt tahes, sigis se kuida tahes. Mikspärast meie seda ärawahetama läheksime? Kuida Eestlaste haridusejoon nüüd on, nenda on se meie iseolemise kandja, meie rahwuse tuum ja sisu. Kes seda muuta tahab, se põlgab EeSti rahwust; sellel ei ole Eestlane  omas tänises ja tänases kujuS ja joones, omaS iseolemises armaS. Meie omalt poolelt peame tunnistama, et meile tänapääwane, elus Eestlane, omaS waguses, põhjakas  ja kindlas edenduseS hea küll ja just nenda hea on! Rohkem siin ütelda ei maksa. Meie palume lugejaid, lehe möödaläinud aasta Nr. 44 ja Nr. 45 uueSte läbiwaadata,  kui need weel käepärast on. Mida seal ütlesime,  selle juure oleme ka tänine kõikumata jäänud. Se aga, mida .Sakala- lõppeks Saksamaa riigi ja rahwa .liikmetest- ütleb, se on lühikese sõnaga: häbemata!  Kus on .Sakala- juba üht Baltima Sakslast, ehk üht Eestlast tänises haridusejoones näinud, kes ennast Saksamaa riigi ehk rahwa litkeks pidas? Hurjah! ,K ühesugune mõet on hirmusJSsanda e e S-, ütleb pühakiri. Kuida kuulawad meie wastased selle õpetuse peale? Ikka ja ikka tõstawad need lehed kära, kui taheta Eestlasi saksastada. Päritakse aga waStust,  kuS ja kuida seda tehtud saaks, siis jääb waStuS andmata. Kõrgemates rahwakoolides saab küll siin ja seal Saksakeelt õpetud, aga seda ei ole mitte õpetusekeeleks tehtud. Kui aga Wene aealehed otsekohe Eestlaste wenestamist päriwad, kui meid , Kaukaaslaste- sarnatseks nimetakse, kes üksi Wene koolide läbi , haridust-, saada wõiksiwad, siis on meie ,rahwuslikud- aealehed waid. Ja kui üks EeSti leht wäljaastuda ja kirjutada julgeb, et meil juba meie oma haridus on, et meie haridusejoone muutmine meid meie edenduseS takistaks, meie rahwust häwitaks, siis kargawad teised selle peale, teutawad seda ja aitawad otsekohese walega Wene lehtede wenestamise himu peita. On se Eesti rahwuse alleshoidmise püüdmine? Eks näita se wälja, kui tõttakSfiwad Eesti ,rahwuslikud- lehed wenestajatele appi? Mis se üleskihutamine  selle nenda nimetud Saksa hariduse wasta tähendab, mida meie ,rahwamehed- oma lipu peale kirjutawad?  Saksa haridusest sigis se iseolemine wälja, miS nüüd Eesti rahwuse tuum ja sisu on. Meil on suur hulk kuulsaid Sakslasi, kes Eesti keelt ja kirjandust teades ja tahteS wägewast edendafiwad ja kosutafiwad: Heinrich Stahl, Johann Hornung, AarenS,Wiedemannj. n. e. Meil on hulk kuulsaid .saksastatud- Eestlasi, keõ oma rahwast eluotfani soojas südames kandsiwad ja weel kannawad, keS Eesti keelt ja kirjandust wägewast kosutasiwad ja weel kosutawad:  Masing, Fählmann, Hurt j. n. e. Nüüd päriwad Wene aealehed, et se kõik mahakiStud saaks, mida aaStasaead ehitafiwad; nüüd peab Eesti kindel haridus mahakistud ja selle purust midagi muud üleS ehitud saama, mis küll üks ehk teine olla wõiks, iial aga mitte meie tuntud ja kalliks peetud Eesti haridus Eesti rahwuS! Ja meie .rahwuslikud- aealehed plaksutawad käsi ja teutawad neid ja teutawad seda lehte, kellel julgus oli, aSja õige nimega nimetada! Jätame mõistliku lugeja hooleks, sellest arwata, mida sellest arwata, ja pidada tuleb! Eesti talurahwaS on kosunud ja on kosumas, on tähtsaks saanud ja on tähtsamaks saamas. Eesti talurahwaS  on juba laiemal möedul politika õiguste osaliseks ja politika kohusete kandjaks saanud, kui esiwanemad weel mõne kümne aasta eest ka unes näha usaldafiwad. Wallakoguduste asjatallitus ja kohtutallitus seisawad tähtsamalt jäuult talurahwa enese käes. Eesti talurahwas õitseb ja küpseb laiemate ja kõrgemate politika õiguste osaliseks ja kohusete kandiaks. Seda ei salga ükski; seda ei keela ega kaetse ükski. Kõige wähem kaetsewad seda aga need mehed igast sugust ja seisusest, kes Eesti talurahwast  tuntud haridusejoones alleshoida ja edendada soowiwad,  se on alleshoidlik partei, kui jesugust meelt üleültse parteimeeleks nimetada tohib. Need laiendud ja kõrgendud politika õigused ja kohused  ei tohi aga mitte külapoiste kombel toorelt ehk pooltoorelt  puust kistud saada, waid peawad kui küpse wili rahwa rüppe pudenema. Küpseda wõib se wili aga ükfi talurahwa enese politika-küpsuse waral. Politika osawus ja küpsus peab nende õiguste osaliste ja nende kohusete kandjate juures niipalju äratud ja kosutud olema, et nemad õigusi ilma kahjuta tarwitada, kohuseid ilma nurisemata täita oskawad ja suudawad. Politika osawusel ja küpsusel on kolm põhjustarwitust; need on: Kõikumata tõ e-a uuStuõ, kõikumata auustuS seadusliku õiguse wasta ja selgitud film üleüldiste tarwituste kohta. Tõe-auustuS on waba waimu täht, wale on sulasewaimu täht. Ükfi waba mehi wõib awalikkus nöuukogus tarwitada. Omanduse kindlus on seadusliku elukorra ja hariduse põhi; omandust kaitseb seaduslik õigus. Üksi seda meest wõib seaduse tallitajaks ja nõuumehekS seaduseandjate keskis  tarwitada, kes teaduslikku õigust ka seal auustada suudab, kus se tema erakonna (partei) kasu wasta olema näitab. Üksi nende meeste uõuu wõib üleüldistes aõjuS  maksa ja käsn saata, kes üleüldiseid tarwitufi tunnewad  ja auustawad. Kellel need kolm põhjustarwitust puuduwad, sellel e ole politika-küpsust; selle kätte ei tohi üleüldiseid aSju usaldada. Rahwa aealehed on politika asjus rahwa kaswatajad ja eestkostjad. Rahwa osawõtmine ühest ehk teisest aealehest  ja sellest politikajoonest on aga ka se nöör, millega rahwa suuremad ehk wähemad politika-küpsust mõedetakse.  Kuida kaswatawad aga Eesti aealehed oma lugejaid tõeauuStusele, se on wabadusele, kuida seadusliku õiguse auustusele ja üleüldiste tarwituste tundmisele, ühe sõnaga: p oli tika-küpsusele? Kuida muretsewad Eesti aealehed selle eest, et usaldus Eestirahwa peakännu, se on talurahwa politika-küpsuse peale kaswaks?