Peale lõunat alustas vi'. Weske istumist ühe kõnega, kus kõige wanema EeSti raamatu keelest ja mõae sõna wanemast wormist teadust andis. Siis andis ta uufi lisandust EeSti wana ebajumala TõniSse (Tönni) usust, mida ta Tori kihelkonnast saanud ja näitas Seltsile Tönni riideid, mis alles nüüd Seltsi wa»a wara hulgast ülesleiti. Nüüd teadustas juhataja,  et Seltsi liige Orgusaar ühe kimbu wanasõnu Kmkatsist ja Wõifikust on Seltsile annud. KassHhoidja G. Sachs andis teada, et üks seltfiliige  15 rubla ja tZine 5 rubla Seltsi kassasse Eesti keeleuurimiseks vr. WeSkele annud. Selts tänas lahkeid  andjaid. Seltsiliige Bwö. tkeol. F. Buschmann pidaS kõyet: „Soome-Ungria ja Aasia rahwastest," nende Aasia maalt EüroopaMaale rändamisest, nende keelest ja manast warast j. n. e. rääkides, mille eest Selts nähtawalt kõnelejat tänas. vr. Weske pani wiimase koosoleku otsuse, pädagogia jauskonna eestseisuse  walimise üle ette ja soowis seda eestseisust mitte walida, sest et sellest Seltsi põhjuskirjas midagi ei seista ja Selts muidugi kooli raamatute wäljaandmisega juba ka osalt pädagogia asju toimetada. See soow wõeti MaSta. Et kahel wiimasel koosolekul töised eestseisuse liikmed walitud saiwad, esimene abiprestdent, kes oma ametisse kolme aasta lõpuni jäenud oli, mitte enne walitud ei olnud, siis wõeti nüüd tema walimine tulewa kolme aasta peale ette ja waliti Dr. Weske aklamatfioni  läbi ühel healel jälle esimeseks wiitseprefitendiks  ja lauldi talle: „Ta elagu", mille peale tema EeStikeelt elada laskis. Dr. Weske pani siis ette, et eestseisus minewa aasta lspul kolmel koosolekul oli walitsetud ja täielikuks saanud, sellepärast teda, nagu ennegi seltsis wiisiks, kolme aasta pärast mitte Augustil ja Nowembril, waid Jaanuaril wana wiisi ühe korraga Valida wõiks, mis otsuseks tehti ja ühel healel waSta wõeti. Raamatukogu hoidja herra Tülk andis wanawara kingituste üle teada, et antud on: 8.7 wana raha, 21 raamatut, 1 dokument selle üle, kuidas üks perekond Liiwimaal müüdud ja üks piinamise pakk, mille wahel inimese käsi pigistati. Kinkinud on: J. Kammus 7 wana raha, J. Luha Haaslawast 7, J. Pilkson Tartust  51, J. Bleyer Tartust 20, K. Kärner 1 ja J. Raupsepp Räbinast 1 hõbe taalri, J. Luha ees- nimetatud dokumendi ja Peeter Ainson Holstrest piinamise  paku. M. TdnmSson kinkis kolm uut temast wäljaantud raamawt, mille peale Dr. Weske soowiS, et kõik EeSti kirjanikud ühe eksemplari omast raamatutest Seltsile kingikfiwad. Kihelkonna kooliõpetaja Pallasma pidaS lühikese kauni kõne: „Sõprusest ja armastusest." Juhataja lugeS telegrammi, mis Seltsi liikmed Riiast Seltsile uueks aastaks saatnud, ette, mille üle Selts rõõmu awaldaS. Wiimaks wõeti uusi liikmeid umbes 8D Seltsi WaSta, keda juhataja Seltsi tähtja toimetuste kaastöölisteks  terwitas sa sellega lõppis koosolek. Tartumaalt. Hea töö keelatud. Kambja kihelkonnast tuleb meile järgmine kiri: „Jkka ja ikka enam hakkab meie rahwas äratundma, et kool wabaduse  kindlam alusmüür ja tugewam tugi on, sest igalt poolt tuleb andeid meie rahwa süllelapse Aleksandri kooli heaks kokku ja muid rahwakoolisi edentatakse suure hoole ja usinusega. Endine Kaljuwaim, mis wiimasteS  aastasadades uinuse ööd pidas, on jälle ärkanud  ja wahwaStab Eesti poegi teurikka töödele. Mitmel pool on ennast rõemustawad nähtawused awaldanud, aga siiski peame ka kurwastusega nägema, kuidas praegugi  weel Suija sarnased mehed meie hulgast ei ole kadunud, ehk küll asjad muidu on muutunud. Sarnane  juhtumine on ennast hilja aegu awaldanud, mis mo südant wäga kurwastas ja sulge kätte sundis wõtma, et töised ka teada saaksid, kuidas siin pool osawõtmine Aleksandri kooli wasta on. Enne Jõulu mullu aaSta wststwad mitu Aleksandri kooli noort sõpra Tartus nõuuks, kuidagi wiisi meie wabaduse mäleSwse samba kaunistuseks abi saata. Aga et noorte sõprade kukkur kerge oli ja rahaandeid mitte wõimalik ohwerdada ei olnud, otfifiwad nad asja korda saatmiseks töist nõuu. Kui see aga kuidagi wiisi wõimalik ei näitanud olewat, wõtsiwad nad wiimaks nõuuks, oma wiimist warandust selleks ohwerdada, s. o. oma priiaja selleks tarwitada. Oli see nõuu kindlaks saanud, hakkafiwad nad ühte Eestikeeli näitemängu selleks ette walmiStama. Sagedaste  pidimad nad ka ööd appi wõtma, kus kõik rahuliselt  une hõlmas uinufiwad. Ei wõinud neid siiski wäsitaw waew ettewõtte täitmisest tagasi hirmutada ega nende nõuu maha rõhuda. Wiimati arwafiwad nad mitme nädalise harjutamise järele ommeti nii kaugel olewat, et mängu põrandale astuda wõiks. Et neil aga ruumi ega kohta ei olnud, kuS nad oma õpitud näitemängu olekfiwad etendada wõinud, palusiwad nad selleks Jõulu ajal Kambja kihelkonna abikomitee käest näiteplatst. Mis aaa tegi abikomitee? Jah häbiga pean tunnistama: Ta lükkas, ilma et mõnda Põhjust oleks ette pannud, nende ettepantud palwe tagasi. Nagu kõue hoop selgest taewast, kslaS see wastus Aleksandri kooli sõprade kõrwades, kes ennast jo ette oliwad rõemuStanud, et nad ka midagi Aleksandri kooli heaks teha wõiwad. Äga nüüd? Jah nüüd täidab kurbdus nende waimu ja soem soow südant: Ärka Eesti Kaljuwaim Tõuse unest Taara taim! Pärast olen ma kuulnud, et nad weel muude kohtadelt mänguruumi tahtstwad küsida, aga kas nende palwet kuulda wõetakse, on teadmata. Lõpetuseks soowin, et nad pea oma õpiwd tükki etendada wõiksiwad, mis jo ka üks ohwer isamaa altarile saaks. ÜkS noor Aleksandri kooli sõber." Kolmandama aruande järele Aleks, kooli tööst on Kambja abikomitee „surnuks arwatud." Siis oleks küll tarwis, et finna kihelkonda uus komitee asuks. Wõrumaalt. Tulekahjud ja sarnatsed pahandusel». Wõrumaal on «uimase paari kuu seeS mitu mõisa põhuküüni ärapõlenud, mis kurja käe läbi arwatakst sündinud olewat. See asi on Saksa ajalehtedes nii palju kära teinud, et ka kubernäpi abi herra von Tobiesen seal maakonnqs asju järele on kuulamas käinud. „Zeitung für Stadt und Land" jutustab ka, et mõisnikute landraatide-kogu sealse fillakohtu  herrale nii palju abi olla annud, et hulk uusi politsei ametnikust ametisse on seada wõidud, kes hea korra eest muret peawad pidama. Imelik on see lugu, et seiemaale, ehk küll igas mõisas järjeste wahid platsis  on, mitte üht kurjategijat, keS tuld hoonete külge oleks pannud, kätte ei ole saadud. Hilja aja eest tagasi, kui jälle ühes mõisas seesugune küün põles ja shandarmi soldat kõik inimesed ümberkaudu teede peal läbi küsis, armas ta tulepistmise süüd nende segaste juttude pärast kahe inimese peale, keda ta kinni wõttis, ja need oliwad sellesama mõisa moonakad. Nagu meie kuuleme, olla need mehed aga pea jälle lahti lastud. Isegi on jo mõista, et mõisa moonakas seesuguses  asjas mitte nii kardetaw ei ole kui mõni talu . peremees, sest moonakas rr tM jo mitte Sakalat lugeda ja seltsides käia, kuna seda taluperemees kõik tohib. Meie soowime kõigest südamest, et kurjategijad wälja tüleksiwad, keS seesugust tegusi teemad, nagu wiimasel ajal. Saksa ajalehtedes palju lugeme. Aga meie soowime ka, et ilmsüüta inimeste laimamised mait jäeksiwad ja nemad mitte selle eest mälu ei pea tundma, mis sala-kurjategijad teemad. Nõnda kirjutab  meile Tamme walla pääkohtumeeS Wõrumaalt: „ Jõulukuu 21. päewal m. a. oliwad ööse Tamme walla piiri peale Saberna metsa üks tosin hobuseid sõiduriistades ja umbes niisama palju Saksu ja politsei mehi laagrisse kogunud. Hobused jäeti sinna ning warSti selle peale ilmus nimetatud hommikuse pimedusel  Tamme wallas Kiltri talus, kus tuttav» Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi president M. Mitt kui oma päriskoha peal elab, hulk tundmata mehi nähtawale. Jooksu wõidul oli nüüd Kiltri talu warsti sisse piiratud.  Walju healega küsiti siin igaüht inimest: „Kus peremees?" Waesed naisterahwas oliwad koguni äraehmatanud, nii et sõna suust wälja ei saanud. Perenaine, kui ta seda äkilist sõariistades olewa meeste pealetulekut nägi ja nende käredaid küsimisi kuulis ta oli. just lauda juures minestas ära ja kukkus  maha, kust teda meeste wahel tuppa kanneti. Kui ta toibuma hakkas, nägi ta hulk Saksu omas toas, keS tema käest peremeest järele hakkasiwad pärima. Tema waõtas, et peremees 18. Jõulukuu päewal Tartu linna oli läinud ja weel kodus ei olewat. (Tartus pidas 19. Jõulukuu päewal Eesti Põllumeeste  Selts koosolekut ja 21. Jõulukuu päewal oliwad  Aleksandri kooli abikomiteed ja nende põhjuSkirjade  ettewalmistaja komitee koos, kus ka Mitt tegew on, mis kõik ajalehed juba ammugi ette oliwad kuulutanud.  S. Toim.) Kedagi inimest ei lastud nüüd enam paigast liikuda, waid kõik pidiwad sinna wagusi seisma jäema, kus nad just oliwad. Hiljem kutsuti ka walla pääkohtumeeS sinna ja nüüd alles wõis majarahwas aimata, et tundmata mehed kohtusaksad oliwad, keS nüüd ka ütlesiwad, et siin kohus olla. Kõik kohad majas otsiti nüüd läbi, niisama ka aidad n. n. e., ilma et oleks öeldud, mis taheti. Mitmed kirjatükid, mis peremehe käekirjad oliwad, wõeti ühes. Sellega lõppis siis tallitus otsa. Südame kurbdusega nägin ma, kuidas ühe auusa mehe maja ja elamine seesuguse sala läbiotsimise alla langes. Mis sellega taheti ehk soowiti, seda ei anwd mulle mitte teada, ehk mind küll Wõru Sillakohtu herralt selle läbiotsimise  juure oli kutsuwd. Wist oliwad sala kaebajad M. Mitt'i ja sellega ühtlasi mõnda EeSti seltsi kardetawaks  teha püüdnud. Peale selle oliwad teede peale politsei wahid seatud, kes Mitt'i silmapilk kinni pidiwad  Võtma ja ei tea kuhu wiima, sest politsei ametnikude  poolt oli sellele, kes teda kätte juhatab, üks rahamaks lubatud. Kui Mitt kartmata Tartust, kus oma tööd oli lõpetanud aga haigeks jäenud, koju tuli ja kuulis, mis oli sündinud ja ka oma naist ehmatusest  haige-woodis nägi, lõikas see lugu nii tema südamesse, et ta weel enam haigeks jäi ja ka haigewoodisse  heitis. Lõppeks pean ma ütlema, et ma sellest Kiltri talu peremehest, nimega Mart Mitt, weel ilmaski selle 14-ne aasta sees, mis siin Tamme wallas ükstõise naabruses oleme elanud, kõige Vähemat  laitusewäärilist kombet ei ole leidnud. Tõtelik meel ja kindel sõna, inimesi auusa elule juhtida, on tema omaduses. Wõeraid Võtab ta lahkeste wasta ja õpetab, kus tarwiS osawaste tööd tegema, rahu-elu ja woorust kalliks pidama ja nimelt oma majarahwast ja lapsi Jumala kartuses ja kristlikult elama. Kõik, mis iseenese headuseks ja kaaskodanikud? heaks ühemeelelisel  armastawal tööl tehakse, tulla rahwa ja riigi tuluks ja tõsta meid Väärtuses oma armulise Riigi-Jsa silmas. Paha laidab ta kohe wägewa ja Võitja sõnadega, ning kui ta seadusewaStalisi eksitusi näeb, siis maenitseb ta suure tõsidusega ja ilma kartusega. Nii on selle auusa mehe elusiht. Igamees wõib sellepärast ära arwata, mis minu süda ütles, kui oma ameti poolest selle mehe maja läbiotsimisel ligi pidin olema. Nimelt olen ma seda Viimasel ajal selgeste ära näinud, et otse pärast seda, kui ta kui rahwa saadik ja rahwa usalduse mees kõrgest päälinnast tagasi tuli, tema palju raskust on pidanud  kannatama." Al. Mis meie rahwa Vaigistamiseks tehakse. Praegu rääkisime sellest, kuidas Tartu EeSti Põllumeeste Seltsi presitendi juures ööse maja läbi otsiti. Kui M. Mitt koju oli tulnud, andis ta seda kohtule teada ja lubas iga küsimise peale «aStust ja otsust anda. Teda ei käinud aga keegi enam Vaatamas ega pärimaS. Kui 8. Januaril Tartus Eesti Kirjameeste Selts koos oli, tuliwad kaks politsei ametniku sinna, kes Mitt'i kätte tahtsiwad  saada. Näitas, nagu oleksiwad need politsei ametnikud Mitt'i just kooSolejate seast mangi wiia tahtnud. Kui seltsiliikmed seda nõuu kuulsiwad, tõusis kange liikumine kooSolejate seas ja Mitt läks seltsimajast  ära, sest kui teda seal oleks kinni tahetud wõtta, siis oleks hirmus tüli Võinud tõusta. Meie kuuleme mitmelt poolt, kuidas rahwast wihale püütakse ärritada. Meie palume iga mõistlikut isamaa  poega, ennast igal seesugusel juhtumisel tallitseda  ja mitte teede peale laSLa Vedada, millest rahwale  kahju wõiks tõusta. Riiast. Weel üks uus Eesti ajaleht. Riia Saksa ajalehe „Rigasche Zeitung'i" kaasväljaandja Kroeger on luba saanud, üht uut Eesti ajaleht Välja anda, selle nimega „ Künd ja". Selle uue ajalehe Vastutaja toimetaja on Carl Langewitsh. Selle uue ajalehe sõnum näitaks naljakas Välja, kui mitte asi ametliku kuulutuse järele nii selge ei oleks, et kaksipidi mõtlemist enam ei Või olla. „Zeitung für Stadt und Land" omas tõsises kujus. Meie jutustasime juba 50), kuidas „Zeitung für Stadt und Land" omas 282-seS numris mullu aasta paari sõnaga kõige raskemaid kaebdusi F — põllumeeste seltsi peale tõstis. Kes meie maa Läti ja Eesti seltsa tunneb, teab, et see F— üksi Wiliandi (Fellin) EeSti põllumeeste seltsi peale Võis käia, kus Sakala Väljaandja juba miw aastat juhataja on. Et aga selles seltsis midagi seaduse Vastalist asja ja kõnet ette ei ole tulnud, sellepärast küsisime „Zeitung für Stadt und Land'i" käest selget otsust selle üle, kus „Neero wäewalla Valitsus"  päewakorra peal seisnud ja kus seesugusest asjast „wõeruselt tulnud" kõnepidajad „suure priiusega" kõnet tohtinud pidada. Meie ütlesime, et kui „Zeitung für Stadt und Land" mitte seda otsust ei anna, siis Võida seesugune seaduse Vastaline selts üksi mõni Saksa seltS olla, keda selle Saksa ajalehe Väljaandjad juhatavad, ehk „Zeitung für Stadt und Land" on omi lugejaid kõlvatumalt eksitanud. Seda meie kirja oli „Riishki Mesinik" ka Wenekeele ümber pannud. „Zeitung für Stadt und Land" ei peasenud sellepärast enam meie käest, ta pidi vastust andma, ja tema on seda ka omaS 2 sees tänavu teinud. Seeläbi on aga nüüd ka „Zeitung für Stadt und Land'i" vale täitsa päeva „ Sakala " AZ S. 4. RBBS.