wälja tõstetud saama, ehk tema pidi raSke nuhtlustega kohuste täitmisele sunnitud saama, mida tema mitte ise oma peale wötnud ei olnud ja mida tema mitte täita ei ei tahtnud. Uhel korral ei aitanud tema päriSperemehe õigus teda ühtigi, teisel korral langes tema nii raSke sündmuse alla, kuida seda meie kodumaal enne mitte tuntud  ei olnud. Siis wast oleks rahwas täitsa ihupärispõlwe  ehk orjapölwe sisse langenud. Aga meie maarahwal  oliwad omad seisused peremehed, saunikud ja sulased olnud, nii kaua kui rahwa mälestus ulatab. Niisama  kaua oliwad meie kodumaal ka suuremad ja weikemad  talukohad, oma jäädawalt piiratud maaga olnud; aast-aastalt jägataw koguduse-maa oli meie maarahwal tundmata asi. Pidiwad siis need suuremad ja weikemad talukohad jäädawalt oma jäädawa teuga peremeeste omaks saama, siis oleks ihupriiuse puudusel ikka niipalju ülekohut siginenud, kui see seadus oma andeid mitte ühetasa wälja ei jaganud, ühele ilma tema teenimata rohkem, teisele wähem andis ja kolmat ilma tema süüta koguni ilma jättis. Oleks aga seda seadust mööda kõige pärisrahwale päris maad anda tahetud, siis ei olnud muud uõuu, kui meie harjunud elnwiisi kohalist talukohtasi ära lõhkuda ja aast-aastalt jägatawaks koguduse-maaks muuta. Meie omalt poolelt oleme seda asja juba enne siin paikas arutanud ja tähendame oma endiste juhtkirjade peale tagasi. Selle peale tähendame aga weel fiin, et just siis seda tehtud oleks, mida pNaa omas eksituses tehtud olema kaebab: Siis oleks ptalupoja-seisus Eesti pinnalt  kadunud" olnud; fiis wast oleksiwad kõik Eestlased üks seisusteta paljas s. o. ainult alam rahwas olnud. Sellega oleks rahwas seaduslikult mõisnikkude päriseks kinnitatud saanud ja s eaduslik „orjapõlw" oleks alganud, kuna tänini üksnes maa ja pind seaduslikult mõisnikkude pärised oliwad.  Et selle esimese taluseaduse kõrwaS ihupriiuse seadus selle täiendamiseks pidi astuma seda märkastivad erkamad  waimud pea. Baltimaa Ritterkondade Maapääwad  ja kommissionid oliwad ka kohe pärast seda hoolsal tööl ja oliwad meie kõrge Nngiwalitsusega elawas nõuupidamises, kuuni Walgustatud Ketser Aleksander I. Köigearmulisema usalduse ja osawõtmise mõnul ja Kõigekõrgema  kaitsuse all Baltimaa maarahwa p riiksla s k m i s e seadus tehtud ja Eestimaal aaStal 1810, Liiwimaal aastal 18t9 kuulutatud sai. See seadus ei olnud omas sügawamaS tähenduses muud ühtigi,  kui Baltimaa maarahwa elukorra seadmine wana korra peale tagasi. Maa ja pind jäi mõisaherrade omaks, nagu see enne seda, Heermeistrite, Piiskopide, Kuningate ja Keisrite kinnitamist mööda mõisaherrade oma oli! rahwaS sai sellest pärispõlwest lahti lastud, mille sisse rahwaS ilma kinnitatud seaduseta, kirju ja raske aegade katkus, segaduste mõnul, langenud oli. Wahe Baltimaa maarahwa elukorra ja wana Wenemaa  maarahwa elukorra wahel oli põhjusmõtte järel, selgemas tähenduses järgmine olnud: Vallimaal oli maa ja pind mõisaherrade päris, maarahwas oli mõisaherrade waranduse kohta kõrwaline asi ja seisis üksnes maa ja pinna herrade walitsuse all, nagu riigirahwas riigi herrade  walitsuse all seisab. Wanal Wenemaal oli maarahwas  ihuisandate päris, see maa kuS peal maarahwas elas ja ennast toitis, see oli ihuisandate waranduse kohta kõrwaline asi ja oli maarahwa enese walitsuse all seisnud. Segastel aegadel oli selle põhjusmõtte sekka siin ja seal mõnda segadust tulnud, aga maarahwa elukorra lõdwendamine  sai siin ja sai seal selle põhjusmõtte järel toimetatud,  mis siin ja seal maksnud oli. Baltimaal sai maarahwas  ilma hinnata priiks lastud ja wöis omale edaspidi maad ja pinda päriseks osta. Wanal Wenemaal pidi päris rahwas ennast priiks ostma ja sai selle maa ja pinna ilma hinnata, kus peal tema tänine elanud ja ennast toitnud oti. Oleks Vallimaal mõisaherrasi sunnitud  p ritks lastud maarahwale ilma hinnata maad ja pinda päriseks andma, sits oleks mõisaherradele ülekohut tehtud. Oleks wanal Wenemaal priiks ostetud  maarahwast sunnitud maad ja pinda ka ostma, siis oleks maarahwale ülekohut tehtud. Tahab keegi teada saada, kus maa ja maarahwa asjad ennast rohkemalt ehk wähemalt looduse seaduse kohaliselt korraldanud oliwad ja seaduslikult korraldatud saiwad, see mõtelgu järel mis ja kes ennemini ostetaw kaup olla wõib, kaS see maa kus peal iuimene elab wõi inimene ise. Nende seletuste järel wõib nüüd igaüks aru saada, kui eksitaw see kiri on. Kus arutusi nii kõikuwa põhjusmõtte peale ehitakse, nagu Maa.lauk" seda teeb, seal peawad need arutused niisamati ümber langema nagu üks hoone, mida kõikuwa pshjuskiwi peale ehitati. Meil ei oleks tõeste ühtigi selle wasta, kui mõisnikud maarahwale maad ja pinda kinkinud oleksiwad ehk edaspidi kingikfiwad. Meil on aga wäga palju selle wasta, kui rahwa sekka kirjast saadetakse, milles umbteadus õpetab, et mõisnikud maarahwale maad ja pinda oleksiwad pidanud kinkima ja et wanal Wenemaal  midagi kingitud olla. Seesuguste kirjadega segatakse  rahwa meelt seadusliku õiguse kohta, äratakse ootusi ja lootusi, mis iialgi täidetud saada ei Või, ja sigitakse sedawiist nukrat meelt. Et aga nukker meel eluõnnega ja elurõõmuga ühe katuse alla elama ei mahu, seda mõistab ehk Mas. llaak" ise ka, sest meie arwame, et seda ka õpetab. Sellepärast peame meie seesugust  ekfitawaid eksitusi õiendama, et nukker meel Võimust  ei Võtaks ja maarahwa eluõnne ja elurõõmu ei lämmataks. Meie Võiksime siin selle kooliõpetaja" kirja arutamist lõpetada, Võiksime seda ehitust iseenesest  laguneda lasta, mis nii kõikuma põhjuse peale rajatud on. Uhe eksitama eksituse peale tahame aga meel lühidelt tähendada. Mas llaalc" kirjutab: pMeie maa- Või nii nimetatud põlluküsimus on praegu pküll segane ja pooleli, aga meie waatame selle kohta ,usalduse- ja lootusega meie riigi-walitsuse poole, sest v tema oma tarkusega mõib üksi seda seletada ja lõpetada. ,Üksi tema läbi saamad meie seaduslikud Eesti püüdmised poma õigustele." See jutt ei ole mitte sugugi ühe , haritud" mehe, weel wähem ühe pharitud kooliõpetaja" kohaline. Waatame meie ühelt ehk teiselt poolelt selle kirjatükikefe peale. Kui meil üht seesugust , küsimust" oleks, siis ei olekS pEesti" püüdmistel sellega ühtigi tegemist, sest põlluseadus  on niisama mähe üks rahmuslik asi, kui seisused üks rahwnslik asi on. Seisused ou riik l i k asi ja põlluseadus on maarahwa afi, mitte pEesti" rahwa asi. Kas Maa llsak" ei tea, et hulk pEesti" mehi kõrgemate ja madalamate paikade peal seisab, kus ppõlluküsimus" sugugi nende külge ei puudu, küll aga pEesti" püüdmised, ja et meie kodumaal Wenelasi ja Rootslasi ja teisi elab, kelle külge meie ppõlluküfimus"  just niisama palju puudub, kui Eesti sugust maarahwa  külge? Waadake, auustatud llaak":— Teie ise ei oska rahmuse ja seisuse mahel wahet teha! pLõpetatud" ei saa seaduse tegemine iialgi, ou üks asja ja rahwa kohaline seadus mõjunud ja asja ja rahwast edendanud, siis on sellest itta ka uued elutauvitused Välja kaswanud, mis uueste korraldamist, uut seadust tarwitawad. Meil et ole siis ka iialgi seda ppslluküsimuse" Lõpetamist"  oodata, mida Maa llaaic" meie Riigiwalilsuse poolt ootab. Ja Riigiwalitsus ise, kelle poolt Maa llaak" seda seletamist ja ootab? Kuida ar-vab küll Mas saair" Riigiwalitsust oma tööd tegema? Meie teades tallitab Riigiwalitsus seaduse tegemise ja seaduse täieldamise asju Keiserliku seaduse läbi selleks seatud ja kutsutud nöuukogude läbi. Tark Riigiwalitsus kutsub aga nende nöuukogude sekka ikka mehi, kes selle maa ja rahwa elukorda Võimalikult täitsa tüünemad, kelle külge plaanitud seadused puuduwad. Need nõuukogud panemad seda kõrgemas  paikas kinnitamiseks ette, mida nemad maa ja rahwa kohta tarwis olema arwawad. Arwatakse kõrgemas paikas seda ettepanekut heaks, siis pannakse seda sealt Kõigekõrgemas paikas Viimaseks kinnitamiseks ette, kui mitte, siis saadetakse plaanitud seadust 'tarwiliste tähendustega  esimese nõuukogu kätte, uueks uõuupidamiseks tagasi. Meie kodumaal on tänine Ritterkoudade ja Maakondade  Maapääwad need Keiserlikud nõuukogud, kus seaduste korraldamise ja täieldamise esitööd tehakse; need Maapääwad ei ole selles asjas muud ühtigi, kui Keiserlikud  tööriistad, üks tähtjas jagu meie targast Riigiwalitsusest  enesest. Praegul seisab üks tähtjas põhjusseadus Liiwimaa Maapääwa nõuupidamise all, mille läbi maarahwale  seaduse andmise esitöös rohkemat osawõtmist anda tahetakse. Meie loodame et meie tark Maapääw ja meie tark Riigiwalitsus seda uut seadust, mis meie kodumaa edenenud elutanvitustest looduse Võimuga wälja kaswab, Jumala abiga ühel meelel korda saadawad, meie kodumaa ja meie rahwa kohaliseks teemad. .Eesti Postimees" on sellesama oma X- j 9 sees ka weel oma toimetusest .Tallinna Sõbra" üle, .Linda" Seltsi asjus, midagi kirjutanud, mis täitsa wiltu on. Kui meie kirjutasime: .Aga kes rahwa raha petiste asutuste läbi wälja kurnata himustawad," siis ei kirjutanud meie mitte .petiste asutustest" nagu .Eesti PoStimeeS" seda tagasi käänab, waid meie kirjulasime  .petistest asutustest". Meie ei ole küll oma Eesti keelt kohegilt mujalt õppinud, kui Eesti rahwaga  ühes tööd tehes, Eesti rahwa enese suust, meie loodame aga siiski ja just sel l e pärast, et Eesti rahwas wäga heaste aru saanud on, mis meie ütelda tahtsime. Oma K 22 sees on .Eesti Postimees" üht Maa Jaagu" juhtkirja .Pilgu kes ed meie usu-oleku  st" toonud. See juhtkiri on niisama ekfitawate eksi- tustega täis kui see kiri, mida meie arutanud oleme. Kui edaspidi aeg ja ruum wähegi jätkuwad, fiis tahame ka seda tööd ette wötta, nii piinlik see ka on, sest nende raske eksituste õiendamist on seda kibedamast tarwis, mida piinlikuni ja raskem see töö on. Omalt maalt. Tallinnast. Kubermangu walitsuse poolest saab ametlikkus  lehtes Wõera usutunnistuste Departementi ringkiri kuulutatud. Selle järel peab: 1) Kõige Eestlaste ja Lätlaste  passide peal, kes Baltimaa kubermangudest Wenemaa seespidistestesse kubermangudesse asutada tahawad. igaühe usutunnistus ülespandud olema. 2) Greeka - õigeusuliste asujate nimekirjad peawad nende uue asupaiga kohalises waimulikkus kohtus üles antud saama, et nende waimulikku  tarwituste eest hoolt kantud saada wõikõ. pNomosti" sõnumite järel on EeSti asutustes Gatshina ümberkaudu, loomatõbi lahti läinud, kahe Eestimaalt  toodud lehma läbi. Kohtupoolest on sellepärast keelatud Eestimaalt, Oudowa ja Zamburgi maakonnast loomi senna poole Peterburgi kubermangu wedada, ja wiimased  maakonnad on selle poolest piirmahtide alla antud. Saksakeeli „Tallinna sõnumite järel on loomatõbi Waiwara kihelkondas kustumas. Teistes paikades  ei ole meie teades sel kewadel Eestimaal loomatõbest midagi kuuldud. Politsei on oma tallitust Hecken'i asja juures lõpetanud ja on seda Raekohtu alla annud. Peterburgi sõeawäe ringkonna ülema pealiku, Keiserlik Kõrgus Suurwürst Wladimir Aieksandrowitshi poolest on ka selle paha asja üle seletust päritud. Wõib olla, et sõeakohuS  sellega tegemist teeb, sest maha lastud Kristian Krasmus oli soldat tegemas teenistuses ja oli koguni ühes ametlikkus tallituseS. Et tema omast tallitusest eemale ja naabri-krundi peale läks, see oli tema süü, mida tema oma hauda wõttis; kas sellest süüst aga õnnetuma Heckeni kohta midagi kergitust mõistetakse, seda on ära oodata. Harju-Zaani kirikuõpetaja stakarjatse kaebtuse asjas on kõrgema kohtu poolt tõsist ülesannet nõuutud. Wist ei saa süü-alused sel korral nii kergest peasma, kui nemad ehk omas kergemeeles arwasimad. Eesti läbi kuulutakse, et taluhobustewäljanäitus, mis tänine Talliuns peeti, sel aastal Rakweres, selle kuu 19. pääwal peetud saab. Kes oma hobust wäljanäitusele wiia soowib, see peab näidatowat looma sellesama paäwa homikul kell 10, üleüldise ülemaatamisele wiima. Wäljanäitusele toodud  hobused ei tohi mitte nooremad kui 4 ja mitte wanemad  kui 6 aastat olla. ja peawad kõige wähemast 1 arshin 14 wershokki kõrged olema. Ruunast ei wõeta wasta, aga heaste toidetud ühe-aastased warsad wõiwad ette toodud saada. Kõik wäljanäitusele toodud täkud, märad ja warsad peawad Eestimaal, wäljanäitajate eneste juures sündinud ja kaswatatnd olema. Selle üle on kohaliste mõisawalitsuste poolest antud tunnistused kaasa wõtta. Eestimaa Kubernör, Geheimerath Poliwanow on kaheks kuuks wõerale maale lubatud. Tallinna Linnasaadikute kogus, selle kuu 6. pääwal,  andis esiteks Linnasaadik C. E. Koch üleS, et tema mitme asja pärast selle nõuuga leppida ei wõi, mida hiljuti linna-ametnikkude pensioni-kassa kohta Linnasaadikute  kogu poolest wöeti. Selle peale andis Linnapea, Ua?. W. Greiffenhagen ametlikult teada: 1) Wiimaste pääwade seeS on Kubermangu walitsuse linna-asjade jäutuses  kaks kaebtust eeS olnud ja mõlemad kui põhjustamata tõrelemised tagasi tõugatud. Majaomanik A. Schneider oli selle üle kaebannd, et tema maja kohalise kommisfioni poolest ülearu kõrgest takseritud olla, ja neljast inimesest oli üks kaebtus, kuida üteldi, 1002 majaperemehe poolt sisse antud, mis wähem ei pärinud kui seda, et kõik Linnasaadikud  ametist lahti laStud ja uued walitud saakfiwad. Wiimane kaebtus oli kord ka Linnasaadikute kogu ees olnud aga tähelepanemata jäänud. 2) Linnasaadikute kogu poolest tehtud otsust mööda on uuS Woorimees teame  t asutatud ja woorimees Gutmann Estermanniks walitud. 3) Linnasaadik Baron Toll on ennast majade takserimise pcakommissioni ametist ja Linnasaadikud Th. Schmidt selle tallituse kwartalkommissionide ametist lahti palunud. Linna-ameti poolest sai teada antud, et wiimase  aasta tallituse aruanne malmis on. Otsuseks sai tehtud, seda aruannet trükkida ja kohalise kommisfioni poolest seaduslikult läbi waadata lasta. Kaupmees Vogel oli kaebannd, et tema maja peale liiga kroonumaksu  mõistetud olla. Kohalise kommisstoni aruannet mööda sai nöuuks wõetud, seda kaebtust tähele panemata jätta. Linna-maksude tasumise aeg sai 1. Mihklikuu pääwast künni 1. Wiinakuu pääwani määratud. Mõne Linnasaadik» poolest oli ette pandud seda kontrakti maha kustutada, mis järel kaupmees Kuyberg omale Nunnewärawa  esisest suurest platsist ühe tüki ostnud on ja selle peale fuwel 1886 üht kahekordset maja ehitama peab.