Sakala Wiljandis, 29. Septembrikuu päewal 1884. vi!, aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Võimenduse adress: „Sakala" toimendulele Wiljandis. Wene keeli: Lk LI,^gÄ. sl, „ Sakala" aastahind pooltoist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita I rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'i pärijad. Dektimist zcr HVcrzsb^r: TartuS: J. Tülk Kirjameeste Seltsimajas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson'!, Busch'i ja Kluge L: Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G. F. Hallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; ParnuS: „Endla" Seltsis herra Kuudewiita ja E. Treufeldt'! raamawpood; Narwas: M. Põder; Rakweres: J. Kuus'i raamatupood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; Wörns: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; PeeterburgiS: K. Leopas, llsvemä npoen. 80 ja N. Mattis sen, HkLMni npoen., z? liasanei:. uoeia, qoAi, 28/21. WiljandiS: F. Feldt. Eesti Aleksandri koolist. iii. d) Punkt a näitas meile juba küllalt ja selgeste, et meie õpetuse abinõuudega mitte Aleksandri koolis kimpu ei jäe. Aga neid abinõuusi enne kooli algamist muretsema hakata, on ilma aegu, sest neid ei tarwitata ju palju muial Eestimaal, kui nimelt Aleksandri koolis. Ja meie rahwas ei saa neid ilma Aleksandri koolita wist ka LarwiLama. Need õpetuse abinõuud ja Aleksandri kool piawad ikka koos nimetatud saama, siis on nimetamisel  ja rääkimisel oma põhi ja nõuu. Kui meie nii räägime, et enne kooli algamist meil juba trigonomeetria raamatuid 2c. piab olema, siis wõime kooli algamisega küll oma sada aastat weel oodata. Aleksandri koolist saamad niisugused raamatud omal parajal ajal wälja kaswama, ning see on siis loomulik edenemine ja olgu see siis ka meie loomulik nõuudmine ja soow. Kooli raamatute muretsemisega on üks iseäraline asi. Raamatute kirjutajad ei ole enamiste ise mitte niisugused raha mehed, kes raamatu wõiksiwad oma kulu peale malmis teha lasta. Ja need, kes raamatut trükiload  eht käsi kirja ostawad, waatawad iseäranis selle peale, kas raamatul wõimalik on, üleüldseks pruugitawaks  kooli raamatuks saada, wõi ei. On see lootus nõrk, siis trükkija raamatut ei wõta. Ning kui nõrk see lootus ühe raamatu kvhta on, mida alles tulewikus Aleksandri koolis ehk pruukima saadakse, seda teab trükkija wäga heaste; ja kirjanik teab ka, missugust aja kulu ühe suurema, ütleme reaal kooli õpetuse raamatu toimetamine  maksma tuleb. Piab La siis maha istuma ja ilma aegu tööd tegema? Seda ei wõi ka kõige suurem reaal õpetuse wastane mitte nõuuda. Nende ridade kirjutaja pani ühe õpetusraamatu inimese keha üle (anatoomia,  fisioloogia ja dieteetika lühidelt) kirja. Ei leidnud ühtegi trüktijat, kes raamatu oleks ka kõige mõistlikuma tasumise nõuudmise eest trükkinud. Käsikiri kolletab praegu weel ning ei saagi wahest ilmuma. Kui nüid üht niisugust  üleüldisemat õpetuse raamatut jalule aidata wõimalik ei ole, noh, mis teeme siis weel niisugusega, keda paljalt ühes koolis, mis selle juures eluski 'pole, kord pruugitakse!  Niisugune katse oleks linnu sulgede kiikumine, kui lind alles weel katuksel on. 3. Aleksandri köoli koolmeistritest. Külap see punkt ikka see kõige tähtsam meie kirjas on. Sest: „kuidas koolmeistreid, nõnda kool." Kõige parem kooli maja, kõige paremad kooli raamatud, kõige suurem tagawara kapitaal zc ei maksa midagi, kui koolmeister  meeS ei ole, nii heaste teadustes kui südame hariduses ja meele kindluses. Koolmeister on see, keS koolile oma kulli ja pitsati peale paneb, kes ühe rahwa alusmüiri oma tööga kinnitab, nii et pärastine elu selle kindla aluspõhja peale ilusaid majast Ja just niisuguseid mehi on Eesti Aleksandri koolile tarwis, sest see kool on enam kui keegi töine oma juurtega rahwa sees ja südames. Ning siin maksab ka koolmeistri sõna enam, kui mujal. WaimuStuS on selle kooli alustanud,  waimustuS toob ka tema õppijad kokku ning õiget waimustust piab see kool kaSwatama, waimustust tööle, auususelle, Keisrille ja isamaale. Waimustus ep see jõuud on, mis noore mehe eluwaimu äratab, teda töös hoiab. KaS on see aga ka üks kerge asi, niisugust waimustust koolis kaswatada? Ei sugugi! Selles on waimustatut haritut meest tarwis, üht meest, kelle südames Eesti rahwas ja isamaa armastus elab, kes neist waimustatud  on ning kes seda tundmist mõistab ka jälle kaswandiku  südamesse istutada. Aga teaduste kaswatamine on see peaasi, kelle najal õige südame haridus ja waimustus  wõiwad julgeste kosuda; sellepärast on koolmeistri käest tarwis tublidust teaduses nõuuda. Kust meie siis niisugused koolmeistrid wälja wõtame? Noh, hakkame aegsaste otsima, ehk leiame ja meie piame ju leidma. Aegsaste tuleb sellepärast tarwis otsima hakata, et meil kuskil üht niisugust walmis koolmeistrit weel ei ole. Aleksandri koolis piab kõrgemat õpetust antama ning walitsetaw koolmeister piab end ju enne reaal kooli õpetuse materjaaliga, kooli sisseseadmisega, kooli tarwituste  j. n. e. tuttawaks tegema. Ega ta ommeti korraga ei wõi uksest sisse astuda ja õpetama hakata! Ettewalmistamiseks  kulub koolmeistrile ilusaste aasta wõi kolm-weerand aastat ära. Selle aja seeS läheb koolmeister  Wenemaale reaal koolide sisseseadlust ja õpetust tundma õppima. Õpib ka meie maa reaal koolisi tundma. Kui tal wõimalik on, siis käib ta ka mõnda wälja maa kooli waatamaS. Selle juures õpib La ise edasi, sest tema käest nõuutakse ju ka eksaami, kui ta seda weel enne pole teinud ehk kui tal mitte neid tundmist weel täieste pole, mis reaal kooli õpetajal olema piawad. Weel tuleb tähele panna, et meil tarwis on wanemaid mehi Aleksandri kooli peale koolmeistriteks walida. Ja see punkt raskendab juba heaste koolmeistrite leidmist. Üks noor mees, keS kas praegu uniwersiteedi pealt wõi mujalt tuleb, ei kõlba mitte otse kohe Aleksandri koolis koolmeistriks. Siin piawad ju ikka noored mehed õpetatud  saama, mitte enam lapsed. Pane sina nüid töine noor mees töist noort meest õpetama ja juhatama! Meie arwamine on nii: Aleksandri kooli kommission hakaku aegsaste nõuu pidama, kust ja kuidas meie omale tublid koolmeistrid saame. Seda on tarwis, sest kool piab ommeti ju aasta wõi kõige hiljem pooltõise aasta pärast elusss astuma ja ülemal seletatud põhjuste pärast piawad  koolmeistrid ammugi enne seda walmis olema. Koolmeistrite nõuutamine wõetagu otse kohe tulewal kommissioni ja komiteede koosolekul nõuupidamise alla. Kanditaatideks pandagu mehed ette, keda Eesti rahwas usaldab, keS kõigi pidi laitmata ja edasipüidjad ning küpsemad mehed on. Poliitika ringwaatus. Kolme keisri ühendusest kõnelewad kõikide maade ja rahwaste ajalehed rõemuga ja Wene ning Austria ammetlised lehed tunnistawad, et keisrid ja ka nende ministrid taieste seda kätte saanud, mis nad tahtstwad, see on: nad on endid omaiS arwamisteS täieste ühendanud. Saksamaal on parlamendi liikmete walitemise wõitlustest  palju kõnet, ehk küll need alleS Oktobri-kuu lõpul toimetatud saamad. Rahmus-wabadlaSte partei-efimees Rudolf von Bennigsen on oma meeleliste walijate koosolekul  suure kõne pidanud, millest ka Bismargi leht „Nordd. Allg. Zeitung" kirjutab, esiteks Bennigsen'i tubliste kiidab ja siis ka oma arwamist tema kõne kohta nõnda lõpetab, et vr. Mikwel'i kõne hoopis enam mõjunud  ja neid parteilasi uueste äratanud. Bennigsen on küll osaw kõnemees, aga wiimasel ajal on tema oma parteid liiga palju wanameeleliste liiki kalduda lasknud, on sellepärast oma seltsimeeste hulka kokku sulama nägema pidanud. Nüid on ta ka omas kõnes tunnistanud, et Saksamaal 1867 - 1878 aastani kestaw walitsuse-aeg jälle tagasi tulla wõib ja seda ei jõuudnud wanameelelised  enam ära kannatada ning laidawad selle eest teda, käsewad rahwus-wabadlasi omale uut eestwedajat walitetada  j. n. e. Nönda'p see asi manas maailmas ikka on, et mehest senni lugu peetakse, künni ikkes weab, aga kui natuke lonti lööb, siis wisatakse ta ka marsi wau seest wälja. Bennigsen on wanameelelisel Putkamer'i ministeeriumil siis hea mees, kui ta teda tuetab, kui ta aga ütleb, et 1867 1878 a. walitseja waba ministeerium  parem oli ja aeg jälle wabadlastele tulla wõib, kus nad walitsewad, siis üteldakse, et Bennigsen enam midagi ei kõlba ja et teda esimehest ära piaks lükatuma. Münsteris taheti Saksa keisrile, kui ta seal oli, kohalise katoliku meelelise rahmast, paari palwe-kirrja ära-anda. Keiser aga lükkas töise palme-kirja kõrwale. Prantsuse ministeerium ei ole Hiina sõa-pidamise asjus mitte ühes nöuus ja tahtwat sellepärast nimelt mere-minister admiral Peirvn ammetit maha panna. Ka sõa-minister kindral Kampenon oli Ferry arwamiste ja Hiina sõaplaanide wastu, aga sellega olewat Ferry ennast ühendanud, kuna Peiron'iga see mitte wõimalik ei olnud. Nõndasama tahtwat ka kauba-minister Herisson,  keS uue-wabadlaste ehk tulipealiste seltskonnast on, oma ministri ammetist lahkuda, sest et Ferry sellega rahul ei olewat, et tema ministeeriumis üks liige sellest parteist on, kes wahetpidamata tema tegude ja seadluste üle nuriseb. Mõned Prantsuse ajalehed nurisewad wahetpidamata  endise riigi-presitendi üle, kelle tahtmine  see on olnud, et Elsass-Lothringeni maad Saksa kätte saiwad. Gambetta on selle wastu waielnud, aga Thiers üelnud, et sellest suuremat wiga ei olla, et need kubermangud, mis poolest-saadik saksastatud on, uueste jälle Saksa riigi külgi arwatud saamad. Kui 1872 aastal afi nõnda juba läinud oli, tuli üks tähtis Strassburgi  linna kodanik Pariisist tagasi, kes ise Thiers'i