Sakala .N 12. Wiljandis, 30. Märtsi!»» päclval 1883. V». aastakäik. Poliitika, kirjanduse k põllutöö ajaleht. Väljaandjad C. R. 5 'i pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Wastus õpetaja herra J. Hurt'i „tunmstuse ja seletuse" peale. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wi! jandist: Mõisnikud telliwad „Grashdanm'i"; Paistust: lauluise kautsjon Piltistwerest: Ühte ja töist rahwa elust; Heina warguS. Pärnust: Parim Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek. Pärnumaalt: Näiteinüük E. R. Jakobson'i hauakabeli heaks; Wändrast: Tehke uenoa! Tartust: Palwe Wanemuise poolt. Lääne maakonnast: Ee 'ti A ctsandri kooli asjust. Peeterburgist: Kroonimise pidust; Gortshakmv'i surmast. Odessast: Laewa sõit ja kaup. Kuulutused. - Tänulik poiss. IV. Inimese tahtmine on tema taewariik. Wene kirjamehe Turg6ne»v'i „küti päewaraamatu" tähljusest.  Mõnesugused  sõunmed. , , Wüsrzts õpetaja herea J. Hurt i „tunnistuse ja seletuse" peale. (Õpetaja herra J. Hurt pani wiimasel Aleksandri kooli peakomitee ja abikomiteede koosolekul 25. Veebruaril,  ühe „ tunnistuse ja seletuse" ette ja laskis seda ajalehtedes awaldada. EL aga õpetaja herra J. Hurt wastamist selle peale ära keelis ja suurema hulga tahtmist wastu koosoleku järsku lõpetas, ?peab seda nüüd mitme soowimist mööda awalikult ajalehes tegema. Vaatame siis nüüd punkt punktilt selle „tunnistuse ja seletuse" sisu peale. Paneme esimest kolme punkti, mis Viljandi koosoleku kohta käiwad, tähele. —^ 1. Õpetaja herra J. Hurt tunnistab ja seletab, „et mitte poolegi peakomitee liikmeid kokku ja niisamuti  poolegi abikomiteesid kokku polnud tulnud ja sellepärast nii tähtsa ettepanemise üle otsust ei wõinud teha." Aga kas seda oli siis selle soowitud obligatsioni  ostmise otsuse tegemise juures tarwis? Viljandi koosolek tõendas, et seda mitte tarwis ei olnud; seal seletati, et see laenamine muud midagi ei tähenda, kui raha ühe koha pealt wõtmine ja töise kindlama, kasulikuma koha peale panemine, ja lisati juure, et jo kassahoidjad ka seda üksindagi oleks wõinud toimetada. Seal tähendati ka, sedagi koosolekut, kus Aleksandri kooli põllumeeste kooliks püüti teha, 21. Detsembril 1881, kus üksnes 25 abikomiteede saadikut ja roolimeest  koos oliwad, kelle pidamise wastu pealegi neli peakomitee liiget awalikult protesteerinud oliwad, president J. Hurt koosoleku arwamist wastu seaduslikuks  ja õigeks tunnistas, mitmel korral. Ka seda peame meele tuletama, et muis asjuA. president J. Hurt Viljandi koosolekut õigeks tunnistas, nimelt ka raha asjus otsust teha laskis; ühele mehele kinnitati reisikulude tasumine ja kahe mehe kohta tehti otsuseks, neile Aleksandri kooli kassast mitte raha laenata lubada. Juba punktist näeme wähemalt parteiliku olekut. 2. Õpetaja herra J. Hurt tunnistab ja seletab, „et niisugune rahalaenamine abikomiteedele oleks pidanud  teada antama, et nemad siis kõik oleksiwad wõinud  asja ära kaaluda." Meie omalt poolt küsime: millal on siis Aleksandri kooli peakomitee president J. Hurt päewakorra ülesse annud, kui ta Aleksandri kooli komiteesid kokku kutsus? Võib olla, et ta mõni kord seda on teinud, enamiste aga mitte. Otsigu lugejad manadest ajalehtede nummertest kuulutused ülesse. Saadikud ja wolimehed on ikka kõik otsust oma parema teadmise ja järele teinud ja tahtsiwad seda ka selles as; asja kaaluti jo Viljandis küllalt igapidi l oli kõigile selge küllalt, muud kui presiden k ei hoolinud ka sellel korral suurema hulga st ja soowimisest midagi. Tähtsam kui see koha pealt wõtmine  ja' töise kindlama koh, memme, on pöhjustirjade  asi; aga kas pr Hurt kuulutas, mis herra Blumberg ettepa b, „et siis kõik oleksiwad wõinud asja ära Kas kuulutati seda, et Tartu Peetri nrikherra elumaja ehituseks mitu tuhat rubla Aleksandri kooli kassast laenata taheti, enne mõnes ajalches? Ei, seda ei pandud  suurele koosolekule ettegi, sellest laenust saadi alles labi teadusi! A 7 3. Õpetaja herra J. Hurt tunnistab ja seletab, „et mingisugust seadustiktu obligatsioni laenu pandiks ette ei toodud." Või ei toodud! No, kudas ei toodud  siis? Viljandis tehti jo presidendi enese silma all otsuseks, et raha kmdtate obligatsionide wastu Krimmi Eestlastele laenatakse ja watitati peakomitee liige Dr. Nt. Veske, kes ka selles asjas koosolekut juhatama wakitseti, nende obligatsionide wastu, mis Aleksandri kooti kassasse laenu pandiks pidiwad jäema, raha professori herra katte toimetama. Aga kui Dr. M. Veske kindla seadustikkude obligatsionidega  kassameistri herra juure läks raha wastu wõtma, küsis kassameister, kes mitte ise Viljandis olla ei wõinud, presidendi Hurtki kaest telegrammi teel, kas wõib kindlate seaduslikude obligatsionide wastu prof. Koeler'ile raha Aleksandri kooti kaSjast laenata, ja president J. Hurt wastas, et ei wõi mitte! ei mingisuguse tingimise all. Sellest näeme, et ka see herra J. Hurt'l tunnistus täitsa wette on kukkunud; kui seaduslikud laenu pandid oliwad ette toodud, keelis herra J. Hurt jo ommete ära, raha andmast. Aga ei tea, kui seaduslik laenamine ühe kiriku omaduse peale on? Mõni seaduse tundja ütleb, et kiriku omaduse peale obligatsioni teha luba ei olegi ja seepärast kiriku omaduse peale laenatud raha eest kindlat obligatsioni saada ka wõimalik ei olegi. Paneme siis nüüd töist kolme punkti, mis 25. Veebruari koosoleku kohta käiwad, tähele. Nende esiotsas kuulutab herra J. Hurt: „Täna 25. Veebruaril  1883, peakomitee ja abikomiteede koosolekul, paneb herra Dr. M. Veske töist korda laenu asja ette." Siin ütleb president herra J. Hurt, et Dr. Veske paneb ette kudas ta siis ette paneb, kui president enne ettepanemist ütleb, et tema seda asja enam ette panna ei lase?! Siis tunnistab ja seletab õpetaja herra J. Hurt, 1) et „ka nüüd mingisugust seadusliku esimest obligatsioni  ette ei toodud." Nõnda tunnistab ja seletab tema, aga kust ta seda teab? Ta ei lasknud jo ette tuua. Õpetaja herra J. Hurti tunnistuse ja seletuse 2. punkti kohta tuleb ütelda, et see punkt täitsa põhjuSkirja  H 4 wastu käib, ws seisab: „ Aleksandri kooli põhjuskapital hoitakse alal kindlates hindpaberites, iseäranis  maa ja majade esimestes obligatsionides." Seda ei ole wist herra J. Hurt temast nimetatud ametnikudele ette pannud, sest muidu oleksiwad nemad herra J. Hurt'ile nöuu annud, nutte wastu põhjuskirja  teha. Aleksandri kooli raha on jo wälja laenatud  ja peab ka wälja laenatud olema, sest ta peab jo intressi kandma. Kas tema wõib mõnes „ linna" bangas kindlam olla, kui maa obligatsioni peal. Herra J. Hurt on ise kassameistrile käsku annud, raha Tartu kangast wälja wötta. Raha wälja laenamisest,  kellest öp. J. Hurt selles punktis räägib, ei ole juttugi, waid kindlate obligatsionide  ostmisest. Keegi ei taha ilma obUgatsionita  Aleksandri kooli raha wälja anda. Aga muidugi  mõista, peab enne teadma, kas raha saab, siis antakse obligatsion ja wöetakse ühel hoobil raha. Herra J. Hurti sõnad: „ Aleksandri kooli raha mõne muu eratarwituse peale pruuktda" ei puudu sugugi siia. Õpetaja herra tumusuue za ieuiu?e 0. kohta on ütelda: Esiteks, et tema selgemme ära ei ole põhjendanud, kuida wüsi mitmed sellesinalse laenule koguni wastu on, kes nad on ja kui palju neid on; Lõtseks peame meie ka selles asjas, kui see ehk nõnda peaks olema, kui herra J. Hurt arutab, nagu kõikide muude otsuste juures, healte enamuse peale waatama ja mitte üksikute raha andjate peale, kes ehk mõnda erapoliitikat taga ajawad. Kui õp. herra J. Hurt suurema hulga tahtmise wastu midagi teeb, siis wõib ennem sündida, et see suurem hulk oma tööd lõpetab ja kool siis palju suuremat kahju saab kui siis, kui palju weiksem hulk herra J. Hurt'i ütlemise järele oma tööd lõpetada ähwardab. On jo Aleksandri kooli asjus mõndagi suuremat tükki herra J. Hurtki ja kaasmõtteliSte poolt ette tulnud, kus Aleksandri kooli sõbradel wäga palju põhja oleks olnud, oma tööd lõpetada, aga tänini ei ole weel ühtegi abikomiteed  kuulnud sellepärast oma tööd lõpetanud olewat  ja oleks sellepärast küll raske uskuda, et nad nüüd kindla obligatsioni ostmise pärast oma tööd saaks lõpetama, kus neil jo ühtegi põhjust seda teha ei ole. Peaks aga ommeti mõni, et ümale asi wiltu on ette arutatud, oma tööd Aleksandri kooli asjus lõpetada tahtma, siis on näha, et tema asja ennast ei armasta ja töised saamad teda sealt samast jälle algama. Meie oleme nüüd kõik punktid õp. herra J. Hurtki tunnistusest ja seletusest läbi wõtnud ja näeme, et tema tunnistusel ja seletusel ühtegi asjaliku põhja ei ole. Mikspärast aga õp. herra J. Hurt ommete selles asjas nõndapalju kära teeb, selleks peab tal küll mõni põhi olema, mis tema tunnistuses ja seletuses just mitte nähtawale ei tule. Seda asja oleks wõinud palju tasasemine toimetada. Wiljandis andis president  oma wastutamise selles asjas täitsa omast käest ära, kinnitas et tema sellega midagi tegemist ei taha teha, Tartus aga, kus ehk muud midagi tarwis ei olnud, kui presidendi woli ja wõimuse pruukimist,  astub ta mürinal ja kärinal ülesse, täis wiha, algab riidu, keda sugugi tarwis ei olnud. Kahju, kahju!!