Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlafe" toimetus ja wäljaandmine. Kuresaares, kaubaulitsas 10 s „Saarlane" maksab: < Saaremaal aastas I rbl. 5V kop., postiga saadetud T rbl. i Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud R rbl. 25 kop Tuleb wälja iga pühapäewal, Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  Ä kop. M 9. Pühapääw 26. Weebruaril 1884. I. aastakäik Kõrtsi elust. (Ots.) Kõrtsimehed ja omanikud lähemad meie pool kõik rikkaks, kuna rahwas pääw paamalt  ikka waesemaks, ja kurjemaks lähemad.  Olgu üks asi näituseks, kuida lugu sellepoolest on. Noored mehed, kes sui läbi suurel maal rasket tööd on teinud, toomad sügisel Saaremaale tagasi tulles, läbistiku 70—80 rubla kaasa. Sest andwad  sulased 30 rubla peremehele ja kui wabandikud, jääb see raha kõik nende enestele  ja sulastele jääb ikka oma 40 —50 rubla järele. Kewadel, kui sulase mees jälle reisimise pääle mõtleb, hakab ka tubli raha laenamine, sest et omal enam nii palju raha 'pole, et reisida wöiks, ehk küll peremees wiimase kopika kroonu ja walla maksusid tema eest oma poolt äramaksab. Kus on siis need kümned rublad kõik jäänud, mis sügisel kottis olnud? Need on kõik kõrtsimehe kastis „kasude pääl", kuida rahwa raamatust loeme, kust ta muud kasu 'pole saanud, kui iga pühapääwa  õhtu purjus, ja sagedaste ka merise pää. Muidugi 'pole kül kõik mitte niisuguste  sekka arwatud, aga õigusega suurem osa. Nönva on meie sulastega lugu, kuida nimetasin,  aga mõni ütleb: „Jo peremeestega ometi parem lugu on?" Ei, armas sõber, mitte sugugi, kül oleks neistki palju ses asjas jutustada, aga kes jõuab seda kõik ühe korraga, ehk saan seda edespidi awaldama. Aga nii palju ütlen: Peaks peremehed wähem selle w'a tulimeega ümberkäima, külap siis ka oleksiwad jöuukamad ja keelaksiwad  oma lapsi ja peret kõrtsi minemast, aga asi on hoopis ümber pöördud. Seepärast  armas Mustjala rahwas, mõtle ometi sugugi oma elu ja olekut järele, iseäranis teie noored mehed. Teie teenite raha suure waewaga, käite wöeral maal, kus teil tööd tehes sagedaste meri sõrme küünde alt wälja purskab, tulete sügisel tagasi, lähete kõrtsi ja panete need waewaga  teenitud kopikat selle põrgu lakke eest kõrtsi letti pääle, mis so pea purju ja sagedaste meriseks teeb. Pärast seda tuleb waesus ja wiimaks põdur termis; mis sind ka pea ja noorelt surma läbi ka igawese hukatuse sisse saadab. Aga kõigest  sest ei hooli sina midagi.!!? Teie, iseäranis noored mehed, korjage iseenestele warandust wanaduse pääwade tarwis aga ärge tehke körtsimehi omast waewaga teenitud kopikatest rikkaks. Teie arwate kül, ega see suur asi , kui meie iga pühapääwa kiriku käigi körwal ka kord purjus pea saame. Ei mõtle järele, kui palju see wälja teeb, kui sa iga pühapääwa  õhtu läbistiku ühe rubla ärajood, ja aastas 52 nädalat on. See on aastas  52 rubla, mida sina mitme tuhande teisega põrgu lakke eest wälja annad. Mõtle järele, kui sa iga aasta nii palju tulemee eest wälja annad ja nõnda arwata 40, ehk rohkem aastat jood. Kas pole see hirmus mõtelda, ja kas ei lähe so süda haledaks? Kas ei haka sa seeläbi wiina jätma ja wanaduse pttäwade tarwis korjama  ? Teie noored tüdrukud tundke pisutki  häbi inimeeste ees, pühapääwa õhtu pärast pääwa kiriku riietega kõrtsis joobnud  meeste seas wedaleda ja pöörleda! Teil on ka lootus auusa tüdruku nime kanda ja kositud saada. Ei, häbi oleks teie osa olewat, kui teil nii palju mõistust weel oleks, seda tunda, aga seks on patu ja kõrtsi poni teie silmad täieste pimestanud  !! Wötke ometi teiste kihelkonnade noored tüdrukud omale eesmärgiks, kuida nemad kõrtsi pölgawad ja oma auu tagahoidwad.  ! Wiimaks weel: Kes on seepoolest kõige suuremad süüdlased, et kõrtsi elu niipriskeste  õitseb? Julgusega ütelda: need on isad, emad ja leiwa wanemad, kes oma lapsi ja'peret ei keela kõrtsis käimast ja nende joobnud nägusid salliwad. Aga Jututuba. Armastage oma wihamehi. Jutustus Saksa keelest ümber pannud 0. ü. X. (Järg. Waata „ Saarlane" Nr. 7.) Augustin andis järele ja tänas südamest  heldet Loojat, kes talle oli õnneks annud ühe inimese elu surmast päästa ja kahe elu n'agu taewaliku rõõmuga täita. Paari minutiga oliwad n'ad härra Stroodsofi  majasse jõudnud, ja sest et n'ad suure rutuga oliwad tulnud, ei teadnud ema meel sest õnnetusest midagi, mis lapsele oli juhtunud. Kui nüüd isa jutustas, mis oli sündinud, läks ema näust walgeks kui lumi, andis armsa lapsukesele sada korda suud ja kastis teda silma weega, mis ta mitte ei jõudnud keelda. Siis andis  ta Augustinile kätt ja ütles: „Teie olete minu lapse päästja, nõudke nüüd minult, mis teie tahate, mu wara, mu elu kõik Mk saagu Teile antud." „Tänage Jumalat, mitte mind, nõtra inimest," ütles Augustin, ise läks ta näust punaseks „mulle ei sünni tänu anda, ma ei ole seda teeninud, sest mina olen paljalt seda teinud, mis igaüks töine minu asemel ka hää meelega oleks teinud." Wana kapten hüüdis ärksaste töiste jutu wahele: „Aga küll oled sa ka, mo poeg, omad riided tubliste märjaks teinud, nüüd on aeg, et sa omale tuimad riided selga tõmbad. Lubage auus praua, et ma selle waese poisile teise kuue selga muretsen.  Waadake, ta müriseb kui haawaleht." Nüüd pistsiwad köit, kellel jallad all oliwad, jooksma, et Augustinile abi tuua. Esimeses ehmatuses saiwad tema märjad riided koguni ära unustatud. Wana Steeding  wiis Augustini härra Stroodsofi riidekambrise ja poole tunni pärast oliwad poisil nõnda kenad kuiwad riided seljas, n'agu ei oleks ta sell pääwal tilkagi mett näinud. Kolmas päätükk Natti. Augustini auus mul ei lubanud mitte, et ta selle hääteu eest, mis ta n'agu juhtumise  korral härra Stroodsofile oli teinud, tasumist'oleks wasta wötnud. Härra Stroodsof  tahtis muidugi talle rohkeste maksta, aga ta lükkas kõik tagasi ja ei wötnud muud midagi wasta, kui prii sõidu Amerika maale ja ühe südameliku kiituse kirja ülemaa sõbrale,  mis härra Stroodsof talle kaasa andis.  Rikas kauba härra ja kapten Steding hakkasiwad noort meest tema kasupüüdmata meele pärast weel rohkem armastama ja auustama ning see usaldus ja armastus tõi Augustinile pärast nii palju kasu, et tall küll asja oli nende mõlemate meeste wasta tänulik olla. Hää meelega oleks härra Stroodsof prisket,  wiisakat nöörimeest kauamine enese juures  pidanud; aga mana kapten ruttas reisi pääle ja Augustin ise ka ei tahtnud ühte tundigi ära wiita, enne kui see asi toimetatud  oli, millest ta oma emale murel: ki ld-