Tallinna Sõber 20. NeljaS aastakäik Tallinnas, ZI. seheknn Mml !M. Uleüldne «esileht Ecstir«hwalc «aol ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforSN päriate trükimajaS: ,gStaS 2 rubla, 40 kop. pool-aastas 1 rubla 4i) kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rubla pool-aaStaS 1 rubla 7N kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Uellimtsed wdetaksr wnote,, Mwte tMUmuDs.»» ?»reero«,gi« i K. K. KtMkdi. 0«vp»»« M b 4. Wrtus i A. Aust. - Ueruur: .v. AM»»r«z A. Matlttz. MUtSi K. KaMk»!>: ch. KoMerg. Ah. A»«g«. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport vuZ«e«U>vopr,..) ReaiSter : Rahwuse kosu ja rahwa kasu. Omaalt maalt: Tallinnast: Sllwi hakatus. Dr. Sarelli ametipüha. Kõigekõrgem kiitus. Raudtee asjust Raudtee õnnetus. Seadmine kuulutuste pärast. Mihkli kihelkonna tülist. Eestimaa wabrikud. Aealehtede asjust. Tartust : .Märgukiri— Riiast: Senator  Mauaffein ja tema kaasaliscd. Uus Zensor. Leitnant Aisup. Tulekahju. Pärnust: , Õnnetus. SliuramaM - RahmMmmsH. Otsitud kurjategija. LubamistOnmliis. Pcterburgist: Kroouimisest. — Bulgaria Würst. Graf Loris.Rtlikow. Kohtu otsus. Seadus JuudijahtlaSle wasta. Käeluus. Kom. ! nost: Tulekahju. -- Odessast- Suurvürst Konstantin. Hharkowifl: Tulekahjud. Slobinist: Tulekahju Lõunepoolt j .Wenemaalt: Ilmad. Mõrralt maalt : Saksamaalt. Bustria-Nngrumaalt Norramaalt. Sgyytusemaalt. Rahwuse kasu ja Rahwa kasu. ni. Täniue on talurahwa osawötmme näitustel üleüldse ja loomanäitustel iseäranis, aastaastalt kaSwamas olnud. Pühapäiwil tuli ikka rohkem billeti raha sisse, kui ka hilletite hind neil päiwil alam oli. TalurahwaS tõi aastaastalt  ikka rohkem loomi näitusele ja igal järgmisel aastal oliwad loomad paremad, saiwad kõrgemat kiitust ja kõrgemat hinda. Zuba on talurahwa näitusele toodud tõugloomi Lipharti kuldmedalje «vääriliseks arwata wöidud. Talurahwast näitusele  toodud noored loomad oliwad juba kõige näituse parem ehte ja kaSwatajad ei müünud neid kõrgemate hindade eest ära. Wee! mullu pakuti ühe talumehele mullika eest 75 rubla, ilma et kaswataja oma looma selle eest müünud oleks. Näituse oktfionil pakuti mullu kõige kõrgemat hinda noore loomade eest, mida talumehed Eestimaalt  toonud oliwad. Näituste eesseisuS on omalt poolelt ikka kõiki teinud, miS üleüldiseks kasuks tarwiS ja «võimalik teha oli. Meie ütleme ja kinnitame: mis üleüldiseks kasuks ja kosuks tarwiS ja wõjmalik oli. Seisuslikud ehk koguni rähmu  s l i k u d otstarbed ei wõt ega tohi loomanäituste asi olla. Need oleksiwad ikka rohkem ehk wähem erakondlikud ja heidaksiwad rohkem ehk wähem politika karwalisekS. 3gapääwase  koduelu ja majapidamise kofutamife seltsid ja ühendused ei tohi ennast aga iialgi politika asjadega läbi sõtkuda lasta, muidu kauub nende asjalik otstarbe filmist ja politika erakondlikud kärad lämmatawad asjalikku otstarvet,  nagu umbrohi wilja. Rahwa majapidamise, põllutöö,  kodutöö ja teiste igapäiwiste tarwituste kosutamiseks asutatud seltsid ja ühendused et tohi rahwnsega tegemist teha hakata. See lõpetaks kodumaa suguarude wedamist ühele poole ja nõrgendaks seda jõudu, mis ühemeeleltsel nõudmisel on. EkS tohi ja eks pea meie fiin jälle selle peale tähendama, kuida need seltsid ja ühendused, mis ennast iseäranis , Eesli" seltsideks ja ühendusteks nimetawad,  wiimasel aeal ennast kardetawal kombel politika asjadega läbi sõtkuda lasksiwad ja rohkem ehk wähem oma algmisest otstarbest lahkusiwad. .Eesti Kirjameeste Selts" oli jo Eesti keele ja kirjanduse,  kosutamiseks asutatud. Kust see siis tuli, et selles seltsis waidlemised ja kärad tõufiwad, millel kirjandusega  midagi tegemist ei ole? Ega ometigi kirjanduse töö tüli sigitada wõi, kui see töö muud kosutada ja edendada ei taha, kui kirjandust? 3a nüüd tõuseb üks tõsine ja kuulus EeSti kirjanduse mees Dr. Kreutzwald  üleS ja tunnistab: .Eesti kirjandus käib tagurpidi,  Eesti keel on ennast nii seganud, et minagi sellest aru ei saa." Meie arwame, et seda sõna tähele panna  tuleb. Ega see aita, et umbusaldust kuulsa kirjamehe wasta äratakse, nagu .Kõduma" selleks juba algust teinud on. KeS aSja läbikatsuda ja oma enese silmaga näha tahab, see wõtku kord üht uue aealist kirja kätte ja lugegu  seda pitkal meelel läbi. Küll tema siis ise ka näeb, kuida Eesti keel wõera sõnadega ja kõne käänudega lapitud  ja paigatud on. Seal seisab ühes kirjas, mida wäga .rahwuSlikuks kiidetakse: .See ei lähe minule korda", kuS seisma peaks: .See ei puudu minusse" ehk .sellega ei ole minul tegemist." .Rahwuslik" kirjamees oli ilma ühegi tarvituseta, ilma hädata ja asjata üht Saksakeeli  kõnekäänu EeStikeele fiSse toppinud. Seesugust .aeatähta"  wsiks tosinate kaupa meie .rahwuSlikust" kirjandusest  noppida. Kust see tuleb? Miks .Eesti Kirja- meeste Selts" ei walwand, et Eesti kirjandus ära ei rohitse? See tuleb sellest et üks wõeraS waim ennast tafakeSti seltsi fisse pesttaS ikka suuremaks kasmiS ja Viimaks  seltsi algulist ainust otstarbel, see on kirjandust ennast täitsa nurka lükkas. See wõeraS waim on erakondlik  poolilika waim. Erakondlased wõiwad meid jo siin jälle sõimata, wõiwad meid Eesti rahwa «vaenlaseks ja üheks ja teiseks nimetada, aga ega lõik need sõimamisel» asja ennast paigalt liigutada suuda. Tõsi jääb tõeks, kuida ka sõimatakse. Meie «võiksime weel hulga GeSti seltsist nimetada, kuS just niisamati politika udused püüdmised ja ilma aSjata üleskeerutatud tolmupilwed seltside otStarbet lämmatasiwad ja kõiki käsulist tööd ja tegewust takiStastwad ja maha rõhustivad. Aga olgu sellest küll. Erakondlaste udustelS paides ei suuda meie küll tigedat politika tuhinat solgutada,  kui meie ka mitmed paksud raamatud selle üle kirjutaksime,  ja rahulised, mõistlikud mehed saamad ka lühema juhatuse abil asjast aru. Peawad siis nüüd ka teised kodumaa seltsid ja ühendused,  miS kodumaa ja kõige rahwa kasuks asutatud on, peawad need nüüd ka erakondlaste poolest ärritama politika maimuga täis tuubitud saama, künni alguline ja ainuS otStarbe maha rusutud ja nurka lükatud on? Liiwlmaa põllutöö ja käsitöö edendamise SeltS ja loomanäituSte eeSseisuS on om.« püüdmlStega õigel teel olnud, seda näitawad selle seltsi ja eeSseisuse töö mõnud. Loomanäitufed tahtsiwad tõugloomade kasvatamist kosutada ja see kaSwatainine kofuS. MiS rahwuse kosutust fiiS selle seltsi poolt weel pärivad? MtS põllutööl ja käsitööl rahvusega tegemist on? Põld kaswatab head witja, kui põllumees põldu hoolega harib rammutab ja seemendab. KaS põllumees oma põldu ,põld", .Acker" ehk teistwtifi nimetab, see on fiin paikaS üks kõik. Loomakasvataja saab omas auusaS töös ja hoolsuses kinnitatud ja edendatud, kui tema näitustel oma kaSwulooma eest auu palka ja head hinda saab, kui näeb, missugust looma teised kaSwatanud on. KaS auupalga mõistjad ja hinna maksjad tema kaSwulooma .Stärke" wõi xmullikas" nimekamad, see wõib temal üks kõik olla. Ega tema looma näitusel rahwamees ole, ega oma suguwerd  näitusele wii. Seal on tema põllumees ja wiib oma kaSwulooma näitusele. See on meie „rahwameeSte" suur wiga: Nemad ei oska otseteed kõndida ega asja ja aSja «vahel wahet teha. Kirjameeste Seltsis, kus keel ja kirjandus eeSmärk oliwad, seal peeti nõuu rendikontraktite ja rahwa majapidamise üle. Nüüd tahawad ,rah«vamehed" Põllumeeste SeltfiS keele ja kirjanduse üle nõuu pidada Wana Eesti sõna: ametit, kümneS nälg", saaks fedawiifi fiin ka pea oma kurwa tõde üleS näitama. Seltsid tallitakfiwad kõik .üheksa ametit" ja surekflwad wiimaks kõik .nälga/ Rahwuse kosu nõuudjad: Taganege rahwa kasu wainult I ,Osawötjate" esi mine pärimine : ,Gt Eestlasi wäljanäituse  toimekonna hulka walitakse, keS näitusele toodud asjade ehk loomade üle otsust annavad" see pärimine wõib ennast küll mõne mehe südame sisse meelitada. Meie peame tunnistama, et meil näituste eeSseisuse põhjuskirjad mitte tuttawad ei ole. Meie ei tea, missuguse  seisuse ehk seltskonna keSkist selle eeSseisuse liiked walitud saamad. Kõige selle kasusaatjä asutuse juhtmõtte järel wõime meie aga arwata, et keegi selleparast eeSseisuse sekka mitte ei walitud saa, et tema Eestlane on. Niisama wähe wõikS aga päritud saada, et keegi üksi sellepärast näituste eeSseisuse sekka peaks walitud saama, et tema Eestlane on. Sellega aStuks jo seltS järsku omast juhtfihist kõmale; see ei oleks siis mitte enam üksi ja ainu põllutöö ja käsitöö edenda, «ise seltS. Pcakflwad eeSseisuse liiked oma suguwerd  mööda proowitud ja walitud saama, siis oleks jo rahwuSlik politika kõige oma lahutama ja lõhkuma wõtmuga seltsi fiSje kantud ja länine ainus silmamärk:  põllutöö ja käsitöö edendamine, peakS rohkem ehk wähem keemale heidetud saama. See seltS aga, mis üksi ja ainu kodumaa ja kodumaa töö ja majapidamise kasuks asutatud on see et tohi mingisugust pMMat oma fiSse sigida laSta, muidu laguneb ja langeb selle seltsi esimene ja atnuS otStarbe. Rahvusel ei ole selleS seltsi? ega selle seltsi loomanäitustel ühtigi tegemist, waid üksi aga Põllumeestel. Teistwiifl oleks juba asi, kui .osawõtjad" soowinud oleksid ettalumehi, weikepöllu pidajaid looma näituse eeSseisuse sekka walitud saakS. Sits oleksiwad .osawõtjad" ometigi näitanud, et nemad loomanäitnste otstarbest üleüldse  aru saanud on. Talumees on niisamati põllumees, nagu mviSnik, weikepöllu pidaja niisamati, nagu suurepõllu pidaja. Neil «olemil on looma näitustel tegemist. Oleksiwad .osawõtjad" soowinud, et talumehi loomanAtuSte  MseßjM ja asjatundjate sekka walitakse. siis MW nendega sellest aSjast rääkida. Nemad oleksiwad näitanud olnud, et nemad räägitawast aSjast aru saanud on, ja nendest wõikS loota, et nemad nõuupidamiseS asja juure jääwad. Aga ka siis et oleks, meie arwateS, kellegil õigust ega aSja olnud, käreda pärimisega ette aSluoa, weel wähem aga sõealippu waiimle kanda. KeS maja ehitab ja majapidamise kulu kannab, see on wana aru järel ikka maja peremees. Keda tema wöerakS kutsub, seda peab tema küll lahkest waSta «võtma; et tema aga maja '«võtit wöera kätte andma peakS, see näitab natuke ülkliialme pärimine olema. Oliwad mõisnikud loomanäilnn asutanud ja üleSpidanud, fiiS oliwad nemad ka näituseplatsii peremehed. Kiitsufiwad asutajad omale wõera id, siis pidiwad nemad tulnud wõeraid lahkest wasta wõttna ja armsast ÜleS pidama. Kui aga wõ.rad pärast peremehe õigust omale pärima hakkawad, fiiS ei taha see küll auusa elukombega just täitsa kokku mahtuda. Meie .rahvamehed" näitawad unuStama, et meie .rahwaS" kõige pealt ehk efimeseS jooneS RiStirahwaS on. Selle lärel, jArgmiseS joones wast wõib rahwa seisusliku ja rahwvStiku omaduse peale mõtelda. Pärast seda wast wõib rahwaS talurahvas ja EeStirahlvas olla. Kummal nendest kabest omadusest .rahwamehed" muidu ette, kummal taha scadwad, sellega et taha meie fiin paikaS tegemist teha: loomanäitustel peakS aga talumees EeStimehe ees käima. Sellega olgu kinda laheS, RiStirahwaS peaks aga meie rahwas igal poolel ja igaS paikaS olema; ja RiStirawast on õpetatud: ,Kui sa kellestki oled pulma katsutud, fiiS ära istu mitte ülema paika maha, et ei oleks wahest keegi auusam find temast kutsutud. 3a see, kcS siud ja teda on kuisund, tuleks ja ütleks sulle : Amm sellestuatsele maad Z ja fina fiiS peaksid häbiga alama paika iflma. Aga kui st na oled kutsutud, siis mine ja istu alama paika maha, ja kui see tuleb, keS find on kutsunud, ja ütleb sulle: Sõber, mine senna ülemale, siis on sul auu nende eeS, kes sinuga laudaS istwad." Luk. 14, B—lo.