need seda nõudsiwad. Seadus tuli muidugi uueste parlamenti tagasi ja peaminister Ferry pani oma põhjused  parlamendile ette, ning lisas juure, et ministeerium  siis ammetist tahab lahkuda, kui parlament saadiku Floquet'i ettepanemist uueste kinnitab. Muidugi tõmbasiwad  need nüid kõiki ministrite sõbru pönewile asja külgi ja parlamendis hakkas uue elamusega küsimuse üle nõuupidamine, kas keegi poole ehk wastu on. Wiimaks tuli siis ka healte ärawõtmisiga asi nõnda wälja, et ministrite tahtmist täideti ja seega ettepanek 280 healega 227 heale wasta tagasi lükati. Sellest oli siis jällegi näha, et Ferry asemel keegi töine partei esimestest praegu walitsust oma kätte wõtta ei taha. Ferry on wõidumees igat pidi ja kallawad sellepärast tema wastalised kõige kibedamate sõnadega temale süideriigistrid  kaela ja hirwitawad parlamenti, kes enam Ferry ees kartuse pärast kosta ei julgemat. Asja ajamise  sekka tikub küll sagedaste sarnane inimese hirm, et sellepärast asja põnewusest üle minnakse. Kui palju aga seda sttiandmist nimelt Prantsuse wabadriigi walitsuse  kohta õigeks wõib arwata, seda mõtelgu iga mees ise. Meie küll omalt poolt palju tõe teri neist wälja ei suuda noppida, sest et seal maal ka mehi ülestõuseks, kes töiste wigasi oma keelega karistaksiwad, selle eest ei ole ju sennini pruukinud muretseda, et ilmas neid inimesi  puudus tuleks, kes töiste wigasid walge ette kannawad,  aga muretsetagu kõigil pool parem selle eest, et neist põuud ei tuleks, kes töiste headest töödest kõnelewad ja kõiki asju teuga parandada püiaksiwad. Inglise uus walimise seadus, millega parlamendid hiljuti malmis saiwad, on enam kui kunagi enne uusi walitejaid juure toonud. Kõige esite 1832 a. hakkasiwad rahwas alles 500,000 hinge armu pealt seal parlamendi liikmeid walitema; 1866 aastani oli selle eelnimetatud walimise seaduse järele walitejate hulk 1,136,000 hinge suureks saanud. 1867 a. muudeti seadus ja sai siis saadikute walijate arm 2,442,000 suureks, mis nüid nende wiimaste aastate jooksul ka juba 3 miljoni peale oliwad tõusnud. 'Tänawune walimise seadus on aga Inglise rahwa saadikute armu umbes 5 miljoni tõstnud, kelle sekka nüid meel ka linna majade hoidjad, üirijad ja maal rentnikud juure tulewad. Uusi walitejaid saab siis: Inglismaal ja Walesis 1,300,000, Shottimaal 200,000 ja lirimaal 400,000. Uus seadus saab juba 1. Januarist 1885 a. kestwaks arwatud, ommetigi ei saa enne 1886 aastat uued walitejad weel kõige oma õiguste osalisteks. Aafrika Suudani sõa asjust jäewad sõnumed ikka harwemaks, aga ommeti kõigist sõnumetest, mis sennini awalikuks saanud, on seda näha, et Gordonpasha  weel praegugi Kartumis oma mäega aset on ega Mahdi tormi-jooksmisega tema kallale minna ei julge. Ambukoli ja Debbahise jõuudsiwad juba Inglise esimesed abisõa-wäe salgad, mis 1300 jala- ja 1000 ratsameest suured oliwad. Gordon on Mahdi'le nõuu anda lasknud, et tema oma sõawäcga üle Niili jõe linna poole katsuks saada, mille juures teda aga siis kõige jõuuga tagasi on tõrjutud ja Mahdi selles lahingus ' 3000 meest korraga kautanud. Palju mõistlikka ja targu nõuuandjaid Mahdil ka ei ole, midas ühe Araabia arsti kirjast näha wõib, kes tema sõawäega El Obeidist künni Niili jõeni ühes käinud ja seal ammetit pidanud. See kirjutab: „Wähe aega peale seda kui mina Mahdi laagrisse  sain, laskis tema minu käest küsida, kas mina ka arstimist oskan. Ma pidin kostma, et mnul tormilist  riistu ei ole, mispeale siis Mahdi ütles: „Ja kui tzTeil nuad ja saed ka ligi oleksiwad, siis paneksin ma Teid oma sõawäe ülemaks arstiks. Kui ma Kartumi linna ära olen wõitnud, siis saan ma Eüroopa arstisid ammetisse panema. Kord arstis mind üks Eürooplane, nägi palju waewa ja ma andsin ka temale 2 kruusi täit mett palgaks." (On küll imelik suur hind, mõtle 2 kruusi täit mett!) Pärast küsis Mahdi minu käest, kaS see tõsi oleks, et sultan Willem Preisimaalt oma suur-wezieri Bismorki Londonisse Inglise ministritele saatnud ütlema, et Saksa, Austria ja Wenemaa sellega rahul ei olla, et Inglismaa Egiptimaad jäedawalt oma woli alla tahab jätta. Siis näitas Mahdi ka minule oma saadikute kirju Kairost ja Konstantinopelist, kes temale Eüroopa poliitika asjust teatusi kätte toimetasiwad." Wõib olla, et Inglise abisõawägi, mis enne Jõulu werewäljadele piab jõuudma ja ots juba, nagu eespool nimetasime, sinna on jõuudnud, ka selle pitkaldase sõale ja werewalamisele pulga ette pistab Omalt maalt. Wiljandist. Tarwastu kihelkonnalased pidastwad 9. Detsembril kohalises Eesti Põllumeeste Seltsi saalis naitemüiki ja pärast tandsu pidu. Osawõtmine oli kaunis elaw, iseäranis rohkeste wõtsiwad Tarwastu inimesed ise osa, mis ka wäga kiita wõime. Näitemüigi toimekond on oma juhatajate wallawanema M. Waine ja wallaecstkostja  J. Tauts'iga palju waewa näinud, et seda pidu nii laialisest ära wõisiwad pidada. Sissetulek oli pealt 200 rubla, mis peale weiksete kulude mahaminemist  ka seltsi maja wõlgade tasumiseks kassasse pandi. Suur tänu auusa waewanägijatele ja soowime, et töised wallad ning kihelkonnad samasugust lõbusust enestele ja kasu seltsi majale saani tee ajal teeksiwad. Meie ei suuda oma rõõmu ja kiitust siin weel ka kohaliste neiude ja noortemeeste üle awaldamata jätta, kes igale linnalisele  kõige paremaid Eesti noore-sugu kujusid ilmutasiwad ja kõige selle juures otsatat rõõmu awaldasiwad, et ka omalt poolt ühes wanematega sellel wiisil ohwrit isamaa altarile tuua wõisiwad. Ikka nobeste edasi isamaalikus töös! 30. Now. pidasiwad linna-wolinikud siin awalikku  koosolekut. 19 wolinikku olid koos ja linnapea juhatas kogu. Alnstuses tõusiwad õndsa linnavoliniku Eduard Werncke mälestuseks koosolejad püsti ja linnapea teatas, et wolin. Wahrhuseu kogust wälja on astunud. Wöeti nõuuks tulewal aastal enam jalg-teesid uulitsate äärde walmistada, mis wäga tarwis. Rae-kantselisti palka kõrgendati 100 rbl. ja ka linnakubjal 50 rubla. Kapteni nõuudmist, wangiwedajate soldatitele korterit anda, lükati wolikogu poolest tagasi. Sillakohtu komissari Drossmann'i hoole läbi on Arusaare kirikuwaras ja ka warastatud rahasumma 1400 rubla kätte saadud. Kohalises Käsitööliste Seltsis peetakse waieluse õhtuid, kus ettepandud küsimisi läbi räägitakse. 21. m. k. p. on käsitööliste olust waieldud ja soowinud keegi, et zunfti õigus tagasi tuleks! Kuule Wiljandi! Mis ütlewad siin sinu zunfti meistritest osawamad meistrid, kes mõned koguni wabriku wiisil töötawad? Ime küll! Kurgja pärast on meile nõnda palju soowituse kirju tulnud, et mõimalik ei ole neid kõiki awaldada. Wirumaal, Läti piiril, Läänemaal mere ääres, hommiku pool EeStimaa otsal ja Pärnumaa lõuna nurgal on suguwennad  wägimehe C. R. J. kalmukünka pärast mures ja töös. Wiimased nädalad on ka ukse ees ja pia piame haamri otsustawat lööki ootama, kas koht pärijatele jäeb ehk ära läheb. Raske ja walus on küll selle asja peale mõtelda, aga kurwastaw ja piinlik oleks asi siis koguni, kui koht käest ära läheb ja Eesti-rahwa armsama esimehe haua-ase rvõeraste omanduseks saaks. Sellepärast ei wäsi meie oma paremaid sõnu wäljaütlemast, et igaüks mõtleks ja midagi teeks, kuida wiisi, kas wõi wiimasel silmapilgul  abi saab. Ühe Eesti-wenna J. W. käest Läänemaalt  saime praegu jälle pitkema kirja, kes kõiki enalgulisi  Sakala lugejaid awalikult üleskutsub, et igamees Kurgja peastmiseks ühe rubla weel enne Iõulu priitahtlikult  kingituseks saadaks. See soow on ju isienesest wäga kena ja saaksime ka omalt poolt muud nõundmised täitma ning oleks sarnane meeletuletus endiSdest lugejatest pärijatele suureks trööstiks ja rahwa auu-tnnnistuseks. Piame ühes rahwaga ära ootama, mis 17. ja 18. Detsembril Kurgjast saab. Pärnu linna-ammet ja kaupmeeste Selts on Liiwi raudtee ehituse komisjoniga jälle nõuupidanud ja ikka esimesed selle juure jäenud, et üks raudtee haru Pärnust läbi piaks minema. Pimm maakonnast. Aleksandri-kooli asjus tuleb meile järelseisaw kiri, millele ruumi palutakse: ..Kewadel sai magama uinunud Tõstamaa abikomitee käest 1882 a. Septembri kuul ärapeetud näitemüigist ülejäenud asjadest aruannet nõuutud, . aga et see siit saadik ikka weel ilmumata on, seepärast palun auustatud komiteed mitte pahaks panna, kui seda töist korda nõuan. Auustatud  komitee eestseisus! Wõiksite küll nõnda lahke olla, aruannet kokku seada ja mõnes ajalehes ilmutada, sest Teie waitolek sünnitab paha meelt rahwa seas. Juulikuu  hakatusel oli juttu kuulda, et nõuutud aruanne pia ilmuma saab, aga siit saadik ei näe teda weel kellegi silmad. Et iga Eesti-poeg oma isamaa sülelapse eest kõige suurema hoolega töötama piab, on kõigil selge; Töiste endiste Tõstamaa komitee liikmete nimel: Th. Kanemägi." Meie mälestuse järele on see komitee surnuks arwatud,  sest et ta ka 1883 a. üleüldse omast tegemusest aru ei annud. Aga muidugi mõista ei keela see ta endiste eestseisuste liikmete käest aruande nõuudmist. Tartus pidas 28. Nowembril, nagu „Neue Dörptsche Zeitg." teatab, Õpetatud Eesti Selts oma miimist s. a. koosolekut. Koosoleku algul loetud, nagu see sellel seltsil wiisiks olla, sissetulnud kirjad ette, mille hulgas õpetaja J. Hurt'i kiri Peeterburgist Seltsi käest neid mana rahwa laulusid „Wana-Kandlis" äratrükkimiseks palns, mis Selts Pihkma poolt omale smmud. Selts tegi otsuseks ja lubas neid laulusid trükki anda. President prof. Leo Meyer kõnelenud selle peale mõned tähelepanemise wäärilised sõnad kadunud seltsi-liikme prof. Alerejewi mälestuseks ja wõeti uueks liikmeks Btuä. G. von Sabler wastu. Seltsi kirjatoimendaja prof. L. Stieda kõneles ühest Kuuramaal wälja-antud raamatust ja Dr. Schlüter nimetas omas kõnes ühte Dr. M. Meste kõnes Uggania nime kohta awaldud rahwalaulu, mis enamiste iga Eüroopa haritud rahwalauludes leida olla ja tema arwates Lati- Llitawi tõlkes Eesti-rahwa omaks on' saanud. Lektor Dr. M. Weske oli selles Seltsis minewal koosolekul kõne „Uggania" wana nime üle pidanud, mis pärasi ka Tartu Saksa lehes „Neue Dörpt. Zeit." ara trükiti ja selles kõnes tuli mõeldud Eesti rahwa-laul ette, mis ka töistes rahwalauludes leida olla. Sellest wõime naha, kui tähtsalt õpetatud kondades rahwalaulusid  uuritakse, millepärast nende korjamine, kus weel wõimalik ära ei pia saama unustud ja nooremad trükis awaldatud wanawara enam kui siiamaani tähele piaksiwad  panema. Liiwimaa mõisnikule Põllum. Selts Tartus, nagu Saksa põllutöö lehes „Baltia Nädalilehes" awaldatud  protokollist naha on, on wiimasel omal koosolekul nõuuks wõtnud, et edespidi Seltsi medalide asemel näitajatele  raha auuhindasid anda. Niisama tehti ka otsuseks, et näitusele toodawate põllutöö masinate ja lokomobilede eest seisuraha ega ka müimise korral Selts kasu-protsenta ei wõta. Näituse auuhinna mõistmise komiteel lubati 50 rbl. talupoegade lehmade ja sigade kaswatuste eest auupalgaks wälja jagada ja selle tingimisega, et kõige enam 10 rbl. iga wälja näidatud looma eest auupalgaks wõib anda. Endine landraat v. Liphardt Raadimõisaft  oli ka tulewaks aastaseks Saksa näituseks oma kuld-medali auupalgaks lubanud, mille eest Selts teda kirjalikult tänada otsuseks tegi. „Oma Maa" 8. nummer on suuremas kujus ilmunud ja lubab edespidi weel suuremalt tulla. Kuulutuste  seas annab hra. Dr. M. Weske teada, et tema abiliseks tuttaw kirjanik endine Tartu Btust. tbeol. Marimilian  Pödder heitnud, kes ka sellel ajal „Oma Maad" saab toimendama, kui Dr. M. Weske ise Weebruari-kuul wõerale maale läheb. Hra. M. Põdder on Eesti ajakirjanduses  tähtsaks saanud ja piab teda kõige osawamaks Eesti lõbu- ehk jutukirjutajaks nimetama, millepärast seega ka „Oma Maa" jöuud kaswada ja temale õnne soowida wõime. „Oma Maa" selles aastakäigus on mitmed hra. M. Põdder'i tööd ilmunud, niisama ka meie lehes weel wiimati „Ellerhein" ja saame ka tulewal aastal kolm kenat kirjatööd temast, nagu kuulutustes lähemalt nimetatud, „Sakalas" awaldada wõima. Tartu Saksa ajaleht kirjutab, et Riia kameralhowile  ikka ümberkirjutust kirjad ühest wallast tõisi tempelmarkidega sisse saadctawat, kuna seda aga seadus terwes  Wene riigis ei nõuudwat. Siis on need eksinud, kes wäljalaskmise tähe ja uute walda wastuwõtmise tähe peale margid ostsiwad. Saksa lehe teate järele ei ole aga ümberkirjutuste  palwekirjadelle ühtegi marki waja. Tartu õpetuskonna kuraatoril olla nõuu tulewal aastal weel mitmeid kreiskoolisid Wene õpetus-keelega koolideks muuta ja nimelt Kuuramaa Tukkumi ja Bauske, ja Rakwere kreiskoolisid. Tartus on külmast ajast hoolimata ikka weel hulle koeri leida. Politsei on seeparast kõwa käsu wälja annud, et kõik koerad, kellel peakorwi ei ole, maha saamad  lastud. Tartumaalt. Auuötatud „ Sakala" toimendus! Palju head mul seekord Teile küll kuulutada ei ole, kuid palju enam halba; aga ka see on iga ajalehe püha kohus, et ta nii heaste head kui halba rahwa ette kannab: head kiites ja edendada püides, halba läites ja kaduma soowides. Seeparast palun ka sellele sõnumele „Sa kalas" ruumi: Lahutuse sünnitajad. Hiljuti lugesin „Sakalast",  kus Teie kui Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi abiesinik oma Seltsi liikmetega ja Sakalamaa meeStega asjalikult räägite, kuna Teie neile Seltside tulu ja tähtsust silmade ette saete ning neid tublimine, hoolsamalt  ja suuremal mõedul Seltsi tööst osa wõtma kutsute: mida enam liikmid ühel seltsil on, seda tublim tema töö; ühendus teeb kangeks! Ka minugi rinnus liigub see südamelikuni soow, mida Teie seal walja ütlete, ehk mull küll õnneks ei ole antud ega palgaks pantud „Sakala" kuulsamal Eestlaste maal sündida ja suureks  kaswada! Ka mina olen katsunud õntsa kangelase C. R. Jakobsoni kokku saetud „„käsku" seltside kohta"", oma jõuudu mööda täita, kuna ma kolme wiimse käsude peale iseäranis rõhku olen püidnud panna! Seda enam ja tulisemalt piaksiwad aga Sakalamaa omad mehed seda teha püidma ja töistele eeskujuks olema, nii kui meie endised estwanemad, keS „Sakalas" elasiwad, kõige Eesti rahwale wanaste ja praegugi eeskujuks oliwad ja on! Mis näen ma aga Eesti meestest? Mõned üksi- 1884 50 Sakala.