asvtntM Kuku knmwwad muist maakonnad, muist kohalised  seltvlonnad, muist Üksikud.lnimesO. Siiwlmaal saada ÜkS seesugune kool Keiserliku Lilwimaa PMnMeeSte Seltsi ja kohaliste mõiSnikude kulu peale asutatud. Professor Köler on Alekfandrikoolt aSjuS ühe kirja Mewiku lugejatele" wälja saatnud. SelleS kirjav tahetakse kinnitada, et rahalaen Kuntugani mõisa peale. Alekfandrikooli kaSsale wäga käsuline ja täitsa kindel olnud olekS. Nimeks kinnitab Professor Köler, et tolmandemast  Migalflonist juttu olla et wõikS, sest kolmas obligatsion olla Wene seaduse järel üleüldse keelatud, seda ei ollagi; Aleksandrtkool olekS teise obligatflont saanud. Selle korwaS jutustab aga täheuwlud ktch et »pangas" ligi 127, rubla deSsätini peale, wõlga olla, ja kui > mõisa m üija te" wõlga juure arwatakse, siis tulla ligi 35 rubla deSsätini peale wälja. Meil on ka natuke tund. mist ja teadust seesugustest tallituStest; kõige wähemast oleme meie Ühe terme mehepõlwe seesuguste aSjade kallal tallitauud ja peame kinnitama, et see Professor Kölert seletus segane ja täitsa arusaamata on. Kut Khersoni  Maabankil iga deSsätini pealt umbes 127» rubla saada oli. sits oli sel Maabankil esimene obligatsion, ja kui miiijatel umbeS 227, rubla iga deSsätini pealt saada oli, siis oli mil müljatel teine obligatsion. Aleksandrikooll  raha jäukS jäi siis ainult k o l m a S obligatsion järel. Ja kui see Wene seaduse eeS koguni mitte ei maksa, nagu Professor Köler enne kinnitas siis ei olnud Kuntugani  ostjatel Aleksandrikoolile muud anda, kui paljast lihtlast wõlakirja, oma enese auusa näu peale. Professor Köler ütleb küll: Mõisa müijaiele obligotstonide asemele oleks wõinud .EestlaSte raha ligi 100.000 rubla kindla teise vbligat,siouide  peale pauna." Aga stls olekS jo 100.000 rubla pidanud laenatud saama, mitte 30000 rubla. Kõik see ei lähe ka kuidagi selle aruandega kokku, mida esiteks Kuntugani mõisa üle anli. Selle aruande järel oli see mõis umbes 20,000 tziiwimaa wakamaad, see on 6800 deSsätini. suur. Khersoni  Maabankis peakS stiS 85.000 rubla wõtga olema ja müljatel peakS 153,000 rubla pärida olema. Ikka jääks stiS weel 53,000 rubla wanemat wõlga üle, kui ka 100.000 rubla MlllaSte raha" laenatud saaks, ja selle wanema wõlale peakS ikka weel teine obligatsion jääma. Kuida see asi siis on: KaS on see möiS weikem, kui esiteks üleS anti? Aa kni see weikem on: MikS seda stiS esiteks suuremaks kujustati, kui ta on? Niisama arusaamata ja kahtlane on ka see tähendus, mida /walguS" Professor Kölni kirja juure lisab ja mida vEeSti PoStimeeS" selle kirja enese sisse ÜleS wõtab: ,Kõige suurem õnnetus, mis Al. koolt rahale oleks Mvinud tulla, on see, et kui suurte õnnetuste läbi peakS , Kuntugani mõis äramüimise alla langema, siis olekS Al. /00l ligi 1200 dessätmi head maad omale wõtma pidanud."  Kusagil maailmas ei ole pruuk, et wölauSkujad üht mõisa, miS „äramüimise" alla langeb, oina keSkiS ära jägawad. Kui wölauSkujad kõik eraintmesed oleksiwad, si!S wõtksiwad nemad küll oma keSkiS sedawiisi leppida, aga siin on jo kaks awaltkku asutust: Khersoni Maabank ja Aleksaudrikool. kellel kummagi! õigust ei ole, seesugust lepitust teha. See mõis peaks juba tükkis müüdud ja lunaStud raha peaks wõlgade wanuduse järel jägatud saama: Esiteks Khersoni Maabank, stiS mõisa müijad, pärast kolmas wölauskuja, kui temale midagi üle jääks. Aga kui ka maa ja pind wõikS wõlauskujate keSkiS jägatud saada, siis et laugeks Alekfandrikoolt osaks, nende aruanuete järel, mitte 1200 dessätini, watd paljalt umbeS 874 deSsätiui, kui Aleksaudrtkoolt rahast 30,000 rubla selle mõisa peale antud olekS. MõiS on aruande järel 6800 deSsätini suur; Khersoni Maabankil on saada 127, rubla dessätini pealt, müljatel 22 7, rubla. Maksetakse sellest, 153,000 rubla suurest wvlaft Alekfandrikoolt rahaga 30,000 rubla wälja, fiis jääb 123,000 rubla järel, see on umbeS 18 rubla iga deSsätini peale, ja Aleksandrikoolil oleks umbes 4'/, rubla iga deösätini pealt pärida. Maabank  peakS fiiS 127, jägu saama, müijad 18 jägu, Aleksandrtkool  47, jägu. Zga terasem koolipoiS wöib nüüd aru teha, kui palju Alekfandrikoolt jänkS üle jääks. Aga kuida üteldud, mõisa ei wöiks koguni mitte jägada, ja kui ka wõikS. stiS ei olekS see küll wist mitte ainult ,h e a ,n aa", miS Alekfandrikooli osaks langeks. Meie ei taha sellega koguni mitte ütelda, et meil kahtlane süda herra Professor Köleri auusa meele üle olekS. Meie usume kindlast, et tema oma auusat nime mitte seesuguste kahewäärtliste lallitustega määrida ei raatsi. Mis meie aga kardame ja arwame, see on see. et tema auusat uime kahewäärtliste »toimetajate" poolest turjaSte pruugitakse. Kõige wähemast on tema sellega, et tema oma uime selle segase ja kahtlase sele tüse alla pauna laSkiS, selgeSte näitanud, et temal maadest ja rahalaeuu tallltuStest mitte wähemadki aimu ei ole. Kui kindel sits Alekfandrikooli raha ühe eestseisuse all seisaksikus  juhatajal paljas ulmi, uduStel ja kahewäärMStel toimetajatel ja. Mllitajatel aga kõik wägi ja wõimus olekS, seda arwaku need ringkonnad teraselt ja tõsiselt läbi, kestel Alekfandrikooli rahaga tegemist on. Herra Professor Köler mõtelgu aga ise ka seda aSja natuke sügawalt läbi ja hoidku oma auustatud nime nende eest, keS seda silmanähtawalt  karjaste pruukida püüawad! , Die Heiuiath " kirjutab : /Ametliku tea. tuStuSte järel cn 30. Leikusekuu pääwaks Tartu kokku kutsutud seaduse waslaue Alekfandrikoolt peakomitee .ja abikomiteede peakoosolek kõrgemast paigast ära keelatud ja üleüldse ära keelatud, miskit koosolekut pidada, enne kui kõrgemast paigast selle tüli üle otsus tehtud on- Tartust. Sel nädalil algatnd Tartu kMlpWMPõlluwilja  ja käsitöö näituse üle tulewad rõõmustawad sõnumid. Juba nädalil enne seda oliwad 63 hobust, 42 sarwlooma ja hulk weikeid loomi üleS antud. Selle juures on tähele panna, et taluperemehed oma loomadega ja asjadega eiramist  otsekohe näitusele tulewad ja neid wast seal üleS annawad.  Leikusekuu 21. pääwal peetud rahwaptdul on Eesti Postimehe" sõnumite järel umbes 5000 inimest koos olnud, ja kõik on wäga heaste läinud. KaS Jakobsoni pärijate kasuks palju korjatud, selle üle ei ole sõnumit. Viljandist kirjutakse meile : ,Meic kuulsas Sakalaste Viljandis peeti Leikusekuu 20.-22. pääwal põllu- ja käsitööde wäljanäiiuS ära, kuhu wäga wähe weiksemaa põllumehi oma hobuseid, iseärantst sarwloomi tsiwad. Lehmi oli üks, lambaid üks, sigu ei olnud sugugi; ka üks koer sai wälja näidatud. Käsitööd oliwad küst mitMM. aga siiski ühewõrrased, nenda et riided, mis mitte omanikudest enestest ei olnud walmistatud, wöifiwad oma käsitööks tunnistatud  ja auupalga wääriliseks arwatud saada, sest auuhinna  kommisfionil et oleks kedagi üle jäänud, kellele aunhinda  anda, kui seda asja oleks karmimini tallitada wõtnud.  Seepärast anti niisuguse käsitööde eest , Põllumeeste Seltsi" auuhind, kuld sõrmus, ,mesilase" pealkirjaga. Auuhinna kommissiontS oli palju nõndanimetatud /ahwamehi".  kes selleski toimeSkonnas oma konni" panemata ei jätnud. Suurepõllumeeste seltsist oliwad nemad omale auusaid herrast kommissioni liikeks palunud, keS oma kohust tuntnd wäsimata hoolega, kõige õigemal teel püüdsiwad täita. Nägiwad aga /ahwa osakondlased", et esimene auuraha ühe suure põllumehe täkhobusele pidi saama, siis paniwad nad kui tuld ja tõrwa wasta, sest et nemgd wist öösel, õlle waatide juures oliwad järel arwanud, ja sai see esimene auuhind, mis Maade-Mintsteriumi poolelt kingitud,  nende osakoudlasele antud, kelle loom aga kaugelt selle wääriliue ei olnud. Seesugune tembutamine kuuldi rahwa seas palju paha werd sigitanud olema, nenda et awalikku nurisemist kuuldi. Wiimaks nähti kolm ilusat pilti käsitööde wäljanäituse lawa kohal, seina peal, üksteise kõrwa seatud olema. Need oliwad: Kristus, Ketser Aleksander 111. ja C. R. Jakobson. See ou üks raSke kohus, mida fiin Wiljandi EeSti Põllumeeste Seltsi esimese a valiku tallitus? peale mõistetakse.  Meie oleme selle üle Saksakeeli lehtedes palju lahkemat kohut lugenud, aga meie kirjasaatja on meil tuttaw  ja täitsa ustataw. Saksakeeli lehed et tahtnud wist tüli tõSta, ja piigistaflwad ühe silma kinni. Meie aga peame tunnistama, et meie ühest Seltsist iialgi auusamat tallitust loota ei wöinud, kelle maja „ pühitsemise" juures Dr. Weske oma nimetatud ja nimetamata seltsilastega Jumala sõna ja Sakalamaa pinda ja kiwa nii nurjatumal kombel üksteise waSta põrutas. Kui suurt kasu Eestlastel sellest Sakalaste asutusest loota on, selle üle on siis Eestlased  nüüd juba ise oma eksitamata häält annud. ,Tall. Sõb." toim. Seesama kirjasaatja kirjutab edasi: ,Wana-Tänuasilma  koolmeister Jüri Lell ep, kes minewal kewadel oma hooletuse pärast oma ametit pidi maha panema, kohast wälja minema ja uue koolmeistrile ruumi andma, on künni Leikusekuu 25. pääwani kohtu käskude wasta pannud, mispärast  stiS ka ülem kohus teda sel pääwal on wälja kostmas  käinud. Aga Lellep nõudnud wäljatöstjate käest oma, kui koolmeistri wiimase aasta kahju tasumiseks 18,668 rubla 60 kopikat! Waatke auustatud herra Redaktor, kui suured koolmeistrite  palgad meie Sakalaste maal, Sakalastele on maksetud, kui ühe ainsa aasta kahju seda summat wälja teeb!" —i — EkS tema näita selle pärimisega ise kõige paremast, kui tarwiline tema ühe auusa rahwa laste juhatajaks oli! „Tall. Sõb." toim. Kumamaalt. Baron Noldeni mõrtsukad on üles leitud. Need on kaks tema oina walla, Wirgeni, talumeest, isa ja poeg. Peterbnrgift. Leikusekuu 30. pääwal, kui Aleksander- NewSki pääwal, KeiSri Majestäti, Keiserlik Kõrgus Suurwürst  Aleksander Mihhailowitsh ja WürteWhMi Kuninga- Praua Olga Nikolajewna nimepääwal, oliwad Keisrikoja kõrgemad ametnikud, prauad ja preilid, ja kohtute, maamäe  ja meremäe ülemad, Aleksander-.Newskt kloostreSse Jumala teenistusele kutsutud. Peterburgi linna p.M s, Kindral Gresser on Leikusekuu 27. pääwal pealinna tagasi tulnud ja oma ameti tallitust jälle oma kätte wõtnud. Peterburgi Moh ammed anlased on luba saanud, ühe moshee Mohammedanlaste kiriku ehitamiseks raha korjata. J w a n Turgenjew, selle aegne kõige kuulsam Wene kirjamees, on Leikusekuu 22. pääwal Bougiwalis, Pariisi ligidal, ära surnud. Tema oli aastal 1810 sündinud  ja Wenemaa ja Saksamaa suurkoolides hoolega kaSwatatud. Tema ülewäga osawad ja kenad kirjad tunnistawad  üht kurwa waimu ja haledat meelt Wenemaa talurahwa pärispõlwe ja nende mitmesuguste raskuste üle, mis rahwajl kanda oli. Kui Kõrgestõnnis Keiser Aleksander  11. Wene talurahwast wabastanud oli, siis mõistis Turgenjew seda head ja wägewat tegu küll ära, aga täieste rõõmu ei wõinud tema ka sellest tunda, sest tema silma ees seisis see kardeiaw kõrwewaim. mida Nihilismuö nimetakse,  miS kõiki usku ja kõiki auustust enesest ära heidab, ja miS juba mitmest aeast saadik Wene suurkoolides ja nenda nimetatud Mõistlikkudes" ringkondades kaswamaS oli, mis ennast ka wiimaks nii koledates tähtedes ilmutas. Turgenjewi elu on sedawiisi üks ainuke pitk kurwastus ja leinamine olnud, kuida see tema kirjadest wälja paistab. Põlema armastusega hoidis tema kõiki inimesi, nimelt aga oma ligemat sugmahwast omas südames, aga need inimesed.  keda tema elamas elus nägi, need ei olnud kaugelt selle kuju sarnatsed, mis inimestest tema. fützamch seisis. Kõik need auupärjad, mida omaksed ja wõerad temale punufiwad,  ei suutnud tema südame haawa jahutada. Turgenjewiga  on üks kõrge maim ja üks soe süda hauda langenud,  kellel ühtigi kõigest sellest ei puudunud, mis inimest kaunistada wõib, kui ükfi aga elawat ja waga usku. See kõige wähemast on meie arwamine Turgenjewi üle, ja selle läbi on ehk tema muidu nii kenad kirjad hoopis teisiti mõjunud, kui tema tahtis. Tema tchtiS NihilistlaSte wasta wõidelda, aga meie kardame, et tema, ilma tahtmata,  mõnda Nihiliftlast kaswatanud on. Wiimastel aastatel elas tema Prantsusmaal ja raske haigus keelas teda oma wiimast igatsust täita ja oma kodumaale surema tulla. Igal poolel hakatakse juba tema auusammaks raha korjama. Seespidiste asjade Minister, Graf Tolstoi tulla Mihklikuu 1. pääwaks Peterburgi tagasi, ja wotta oma ameti tallitust jälle oma enese kätte. Akademiker Geheimerath Middendorff,  kes loomakaswatamise ülewaatamiseks Wenemaa seespidistes kubermangudes reisimas on, tulla Mihklikuu Peterburgi, üht kommisfioni juhatama, mis Wene loomakaswatamise  üle nõuu pidama saab. Statistika aruannete järel, mida Seespidiste  aSjade Ministerium kogunud, on wiimase nelja aasta käigul Euroopa Wenemaal 1,010,962 looma põrnatõbesse  langenud. Kõigi riigi telegrafi jaamades ou selle aasta Heinakuul 669,727 rubla fisse tulnud, selle aaSta 1. Leikusekuu pääwaui kokku 4,583,188 rubla, ehk 58,755 rubla rohkem, kui sel aeal mullu. Leikusekuu 17. pääwal jõudis Znsheniör Kalageorg'i  juhatusel üks kullawoor Zrkuzkist Peterburgi, mis 345 puuda 29 naela kulda tõi. Kaitsejateks oli 25 meest. Kuld oli 15 kolmehobuse wankre peale lautud. Siberis oli 30—40 talumeest ratsa, kaitsejate abikS wõetud. Selle kulla hind on rohkem kui 7,000,000 rubla, praeguse kurfi järel. Zrkuzkist on Leikusekuu 20. pääwal teine woor teele saadetud, mis 350 puuda 12 naela kulda toob. Keisri käsu peale kantakse Keisrikojas, Graf Chambordi surma pärast, wiiS pääwa leinariideid. Leikuse-kuu 18. pääwal sai uus poolsoomuSlaew  Donskoi" wette lastud. SuurwHrst Aleksei oli juhatamas. Soomemaalt. Kiukaise kihelkondas nälgib üks noor tugew talumees juba paar nädalit, ainult laiskuse pärast. Tema ei taha muud kui wett ja tubakast, on aga kuiwetamas  ja nõrkemas. Tema uaese ja laste eest muretsewad helded naabrid. Helsingist. Suur Tammerfors'i Seltst lõuendi wabrik on Leikusekuu 24. pääwal maha põlenud. Kahju arwatakse 1,200,000 rubla suur olema. Kuida tuli tõusnud, see on teadmata. Moskwast. Moshaiskt maakondas on nende pääwade sees üks raske pikse hoop ühe talumehe ja kaks talunaest, keS tee peal oliwad, korraga surnuks löönud. Warshawist. Plontshini külaS on kaks karjast järgmist nurjatumat tegu teinud: Nemad wõtsiwad neli kasfi kinni, mäSstsiwqd neile takku sabade ümber, kallastwad kiwiöli peale, pistsiwad põlema ja lasksiwad fiis õnnetumad loomad lahti. Üks kass kargas ühe lambalauda katusele, mis kohe