Sakala .U 8. Wiliandis. 23. Webruarikuu päewal 1880. l». aastakäik Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Uus hirmus kurjuse tegu, mis 5. Webruaril Peeterburgi lmnas tehtud. Meie kihelkondade postid. I. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Õpetaja J. Hurt i awaldus. Wiliandi maakonnast: Wallawanemate ivastamine; surm kaemus. Pärnu maakonnast: Hooletumad pääraha maksjad. Tartust:  Aruanne li. üleüldisest laulupeust; kuratori herra Saburowi teekond;  ihunuhtlusest. Peeterburgi st: Keiseriina Majesteedi termis; Baron Lieven surnud; kindral-kubernäride wahetus; Osman Pashaa; mässaja kinni. Tiflissist: Rööwel Tato Zulukidse ülespoodud. Lõuna- Wenemaalt: Hirmus külm. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Teadus, usk ja ebausk. Aruanne Aleksandri kooli tööst. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Uus hirmus kurjuse tegu, mis 5. Webruaril Peeterburgi linnas tehtud. Äks hirmus sõnum on jälle meie juure jõudnud, keda kuuldes esiotsa igal auusal inimesel weri soonte sees ära tardus. Sala põrglaste selts on 5. Webruaril oma kõige põrgulisema töö ära teinud, kellega terwe Keiserliku perekonna elu kallale kiputi. Aga juba wiiet korda on nüüd Jumala armuline käsi oma salwitud meest kurjategijate sala nõuu käest peastnud ja sellega maailmale ülestunnistanud, et ta Wene riiki oma armutiiwade  kaitsmise all hoiab. Kaardiwäe kommandör, kindral-adjutant Gurko on 6. Webruaril järelseiswa päewakäsu wälja saatnud: „Eila seitsmendamal õhtutunnil läks talwepalleis pääwahi  toa all purustades suur tinamiidi-laeng põlema. Et häbemata julge kurjategija seks selle aja wälja oli walitsenud, kus ikka Kõigekõrgema lõunasöömaaega ära peeti, on ta selleläbi oma põrguwäärilise teuga Keiserliku  Majesteedi püha elu kallale kippuda soowinud. Jumal on oma salwitud mehe kallist elu peastnud ja jällegi ülesrääkimata suure armu meie kõikide wasta ülesnäidanud, mis eest meie Issandat südamelikus ja ühendatud palwes tänada tahame." Purustaw pauk sündis söögitoa all, kus Keiserlik perekond ikka kella 6 ajal lõunat sööwad. Nimetatud päewal oli aga söömaaeg kogemata juhtumise läbi pool tundi hiljemaks jäänud. Purustaw pauk, kelle hirmsat wäge keldri tugewad wõlwid wähendasiwad, sündis just sell silmapilgul, kui Keisri Majesteet seltsis Hesseni printsi ja Bulgaaria würstiga ühest uksest ja terwe Keiserlik perekond töisest uksest söögisaali astuda tahtsiwad.  Pauk oli nii tugew, et keldri tugew wõlw ja selle peal olewa pääwahi toa wõlwid läbi löödi. Söömise  saalis oli paugu wõim weel nii kange, et lauad ja nõuud igale poole laiali lendastwad ja kaks teenert haawatud saiwad; saali põrand on läbi löödud. Kui hirmus selle paugu põrutamine oli, seda tunnistawad katkiste akna-ruutude suur hulk talwepalleis ja ligiseiswa  majades Neewajõe ääres. Et ka mitmed gaasi torud katki oliwad läinud, sellepärast kustusiwad kõik tuled palleis äkitse ära ja pimedus kattis täielikult hirmsat juhtumise kohta. Keiserliku Majesteeti ei kohutanud  aga see kole sündmus mitte ära, waid Nemad andsiwad kohe tarwilisi juhatusi. Ametliku sõnumete järele õnnetuse päewal on wahisoldatidest 8 meest surma saanud ja 45 meest haawatud. Pärast on aga weel 2 meest prügide alt ülesse leitud, nii et surnute arw on. Keiserlik Majesteet käisiwad kella 8 ajal õhtu haawatuid ise waatamas, ja töist korda kesköö ajal. Palju suurtsugu mehi oliwad ööd otsa palleis, kus surnukehad purude alt wälja tõmmati ja järele otsiti, kust purustaw pauk oli tulnud. Need otsimised tegiwad awalikukS, et õnnetus  kurjategijate käe läbi oli sündinud. Nii pea kui see asi töisel päewal linnas tuttawaks sai, woolas inimesi igalt poolt kirikutesse kokku, Jumalat  Keiserliku Majesteedi õnneliku peastmise eest tänama. lisaku kirikus nähti palju inimesi nuttes põlwili maas olewat. Terwe linn seisis pea lipuehtes, ning kõrged riigi ametnikud ja kindralid läksiwad talwepalleisse  kokku. Seal tänas Keiserlik Majesteet Soome kaardiwäe pealikuid, nimelt nende ülemat Owerstit Tenneri't, kelle soldatid pääwahi peal oliwad olnud, ja kes nii tubliste oma kohust oliwad täitnud, et haawatud soldatid suure waewaga prügide alt wälja oliwad roninud ja püsti ajades oma teenistust edasi püüdnud täita. Keiserlik Majesteet awaldasiwad oma kaastundmist nende ohwride kohta, kes sellel kurwal juhtumisel  oma elu ja terwist oliwad kautanud ning lubasiwad  nende järele jäänud perede eest hoolt kanda. Ilma kutsumata on ka juba inimesed muialt nende soldatite heaks, ilma et neid keegi palunud oleks, andeid Peeterburgi ajalehtede toimetuste kätte wiinud. Rahwas on selle hirmsa teu üle igal pool nagu keemas ja ei leia küllalt sõnu, kurjategijate põrgu-tööd hukka mõista. Ka terweft maailmast tuleb telegrammist Peeterburgi kokku, kes kõik sellest tunnistust annawad, kui wäga põlastawaks ja põrguwääriliseks seda tööd peetakse. Meie aga täname kõikide Weneriigi alamatega seltsis Jumalat, kes meile jälle seda suurt armu ülesse on näidanud, et meie kalli Keisri Majesteedi elu peastis ja meie riiki ütlemata suure õnnetuse eest hoidis, kelle sisse teda kurjad waenlaste käed lükata tahtsiwad. Meie kihelkondade postid. Sellsamal mõedul, nagu meie talupoegade seisus omas edenemises edasi astub, tuleb Palju uusi tarwitusi  ja seadeldust juure, kellest wanal ajal ühtegi ei teatud.  Kui Palju tuli näituseks paarikümne aasta eest tagasi kirju maale küladesse? Neid oli wäga wähe. Kirjutamise kunst ei olnud meie taludes siis weel mitte palju tuntud kunst, ja kui mõni soldati kiri kaugelt maalt koju tuli, siis oli see ka üks aruldane asi. Kes sell korral Kroonu teenistusse läks, see lahkus nagu eluks ajaks oma sugulaste juurest ära, sest enne kui 25 aastat ära oliwad teenitud, oli teenija wana mees, keda noorem sugu enam ei tunnud ega ei mäletanudgi. Rüüd on oopis töine lugu. Meie terwe noor sugu mõistab juba kirjutada, ja iga noor mees peab Kroonu teenistusse minema. Meie koolitatud noored inimesed  ei astu ka mitte enam omast suguwõsast wälja, nagu nad seda wanemal ajal oliwad sunnitud tegema, waid nad elawad oma wanemate ja wendade ja õdedega waimus  ühendatud, ning wõtawad ükstõise olemisest elawalt  osa. Nemad wahetawad sagedaste kirju, ning noored Kroonu mehed teewad seda niisama sagedaste, sest ühel on tema pruut kodumaale jäänud, töisel tema päriskoht, suur majapidamine u. n. e., kellest ta sage daste teadust soowib saada. Ka on kõik kaubaajamine maal igapidi elus, igas kihelkonnas on mitu poodi ja muud asutust, kus kjrjawahetanust palju tarwis läheb. Ka ei olnud wanast Eesti ajalehta olemaski, kuna neid nüüd igasse kihelkonda miw sada läheb. Sellest kõigest wõime, ilma et asja ennast näinud  oleksime, ara arwata, kuidas wana seadeldustega seda uut suurt kirjawaheldamist mitte edasi wöimalik ei ole toimttada. Iga aeg ja asi tarwitab seesugust seadeldusi, nagu selle aja ja asja tarwitused edasi ehk tagasi lähewad. Et aga meie praegused seadeldused kirjawaheldamiscks, ehk töiste sõnadega öeldud, meie kihelkonna postid, puudulised on, seda teab igamees  ära, kes maal praegu elab. Enamiste on lugu nii, et postitask, kellega kirjad postijaamast ara tuakse, kiriku mõisa tuleb, kust siis iga mõis ehk wallawalitsus omad kirjad ara laseb kanda, ehk kihelkonna task käib ka ühest mõisast töise ja mõisas wõetakse siis ka walla kirjad wälja. Et kirikherra ja mõisawalitsus seda teemad,  see on selge armu-asi ja keegi ei mõi neid sellepärast  sundida, oma peale mõetud kohust taielikult ja igas tükis täitma. Kirjad seisamad sagedaste nädalate  kaupa ühes ja töises kohas paigal, enne künni nad tema omaniku kätte talusse jõuawad, ja mõned ajalehed on juba täitsa mustaks loetud, enne kui neid see kätte sai, kes oma raha nende eest wälja on maksnud.  Mõnes kohas ei wõetagi mõnda ajaleht sugugi wälja, nemad lähemad saaja nina eest kümme künni kakskümmend wersta eemale, kust see neid suure kuluga ära peab tooma. Seesugust juhtumisi ja meel imelikumaid  wõiksime tosinate kaupa koha ja tegija nimega oma lugejate ette panna. Aga meie ei soowi kusagil paksu merd sünnitada ja jätame sellepärast nimed nimetamata.  Aga puudused meie kihelkondade postitoimendamiste  juures on küll lõpmata suured ja tarwitawad hädaste muutmist ja parandamist. On nüüd see parandamine praeguste seaduste juures  mõimalik ebk peame omale täitsa uusi seadusi selle asja kohta soowima? Meie arwamise järele on muudatused  wäga kerged, ning wõime neid ka praeguste seaduste juures wäga heaste käsile wõtta. Meil on kiheskonna konwendid, kus kõik asjad ära määratakse, kohta puuduwad. Selle konwendi  liikmed on mõisnikud ja wallawanemad. Isegi on mõista, et sellel konwendil luba ei ole, uusi sea dusi teha ehk kihelkonnale ilma muudest küsimata suuri uusi maksust peale panna. Aga kui wolikogud maksude  kohta ära on küsitud, siis wõib see konwent kokku leppida ja kihelkonna asju nii ära seada, nagu seda tarwitused nõuawad. Kus aga seesugust kokkuleppimist wallawalitsustega mitte ei taheta, seal peawad siis wallawalitsused ise oma seas nõuu pidama ja igaüks käigu oma teed. Kuidas saame nüüd eesnimetatud puuduse wastu abi ja kuidas peame omad kihelkonna postid ära seadma? Kõige pealt peawad mõisnikud ja wallawanemad kihelkonna  konwendi peal selle poolest kokku leppima, et kõikide kirjad ühes kihelkonna' postitaskus postikontorist ära tuakse. Seesuguse kokkuleppimise juures tuleb see tallitus muidugi odawam, sest mõisad ja wallad kannawad  siis kõik kulud pooleks. Ei ole aga seesugust kokkuleppimist mitte wöimalik, mis raske uskuda