6) Kirjutada sünnib: teine mets weike; (kuid luuletajatel  olgu vabandus, ka wäike pruukida, sest sellega on riimis: päike läike käike Äike). 7) Allatiivi lõppu tahetakse -le kirjutada; näituseks: mägedele kuningale waesele armsale jne; kuid neiS sõnades,  kus see lõpp tüwifilbi lühikese lausaheale järele seisab,  sünnib -lle kirjutada: mulle sulle talle. 8) Sündsamaks peeti meelde äärde juurde kirjutata. 9) Eesti Wene Saksa ja kõige maade ja rahvaste nimesid kui genitiwifld suure algustähega kirjutada; neist sünnitatud omadussõnad ja tegusõnad (sestistama, kõige estim jne.) ja sõna saks, kui ta isandat tähendab, weiksse algustähega. 10) Kokku sünnib kaht sõna kirjutada, kai nende mõlematega  üksainus mõiste ära tähendatakse, näituseks: raudsepp koosolek sissetulek isamaa äralunastamine jne; kuid tegusõnad jäägu ikka teistest sõnadest lahku, nagu tänini, näituseks: kokku tulema, sisse minema jne. 11) Wõöraste sõnade ja nimede kirjutamise kohta oli ja on raske üleüldist seadust teha. Taieste Eestikeeli «väljarääkimise järele ei wõi neid kõiki mitte kirjutada, ja täieste wõõra kirjaviisi järele ka mitte. Pealegi langemad  need sõnad ja nimed mitmesse seltsi, a) Taieste Eesti sõnadeks saanud on näituseks: tahwel krihvel kihwt konverents kontsert kubermang wiifika sellepärast kirjutame  nendes f asemel hm, umbhealelise järel w. c ja g asemel k, z (c) asemel ts. d) Piiblis olewad nimed jäägu umbhealeliste poolest muutmata, s. o. nõnda kui nad Eesti keelses piiblis on, kuid pikk lausaheal esimeses silbis tuleb kahe tähega kirjutada, näituseks: Taawet Moöses Luukas. cl) Historialised inimeste nimed jäägu  nõnda, nende wäljaütlemist tähendatagu, kuS tarvis, klamrite wahel, näituseks: Newton (njukn). e) Kohtade  uimed kirjutame enamiste Eesti kirjaviisi järele ja raagime Eesti rõhuga, s. o, esimest silbi rõhkudes, näituseks:  Ahwrika Amerika Aasia Taanimaa Berlin Paris. 12) Ladina trükikirja (valigu») kohta soowiti, et seda ikka ettam ja enam hakataks pruukima. Kirjutada wõeti nõuuks: siia eile ial mõõk rõõm «võõras. . 14) Lõpu -nna kohta, mida mõned naestesugu tähendamiseks  on hakanud pruukima, arwati, et see päris EeSki sõnade otsa ei sünni ja öeldi, et rahwaS sellest ka mitte aru ei saa. 15) Õigeks arwati, tegusõna lõpufilbis d ja t wahele nõnda vahet teha : kirjuta d a (Jnsinit.) kirjutad es (Jnessiw),  aga muial t: kirjtatud kirjuta t i teie kir;uta t e kirjutakse.  16) Wiimaks tõusis küsimine: KaS Eesti keeleS nõnda  nimetatud tehtawikku (PaSflwum) olemaS on? Niipalju  oli ja on aga selge, et meie tegusõna olejata muude (,kirjuta ta k s e") «nitte tehtmvik ei ole. Sest paSsivumlks  nilnetatakse seda keelewärki, kus sihitus (Object) keeles  aluseks (Subj.) pannakse. Näituseks Saksa keeleS: man schlägt den Hund: koera lüüakse; der Hnud wird geschlagen  - koera lüüakse. Siin on esimene ütlus tegewik (ActiwuM),  teine tehtawik (Passiwum). Aga Eeski keeles jääb jn sihitus (koera) ka kele poolest sihituseks, ja tegusõna lõpp -kse tähendab alust niisama üleüldisel kombel ära kui Saksa keele man, ja ei wõi seda-mööda siin ,tehkawiknst" könetgi olla. Need punktid räägiti Eesti Kirjameeste Seltsis 8 tunni wältusel kõik järgimööda läbi. Neid ette tuues lisasin igakord juurde, mis nende kohta endiste läbirääkimistes  ja ajalehtedes ja minu kätte tulnud kirjades oli arwatud. Siis on mull selle asja kohta weel ütelda, et eesseisvad arwamised weel mitte otsani walminud otsused ei ole,, sest ?hea asi nõuab aega" ja asjad käivad." Suwel saada, nagu teada olen saanud, mõned kirikuõpetajad Uue Testamenti kirjawiisi pärast nõupidamisele  Tartusse kokku tulema, nende hulgas ka õpetaja Kallas Malgast ja Dr. Hurt Peterburgift. Eesti Kirjameeste  Seltsi lähem koosolek peetakse 17. Juunil; fiis saab ka Dr. Weske Tartus olema. Loota on, et siis kirjawiis saab walmima ja ühendus algama. SenikS aga palun mulle selle asja kohast materjaali ikka edasi lahkeste  kätte saata. Kooliõpetaja J. Kurrik, Tartus. Üleüldised politika sõnumid. Preussi riikis oodatakse kirikliku tüli lõpetust, mis nüüd juba peale 15 aastat selle riigi walitfuse ja Paapsti vahel kestanud ja kõiki riiklikku elu wäga kangest takistanud on. Kui Paapst Pius IX. ennast aaStal 1870 ilmeksimatuks ja sellega maapealiseks Jumala ase- Mllnks tunnistada laskis, siis sigis sellest kohe palju waidlemist  tema ja Preussi Kunidga wahel. Paapst päris, et Katholigi kiriku ülemad ainult tema läbi pidiwad nimetatud  saama ja kõige oma tallituse üle ainult temale wastust  andma, ilma et Kuningal ja valitsusel midagi selle üle ütelda ja Piiskopide käest mingisugust waStatamist pärida oleks. Niisamati pidiwad ka Katholiigi usutunnistuse  suurkoolide õpetajad ainult waimulikult poolelt ametisse  pandud saama ja ilma Riigiwalitfuse ülewaatamiseta õpetama, kuida ja mida nemad ja nende Vaimulikud ülemad  seda heaks arwasiwad. Piiskopid omalt poolelt pidiwad  jälle Katholigi kiriku alamaid preestreid ametisse panema ja kõige nende tallituske ainsad ülevaatajad olema. Kas neil, keda Piiskopid preestriteks seadfiwqd, ka nii kõrget õpetuse- ja hariduse-järge oleks, kui koguduste «vaimulikkudel  juhatajatel seda tarwis läheb, selle järel ei pidanud Riigiwalitfuse! pärida õigust olema jg Piiskopide! ei pidanud  koguni mitte «vaja olema nende nimest Rtigiwalitsusele  üles anda. Sellega ei «võinud Riigivalitsus leppida, pealegi Ühes riikis, kus Kuningakoda Ewangelmmi usutunnistusest  on ja seadust mööda Ewangeliumi kirik «valitseb, kui see kirik ülepea kusagil valitseda tahaks, mis mitte nenda ei ole, sest see kirik õpetab Keisrile andma mis Keisri oma, Jumalale mis Jumala oma on. Selles uuenduses päris aga Paapst, et kõik tema oma ja kõiki wastatamist ainult temale pidi antud saama. Kergest wõisiwad  sedawiisi Kathol'gi kogudustele «vaimulikud juhatajad pandud saada, kellel ühelt poolelt koguni mitte nii kõrget haridust ei olnud, mis selleks ametiks kulub, kes aga teiselt poolelt otsekohe wastapanemist Kuninga ja ülepea ilmaliku  valitsuse waSta õpetada kohiksiwad ja õpetama piaksiwad,  kui Paapst neile seda Piiskopide läbi käskida laseks. Kui kõik «vaidlemised ja kiriawahetamijed ühtigi ei aitanud,  fiis wõttis Preusfi Riigivalitsus oinalt poolelt karmimat  nõuu Katholigi Piiskopide ja preestrite wasta. Neile sai ette kirjutatud, et ««emad Riigiwalitfuse käSknsi igapidi kuulina pidiwad. Piiskopide palgad saiwad ära wõetud ja waStapanijad oma ameti pealt ära lükatud. Niisamati saiivad ka kõik preestrid nende kohtade pealt ära aetud, keda Piiskopid ilma Riigiwalitfuse teadmata ja lubata ametisse pannud oliwad. Mõned Piiskopide paigad jäiwad  selle läbi tühjaks ja Katholigi kogudusi jäi sadade kaupa ilma preestrita ja «vaimuliku teenistuseta. Paapstlaste  poolest saadeti teistest riikidest preestreid, surijatele ja teistele Jumala-armu kuulu taina ja sakramentisi andma, aga seda keelas Riigivalitsus kõwaste ära ja pani neid preestreid raske nuhtluse alla. Rahvahariduse-MinistrikS, kelle all Preusfi riikis ka kiriklikud asjad seisavad, sai Dr. Falck kutsutud, kelle juhatusel Lehe- ehk Maikuul 1871 Katholigi kiriku kohta nõndanimetatud ,Mai-seadused"  antud saiwad, mis seda kirikut rohkemalt Riigiwalitfuse  alla sund isi vad, kui see iialgi enne oli olnud ja ülepea kangest pingutasiwad. Kõik Katholigi ktoostred Preussi riikis saiwad kinni pandud, «vaimulikud seltskonnad lahutatud ja nende liiked Preussi piirest «välja saadetud. Sellest figis muidugi suur häda. Ühel poolel seisis Paapst oma «vaimuliku nuhtlusega nende Katholigi Piiskopide  ja preestrite wasta, kes Riigivalitsuse käsku kuulafivad,  teiselt poolelt seisis Riigivalitsus oma ilmaliku nuhtlusega nende wasta, kes Paapsti käsku kuulafiwad. Sadade kaupa oliwad kogudused ilma «vaimuliku teeniStuseta,  tuhandete kaupa pidiwad Katholtklased ilma sakrammtideta  elama ja surema. Seda häda ja segadust tarvitast  vad jälle need politikused, keS Saksamaa ühenduse waSta ülepea ja selle «vasta iseäranis on, et PrenSsi Kuningas ühes ka kui Saksamaa Keiser valitseb. SchleSvig-Holsteini  maadega oli Danlast Preussi alamateks saanud, kes sellega rahul ei ole; aastal 1866 oli Hannoveri riik Preussi riigiga ühendatud, kus palju rahvast oma endist iseolemist tagasi igatsevad; Elsass-Lothringt maadega saiwad  mõned Prantslased ja sai hulk prautsuStatud Sakslasi Saksamaa riigi alamateks, keS Saksamaad otse wihkawad; juba enne oliwad Preussi idapooliskes maakondades Poolakad  parajat aega igatsenud, kus nemad Poola riiki uueSte asutada wöiksiwad. Kõiki neid Saksamaa Keisririigi ja Preusfi Kuningriigi vastaseid ühendaS eudiue Hannoveri Minister Dr. Windthorst Paapstlastega ühes riigivastaseks,  Kefk - erakonnakS , kes Riigipääwa! ja Preussi Maapääwal kiriklikku tüli lõpmata lõõtsutab ja Katholigi kiriku nimel kõiki seadufe-andmist takistab. Kui see erakond ühtegi seadust, mida riigil kibedast tarwis läks, oma hääledega pidi läbi Maapääwa eh? Riigipääwa aitama,  fiis ei teinud tema seda muidu, kui ühegi lubamise wasta, mis Katholigi kiriku «võimust suurendas. Nii umbloomuslik  see ka on, siiski ühendafiwad ennast Sozialistlased  ja teised lõhkujad za üliwabalased sagedast KeskpaitlaSkega  seaduse-andmiste waSta; kõige kiriku ja usu «vastased  ja lausa mässajad ühendafiwad ennast Katholigi ülikiriklaStega  ja takistasiwad kõiki Preussi Maapääwa ja Saksamaa Riigipääwa tegevust. See kardetav olek pidi lõpetatud saama. KeskpaiklaSlega ei olnud lepitust loota. Mida rohkem neile järel anti, seda rohkem nemad päriffsiwad.  Nemad ise tahtsiwad ilmekfimata PaapSti nimel «valitseda, kippnsiwad lausa mässajatega ttheS üleüldist mässamist  sigitama ja Saksamaa Keisririiki lõhkuma. Paapst PinS IX. seifis täitsa Jesuitlaste walitfuse all, temaga ei olnud lepitus «võimalik. Kui aga Kardinal Pecchi. Leo ÄH. nime all, Paavstiks saanud oli, siis hakkas lootus tärka  «na, siis sai Preussi poolt herra von Schlözer Roma saadetud, kirikliku lepituse üle kauplema. Paapst Leo XIII. ei ole koguni mitte JesuitlaSte sõber, aga see kamal ja «vägivaldne seltskond on ikka «veel «väga wägew ja Kardinalide  keskis oli palju Jesuitlast. Nemad kinnitawad, et Paapst, kui ilmekfimata Jumala-asemik kõige maailma üle walitsema pidada, rõhuwad seda Jumala-asemlkku aga oma enese wägiwalla alla ja teemad sedawiisi oma enese tuju Jumala tahtmiseks. Pius IX. aeal oli see neil täitsa korda läinud, kuida seda teistes paikades ka nähtud on, kus kavalad «vaimulikud ehk ilmalikud erakonnad nõdrat ja laiska «valitsejat meelitawad, tema piiramata «võimust kiidavad  ja tuetada tõutawad, teda aga oma enese wägiwalla  alla rõhnwad ja tema nimel wägiwaldselt ja ülekohtuselt  walitsewad. Paljast nime jätavad nemad «valitsejale,  wõimust wõtawad omale. Sedawiisi kestasiWad kauplemisel» Preussi saadiku ja Paapsti wahel wäga kaua, oliwad aeguti ka koguni takistatud, kuuni palju endistest Kardinalidest ära surnud, uned nende asemele pandud oliwad ja sedawiisi Kardinalide-kollegium puhastatud sai. Nii kaugele on asi nüüd jõudnud. Juba enne oli Paapst selleks oma luba annud, et need, kes Preestri-Seminaridesse  astuwad, enne Riigiwalitfuse ülesvaatamise all teaduslikku  eksami piawad tegema, Nüüd on Paapst lubanud,  et Piiskopid Riigivalitsusele piawad teada andma, keda nemad Vaimuliku ameti peale panna tahawad. et Riigivalitsusel «võimalik olekS waSta rääkida, kui selleks aSja on. Selle wasta pärib Paapst, et Mai - seadused uueSte läbi Vaadatud ja, kus tarwis, nende karmus tasandatud  saaks. See asi seisis Paastukuu lõpul Preusfi Herrade-maja nõupidamise all. Würst BiSmark ise koStiS  Mai-seaduste tasandamise eest, sest need olla ainult wõitlemise-seadused olnud, nii kauaks, kui Võitlemist  tarwiS läheb, mitte aga jäädawad seadused. Paapst oli weel tõtanud, et ka fiis Piiskopid preestri-ameti kandidatisi  Rtigiwalitsusele piawad kinnitamiseks nimetama, kui aeg Mai-seaduSte läbiwaatamist nüüd weel ei luba, kui seda aga edaspidi tõkatakse. Herrade-majas on seda waSta «võetud, nüüd piab see weel Maapääwa ette minema. Saab see ka seal waSta «võetud ja Keisri poolest  kinnitatud, siis on igaw ja takistaw kiriklik tüli lõpetatud.  Maapääwal saamad «vist Keskpaiklased, Poolakad, Sozialistlafsd  ja teised riigi- «vastased kõiksuguse kawalnsega lepituse wasta panema, sest kiriklikku tüli oli neil omaks riigi ja seadusliku seltskonna lõhkuwakS politikaks waja, ikka on aga loota, et suurem hulk lepituse poole heidab. kopide tühjade asemete peale on ka kõik juba «valitud ehk ' seisawad «valimisel. KöSliniS on Paastukuu 31» pääwal Riigi-Prokuröri asemiku, AsseSfor Sa««dmeyer'i, peale lastud, kes oma töölaual istnS. Seal oliwad Viimastel  pääwadel mitmed inimesed pettuse pärast '.'.«mi «võetud ja kohtu alla antud, nende keSkiS ka mõned Li.NZ.ao. saadikud. Wist on nende seltstlased seda kurjategu teha püüdnud. KarlSruheS sai Paastukuu 31. pääwal  Victor von ScheffeN surnukeha sZure osawõtmisega  ja auuga maha maetud. Kõik kohtud, rügementid, fealine Technika suurkool, Heidelbergi suurkool, lauluseltsid j. n. e. oliwad osawõljaid saatnud. Ministerium oli senni oma tööd seisma jätnud. Victor von Scheffel oli pea ainuS Saksamaa kuulsamatest ja parematest kenakirjanduse  kosutajatest, keS weel elus oliwad. Tema oli rikka rahwa laps, on ikka lahkeste elada «võinud ja oma töö eest palju raha ja auuStamist saanud. Wiimasekel eluaastatel  «vaevas keda raske haigus. Tema on natuke peale 60 aaStat «vanaks saanud. Austria Keiser on Paastukuu 28. pääwal Münchenist jälle ära reisinud. Kuninglik perekond oli teda suure lahkusega ja auuga waSta wötnud. Kuningas ise oli ühegis oma ime-shlosfiS  peitud, nagu ikka. Kentsakas küll, kui keegi Kuninga kõrget nime ja auu kannab, Kuninga kõrgeid kohuseid aga täita ei taha. ÜheS weikemas riikiS, kuS seadused korral on ja ülematest ja alamatest auuõtatud saamad, «võib ehk inõnt aeg ka sedawiisi läbi saada, wiimaks lähemad aga asjad wist nurja. Peremehe film teeb hobused rammusekS",  ütleb wana-sõna, ja see on wist õige. ka Kuningate  ja nende alamate kohta. Inglismaal on Parlamenti  Alttuba Gladstone lirimaa Valitsuse-plaani esimeses lugemises ilma läbirääkimiseta waSta wötnud. See ei tähenda aga kaugelt mitte weel, et see ka teises ja kolmandemaS  lugemises waSta «võetud ja sedawiisi seaduseks tehtud saab. Inglismaal on harjutud kord, et tähtsamad uuendused esimeses lugemises vaidlemata waSta «võetud saamad, «vaidlemisel» vast tciseõ lugemises algawad, mis sel korral Jürikuu 28. pääwa peale määratud on. Gladstone  ise on oma esimest plaani juba niipalju muutnud, et Jirilased ka üleüldises RiigiparlameutiS aset piawad saama, aga piiratud hulgal ja piiratud õigustega. Selle uuenduse eest on ka ParlamentiS tõstetud ja kinnitatud, et Jirilased iialgi Vähemaga ei saa leppima, kui oma Eraparlamentiga; nüüd wõida seda weel lahkusega korda saata, pärast pidada seda aga «vaenuga antama. Teised arwawad, et lirimaa Valitsuse muutmine rohkem Amerikanlaõte  soovimine olla, kui Jirilaste enese soovimine, sest pärast saada lirimaa rohkem Amerika poole hoidma, kui Inglismaa poole ja sedawiisi asutada Inglased ise omale üht «vaenlast läwe alla. Niipalju on õige, et lirimaa pärimised täniue  Amerika rahaga on elul peetud. Pamell saada igal kuu! Amerikast 7000 künni 8000 naela stärlingt. Inglismaal kaSwab aga «viha selle uuenduse üle. rahwa kestis ja