seega tunnistada, et tema kihelkonnas EeSti suurepõllumehed,  nõndasama rahwusliku püüdmiste ässitamise  all pidawad kannatama, nagu Saksa soost mõiSnikudgi. Tema lisas weel juure, et ümberpöördud  temale enesele, ehk küll Eestirahwa wõsu, Sakslaste  poolt, kellega ta iial kokku puutunud, üksnes armastus osaks olla saanud. Ehk küll sinodi liikmed tunnistama pidiwad kui tähtjas tõewum selle seletuse põhi olla, siiski ei wõinttd kirikherrad mitte tähendamata  jätta, et asja kardetaw külg fee olla, et üks iseenesest täitsa sozialistlik liikumine rahwuslikust ajakirjandusest  auusameelelise rahwusliku püüdmise mantliga  kinni saada kaetud. Nende püüdmiste wasta olla, tänu Jumalale, meie maarahwa seas olew terwe tuum kindlaks tammiks, ja kiriku truu ja ustawa töö peale waadateS olla loota, et kristlik mõttewiis kõigist neist rahwuslikuist ässitamistest wõitu saada saama." Nõnda wiisi on siis Eestimaa kirikherrad  kaks tähtsat küsimust ära kostnud ja tänuwäärilisel  wiisil tunnistanud, mäherdune nende seisukoht  oma koguduste Eestlaste wasta iseäranis ja kõige rahwusliku püüdmiste kohta üleüldse on. Meie saksa ajalehed püüawad ükstõise wõidu kõige maailmale Balti kubermangude talurahwa ja kogukondade rikkust äru seletada. Kuna „Miitawi Zeitung" arutab, et Kuura kubermangu talu kogukondade  waranduS ilma walla hooneteta, see on magasiwili ja wallalaekate raha kokku 3,427,839 rbl. suur olla, teeb „ Zeitung für Stadt und Land" Liiiwimaa  kohta sarnast seletust, mille järele Liiwi kubermangu  talukogukondade waranduS weel palju ülikam, 5,757,992 rubla wälja tegewat. Waldade päralt olewad majad ja ehitused juure arwatud, tulla Kuuramaa  kohta ligi 6 miljoni ning Liiwimaa peale weel muidugi palju rohkem wälja. Need teatused seista ametliku statistika põhjusel. See wõib ju kõik wäga õige olla, oiga Paradiisiks ei jaksa see kaaskodanikude  waranduse ülesse arutamine meie Balti kubermangust rahwa elukorra peale waadateS weel kaugeltki tunnistada. Kogukondade rikkuse arutajad Saksa ajalehed on kogemata ära unustanud juure lisada, kui suured waldade «Valikud maksud ja orjused  selle waranduse kohta on ja mitu protsenti need wälja teemad. Waadaku nad seda Sakalas awaldawd  TarwaStu walla aruandest järele, pangu seda oma lugejatele ette ning katsugu neile siis arusaadawaks  teha, et meie talurahwas Baltimaal Paradiisis elab, kus tal mingit soowi ega kergituse nõudmist tarwis ei ole. On „Miitawi Ztg." terwe kubermangude talukogukondade  rikkust omal üksikpoolikul kombel püüdnud  üleSse arutada, siis ei taha „Rigasche Zeitung" oma kaitsetawate ees ka mitte häbisse jäeda, waid kuulutab, et neil talupoegadel, kes 40 wersta Tartu ümberkaudu eläwad, üksi juba Tartu pangas kokku 3 miljoni rubla tagawaraks intressi peal vlewat. „Walitsuse teadustaja" awaldab uusi seadusi püssirohu kauplemise kohta, mis nüüd terawama järele waatamise alla pantakse. Selle järele peab lõhkumise  rohtu edeSpidi üksnes kohalikude sõja-kohtute luaga ja ka püssirohtu üksnes weikesel hulgal neile wälja jautatama, kellel sellega kauplemiseks luba on. „ Zeitung f. St. u. Land"i sõnume järele saamad Liiwimaa ritterid omalt poolt Keisri Majesteetide  kroonimisele saatma: Landmarshalli, kammerherra  H. v. landraat baron Stäel von Holstein'i  ja kreissaadiku baron Nolken Moisekatzist. Need ritterite saadikud saada ühe kunstlikult walmistatud  truu-use tunnistuse kirja Majesteetidele kätte wiima. „Riia Päewa lehe" sõnume järele saada Nowembri kuus Balti kubermangu ritterite saadikud Riiga kokku tulema ja selle üle nõuu pidama, mill kombel Läänemere kubermangudes semstwo sisse tuleb seadida. Ritterite saadikud on Liiwimaalt: „ Liimi landmarshall v. Bock, landrat v Richter, kreissaadik v. Brasch Ropkast, kreissaadik krahw Keyserling Kergust  ja maakohwnik Fr. v. Berg. Kuuramaalt: baron Heyking, kreiSmarshallid baron Behr, baron Bistram, v. Horner ja baron Reicke. Eestimaalt: baron Wrangel, landrat baron Maydell Kurust, kreissaadikud baron Wrangel, v. Lilienfeldt ja baron Engelhardt. Saaremaalt: landmarshall O. v. Ekesparre,  landrat baron Stackelberg ja konwendisaadik Ed. baron Sass. Pärnust teadustakse, et Pärnu linna ja Woltwedi  wabriku wahel praegu telegraafi traati ülesse seatakse. Millal uuS telegraaf tööle hakkab, on weel teadmata. Pärnumaalt. Mere rent. Nagu teada, on meie maal praegu ikka meel niisugune seadus walitsemaS,  et „mesi waesemate, kalad kangemate omadus," s. o. talupoeg Võib wett niipalju pruukida,  kui tahab, aga sealt seest kalapojakest kinni püüda, ei pole tall muidu luba, kui peab wastapanemata  niipalju maksma, kui iial nõutakse. Lugu on sagedaste nii, et püütud kala kalamehele hoopis kallim maksma tuleb, kui ta õiete turult ostes wäärt on. Kõige imelikum on see, et mere, järwede ja jõgede Väljarentimise tarwiS mingisugust seadust ei ole ja mõisnikud ka mingit seadust ei pea. Ühel pool tehakse ühte, töisel pool töist wiifi. Igal pool aga, iseäranis wiimasel ajal, aetakse kalapüüdjale nii palju maksu peale, kui meel mõtleb ja tahtmine tarwitab.  Paiguti nõutakse kalapüüdmise õiguse eest kümnest ehk kahekümnest kas rahaga ehk kaladega. MõneS kohas nõutakse raharenti merepüünuSte, nii kui nootade, wõrkude, muttide, mõrdade 2c. pealt. Paiguti renditakse terwe mere ehk jõe kallas jõuakate kätte aasta peale ära, ja rentnikud pigistawad siis püüdjate käest sajakordsed protsendid enda maksetud kapitali eest wälja. Paiguti orjatakse kalapüügi õiguse eest mõisnikku j. n. e. P. maakonnas, P. wallas maksetakse kalapüügi õiguse eest Riia lahes näituseks järgmisel wiisil renti: Wald maksab wõrkude pealt aastas 300 rbl.; olgu püüdjaid niipalju kui on. See 300 rubla pidada kõik mõisa karjatüdrukute palgaks ära kuluma, sest ennemuiste käinud peremeeste tüdrukud wõrkudega püügi luba eest „korral," s. 0. korda mööda nädalate wiisil mõisa karja hoidmas, turgutamas ja lehmi lüpsmas. Nüüd olewat „ korral" käimise nõudmine ära keeldud ja raha peale arwawd, mida muidugi wõrgumehed maksma peawad. Nootade pealt wõetakse wanamuistse moodu järele weel kaladega ja räimedega kümnist. Et seal aga suured noodad, ja mere kallas niisugune, et nendega muidu püütud ei saa, kui peawad ligi 30 inimest taga olema, sellest see siis ka tuleb, et kui talupoeg kalade eest ühe rubla saab, mõisnikul juba 3 rubla käes on ja mõisnikule seeläbi 3 korda nõndapalju sisse tuleb, kui iga üksiku püüdjale. Kümnise wastawõtmisega on aga enamiste igakord tüli ja pahandust. Waene kalamees peab sagedaste poole päewade wiisi ootama ja oma saaki palama päikese paistel mädaneda laskma, enne kui wastawõtja mõisast sinna jõuab. Sagedaste juhtub seda, et ostjaid ei ole ja kogub mõisnikul mitme nooda pealt juba niipalju kalu ehk räime kokku, et ära mahutada ei jõua, siis keeldakse merepüük  koguni ära. Kalamees, kes aasta otsa oma kalapüünuste kallal Lüdimata tööd tegi ja ennast kulutas, peab niisugusel korral kõige paremal kalapüügi  ajal ilma teeniswseta ja tööta seisma. Üleüldse on kalapüügi õiguse eest kümnise wõtmine üks neist kõige nurjatumatest muistse aja riismetest, mis meie juures praegu olemas on; tema riisub waesed seltsis püüdjad kalamehed täitsa paljaks (nagu ülemal näit. 300 sünnitab rahwa ja mõisnikude wahel alatist wiha ja waenu, sunnib talupoegi mõisniku  ees waletama ja ise oma waewaga püütud saaki nagu warastama j. n. e. Mõrdade pealt nõutakse jälle rahaga renti ja nimelt weikeste mõrdade pealt 1 rubla ja suurte pealt 3 rubla paari eest. On see raha ära maksetud,  alles siis on nendega luba püüda. Aga merepüügil  juhtub sagedaste seda, et täna wiidakse mõrrad wälja, ning hoome tuleb torm ja lõhub nad puruks ehk wiib nad laenetega koguni ära, nõnda et nad kalapojakestki kinni ei püüdnud. Püügi õiguse eest on ja jäeb raha maksetud ja töötegija ja waewanägija kõigest ilma. Peale selle on kalamehel weel mitmed muud maksud kanda, näituseks: aerude pealt, Lalise püügi eest j. n. e. Arwame siia juure weel seda, kui kallid laewa ja paatide ehituse puud on, kui palju material, millest kalapüüdmise riistad tehakse, maksab ja kui palju aega ja- kulu nende walmistamine tarwitab, siis wõib iga wähegi mõtleja selgeste aru saada, kui wilets praegu meie kalameeste elu on. Kalapüük, mis endisel ajal mitmeid tuhandeid toitis, pole nüüdsel ajal muud midagi, kui rahwa nöörija, milleks ta ka seni kaua jäeb, kui ülemal tähendatud wigaduste kohta paranemist  ja muutmist ei leita. Meil ei jäe muud nõuu ega soovimist üle, kui see, et need, kellesse see wähegi puuwb, peakfiwad ka meie kalapüüdjate peale mõtlema  ja nende põlwe parandamist meele tuletama. Mikspärast ei peaks mitte wõimalik olema, mererenti igal pool nõnda seadida, kui kroonu waldadeS on? —». Tallinnas ärapeetud näitemüügi üle kirjutatakse meile: „Nagu Tartu meie maal meie Eesti kirjanduse ja tarkuse ema-linn ja pesapaik, nõnda on Tallinna meie rahwuslise lillede ilusam ja õitsewam lillepeenar ja asuaaS, kus meie Eesti õrnem sugu wõidula tulemase rahwa põlwedele iga- wes»ks päranduseks töötab. Naisterahwa rahwuslise elu ja olu, nende tööde ja tegewuste poolest wõib Kalewi kalum ware, Lindanisa, täie õigusega Eesti linnade seas pealinna nime kanda; ta on töiste Eesti linnadele sellepoolest eesmärk,  wooruse kuju ja käskja: käige minu järele ja tehke ka nii! Seal on niisugune elaw ja mõjuw ilus elu naisterahwa  seas peale alganud, keda kõige wägewam Vastaliste wiha ja kamalus ei suuda ärawäärda ega wõimust saada. Selle elu ja tegewuse awalduse mälestuseks ja tänu täheks olgu ka need järgmised read pühandatud. Nagu ajalehtedes kuulutatud, pidas Tallinna meeSterahwa  Eesti Aleksandri kooli abikomitee, mitte nagu kuulutatud FalN puiestikus maid Lootuse seltsi majas, 22. Augustil s. a. rahwa pidu näitemüügiga nimetatud kooli heaks. Ehk küll meestekomitee nimi, siiski oli jälle naisterahwas  selle piduliku näitemüügi päris hing ja töötaw käsi, ilma kelleta pidu koguni pidamata oleks jäenud. Asju oli kaunis rohkeste näitemüügile toodud ja rahwast oli ka, ehk küll kuulutused alles sellsamal päewal wälja riputadi, õige rohkeste nimetatud seltsi ilusa awara saali kokku tulnud. Koosolejaid lõbustasiwad kolm laulu koori, „Leitud" seltsi ja Rauua walla meeste koorid ja meel üks tundmata meeste koor (Lootuse laulu koor.) Laulud oliwad ladusad ja lõbusad  ning saiwad läbistiku kauniste ettendatud. Iseäranis rõõmustas kuuljaid osawa „Leitud" (soldatite koori) „Kuldne Mari" ja „Juku" laul ja niisama südamesse tungiw ja tundlik oli Soolo laul „Lapse põlwes", ühest Eesti tütarlapsest  L. luuletatud ja harmoniseeritud, keda „Leitud" koori juhataja, isand Daniel, oma tuttawa ilusa paritoni healega ettendas. Laulu wahe aegadel oli Omski polgu muusiku koor mängima palgatud. Ehk küll hästi mängiti, oli selle sarwekoori puhkumine Forte kohtadel selles ruumis liig walju. Kõige selle laulu heli ja muusika ilu all, rõõmsa rahwa hulgas, toimetasiwad Lindanisa õrna soo „kaunikesed" proua Pärna juhatuse all asjade müümist ja wälja pakkumist.  Proua Pärna sisseseatud ilusas Eesti rahwuse riietes,  nagu lilled kewadises õilme ehtes, jättis see nähtawus kustumata pilti iga ühe koosoleja mälestusesse. Peale lõuna kell 2 künni õhtu kella 9 wältas näitemüük, mis peale tants künni pooleni ööni kestis. See pidulik näitemüük  on jälle Eesti Aleksandri kooli peale 500 rubla rikkamaks  teinud. Wõtke siis selle eest. Teie Lindanisa Taara tütred meie Eesti rahwa käest seega südamliku tänu. Õitsege oma rahwuslise tegudega wõitlewas olewikus kaunist headuse  wilja kandes õnnelisema tulewikule! V." „Rev. Beob." sõnume järele on Eestimaa ritterite poolt järgmised mehed kroonimise pidule saadikuks  walitatud: ritterikogu peamees baron Wrangeli Ruilast ja ritterikogu sekretär baron Engelhardt. Kolmas saadik on alles walitamata. Kuda juba ennem teatasime, saawad igast kubermangust 5 wallawanemat kroonimise päewakS Moskvasse saadetud. Eesti kubermangust on ritterikogu  peamehe walitamise läbi järgmised wallawanemad selle õnne osaliseks saanud: Jaan Sawelli Kabalast  Harju maakonnast, Jaan Moor Ruilast Virumaalt,  Mart Tango Pruudilt Järwa maakonnast, M. Broomann Rikoldift Läänemaalt (Rootsi sugu mees) ja Aleksander Abramow (Wenelane). Et üks saadikutest Wenelane on, leiab „Heimath" üsna õige olewat, sest et Eestimaal rohkeste Wenelafi elab, aga miks ühe peutäie Rootslaste pärast M. Broomann saadikuks walitatud, olla arusaamata, sest selle järele wõiks arwata, et Läänemaal Eesti sugu wallawanemaid olemaski pole. Meie omalt poolt peame tunnistama, et „Heimath"'il täitsa õigus on, kui ta seda läites tähendab. Liiwimaa wallawanemate saadikud on alles nimetamata. Rakwerest. Pühapäew 5. Septembril leiti, et kohaline raudteejaama ööwaht, Hans Kinsipuu, ennast puuladumise kohal oli ülesse poonud. Mispärast ta seda teinud, pole mitte teada. Narwaft. Hiljuti kukkus 54-aastane Jamburgi kodanik Joh. Toksholm Krenholmi juures ühe kanalisse  ja uppus ära. Õnnetuma surnukeha tõmmati wälja ja maeti maha. Lnbawis on tollilaew „Strash" juba töist korda ühe salakaupa paadi kinni püüdnud ja sadamasse wiinud.  Salakauba undajatel läks õnnetuseks korda suuremat  osa oma koormast, milles 50 waati piiritust oli, merde wisata. Paadi purjud on puruks lastud, sest et „Strash"t pealt paadile tuld anti. Peeterburgist. Esmaspäev), 13. Septembril kella 1 ajal lõuna jõuudstwad Keiserlikud Majesteedid, Keiser ja Keiseriina, ning suurwürst troonipärija ja suurwürst Georg Aleksandrowitsh Moskwast Peeterhoowi tagafi. ' Kuda „St. Peterburger Zeitung" kuulda saanud, on Keisri Herra ühe weewärwi pildi, mis kõrgest õndsa Keisri töötuba wäga täielikllt kujutab, Dr. Karell'ile kinkinud. Mitu ja mitu aastat wiis Dr. Karell'i kui õndsa Majesteedi ihuarsti ameti tallitus  teda iga hommikul tähendatud keiserlikku töötuppa, ning sellepärast saab see ilus kingitus meie auustatud suguwennale kallis mälestus olema. Majesteet Keiseriina on ID. Septembril kõige Moskwa linna tütarlaste koolide õpilast seega rõõmustanud, et neile kõigile maiuse asju laskis wälja jagada.