unterwitS Jwanow ei olnud aga mitte surnud, maid ta ajaS, kui kurjategu oli tehtud, jälle suure waewaga püsti ja ronis esimese lähema shandarmide seisukoha juure, kus ta kurjateust teadust andis. Nüüd mindi ruttu kindraliproua ümber kukkunud wankri juure, kust hirmsaste haawatud surnukehad ülesleiti. Usatisel oli ka kaks wenda ja nemad oliwad wiimasel ajal Deirmendere  külas üht meskit ehitanud, mis kurjateu kohast 14 wersta eemal oli. Nüüd saadeti kohe sinna sõamehi,  seda küla sisse piirama ja kästi Usatist ja tema wendi kinni wõtta. Usatis oli hilja aja eest sinna jõudnud ja tahtis nüüd mägedessõ põgeneda, aga seal hüüdis wahtsoldat: „Siit ei tohi keegi läbi minna." „Ei tohita, mikspärast mitte?" küsis Usatis. Minul on käsk, ühtegi inimest külast wälja lasta, sest et kindrali  proua Skobelew ära on tapetud." „Tõeste," wastaS Usatis, kindrali proua Skobelew on tapetud!" Nende sõnadega tõmbas ta püstoli taskust ja laskis ennast ise surnuks. Tema merised riided leiti üles, aga raha ei saadud weel mitte kätte. Arwatakse, et Usatis wiimasel ajal oma seltsimeestega, keda ka kinni wõeti, päris rööwli ametit on pidanud. Oleks mitte kogemata unterwitS Jwanow elusse jäänud, siis ei oleks keegi tegu Usatise peale wõinud mõtelda, ja ta oleks ka edespidi maailma ees auusaks inimeseks jäänud. Nii on siis see. noor inimene hirmsal kombel öma enese heategijat raha ahnuse pärast ära tapnud. Pealik Usatis oli wiimase sõa ajal oma wahwuse pärast waenlase wasta mitu auuristi ja ühe kuldmõega „wahwuse"  eest osaks saanud. Aga mis aitawad kõik suured' waimuanded, kui süda toores on. See inimene, kelle süda harimata on ja kes üleüldse südame poolest mitte üks hea inimene ei ole, jääb üheks nurjatumaks loomaks, awaldagu ta muidu üksikuis toimendustes nii palju kui tahab osawust üles. Nüüd saab pea awalikuks saama, kas lasel Hiinaga tõeste sõda tuleb, ehk mitte. Kiinaj saadik Markii Tseng on 18. Juulil Peeteroürgt linna jõudnud. Tema seltsis oli 10 Hiinlast ja 2 Eürooplast. Markii Tseng on kuulsa kindrali Tseng- Kuo-Fani poeg ja umbes 48 aastat wana. Tema on üks kõige targema Hiina meestest, sest tema on mitu histooria ja filosoofia teaduste raamatut wälja annud. Loodetakse, et kaup Hiina ja Wenemaa wahel rahulikul kombel walmis saab tehtud. Seesugune rahuline leping oleks Wenemaale wist ka kasulikum, kui sõda. Wene sõawäed ei pruugi küll mitte karta, et neid Hiinlased lööwad, aga sõda saaks pitkaks wenima  ja Weneriigi jõudu nõrgestama. Wiimaks saaks meie rahuline naaber nende sõdade läbi ka ehk sõahimulisemaks  ja meie oleksime sunnitud, Hiina piiride kaitsmiseks palju sõawäge jalul hoidma. Sellepärast saab Weneriigi walitsus tegema, mis wähegi wõimalik  on, et see tüli rahuteel saaks otsa lõpetatud. Meie sõast Tekintsidega tuleb sõnumeid, et kindral Skobelew ise 1. Juulil waenlase pesapaika weikse sõawäega käinud waatamas, et waenlaste sõawäe  arwu teada saaks ja muidu ka ennast maapinna olekuga tuttawaks wõiks teha. Kindral Skobelew on esite Baamist Geok-Tepe poole läinud, kus ta tee peal kõik waenlaste wilja-põllud ja moona-tagawarad ära on hukanud. Peale selle kui kindral Skobelew künni 1000 sammu kauguseni Geok-Tepe ette oli läinud,  mis waenlaste kõige tugewam kindlus on, seal waenlaste arwu kohta otsust saanud ja kindluse ümberkaudsed  kohad ülestähendanud, pööris ta lõuna kella 1 ajal tagasi. Tema töö oli heaste korda läinud, sest waenlaste moona tagawarad oliwad nii suurelt ära häwitatud, et neil juba suur puudus peab käes olema. Kindral Skobelew jõudis 10. Juulil jälle Baamisse oma sõawäe juure tagasi. Kõige selle aja oliwad waenlaste sõawäed tema kallale kippunud, aga ta oli nad ikka tagasi löönud. Neis wõitudes oli Wene sõamehi 3 soldatit langenud ja 8 haawatud saanud; ka 4 hobust oli langenud ja 13 haawatud. Et nii wähe Wene mehi langenud, tulnud sellest, et neil wäga head püssid on olnud, kellega wäga kaugele wõib lasta. Tekintside arw Geok-Tepes olla peale 10,000. Lahingutes 6. ja 7. Juulil olla mitu Tekintside  päämeest langenud. Ka olla neil Geok-Tepes toidu ja elajate põhu poolest suur puudus käes, sest et kindral Skobelew ümberkaudu kõik nende wilja tagawarad ära häwitas. Külap saame wist pea suurematest  lahingutest teadust. Nagu ette oli arwata, on Halitsus ühendatud suureriikide nõudmised, mis töise Berliini konwerentsil otsuseks tehti, tagasi lükanud. Türgi walitsus ütleb omas wastuse kirjas, et nõuuks antud Kreeka piiri mitte wasta ei wõida wõtta. Türgi walitsus kiidab omas wastuse kirjas Eüroopa riikisi ja nende õiguse armastust, tema tunnistab ka, et ta köit walmis on tegema, mis Berliini konwerentsi ot- suse wääriline on, aga ta ütleb, et temal see õigus olla, konwerentsi otsust seletada, ning selles seletamises jõuab ta selle otsusele,. et ta konwerentpst ette määratud  piiri mitte wasta ei wõtta. Wiimaks ütleb ta, et ta hea meeelega konwerentsi otsusi waidlemise alla tahta wõtta, ning soowib lõppeks, et suuredriigid oma saadikutele Konstantinoopolis woli annaksiwad, Türgi Valitsusega Kreeka uue piiri pärast nöuu pidada. Nii on siis Türgi walusus oma wastusega kõik suurteriikide  nöuud ja pärinmed täitsa tühjaks teinud. Saame näha, mis need nüüd teewad. Jda-Rumiiliast teadwad mõned ajalehed jutustada,  et ta ennast pea tahta Bulgaariaga ühendada. Tirnowas olla üks suur Bulgaaria laste koosolek olnud, millest ka rohkeste Bulgaarialasi Jda-Rumiiliast osa on wõtnud. Seal olla otsuseks tehtud, et Jda-Rumiilia  ühendamise kuulutamine sügise peale pidada jääma, sest et Türklasel raske olla, talwel mägedes sõda pidada. Peale ühenduse kuulutamist pidada üht rahwausliku koosolekut Tirnowas peetama, kus praeguse Bulgaaria würstile ühendatud Bulgaaria kroon kätte pakutakse. Selle nõuu toimetajad loota, et Inglane, Wenelane ja Jtaalialane nende poolt saada olema. Ka olla Bulgaaria sõawägi juba 150,000 meest suur. Peale selle loota nad Montenegro ja Serbiaga sõalepingut  teha. Oleks küll kõik wäga hea, kui asjad nõnda edasi läheksiwad. Ka muud sõnumed Balkani poolesaare poolt kõlawad õige sõa järele. Albaanialased ja Montenegrolased  rühiwad ikka enam ja enam ükstõise lähedale, kus juures nad ka juba mitmel korral oma jõudu werewalamise teel katsunud on. Kreeklane seadab omad sõawäed walmis, ning on ka juba kindral Sutzo Karpenitsasse läinud, et seal sõawägede juhatamist oma hooleks wõtta, kellega Kreekamaa poolt Epiiruse maa sisse tahetakse tungida. Albaanialased omalt poolt aga saadawad oma saadikuid Põhja-Kreeka maale, et need seal Albaanialasi Kreeka walitsuse wasta mässama kihutaksiwad. On nüüd Balkani poolesaare peal kõik nagu püssirohu kambris, kus kõige weiksem tulesäde kõik põlema wõib panna ja koost ära lõhkuda, siis ei jõua ennast Eüroopa suuredriigid ommeti mitte Türgi asjade õiendamiseks ühendada. Suurte riikidel, kes Berliinis koos oliwad, oli küll see üks mõte: Türgi- Kreeka pjiri-asju sell kombel õiendada, et Kreekamaa julguses ja Türklane rahus wõiks elada. Weike-Aasia ja Montenegro kohta oli neil jälle see ainsamaks soowiks, Montenegrole tema wõidurikka sõapidamise eest palka kätte anda ja Kristlasi Weike-Aasias Türklaste wäewalla eest kaitseda. Nii kaua kui suuredriigid Türklasele üheskoos kirju kirjutasiwad, kus nad seda kõik nõuudsiwad, oliwad nad täitsa ühes nõuus. Nüüd aga, kus Türklane näidanud on, et ta neid pärimisi mitte ei täida, ja kus suuredriigid ühes nõuus teda peaksiwad sundima, on see suurteriikide ühendus kadunud.  Ette on näha, et üks weikene uus hoop Türgi riigile otsa wõib teha, ja kes saab siis tema omanduse  pärija olema. Sellepoolest waatab üks riik wõeriti silmaga töise peale. Seda wõeriti ükstõise peale waatamift tunneb Türklane wäga heaste ja sellepärast ei hooli ta palju ühtegi suurteriikide ähwardustest. ole mitte sellest küll, et ta oma seestpidise lõhutud poliitikaga, kus praegu kiriklased ja wanameelsed omad pääd uhkeste püsti kannawad, Eüroopa  ees naeru ja pilkamise alla on langenud, ta näeks hea meelega, et ka Weneriik weel halwema poliitika  oleku sisse langeks, kui seda Saksamaal näha on. Et Weneriigi walitsuses praegu üks wäga wabameelne  waim walitseb, igale seiiusele ja parteile oma õigus osaks saab ja riigiwalitsus ka eksitatud mässajaid  armu teel parema püüdmistele katsub awateleda, see ei ole mitte Bismarki Meelepärast. Weneriigi seestpidised  mässajatest sünnitatud haigused hakkawad täitsa paranema, Weneriigi elu woüitikas ja töös ikka suuremalt  õitsema, kuidas see Sakslaste meele järele wõib olla! Bismarki ajaleht „Norddeutsche Allgemeine Zeitung"  on omale kohuseks teinud, Weneriigi walitsusele näidata tahta, kuidas Wene rahwas alles toores olla ja seaduseta oleku poole kaaluda, millepärast wabameelelised  seadused ja parandused.kardetumad olla. „Norddeutsche Allgemeine Zeitung" püüab selle kirjaga Wene walitmst praeguse wabameelelise tee pealt kõrwale eksitada, mille läbi terwe Weneriik nagu kihisema saaks aetud. Kui Weneriigil nõnda seeftpidiste asjadega küllalt tegemist oleks, siis loodab Saksamaa wist, et ta seda paremine oma Hommikumaa politikat edasi wõiks ajada ja selles teda Wenelane oma seeftpidiste tülide pärast mitte palju eksitada ei wõiks. Aga Wenelased ja nimelt ka Wene walitsus teab wäga heaste, mis see naabri Reinuwaderi jutlus tähendab. Wene walitsus saab oma wabameelelist teed Saksa ässitamistest hoolimata edasi kõndima ja sell kombel ka kõige ennemine mässamise üle wõimust saama, keda mõerad kawalalt meie riigi sisse on kannud. Need, kes tulekahju põlema on süitanud, pakuwad nüüd ennast ise ka kustutamise meistriteks. Aga Jumal kaitsku meid nii heaste Saksamaa Nobilingide kui ka Saksamaa wanameelse õnnepõlwetvojate eest! Saksamaa ja. Austria keMr on Jshl'is koosolemist  pidanud. ligistasiwad ennast Saksamaa ja Austria ja tänawu tuletakse seda ühendust  jälle mõlemate keisrite koosolekuga meele. See Saksa-Austria ühendus on sellepärast wiimasel ajal tähelepanemata jäänud, et teda Wene-Jnglismaa ühendus  ära marjas. Mitmes asjas, mis enne Inglismaa ja Wenemaa wahel sõda ähwardas tõsta, on nüüd ühendus korda läinud, ning Wenemaa ja Inglismaa ligistawad ennast ka ikka enam. Loota on, et see ühendus ikka kindlamaks läheb, mis siis küll ka töised riigid tähele peawad panema. Saksa ja Austria näitawad  praegu küll enam Türklase poole hoidwat, aga kui Wenemaa ja Inglismaa ühes nõuus on ja ka Itaalia nende poole hoiab, siis saab küll wiimaste sõna enam kaaluma, kui Sakslaste ja Austria ühendatud  sõna. Omas kodumaa poliitikas püüawad Sakslased üht suuremat wabameelelist parteid korda saata, mis seiemaale aga mitte meel wõimalik ei ole olnud, maid ennema on seiemaalsed parteid ennast meel weiksema parteidesse lahutanud. Saksamaa wabameelelises  parteis ei ole mitte üht ainust tähtjat poliitika  meest, kellel küllalt isamaa armastust ja waimuandeid  oleks, et oma wabameelelisi suguwendi ühe mütsi alla saaks, nagu seda näituseks Prantsusemaal Gambettal korda on läinud, kes praegu terwet Prantsusemaa  poliitikat juhib, Prantsusemaal wn kindralnõuunikude walitsemisel  jälle republngi walitsus oma wastaliste üle suurelt wõitu saanud. Need kindralnõuunikud walitsewad  neid senati liikmeid, kes mitte eluajaks walitsetud  ei ole. Republiiklased on nüüd wiimasel Valitsemisel  300 kohta wanameeleliste käest ära wõitnud. Üleüldse astusiwad 1712 kindralnõuuniku wälja, keda uueste pidi walitsetama, ja neist oliwad 668 republiiklast  ja 744 wanameelelist. Uutest kindralnõuunikudest  on nüüd ligi 1000 meest republiiklased. Selle läbi on Prantsuse walitsus seda kindlama põhja peale saanud, ning loota on, et sala waenlased mitte nii pea riiki koduse sõa ja õnnetuse sisse ei saa lükata, mis nad küllalt sala püüawad. Inglaste käsi Afghanistaanis näitab õige halwaste  minewat, nii et Inglased juba sellest rääkima hakkawad, et neil ka Indiast wäga wähe kasu on. India heaks on nad Asghanistaani tüli alustanud, ja et see tüli nüüd kaunis palju maksma tuleb, on nende meel India peale õige pahane. Jndiamaad nad küll ilmaski käest ära ei taha anda, aga tema eest oma kõige paremat sõawäge ja wara ohwerdada, seda nad ka ei tahaks enam. Nad ehk oleksiwad juba Asghanistaanift  tagasi tulnud, kui seda mitte häbi kautatud  lahingute pärast ei keelaks tegemast. Rautatud lahingu läbi näikse Inglaste kahju kaunis suur olewat.  Inglismaalt on 5478 uut sõameest Asghanistaani  saadetud. Uuema sõnumete järele läheb kindral Roberts 10,000 sõamehega Kaabulist ära Kandahari. Kindrali Burrow i lahingi kautamisel on 1100 Inglaste püssi ja 2 suurttükki Afghanistaanlaste  kätte langenud. Omalt maalt. Wiliandi maakonnast. Sillakohtuherra abi Bernhard von Bo<k on tema palme peate settest ametist  lahti lastud ja tema Aemele watitsetud Victor von Helmersen-Karulast kinnitatud. Kontsert. Hotstres andis selle walla noor' laulukoor ühes Heimtaali mängukooriga ühe kontserdi Aleksandri-kooli heaks, mis kuuljatele palju rõõmu tegi. Isegi on mõista, et seesugust laulu kõige suurema  kunstniku mõeduga mõeta ei wõi, aga seda peab ütlema, et lauljad kaunis rasked laulud osawalt ja tundmisega ära laulsiwad, mis nende juhatajale noore koolmeistri Aamilule, kes ühe aastaga seesuguse koori elusse jõudis kutsuda, suureks auuks on. Kui noor rahwas sell kombel oma aega wiidab, siis wõime rõõmuga  tulewiku sisse waadata. Mis weel iga wõera silma selle kontserdi peal rõõmustas, oli see, et naised ja mehed omas manas ilusas ja toredas Eesti ülikondades  seal oliwad. Üksi arwa nähti untsaka riideid ja pärdiku tanust kirju lillekimpudega. Meie küsimise peale öeldi meile, et seesugust untsaka riideid ja tanust üksi waesed inimesed kanda, kes omale kallimaid nööri-