Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlasc" toimetus ja Väljaandmine, Kuresaares, kaubauulitsas iv. . ~Saarlane" maksab: Saaremaal aastas ll rbl. kop., postiga saadetud 2 rbl. Saaremaal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud II rbl. 23 kop. / Tuleb wälja iga esmaspääwal. > Kuulutuse rea ehk selle ruum mak<  sab 2 kop. M 47. Esmaspääw 25. Nowembril 1885. 11. aastakii ik Jututuba. (Ots.) Aga laske enesele ometi rääkita pange, olge heaks, omad tuleriistad niikauaks  käest ara; kui kergeste, mu härrad ei wöiks «Ae uks lahti minna teie eksite minu kohta pange ometi söjariis-- tad ära - teie eksite minu kohta, kuida öõldud; teie peate mind üheks röwlikS ja ms olen pai härra kwartaalohwitscer, pange omc laskmise riistu tähele ma olen ometi ilmasüüta rahakastidest elaja, keda see pagana see suguse koha pääle awatlcnud on ma kautan oma mõistuse, kui teie kaheksa püssi raua otsa mulle nina all peate halastage—" M»i ma kolm loen ja teie pole mitte selle aja sees maas, siis lasen ma tuld anda!" Aga mõnclgc ometi selle kõrguse pääle!" Mis kaks " WZm?s. olin ma all piikali! Ma kavunn ennast peast kuuni jalgadc  ui läbi. Ma olin meel lerwe ükski liige e; olnud katki. Ob. miks raa ei julgenud seda enem! Ouma pilk olimad soldatid mind ümber  piiranud ja kwartaalohnntseer käskis mind läbi otsida. Esimine, mis nad loitsiwad,  oliwad mu kaks püstoli. Rüüd olin ma hakatuses kohe huka mõistetud. Need sõjariistad  tunnistasiwad mind röõwlite peameheks. Kwartaalohwitseeri käsu püüle saiwad mulle käed selja pääle kokku seutud. Muidugi, mis ei tehta siis mitte kõik saja rubla maksu eest. Kwartaalohwitseer aga söitab kohe kuue mehega minu kortrit läbi otsima. Wiie minutiga on kõik ära ehmatanud maja rahwas mähi all ja soldatid nuuskiwad terwet maja aidast kuuni keldrini läbi, ilma et minu sääl arwatud seltsimehi leida oleks. Vandudes tuleb kwartaalohwitseer minu juurde tagasi ja piinab mind kangeste. Ma seletan temale, et mu nimi Friedrich Willem Schulz on, üks täieste ilmastuta linna elanik ja koguni mitte röõwlite liigist,  kelleks teie mind peate. Ma palun teid minu nime kaarti waatata, mis minu taskus on. „Kõik hea, aga mis teie otsisite sõnna müüri pääle?" Ta ütles mulle teie, sest on näha, et mu seletus mõjunud on. ~Mis ma müüri päält omsin? ieda tahan teile kohe seletada. KaS ma pidin tantsijanna 5. üles andma? Zee oleks pisuke an olnud, aga ma oleksin seega ise ennast hirmsasti teotanud.  Ei, see ei läinud mitte." „Noh, kas tuleb seletus?" „Ja muidugi, härra kwartaalohwitseer, ja muidugi! Waatge, ma läksin natuke uulitsale jalutama, et wärsket õhku sisse neelata. „KaS sell tunnil, talwe kuus?,, Jah waatge, see on üks niisugune wilunud  wiis minul. ~Imeline kena wilunud wiis! Edasi!" Muidugi imeline! Äkitselt kuulsin ma üsna oma ligi aruldast salajutu sosinat. Minu ehmatus ei olnud mitte wähikc. Ma mõtlesin kohe eilse koleda mürtsuka  töö paale, mis ses uulitsas sai tehtud. „Ia siiski läksite Leie öö ajal uduga jalutama? Aruline asi!" Teie eksitate mind järje pääl ära, härra  kwartaalohwitseer, teie eksitate mind tõeste järje päält ära kohu ma nüüd jäin? „Tcie pidite seletama, mis teie müüri pääle lätsite." Ah sos ' see juttu hääl ehmatas mind. Ma muljusin ennast müüri wastu, et mind ci peaks nähtama ja puutusin kogemata  jalaga ühe kartsa wastu. Üsna kogemata! Ma arwasin kohe et ma Ml ülewcl palju parcmine warjutad olen, kui siin all ja hakasin ronima —" „Aga see kartsas ? kus ta on?" Meitele saadetakse järgmine wastus „Saarlaste  kirja" pääle, mis Saarlase Nr. 41. seisab. Mis see kiri Eesti rahwa waimu harimisest ja üle üldse koolide kasust räägib, selle wastu ei ole midagi ütelda; nõnda samma ei wõi ka ära salata, et rahwa oma kohus on koolide eest hoolt kanda ja neid parema järjele tõsta. Seda peaks rahwas, nii heaste wcne kui ka luteruse usu koolide  kohta tegema, sest mõlemate usu koolid on Eesti rahwa koolid. Aga see ei ole koguni õige, et „Saarlaste kirja" kirjutaja oma kawala sõnadega püüab rahwa meelt, mitte w.lgustada, waid pimestada ja eksitada, ning wene usu koolide wasta rahwa .seas kahtlust äratada, nii kui ei oleksgi wene usu koolid Eesti rahwa koolid. Sest, mis tähendawad nii sugused üttelused Saarlasse Nr. 41. „Wene usulistele muretseb riik koolid ja kiriku, meie seda loota ei tohi. Uuema sääduse järele ei tohi enam need abi elu paarid, kus teine  abikaas wene usku on, mitte omi lapsi selles usus üles kaswatada, milles nad tahawad, waid wõiwad seda ükneö wcne usus, muidu langemad karistuse alla ja nende lapsed antakse ära eest- seisjate kätte kaswatada. Need asjad ei puudu enam maa päälse käe käigusse, ajaliku elusse, maid puuduwad ka tulemase, igawese elu külge. Mitte ei ole meil abi loota oma usule ja koolile, mitte muud ei saa meie armsa ema keele eest hoolt kandma, ei saa keegi meie Eesti meelt ja wiisi kaitsma!" Mis need haledad kaebamise sõnad peaksiwad tähendama?? Mis nendega õiete Saarlastele tahetakse ära ütelda? Kas mitte seda, et riik(?) luteruse kiriku ja koolid hoopis ilma oma abita on jätnud? Kas mitte seda, et riik „uuema saadusega," segatud usu abielu paaride lapsi, wene uskus kaswatamisega, igawesest elust tahab ilma jätta? Kas mitte seda, et üksi luteruse usu koolid on need, kes Eesti keelt alles hoidmad ja Eesti rahwa  meelt ja wiisi kaitswad? Eks ei paista mitte  sest kawalast halisemisest niisugune mõtte wälja: Hoidke ennast wene usu koolide eest, sest need ei kanna hoolt teie armsa ema keele eest, nemad häwitawad Eesti meelt ja elu wiisisi! Aga kandke suurema waimustusega luteruse koolide eest hoolt, sest nendes mitte ükspäinis ei kinnitata rahwast luteruse usus, waid nendes kannetakse .LliMr" tellimine on alganud. Tellimist palutakse pea äratoimetada. Lehe hind on: Saaremaal aastas . 1 rub. 50 kop. „ poole aost. 1 „ kroonu postiga „ 2 „ poole aastas 1 „ 25 Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas „Saar lase" trükikojas, Kauba uulitsal Nr. 10 ning maal: kiriku õpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümme lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast.