taud. Ehk on .Rishki Westniku" tarkade keSNS ka üks nii osaw mathematikus, kes järgmist põhjusõpetust tunneb: kui kaks suurust ükshaawal kolmandema sarnatseb on, siis on need ka oma keskis üksteise sarnatfed. Ülemat kirja oleme meie ilma selle kirja üleSpanija lubata ja teadmata omas lehteS üleSpannud; seda peame andeks paluma. Meie arwame aga, et tema seda oma küünalt kellegi eest waka alla panna ei tahtnud. Meie oleme seda niisamati Eestilehtes üles pannud, kuida see Saksakeelis üles pandud oli: sine siuckio. Tähendagu see natuke wenitaw sõna siin ilma kawaluseta. Red. Omalt maalt. Tallinnast. Kuida meie selle lehe wiimases numres  lühidelt tähendasime, on .Sakala" möödaläinud aastat suure tänntunnistamisega ja anupärgadega hauda saatnud. Eestirahwas oleks möödaläinud aastal .isetu ndlik u t teed" käima hakand, oleks .ka need jõud wälja käärind, kes teda tema kindlalt ette määratud  teel takistada püüdsiwad", ja oleks üleüldse omas politika elus .suurte sammudega" edasi töktanud. Et Jumala õnnistus ka möödaläinud aastal nähtama!  t «teiega oli, seda oleme ka meie tänuga tunnistanud ja seda et wõi ükski salata, kelle silmad tugewad küll on, Jumala õnnistust läbi nende paksu tolmupilwete nägema, mida inimeste ülemeel kokku keerutas. Kuida wõiks see ka teisite olla? Kus rahwa koduelu ja hariduse joon Jumala sõrme juhatusel nii kindla põhja peale rajatud, kus pind nii heaste ette walmistatud on, kui meie maal, seal wõib ka kehwamal aeal kosu ja kaswu oodata. Kui meie aga selle jäädawa haawa peale mõtleme, mida möödaläinud aasta meile niisamati lõi, nagu kõige meie suure isamaa kodanikudele; kui meie neid raskeid eksitusi meele tuletame, mis meie laial isamaal sel aastal ilm usuvad, ikka weel ilmuwad ja mitmes tükkis ka meie maale mõeduwad; kui meie neid kardetawaid ja koledaid aegadetähtest tähele paneme, mis ennast meie kallil kodumaal  näitasiwad, siis on küll raske aru saada, miS .Sakalat.  selle kõrge rõõmulaulule waimustanud on. Kitsama ja laiema isamaa aealehtesi lugedes, on meile üks selgeks saanud: .Sakala" on üks ainus leht, mis lahkunud leina-aastele auupärgafi haua peale kannab. Seda weidrat mõistatust wõib üksi ühel wtifil mõista: C. R. Jakobson on Eesli Kirjameeste Seltsi PräfidentikS saanud ja see üks wõit kaalub .Sakala" silma ees kõiki neid lõpmata kurwastusi ja ahastust üles, mida möödaläinud  aasta meie ja kõige meie kaaskodanikude südamesse kallas. sRiik olen mina", ütles wägiwaldne Prantsusmaa Kuningas  Ludwig XIV. kes oma alamaid nende usutunnistuse pärast  paljaks riisus ja isamaalt wälja ajas, kes sügama! rahu-aeal wabariigi maakondasi mõegaga ja tulega laastas. Mesti rahwas olen mina" ütleb Sakala wäljaandja, keerutab  keppi oma Präfldenti-tooli pealt ja sunnib rahwast hõiskama ja kargama, kui ka eksitatud wendadest sütitatud tuleleegid suguweudade ja kaaskodanikude wara häwitawad, kui ka toorus ja roojus mägise nõdrema wendade südametesse  tungida püüawad. „Et Eesti rahwas .Sakala" silma ees muud midagi ei tähenda, kui aga üksi Kirjameeste Seltsi C. R. Jakobsoni  walitsuse all, seda tunnistab järgmine tükike .Sakala"  kiituselaulust: . .Aga kus päikese walgust on, seal on ka warju. Kus .meie rahwas kõige waimuStawamat ja auusamat waimu.elu  elas, seal tuliwad tuuletuuslarid hulgakaupa ja üks.  sikult Messe ja püüdsiwad meie heledat taewast pilwete .alla matta. Meie ei taha mitte nendest rääkida kes meie .rahwa looduslikud wastalised on. Meie räägime neist .oma rahwa seast ülestõusnud meestest, kes ennast oma .enese male aun ja kasu püüdmiste orjaks tehes ja hulga  noori mehi enesega kaasa wedades, meile meele tule.tasiwad.  kuida seitsme-saea aastane orjapõli ommeti ühe .jäu meie rahwast tema waimu-wabaduse tundmises .wigastannd". Neid, kes Kirjameeste Seltsist lahkustwad, kui see selts C. R. Jakobsoni walitsuse alla heitis ja ennast .Eesti rahwaks" muutis, neid nimetab .Sakala" lühidelt .tuuletuuslarid",  .wale-auu ja kasupüüdjad", .noored mehed, kes ennast wedada" laseksiwad, ja tähentatud kirja lõpetusel  koguni .põlastawad äraandjad". Dr. Kreutzwald, Dr. Wiedemann, Hurt, J. W. Jannsen ja mitmed teised kelle nimed muist läbi kõige õpetatud mailma, muist läbi oma maa ja rahwa selge kõlaga koStawad. kõik need langemad  selle raske sõimu alla! Ülemeel näitab .Sakalat"  nüüd ometigi kord puhkema pannud olema ja paha hais wenib üle maa. Seesuguste .tuuletuuslaritel" ei ole küll wist waja, et Meie nende eest kostaksime ja nemad ise saamad seda küll niisama wähe tarwis olema leidma. Midagi peame meie aga weel tähendama; .Sakala" silma eeS onmöö- daläinud aastal meie maal kõik lausa .päikese walgus" olnud, nenda küll ka tulepanemised, mõrtsukatöö katsumine ja teised kahetsetawad segadused, üksi aga Kirjameeste Seltsi liigete waidlemine E. R. Jakobsoni wasta oli . wari" ! On .Sakala" omas ülemeeleS tõeste juba nii nödrameeleliseks  saanud, et üht üksikut seltskonda, kes oma keskis  rahu pidada ei suuda, terweks rahwaks peab, wõi lueb see oma lugejaid nõdrameeletiste sekka, sellest on raske aru saada. Niisama arusaamata on ka see, kui .Sakala" sellesama  kirja sees sügawamate politika küsimuste ligemale astub ja kirjutab: .MiS Eestirahwa seasMui sügawam elusoow liigub, .sellest andis juba Eestirahwa saadikute märgukiri sel.  gema sõnaga otsust, kui seal loeme: Wiimaks peame .kahetsema, et wanad seadeldused Sakalaste heaks Balti .kubermangudes, kus maal kaks pärisrahwast, Eestlased .ja Lätlased, elawad, ei ole seda maad mitte rahwaste .järel kahte kubermangu jäutatud", j. n. e, .Oltwad need soowid ennast seiamaale aralt awalda.nud,  siis astusiwad need nüüd juba kindlal sõnal pääwa .ette. Seda tunnistab Sakala 34-ma numri juhikiri, .selle pealkirja all: .Mis Balti kubermangude unest .jälitamisest ja sisseseadmisest räägitakse". Meie oleme .nüüd selgeste wälja ütelnud: Eesti- ja LätirahwaS ei .taha enam mitte Sakslaste kasuks kolmes kubermangus .lahutatud olla, waid tahawad Riigi kasuks kahte kuber.  mangu ennast ühendada, nii et meil üks Eesti ja üks .Läti kubermang on". Wist ei saaks ükski auus Eestlane, kõige wähem saaks Eestirahwa kindel tuum, meie tuumakas talurahwas kuidagi wasta tõrelema, kui Riigiwalitsus kord kolmest Baltimaa kubermangust kaks teha tahaks. Et aga Eestlased seda uuendust kui .sügawat elu soowi" südames kannakfiwad, see on niisamati tühi jutt kui see, et sellest Eestlastele mingisugust iseäralikku kahju karta oleks. .Sakslaste heaks" »i saanud need kolm kubermangu ka mitte .seadeldnd",  waid aealou käik piiras neid iseenesest wälja, kuida igal aealou tundjal tuttaw on. Kas Riigiwalitsus .Riigi kasuks" arwab, Baltimaa kubermangust, see on walitsuse ringkondafi muuta ehk wana  aealoulise piirete sisse jätta, seda jätab Eestirahwa tuum täie usaldusega Riigiwalitsnse enese hooleks, kuida auusa kodaniku kohus on. Eestirahwa auus tuum ei topi ennast  kutsumata Riigiwalitsuse nõnu-andjaks, waid jätab seda kannukallajate hooleks, kellel muud tegemist ei ole. Wõib olla, et Riigiwalitsuse! seesugune nõuu on; wõib olla, et .Sakala" sellest midagi kõrwalt kuulnud ja juttn enneaegu rahwa ette kannab, et rahwas arwaks, .Sakakala"  oleks seda suurt asja Eestlaste kasuks ja Sakslaste kahjuks korda saatnud. Nahwa koduelus ja majapidamises, kiriku ja kooli asjus ja kohtute, üleüldise ülewalitfuse kondaS ei saaks see kubermangude uuS piiramine ühtigi muutma. Kubernöör  kui iga kubermangu ülem juhataja, jääks Keisri ametnikuks, elaks tema Tallinnas wõi Riigas, oleks neid kolm wõi kaks. Keisri seaduse järel saaks Kubernöör oma walitfusekonda walitsema ja oma ametit tallitama ühest paigast niisamati kui teisest. Wõib olla et Riigiwalitsus walitsuse kulu mahendada wõima arwab, kui kolmest ringkonnast kaks tehakse. Wõib olla, et mõnes kohtus kohtu ametnikud ühe maakeelega Eesti wõi Läti keelega läbi saakfiwad, kuna nüüd neid mõlemaid mõistma peawad. See wõiks aga ka kõik olla. Seda kahju, mis Baltimaa kolmest kubermangust Eestlastele tuleb, ja seda kasu mis sellest Sakslastele tuleb,  seda wõiwad Sakala ja mõned kaunukallajad wälja arutanud olla, meil on see tundmata ja teadmata, kuida see igaühel tundmata ja teadmata on, kes ennast sisuta sönakölinast ei ole eksitada lasknud, Üht aga ei näe need nõuunikud teadma ja tundma. See ü k s on see suur töö ja pitkaline ettewalmistamine, mida meie kubermangude kokkusulatamine  tarwitaks, kui wahe aeal asjad segaseks minema  ja korralist elu ja edendust takistama ei peaks. Juba see, kui alamate kohtute ringkondafi ühes ja sellessamas  kubermangus, ühe ja sellesama seaduse all muudetakse,  juba see tarwitab palju tööd ja pitkalist, hoolsat  ettewalmistamist. Baltimaa kolmes kubermangus on aga seadused mitmes tükkis mitmesugused, kuida need maa ja rahwa loodust mööda, eratarwitust mööda ja harjund eluwiifi mööda aealou käikus, kui iseenesest kokku saadsiwad.  Kuida läheks aga asi, kui kohtud järsku ühest kubermangust  teise, ühe peakohtu alt teise alla seatud saakfiwad?  Aga kohtud oma seadustega on fiin weikem  asi. Palju suuremaid ettewalmiStamifi tarwitaksiwad need maa- ja taluseadused, mida iseäranis argrarseadused nimetakse. Need on igas kolmes kubermangus nüüd kokoguni  isewiist, peakstwad aga üksteise sarnatseks tehtud, jäult täitsa muudetud saama, kui awalikud asjatallrtused rahwa elu ja edendus korralisel kombel sigima peawad. Mitmes tükkis on nimelt Tallinna kubermangus seespidisel»  taluseadused kindlama, wõib ka olla, mõnusama korra peal, kui Riia kubermangus. Näituseks on Tallinna kubermangus maakohtade awalikud maksud ja koormad juba nenda seatud, et mõisade ja müüdud talukohtade wahel midagi wahendamist olla ei wõi, kuna Riia kubermangus  pea mõisade poolt pea talukohtade poolt kaebdused  ülekoormatuse üle kostawad. See asi peaks seletatud saama enne kui maakondasi ühe walitsuse alla kokku su- ' la takse, kus awaliku tallituse seadused ühesugused ei ole- Talurahwa wiimane ja kõrgem lootus käib koha ostmise  peale. Koha ostmine ei wõi ilma laenukassata toimetatud  saada. Selleks toimetuseks kulub kohtade maade mõetmist ja takserimist. Mõetmise ja takserimise põhjus seadused on aga jälle Tallinna kubermangus koguni teisiti,  kui Niia kubermangus, ja mõlemis teiüi kui Kuuramaal.  Tallinna kubermangus, ehk ütleme: Eestimaa! mõedetakse süllaga ja arwatakfe dessätinide järel; Liiwiwaal  mõõdetakse küünraga ja arwatakfe w-ikamaade järel ja wakamaad ei lase ennast ilma tülitama murdeteta dessätinide  peale ümber arwata. Eestimaal takseritakse -- arwatakfe maahinda rukkiwakkade järel, Lnwimaal thalrete järel, ja nende hinda-arwamiste põhjused on nii isewiist, et üht hinda koguni mitte teise peale ümber arwata  ei wõi. Peakstwad talukohtade ostmiseks laenukassad  kokku sulatud saama, siis oleks ümber takserimist tükati  ehk enamist ka koguni ümber mõetmist tarwis. Meie wõikstme weel hulga seesugust tüli tn st ja takistust  ette arutada, mille peale .Sakala" politikused, agrarikused  ja mathematikused mõtelnud ei ole, millest .Sakala"  tarkades ehk koguni ka aimu ei ole. Nende meeste filma ees seisab üksi .rahwus" omas elutarwituses.  .Saagu rahwus, pagan Võtku rahwa!" see näitab nende rahwameeste juhtsõna olema. Aga kuida tähentatud, meil, kui Keisri Majeftäti rahuliste!  ja uStawatel alamatel ei tuleks unes meele wasta tõreleda, kui Riigiwalitsus Balti kubermangude teistwiisi seadmist ja piiramist heaks arwaks. Meie loodame ka, et meie maa eesseisused tüdimata tööle hakkaksiwad neid takistust  eemale saatma ja uuele elukorrale teest kasutama, kui kõrge Riigiwalitsus seda nõuaks. Ilma ettevalmistamiseta  ei läheks see ast aga mitte, sest muidu saaks rahwa edendus takistatud, kui ka .Sakala" kahewääriline  rahwus hõiskates edasi tormaks. Ilma osawa ja targa ettevalmistamiseta sigiks maakondade  wägiwaldsest kokkusulatamisest otsata puru. Seda wõiwad aga üksi need.soowida", kes puru sees pöörleva soowiwad. Seda ei soowi ükski, kes tõeste .isetundlikku teed käies" oma koduelu palehigis kindla põhja peale seadis ja allles hoida tahab. Meie ja meiega ühes kõik Eesti peremehed, mõisa-, talu- ja teised peremehed soowiwad, et Riigiwalitsus ettewalmistamisele tarwilist aega annaks, kui tõeste mõeduwas  paikas kubermangute muutmisest jutt olema peaks, ja se .soow" saab täidetud, selle peale wõiwad .Sakala" targad julged olla. Kahju, et meie Maakonna-nõuukogud  weel jalal ei ole, küll meie maamehed seesugust poolküpse ehk pooltooreid politikusi, kellel raywamapidamisest  aimu ja rahwa elukäigu kohta südant ei ole kes rahwast rahwuse fisse uputada tahawad, senna saadaks!  ivad, kust nemad tulnud on! Auutähtest on saanud: Eestimaa Koolide-Direktor  Staatsrath A. B erting p. Wladimiri risti 3 klassist;  Narma kirikuõpetaja Pastor Tannenberg ja Eestimaa Landstoakohtu kirjahoidja Thomson p. Anna risti 3 klaSstst; Eestimaa Kubermangu-maamõctja Titulärrath  Ei chenfeld, Eestimaa Aktsiisiwalitsuse ametnik Beniko ja Rakwere Rentei ametnik Stude meister p. Stanislause risti 3 klassist. Kuld rinnarisii on saa. nud Narma kirikuõpetaja Pastor Hosmeister. rathi nime alla on tõstetud Liiwimaa Landmarshall (mõis nikukogu ülem) v. Bock, 2 rangi Kapteni nime alla Limaa mereabi jaamade ülem Kaoten-Leitnant von Sch r en b erg. Kuida kuuldakse, saada Baltimaa Tulekahju Seltsid  26, 27 ja 28 Jaanikuu pääwal Tallinnas nõupidamiseks  kokku astuma. Kui peaasjad seista nõupidamise  all, Tuletõrjujate Seltside asutamised maal. ja tuletõrjumise  kord theatrete põlemise juures. Lääne-Harjumaalt räägitakse inetumad juttu. Salasõbrad  olla rahwa keskis juttu wälja lautand, kui peakS kõrge käsu peale maarahwale hingemaad antud saama. Mõisnikud olekflwad sellepärast kirikuõpetajatega nõuu kokku  pidand, Jõulupühade aeal kui rahwas kirikus oleks,siirikuid dynamiitiga! õhkuda ja sedawiifi maarahwast mahendada, et wähem h ing e maad anda oleks. Salasõbrad on ikka nii palju rumalust rahwa keskis eesleidnud, et kui Risti kirikuõpetaja Jöululaupääwa õhtul Jumalateenistust pidas, kirik täitsa tühi olnud; hiljemini tulnud mõned julgemad inimesed kiriku. Ka Keila, Nissi ja Madise kirikutes olnud  Jõulu pühadel wäga wähe inimest. Kurb on see lugu küll, et meie rahwa seas ikka weel inimest leida on.