palawa wõrtlemise peale wisati waenlane wallimüüride pealt tagasi ja wõitlemine põleS nüüd kindluse sees. Kella 2-e ajal pärast lõunat langes ka Depil-Teke kants, mis kõige kindluse suuremaks toeks oli ja kõige wisamim wasta pidas, meie kätte ja seega olime meie kindluse peremehed. Waenlane põgenes, jättis laagri, naised ja lapsed, ja kõik oma kraami ja wara maha. Dragoooide diwision, 4 sada kasakat, ja 6 suuretükimeeste  rootu oma kaugele jookswa suuretükidega ajasiwad waenlaft taga ja lõiwad teda 15 wersta peal weel palju maha. Sees pool kindluses loeti 4000 waenlase surnukeha, ilma neudeta, mis wallikraawisi täidawad ja nendeta, mis põgenemise peal meie ratsameestelt  maha löödi. Waenlase kahju on wäga suur. Hulk sõariistu, nende seas palju meie Berdau-püssa, lippufi, hulk kibitkaid, palju toidu kraami, 4000 perekonde inimesi, mille seas kolm Muhamedi usu preestride perekonda, ja peale seda 700 Perslast saiwad meie kätte. Meie kahju 20. Detsembrist künni 12. Januarini on järgmine: surnud 16 ohwitseri, 267 soldatit; haawatud 42 ohwitseri, 647 soldatit; kergeste  haawatud 13 ohwitseri, 123 soldatit; hobustest 143 langenud, 121 haawatud. Sõnumete lõpul awaldab kindral Skobetew, et Wene wägi kõiges 21. päewases Geok-Tepe ümberpiiramises  wäga wahwaste on sõdinud ja annab nende nimed üles, kes seal ehk teal iseäraliku waprust ehk osawuft üles on näitnud. Poliitika ringwaatus. Praegu on poliitika elu Euroopas õige kirju. Wenelane on oma suure wõidu läbi jälle näitanud, et Wene soldat surma ei karda, waid Wene wäe pool ka seal wöit wõib olla, kus waenlaste hulk mitme WSrra suurem on. Turkmenid on üks wäga wahwa rahwas ja osawad sõamehed. Kui sellepärast meie 10,000 meest nende 30,000 meest, kes pealegi kindla kantside taga seifiwad, lõiwad, siis tunnistab see, et Wene soldatiga mitte nalja ei ole teha. Seesugust olekut ei waata aga mitmed suuredriigid Euroopas mitte ilma kardetuseta. Wene wõidud ei lase nimelt Inglast mitte enam rahuliste magada, kelle käed aga praegu AfghaniStaanis, Aafrikas ja lirimaal nii köi«»Mridligi  praegu parata ei wõi. Ka Saksa- meie wõidud nagu pind silmas ole- Sakslane loodab selle peale, et wabameeleliste  partei walitsuse aeg Inglismaal pea otsa saab lõppema, kus siis Inglane ja Sakslane jälle käsikäes wõiksiwad käia. Sellepärast kirjutab üks Saksamaa sõameeste ajaleht, kellel ministeeriumi magu juures ja kus Moltke pääjuhataja, et Saksamaal tulewikus weel suurem sõajärg ees seista, kui Austria ja Prantslasega, kuS Saksamaa elu ja surma peale pidada wõitlema. Kes see rahwas on, kellega Saksamaa seesugust sõda edespidi tahab pidada, seda saab igamees aru, ja sellepärast  on see kiri nimelt Wenemaal suurt tähelepanemist  enese peale pöõrnud. Praegu walwab aga weel Prantslane Sakslase kannul, nii et ta weel kätt ega jalga liigutada ei tohi. Sarnane lugu on ka Austriaga, kelle käed niisama kinni seisawad. Seal on praegu Sakslased ja Slaawlased nagu karwupidi töine töisega kvos. Ühtlast teewad temale Türgi asjad suurt pääwalu  ja kõige suuremat muret weel Jtaalialased, kes neid maid Austria käest soowiwad ära wõtta, kus Jtaalialased  elawad. See on kõik wäga kirju olek, aga Weneriigile on ta praegu suureks kasuks, kes kusagilt poolt takistusi, mis wähegi tähtjad oleksiwad, karta ei pruugi. küll Wene asju teraselt tähele, aga temale enesele ei ole wiimasel ajal Aasrikast mitte häid sõnumeid tulnud. Buursid on wõitnud ja Inglaste  asi lähäb seal tagurpidi. Niisama wõtab lirilaste  mässamine wõimuft, seft Jirilaste sala walitsus on nii wägew, et keegi enam lirimaal tema wasta ei julge panna. Loodame aga pea kuulda wõiwat, et Inglismaa walitsus ja parlament selle lou kohta mõnd kindlat otsust ära saawad määrata jõudma. P-õNtsusemaa parlamendis peetakse praegu uue trüttseaduse üle nõuu. Muidu on Prantsusemaa ülem mure see, oma sõawäge kõige parema korra sisse seada, mis ka juba imekspanemise wäärt kombel korda on läinud. Mitte üksi maa sõawägi ei ole täieline, waid ka mere-wägi on wiimase paari aastaga nii suureks  ja wägewaks tõusnud, et ta mõnes, edespidises sõas suureks abiks Prantslasele saab olema. TÜ4Ai-ja asjad seisawad ikka weel oma wana koha peal. Türklane saadab enam ja enam sõamehi  Kreeka piiri ääre, aga suur rahapuudus tahab tal hinge kinni panna. Ametnikude palgad on kaua maksmata ja sellepärast ei ole nende käest enam midagi wõtta. Nüüd pidada Türgi walitsus aga uut nõuu , pidama; tema tahta nimelt Tessaalia ja Epiiruse maal riigi alamate kroonu maksud kahe aasta eest ette sisse wõtta. Kui see tõsi peaks olema, siis näitaks küll, nagu waaguks Türgiriik wiimast hinge-waakumist. Omalt maalt. Milinuius. Sakala kUvendiumi saamiseks, mis aastas 100 rubla suur . on, ouwao ranawu 8 noort meest omad kirjad sisse saatnud. Meie peame siin nimetama, et sesie stipendiumi wäljajagamise juures üksi selle peale waadatakse, kuidas tahtja oma jõudu mööda rahwa kasuks tööd on teinud, olgu, et mõne tulusa raamatu wälja on annud ehk muidu meie seltsides õpetlikuid kõnesi pidanud. Selle seisukoha järele on siis esimene stipendium herra Btuü. tdeol. A. Sõrmile saanud, kes nimelt meie põllumeeste seltsides tänuwäärt kombel rohkeste õpetlikuid kõnesi on pidanud, ehk küll Sakala Toimendus muidu sugugi selle poolt ei ole, et nii palju meie noori mehi theoloogiat  studeeriwad, kuna meil muis õpetustes studeeritud  meestest suur puudus on. Aga siin jätame kõik erasoowimised kõrwale ja saame seda stipendiumi ka edespidi eestähendatud seisukohalt wälja jagama. Tartu kreiskohtu assessor v. Stern on 29. Detsembril Wiliandi sillakohtu sekretäriks. nimeliikmeid, liikmeid, peale 50 wõerast ja peale selle meel Pärnu maakonna wallawanemad osa wõtsiwad. President C. R. Jakobson teretas seltsi ja rääkis siis meie põllu? meeste kongresside tähtsusest. Selle peale pidas abipresident  J. TootS kõnet auuhindade andmisest üleüldse ja iseäranis neist auuhindadest, mis seltsi poolt tänawu wälja jagatakse. Ka rääkis ta pitkemalt sellest nõuust, mis kord jo seltsis ees oli olnud, et selts terme majapidamistele auu-hindasi annaks. Mitmed punktid saiwad nüüd seltsis sügawamalt läbi räägitud,  millest mõned täitsa wiimase otsuse alla wõeti, töised töiseks koosolekuks jäeti. Maja-plaanide auuhindade  määramise kohta walitsedi komisjon, kes Pärnu näituse ajal kokku tuleb ja siis sisse saadetud plaanide kohta otsust teeb ja auuhinnad ära määrab. Selle komisjoni liikmeid Nt kuus. Need on: 1) J. Mõttus, J. Toots, Mart Tampuu ja üks õpetatud ehitaja meister, keda selts edespidi walitseb: 2) üks Tartu ja üks Wiliandi Eesti põllumeeste seltsi poolt Valitsetud saadik. Nüüd rääkis abipresident Mõttus sellest kõlwatumast pruugist, kuidas wiimasel ajal talukohtadele  toredaid Saksakeeli nimesi on andma hakatud.  Seda teeb näituseks Pärnu linna walitsus oma mõisade peal, kus sagedaste manad auusad Eesti nimed ära kautatakse ja Saksakeele nimed asemele pannakse, nagu Seehos, Ruhthal, n. n. e. Selts nimetas seda tegu kõlwatumaks. Seltsi soowimise  peale rääkis president C. R. Jakobson Tartu koosolekust, kus abikomiteede saadikud kuratooriumi üle otsust tegiwad. Selts oli omalt poolt nende otsusteda wäga rahul ja kiitis neid heaks. Siis räägiti kubernäri härra poolt saadetud kongressi  programmi lisapunktid läbi, ja tehti mitu otsust. Ka Pärnu jelts soowis, et teede tegemised raha peale saaksiwad määratud ja ühe iseäralise komisjoni alla antud. Niisama tehti ka mitu otsust lina harimise kohta. Nüüd rääkis seltsiliige Mart Tampu sellest, kuidas põllutöö üksi siis wõib edeneda, kui weiksed ja suured põllumehed käsi käes käiwad. Seesugust käsikäes  käimist olemat meie Eesti seltsid ja ka meie Eesti ajalehed ikka edendanud. Wiimasel ajal on aga mõned Saksa ajalehed kõlbmatul kombel seda ühenduse püüdmist  rikkuma hakanud, nimelt -.Rev-li-be leituna." kes kõige jõledamal kombel Eestirahwast lävMMm metsawargadeks  teeb ja mõisnikust talupoegade wasta ülesse on ässitanud. Selts peaks nõu pidama, kuidas seesugust  kõlwatumat tööd wõimatumaks teha, olgu kas palwekirja saatmise teel riigiwalitsusele ehk muidu. President näitas selle peale, kuidas sellest mist küll olla, et selts seda asja siin awalikult nimetanud, mis nimetamist pärast ka ajalehtedes awaldatakse. „Revalsche  Zeitung" saada selle awaldamise järele tõeste omast ässitamise tööst häbi tundma ja see saada mist enam mõjuma, kui seda keegi kaebduse ehk palwekiri kõhtudesse teha wõib. Selts kiitis presitendi nõuu heaks. Nüüd rääkis seltsiliige J. Tammann Soome wiisi järele seatud piimatallitustest ja ütles, et ta oma piimatallituse ta nõnda ära seadnud, kewade ühe õpetatud naisterahwa sinna töösse saada panema, kus siis seal ka ilma hinnata wõi tegemises õpetust saab antama. Tema palus, et selts tema piimatallitusele selle nime annaks: Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi näite piimatallitus. President lisas selle juure, et eestseisus selle poolest ühes nõuus olla, seda nime Tammani piimatallitusele anda, sest see piimatallitus olla igapidi täielikult ära seatud. Ta palus, et selts seda otsuseks teeks, mis ka sündis. Nüüd tegi selts otsuseks, et suurte kulude pärast edespidi mitte enam iga seltsi liikme kätte koosolekute kutsekirja ei saadeta, waid neid üksi Sakalas kuulutatakse, ehk ka weel töistes Eesti ajalehtedes, kes neid kuulutusi ilma hinnata, nagu Sakala, trükib. Peale selle, kui kassameister J. Tammann kassa aruande ette oli lugenud ja seltS otsuseks teinud, et järgmine koosolek Wändras ära saab peetud, walitsedi uus eestseisus ära. Piletitega walitsemise teel sai kõikide healtega ühe heale wasta presitendiks C. R. Jakobson, ja niisama  ühest suust abipresitentideks: walitseja J. MõttuS ja loodija J. Toots. Kassameistrid on: päriskoha omanikud J. Tammann ja M. Tampuu, ja mõisa rentnik J. Juntson; kirjutajad: ülemõpetaja M. Suigusaar,  ja tema abid kooliõpetaja J. Otstawel ja Raudsepp.  Rewitentideks walitsedi praost N. Tamm Audrust ja päriskoha omanik J. Jaakson Tammistest. Uusi liikmeid wõeti 12 wasta. Tarttlstt. .Ilri-a meeste Selts pidas 20. Me ära, millest õige rohkeste seltsiliikmeid ja wõeraid osa wõtsiwad. Sellest koosolekust anname täna lühidelt teadust, saame temast aga pea weel jutustama. Kõige pealt teretas president J. Hurt seltsi, kus ta seltsi tehtud ja edespidisest tööst rääkis, mille peale abipresident  (5. R. Jakobson lühidelt näitas, kuidas eeskõnelejast  soowitud rahuline olemine seltsisse nii pea tagasi saaks tulema, kui seltsile täielikult wõimalikuks tehakse, ennast wabalt healte paljuses awaldada. Selle järele rääkis stucl. R. Kallas isamaast, emakeelest, mehisest meelest ja Jumala kartusest. Siis luges ta selle kirja ette, kus „Eesti Postimehe" esimestes nummertes vr. Akademikus Wiedemanni raamatutest räägitakse. Nüüd pidas õpetaja J. Jürmann Soome suguarudest  kõnet, kes Lõuna Wenemaal elawad, mille peale jälle Btuä. R. Kallas mõned tükid ühe Saksamaa  koolmeistri raamatust ümber pani, kus laste kaswatamisest räägitakse. Wiimaks jutustas õpetaja Lipp Stahli käsi ja koduraamatust, keda raamatut Eestirahwa kristliku aja kõige wanemate kirjade sekka tuleb arwata. Peale lõunat alustas koosolek sellega, et mõned õnnesoowituse tellegrammid ette loeti, mille peale Dr. M. Weske parematest raamatutest rääkis, mis mullu wälja oliwad tulnud. Paremateks uuematest  raamatutest armas ta järgmisi: Eiseni Ajalugu elulugudes,  J. Kõrwi aia-raamat, J. Kõrwi Kasaka Hetman  Taras Bulba, J. Kõrwi Mõistu-kõned, Kappeli Järwemaa ööpik, ja Abeli ja M. Weske Laulukogu. Selle järele rääkis Btuä. Eisen mullu aasta wälja tulnud raamatutest, mille arw mullu 134 tükki oli, kes ühtekokku 39 rubla maksawad. Kõneleja näitas, kuidas nurjatumad raamatu-sepad nüüd nimelt waimulikuid  raamatuid maailma ette on hakanud kandma. Siis rääkis Bwä. J. Bergmann seltsi aastaraamatust,  mis ta ühes G. Blumbergiga toimetanud on. Tema kiitis seda raamatut nii heasti wäljastpoolise  kuju kui sisu poolest kõige ülemaks raamatuks ja ütles, et kõik ajalehtede laitus selle aastaraamatu kohta tühi kius ja jonnimine olla. Nimelt olla meie rahwas tõeste, nagu aastaraamat ütleb, laiskuse ja kurjuse tõbes haige n. n. e., ning ei olewat seal keegi rahwast ilmaaegu teutada tahtnud. Selle peale astus seltsi abipresident C. R. Jakobson ette, ja näitas, kuidas wiimases seltsi aastaraamatus tõeste meie rahwast  ilma aegu aga suurelt teutatakse. Seal loeme G. Blumbergi kõnes meie rahwa elust: „Seal pistab kadedus ja hõelus töise hooned põlema, seal ajab ahnus warastama, maletama ja töist petma. Seal näeme kõiksugu roppu elu, et weri palgesse walgub," n. n. e. Sarnatseid ja weel jõledamaid asju nimetakse  Eestirahwa omaduseks, mis aga keegi meie rahwa juures ei leia. Seesugune laimdus olla aga just meie ajal suureks kahjuks rahwale ja iga poliitika ajalehe kohus olla, seesuguse wale laimduse masta ülestõusta, nimelt weel, kui teda nagu suure seltsi nimel selle seltsi aastaraamatus ette tuakse. G. Blumberg wastas selle peale, et ta omas kirjas mitte Eestirahwast ei olla rääkinud, waid ta olla omad ütelused Saksa ja Prantsuse kirjadest wälja wõtnud. Niisugused haigused olla üleüldised rahwaste haigused praegu. Selle tunnistuse peale ütles C. R. Jakobson:  Seega olla asi otsusele jõudnud, sest kui G. Blumberg  omad ütelused rahwa haigustest wõeramaa kirjadest  on wõtnud, siis ei ole meie rahwal nendega midagi tegemist, ja nad on täitsa tühised. Ühtlasi näidata