Tallinna Sõber M 19 Seitsmes aastakäik. Tallinnas 10. Lehekuu pääwal 1885. Aleiildkt aeilttht EestirshwiUt «oal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tali»»., Ltndf»r,'i Pllri.t, trlikimaja,: aa,ta, » rubla, 40 kop.— p»ol>>aa,ta, 1 rubla 40 k»p Koju ehk postiga saadetud: oa«t>, ? rubla pool-aa,ta« t rubla 70 k»p. /tuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme Pealt 4 kop. Tellimised vSetalkfe »a»t«, Li«dsor,'i päriale trüSimaja». Aeterburgis: A. K. Seelaudt, o,»»<,per»a X 54. Hartus: Laakmanu. - Aakweres: A. Auys. Raides: A. Setdeldera. Kapsaku-: H. Kollverg. Lihulas: A. Mttner'i poodis. Wiljaudts - S. Z. Karow'i raamatupood. Narmas: W. Nõder. ZSörus: Rraua Melrose. N-alkas: W. Rudolfi. Kuuresaares: M. Lange. Maal: kuida iseäram, kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Balti,ki (Baltifchport ea-riöomS-llvx?».) Register! RiStirahwa Ristimise-plihaks Omalt maalt. Tallinnast: Peterburgi EeSti Jaani koguduse palwe.— Kuuramaa Kubecnöri käsk hobusevarguste kohta. Tüli ja kawalused Pantmiuse jutustuse ~Die von KelleS" pärast. Walitsusc asjust. Järeltchtud paberrahad. l!innasaadilute-kogust. Pahateud ja õnnetused. Ilmad. Narmast: Wäljarändajad. Tulekahju. Nakwerest: Pahateud. Hiomaalt: Wene kirik. Pärnu maakonnast: Mõrtsukategu. - Riiast: Ritterkonna konwent. Walaskola-püüdmise.selts. - Kuuramaakt: Uued ametnikud. Esimene müristamine Kooki asjust. Peterburgist: Auumoegad. Seadus lahutatud naeste kohta. Mere-kanal- Torpedod. - Uus lõhlumise-rohi. Seuator J C. v. Brewern 5. Graf Tolstoi termis, Asghanisiam pime asjust. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Schweizist. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Ristirahwa Ristimise-pühaks, mis ukse ees seisab ehk ka juba kätte jõudnud ou, kui lugejad seda lehte kätte saawad, soowime oma armsa lugejatele  kõige pealt seda puhtust ja pühitsust, seda wärsket waimu, mille mälestust meie peame ja mis neil päiwil ka nähtamalt läbi looduse tuksub. Tänawu ei ole looduse-aasta  ktriku-aaStaga õiele sammu käia suutnud; esimene  on wiiwinud, teiue on ruttanud. Metsade! puudub weel see esimene õrn ja puhas ilu, nurmedel see hiilgaw kirju kate, millega püha loodus muidu Pühawaimu-püha kaunistab. Lindude hääled kõlawao aga seda puhtamini esimeses wärskeses läbi metsade ja kutsuwad ka meid nähtawa  ja nägemata looduse alustajat ja saatjat kiitma, puhtast ja wärSkest südamest rõömu-laulusi ohwerdama. Iseäranis meie Eesti rahwas, kes ikka weel omas kewadeseS  põlweS seisab, waadaku tagasi, waadaku oma käesolcwa  põlwe ja oma edaspidise lootuse peale, tehku waga ja tänuliku meelega aru sellest, mis meil oli, mis meile tuli, miS meil on ja mis peale meie loodame, mitmeist takistustest ja teele weetud risudest hoolimata, mille üle küll paraku mõni wend ja mõni õde komistanud ja langenud on. Täuawuue aaSta-kewade on mitmest tükist meie rahwa elu-kewade sarnane. Enne kui õhk laiemas ringkoudas Ühetasa läbi soojendatud ja rahulisele kaalule nihkunud oli, tultwad mõned ägedad pääwad ja kutsufiwad mõnda viekest enne-aegu punga puhketama ja warjupaigast wälja astuma. Waljud ja wilud tuuled tuliwad, töiwad öötel tarretust ja need esimesed kewade-lapsed on närtsinud, on kõvenenud ja pudenenud. Ka meie rahwa elu-kewadel tuliwad mõned ägedused, kutsuflwad mõnda püüdmist upsakale  enne-aegsele eba-õiele, enne kui rahwa waim rahulisele  kaalule nihkunud oli. Ka need on närtsinud, kõvenenud  ja pudenenud. Kurwa silmaga waatab rahwasõber  selle peale ja kurdab selle noore elu-jöuu üle, mis eba-usalduseS eba-suwe peale, eba-waimustuse läbi rikutud ja raisatud sai. Kurdame nende üle, kui ohwrite üle, miS iga elu hakatuses langenud on. Aga puhastame ja pühitseme ennast selle Püha-waimu paistusel, kelle esimest ilmumist meie nüüd pühitseme, keda meie kodumaal, rahwale  nii puhtast ja selgest kuulutakse, kinnitame iseennast ja kinnitame oma ligemat ligemist, sellel teel, mis meid meie püha kiriku müüride warjul tänine ikka rõõmsamale kosumisele saatnud ou, kui see mõne meie kaugemale ligemtsele  õnneks sai. On ta waljud tuuled mõnda närtsima pannud, meile on meie edasi-jöudmise üle rõõmuks ja kiituseks  asja küll üle jäänud; meie elu-juur seisab kõigutamata,  waljud tuuled saawad waikima ja meie rahwas saab ikka kenamast õitsema, wäljaspidtses ja seespidises waranduses, kui meie rahwas ennast igast tühjast tuulest kõigutada ja winlsutaba ei lase, kui meie rahwas omaelu-fisu  ühegi hiilgawa koore wasta ära ei waheta, mis täna läigib aga juba homme kortsub ja kaub. Kes otsani lruuwikS jääb, see peab elu-krooni saama! Oleme julged ja oleme rõõmsad looduse õitsemise ja waimu pühitsemise pühal! Omalt maalt. Tallinnast. Esmaspääwal, selle kuu 6. pääwal kui Keiserlik Kõrgus Suurwürst Auujärjepärija sündimise-pääwal, oli pidulik Jumala-teenistus kirikutes. Linn oli ennast piduehtesse pannud. Kuida sealt poolt kirjutakse, saab Suurwürst Auujärjepärija sündimise-pääwal NowotsherkaSkiS Doni Kadettl-kooli põhjuSktwi pandud. Riigtrenteist on sellekõ 955,000 rubla lubatud. ,Nistirahwa Pühapääwa Lehest" paneme oma lugejate ette järgmise Südameliku palwe: ,Augusti  kuu 23. pääwal 1887 saab Peterburgi Eesti kogudus, kellele pärast Jaani kogudus nimeks pandi, sada aastat manaks. Kogudusel on nõu, seda pääwa iseäranis pühitseda ja mälestuse pidu pidada. Aga et mälestus mitte üksnes möödaläinud aea peale ei käiks, waid ka tulewikule wilja kannaks, ou kiriku nöuukogul mõte, juubeliaastaks  meie kirikukooli heaks üht kapitali koguda. Meie koolimaja on pisukene ja wana. Et ta puust on ehitatud ja juba mitu korda parandatud, fiis läheb tema iga aastaga  silmanähtawalt otsa poole. Meie peame kõige hoolega  aegsaste uue koolimaja ehitamise peale mõtlema. Peale selle tarwitab kool feestpidi hädaste laiendamist. Praegu on temal kolm klassi, aga need ci mahuta enam kõiki lapsi, keda iga aastaga ikka enam waSta wõtta pakutakse.  Meie peame klasfifid juure tegema. Laiendatud koolile tuleb ka enam koolmeistreid muretseda. Koolmeistrite  palgad on osalt nii madalad, et nendega raske on koolmeistreid saada ja weel raskem kinni pidada. KolmaS koolmeister ei saa praegu enam palka, kui 18 rubla kuus. Niisugust olemist peab parandatama, kui meie kool tahab edeneda. Edendamist on aga üliwäga tarwis. Eesti Jaani kogudusel ou Peterburgis arwata 11 tuhat hinge, aga üks ainus kool, kuS praegu arwata 120 last õppimas käiwad. Mõned käiwad wõera keele ja wõera usu koolis ja wõerduwad sellega omast kogudusest ja usust ära. Teised jääwad igast koolist ja õpetusest üsna kõrwale  ja kaswawad täis pimeduses üles. Südame waluga peab õpetaja iga aasta nägema, et leeriõpetusele lapsi tuleb, kes koguni ettewalmistamata. Nemad ei tea taewast ega maast midagi, ei mõista kirjatähtegi ega oska Issameie  palwetki. Mitmed on emakeelgi ära unustanud. Et niisuguse olemise sees leeriõpetus suurt mõjuda ja palju parandada ei wöi, ou selge. Niisama on selge, et niisuguse pimeduse sees hulk lapsi ihu ja hinge poolest hukka läheb. Häda sunnib meid hüüdma ja appi paluma. Meie peame kooli laiendama ja tema heaks kõige hoolega tööd tegema. Muidu langeme raske wastatamise alla inimeste ja Jumala kohtus. Kõige selle peale mõteldes asutab Eesti Jaani koguduse  nöuukogu ühe iseäralise rahakorjamise St. Peterburgi Eesti kirikukooli heaks, et, kui iganes wõimalik, meile aastal 1887 ükõ uus koolimaja  wõiks põhjendatud ja seesinane kool tarwituse järel laiendatud saada, jäädawakS tänu-tunnistuseks selle armu eest, mis Jumal meile möödaläinud saea aasta sees kinkinud,  ja üheks kauniks asutuseks, kus tulewikkus meie EeSti lapsi khristlikkus waimus suuremal mõedul ja täielikumal  kombel koolitakse ja elule õiete ette walmistatakse. Allnimetatud kiriku nõuukogu palub siis kõiki Jaani koguduse liiteid ja üleüldse kõiki Eestlasi siin pealinnas südamelikult, oma südant ja käsi lahti teha ja priitahtlikka  andeid meie kirikukooli heaks ohwerdada. Ka pisemad  anded wõetakse tänuga waöta. Kiriku juures õpetaja käes ou üks iseäraline nöörraamat kiriku pitsariga, kuhu kõik anded saawad sisse kirjutatud. Aasta lõpul saab koguduse aasta aruandes ka iseäraline aruanne sissetulekute üle kooli heaks, seisma. Peale selle saab weel teisi nõörraamatuid  ustawate käte läbi ümber käima, et ka kodu armu-andeid meie kooli heaks wasta wõtta. Heitkem siis, armsad wennad ja õed, kokku, ühendagem  südamed ja käed armastuse tööle! Ehitagem oma noorele sugule ühe auusa ja täielise kooli, kus neid tulu- saiks riigi-alamateks ja ustawaiks Jesuse Khristuse jüngriteks  kaswatakse ! Jumal õnnistagu seks meie palwet! St. Peterburgis, 15. Aprilil 1885. St. Peterburgi Eesti Jaani kiriku Nõuu kogu". Lisa Peterburgi Jaani koguduse õpetaja poolt: ,Praegune  palwe pannakse, nagu kord ja kohus, kõigepealt ja iseäranis Peterburgi Jaani koguduse liigetele ja üleüldse Peterburgi Eestlastele südame peale. Aga selle kõrwas palun mina kui koduse õpetaja, ühes nõuus kõikide meie kiriku wanematega, et ka usu- ja suguwennad meie sündimise  maal, Eestimaal ja Liiwimaal, meid wennalikkus armastuses jõudu mööda aitakfiwad. Peterburgi Eestlased on jo pea kõik Eestimaalt ja Liiwimaalt seia tulnud. Tuhanded neist maksawad weel omad maksud Liiwi- ja Eestimaale ja aitawad sellega kodumaa kooli ja kiriku elu üles pidada ja edenda. Meie arwame fiis, et wennad ja õed kodumaal mitte paljuks et pane, kui meie ka neid korra palume meie puuduse ja tarwituse peale lahkeste mõtelda. Eesti kogudus Peterburgis ei ole rikas. Tema kiiked on suuremalt jäult wäljateeninud ehk pileti soldatid, liht töötegijad, teenijad ehk ka käsitöölised, kes näpust suhu elawad. Teenistus on praegusel aeal Peterburgis mitmetpidi  kitsamaks läinud, kui enne. Hulk inimest ja mitu perekonda on kohast ja teenistusest otse lahti saanud. Meile on aegutift abi wäga tarwis, et oma kooliga tarwilise  parema järje peale saaksime. Nagu meie fiin Peterburgi  Eestlased, oma pisukese hulga ja nõrga jõuga seiatulijaid  ehk siit läbirändajaid fuguwendi ja asjaajajaid ehk teekäijaid oleme püüdnud tuetada, nii loodame, et ka meie hüüdmine ja palumine kodumaal mitte üsna asjata ei saa olema. Meie ukse peale koputawad kodumaa wennad  õige sagedast. Nüüd koputame korra ka Liiwi ja Eesti uste peale ja loodame, wennad ja õed saamad meile lahkeste awama ja palwet kuulda wõtma. Auusad kirikuõpetajad igalpool Eestimaal ja Liiwimaal saamad nii lahked olema ja andeid meie Peterburgi Eesti kooli heaks wasta wõtma, mis mina ühtlasi neilt siin ka kui ametiweud auupaklikult ja juba ette tänades palun. Aasta lõpul saab aealehtedes tänuga awalikult aru tehtama kõigeist sissetulnud annetest. J. Hurt. Peterburgi Eesti Jaani koguduse õpetaja." Kuuramaa Kubernör, Geheimerath Paul von Lilienfeld  on 10. Jürikuu pääwal järgmist ringkirja wälja saatnud, mis muidugi esiteks ainult Kuuramaa kubermangu  kohta maksab, iseenesest aga nii tähtjas ja õpetlik  ou, et meie seda oma lugejate ette paneme, kõigele neile eestäheks, kes suuremal ehk wähemal mõedul seda omas ametlikkus ringkoudas täita wõiwad ja täita tahawad:  Minu wiimase ülewaatamise-reisul Kuuramaal, on minule uufi kaebtufi hobuse w arguste liiaksminemise  ja sagedast salkude kaupa ilmuwate hobusewargate ikka suuremaks minewa jultuse ja hobusewargate salgajate üle, ette pandud. Et selle kurjategewa, põllutööd wäga raskest koormawa ja maarahwa kestis ikka suremat wiha sülitama paha asja wasta täie rõhuga wõidelda wõikS, selleks on minu poolest neis kubermangu maakondades, kuS seda pahandust kõige rohkem nähakse, iseäralised Zärelkuulamise-kommissionid  seatud, nimelt: Jakobstadtis Fciedrtchstadti  idapoolise ja Zlluksti läänepoolise maakonna jäukS, Friedrichstadti Hauptmann kohtu Assessori, Baron von der Brüggeni juhatusel, kuS minu tarwituseks saadetud  Seespidiste asjade Ministeriumi ametnik, Kammerkunker