tarwitati. Ema hüüdmine ,Wagaar tuleb!" saatis neid kõiki sängide ja pinkide alla. Tähendame agg selle juures, et meie pärispölwe kurwa aega ühe ega teise rahwasugu wõlaraamatusse pauna ei taha. See oli keskaea  parandus, selle Ä.staB obserurao (pimede aegade) pärandus,  millel õige inimese-armastuse walgus puudus. Aga ka nüüdist Luwlaste elukorda, kes rentnikud on, mitte pärisperemehed, leiab Soomemaa uurija waewalise  olema. Rendikontraktites on tema mõnda waljust leiduud. Wõib olla, et tema seal natuke liiga mustmeelise  silmaga ühe Kuuramaa rendiksuba peale waatab. Igapidi näib Liiwlasel õige raske olema pärisperemeheks saada, mida tema küll soomitawaks eesmärgiks piab. Ka Liimlase seisukord oma hingekarjatfe wasta saab läbi räägitud ja kahjetsetnd, et see mitte taieste südamelik ei ole. See tuleb wist kõige pealt sellest, et Liiwlane omas kirikuõpetajas wõerast rahwasugust, rohkem oma herra, kelle maa peal tema elab, sõbrat, kui oma maimulikkn  nõuuandjat näeb. Ja tõeste läheb palju armastust tarwis, seda südant taieste wvita, mis oma loomuse poolest  umbusalduse poole kaalub. Sest meie wõime -vist kinnitada, et Ewangeliumt usutunnistuse kirikuichetajate'truumus  ka seal oma ametit tallitab. Enne kui Aimlastest lahkume, wõikfime meie oma Soome sõnumi järel weel ühe Liiwlaste herra schlossi, Dondangeni Barom schlossi, waatama minna. Aga läheme sellest mööda. Astume ainult ühte manasse saali selles kmdluse-kohalises majas ja kuulame, mis Liiwlaste muistejutt  meile kuulutab: aasta-sadade eest tuli kurjamaimnde  Kuningas senna schlossi ja palus schlossi-herrat, tema saalis oma pulmi pidada. Tasumiseks selle eest lubas tema Taaweti wanat maa alla langenud linna sealt jälle üles tõsta. Pnlma-õhlal pidi aga schlossi-herra, Baron, ainult selle eest hoolt kandma, et keegi tema rahwast waatama  ei tuleks. Mõisa-herra oli seda tõutanud ja oli käsku annud, et kõik inimesed tema mõisaS sel õhtal aegselt  pidiwad magama minema. Saal ise sai pidulikult ette walunstatud. Aga üks neiu rohelises riides ei suutnud  oma himu taltsitada. Waikselt läks tema öösel wõtmeaugule,  sealt pidu waatama. Tema jõudis ainult näha, kuida pulma-peremees ennast põrgu-pidu üle rõõmustas ja naeris. JärSku kustusiwad kõik küünlad, kahinat oli meel kuulda, siis oli kõik pulma-seltskond kadunud. Baronile näitas ennast aga Kuningas selsamal ööl omas peletamas kujus ja päris selle neiu nuhtlemist. Roheline neiuke sai siis elusalt müüri sisse müüritud ja sealt käib tema ikka weel kodu." Tähendame, et ka Eesti kohatised muistejutud palju sissemüüritud inimestest räägimad, nimelt neiudest. Iseäranis kirikute müüride sisse olla neid müüritud, sest muidu olla kuri seda öösel jälle ära lautanud,  mida pääwal ehitati, kuuni temale üht inimest ohwerdati. Nende mmstejuttude tõe-põhjus wõib see olnud olla, et kesk-aeal inimesi nuhtluseks tõeste sisse müüritud on. Mõtleme ainult selle peale, et Kuresaare schlossi müüride sees üks sissemüüritud ritter leitud sai. Liiwlaste muistejutud räägimad, kuida ülemal tähendatud,  ka liba-huntidest. Ka üht seesugust juttu on Ahlqulst  Liimi keeleS üles pannud: ,Üks peremees läks oma sulasega põllule kündma. Kui tema ühe puhu kännud oli, wõttis tema hobuse eest ära ja käskis sulast edasi künda. Ise läks peremees metsa. Sulane läks järel ja nagi: Peremees wõttis kuue seljast, pöõraS ümber, pani fiis jälle selga, läks ühe suure puujuurika  juure ja ronis selle alt kolin korda wasta pääwa läbi. Siis oli tema ennast liba-huudiks muutnud, laks metsa ühte karja, wõttis sealt ühe lamma ja mus toju. Sulane tegi kõiki järel, mida peremees ecS teinud ja sai ka lkba-htmdiks. Siis aga tuli temale suur hirm peale ja tema ei teadnud, mis tegema pidi. Läks tema hobuste ligidale, fiis jooksiwad need ära, läks tema mimeSie ligidale,  fiis tahtsiwad need teda maha lüia. Tema oma hobune põllul jooksis ära, kui teda nagi. Wiimaks kuulis peremees tema häda-kisa, kes ennast senni jälle inimeseks muutnud oli, miis keda metsa imejuurika juure, laskis teda jälle läbi pugeda ja .sis pois ei täis pa riSiinõks" siis sai sulane jälle ristiinimeseks". Jutustused liba-hnntidest ou ka Eestlaste kestis laialt tuutud. Üheks .suud'iks" (sõnale .susi", see, on .nd" juure pandud, mis midagi umbloomnst näitab, siis üht hunti, kes mitte õige hunt ei ole) saadi Lõune-EestlaSte muiste-jutu järel enamist ühe kurja sortsi wägi-sõna peale. Need olla terwed pulma-sajad liba-huntideks muutnud. Nenda tnlund kord üks õnnetu nuttes ühe kündja juure põllul ja palunud tükikest inimeste toitu. Kündja leikamad tükikese leiba ja auund liba-hnndile, kes söönud ja: .Siis sai ta jälle ristiinimiseks", ütles minule üks Eestlane, kelle sõna taieste üles pannud olen. Imelik, kuida selles Liiwlaste ja Eestlaste muistejutud kokku käiivad.  See mnlstejutt on mi st ühel aeal siginud, kus Linvlafed ja Eestlased ühe pinna peal eiassmad ja ühesugused  arwamispd nende sugurahwaste keskis malilsesiwad. Muidu ei wõils sellest lokkukäiniisest aru saada, sest nüüd ei ole Liimlased ja Eestlased juba aasla-sadade kaupa üksteisega  enam maimlitkus läbikäimises seisnud. Nenda on mind Liiwlasle ast nende kodumaal. See enne mägew rahwas täidab nüüd ainult meel laht malda, Dondangeni malda idapool ja Popeni malda läänepool. Ka sel rahwakillnl on waidkentaia omad looduse-anded, aga mitmed asjad on ennast nende allesseivmise waSta ühendanud on jn ometigi ka nende kooli ja kirikn-keel wõeras, Läti-keel, mis Liimikeelest nii eemal seisab. Siiski on Liiwlasel himu õppimise ja hariduse peale, jq et tema ka hariduse kõige kõrgemat mara kätte saada wõib, seda ou nähtud. Mina olen ise üht Liiwlast tnnnnd, kes Kaarma Eesti Seminarist läbi käjs, siis Kuresaare Gymuasiumist  ja Tartu Univernlätist, kus tema just nüüd Doctoci-kübara omale teeninud on. Enne kui lõpetame, olgu wecl üks sõna nimest lane" Üteldud. Kahtlemata on teda selle liiwase ranna järel nimetatud, kuS tema manast aeatl Riia kahe ääres elas. Wsimalik ou, et teda nenda alnnlt tema EeSti naabrest nimetati, iluta ck tema lse eiinafl mmda ninietas. .Ka nüüd nimetab tema ennast enamist .kalamees", .rannamees".  Kuida Eestlane ennast mitte ikka Eestlaseks nimetanud  ei ole, neada wõib see ka Liiwlaste nimega olla. Aga missugust uime annab Eestlane leinale niilid, LooduS- Eestlane, kellel aeaiugu tundmata ou? Muidugi on siin esimeses jooueS Saaremaa Eestlase peale mõtelda, kes Lnwlasesi ainult mõned mere-peenikoormad eemal elah. NUna küsisin kord Riia-teel la ema peal. kui Kuuramaa rand paistma hakkas, ühe Saaremaa madruse kaest, kes Lmvlaste maad tundis, -uis rahwas seal elab. Tema wastas: .Peate Lätlaste ranna rahwas". „Ja mis keelt nemad räägimad?" küsisin mina edasi: „Nch, rauna keelil See kinnitab Soomemaa uurija aruannet. Lahkume Liim las te st, neile oma soojemat osawõtmist hoides, mis neist edaspidi ka saada wõib. Mis ka tulla wõib, kaduma ei saa Liimlased rahmaste nimekirjast mitte. Nende miuewik on meie kodumaa aealugu oma. Ja seda wara, mis meie-aegsel Liiwlasel ou, seda ou teadus oma kaitse alla wötnud. See erapooleta teadus on ka Liiwlast oma hoide asta me taud, mis mitte ainult maailma suurte ja wägewate eluliikumist tähele ei pane, waid mis elulombete  ja keele wiist madalamates vnuideS uurimas käib, miö tõeks tmuuAab, et ka neis elawaiet inimestel ja nende keelel ja kombe! õigus elada on. Herrade-maja kõrge paiga peal ei saa sellest kasu, kui wabadiku urtsik kaugel metsas ära häwitmud saab. Selle juuceS ei taha meie oma soojemat tanu Soomemaa teadusele mitte keelata,  mis mitte ei wasi Soome rahwuskouna suguarude keelt ja elukombeid ka kaugematel kaugustel uurimast. Põllutöö ja majapidamine. Eeskirjad põllumeestele. Pia päämaraamalut. Loomadele auna korraliselt soola. Jää omasse ametiösr. Umbrohud on rõowlid. Asentikkude läbi ei wõi Sina iialgi majapidamist tallitada. Sinu elumaja olgu hea ia korraline. Lae häid aealehta ja raamatuid. Istuda igal aastal msned puud. Ära kirjuta iialgi üht weMit atla. Pia kõiki oma paiga peal. Muretse sõnniku eest, et Sinu põllud nälga ei jää. Mitte ainul! sõnniku kogu ei ole tähtjas, maid ka sõnniku headus. Wärw ou odamam kui uned kanad. Pia üht iin-aida oma elumaja juures, siis on Sinul arstiga mähem tegemist. Tarwita ainult head ja mäljawalilnd seemet. Tee oma tood nii pea kui wõimalik.  ara mii olla mitte. Kai Sinul heina küüni ei ole, siis sigi nemad angnd Sinu rahakoti sisse. Weel ei ole keegi põllumees selle üle kaebauud, et tema põllud liiga heast rammntatnd ja haritud olla. Anna wõile üht head karma enne kui wõi lehma udarast wätja tuleb, s. o. sööda lehma härjapeaga ja teise kohalise toiduga. Ara lauta sõnniku! ainult põllu peale laiali maid pane ka tähele, et sõnnik laetud ja sisse küntud on. Oma põllurnstn pia ikka katuse all. Rooste ja mädanemine teemad põlluriiStadele rohkem kahju, kui ueude tarwltamine. Tee tööd selge peaga. Selge pea ja lindel käsi teemad põllu ööd kasulikuks. Puhtus on .peaasi  ; muretse puhka riistade, puhta koomade, puhta põllu, puhka wllMnu-aia, puhta seemne, puhta õhu, puhta õue, puhta lauda, puhta luuri, puhta sõgi- ja joogl-künade. puhta aseme ja puhta sütametiinnistusluse eest. Nende eeskirjade  kasu saate pea än tundma. Ayssoioso — 19-10 2osg6p« 1339. Triilitad iiindfgrt'i P? rij «t» jnmt! js kvlAga Hitid' 3 kop. aasta peale 100 tükki J rbl. 30 kop. 1000 tükki 13 rb lutu s. Allnimetatud trükikojas on ilmunud: Kesti ratzwakookidele ivakja antud. Hind RS kop. See raamat ei as u miile kui kõrwaline eracttewõtmine mälja. Raamatu pruukimine saab Tartu koolckonna kõrge Kurakori herra käsu järele igale EeSli koolile kohuseks tehtud, nii et edeöpidi igalühel EeSti koolilapsel tähendatud raamat koolis ja kodu lugemiseks ja pähaõpimifcks käes peab olema. Sellepärast antakse teada, et „Keisri ja isamaa laulud" igast raamatukauplusest saada on, aga koolmeistrid teemad kõige paremine, kui naad otseteel tarwilikud eksemplarid selle järele, kui palju neil lapsi koolis on, ise Mülleri trükikojast Niias kirjalikult telliwad  ja raha kaasa saadawad; siis tuleb tellitud raamatupakk ilma tee kõverdamiseta neile nende adressi all kätte. Trükikoja adress on: r. kar.i, nr. -rlluorpaÄw lllc>.r.repu. MÜUeri truMkoda Mias. Teadaandmised. on weel saada Eesli m aa rahma wamst setistst Liudforsl tliikimjas, Tallinnas, cLam-mliksas. !X»XiXIIIIIX^IIIX KuMtlS iliöldntck! Snolst puull-ruet igas liilimes on saada oda m a hindadega Tallinnas PMal-uulitsal G. Meieri waslas Ti>, Btemjiel'i lxxx^ovmvooosvc Tuhka I oskab, annab kottid, ja weab ärra . TilüiNW. FmmalM. . Soowirr auuSialud ostjuiele oma rsidc- Nauplujest suures wUjawasikus kretongi, t sefiri, surpinkat, wiLasc-d ja pool. ' w llaseid kkeidirkideid regeumantle riiet, lretvn, linaseid, willaseid ja siidist päawawarjttfl, iga kama sauimetit, pltishi, siidi riiet karnerimife lurwiö, plte tekid, lõuendit ja povl loncndlt  ja ttisi rudckaupast odaroalt. , A. L. Uöltnius, IHarja- ja PojZ.uulitja nurga peal, tohter Adrl'  Helmi maja». Lliiuinihll uiiiüimse ja sSmje witrM lehti on saada Mndfoxsi pärijate lruliimajas.