Tallinna Sõber l2 SeitSm-S «aMwk Tallinnas ZZ. PaaM-kim pSSwal MZ. NleSldne aealkht Eegtitahivalt «aal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab rallinnaS Lindf»r«'i pbriate trttkimajaS: aastas rubla, 40 kop.-- pool-aaStaS 1 rubla 40 k»p. Koju ehk postiga saadetud: aasta» » rubla pool-aa«ta5............ 1 rubla 70 kop. Mututused maksamad iga rea ehk selle aseme peatt s kop. Tellimised wöetakse wa«ta t LaM«nas! Lwdsor»'t päriate trliktmajas. NcterSurqis : J. S. Seelandt, 0»»yspo«»« U 54. Hartus : Laaknmnn. - Ikaüweres: K. Kuhs. Naises - A. SetdelSerg. Kapsakus: H. Sailbcrg. Lihulas: O. Müttner'i poodis. Wiljaudis ! H, Z. Karow'i raamatupood. Yarwas: W. H»õder. ZSörus: Nraua Breirose. Maikas: M. Rudolfi. Kuurc/aares: TY Lange. Maal: kurda iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Slab Baltiskis, kirjad käiwad Baltisli (Baltischport LaõSeniS-llopii.) SieaiStevt ülestõusmise-piihaks. Tartu Koduttöö-Seltst aruanne, Oinalt maalt Tallinnast: Kirikliluisi asjust. Jatodfladti põlenk kiriku asjust. Kreiskoolide muutmine. Aealehtedcst. ..Linda" Seltsist ..Mrulase" õiendus ja tarwilinc õiendus. Kõrgematest auietikondadest. Tallinna lahe lahti; ilmad, Oflevblom ja „Nowoje Wremja". - „Olewik" ja Pantheninse „Dis von Kelles". Wäljarändajate parem nouu. Baltiskist - Linna asjust. Nakmerest: Nõu Pahategijate waSta, Tartusi: Aleksandrikooli asjust. Pärnust: Näitus. Peterburzist: Keisrikojast. Graf Tolstoi tenvis. Afghaaistani piire asjust. Konkursid. Usu-eln äratajad. Lõunepoolt Wemmaalt: Laewa sõidud; wilja hinnad. Wõeraltmaalt: Saksamaalt.  Inglismaalt.  Tnrgimaalt. Jutuleht - Johann Reinhold v. Patkuk. —Kirja wastnfed. Kiriku teatused. Kuulutused. Ülesärkamist ja rahu! UleStõuSmise-'ja Lepituse-püha seisab ukse ees, on kaugemates paikades ka juba tulnud, suwi linnud on oma häält tõstnud, ärkamise waim tuksub läbi looduse kui fee leht lugejate kätte jõuab. Kas on ka kõik meie rahwas ärkanud, kas on lepitusewaim läbi rahwa tuksumas ja tõsise lepituse pinnal tõsist ja kindlat rahu figitamas? ' Üks EeStikeeli leht kinnitab, et rahu juba terwe aasta eest tulnud olla, sest et Eesti ajakirjanduses ei riielda, mis üle ennast rahmas rõõmustada. see on kõige rahwaga  ei ole meie jutul olnud, meie ei wõi stiS ka mitte teada, kas just kõik rahwas ennast selle üle rõõmustab, ja meie arwame, et ka teiste lehtede toimetajad kõige rahwa jutul ei olnud, et nemad siis ka selle poolest palju targemad olla ei wõi. Seda aga teame meie, et aealehtede rahu weel kaugelt mitte rahwa rahu ei ole. Niikaua, kui rahwa keskiS selgitamata segadusi ou, nii kaua peaks ka neist segadustest aealehetedes jutt olema, künni segadused selgitatud on, sest aealehed on rahwa awalikud kõnelejad, kuS awalikkusi asju arutakse ja segadusi selgüakse, kuS siis ka teisiti olla ei wõi, kui et waim waimu wasta kargab ja aeguti käredat waidlemift tuleb. Kui aealehed seda mitte ei tee, fiiS ei täida nemad oma kohust, sest mitte nende rahust ei wõi jutt olla, waid rahwa rahust, mis ainult selgitatud põhja peal sigib, nagu kasulikud taimed ainult puhastatud  laba peal sigiwad. Kui wahid ninuwad, siis on Wõimus wargate käes. Häda neile, kes wahtisi unerohuga uimastawad! Waatame Ümber: KaS on rahu meie rahwa keskis? Ei ole mitte! Nimelt Läänemaalt, Läänemaa saarte pealt ja mitmest teisest paigast kostawad kaebtused tülide ja segaduste» kardetawate liikumiste üle ktrtklikkuS elus. Kä seltSliku elu ja seadusliku elukorra üle kostawad mitmesugused kaebtused. Kust see tuleb ja kuhu see wiib? See tuleb rahwa lepttamata südamest ja selgitamata meelest, ja see wiib Eesti rahwa lõhkumisele. ArmaS, kallis EeSti.. rahwas! Suur Ülestõusmise-.ja Lepituse-püha on jälle katte jõudnud. Ärka ka üles, kõiksugustest segastest ihkamistest, mis mitte Jumalasõna selge õpetusega kokku et mahu. Ma üles, selgita filmi ja seleta ära, kui palju Jumala arm Sinule wiimase aea sees annud on, kui palju Sina omas majapidamises ja omas waimu-elus kõrgemale tõusnud olev, Üle selle, mis wast paar kümmekond aastat selja taga on, üle selle, mis mõnel teisel rahwal selle aea sees osaks saanud on. Ärka üles täna Jumalat kõige selle eest, miS juba käes, kõige selle eest, mis tuutud teel uähtawalt tulemas on. siis mõjub Lepituse-püha lepitates Sinu südamesse, stis sigib rahu jäädawalt lepitatud ja puhastatud südames; stis saab ÜleStõuSmise-, Lepituse- ja Nahu-püha õiele peetud. Selles tähenduses soowime lugejatele ja kõige Eesti rahwale rahu ja rõõmu kallil Ülostõusmtse-pühal! Tartu Kodutöö-Seltsi tallituse aruanne. Kodutöö-Seltsi peakoosolekule ette pandud Näärikuu 25. pääwal 1885. (Lõpetus). Ühes teiseS kirjas räägib J. Ratas omast lootusest, et tema töö sel aaStal head wilja kandma saab, sest et lapsed rõõmuga kodutöö õpetusele tulewad ja ka wanunad ja ülepea kõik maarahwaS, rohkem arusaamist ja osawõtmist  kodutöö kohta näitama hakkawad. Oma wähese kaSsa-wara pärast ei wõinud Kodutõö- Seltfi tallitus temale muud wastust anda, kui et walmis oleks modellisfi saatma ja jõudumööda teisel wiisil tema head ettewõtmist tuetama. Naha abikõ saata ei olnud  mitte wõimalik. Koolmeister J. Ratas'e kiri sai kaasakirjaga Nädalilehe" toimetaja kätte saadetud,  selle palwega, et tema oma lehe läbi Saarema jõukamate  ringkondade tähelepanemist selle asja peale juhiks. Tartu Kodutõö-SM tallitus on ofawõtmifega tähele pannud, kuida wõeramaa linnades koolilaste töötubasi asutakse,  nimelt Leipzigis, kus Dr. Götze seda asja suure osawusega juhatab. Selle kuulsa koolilehele ön Seltsi tallitus kirjutanud, lahket wastust ja mõnda asjalikku juhatust  saanud. Kodutöö-Selts loodab, et temal korda saab minema, seda aõja ka meie kodumaal auustuse sisse saata, kuida see nimelt juba Saksamaal suure auustuse sees seisab, osawõtmist maal kinnitada ja linnades äratada. Seda lootust kinni pidada arwab Kodutöö-SeltS omaks kohuseks. Julgust selle lootuse peale wõtab Kodutöö-Selts sellest nähtusest, et käsitöö-õpetus ka teistel maadel esiteks pooliti tõrkudes koolides waSta wõetud sai. Kuida aga kooliõpetajate  eneste osawus selles asjas kaõmis, nenda kaswis  ka üleüldine osawötmine, ja kindlast wõib ette ütelda, et käsitöö koolides pea kindlat aset leiab, kui üks tarwiline  jägu lastekaswatamisest. Esimest hakatust Liiwimaal teha, on Kudutõö-Seltsil kergem olnud, kui selle asja edaspidise kosumise üle walwata.  See asi on aga iseenesest nii tähtjaS ja koputab sisselaskmist ötsideõ koolide wärawate waõta, mida temale pilka peale keelata wist mitte wõimalik el ole. Saagu Kodutöõ-Seltfile õnneks omalt poolelt aidada,. et see uuS mõte ennast meie termilise kooli-plaanide stsse kindlast asutaks,  et ka koolid ise sellest täielist töö ön n istust tunda saaksiwad! Kodutöö-Seltst tallituse aruanne räägib weel sellest, et ka meie Koolide-Minisierium kodutöö asja oma iseäralise tähelepanemise alla wotnud on. Kõigekõrgema käsu peale sai üks. kommission asutatud, selle üle nöuu pidama, kuida nimelt Wene rahwakoolides käte-osawus rpMb) jäädawalt wõiks õpetatud saada. Selle kommissioni poolest  on W e ne m a a käsitöö harj uta mise õpetuse  Plaan tebtud ia aastal 1884 Peterburgis trükitud,  Ka selles kirjas on tunnistatud, mis kodutöö eestkostjatel  juba ammu tuttaw on, et kodutööle nimelt rahwakoolides  üht liikumata asest walmistada tuleb, kui ühe lastekaswatamise (pädagogika) tähtsa abtnõuule, ja et rahwakoolmeistred  ise sellel waimul käsitööd õpetama peakstwad. Kiitusega tähendakse Soomemaa peale, kus juba aastal 1864 käsitöö koolides, kuulsa koolimehe Uno Cy gneus'e nöuu peale, seaduse läbi jäädawalt korraldatud sai. Niisamati  räägitakse kuulsast NääS'i Seminarist Rootsimaal, kust juba 650 koolmeistrit wälja läinud, kes kroonu abiga Rootsi rahwakoolides nimelt puutööd (slojä) õpetawad, ja kuhu kõigest Euroopast koolmeistreid õppima saadetakse. Daauimaa! on Clausson-Kaas käsitööd koolides korraldanud,  Saksamaal sai aastal 1884 selle asja pärast Osnabrückis  kongress peetud ja Niigiwalitsus on omalt poolelt seadnud, et esiteks Osnabrücki Seminaris käsitööd õpetatud saab, kust noored koolmeistrid seda siis jälle rahwakoolidesse  kandma peawad. Prantsusmaal on käsitöö aastal 1882 rahwakoolides seaduslikuks õpetuse-asjaks tehtud ja üks lsearaline Meminar (äeolS vorwale äu travnil manml)  asutatud, kus rahwakoolmeisireid selleks ette walmistakse.  Selles plaanis on asjalikud ettepanekud, kuida käsitöö aegamööda kõikides Wene rahwakoolides ja linnakoolides peab korraldatud saama, ja kui palju selleks Riigiwalitsuse poolt abi tarwis läheb. Esiteks tahetakse Peterlmrgi Seminarist  10. noort meest NääS'i Seminari õppima saata, keS sits kooli wahe-aegadel oma maa koolmeistreid selles õpetawad. Esileks tahetakse käsitööd koolides korraldada ja osawõtmist sellest õpetusest õppijate enese hooleks jätta, Kõigist sellest plaanist on näha, et Riigimalitsus käfilõö küsimist elawa tähelepanemise alla wotnud on, ja ka kulu eL pelgu, et see asi Wene rahwakoolides korraldatud saaks. Niipalju Tartu Kodutöö-Seltsi tallituse aruandest. Meie omalt poolelt oleme juba enne tungiwalt selle tähtsa asja peale tähendanud, ja teeme seda siin uueste. Riigiwalitsuse  poolest ei ole küll meie kodumaa rahwakoolidel selleks abiraha oodata, sest ühelt poolelt saamad meie kirikud  ja koolid juba hakatusest saadik kogudustest enestest ülespeetud, teiselt poolest arwab Riigimalitsus õigusega, et meie kodumaa rahmas läbistikku jõukam on ja ise oma lastekasmatamise eest hoolt kanda wöib, ja et meie kodumaa  rahmas kooli-asjus eemale jõudnud on ja ise oma lastekasmatamise eest hoolt kanda tahab. Kogudused ise peaksiwad meie kodumaal fiis ka seda asja oma kätte wötma, mis nii ustatawatelt pooltelt nii tarwiliseks tunnistatud  on. Meie teame küll, et meie maakoguduste! muidugi palju kulu kanda on, aga meie mõtleme ka selle peale, kuida igalt poolelt meie aega pea ühe pea teise waimustusega meie rahwa-kewadeks nimetakse, ja õigusega neuda nimetakse. Noh, maarahwas teab kõige paremini, et kewadene aeg mitte ainult linnu-laulu kuulamiseks  ja hõiskamiseks ei ole, maid ka agaraks põllutööks ja kÜlwamisek s. Siin on ka üks põld, mis kibedast  seemendamist tarwitab. Za see seeme, mida külwama siin meie maarahwast kutsutakse, see peab ja see saad rohket  wilja kandma. Kuida juba sagedast tähendatud, on meie waesemal rahwal, keS suwe.l põllutöö pääwapalgast elab, talwel üht kindlat teenistust tarwis, sest et suwised pääwapalgad läbi-aastaseks ülespidamiseks ei ulata. Keegi ei wöt aga salata, et ühel põllutöö-maal põllutöö-päiwilifl kibedast tarwis on, paraja palga eest tarwiS on, kui põllutöö  korraliselt sigima peab. Üks põllutöö-rahwas, nagu meie Eesti rahwas seda on, peab fiis ka omalt poolelt hoolt kaudma, et päiwtlistel ka talwel teenistust on. Selleks  on meie päiwjlistele, meie wabadikkudele, harjutatud ja korraldatud kodune käsitöö kõige looduslikum ja tulusam. See ou koolides õpetatama käsitöö tähtsam pool, mis otsekohe  tegema elu külge puudub. Kuida aga tähtsad hääled  uu suure rõhuM tunnistawad, on käsitöö õpetusel koo-