nud, seda näitawad wanad kirjad: koliti Pärsia rahma püha raamat ja Hiinlaste usuõpetuse raamat Tschu-Kim; mõlemiteS saab koera woorustest suure kiitusega  kõneldud. Wiimase loomulikum waenlane on kass, kes aga koeraga wõrreldes wäga noor on. Kuskil ehituste wäljakaewamiötcs  ei ole kaSsi luid leitud. AlleS Aristoteel  es ja Pliinius jutustawad, et Egiptlased kassi pühaks pidanud, koguni tema keha palsamiirinud ja kõrwale pannud, nagu BuhaStise wanas waremetes kassi haudasi hulga kaSsi muumiatega leitud on. Nende ma ja kasside esi sugu elada weel Nuubias ja Suudani metsades, teadusliku nimega „bV'liB nmnioulAtu/ les sealt Egiptusesse elama asunud ja nõnda majaloomaks saanud ja ka wiimate pühaks pidamise osaliseks. Eüroopasse  näitab kass alles Xlll. aasta sajas hommikumaalt  toodud olewat, kui niisama hommikumaalt sisse rändanud maja rotti sugu ennast laiali lautas. Ka praegu on kassi sugusid palju, siiski mitte nii Palju, nagu koeral. Kõige ilusamad kassid on Angoora ja Karthago kassid, kellede eest nende armastajad kallist hinda maksamad. Iseäralik on, et Triestis ja Inglis poolsaare Man peal ja mõnes töises kohtades kassid lühikese sabadega  on, kuna Hiina ja Tiibeti kassidel pitkad rippu wad eesli tõrwad on. Kunas elajas, weiS, inimese seltsiliseks sai, seilaja  ja wiisi üle walitscb weel täieline pimedus. Kaksipidisest  olekust puhaS näitab ainult olewat, et meie maja weis öuB prilniMimise sugust on, kes 16. aastasajal weel mõneS Euroopa jaus ou elanud; kes aga mitte Wesenti wõi Ouehärjaga llliBoN 0M'0M0U8) üks ei ole. Kui selleaegne Euroopa kõige suurem elajas, on wiimne ainult weel nheö kohas olemas ja nimelt Grodnv kubermangus Bjcloweschi metsas Poolamaal, kust ainult KeiSri käsu peale arukondadel mõni neist loomadest ära saab bukatud. (Pikemalt sellest loomast leiab lugeja Jakobsoni koolilugemise  raamatust.) Peale Kaukaasuse on see loom pia maakera pealt ärahukatud. Selle looma luusid on aga kaewades kogu Euroopast leitud, mis tähendab, et see loom juba wäga wauaste, nõnda nimetatud ~kiwi aja!" on elanud. Praegu on Ungarias Donau würSti riikides, Wenemaal, Jtaalimaal, Spaanias ja Portugalias weisid olcmaS, kes oma keha moe poolest nimetatud Biisvni härja järeltulew sugu näitawad olewat. Meite kodulamba estsugu üle on palju arwatud. EnamiSte on aga need arwamised lahku läinud. Üks kuulus Inglise Zoloog arwab meie lambaste estsugu ühes weel ulcsleidmata metölikus olekus elawa Kesk-Aasta loomas  lcidwat, arwamine mis omalt kohalt naljakalt kõlab; töised tähendawad Armeenia lambaid, Himalaia Schapund, Siberi Argaali j. n. c. meie willakandja esisuguks.  Meie ei pruugi nii kaugele reisida! Wõib olla, et Eüroopa lammas wast nende metSliku lammaste sugust on, mis Korsika saarel ja Sardiinias metsades ja mägedes elawad. See wäga kartlik loom saab sealsest rahwast sagedaste nõnda taltsaStatud, et ta nagu koer oma peremehe  järele käib ja selle healt wõi kutset ehk wilet kuuleb ja möiStab. Ebk need tähendused küll ainult arwamised on, siiski selgub siit, et aeg, millas see ehk töine loom inimesest taltsaStatud sai, iialgi kindlaks ei wõi tehtud saada, niisama ka looma estsugu. Et loomad juba palju tuhandeid aaStaid enne ajaloolist aega inimese teenistuses on olnud, tunniStawad mitmed endise aegade ehitused. ShweitstS leiti lamba luid maa seest, ehitusest kaewades, mis praeguse lamba luukeraga ühe sarnatsed oliwad, muidugi  natukese weikiemad. Niisama wähe kui lamba cstsngust teame meie kitse wanematest. Niipalju kui teada on arwatakse et kits wäga waraknlt inimesesugu teenistuses on olnud, mida Prantsuse koobastest wäljakaewatud luuriismed tõendawad. Räägitakse küll übest esi-kitscst (6upru kes esimene kits olla, aga selle luukere on meie kitsest palju isewärki. Tõendadi ka, et Eüroopas Pvrcnäi mägedel elaw kiwikits jl bex) see esi kits olla, aga uuemad uurimised  on selle wastu. Näid piame siis sia juure astuma, kes oma raswasc  lihaga noori ja wanu toidab. Meie maja siga on juba kaugel endisel ajal üle Eüroopa elanud. Sbweitsi maa järwede kallastelt on sialuid wälja kaewatud, kes Praegu weel Aafrikas elawa Seunari sigade (BttB VoNUUrlCltBiBl  sugulane näitab olewat. Vististe on iee sigade tel ts ju sell ajal elanud, kuna Eüroopa ja Aafrika weel mere läbi lahutud ei olnud. Hobuse luid on paljuS kohtades Euroopas, nimelt Prantsusemaa koobaStcS, Shweitsimaal päcwa ette toodud. Sellest uurimisest arwatakse, et hobune juba enne- weeupnlust  inimeselikn majatallituses lcgew oli. Estte wõib kull olla, et hobune wast toiduks pruugitud sai kuna parast poole tema häid omandust tundma õpiti ja tema taltjustamist ette wöeti. Hobuse esikodumaa, ehk esihobuse kodumaa tahendab Darwin olla Põhja-Ameerika, kust hobuse skeÜetist sluu-keresid) olla ülesleitud, mis praegusest koduhobusest natukene töist moodu on. Et Ameerika Aastaga idapoole koos oli, stis wõis hobune sealt kergeste Aasiasse rannata j. n. e. kuida ka mitmed töised kadunud elajasugud seda teinud on. Hobusid on mitmed sugu, mis wist kliima läbi seesuguseks sugu paljuseks  on laianenud. Eesel. Kas see pitka kõrwa meeS juba endisel aegadel majaloomana inimese ligi on elanud, seda ei teata weel mitte. Selle wastu aga teab Moosese loomise lugu, et eesel koorma kandja ja widaja loom olewat. Weel täna elawat Aastas, niisama ka Aafrikas mitmed eeslite sugnd metslikus olekus. Need mets-eeslid, kes warskelt Aafrika kõrbedest saawad püitud ja Araablaste laagris taltsastatud, on wististe meie maa eeslite sugu, kes siin aga palju töist moodu on, kui Pärsias, Siirias ja Egiptuses. Ka Spaaniamaal saawad eeslid hobuse suuruseks ja on üsna ilusad loomad. Aga paneme ka mõne sõnaga inimese sulglist majaloomast  tähele. Kes kord kuskil elajate aias (Zoloogischer Garten) on käinud, saab imestades teadma, kui suurele sugu suurusele meie maja kana ennast on lantanud. Kõik need sugukonnad on kord wist üks ainus sugu olnud, kelle enkana Ees- ja Taga-Indias aset piab. See kana elab seal metsades ja on metslik. Euroopasse olla kana alles VI. aasta sajal smeie arwu järele) toodud, kõige esite Pärsiast ja Meedast, kust ta ka sellsamal aja! Egiptusesse olla wiitud. Ameerikas ei ole, kuida looduse uurijad tõendawad, esimese Eurooplaste  stsserandamise ajal kuskil kana nähtud, kuna kana praegust Aafrikamaal iga Neegri juures tuttaw majaloom  on. Tui, part ja ani on juba enne manast ballil ajal inimese tarmituseks teeninud. Meie kodu tui sugu ema ei ole mitte, nagu armutakse, metsa tui sPulumlius toiMNtus), waid põllu mõi kalda tui (Columbu liviu), kes maga meie metsa tui sarnane on. Põllu tui teeb oma pesa müiri aukudesse ehk seina külge, iialdeski aga mitte puu otsa. Ta elab põhja pool Euroopas, niisama  ka lõuna maal, Egiptuses ja Ida-Indias. Egiptuses, Nuubias, Algiirias, Weikscs Aasiaö, IstriaS  ja DalmaatfiaS on metslik põllu tui maja tuiks saanud. Nõnda on majaloomadega lugu, kes inimesel abiks, elu rõõmuks ja kergituseks on harjutatud. Neist ja palju töistest majaloomadest piawad need mälja loetud saama, kes kunsti läbi inimese juurde on ieutud, keö mängis on, nagu puuri linnud ja oram. Wäga tähele panemise wäärt on, et niisugused mängis linnud ennast omas kurmas seisukorras edasi ei sigita. Meie loodame oma kõne lõpul, et aasta tuhandate järel inimese sugu metslisest loomadest omale ja oma tarmitusele  meel juurde lisada saab ja koduloomade lugude armu rohkendab. H. il. Mõtteterakesed. Kokkukorjanud J. Õnne loid. Sur m. Teie leinate, ct teie weiksed lapsed maesiks lopsiks jäemad,  nagu oleks need lapsed enam teie, kui Jumala päralt! nagu armastaks teie neid enam, kui tema, kes ommen esimene ja tõsine isa on, ja nagu ei oleks mõnestki waesest lapsest kõige suuremad mehed saanud. Ehk wõib olla. et kardate, et üksi minema piate. See on suur nõtrus. Palju inimesi surewad sell tunnil, kui teie surete; iga silmapilk pärid oma ohwrit. Peale selle lähete teie ühte kohta, kuS teie elu mitte tagasi söönuma ei saa. Mikspärasi plaksite ka seda? Oleks wõimalik teda jälle saada, siis saaksime järele mõtlema, ja oleksime teda tunnud, enne kui ilma lullime, siis oleksime teda koguni endisi ära palunud. Ehk on sul surma ilmumisest hirm, sest et need, kes suremad nagu inetuma näuga on. Aga, kallike, see ei ole mitte surm, see on ainult tema linik. Mis see linik marjad, on wäga ilus ja ei ole tema juures midagi birmutamat. Meie oleme arglikud ja koledad salakuulajad mäljasaatuud, et temast teadust saada; aga need ei ütle midagi, mis nad näinud on, maid aga mis nad kuulsimad ja karlsimad. Suremine on loomulik, tormiline, mõistlik ja õige asi. Loomulik on ta, sest ta on tormiline jagu ilmade kogu korras pidamises ja ilma elus. Tabate ehk teie, et teie pärasi ilm hukka piad minema ja teile koguni uus piab tehtama ? Surin on politseis ja suures maailma wadariigis kõrge anu sees. Ta on looduse ilmade korras läigis ja kestuses kõige suuremaks  kasuks. Ühe elu ilmalt lahkumise läbi saad tuhande töisele tee omatud. Aga surm ei ole mitte ainult ilmade kogu tormis arwatud, ta on iga üksiku olule niisama tormiline  an, kui sündimine. Põgened sa surma eesi, siis põgened sa isienda eest, sinu olemine on elu ja iurma madele jagatud ja suremine on see tingimine, mille all sa loodud oled. Keeselle  üle kurwastab, et ta surema piab, kurwaslad see iile. et ta inimene on; sest kõik inimesed on surelikud. On surm nii loomulik ja tarwiline asi üleüldse ilmale ja iga üksiku inimesele,  mikspärast wärised sa siis tema ees? Sina tõused looduse wasta ülesse. Hirm walu eest on loomulik, aga paraku wasta loomust on kartus surma eest. Lapsed ja mõistmata loomad ei karda surma mitte ja kanuatawad teda ilma nurisemata;  ja nõnda tahab loodus; ta saadab teda (surma) ja nõuab,' et meie teda rahuga ja allaheitlikult ootame ja wastawõtame. Asju, mis mitte kindlad ei ole, piame kartma, halbustele,  mis parandud wõiwad saada, piame wasta panema; muutmata asju aga, nagu surm, piame külma werega ootama ja endid saatuse alla, mis ärapöörmata on, rahulikult heitma. Ei ole wõimalik surma eest ära põgeneda, siis ei aita see ainult midagi, teda karta, maid meie piame hädast wooruse tegema ja teda lahke meelega wasta wõtma. Palju parem on, kui sina surma juure tuled, kui et tema sinu juure tuleks. See on mõistlik ja õige asi, et inimene sureb; see oleks ülemeelne, wasta panna ühie kohta minnes, kuhu ükskord ommeti minema piame. Kui seda tahaksime karta, siis ei plaksime  sugugi edasi rändama, piaksime kas seisma jäema, ehk tee peal ümber pöörma, mis aga wõunatu on. See on mõistlik, kui töistele ruumi annad, sest et töised seda sinule ka on annud. Oled sa oma elu õigeste tarmitanud, siis ou su tahtmine  täis ja sa oled rahul; lahku temast, nagu rõõmust pidusöömaaega  maha jäetakse, kus igaüks lõbuga wnbis. Oled sa oma elu ära raiskannd ja on ta sul asjata, mis kahju on sul siis sest, kui teda kautad? Elu on wõlg, mida maksma piame, üks meie kätte usaldatud  warandus (Depositum), keda igal tunnil, kui nõutakse, tagasi andma piame. Elawaist aimamistest ja palawaist igatsustest täidetud, oli surm suurte ja püha meeste meelest nagu wõit; oli neile nagu parema elu seeme, nagu üleminemise sild armsama maale, nagu tee õige waranduse juure, nagu ülestõuusmise tagawara; mis ime, kui nad surma hirmu ei tunne ja oma elu lõppu igatse wad. tzöckcr. Tähetundjad töeudamad, et mõned taewa tähed meiu nii kaugel on, et palju aastaid ära kulub, enne kui walgus nende juurest meie silmi jõuab, ja wõib mõni täbt juba ammu hukka läinud olla, kui meie ta malgast ikka meel näeme. Suurte ja kõrge waimuannetega inimestega on sagedaste niisamasugune lugu. Kui nad meie seas wnbimad, ei pane meie neid palju tähelegi, ei näe nende maimu malguse kurest. On nad meie juurest aga lahkunud, on surma ingel neid ment kaugele kannud, siis alles näeme nende tähtjast, nende möttete ja piud,mste kõrgust, nende maimu ilusamaid igatsust täielikus paistuses hiilgawad. J. õ. Meie elu laenekesed Weeretawad õhtu wilul Köikudelles kalmukünka, Mättamuru maiba alla; Tähesilmad maatwad lae mast. Kuu maatab kõrgeelta, Päike paistab rõõmu palgel Lahkujaida, magajaida. Aga keelt ei ole kalmul, Sõna iial tähte suussa, Kuu ei oska kõneleda, Ega päike pajatada. Küsijalle mastust anda. Aalcwi p 111. 389- 851. Mõndasugust. Kuida bead muSta tinti mõib malmiStada. Üdte suurte pudc!is'e pannakse 6 leedi peeneks tõugatud ttndipähklat jG allapsel), leedi rauamitrioli i Eisenvitriol) ja 5 leedi (.innuni uiudielllii l. peale malatakse '.2 roopi kanged ädikaft ja pannatie piide! sooja abju peale seiõma. kuuni päema parast kakatakse meel '/2 teopi keedetud midma- cdk jõe mcrc juurde ja kolme nädala pärast on cdl must uur malmis. Kui ta pärast peaks paksuks jäema, stiS mõib meel keedetud mett suure malada. Kuda õdku pubaStada. Kõige parem õbupndaStamise  materjal en puuieed. Km kusagil ruumis edk keldris pada ödk seeS on, stiS mõib teda sütega puhastada,  kui neid madala laia kaStidega põrandale mada pannakse,  miS aegamööda kõik pada daNu oma stSie tõmdamad. Ka kitsas elumajas, kus palju immest üdeSkooS elamad. on mcnnS söckaSti moodi alla panna, et sdk puhastatud Söed kimmad nii rebleSie sandiks lä.nud öbku oma stSie kokku, et üks kubiktol! süst juba 1t)() kubiktolli õhku ära pudaStab. Liha. m:S poodis kauaieiSmisc läbi pada daisu on juurde tõmmanud, mõib süte stsie panna, mio teda marStl pudtakS leeb. Ka inimese keda külleS olemaid manu daamu ja paiseid mõ.b söepulmriga parandada.  nusama ka põlend baamast. kui sõepulmrtt peale Pannakse, tkeelustka täis iõepulmrit klaasttZie weega nsie möelud. aitab peamalu maSiu ebk kui seedmine raisku läinud. Nõnda on sütel suur pndaStamne jõund. m,S majaridaiad piakftmad tädele panema ja neid seks karmita  ma dakkama. -j Sakala. 1885 Wasruiaja: ). «>7.^