Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toiinetus ja wäljaandmine, Kurcsaarcs, kaubaulitsas ,,Saarlane" maksab: Saaremaal aastas I rbl. T<> kop., postiga saadetud L rbl. j s Saaremal pooles aastas ! rbl. kop., postiga saadetud I rbl. Sõi kop. l Tuleb wälja iga pühapäcwal. Kuulutuse roa ebk selle ruum maksab  Ä kop. M 3. Pühapääw 20. Januaril 1885. !!. aastakäik Palwe ja soow linnawalitsusele. Kurcsaare linnas on rohkcSte Eesti elanika ja palju nendest on ka maja omanikud, kes linnahcaks  kõik maksud makswad. Linna säädus ci tcc ühtegit wahct, kas keegi Eesti ivõi Saksa keelt räägib,  -vaid peab igale ühele ühe sugused' koormad pääle ja annab kõigile ühe sugused õigused. Siiski  ei hoolita aga mitmes asjas Eesti keelt rääkijatest  elanikudest midagi, mis wäga kahetsemise wäärt on.. Meie tuletame kaudu minnes siin üht wähikest asja meele, mis aga koguni tähtjas on. Nõnda kui tääda, saamad kõik linna wolinikndc  koosolekud awalikult peetud, kuhu iga üks wõib sisse minna sa meie linnaisade nõu pidamist päölt kuulda. Muidugi on aga see sisse astumine  see läbi raskendut, et iga üks, kes linna wolinikude koosolekust tahab osa wõtta, peab enne linnapea v. d. Borg'i käest sisse astumise kaardi paluma. See kohutab palju, iseäranis liht inimesi, tagasi. Meil oleks see palju hõlpsam ja õigem, kui ühele linna teenritest üks sätitud arm sisse astumise kaarta saaks wälja jagamiseks kätte antud.  - skuidas see ka kõige teiste kooskäimiste juures sünnib) ja see teener annab siis igale ühele, kes aga toomid, ühe kaardi. Kui see see taht- mine ja mõtte on, et linna wolinikude koosolekud awalitud ja igale ühele lahti peamad olema, siis peab seda ka igale ühele püüdma wõimalikuks ja kergeks teha. Kui aga linnapeal sisse astumise  luba pärast paluma peab, siis ci ole see mitte kerge, waid kaunis raske ja hea oleks, kui seda kergendatud ehk see wiga ära parandatud saaks. Et wolinikude kogu saal aga ka mitte üleliige päält kuuljatest täidetud ei saaks, nõnda et ruum kitsaks jääb, seks wõib iga kord selle ülewel nimetatud  linnatcenrile ühe määratud arwu sisse astumise  kaarta (ümberivates 20 tüki) kätte anda. Ometigi ei taha meie sest asjast siin rohkem aruta, waid meil näitab üks teine asi siin tarwiliscm olewat.  Meie tääda, saamad muidugi kõik linna wolinikude  koosolekud Saksa mitte aga ka! Eestikeeles tääda antud. Wolinikude koosolek ei saa aga mitte üksipäinis liuna wolinikudele, kes Saksakeeli raaguvad, tääda antud, waid terme linna rahwale, —et seega iga üks teab, millal " olek on ja, kui tal himmu on, osa wõtta wõi Ühe aasta eest ei olnud Kuresaares mitte E.m.ii keelelist ajalehte  ja s e!-"S linnawaiitsusele raske olnud ka Kuresaare wolinikude koosolekuist täädust  anda, nüüd aga, kus Saarlane ilmub. kaub see raskus ära sa ei wõi milgi wiisil waban dada. See on ju selge, et sest ajast, kus iga linnamaksude  maksja linnawolinikud walib, kes uude maksude pääle panemist säädwad, temale mitte üksipäiniS õigus, maid ka kohus on, seda ise oma silmaga näha, mis need temast walitatud mehed, kellel ta oma usaldust on kinkinut, teemad ja tegemata  jätwad: ja et seega ka ees tillemates walimistes oma häält üksipäinis neile wõiks anda, kes ka midagi oma walijate heaks teemad ja täieste  nende usalduse wäärt ja omas ametis kõlblik  on. Linna wolinik on oma walijate wolitud mees, kes oma walijate nimel nende heaks ja kasuks saadusi peab täitma; kui tema aga mitte seda teel ei käi, mis ta käima pidi, waid kaalub asju, annab otsusid ja mõistab kohut o m a mõistust mööda, siis ci hooli ta mitte oma walijate soowimisest. Selle asja kohta peab aga walija selgust saama, see on: Kas temast walitud wolinik ka täiesle seda täidab mis ta temast lootis. Seda aru ja selgust saab ta kõige parem kätte linna wolinikude töö ja toimetuste  juures. Seepärast nõuab üleüldine headus  seda et iga üks walija linna wolinikude koosolekus  omale nende töö ja toimetuste läbi laseks Jututuba. Gla omal maa! ja toida ennast rahu sees. Im-.Llm.ud liskar Höckeri järele K. f. 8. (ZSW.) Jane läks magama, perenaene ei läinud aga mi tee, waid kui ta uksi oli, näuas ta imcwärt erk wälja. Mahutu sammus  la tuasi, edas tagasi, waatas kellu järele, asuis akna juure, istus tooli paale  malm, ct säält jälle üles Süsta ja oma jalutamiic kaiki uuesti paale hakata. Pitkamin  lätsis tunnid mõõda; teruvs «ajas ci eluud kippu knulda. Wiimaks oli kesk õe mõõeas ja uulitsa paalt kuuldi tasast mi lisramnt. Kohe astus Bctty akna jnu- re. Teises uulitsa ääres liikus üks mari sinna, tenna. Ta näitis talle sõrmega ja läks siis tasa tipi warbul sinna kambri, kus mana härra Blossington rahmisti magas.  Tasa ja ettevaatlikult ligcncs ta selle toolile, kus härra riided korja päül oliwad. Warsi oli ta tagumise ukse wötme  püksi tasust wälja wötnud ja läks niisama  tasa, kui ta tulnud oli, magamise kambrist jälle wälja. Kui üks wilu mühises  ta üle hoowi, wõtmcd kõksisid ja hoowi  uks läks lahti. Uks mees astuS siisse. Kui nad paari sõnu teine teisega wahetauud olid, läksid nad tuppa. Siia jõudnud, ütles Betty, et kõik ette walmistamised malmis on. „Oled sa talle ka une jooki sisse annud?"  urises Bob„ See oleks mull sant, kui mana poiss kära hakaks tegema." .Ma olen kõige eest murenenud," Ales Bctty ~ja sa wöid ravul olla." Warsi oli Amitystreeti maja niisamma pime, kui teisedki. Rahu ja maikus walitscs  uulitsa pääl ja naeru wärt oli see, et ööwalzt siit läbi käis. Ris olin siin siis wahtida, siin auusas liuna jäus, kus uksi rikkad ja mõistlikud inimesed elasid? Kas see mitte parem ci oleis olnud, kui õöwaht misugusicS krlnases elleks maini pidanud, kus iga õesse vermis: ja roömllmist  ette tuleb? Kõiges Amitystrcoti uulitsas malitses rahu, aga siiski sündis siin üks ülesrääkimata  hirmus juhtumine! Ja umbest sell silma pilgul läks ööwaht sest majast mööda,  korra ümber maales. Kas see ei olnud  mitte hirmus pilkamine?! Oö katte all sünnib nii mõni hirmus tegu ja kedagi ei näe seda, kui Jumal üksi, kuuni minnaks homik koidab, r.mr dus kaub ja särama walgus ära nn-ms saab. Siis on aga hirmus tegu s md.-, ud ja ükski mägi maailmas ei wõi sündinud süudimataks teha Hermann oli ühte wäga rahutumat pä lima  za meel rahutumat ööd mööda saatnud, sest ta südame igatsus, Tomi jälle naha, oli wäga suur. Kaewalt oli päike omad esimised jooned maa pääle saatnud, kui meie teda woodist wäljas, riides leiame. Et wana Potti uudis himuliste küsimiste eest ärapörkeda, ei küsinud ta prukosti ka mitte, maid läks mürama hoidja maj ase. Oli see siis juhtumine moi tahtmine, sest waewalt oli ta ukse labLt teinud, kui ta wana pruuli maja omaniku ema ccs näri. „Juba nii wara pesast wäljasdüüdis Pott pilgates. „Ra, ma ioowiu. et noore härral see warane jalutamise koit õige tormiseks  oleks. Kui see mitte cl reaks osima,  siis ärgu unustagu Mr. Hermann wana  Potti ja oma sõbra Botii mine ära. Selle praeguse juttu järel „Saarlsse" juttu toas, saab üks teine jutt kuulsa Willem Ha«M juttuõtliÄlcsr uimega Bianetti" iIvNZvZS, mis Mi saadik mitte Eesti keele ei ole ümber xaudut.