puhtalt saab pruugitud. Ärgu tüdinegu ka armsad koolmeistrid sellest ära, et neile seega natuke tööd wecl juure saab soowitud; sest nooresoo maimu ei wõi jo keegi muu harida, kui ainult kõige rohkem koolmeister. RahwaS aga pidagu koolmeistrid tema waewa eest meeles. Pidagu muret tema eest, et tal kergem on oma elu ülespidamise eest hoolt kanda. Waat siis, kui asi edeneb! Küll siis juba paari aaSta pärast wõime ütelda: „So, nüüd oleme ka meie Saarlased  teiste kohta jõudnud- Ka linna noorde meestele tuletan ma meele: Nüüd tuleb igaw talwe aeg ja pitkad õhtud, kuS teil ei miski sugust ametid õhtutel  kodus pole ja kuS teie ka sugugi seista ei tahagi. Wõtke ka waewaks ja laske endid laulmisele õpetada. Tulge kokku, senna, kus näete, et sellega juba hakatust on tehtud; õppige ja laulge tüdimata kooris, olge üheS nõuus ja püüdke ikka edasi saada! Igaüks rõõmustab teie laulu päält kuuldes ja meel rohkem rõõmustate ise kui laulate, ehk ka õpite. Olete õhtutel tööst lahti, siis ärge minge mitte kõrtsidesse ehk kuhugilt pimedaist põldude äärest ilmaaegse  koterdamiiega omale lõbu otsima, säält ei leia teie midagi kasulikku asja, waid saate mitmetest weel teatatud ja wälja naertud! Eesti-selts on jo praegus selleks sünnis koht, sääl on ka tubli laulu juhataja platsis; õppige siis enne kui see tükkis hiljaks jäeb! Esite on see muidugi natuke raske ja tarwitab palju waewa, niihästi õppijal kui ka juhatajal, aga pärast poole läheb see ikka kergemaks ja igale ühele tuleb ka enam lusti juure. Ärge waadake ka selle pääle, üteldes: Ega ma ei taha siis esimine olla, lass teised hakatust teha, eks ma siis jõua minna! Ehk jälle: Mull pole head lauluhäält, ega ka selleks tundmist! Kõik saab harjutatud, kui aga igal ühel tahtmist ja kannatust on. Ka on meie linnas hea trobikond noori neidusi, kes wõiksiwad oma ingli häälekesi teiste rõõmuks lasta kõlada ja mitte mait olles päält kuulata. Ärge ütelge ka seda, kui teid weel palutud saab, et pappa ega mainina ei luba mind, muidu tuleksin ma hea meelega! See on wale jutt! Kes hoolega  tahab, see wöib kõik ! See on paljas ilmaaegu wastu punnimine ja wabandamine. Selle hea asja õppimisele ci keela küll teie wanemad teid, waid saamad kõik rõõmuga lubama, ennem kui teie olgu pääle, mu mõtted toppiwad jälle mõne nägemise pääle! Sellepärast siis wennad ja õed: Wõtkem waljust laulda, lahke ja rõõmsa häälega; Laulgem õues, laulgem laanes, laulgem EeSti millede pääl! Nii on minu soow ja mõte, kes ma ka ise üks laulu armastaja olen; sellepärast soowin ma sellele minu nõuuandmisele palju tegijaid ja ka tegemisele head õnne, nii, et pea selle wilja näha saaks! C. A l l i k. tõsine nõu. Mikspärast just siin ülewel, kus ainult seesugune wana, panetanud inimene  mälja pidada wõib kui mina olen? Kui sina tükk aega mägestikus elada tahad, mis igaüks üürikest aega küll heameelega  teeb, siis otsi enesele selleks üks ilusam ja lõbusam paik wälja kui see siin on. Sinu isal on ju ometi seesugust kohti küllalt." „Ei, just siin, armas Madis, on see õige koht," hüüdis Kristjan erutult wana Madise elama jutu wahele. „Tule, lähme nüüd magama, ma olen surnuks wäsinud." Wanake lükas pead raputades ukse jälle telgi, süütas piibu põlema, et Kristjanile tuld näidata, ja heitis ennast siis wiimakS noore mehe körwa asemele. Tema oli juba kaua aega Jõeperes sulaseks olnud ja mõlematele  poistele juba pisikesest põlwest, esite truuiks hoidjaks ja pärast sõbraks olnud. Kui sagedaste oli see wissi suuga sulane poiste ahastuste ja murede kaaStundja, mis nende noori südameid rahutumaks tegi; kui truuiste oli tema aitanud ja nõu annud, kus ta aga iial mõis ja isegi mitu korda walju isa wiha kannud, kui ta oma noorte sõbrade koerustükkide eest püüdis kosta. Ka küpsemates aastates oli see sõprus alale jäänud, ja wana Madis pidi weel sagedaste täiskaswanud perepoegadele nõuandjaks olema.  Keegi ei tunnud Kristjani imeliku iseloomu ja olemist paremine kui tema, ja kui see pracgus oma wana sõbrale mitte ei ütelnud, mis teda sell hilise öö tunnil tühja WelliSalpi harjale ajanud, wanat Madist ei wõinud ta mitte petta, tema oli küllalt need sügawad kortsud tema silmade wahel näinud ja teadis, et jälle Kristjani südant pimedus ja kurbtus täitfiwad. Raske südamega ootas ta sellepärast nüüd oma noore sõbra kõrwal asemel olles, kas ta temale mitte jutustada ja nii wiisi oma koormat kergitada ei tahaks. Aga pea kuulis tema Kristjani korrapäralisest raskest hingamisest, et ta juba ära uinunud oli. Teekäik, minema öine walwamine ja möödaläinud  päewade erutus oliwad Kristjani tugewat loomust nõnda ära wäsitanud, et ta marsi raskesti magama uinus. Nõnda pani siis ka mana Madis oma halli pead jälle magamiseks padja pääle maha ja sügaw waikus ja rahu walitsesiwad nagu ennegi karjatse urtsikus. Päike ei olnud meel mitte tõusnud, kui mana karjane juba ülesse tõusis, et päewa töödega algada. Aga nii waiksesti kui tema seda ka toimetas, ärkas Kristjan siiSgi kohe üles ja järsku ülesse kargades wahtis tema wõeralt enese ümber. „Tere homikust, Kristjan, sina oled hästi maganud,' ütles Madis aseme ette astudes. „Aeg on meel wäga wara, jäe üheks tunniks meel magama. Ma arwan, see kulub suil kõik ära." „Ei, ei, Madis, aeg on käeS, et sa alla lähed ja isale ütled, et ma siin mägestikus  olen." „Ja mis see siis tähendab? kaS siis kodus teised ei tea. et sa siia ülesse tulnud oled, Kristjan?" küsis mana imestades. „Et ma siia tulnud olen, ei tea keegi, ainult seda, et ma ööseks koju ei tule, lasksin ma Joosepile ühe poisi läbi, kes mulle teel wastu tuli, ütelda." Madis waatas murelikult Kristjani näo pääle, mis kordkorralt nukramaks näis minewat. Siis pani ta piima püttid käest maha, millede pesemise kallal ta töös oli ja istus oma noore sõbra kõrwa, kolde pae pääle maha. „Kas sull wana Madise wastu siis mitte enam usaldust ei ole, et sa temale mitte tunnistada ei taha, mis sind rõhub?" küsis wanake wiimaks tasa. Kristjan toetas oma pead kätte pääle ja õhkas raskeste.. „OH wanake," ütles ta wiimaks, „minu ja isa wahel on kõik möödas, möödas kõik, mis mu südant rõõmsaks teha wõib. Ma ei kõlba mitte enam nende inimeste sekka sääl all, kelledest ükski hing mind ei armasta. Seepärast olen ma seia ülesse tulnud, kus ma kellelegi enam tee pääl ees ei ole, ja kedagi ei pahanda. Ükfi ja üksikult, nii tahan ma elada, siis wöin ma seda ehk wäljakannata; kodu, MI all, lähen ma hukka wiha ja nukruse pärast." «Jutusta ometi, mis sind nii pahaseks teinud on, Kristjan, see saab su südant kergitama," ütles Madis rahulikult. „Mis juhtus teil siis jälle?" Kristjan wahtis tükk aega pead rinna na'le wajutades tummalt oma ette maha. Wiimaks  hakkas La tasakeste sõna haawalt manale uStawale sõbrale oma armastusest Suusi wastu rääkima, ja siis kõigest sellest, mis see armastus temale toonud oli. Tema ei teinud sellest mitte pitka kõnet, maid jutustas seda lühidelt ja lihtsalt. Aga Madis mõistis seda kõik selgeste. Tema tundis Kristjani südant sügawaSti ja raskesti  haawatud olewat, aga kust poolt ja kuida wiisi temale troosti saada, seda ei teadnud ta mitte. Ehk ta küll kõige südamega  oma noore sõbra kannatustest osa wõttis, siisgi tundis ta selgesti ära, et Kristjani uhkus ja painumata meel M Isamaalt. Kuresaarest. Kuida „Liw. kuberm. seitung" teatab, saada see sügise Saaremaalt 12S noort meest nekrutiks waStu maetud. Loosi tvmba—  Paari nädala eest olimad Juudid omas kirikus enne palwetamist nii kangesti tülisse läinud, et politsei appi kutsuti lahutama. Ka oli nugadega peksmine lahti, nii et mitpicd raskeid haawu saiwad. Tüli oli selle läbi tulnud, et üks Juudi noormees, kes juba paar päewa enne seda oli risli-usu õpetaja juures käinud ja üleskirjutada lasknud, et tahab ennast risti-usku ristida, aga sellel õhtul weel oma kirikusse läinud, millepärast teised teda wäljaajnma hakkasiwad. Kurb küll, et Zbrea mehed oma kirikut nii halwaks pidawad! Maalt mitmest kohast kaebatakse küll wähcse ivilja kaSwu üle; aga kuida igal homikul turul ! näha on, siis peab küll ütlema, et seda üsna ! rohkel mõõdul ja ka odawa hinnade eest saada on. Nuki wakk maksab siiamaale ikka alla 2 rubla, kunas odrad üle kahe makswad. Ka on homikuti  tcrwed koormad turul näha. Ka kartuhwlid pole wäga kallid, waid maksawad 50 kop. wakk. Kui talwe üle hinnad nii jäewad, siis wõiwad linna rahwas ka rõõmsama südamega taewa taati tänada ja ka põllumeestele edespidi õnne ja termist paluda. Kuida saksakeele leht teatab, olla Raekojas hilja aja eest linna wolikogu koosolek ära peetud, kas mitme tähtsama asja üle mõnda nõuu oli peetud. Ka oli see otsustamise all olnud, et pargi ääres olem kõrts saaks ära kautatud, sest selle läbi tulla sumel wäga palju pahandusi, iseäranis  wõeraste sakste keskis ette. Nõuu oli wastu wõetud ja lubatud seda edespidi ära kauiada. Nüüd on aga kauba uulitsa ääres olem Fischhausna  kõrts niisama sugune, kust rohkest inimesi mööda peab käima. Ka sovwiwad mitmed seda, et ka see saaks säält ära toimetatud. Seda teab jo igaüks, et ühe kortsu eest ikka tabar ühel peenemal  inimesel mööda käija on. Sellepärast, saab näha, mis uuest aastast olema saab ja mis nende kahe „wabrikuga" saab tehtud! Kärlalt. Säält poolt kirjutab meile sõbra käsi rõõmustama kirja, et sääl endisest Pühaja kõrtsist nüüd kooli maja saab ehitatud. Ehitus