Margarera täeir ci ole ma enam ilmaski ua'. lir'a rida nmtuieks näinud ja .-uu m.a.d maiele iuu.u aega. allun zungwa. Wiimats paluma 'enade yää!e tuli  kord üks kiri. Äga mismguue kiri räis kMstuir ju bukka-moistmim l Ta kirjutes  mulle. Nargarera olla tüitarr ilmake Truuni. k 11..11. alla.alle lõua uinuks .u-.u vuv ja emu olla lapmwoodi ära surnud: ta oli wäoenialr nii halastaja, et 'edu juurde ivas, ei mitic tundest kurWaswe- ei olla ra surma rõojus olnud edk scc küll :a wiimaied räemad ööks ümber muutnud olla. Lars, kirjutas ta mulle, olla Inglis maale kasmatada aurud. Lõppeks rakendas  a mulle, er Margarcta baud meie wabele ülle mabeseina, millest ilmaski ci wuta üle a-Sauda. ülesehiranud on ja ta pidada mind raiuma ennem kirjadega rebule  zarra. milledele tema aiame lundnms keeldu :rasrum andma. Nar.ucla oli sell kuumal ajal mn trööstija ingel. Ma kirjutanu uiski meel kord omale nunnale ja oani kannis, luure raha meksli lapse larsis nme. Tcma lamis seda mulle tagan  ja me surman pölgdus, mis ra mulle seega üles ulliris. ravpmas miud nagu Anen Llein Na 'ain jälle endiseks m.aere  jc rea ude sool-eü Na olin ju raskesti eksinud : aga Zuznal teab ükn, kui raskNti  ka kadetsenud, ja kes audis mu roeuucle  NüÄ seda õigust, selle lapse üle «alu- seda, mis minu oma oli? Minu laps see mõte kustus tcrwct isa kohut minu sees elule, mida ma ilmaski meuna hoolt  ts ci .... '.uut anda. Hermann v-i Margareta  sõber, mend ja kaitsja; aga nüüd oli ra ennast übe niisugusel unist! minu kobla mõistjaks seadnud, mis mind tõesti vabandas. Ma talusin lapse juures heaks teba, mis ma ema mastu eksinud olin ja tema tahtis mind selle armastuse ja lepitamise  töö suures takistada, tahtis ennast minu ja lapse wahelc seada, kelle kohta mul pühad õigused on? Ma kirjutasin Talle aga meel kord ja ütlesin talle, et ma omi isaõigun mitte ära ei anna, maid, ee ma nouuis rõõmud olen, neid toonu aoil nõuuda, kui neid mulle muidu ei veaks andma. Mm saastin jälle ülle kumma raba, mis tulema aasta kohta küllalt näitas  olem tr, valusin teda mulle ütelda, kus ja tülle juur t- laps olla, kui la mstie ci taha stindida mind kohtu abinõuudma ja ütlesin talle, et ma last, nii pea kui ta kaks aastat mana on, saan ära looma. Mõne luu järele tuli mulle wcnna käe st masutst. ea minu laps olla ära surnud. Ta saatis mu raha enamiste tagasi ja ma jäin seda uskuma. Ma olin maia rõhutud, aga siiski see hoop ci olnud mitte  nii maius tui esimine ja aeg ajast kosus  mu scestpidiuc olu Manuela pehme armasrusc käe tormal jälle «ennale lähen- dada, aga asjata. Küll wöis see wale talle, ühe tõe ja õiguse mehele kange olnud  olla! Küll wöis ta lapse kaswatuse eest minu jrurcs karta, et ta seesuguse hinna eest püüdis teda kaitsta? Wõi on ta pidanud Margaretalc seda enne surma uutama? Taewas ei kinkinud, mulle edespidi mitte enam lapsi ja minu Manuela  pidas üdc nuhtluseks, mis mulle pääle pandud ja k« la omas truuis, lõpmata armastuses kõik minuga kanda igatses, siis oli ta peaaegu rõõmus, et ta seega ka seda kanda mõis: sest ta soomis mäga hea meelega ühtgi last. Kuusteistkümmend aas- Lat oli ta mu abikaas ja tema armastus, tema iügam pihas, otsatu armastus lauges  kui üks nalgustam kiir minu südamesse  ja kauras kõik pimedust, mida elu mured ja ra-kused leuna sisse heidsimad. Kuusteistlümmeud aastat ja siis" --- ta hääl mürises a tahtis kurku kiuni jääda „ja siis zani snrm oma külma käe tema armsa musta silmade pääle ja nad pole muile i-masgi enam mastu säranud. Ma jäin ükn, nii üksi, kuidas ma seda enne mee! ei aimanud. Mu äi oli mõne aasta eest jube Mauuelale ette läinud ja nõuda olin me. jälle kui üks mõeras ilma perekonna ja kadumaata. sääl ärkas, nagu  kõikide Europ laste juures mara ehk hilja, ka minu see-- igatsus kodumaa järele' 1ö jääd iuleina.) Isamaalt. Kaannalt. Lrow i t ud vnn c: ns. Ivülu kuu 16. päcwa! läinud Sl. inõi sa k'.'.!>cr <l.e ta wäilcie walla 'auüiiUga olla V - ja znoouakas sdou-ds 5- lmduli to.nna. >tui nemad tagan tulnud. oliuav tange'! .aane tuules! jääle vravd sisse pigistatud. Ärwaia pool werSla laiduft tulles ütlenud HandS : Jää kägiseb, ci siit enam läbi saa. Valmeja aga wastamw mana iarwitu niinel : ..Änna k ... aga hobusele pihla, küll sec lääb." Hands :äilnud  :ra!il>eja ja imbu Handsn käsku ja iesi 'p see õ-.umuS tr.lnuvgi, sest et Hand-Z kõige hobuse- ja koormaga ..ahroena kambrisse" lursanud olla. . Hau? pääsinud oma elu suure waemaga. Äa õhtul mõetud jsurnud) hobu ja heina koemm n-al- ja, mis ööseks senna jäätub: :ei>el komid! sl- j nuv need kõige jääga kadunud. — j Karjast. Uus kooli- bärr a. i „ZaarlaÄ" juhtub oma lugejaieie raareü ka iie- j äraliku pakkuda, mis teistes ajalehtedes '.veel - palju roie ette tulnud. Minema kcrd amaldasime : übe teate, niis tunnistab, et meie saaremaal ka . tublisid inebi on. Lee oli uue aasm e:na pae- > ??al. kui õrna iugu 'uu järgmine! miisii najatas: ..Meile tuli enne Jöulu uus kooiinärra, ie-e ! on iga pidi maga '.vaimustatud ja 'uure labttni- : >ega mees ja tark. õ't ta ia vaate tnun hästi Venekeelt mõistab, seliepürasi mõnr-ad ka . Ewangeliumi Lmeruie verc:e maaemad omadlap- , iev oma endile kcslmcvrn M. T. juuresi ära zz ' 'aanrad tui? rae koolihärra juu.de 'Mäekeelt õpvima. Tema jubratwel teemad !«zi'cv nuust ' vnssideaa saldaeite tttsini ja. t.aa.d. ja meie niia ja maLs noored mehed, lelledel kroonu teenisime ' korv ees on. kaimad tema kaen 'Vene keek õpvi- , mas. iies kalits omadus, n.is teaiitud ja tarkade  meeste juures ar.-ra näha. on lemaliee, ei ta j Jumena ea. t.ik ee ~ si'si ta er. a.s neiu varema - teil valme meesiesi t isdab üle RootslaSie olla, kes raam aarea e.ü m.ei.e kaiiiä -ena kuulutai:- eead. ü... viaeri raerea. rarude ea ema siindimim  vaeme .a muie tttiaiimd. veäranis neemed neiud aeraidasirrad oma lät-n ja rabuloiemm sellega  tema maste: üles. c: nao tema clmis toa . j wäga ilusasti poola murikatest krantsidega, kenade j paberitega sa nivellalud lõnga tuttidega ära elntanwav.  Ka eliwe.d nii palju sarme mehi, kui neid meie kidelloudaS olemas on. talüsa sa aunla mclv fü«dim:'c väcwa oma tütu lütliga ilustamas  pr lõbustamas. See oli tõeste üks pidu õhta, missugust meie noored ega .rauad weel näinud pole . ...Kõik pühitsetakse Jumala sõna ja palwega", seda ei mvinud meie waimnStatud mees ka mitte ära unnötada, nii pidas ta ka sel llnc aasta i.oma sündimise päewa õhtul palme) tundi. Ja ehk tema usu üleinatc poolest küll köwaSti  Lnteruie laulud ära keelatud olla, snSgi, et meie külalised suuremast osast Luteruse usulised piZ-jz ta oma pidu päewa õhtu! meite meele heaks mõned salmid laulda, kus ta ise meile sõnad ette ütles. Uhc sõnaga ütelda, on ta igale ühele nii meele järeline mceS, et paremad ei wõi soowidagi." Nii on Karja õrna suu uudis, ja meie tõendame  siia juurde, et Maasi walla mees Juri Küil igas ametis ja ctiewõttes nii osam on olnud.  KcZ icda lähemalt tunneb, see ci imetlege selle üle palju enam, et ta Ratlastcle nii ilutasu  kooli-bärat mõistab mängida. Kihelkonnalt. Jõu l u sõnu m i d. Ehk need Jõulu sõnumid siis küll enam wärsked pole, kui need Saarlase lugejatele nähtawale jõudmad siisgi, ei nad meile head edendusc eesmärki uäitarvad,  vn nad sellepärast igal ajal uued ja wärsked l sõnumid on nii: „Mcie anuStatud kiriku õpetaja jagas ka selgi aastal kiriku walla kooli majas, Jõulu õhtu pühitsemise!  kubu ka koolmeister ilusa jõulupuu oli ehitanud rohkeid ktngmm lastele ,välja. Nõnda,  kuidas kuulsin, olla 30 last igaüks 30 kopiku määrt asin kingituseks «aanud. Aun sellele mehele  kes nii nalju oma raha armastusest laste rõõmuks loöid obwerdasa. Ka Piduta, Kulli, Kuusuõur.ue ja Pajumöisa koolides olla koolmeistrid kooli lapsi jõulupuu läbi rõõmustanud, kus nad oma nõrka jõudu mööda maijusse asju lasrele olnvad kinkinud. Soowida oleks, et Jõuku õhwdel, lapsed ce-stulcwal ajal. igas koolimajas jõulupuu läbi rõõmustatud saalsimad. ila on mil asja röömus tuksuma südamega aivaldada. et Vanemuine meie jiihclkouulaSlc kätki kiigutanud on. sest laulu maine lehwitab end meie hukkas manast ajast saadik ikka enam, kus see iciöie Saarlaste junr.cS kuulda on. Minema!  sügisel ühendnsiivad endid meie koolmeistrid ja asntasiwad prii tahtlikult ühe meeste laulukoori, kes, ehk ta küll üsna tite ealine alles meel ou, siiski mööda läinud pühade ajal neli korda meie kirikus Jumalateenistust ilustamas oli. Wäga soowida oleks et koolmeistrite wäga kaugelt kokku tulemine, meie auusat asutust mitte cnguselc ei saadaks. Põidi Pahaw i l i. Nen u kõrtsis läinud noored mehed Jõulu kuu 28. päewal tüliseS. kus ühe piletisoldadi Daniela Aiva mokk nõnda läbi lõigatud saanud, et ta latsarctti  iviidud olla. Arjuskid, kes Saare walla koolmeistri suures jõulusid pidanud, läinud säält walla noorte meestega nii riidu, et kihelkonna kohus pidada nende wahele otsust tegema. Ka Kcskwerc malla noorte meeste wahel ol- nud uoktimist, mis aga oma asi ära õiendatud saanud; halb kombe! Säält sammast kihelkonnast kirjutatakse meile : Rah w a elu st järgmine kiri: „ArmaS „Saarlaue!" Esimest korda wõtan ma sule kätte, et teile kirjutada ja sellega ka siit körwalisest nurgast mõnda sõnakest teiste Saare sugu mendadcle  teadustada. Minewale aasta pääte tagasi waadates, pole säält küll suuremat tähtsust leida. Kcwade oli meil hea räime saak, mille sarnast mõne hea aasta eest ei ole olnud ja mis mõnegi mehe kala puudusest päästis. Rugid oli keskmised, kuna suwiue paiamuS odra kaSwu kinni wõttis, nõnda, et meie odra poolest kehwaks jäime. Kartuhlid  oliwad rahul olemise wäärt. Praegu on rahwa elu üsna wagune. RahwaS saab, nõnda ütelda, omaga läbi, suurt kehwust pole kuulda kaebatamat, ehk küll raha puuduse üle kuulukse uurisetawat, sest et wilja hinnad alla kukkusiwad. Ajalehti lLctalse wäbc, ehk pea aegu ei sugugi. Enamiste ööidakse ikka, kui sa püüad ajalehtede tulu ära seletada ehk mõne arulisema tüki ette loed: .Millega need seitungide ..tegijad" fiis leiba  iaawad, kui niisuguste tühja asjadega, mis