Aasta lõpul. lBB2 lõpeb. Wiimaft korda sel aasta .ststjW astub „Eesti Postimees" oma lugejate silma /Cpst v ette. Tema tahab lugejaid manal aastal Jumalaga  jätta ja neile kõigest südamõsi õnne "''st ja hääd termist sao-yida, et uuel aastal jälle ----es töös ja uuel läbirääkimisel lugejatega kokku saada. Tema peab tunnistama, et tema oina Eesti -vendadele on kõigest südamest õiglane ja truu sõber olnud. Tema tahab seda ka edespidi olla ja mi saa sellest põhjusmõttest ialgi lahkuma. „Eesti Postimees" on taieste ja iga pidi Eestlane. Tema mn seda minewal aastal olnud, tema saab seda ka tulewal aastal ja nii kaua olema, kui ta praeguse toimetuse all seisab. Tema ülem eesmärk on ja jäeb Eesti rahwa igapidine kasu. Tema saab waukumata truuduses Eesti rahwa poole hoidma ja selles mõttes tööd tegema. Isamaad armastada, Eesti elu ülendada, see saab ikka tema ülem hool, armsam kohus, ilusam eesmärk ja kõrgem paleus olema. Tema ei saa mingisugust wõõrast maimu Eesti rahwa sekka kandma, maid see on selge ja puhas EeSti maim, mis temas elab. Eesti maimu edendada, neid -vendasid, kes meel meie rahwa ja isamaa  üleüldisest kasust aru ei saa ja waiuuelu edenemise  poolest unes uinuwad, äratada, selleks tahab „Eesti Postimees" teha, mis ial wõib. Jah, üks aasta on möödas! Lühike on niisugune  tükk aega rahwa elus, aga juba õige pikk aeg üksiku inimese elu kohta. Pikema tagasimaate politika ja rahwa elu poolest lõppwa aasta pääle jätame uueks aastaks. Nimetame üksnes nii palju, et ka meie Eesti rahwas sel aastal -vaimuelu edenemise teel on edasi läinud. Kooli, kirjanduse, politika, põllu- ja käsitöö, seltside, lühidelt iga asja edendamises ou tööd tehtud. Eesti rahwas on iga pidi püüdnud haritud rahwaste sarnane olla ja, mis tükis ta seda meel ei ole, seks saada. See on rSõmnstaw igale isamaa sõbrale. Ka „Eesti Postimees" on püüdnud jõudu mööda ses töös ligi aidata, nii hästi sõnumite andmises  kui ka läbirääkimises ja äratamises. See töö ei ole meie lehele just mitte kerge olnud, sest, nagu lugejad teawad, oli see aasta praegusele toimetusele esimene, ja hakatus on igas asjas raske. „Eesti Postimees" loodab edespidi ikka täielisemaks saada ja lugejatele meel enam ja paremat pakkuda, kui see seni ajani on -võimalik olnud, kui lugejad meie lehte rohleste  loewad ja tahawad. Mina, „Eesti Postimehe" toimetaja, pean ka niisama tunnistama, et minul mitte hõlbus ega kerge 'pole olnud. Sagedaste on minul -väga raskeid jä rahutuid tundisid ja päewasid olnud. Nagu lugejad teawad, heitsin ma raske -võitluse järele politika ajalehe  toimetajaks, sest -na teadsin küll, et ajalehe toimetaja  elu kibe, ränk ja akasline on. Mind trööstis aga sesse ametisse hakates ühe kuulsa Prantsuse kirjamehe  sõna: la moillk-ira politiqi-o. est la verits HEesti keeli: kõige parem politik on tõde). Sellel tõe põhjusel olen mina püüdnud kirjutada ja sõnumid anda. Walet, mis minu ja ka üleüldse Eesti asja -vastased minule süüks annawad, ei ole mina tahtnud ega armastanud, ja selle pärast lükkan ka siin nende süükspäncmiscd  tagasi. „ Eesti Postimehe" rahmuSliste põhjnsmõtete -vastased on nii hästi ajalehtedes kui ka kaebtusie läbi ülemäl pool temale püüdnud kahju teha ja teda takistada. Seni ajani ei ole see korda läinud.  Loodame seda ka edespidi. Enese armsate lugejate ka kõigi Eesti elu õiglaste  edendajate kohta hüüan aga täie waüuustusega häid pühi ja õnnistatud uut aastat soowideS: Nad elagu, kaswagu ja kosugu! Eesti elu ja Eesti waim edenegu, õitsegu ja kandku kaunist wilja! Isamaalt. Tartust. Kõrge külaline on w.heajal Tartust  läbi käinud. See ei ole keegi muu kui Keisri Majesteedi  wend Keiserlik Kõrgus suurwürst Wladimir Aleksandrowitich.  Keiserlik .Kõrgus jõudis kolmapäewal 15. s. k. p. i/zll raudtee rongiga siia. Ehk küll Tema tulek kuuldud jutu järel oli teada saadud, siisgi oli mitme saja suurune rahma hulk end raudteehoowi koguud, kus Keiserliku Kõrgust liuuapää, universiteedi rektor ja prorektor,  politseimeister, sillakohtu herra, siin olewad studerrdid ja corparationi asemikrrd wasta wõtsiwad. Keiserliku Kõrgusega oliwad ühes tulnud Saksa maa sõjawäeline wolinik kindral v. Werder, kindral grahw v. Sievers, flügeladjntant grahw Stackelberg ja grahw v. Berg. Keiserlik Kõrgus wõttis raudtee ootesaalis pruukosti, mille ajal Ta studeutide esinikud Enesele laskis ette seada ja neile wastnwõtmise eest tänu j awaldas. Studendid laulsiwad teniäle laulu ..Elaneioumus  iZütur" ette. Kui see kõik möödas oli, siis astuS Keiserlik Kõrgus saani ja sõitis Tartu linnast läbi, kus juures Ta tähelepanemise wüärt hooned Enesele  laskis nimetada. Pärast sõitis Ta siit edasi Wolmari  linna ligi, Wolmarshofi jahile. Jaht on wäga hästi korda läinud ja mitu põtra ja metskitse lastud.  Kaks päewa on Keiserlik Kõrgus sääl olnud ja reede 17. s. k. p. kell 9 õhtul säält jälle tagasi sõitnud.  Laupäew hommiku wara kell 6 jõudis Keiserlik Kõrgus jälle Tartu, kus Teda jälle raudteehoowis pidulikult wasta wõeti. Kõik raudtcehoow oli kuuskcdehaljaSte  puude-, lillede ja kirjude- tuledega waheajal kauniste ehitud. Kahele poole teed, kust Keiserlik Kõrgus  waksali sõitis, oliwad Tartu tulekaitsemehed endid põlcwate tõrivalontidega üles seadnud, ,uis wäga ilus oli. Keiserlik Kõrgus rõõmustanud selle wastawõtmise  üle. Ka muud enne nimetatud linna- ja kohtuülemad  oliwad jälle sääl wastu matmas. Keiserliku Kõrguse kõrge Abikaasa jaoks ligi wiia anti Tartu linna poolest suur wäga ilus lillekimp Keiserliku Kõrguse kätte. Selle üle olnud Tal ka hää meel. Lillekimp oli Daugulli tehtud, ja selle ümber suure laia siidipaela pääl oli W. J usti trükikojas kuldtähtedega trükitud: „Keikerlikule siõrgusele Maria Pawlownale 18. De;. 1382 mälestuseks Tartu liim," See lillekimp miidi muidugi Peeterburi, sest suurwürsti Abikaas ei olnud mitte ligi. Kui Keiserlik Kõrgus Enesele tulekaitsõn-ecste  päämehe juba enne oli ette seada lasknud ja linnapää  kui ka kohtuülematega, siis ka mõisnikkude Marshall  ja muudega kõnelenud, siis wõttis Ta pruukosti. Kell 8 ja 13 minutit oli äraminek käes. Tulekaitsemehcd  oliwad endid põlewate tõrwikutega mõlemale poole raudtee jaama ligi seadnud, ja raug hakkas nende wahel pikkan-isi edasi minema. Rahwa hulk, mis -varasest tunnist hoolinrata si--na oli tulnud ja tõrwikute  kandjad hüüdsiwad -vaimustatud -viisil: hurraa! Nõnda wiisi oli lühidalt külalise läbisõit Tartust. Uuele linna seadusele ah marsi  a b hädaoht u tu,l la. Tallinna Saksa ajaleht  „Reoaler Beabachter" annab on 288. numbris ühest wäga tähelepanemise -väärt asjast) sõnumid. See Saksa leht kirjutab, et tema toimetusel wõiinalikuks  saanud ühte õige pikka kirjatükki läbi waadata, mis üks Tallinna linna waiikogu saadik olla kirjutanud.  Selles kirjatükis olla uue linuaseaduse pandused  nimetatlid ja ne>-de parandust soowitüd. N-isietatud  Saksa lehe armamise järele olla see kiri linuaseaduse  igapäewasest tarwitusest ja nähtusest wõetud. Meie ei tea mitte, mis selle kirjatüki sees seisab, ja „Rev. Beob." annab ta üle -väga lühidalt teadust; aga siisgi tahame ka selle üle oma mõtted ütelda. Punktid, mille uuendust kirjatüki ülespanija soowib, on järgmised:/' .ist? 1) Saadikud -valitagu linna -volikogu tarwis walijate wolimeeste läbi, aga ei mitte nõnda, et kõik walijad oma hääli otsekohe annawad neile meestele, keda nad wolikogusse matimad. Niisugune -valimise wiis ollagi juba osalt tegew ja uimelt iga kord walikomiteede  läbi. t 2) Kolmeklassiue -valimise wiis ei olla mitte hää, waid selle asemele tulgu parem -piis, ja niinelt nõnda kuda kirjatüki ülespanija seda arwab: iseäraliste  jaoskondade läbi. 3) Linna -volikogu ja linna-ameti juhataja ärgu olgu edespidi üks ja seesama mees. Et praegu linna-pää  mõlemate üle ou see olla paha ja -vähendada linnade priiust. See ütelus olla näitustega tõendatud.  /st" / 4) Igale liuna -volikogu -vähema jao saadikule antagu õigus kubermang--, kohtu linnade jaoskonda edasi kaebata, kui tema arwab, et enam jagu wolildgust  õigiist ei ole tchlud. 5) Kubermangu kohtu kingade jaoskonnasse -valitagu  kaks ehk enam saadikut -volikogu poolest. , 6) Kaebajatele antagu luba kubermang-- kvhtu linnade jaoskonnas oma asja -se ehk oma wolimehe läbi õiendada. 7) Kubermangu linna sekretäri amet lahUtatagu kubermangu kohtu linna jaoskonna asjade õiendaja ametist ära. Soo! See on lühidalt „Rev. Bcob." järele muudetuste tuum, mis üks Tallinna woljkogu saadik linnaseadusesse soowib. Kes wähegi tundja silmaga selle paale waatab, see peab tunnistama, et need punktid  kawalaste on wälja mõteldud. Meie oma poolt arwame suuremat osa neist mnudetustest Meie linnade inimestele ja nende priiusele suureks õnnetuseks. Riigimalitsus  on meie linnadele wäga hää seaduse annud, ja paremat ei ole soowidagi. Kui inaale pea niisamasugune  seadus tuleb, nagu praegu linnades juba on, siis wõib sellega wäga rahul olla. Kes rumal ja 101 l on,, see kaotab uue linuaseaduse järele ja ei saa oma mehi linna wolikoguSse saata, aga kes seadnst hästi mõistab, see wõidab iseäranis siis, suurem kui hulk hääli tema poolt on. Meie ütleme meel kard: Meie praegune nuS linnaseadus on.,hää, nii hää, et meie mitte uuendusi ei soomi, maid tänuga rahul oleme, et riigi-walitsus meile niisuguse seaduse on annud. Waatame meie neid uuenduse punktisid ligemalt, mis Tallinna linna saadik, muidugi wanameeleline, soowib, siis peame tunnistama, et need just ka linnas elawate Eestlaste kahjuks on. Kui walijad, nagu 1.) punktis seisab oma õiguse roolimeeste kätte annawad, kes nende eest moliwad, siis on täitsa kerge neid mehi walida, keda wauameelelised soomiwad, sest neid wolimehi,  kellel siis waliimse õigus on, oleks mähe, ja nendega saaksiwad wauameelelised wäga pea malmis. Linna maksude maksjad ei saaks sel wiisil sugugi neid mehi wolikogusse, keda nad ihaldawad. Nüüd wõimad walijad ise häälte enamusega mehi walida ja walikomiteed ei tee muud, kui panemad walitawad mehed  walijatele ette, et hääled mitte laiali ei lähe, aga kui need uuendused, mis Tallinna meeS soowib, tuleksiwad,  siis ei wõi walijad ise midagi enam teha, muud kui wolimehi walida, kes nende asemel saadikuid waliwad. Mis tarwis seda? Miks peab linna mak-, sude maksja teist enese eest walida laskma? Saame kawalusest aru küll. Ka käik teised punktid on selle põhjusmõttel üles pandud: üivicle! et impLru (jaga ja walitse). Nõuda pidada muldne kolmeSklassis walimine (punkt 3) lad lima,  et siis müikest walijate jaoskondasid parem oleks manameeleliste tahtmise järele juhtida. Niisama oleks see nõrgestaw, kui nüüdse linna-pääwauema käest pool wõimust ära wõetaks, nagu punkt 3) soowib. Miks seda soowitakse, on jälle kerge mõista: Kui kord niisugune linnapää kusgil linnas walitakse, kes wanameelelise wahema hulga meele järele ei ole, siis! wõiwad wanameelelised linna asjade juhtimises mõimuse oma kätte saada, see on linna ameti üle walitseda. Õige kamal on punkt 4). Seda soowib Tallinna linna wolikogu saadik silmanähtawalt selle j pärast, et, kui tõeste see õnnetus wanaststeleliStele peaks juhtuma, et Eestlastel linna wolikogus häälte enamus oleks, siis wähem jagu kaebamise teel oina tahtmist,  saaks. Niisamasuguses põhjusmõttes on ka teised kolm punkti arwatud. Nagu „Rev. Beob." teada annab, on need uuenduse  punktid Kachanvvsi kommissionise päälinnas sisse antud. See kommission peab praegu selle tartvis koosistumist, et kubermangude ja linnade asutusi ja korda uuendada ja parandada. Komniissioni oresident olla need punktid, wasta wõtnud. Meie lisame meel kord juurde, et niisuguste uuenduste läbi meie praegusele lrnnaseadusele hädaohtu ähwardab tulla ja et linnade maksu maksjad selle läbi oma walimiseõiguse kaotawad. Selle pärast ei soowi meie milgi kombel neid uuendusi, waid oleme praeguse liunaseadusega taieste rahul. Palume oma lugejaid iseäranis linnades seda tähele panna ja meile mõtteid selle üle awaldada. Siis palume ka Wene, Läti ja teisi Eesti lehti seda asja pikemalt läbirääkimise alla wõtta. s „Olen> ik" lükkab selle süü tagasi, mis „Sakala" tenmle andis, et nimelt Schnakenburg teda teina ifamaa-meele pärast ei olla oma trükikojast ära ajanud, waid et „Olewiku" toimetaja üksnes omale trükkikoda tahtnud asutada ja selle pärast Schnakeuburgile  hinda ei olla pakkunud. „Olewiku" toimetaja ütleb et tema alles siis oma trükikoja pääle hakanud mõtlema, kui Schnakenburg tema lehetrükkmüse üles ütelnud. Õiendus. „Wirulane" on meid koguni wõ õritl mõistnud jn on arwanud, nagu tahaksime meie Saksa lehtede sõnumid tema toimetaja kallaletikkumise kohta enam nskuda kui tenta oma svnu. Seda ei leia meie lehest keegi. Meie seisame asjast koguni kaugel, ja selle pärast ei ole meie muud wõinud teha kui seda oina lugejatele teada anda, mis meie sest asjast „Wi- l rulase" ja Saksa lehtede seest leidsime. Mere oleme ju otsekohe ära ütelnud, et „Wirulane" ise siin kõige ! paremine wõib asjast otsust anda ja oleme tema sõnad oma lugejatele ette pannud. Meie usume ka hää meelega seda, kui „Wstula>ie" ütleb et üksainuke arst „Wirnlnlase" toimetaja haamu oir läbi katsunrrd, sest sõna ~ arstid "oü „Rev. Beob." järele meie lehte saa- nud. Selle Saksa lehe sõnum oli nõnda, nagu oleks j sääl Mitu olnud. .Eesti lehtedest ou üksnes „Sakala", ! kes oma 36. Mu, r J Järwe pääle kippumist raskelt üäih usk ruud l wat l „Heima h ic b, et Id r. WeSke ülema ! trllkiivalitsuse poorepl mltte „Sakala" toimetajaks  es ole knnritatud. Põhjuseks, miks see ei ole wõinud sündida, olnud see, et I)r. Weske lektoriamet  selle läbi kahju saaks, kui tema politika ajalehe toimetajaks heidaks. - tlunsi. Hugo Tretsneriil on mi ima sel ajal. Nagu ennegi, õige kihti juttu olnud. Iseäranis on mitmed Saksa lehed Tresfneri asjata ja põhjata laiutanud. Selle lehe roimerajn tunneb Tresfneri juba wäga kaua aega, ou temaga uhes universiteedis olnud ja ka pärast kõik teadurid, mis Treffner ou teinud. Selle pärast on meie lehel wõimalik tema asjas ligi kõneleda. Kõige esitc hakati kiwa Treffsieri pääle wiskama, siis kui Augusti kuul aasta eest suur wäljaastumine  Kirjameeste seltsis oli. Aga siin ei olnud temal muud süüd, kui et ta seltsi liikmeks jäi. Kära ega pahandust, nagu see kord mõned lehed, iseäranis „St. Pet. Ztg." tema üle kõneles, ei teinud tema! sugugi, maid just tema oli see, kes soowis, et asi tasaselt suuniks ja et lahkuw eestseisus oma kirja > pidi ette lugema. Et Treffner Kirjameeste seltsi jäi, ! see oli täitsa laitmata tegu. Kellegi seltsi liikmeks jäeda ei ole ialgi paha, sest seltside kohta on terweS haritud maailmas täieline wabadus: liikmeks heita ja jäeda ehk ka mitte. Meie ei taha üksikuid süid, mis Saksa lehed ja „T. Sõber" temale annawad, siia kõiki nimetada, maid nimetame üksnes mõnda. „T. Sõber", kes ka ülekohtuse teotamise eest tagasi ei ehmata,  kui see tema politika sisse sünnib, oli Tresfneri teotanud, et ta omal ajal Paistus käinud õpetajakohta  otsimas, „kihutamas" ja sääl koguni tantsinud. Selle teotusega, mis ka Saksa lehtedesse läks, tahtis „T. Sõber." Treffnerile wõimatuks teha kirikuõpetaja-kohta  saada. Paraku on tema teotused, mis täitsa waled oliwad, ka oma jagu wilja kannud. Treffner kes loomu poolest tõsise oluga mees on, ei ole seni ajani meel kohta saanud. Niisama on „St. Petersbnrger Zeitung" teda mitu korda laimatcs nimetanud  jateda lühikese aja eest, nagu minewaS numbris teatasime,  laimanud. Ka olla temale pahaks pandud, et tema Wiljandi Põllumeeste seltsi maja siSseõnnista- misel mitte ci olla üles näidanud, et tema Lutheruse uSku õpetaja-ameti-kandidaat on. Selleks aga ci ole temal sääl sugugi parajat aega olnud, sest tema ei > olnud mitte waimuliku ametitalituse tarwis kutsutud, ei ka parajal ajal saalisgi olnud. „Revaler Beobachter" ütleb, et Treffner wiimasel ajal igal pool, kus kirikuõpetaja-koht saada, tahetawaks olnud.  Ka see ei ole õige, nagu ka „Heimath" seda oma poolt ütleb. Tressuer ei ole mujal krri paaris kohas walitmv olnud. Et „St. Pet. Ztg." teda mitu korda on kihutajaks nimetanud, selle wastu ei ole jrr Treffner midagi wõinnd parata. Laimata on ju wäga kerge, ja inimesed usuwad ikka ennemalt paha kui hääd. Aga see on tõsi, et Treffner ial midagi ei ole teinud, inis teda waimulikn ameti tarwis kõlwatuks  teeks. Meie lükkame selle pärast kõik need teotused tagasi, mis tema üle wälja laotatakse. Meile on niisugune ligemise auu mahakiskumine juba üsna läilaks saanud, ja meie oleme need sõnad pidanud ütlema, sest et meie südame-tunnistus meid seks sundis.  Meie ei wõi kannatada, kui inimesele ülekohut tehakse, ja Treffnerile on ülekohut tehtud. Eesti Kirjameeste Seltsi asjust. TeatuS ja palrve. Eesti seltside hulgas on Kirjameeste Selts oma liikmete arwu poolest praegu küll kõige suurem ja oma tömMa poolest ka kõige üleüldisem selts; sest selle selle seltsi püüdmine ja töö onr Eesti keelt harida. Eesti iväimuwara walge ette tuua' ja kirjandust kaswatadn  Sellepärast julgeb Eesti Kirjameeste Seltst eestüisus siin ühe palwega rahma ette astuda. Sma toosolekuid peab meie sM wöõra ulu all pidama- lest et enesel maja puudub. Küll peab Kiri<z  neesre Selts ennast Wanemuise Seltsi wastu tänuw  pst eks tunnistama, kes temale algusest selle aastani  ilma maksu nõudmata oma Mükse all on ruumi ammd; aga need ruumid on kitsaks jäänud ja jaamad  meel kitsamaks, sest.West-Mts on wiimsel ajai jöudsaste kaswanud ja kasivad ikka edasi. Kirjameeste  Selts ei saa enam muidu läbi, ta peab hakkama enesele ise oma maja muretsema. Seda ära tundes on Selts nõuuks wõtnud, Tartu linnas üht sündsat krunti osta ja sinna oma seltsimaja  ehitada, seltsi suuruse kohase saaliga. Ka on juba niisugune krunt leitud ja selle ostmise kaup tehtud;  see on üks ilusa puiestikuga aiaplatS Jaamaja Allee uulitsa wahel, 3'/-z wakamaad suur, paar maja päül, kust aastas raale 1000 rbl. üüri sisse tuleb. Selle maatüki hind, 15000 rbl., saab aksiate pääle kokku wõetama. Kust wõtab aga selts jõudu omale maja ehitada? Küll Jumal aitab, kui ise aga mehiselt tööd teenis. Mis teistel wöimalik, see peaks meil wõimata ostma? Töö on suur, selleparast algaine aegsaõte! Eesti Kirjameeste selts on nõuuks wõtnud, seltsi ehitatama majahääks tulema! suwel  Jaani-püewa ajal Tartus üht suuremat  kontserti anda ja näite müüki (basaari) pidada. Kontserdi andmiseks saab anastatud Eesti laulu-ja mängu-koorisid seltsi abi presidendi  H. Treffneri läbi palutama.— Näitemüügi kordasaatmiseks on aga iseäranis naesterahwa abi tarwis.-- EeSti Kirjameeste Seltsi eestseisus palub  ja loodab, et kõik isamaa tütred ja pojad, noored ja manad, meie tähtsat osamõtmist elama osawõtmisega töö- ja abiga toetaksimad ja aitaksiwad korda saata, nõnda et esimese näitemüügi läbi Kirjameeste Seltsi ehituse kapitalile tubli põhi saaks pandud. Näitemüügi hääks wõetakse tänuga maStu kõiksugu asju, näituseks mis ihukatteks tarwitatakse ehk millest ihukatet malmistatakse,  niisama ka mis maja elns tarwis on ehk kaunistuseks pruugitakse, ka raamatuid, pilta j. n. e. Selle näitemüügi hääks palume iseäranis kõiki ennistatud  n a eS t e r a h w a i d tööd teha, nimelt aga neid kes Eesti Kirjameeste seltsi liikmed on, ja neid on Kirjameeste  Seltsis praegu 73. Iga naesterahwa liiget palutakse seltsi otsust mööda ennast selle näitemüügi toimetuSkonna tegemaks liikmeks pidada, siis on kõik ühtekokku  selle toimetuskond. Näitemüügi toimetuste  juhatajaks on seltsi poolest malitsetud seltsi kirjutaja J. Kurriku abikaasa, Tartus, Tallinna uulitsas nr. 21. Säält antakse näitemüügi asjus soowimise pääle igaühele lühemat teatust. Edespidi saab teada antama, kes linnades ja maakondades  töösid nii kui ka kõiksugu kingitusi ja andeid wastu mõtawad ja Tartusse toimetamad. Lõpeks hüüame meel kindlas lootuses: Auustatud mehed, pere-emad, noorikud, neiud! Pange kõik ka seekord  jälle oinad wirgad käed ühendatud jõuuga isamaa adra külge! Walmistage, koguge, kinkige andeid mitmesuguseid  anuks enesele, edenduseks haridusele, tuluks nüüdsele ja tulemast põimele! Tartus, DNscuibn kuul 1882. Eesti Kirjameeste Seltsi eestseisus: prof. J. Köler. Dr. M. Weske. P. Ainson. H. Trefsner. J. Kõrm. J. Kuudcr. A. Sperrlingk. G. Sachs. H. Raska. J- Tülk. F. Buschnmnn. Dr. G. Koeker. J. .Knrrik. Kartn maakonnast. Imelik on, et rahmnslistel  ajalehtedel nii palju wastaseid on, ehk kiill nad taltsa õiguse ja asjalikul põhjusel meie maa olusid puüawad läbi rääkida. Nõnda on siin mõni kümmekond wersta Tartust üks kirikuõpetaja möga pahane „Eesti Postimehe" pääle. Tema rentnik on seni ajani meie lehe lugeja olnud, aga nagu meile teiselt poolt sõnum tuleb, on sellele kõma käsk antud tulewal aastal mitte enam meie lehte lugeda, muidu kaotab koha käest. Meie ei saa aru, miks sel wiisil inimesi sunnitakse, et nad mitte ajalehti ei pea lugema.  Meie oleme juba enne, mitu korda niisuguseid sõnumid pidanud kuulama ja oma lugejatele ette panema. Wiljattdi maaksmmst, Kolga-Jaani kihelkonnast  lulewad meile sõnmnid, nns llliwäga selle üle kaebaivnd, et sääl koolmeistrite elu pahade koolimajade  pärast raske olla. Iseäranis Oorgn ja Kaawerc  külas, kellel mõlemal üks kool kokku on, olla ins sant koolimaja, et koolmeistril üpris raske olla oma tööd teha ja laste termis ka wäga hädaohus olla. Koolituba olla wilets ja wäike hulga lastele, seinad wiltu, niisked ja külma läbi laskjad, ahi nagu kiwihuuik katus sant ja kõik maja wäga puuduliuc. See on kurblik asi. Sõnum kaebab, et üksgi asja ei tahta parandada. Waimuclu ja Eesti rahwusline maim olla neis külades hoopis kängus, ja kus seda on, sääl ei ole ialgi ka kooli eest muret kantud See on üsna tuttaw asi. Nõnda olla siis koolmeistri, üsna wilets ja waene elada. Asi nõuab hädaste paranda- Nr. 53 Gesti Postimees. 1 382