Tallinna Sõber ä' s. Kaheksas aastakäik. Tallinnas, ZB. Knünla-kim piäwal IBBö. Kleiitdae sesleht Eesti tshvale «aal j« tisnsdes. Tuleb ükskord nädalis wcklja. Maksab Tallinn,» «indfor»'i päriate trüktmajas: ,„ta» ll rubla, 40 kop.— pool-aaSta» 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: »a,ta« » rubla — pool-aa«ta« 1 rubla 70 kol /tuulutused ««lisavad iga rea ehk sesse aseme pealt 5 kop. Tellimised Voetakse wa«ta: Ualliunas: -Ltndf»rs'i päriate trükimaias. ?eterSurgis : J. S. Heelaudt, v»au«peeas S4. Hartas: -Laakmanu. Aakweres: A. Kuhs. haides: A. SeidelSerg. Kapsasus: A. Kollöerg. -Lihulas: A. Mättner'! voodis. Wiljaudis : K. J. Karowi raamatupood. Ilarwas: M. Nöder. Mõrus: ?raua Diekrose. WalKas: W. Nudolsi- Kuurrsaare, : Hp. -Lauge. Maal: lmda iseäraais tuulurakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhor n. Slab Baltilkis, kirjad kliimad Ballioki (Baltischport LaarikoaiS-llvpr».) ReaiSter» Kuuramaa Kindral-Supkrintendenti karjatsekiri. Üleüldised politika sõnumid. Omalt maalt: Tallin- ! nast - Õpetaja J- N. Rivke -j-. Ametnikkude ringkonnast. Meie kiriku asjust. ..Walgnse" rõõm. Koolide asjust. Õnnetused Pahateud. Ilmad. ..Postimehe ' ke-ruline wabandami ne. - Tartust: > Linnasaodikute wslimine. Riiast: LinnasaadikMe walimine. Liiwimaa raudtee Kuararnaalt: Kubernör haiqe Liibawi lahe. Kirikurõiiwel kiuni. steterburgist: Keisrikojast. Hi'gepa!we. Wene maarahwa wabastamise piiäw vr. Hurt. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Kirja waStused. Jutu leht; Kandlepois. Kuuramaa Kindral-Superintendenti karjatsekiri*).  .Jumala meie ISsa ja lesuse Khrifiuse arm olgu Teiega! __ Nenda teretan Teid kõiki, minu armsad wennad  ja lapsed, keda mina omas südames kannan ja kes Teie üheS minuga armu osalised olete. Sest saadik kui Apostlid maa peal käistwad, on koguduse hingekarjatsed oma kogudustele kirjast läkitanud, et neid uSkns kinnitada ja Apostlitest rajatud aluse peale üleS ehitada, kuS lesuS KhristuS ise nurgakiwi on. Nemad ei wsinud matkida, kui ülekohus wöimust wöttiS ja mitmete armaStuS külmaks läkS, kui ka Waleprohwetid rahwa seaS oliwad, nenda kui ka Teie seas saamad maleõpetajad olema, keS ksrwalt walevpetufi  sisse toomad, mis hukka saavamad ja salgawad Issandat ära, keS neid on ostnud, ja saavamad äkilist hukatust  iseenese peale; teist Ewangeliumi ometi ei ole. kui aga, et mõningad on, keS Teid segaseks teemad ja Khristuse armuõpetust teisiti pöörata tahawad. Kurjad aead on meile kätte jõudnud. Patu julgus ja ülekohtu mägi on suureks kaSwanud, lumala-kartusela teud ja pahad asjad, millest meie isad midagi ei ole kuulnud, sünniwad sagedaSte,  hirmsad aSjad ei ole mitte enam tundmata, millest Apostel räägib: Sest fi!S on inimest, keS iseenesest palju lugu peawad, keS raha-ahned, hooplikud, suurelised, teutajad,  wanemate sõna põlgajad, tänamata, pühitsemata, keS omakseid ei armaSta, lepituse rikkujad, laitjad, prassijad, waljud, kes head ei armaSta, petised, äraandjad, keS on äkilise meelega, uhked, keS liha-himu enam armaStamad kui Jumalat, kelle Jumal on nende kõht ja kelle aun on nende häbi. Meie Ewangeliumi kogudus on pidanud nägema, et tema lapsed usust taganewad, mille poole nemad altari ees on pühalikult hoida töutanud. Kas seal ei pea mitte häält tõstma, kutsuma, äratama, kinnitama? Kirjutud  seisab: Mina olen Sind Jsraeli hoidjaks seadnud, et Sina seda rahwast manitseksid. Ja kui see, keS kuuleb, saab kuulda pasuna häält ja ei mõla manitsust ja mõek tuleb ja wõtab teda ära, selle weresüi langeb tema pea peale. Sest oleks tema manitsust wõlnud, siis oleks tema oma hinge peastnud. Ewangeliumi-Lutheruse koguduS! Hoia, mis Sinul on, et keegi Sinu krooni et wõta! Meie teame wäga heaste, mis warandus see on, mida meie hoidma peame. Meie nimetame ennast Emangeliumi-nsulistekS;  nimi tuletab juba meele, et meie kiriku põhjus püha mägedel on pandud, et meil kõige kallim warandus, puhaS Jumala-sõna on, mis hingeid õnnsaks wõib teha. Tuult tallates miõkawad meie waStalised meile ette, meie usk olla uuS, mille põhja Martin Lutherus alles 300 aasta eest panuud, ja ei seista mitte enam sel põhjusel, mille peale Püha Waim esimesel Suwiste pühal teda rajanud. Meie wastame: Meie usk on seesama mana, mida Jesus Khristus ise on asutanud; meie Ewangeliumikogudus  on niisama mana, kui Emangelium ise. Wõib ükski kirik maa peal kiita, et tema Apostlitest järel jäätud warandust puhtalt ja rikkumata on alal hoidnud, fiis on see Ewangeliumi-usu kirik. Martin Lutherus ei ole mingisugust  uut usku asutanud. Püha Waimu abiga on tema pühast Ristiusust kõik inimeste wale-õpetused ja lisandused wälja heitnud; tema on Jumala-sõna jälle mana anu sisse tõstnud, nii et igaüks senna tulla, oma Issandat Jesust Khristust leida ja igawest õnnistust saada wõib. Olekfiwad  kõik Ristiinimesed ennast Martin Lutherusega üheS eksitustest ja male-õpetustest lahti ütelda suutnud, siis oleks Khristuse kogudus ka wäljaSpidi ammugi ühine olnud, *) .Eesti tiilgi järel, mõne weike muutusega kirjalvtisi  poolest. nagu Issand seda on seadnud ja Ewangeliumi kirik wõiks 100 millioni asemel 400 millioni Khristlast omaks nimetada.  Meie usume üht püha Ristikogudust. Kirik on püha inimeste kogu, kuS lumala-sõna öigeSte õpetatakse ja sakramentide üle õigeste walwatakse. Nagu meie esimesest lerufalema kogudusest lueme: , Nemad pidafiwad Apost ite õpetuste nii teeme ka meie. Apostlite õpetuS ou pühaS kirjas üles pandud. Nii heaste Wana kui ka Uus Testament  on lumala-sõna ja kuulutab lesust Khristust. Biibel on püha hallikas, kust kõik khristlik elu woolab. Püias kirjas on Jumal täielikult oma tahtmist awaldanud; seal ei puudu midagi. Biiblil ei ole kellegi lisandust ega wõeraid  tülkisi waja, sest see seletab ennast ise. Sellepärast peame meie ka ainult seda Jumala tõsiduseks, mis Viiblis seisab ehk mis selle sõnadega kokku sünnib. Ewangeliumi kogudus on selle eest palju tänu teeninud, et ta Jumalasõna  ja Apostlite õpetust, mis inimliku tarkuse ja rumaluse läbi waka alla waratud oli, jälle küünla jala peale on pannud, et ta paistab kõigile, keS majas, ja on tõe sammas  ja tugi. Ewangeliumi kirik tegi ka wahet püha sakramentide wahel. Sakramentid on seesugused pühad kombed, mida Khristus ise on seadnud ja mille läbi meile nähtama asjade näul iseäralisi Jumala aruandeid jagatakse. Selleparast anname meie sakramenti nime ja auu kahele: püha ristimisele ja püha õhtu-söömaaeale. Teisi kombeid, olgu nad küll pühad ja kasulikud, ei julge meie sakramentikS  nimetada, sest need ei ole Khristusest sisse pandud ehk neil puudub iseäraline Jumala aruand. Nagu meil WanaS Testamentis kaks pruuki: ümberlõikamine, mille läbi Jumala koguduse liikeks saadi ja Lihawöte-tall, keda ohwrikS tapeti ja keda lumala-perekonnad pühal söömaaeal sööwad, teistest  kõrgemaks peeti, nenda on ka lludeS TestamentiS kaks püha sakramenti. Püha ristimise läbi saame uue seaduse kogudusesse waSta wöelud. Kui keegi ei sünni weest ja waimust, siis ci wõi tema mitte Jumala riiki saada. Püha õhtu-söömaaeal saab uuS khristlik elu toidust. Khristuse ihus ja weres saame tema püha ohwrit, mida tema risti peal meie eest on kannatanud ja sellega üheS ka igawest elu ja õnnistust. KeS minu liha sööb ja minu werd joob, see jääb minu sisse ja mina tema sisse. Pühaks söõmaaeakS  wötame hapnemata leiba ja jagame leiba ja wiina, nagu Issand seda fiõsepauemise juureS on teinud. Jumala sõna käSsib neile, keS pühast õhtu-söömaaeast osa wõtawad, et nemad iseennast läbi katsuksiwad ja Jesuse Khristuse surma kuulutaksiwad. Sellepärast ei julge meie neid püha lauale lasta, keS seda weel kuulutada ei oska ja iseennast weel läbi katsuda ei suuda. lesus Khr-.stus on meie ainus Õnnistegija. Ja ühegi muu sees er yle õnnistust, sest Ühtegi muud nime ei 0.. kaema all antud, kelle läbi meie peame õnnfakS saama. Khristus on meid surmast ja Kuradi  wäest peastnud. Kes tema lunastamist pärida tahab, peab ennast patust pöörama ja uSkuma. KeS oma patust aru saab, patu kahjetseb ja andeksandmist otsib, selle päralt on Jesuse sõna: Tulge minu juure kõik, kes waewatud ja koormatud olete ja mina tahan Teile hingamist saata. ÜkSki, kes tema sisse usub, ei pea hukka saama, waid temal peab igawene elu olema. Kui meie patust pöörame ja Jesuse sisse usume, siis mõistetakse meid õigeks ilma äratasumiseta, miS Khristus lesuS on. Meie teame, et inimene käsu tegude läbi õigeks saab, selle päralt on Jumala rahu, see on Jumala laps ja käib uudeS eluS. Aga nii mitu kui teda waSta wõtsiwad, neile andis tema meelewalda Jumala laStekS saada, kes tema nime fiSfe usuwad. Oigest usust sigineb püha elu; head teud on usu wili, sest KhristuseS lesuses ei maksa ümberleigalud ega ümberleikamata, waid usk, mis armastuses tegew on. Kui Apostel ZakobtiS ütleb, et inimene tegudest õigeks mõistetakse,  ja mitte ükspäinis usust, siis käib see tegude kohta, mis usust kaSwawad, ja tema räägib usust, mis wilja ei kanna ja usu nime wääriline ei ole. Enne on puu, siis kaSwab wili; enne usk, siis head teud. Nõudkem tõtt armastusega ja kaswagem kõikiõ Khristuse sisse, kes on meie pea. Kui meie wanat Adamat ära uputame, kes wale himude läbi on hukka läinud ja uut inimest südamesse  istutame, keS nenda on kui see, keS Teid on kutsunud,  kes püha on, saage ka Teie pühaks kõiges omas elus. Nii kaua kui meie maa peal wiiwime, ei saa meie täielikult  ega pühaks. Ainult üks on maa peal püha olnud. See on Issand JesuS Khristus. Meie kõik oleme waesed patused; kui meie ütleme, et meil pattu ei ole, siis petame meie ennast ja tõsidust ei ole meie seeS. Surma tunnini peame meie Paulusega ütlema: Et meie täielikud ei ole. waid selleks saada püüame. Mina kiusan etteseatud märgi poole, selle taewase Jumala kutsumise wöidu-anni poole KhcistuseS lesuses. KeS otsani kannatab, see peab õnnsakS saama. Ka on kirjutatud: Ole uSkaw surmani, siis tahan Sinule elu-krooni anda. Kus paistab püha walgus nii selgest kirikutes, majades, loSfideS ja urtsikuteS, tööl ja rahuS, rõõmuS ja waluS? KuS kölawad ilusad laulud Jumala auaks? KuS õitsewad koolid, kus kaub ebausk, kuS kaSwatatakse wendadele wendasi, walitjejatele auusaid, truuwifid alamaid, Jumalale armsaid lapsi? See oled Sina, minu armaS Ewangeliumi kogudus, Sina, meie kõikide ema. KaS seal ei pea sõnad puuduma, kas ei pea filmawett walama, kui seesugusele emale see ehk teine laps häbi teeb, kui Emangeliumi usu wabadus kurjuse katteks wõetakse, kui mõned meelega elu-hallikast lahkuwad ja wiletsusesse  langemad Z KaS seal ei pea Paulusega hüüdma: Oh Teie mõistmata Galatea rahwaS! KeS on Teid ära teinud, et Teie tõe sõna kuulda ei wõta, Teie, kelle silmade ette Zesus KhristuS on kirjutatud olnud, ja otse kui nähtawal  kombel Teie sees riSti löödud? Olete Teie nii mõistmata?  WaimuS olete Teie hakkanud, kas tahate Teie nüüd lihas lõpetada? Sest mis kasu on inimesel sellest, kui tema kõik maailma kasuks saaks, aga oma hingele kahju teeks; ehk mis lunastamise hinda wöib inimene oma hinge eest anda? Püha kiri ütleb: Neid, kes walguStatud olnud ja taema andi maitsnud, ja Pühast Maimust osa saanud, ja Jumala hea s)na ja tulema ilma mäge tunda saanud ja on ära taganenud, ei wõi uueste meeleparandamisele  saata. Sest kui meie meelega pärast seda pattu teeme, kui meie tõe tundmist oleme saanud, siis ei jää enam pattude eest ohwrit üle, waid hirmus kohtu ja tulise wiha ootamine, mis neid waStapantjaid peab ära sööma. Kellel kõrwad on, fee kuulgu, mis maim kogudusele ütleb. Aga Teile, minu armsad wennad, kes Teie Apostlitega  ütlete: Meie ei ole mitte nende seast, keS taganewad hukkasaamisekS, waid nende seast, keS hinge ärapeastmisekS usuwad, ütlen mina: Hoidke siis kallist, Teie kätte usaldatud  warandust ja käige auusast kutsutud teed, et Teie mitte kui mõistmatud, waid kui mõistlikud kutsutud olete. Pidage aega kalliks, sest pääwad on pahad. Meie ei pea enam wäetimad lapsed olema ja ei lase ennast õõtsutada ega igast öpetuse-tuulest kõigutada. Olge alati malmis igaühele kostma, keS Teilt aru püüab eesolewa lootuse pärast. Nenda on Jumala tahtmine, et Teie head tehes mõistmata inimeste rumaluse kinni sulute ja teadma, kes Teid segaseks teeb, see peab oma nuhtlust kandma, kes see iial on. Walwake üksteise üle, et Teie usk, kui teda läbi katsutakse, palju ülem kui kuld leitakse olema. Meie kätte on palju usaldatud ja meilt nõutakse weel palju rohkem Kui meie maimus elame, siis wõtkem ka waimuS käia.