Sakala WM-ndis, «. Mirtfiku pi-w-l 1882. V. aastakäik. Poliitika, kirjandus ja põllutöö ajaleht. Vastutaja toimendaja ja'«illjaa>chja E. R. Jakobson. Ssssekord. Poliitika leht. Wastamiste koustuste-õigusest. 111.  Poliitika  ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Ümberrahwastus. Wiliandi maakonnast: Käsud koolmeistritele; uus õigeusu koolimaja; Pilistwere kontsert Aleksandri kooli heaks; parwe õnnetus. Tartust: Mudameeste tööst; Eesti õpetatud Seltsist; sõimukiri. Otepääst: Kaupmehe  Mülleri maja läbi otsimine. Tallinnast: „Linda" seltsi n>asws  sealse Saksa ajalehele. Soomemaalt: Riigipäewast ja Soomekeele tõstmisest Keiserliku armu läbi; täNawune talw; ttliõppijate arw. Peeterburgist:  Keiserlik Kõrguse Maria Pawlowna termis; kindral Skobelew;  ihukaitse rügemendid; Kõigekõrgem kingitus; Hiinaga leping; kindral Gurko; Mine teadus; kuld. Saraatowi metsakaswatamise edendamise nõuu. —^Kuuluwied. Lisaleht. Ohust. 111. Wiinast. 11. Õiele.  Mitmesugused  fõnumed. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Wastamiste koustuste wöi rahwasteõigusest.  111. 1863-mal aastal on Ameeriklane, professor Franz Lieber Nju-Joorki linnas surnud 1872 juhiks andis, et mid selle aegsel siSal mässajate maakondade  waSta tarwitaksiwad. See sõa-seadus, mis JngliskeeleS kirjutatud on ja 30 suure raamatu kujulist leheülge täidab, näitab otstarbeks soowida: Sczessionistide  sõajulgust käreda mõetude läbi lämmatada, ning Ühendatud maakondade pealikutele niisuguseid sõakombeid soowida, misläbi sõda rutem lõpetatud saaks. Saagu aga siin juure lisatud, et seda õpe,  tatud mehe tööd wist õige mähe tarwitadi, sest Ameeriklane  ei armasta mitte suuri õpetusi, nimelt sõa-ajal. Nüüd räägime weel ühest ettepanekust, mis wastamiste  kouStuSte õigusi aegamööda selleks teha wõiks, mis ta siiamaale üksnes nime poolest tähendab. Kui koustuste wahel juba sõda ette on kuulutatud, siis saagu sellsamal ajal igaühe poolt ühetõise koustuse  walitseja riiu lahutajaks nimetatud. Need kaks kaegu üht kolmandamat päämeheks, ning nii kaua, kui see asutud lahutaja-kohus ettetoodud riidu läbi katsub, niikaua peawad tulekurgud wait jäema. On juba mõnikord juhtunud, et pitkemale jäetud riid mitte taplusega ei ole tasaks tehtud. Kui mõni sõameeleline niisugust nõuu õige lapselikuks nimetaks, siis saagu temale waStuseks: Sõad ei saa iial liig hilja hakawd; kui häkiline pealelangemine kõige suurem tarkus sõa ajamises oleks, siis oleks jo siiamaale auuStatud sõa ettekuulutus kõige suurem rumalus olnud, teda peaks koguni maha jäetama, ning saagu siis jälle nõnda tapetud, kui mõni sada aastat tagasi! Seda ei saaks ka wist see kõige sõahimulisem enam soowima. Pää-asi on see, et õige suur hulk õpetatud mehi julgeSte oma igawese-rahu asutamise programmist ette kuulutawad, ning külma tarkusega kõiki mõegaraputajaid  ning nende himusi waigistawad. Niisuguste  sagedama selewstega saab asja wõimalikolek juba koolilastele selgeks! Kõige kõrgem inimeste hariduse-astmekS  olgu see peetud, et summakaupa tapmist  maha jäetakse. Tulekurkudega wõib küll kangust,  mitte iial aga õigust tõeks teha. Haritud kouStused  peawad sõahimulisi-koustusi maailmas ühesmeeles waigiStama. Et aga Vaigistamine tõsine oleks, peaksiwad  kõik Eüroopa kouStused ühes meeles (coalition) selle waSta iseenesekeSkeS wahwaste wälja astuma, keS rahu murda tahaks. K. A. Poliitika ringwaatus. Kyna nüüd niiMD WWWUchH M omavma ajalehed rohkeSte KndMDDWDch-HIM. W on rääkinud  ja selle kohta näitab lugu rahulikMM -stdawed (Me wihast ehk waimustuseWottmvab, peale ssda kõnet kõiges Euroopas nagWsSapasuuakS taheti tähendada. Meie riigiwalitsuse selGB, mis minewas numriS awaldafime,  on selle toroKe ja kärale waigistust toonud, ja see mõjub niiheasti omal kui wõeral maal, ning selle peale on siis kg sõalim wäljakutsumise kära, mis Saksa ja AustM ajalehtedes helises, tühjaks tehtud. Selle asemes aga alustawad mitmed Saksamaa  ja Austria poliiM lehed kibedate sõnadega näMmifi  Wenemaa wasta, mille peale isamaa armastajad Wene lehed jälle Mastawad, See on "aga ime, et meiemaa Saksa lehed mingisugust walet ja laimdust, miska wõeramaa Saksa lehed oma lugejaid nagu kassipoegi õlekõrre otsas mängitawad, ei õienda, waid ennem seda ridade wahel armuga häisutawad. Ainult „Heimath" üksi on tõistwiisi selles asjas ennast üles näidanud. Kindral Skobelewi reisimine on nüüd Saksa ja Austria maal inimesi pea igal pool hulgani raudteede jaamadesse kokku tõmbanud,  küll oodeti julget sõameest ja Sakslaste wastast Berliinis, küll Wiinis raudtee jaama tulewat, aga kes ootes ei tulnud oli Skobelew. Küllap ta reisis kodu, ilma et seal kuskil teda nähti, kus oodeti. Raudtee on ka jo hirmus haruline, ja sellepärast jäiwad  Saksamaal mõnedki uudishimulised asjata ootama. Inglise poliitikalistel on üks katse lühikese aja sees jo tõistkorda nurja läinud: Prantsusemaaga ei taha ega taha kaubatollide wähendamise leping sigineda. Praegu on asi täitsa katki jäetud. Prantslased ei anna karwa wäärt järele, peawad oma kasu ülemaks kui naabri. Siiski loodetakse asjaga jälle uuesti kaubitsemist  poliitika teel alustada ja kinnitatakse nimelt Inglaste  poolt, et sellepärast sõbrus nende kahe riigi wahel mitte wähendatud ei wõiwat saada. Asi seegi, kui kaks wägewat, kes kumbki järele ei anna, siiski „ kallid sõbrad" on. See on jo suur iseenese ärasalgamise tunnistus, sest tema armastab ligimest kui iseennast. Prantsusemaal pahandasiwad wabameelsed ajalehed ja nõnda ka iseäranis Gambetta poliitika sõbrad Jesuiitide wasta, kes oma tagasi tulemist kõige tõsisemal nõuul püüdstwad toimetada. Loodeti, kui neid Prantsusemaalt wälja aeti, et neist lahti pidi saadama, aga nüüd näitas, et edespidi weel mustad oma wõrku üle Prantsusemaa katsuksiwad laiali lautada,  sest neil on seal weel lapsi küll, kes nende uduta ja tigeduseta ei arwa läbi saawat. Aga siiski läheb Jesuiitide! lootus wette, sest praegune pääminister näitas llill esite neile lahket nägu, aga kui awalikuks tuli, et selle üle igal pool paha meel ilmus, pööris korraga leht ja riigiwalitsus teatab, et endised seadused kõige kõwadusega Jesuiitide wasta saada maksma. Tuneesias  o« jälle mässamine liikumas ja kardetakse, et ka tänawu Prantslastel seal weel palawat tegemist saaks tulema. Hispaania ja Portugaalia wahel räägitakse palju sellest, et kui need kaks riiki ennast lepingusse üheudM, keegi väline vaenlane nende külge ei tohiks puutuda- ja mslemad riigid fiis suure kasuga asutuse maades ja muial kaupa wõikfiwad ajada, ilma suurt merewäge ja sõalaewasi tarwitamata, mis neilt nüüd rohket kulu nõuavad. Aga et mõlemad rahvad oma vägevuse ja kasude edenemist püüawad ja selle juures kadedust Ullalt awaldawad, on lepingu mõte küll vist aga meel tühine arwamine ja jäeb ehk kauaks ainult ilusaks kujuks, misläbi udu kaugelt paistab. Itaalias tõuseb kord korralt uueste see kartus,  Vt Bismark oma pühaisa-ssbralise poliitikaga suurelt  jault Itaalia kuningrsigi naha peal tahaks tantsida,  kui Itaalialased lasekstwad. Katoliku ultramontaanide  hõiskavad, ja loodawad kindlaste, et Room weel Saksa abiga jälle pühaisale saaks anwd. Sest, keS paapsti ette kummardab, selle käest pühaisa ka nMK ttvuab, sest paapStide poliitika ja nende püha põhjusmõte on ajast ajani olnud: kes meie jalale suud annab, seda aitame taevariiki; kes meiega lepingut  teeb, selle käest nõuame sõnakuulmist; kes meie sõna kuuleb, selle käest tõmbame võimust enese kätte; kelle käest wõimuse ära saame, selle käest nõuame, et ta meile ennast ja oma alamaid annab, ja kui meie töiste käest midagi nõuame, fiis peab ta ka selle eest muretsema, et meie seda saame. Just nõndasamuti näitab praegune paapst, et ta oma eelkäijatele truuiks on jäenud ja püüab Saksa riigi läbi Itaaliat pitsitada,  et see Rooma linnast oma kuninga wälja viiks ja pühaisat ükfi jälle seal elada laseks, kus endised Kristuse  asemikud" taeva wõtit oliwad käes pidanud. Austria-Ungrias räägiti küll jo mitu nädalat suure kiitusega, et riigiwäed mässamist Balkani poolsaarel  pea saada lämmatama, aga afi näitab siiski imelik segane wälja, ja ehk küll Austria ajalehed rohkeist  wõitlemistest räägiwad, kus mässajad põgenema aetud, ei põgene mässajad ometi kuigi kaugele, waid töine päew aetakse neid jälle sealtsamast põgenema. See näitab wälja, nagu luiskakfiwad Austria sõnumed liig palju. Mässamise täielikust mahasurumisest ei näita sellepärast. seal wistist niipea juttu wõiwat olla. Austria Sakslased laulawad ikka nüüd oma Jeremia nutulaulu selle üle, et seal UngaarlaStel ja Slaavlastel  korda on läinud, Sakslaste ikke alt waimu poolest vabadusele saada. See Austriamaa Sakslaste laul aga on jo nii wanaks läinud, et temast enam suurt lugu ei peeta, sest igaüks võib jo arvata, mis mõistlikud ja õiged inimesed niisugusest iseenese kiitlemisest  peavad, mis nende sõnade sees on: „ Saksa vaimuharimine üksi on haputaigen, mis kõik taignad hapuks ajab, kuidas võivad siis Böömlased ja Ungarlased  nüüd oma taignat veel hapuks saada, kui nad meie taignast enam oma vaimu-leiwale juurt ei võta?" Kes teab, mis targad inimesed niisugusest loogikast arvavad? Saksamaal on viimaste päevade sees vähe tähtjat juhtunud, olgu fiis, et nende ajalehti nimetame,  kes kõige lapselibrmal viisil, Skobelewi kõnet põhjuseks võttes, Wenemaa vasta ässitasiwad ja turtsusiwad.  Ka meie Eesti- ja Liiwimaalt räägivad nad mõned nii narriliste viisil lugusi, et imelikumat rahva ja lugejate pettust küll ilmaS kuski muial maal ei või sünnitatud saada, ka Paapuate juures mitte.