Poliitika ringwaatus. Wene ma alt. „Peeterb. Wejedom." räägitakse  palju Germaanide tungimisest hommiku poole. Nimetatud ajaleht näitab esmalt, kui palju Sakslasi 1877—1882 Poola maale ja uuemalt ajalt siit Wolhyniasse sisse on rändanud ja Wenemaal maa-omanikudcts  saanud, ning tähendab siis, et kui lugu ikka nõnda edasi lähab, Wenemaa õhtu poolne piir wasta Saksamaad enam julge ega kindel ei ole. Jseäranes rohkeste Sakslasi asutas graaf Berg oma walitsuse ajal nende maade ja mõisade peal elapta, mis 1863 mässajate Poolakate käest ära wõeti. Hiljem rändas Sakslasi, kelle kodumaa liig kitsas, ikka weel juure, nõnda et praegu Warshawa kubermangus rahwuse seisk järgmine on: puhtaid Saksa külasid luetakse 61; külasid, kus Sakslased ja Poolakad segi elawad 586! Üksnes aastal 1881 saiwad 5576 Sakslasi siin maaehk  maja omanikudeks! Sellest wõib arwata, kui suur Sakslaste arw üle terwe Poolamaa wõib olla. Aga sisserändajad ei jäcuud Poolamaale, kus nende käsi heaste käis, mitte paigale, waid tungisiwad Wolhyniasse edasi, ja nimelt sellepärast, et nad oma maa Poolas kalli hinna eest ära wõifiwad müüa ja Wolhynias pool muidu uut osta saawad. Maatükk, mis Sakslane Wolhynias 56,666 rubla eest ostab, olla Saksamaa koduste hindade järele wähemalt 16—12 miljööni rbl. wäärt. Selle peale mõteldes ei wõi sugugi imeks panna, et Sakslasi, kellel rohke rahwa siginemise pärast kodumaa pind kitsaks jäeb, ikka rohkem Wenemaale sisse rändab, kus nad esimese õhenaga sagedaste nõnda suured maatükid ostawad, mis üle nende jõuu käiwad, millest siis ka seegi tuleb, et Saksa kolonistid Lõuna- ja Ohtu-Wenemaal Lseäranes esialgu tihti nälja hädas on, kust neid Wenemaa ja rahwa halastuse ja armu annid jälle wälja aitawad ning neid iseenese kahjuks edasi upitawad.  Elab nõnda palju Sakslasi, kes ikka Sakslaseks  jäewad ja oma isamaast loomulikul wiisil kinni hoiawad, Wene-Saksa piire lähedal, siis wõikstwad  nad, kui kord - mis küll keegi ei soowi Wene ja Saksa wahel tüli peaks tulema, Wene piirele kardetawaks saada. Sellepärast arwab „Peeterb. Wejedom.", et see rohke sisse rändamisel Saksa poliitika põhjuseks wõiks olla. Kui palju sellest tõsi, ei tea meie ütelda. Saksamaalt. Kui Saksa riigiwalitsus, kui ta paapstlastele wiimati palju järele andis, ning secga kuulsad Mai-seadused muutis, uökus, et seega sõda ja tüli walitsuse ja Waatikani wahel saaks lõpma ja paapftlased ka omalt järele andma, siis on ta suureste eksinud. Lugu näitab praegu justament nõnda, naga peaksiwad kiriklikud tülid ja riiud nüüd alles täie käredusega algama. Paapst ega tema seltslased  ei mõtlegi järele andmise peale, waid on jälle uueste õiete selgeste tunnistanud, et Roomas küll kõik wõtta mõistetakse, aga midagi anda ei taheta. Ultramontaanlaste ajaleht pilkab päris lausa Preisi koolide ministeeriumi heitliku meele pärast, et see wiimaks ometegi oma enese seadusi on pidanud muutma, ja Saksamaa Katoligi piiskopid, kes nüüd jälle lahedamalt  wõiwad hingata ja julgemalt sõimata, seletawad  päris lausa, et nemad millegi tingimise all enne ei saa rahule jäema, kuni riigiwalitsus neile kõik õigused ja priiused on tagasi annud, mis nemad nõuuawad. Hui hõlpsaste Saksa riigiwalitsus weel cdespidi saab järele andma, ehk kas ta ohjad uueste pingule tõmmab, ei wõi weel ette ütelda. Wene Pariisi saadik, würst Orlow pidi Friedrichshohe Bismarkile  külaliseks minema; küla käik jäi aga katki, mis poliitika meestele palju peamurdmist teeb. Bismarki  ametlik ajaleht tõendab küll, et see üksnes arstide käsu peale Bismarki hädise terwise pärast olla sündinud, aga ei taha mõjuda; diplomaatikuste haigused  arwatakse sagedaste kunstlikud olewat. Prantsusemaal on praegu kolm asja kõikide suus ja sules. Esiteks Tonkini sõda, millega Hiinast hoolimata warsi tahetakse Aanami keisri wasta täiel mõedul alustata, ja töiseks Madagaskari asi, mille pealinna  Prantslased juba suurtükid ega on lasknud. Selle teu pärast on Inglased Prantslaste peale wäga pahased;  küllap saab näha, kudas asi aruneb. Kolmas asi on endise kuninga soo wiimse Bourbonide wõsu graaf Ehambordi haigus, kes Frohsdorsis surmawoodis ägas. Graaf Chambord oli wiimane omast soost, lellel lähemad õigused Prantsuse trooni peale oliwad. Kas nüüd Orleanslaste ehk Napolconlaste esimehed tema õigused oma kätte saawad, on teadmata. Kuulu järele olla graaf Chambord graaf von Pariisi oma nõuudmiSte järeletulijaks nimetanud, töiselt poolt jälle tõendatakse, et ta oma testamenti pühaisa kätte olla saatnud, et see asja üle otsust teeks. Inglise maal on mitmelt poolt pahandust karta. Taga-Jndias lähewad lood jälle wäga rahutumaks.  India pärisrahwas ei ole sealse praeguse wiitsekuninga  walitsusega sugugi rahul, waid nõuuab omale öiete käredalt uut wabamat walitsust, millest rahwas ka oma jau osa wõiks wõtta. Üks Bengaali mees, nimega Lal-Mohun Ghose roiiwib praegu Londonis, kus ta oma asja igapidi püüab edendata,' mille wiimane  otstarbe see on, et Taga-India Inglise walitsuse alt lahti ja iseriigiks saaks. Asi teeb Inglastele palju peawalu. Ka Põhja-Ameerika ühendatud riikides wõtab nukrus Inglaste wasta maad. Kõwa kalgi südametega Inglased on mitmele sajale lirlasele nende poliitika süüd selle tingimise all andeks annud, et nad Ameerikasse wälja pearoad rändama. Seega sunnitakse  sadanded lirlased laewa peale minema, kellel muud ei ole, kui hing sees. Saamad waesed wiletsad  kodumaalt wälja aetud lirlased Ameerikasse, siis ei ole neil kopikut taskus, teenistust on raske leida, ning ei wõi nad muud teha, kui peawad kas kerjama ehk warastama hakkama. Nende ülessepidamine läheb Ameeriklastele liiaks, ning sellepärast on ühendatud riikide walitsus seaduseks teinud, niisugust ilmarmuta lirist wälja aetud inimesi mitte enam maale lasta tulla, waid neid koju tagasi saata. Asi on ka Inglise  walitsusele ette pantud ja kui see oma inetumat wiisi järele ei jäta, siis wõiksiwad sellest mõlemate riikide wahel pahad lood tulla. Ka sellepärast nurisewad  kõik Euroopa riigid Inglise üle, et ta omalt poolt laewade ülewaatamiseks midagi ei ole teinud, mis koolera Eüroopasse widamise eest kaitsmiseks kõigi töiste riikide walitsuste poolt on sündinud. Inglased on ju tuttawad sahkerdajad, kes oma kaubale laewade kinuipidamise ja ülewaatawise läbi mitte kahju ei taha lasta nad ei näita sellest midagi hooliwat, kui nende ahnuse läbi kuri koolera katk Eüroopasse maid ja rahwaid saaks laastama weetud. Türgimaalt. Waewalt jõuudis „haigemees" Albaania mässajatest wõitu saada, kui juba jälle Kreeta saarel uus mässamine ähwardab põlema süttida. Nõnda kui mitmes muus riigi jaus, Pidi Türgi walitsus ka Kreeta saarel mitmed parandused ette wõtma, mis aga tänini weel ei ole sündinud. Selle wiiwitamise üle on nüüd saare rahwas wäga pahane ja rahutu, ning mässamist on iga silmapilk karta. Egiptuses on uuemate sõnumete järele koolera wähenemas, siiski arwatakse igal pool, iseäranis Saksamaal,  et Eüroopa selle kardetawa külalise eest weel ammugi mitte täitsa julge ei wõi olla, waid et katk praegugi Eüroopa wärawate ees luurab. Sellepärast on ikka weel kanget ettewaatmist waja. Omalt maalt. Wiljandist. Tänawu on rahe ja suur wihm wiljale wäga mitmel pool palju kahju teinud, jah, mõnes paigas on peremehed omast rukkist, mis ränk wihm enneaegu maha pani, täitsa ilma jäenud. Nõndasama  on mitmel pool elaja-katku kuulda, mis mõnegi põllumehe oma töö- ja kari-elajatest ilma on jätnud. Kas ei oleks nüüd mitte soowitaw, et põllumehed oma wilja rahe, ja loomi surma wasta kinnitada laseksiwad?  Wististe. Niisuguse kinnitamise maks ei ole mitte suur, aga kui õnnetus juhtub, saab selle kandja oma kahju tasutud. Niisugune selts/kes ka loomi surma ja katku wasta kinitada wõtab, on Moskwas kokku astunud, ja nagu lugejad kuulutuste seast leiawad,  on see Riias ja Wiljandis omale toimetajad wõi agendid muretsenud, kes kinitusi wasta wõtawad. Külab ka töistesse linnadesse peagi nõndasama toimetajad  seatakse. Meie soowiksime wäga, et meie põllupidajad  asja järele mõtleksiwad, kinitamise tingimesi agentide käest järele kuulaksiwad, ning kui neid kõlblikud  leiawad olewat, oma wilja ja loomi kinnitada laseksiwad, mis mõndagi kahju eest kaitseks. See pitka pöidlaga hobuseraua leidja, kelle jahist WLiratsi metsas meie wiimati rääkisime, on hiljem ometi lõõga sattunud. Ta on Holstri walla mees, nimega Hans Lakk, kes juba mitu korda enne Wiljandi sillakohtus hobuse warguse pärast ülekuulamise  all on olnud. Tartumaalt. Kannapü kirikherra G. v. Holst, kelle haawamise lugu minewikus palju kära ja kisa tegi, lähab Kanapäst ära. Teda on Dago saarele Keima kihelkonna hinge karjaseks walitatud, mäherduse  palumise G. v. Holst wasta wõttis. Niiasi. „Rishski Westnik" ütles kuulda saanud olewat, et lähemail päiwil ülemfiskali ja kreis - fiskali ametid ära saada kautatud. Walgast. Meie Aleksandri kooli küsimus, mis terme Eesti rahwa praegu liikuma paneb, sundis ka mind 23. Juuniks Tartu Karula kihelkonna abikomitee  saadikuks minema. Et kord reisimas olin, siis reisisin edasi, et oma kallist kodumaad natuke lähemalt silmata, millest siin mõne rea tahtsin kirjutada.  Kui minu reisiluost midagi teie lehele kõlbab, siis paluksin seda ära trükida laska. Walgast Tartu poole sõites, paistsiwad põllu wiljad enamiste igal pool kaunis ilusad. Warane kaera ja odra külm näitas, iseäranis Laatre ümberkaudu,  mäga hea ja ka hilisemad suiwilja külwid awaldasiwad head lõikuse lootust, ehk küll kõwa sawise maade peal, iseäranis linad, suurest wihmast nüitasiwad kinni pekstud ja kängus olewat. Rukis on Tartu pool enamiste keskmine, aga lühema kõrrega kui Walga ümberkaudu. Haakre mallas on rahe rukkile hirmust kahju teinud, nõnda et ta enamiste wikatiga maha niidetud on saanud. Ristikhein on igal pool enamiste kõhna pcraline, iseäranis esimese aasta ristikhein, mis wist küll minema aastasest suurest kuiwast tuleb; aga maahein enamiste kaunis hea. Aleksandri kooli kohta awaldas rahwas igal pool elawat osawõtmist, ja nende otsus oli: kui Hurt mitte oma kiusust järele ei anna ja Aleksandri kooli asutajatega ühes meeles ja nõuus tööd ei taha teha, siis peab ta sellest presitmdi ametist lahkuma. Ja see õiglane rahwa otsus on täidetud. Rahwas mõistab auusat ja mehist tööd auustada; seda näitas ta ka wiimasel Aleksandri kooli asutajate koosolekul Tartus õp. Hurti wastu, tema endise mehise tööde eest tänu tunnistades, ütles: Kahjatsusest wärisewal healel laulis ta omast lahkujale wennale, tema endist tublit tööd meele tuletades: me'e täname! Ja kurb tundmine käis iga ühe südamest läbi, kui Hurt mitte üht sammu lepituse ja ühenduse poole ei astunud, waid oma kõrges kiusus kinnitas, et tal üksi terme rahwa asjas tegemise wõim olewat, ja selles otsuses rahwale selga pööris, kes teda oma küttel oleksiwad kannud. Mis aitab mõne ajalehe alaline kiitus Hurt'a kõrge maimu kohta, kui ta oma kõrge maimuga  rahwale mitte selgeks ei jõua teha, kudas tema põhjusmõtted rahwale kasulikumad ja paremad on, kui töiste. Kudas wõib rahwas üksi targemaks  pidada, kui kõiki oma tõisi õpetatud mehi kokku, kui ta seks midagi iseäralist näitust ei anna, ja kui Hurt tõeste ennast üksi targemaks tunneb ja ta meie ainus tark mees oleks, siis oleks terwe Aleksandri kooli asutamine alles liig warane töö, sest ühe ainu mehe tarkus ei jõuaks leda malmis teha ega pärast ülemal pidada. Aga Hurt on ju ise tunnistanud, et ta mitte ise Aleksandri kooli plaani üleswõtja ega malmis tegija ei ole olnud, waid see plaan temale malmis on ette pantud ja tema teda pärast omaks on tunnistanud. Selle järele on meil siis ka weel sarnaseid tarku mehi, ning Hurt'a „ kõrge maimu" juures peab imeks panema, et ta töistega ühtlasi edasi ei jõua astuda, waid töistest maha jäeb ja tõisi ühtlasi omaga seisma sunnib. Tartu on oma ilusa emajõe toreda Taara mäega ju Eestlastele ennemuiste püha olnud, ning on ka praegu meie rahwa kallim kogumise paik. Wanemuine, Linda ja Kirjameeste seltsi majad ja aiad ülendawad iga Eesti tütre ja poja südant. Peame edasi astuma, siis wõib see üksi tubli töö läbi sündida. Kirjameeste ja Linda selts tahawad meie rahwast maimu ja ihu waranduse poolest kaswatada.  Seks peab terwe rahwas ühendatud jõuul iseennast ära salgades ja üleüldist kasu nõudes tööd tegema. Oma reisi peal olen ülemal nimetud seltside kohta mõndagi awaldust kuulnud, kust kibe laitus wälja kõlab, mis ehk mõnest kohast õige wõib olla; aga laitjad ei peaks palja laitusega mitte seltside jõudu mahendada püüdma, waid neid puudustest parandada katsuma. Kui kuskil seltsis keegi oma kasu otsides seltsile kahju saadab, ehk asjatundmise puuduses seltsi kahjuks midagi toimetab, wõi oma kohusid seltsi wastu täitmata jätab, siis teeb ta muidugi seltsile kahju, ja kahju keelamiseks peaks tõe põhjal kindlaste wastu astuma ja seltsi ees wead awaldatama, siis saab neid selts muidugi parandama; aga kes wigasi eemalt laidab ja seltsi ees mitte wigade põhjusi asjalikult ei näita, kaswatab seltsi wastu umbusaldust ja lõhub seltsi. Eespidi kirjutan  oma reisist rohkem. Odessast. Siin on kõik tehtud, mis iial wõimalik,  et kuri kolera katk, mis Egiptuses mitmes paigas koledalt inimesi maha murrab, laewade peal reisijatega Wenemaale sisse ei saaks weetud. Riigiwalitsuse  poolt on selleks mitmed ajutised seadused antud, mille täitmise peale waljuste waadataksc.