Tallinna Sõber M Z 7. TellSmkS aaitaUN. Tallinnal IZ. Mihkli-knn Wwal IBBS. Kltõliike ktkltht EtslikihVklt «iil ja likvadts. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab TaLiuuaS Lindfor»'i päriate trükimaja»: aasta» 2 rubla, 40 kop.— p»ol-aa«tas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aaStaS S rubla poöl-aa»ta« 1 rubla 70 kap. Auulutused maksavad iga rea ehk sesse aseme pealt s kop. Tellimised wSetakfe wasta: Tallinnas: Lindsors'i päriate trüktmajas. - ?eterourgis: Z. S. Seelaudt, o.uusvo«a« S4. Kartus: Laakmann. Aakweres: J. Auhz. haides: A. Seidewers. Kapsasus: H, Kollverg. Lihulas: A. ZZüttner'i poodis. Wiliaudis: S. Z. K»row'i raamatupood. - Warwas: W. Möder. - Mõrus - Mraua Miekrole. - Matkas: M. Audolfi. Kuuresaares: Hh. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhor n. Slab valtiskis, kirjad käiwlld Baltiski (Baltischport N»õS<miS-110pi5.) Register: Natuke EeSti rahwa waimlikust loomusest. Omalt inaalt. Tallinnast: Seadus Wene kogudusemaa kohta. Oodataw uuendus kohtukäimise asjus. Wene keel. Wsbadikud. Kroonumaksu-Jnspektorid. Awalik tänu. „Saarlanc". Põllusõnumid. Õnnetused ja pahateud. Poliisel käsk. Tööliste Ahtukool. Rakwerest: UuS õpetaja. Pahateud. Tartust: Näituse auuhinnad. Wiljandist: Ku- bernorr rerfust. Tori kihelkonnast: Kiriku-kontserl. Riiast. Kinntwõetud wavgad. Kuuramaali: Kiskumine.— Peterburgist: Snzzrwiirst Wladimir. Suurest politikast. Minister Graf Tolstoi. Minister v Bunqe  Ba!  inmlst: P-tkad torud. Tomskist: Kulda leitud. Wladiwostokist: Kholcra. Wõeralt maali: Saksamaalt. - Daa» > nnnaalt. AuStria-Ungrumaalt. - Prantsusmaalt. - Itaaliast. Balkani poolsaarelt. Ägyplusey. - Kiriku teaiused. Natuke Eesti rahwa waimulikust loomusest. , ZnLmene peab uueSte sündima", ütleb püha kiri ; „ inimene peab läbi kunsti loodu  se juure tagasi pöörama ", ütleb Schiller. Pühakiri waatab inimese peale Vaimulikust seisnpaigast, kuuluS luuletaja ja mõtte-meeS waatab inimese peale waimliknst  seisnpaigast. Mõlemad päriwad aga, et inimene ennast nende ihkamiste ja tuhinate hooleks ei pea jätma, miS iseenesest tema südames kaswawad; mõlemad päriwad, et inimene peab õpetatud ja haritud saama, et tema oma toorest himu peab tallitsema ja wooruse ja kenaduse seaduse alla heitma. Haritud inimeste ja haritud rahwaSte iseäralisest loomusest  ei wõi stiS mitte õiete rääkida. Pühakirja õpetus ja Jumala seadus on ükS ja seesama iga inimese ja iga rahwa kohta, wooruse ja kenaduse seadus on ükS ja seesama  iga jnimese ja iga rahwa kohta. Nende õpetuste ja seaduste pärimised on kõige hariduse jeesmärk ja kui inimesed  ja rahwad rohkem ja rohkem selle eesmärgi poole jõuawad, siis peawad nemad jo omas puhastatud loomuse? ikka rohkem ja rohkem ühesuguseks saama. Weel aga ei ole üksikud inimesed, weel wähem terwed rahwad selle eesmärgi juure jõudnud, kus nemad oma looduslikkust  himust ja tuhinaid täitsa tähendatud seaduste alla heita suudatstwad, ja kui nemad ka ükskord senna peaksiwad jõudma, siis saab ehk ometigi ikka üks põhjusloomus  igaühe sisse jääma, mida tema küll Jumalikust seadusest, woorusest ja kenadusest laseb, mis aga temale siiski oma iseäralist waimlik nägu annab, nagu igal inimesel ka oma iseäraline ihulik nägu on. See iseäraline  waimlik nägu on tema waimlik loomus, ja nagu igal üksikul inimesel oma iseäraline ihulik nägu ja waimlik  nägu on, nenda on seda ka igal perekonnal, iga sugukonnal  ja igal rahwal, igal rahwusel, mis wiimafeõ joones muud ei tähenda, kui üht laiendatud perekonda. Juba wanast aeast saadik on inimesi nende waimliku loomuse, nende tulisema ja wiluma olemise järel nelja järku jägatud, mida temperamentid nimetakse, ja ükS nendest temperamentidest on ka iga üksiku rahwa juures eeswalitsew. Kuida see tulnud on, selle üle mõteldakse  wäga mitmet wiist. Kuulus Inglane Henry Buckle arwab, et inimesed küll algichS kõik ühesuguse waimliku loomusega oliwad, et see loomus ennast aga selle järel tulisemaks ehk wilumaks, rutuslifemaks ehk pitkalisemaks,  rõõmsamaks ehk kurwemaks, kergemaks ehk raskemaks muutis, kuida selle maa looduõ palawam ehk wilum, kõrgem ehk madalam, mitmesugune ehk ühetasane oli, kus ükS rahwas asus ja elas. Sellega olgu nüüd kuida tahes, sellest arutamisest et ole snuremad maimud jägu saanud, jätame sits meie seda ka arutamata. Niipalju on aga silmanähtawalt tõsi, et igal rahwal oma eeswalitsew temperament ehk waimlik loomus üleüldse on, nagu see igal üksikul inimesel iseäranis  on. Need temperamentid on: kholerikline ehk tuline, phlegmatikline ehk Malme, sang uinitli  ne, kerge ehk rõõmus, ja me lankh ol i kl i n e, kurb ehk raSke temperament. Iga temperament on omast kohast mitme hea Püüdmise ja wooruse põhjus, on aga ka mitme wiga põhjus, mida iga inimene tundma ja selle järel harjutama ehk lämmatama peab. Kholeriklane ehk tulise maimuga inimene on suure maimuga ja walmis wägewate  tegude peale, aga tema on ka wägiwaldne ja äki- lme. Phlegmatiklane ehk pitkameeline inimene on tasane ja mõtleb kõiki asju Võimalikult põhjani läbi, aga tema on ka tuim ja laisk. Sanguiniklane ehk kergemeeline inimene wõtab kergest osa igast asjast, tema on kergest heategew ja kõigile heale walmiS, aga tema on ka ettewaatamata  ja on läbemata, on walmis kõiksugustele kergemeelistele  tegudele. Melankholiklane ehk raskemeeline inimene on sügaw omaS mõtteS, hoolas omas töös ja ettewaattik  igas aSjas, aga tema tähendab kergest kõiki pahaste laseb muret üleliig" oma üle walitseda ja on täis umbusaldust  kõikide wasta. Ühegi üksiku inimese osa ei ole täieste ja ainult ükS ainuS temperament, ja iga rahwa keSkis leitakse inimesi igast temperamentist, aga enamist on küll ikka üks eeswalitsew, nenda et enamist iga üksikut inimest ja iga rahwast selle poolest oma kindla paiga peale seada wõib. Kuida igal üksikul inimesel tarwis on oma temperamenti  ehk waimlikku loomust tunda, et tema selle järel häid idusi oma sees hoida ja harjutada, wigaduSte idust aga wälja kitkuda wõib, enne kui neist umbrohi kaSwab, nenda on seda ka rahwastel. Waatame sellepärast ka Eesti rahwa eeSwalitfewa waimliku looduse peale. WaStawaidlemata on EeSti rahwa üleüldine eeswalitsew  temperament mel an khol i k li ne, f. o. kurwa wõi raskemeeline, kõige oma headuse ja wigaduse idudega. EeSti rahwa-wooruSteks wõiwad luetud saada: hoolsus töötegemises ja majapidamises, kokkuhoidmine,  ettewaata mi n e, kasinus, karskus  ja kiriklik meel. Eestlane teeb oma tööd pitkamisi, aga wäfimata; tema tõuseb wara üles ja läheb fuwel hilja, talwel wara magama. Tema saadab enne oma laubad ja teised majapidamise hooned heale korrale, siis wast oma elumaja; esiteks omad põllu- ja sõiduriistad, siis wast omad majariistad. Tõsine, segamata Eestlane, s. o. Eesti talumees, annab wäga wähe oma enese ja oma perekonna tarwituSte eest wälja, tema perekonna liiked ei ole mitte ainult tema hoole- ja mure-alused, waid on ka tema töölised, keS igaüks omast kohak ja oma jõudu mööda majapidamise heaks tööd peawad tegema. On EeSti talumees kosumas, siis hoiab tema kõiki kopikaid kokku, kuuni neist ükS summake kaswannd on, mida nstatawaS  kassas, nagu Kõigekõrgemast kinnitatud ja kõige maa wastatamise all feiswaS Eestimaa Kreditkassas, kasude  peale anda wõib. Tõe poolest usaldab Eesti talumees  ainult neid küSsafi; aktsiad ja teised maailma hiudpaberid  on temal tundmata. JoomuS ei ole mitte EeSti rahwa üleüldine rahwusltk wigadus, sest segamata ja solkimata Eestlane, nimelt jälle EeSti talumees, on kasi  n, nimelt mitme teiSte rahwaste waSta arwata. Joomuse  wõrku langewad jälle ainult need , kes EeSti taluwaimust rohkem ehk wähem wõerutatud on, nagu luusijad linnades, ja teised seesugused, kes ennast küll meesteks" nimetawad, aga just töö raskuse wõi  ,orjuse"  eest ksrwale ja luusima läksiwad. Körtfielu ei kiida keegi, aga meie maarahwast ei wõi keegi harjunud kõrtfikäijate  sekka lugeda. .Õösene ümberhulkumine" on üks wana Eesti rahwa-pruuk, mis kõrgema haridusega koguni mitte kokku ei mahu ja mis sellepärast kaduma peab. KeS sellest aga arutada tahab, et noored inimesed selle juureõ roppu ell elawad, see ei tunne Eesti rahwast ja teeb EeSti noore rahwale rasket ülekohut. Pahandust juhtub selle juureS palju wähem, kui mõne teise rahwa juures, kes muidu palju karskem ja häbelikum silma ees peenem, olema näitab, kuida igast üleüldisest statistika aruandest näha wõib. Et seesuguse wana rahwa-pruugi juures nii wähe pahandust sünnib, just see annab tunnistust  Eesti rahwa karskusest ja kindlast meelest. Aga siiski, see wana rahwa-pruuk ei ta a uuema ja peenema elukombega  kokku mahtuda. Selle üle aga awalikult nii suurt kära teha, see ei ole ka õige, ja see ei tee meie maale ja meie rahwale litte kasu. Meie elame ühe aea sees, kus kibedast tarwis läheks sagedamini awalikult ka selle hea peale tähendada, mis head meil on. Et EeSti rahwas  kiriklik seda wõib igaüks näha, kes Eesti kirikutes  maal ja linnas näha tahab. Ja need, kes maal Eesti kirikuid täidawad, need on sagedast jala kümne ja kahekümne werSta pealt kirikusse tulnud. See on üks rõõmustaw täht Eesti rahwa kohta. Seda kiriklikku meelt kinnitagu ja õnnistagu Jumall Eesti rahwas saab rahwaks jääma, ja saab kosuma omas majapidamises ja omas waimlikkus elus, nii kaua, kui tema oma kiriklikku meelt, oma waga truuwust oma efiwanemate pühaduse wasta, hoolega alles hoiab. Need on Eesti rahwa rahwusliknd woorused ja need tähendawad kõik Eesti rahwa melankholiku temperamenti ehk waimliku loomuse peale, need on ikka selle temperamenti  omadused ja ei ole sellel siis ka wäga rasked saada ja alleS hoida, kellel seesugune waimlik loomus on. Aga seesama lsomuS peidab omaõ põueS ka mitmesuguste wigaduste  idust, ja ka neid wigadust leiame meie Eesti rahwa juures, ja nende wigaduste wasta peab Eesti rahwas  üleüldse, ja peab iga Eestlane iseäranis wõitlema. Hoolekandmine ja muretsemine majapidamises ja kopikate  kokkuhoidmine oma ja perekonna heaks, mis iseenesest nii auusad on, inimest edasi aitawad ja riigi, koguduse ja perekonna kindlaks tugiks teemad, muudawad ennast kergest üleliialiseks muretsemiseks tulema aea eest, mis kõiki elurõõmu  häwitab, muudawad ennast sitkuseks ja tuimuseks omaksete ja wõeraSte waSta. EeSti rahwa keskis kuuldakse  ka tõeste rohkem kaebamist waesuse ja wiletsuse üle, kai selleks asja on, nähakse üleliialist muret ja nukrat meelt, teeb tänamatakS Jumala ja inimeste wasta, häwitab  rõõmust ja karastawat lootust, rõhub elujõudu maha ja on sedawiifi wiimases joones ka majapidamisele kahjuks.  Ka sitkus ja tuimus, osawõtmata meel teiste häda juures, on raskemeelise temperamenti ja sellest sigitatud nukra meele wili. Kellel enesel lahket rõõmu südames ei ole, see ei hooli ka tei e kurwastusest ja hädast. Sagedast nähakse siis ka teel Eestlast tuimalt mööda sõitma, kuS teise koorm ümber läinud, kus näituseks Wenelane, kes oma temperamenti poolest sauguiniklane on, jkiirest appi tõttaks. Kas peame suuremas asjaS ka weel nimelt selle peale tähendama, kui wähe osawõtmist meie maarahwa keskis Wändra Kurtkeeletumate-kool leiab, fee asutus, mis meie rahwa kõige wiletsamate laste eest hoolt kannab? Sitkus, tuimus nukra meele ja tänamata südame kurwad tähed! Kes tohtts ja tahaks kirikliku meele wasta midagi rääkida. Aga kui kergest ei sigi sellest ühel poolel, nukra meele mõnul, selle maailma põlgamine, mida Jumala arm nii kenast ehitanud ja meile rõõmsaks eluasemeks  anuud on, teisel poolel mõjumine kõiksuguste ebaöpetuste  sisse, mida waimulik ülemeell ja halpus sigitastwad  ja meie rahwa sekka kandsimad? —Ka sellest on meie kodumaal wiimasel aeal õige rohkest kurwi tähti näha olnud I