Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmiue, Kurcfaares, kaubaulitsaslo. „Saarlane" maksab: Saaremaal aastas 1 rbl. SO kop., postiga saadetud T rbl. < Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud I rbl. 2Z kop. Tuleb wälja iga csmaspäewal. Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  Ä kop. S. Esmaspääw 11. Weebruaril 1885. ». aastakäik Wähikeiste laste koolid ja koolmeistrid Nüüdsel ajal on meil mitmesugu kasulika Abitsi ja kooli lugemise raamatuid, millede läbi laste lugema õpetamine suurel mõõdul kergitud saab. Aga meite lapsed peawad 100-õpimises ikka meel mäematist ajawiitliku teed kaseurwa-plaastri  abiga käima, sest et meite laste emad neid nimetatud raamatuid mitte pruukida ei mõista. Et hea algus-õpetus lastele tulemikuks nende maimu harimise edenemiseks ivaga tähtjas ja kasulik on, seepärast on minu südamelik soom selle kohta ome arwamisi awaldada, kuidas mähikcscd laosed paremat  algus õpetust kui see siia ajani on olnud  wõikfimad saada. Kõige kasulikum oleks wäikcste laste 100-õpimise  koolid asutada, nõnda kuidas üks Pcidi kihelkondas  on. See on aga üks wäga raske üles anne, sest kool tarwitab palju kulu ja meie rahwas  on meel selle tundmise sees, et ta oma noore soo maimu harimiseks palju kulu ega raskust ei taha kanda. Ka ei ole sundimisest midagi kasu, sest neid saab palju olema, kes end nooresoo tulewiku kasust hoolimata teise walitsuse alla heidawad,  kus kooli kohused kergemad on. See oleks meie Saaremaa noore-soo maimu harimiseks kõige kasulikum, kui siin olema kahe usu kooli walitsuscd ükcs nõus kõik kooli kohused ja raskused ühe suguseks  scaksiwad, siis ei oleks rahwal oma kahjuks midagi malitseda. Üks wähikeSte laste kool peaks igas maldas, aga meel parem igas külas, nõnda seatud olema, et lapsed ööseks wõiksiwad kodusse minna. Et koolimaja ehitamine wõimatu on, siis wõiks selle tarwis üks talu tuba olla, kus üks selle püüle õpetatud koolmeister, kui mitte enam, ometigi kaks pääwa nädalas lastele osawaste õpetust  annaks, see tooks tõeste enam kasu, kui terme nädal emade juhatusel. Nüüd on juba wiisiks saanud, et wrnemad ise enam oma lapsi ei õpeta, maid andwad nad ühe wabadika emme hooleks. Ehk see küll mitte raha ega wilja palka ei saa, siiski kui need leiwa kannikad, kalad, kartuhwlid ja muud, mis emmele palgaks antakse, hinna alla arwata on, siis wõiks julge olla, et koolmeister kes 10—15 last õpetab, tema aja wiidus, kui iga üks nõnda maksaks auusaste tasutud saab. Koolmeistriteks wõiksiwad kõlbada: hea maimu andidega noored mehed, tubli maimuga tüdrukud ja noored emmed, kes nüüdse aja kooli haridusest on osa saanud. Et ka naiste rahwad hulga lastele  ametlikult wõiwad koolmeistriteks olla, see on meie rohivale esi otsa wööras. Et aga lapsed kõige esimesed algus õpetused emade käest saamad, et emad oma lastele ika kõige  lähetamad kohtu mõistjad, hirmu ja armu andjad  on, etemad laste kaswatamises ika esimesed ja miimscd on: sellepärast ühendawad lapsed oma wai- mu ka enam emadega, kui isadega; ning ka: et mehed enam ajaliku elu muredega koormatud ja segatud saamad, sellepärast oleks üsna kohane, kui lapsed algus õpetust ühe naesterahwa käest saaksiwad.  Kuue aastased lapsed wõiksiwad õpimisega pääle hakkata. Loota wõiks, et kolme talwega Abitsi, Malmi „Laulud ja Loud" selgeks saaksiwad; peolugudeks kümme käsku, mõned laulu salmid ja rehkendamiseks kümme arwu, siis oleksiwad lapsed walla koolile heasti ette walmistatud. Üheksa aastased wõiksiwad juba walla kooli minna, kus neil üks talwe lugemine weel pea asi oleks, ja pääle selle wõiks munde õpetus asjadega takistamata  edasi minna. Walla koolides, kus neli pääwa nädalas kooli peetakse, wõiks walla koolmeister kaks pääwa ka wähikeste laste koolmeister olla, mille läbi ta sisse tulek suurendatud saaks; siiski oleks enam soowida ja kasulikum, et lastele iga pääw kaks tundi tööõpetust  saaks antud. Kas, ehk millal see nõu ka teuks muudetakse, on täädmata. Kui nüüd wähikeste laste koolid mitme takistuse läbi asutamata Wwad, siiski on loota, et asi iseenesest tulewikus paranema saab. See parandus tuleb selle läbi, et meite tütarlapsed  nüüd ka kooli õpetust saamad ja nendest peawad  pitkalisel aja käigu saatusel emmed saama ja küll nad siis ka oma nooresugule seda sama mõist- Jututuba. «See on üks imelik juhtus," ütles kaubanõuunik  Bolnau ühele tutwale, kellega ta B. linna uulitial kokku juhtus, «iseenesest" mõisia. meie elame ühel sandil ajal. ..Teie mõtlete seda põhjamaa lugu?" wastas tuttaw, „kas teie olete kauba tääduse  saamtd, kaubanõuunik? On teile wäljas  pidisie asjade minister wana sõbruse poo- lest «sdagi LStanud?" „AH, »n«ge teie oma politika ja riigiasjadega;  minu poolest sündigu sääl mis tahes. Ei, ma mõtlen selle Bianetti lu'u MÄe." ,Melle lauljanna? kuida? on ta weel kord Wssw «Setud? õöldakse ju, et laulujuhataja  (Kapellmeister) olla Aga tulise läinud." ,Mga Jumala pärast," HNdis iaubanöuunik ja jahi imeks pannes seisma, kus marjulises nurkas luusite teie umber, et teie Mitie ci tea, mis meie linnas sünnib?  uis ci tea teie mitte mis BianeniW  sündis?" ,Mmc ühte sõna, tõe voolest; mis on siis temaga sündind?" Mitte muud midagi, kui et ta on täna ööse surnuks pistetud saanud." Kaubanöuuniku pidasiwad tema tuimad ikka üheks naljakaks, kes kui ta igal homikul  kellu ühestteistkümnest künni lõunani sääl sammas B. linna uulitsal jalutas heameelega  mööda minijate aega miilis ja neile  ikka midagi ette luuletas. Tema tuita  w ci olnud sellepärast selle hirmsa täüduse  üle mitte wäga liigutud, maid wastas:  „Rohkem ei tea teie siis täna mitte, Bolnau? Teie näitate küll oma naljatamisega otsa korral olcmat, et teie seda nõnda ergu märwidcga teete. Kui teie mstiga teist korda  jälle siin uulitsal kokku juhtute, siis mötlege midagit meeleparalisemat wälja, muidu olen ma sunnitud üht teist teed enesele malima, kui ma kantseleist koju lähen."  „Teie ei usu seda mitte!" hüüdis jalutaja, „kui ma oleksin ütlenud Rarokko keiser olla surnuks pistetud, siis oleksite seda sõnumit tänuga wastu wõtnud ja kaugemalle  täätanud, sest et sääl enne niisugust  asja sündind on. Aga kui uks lauljanna  siin B. linnas surnuks pistetud saab, seda ci taha keegi enne uskuda künni ta mattuse rongi näeb. Aga sõbrakene, see kord on see tõsi, nii tõesti kui ma üks anus mees olen." „Jmmene! mõtlege, mis teie ütlete!" hüüdis sõber ehmatusega. „Surnud ütlete teie? Bianetti surnuks pistetud?" „Surnud ei olnud ta ühe tunni eest weel mitte, aga ta oli wiimses hinge tõmbamises,  see on tõsi. „Aga Jumala pärast rääkige ometi! kuidas  wöib ometi üks lauljanna surnuks pistetatud  saada? Kas meie ci ela siis mitte liaalias?  Mis termis on siis siin üks kiidu waärt politseikohus? Kuidas mõis see sündida?  Surnuks pistetud!" „Kariuge ometi mitte nõnda mõrtsuka wiisil!" Bastas Bolnau waigistades; „inimesed  pistwad pead akkendest wälja ja wahtimad  meie poole. Teie ivöiksite tasase häälega  hädadleda, niipalju kui tahate. Kuidas  see mõis sündida? küsisite teie. Ja waatke, see ta on; seda ei tea praegu ükski  inimene. Eile Mu oli see ilus laps wcel ühe wõeras pcu paal, nii lötRZ ja lahke, et oma armsa oleku labi kõikide südamed oma poole tõmda-I, ja täna söse rc-ln 12 ajal sai lodler Lange omast Wsodist wÄM kut-