Sakala 49. Wiliandis, 6. Detsembrikuu päetval 1889. iii. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Jahiõigusest talumaade peal. Poliitika ringwaatus.  Omalt maalt. Wiliandis: Eesti ajalehed; nigrutite  wõtmine lõpetatud. Pärnumaalt: Eesti Postimees petetud. Tartumaalt: Nurjatu tütarlaste kool. Wõru maakonnast: Rõõmsad  edenemise sönumed. Saaremaalt: Uued koolimajad. Järwe maakonnast: Töö Aleksandri kooli heaks. Peeterburgist: Keiserlikud Kõrgused kodu; sala trükimaja. Wõeralt maalt. Austriast: Agrami maawärisemine lõpnud. Inglismaalt: Austraalia mõrtsukate tegu. Du ltshinj ost: Montenegro walitsuse hakatus. Aafrikamaalt: Sõale walmistused. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Isamaa ja armukese eest. XIII. Wiimasest maawärisemisest  Austriamaal, nimelt Agrami linnas. I. Kirjandus. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja tilgad: Löödud pealiku nutulaul. Jahiõigusest talumaade peal. Ä?iimasel ajal on sellest et talu päriskohtade piirides jahti wõiwad pidada","MM juttu olnud. Ka meie arwates on hädaste tarwis, et seda seadust muudetakse ja see eesõigus pea ärakaub. Nimelt on meil kaks tähtjat Põhjust, mikspärast seda hädaste tarwis on. Need Põhjused (weiksemad jäägu nimetamata) on järgmised: 1. See eesõigus on looduse majapidamisele  kahjulik. Iga põllumees teab, et põlluharimise juures mitte üksi maa ja kliimaga wõitlemist ei ole, waid ka kahjuliku insektidega,' kelle wasta põllumehe nõu üksi midagi ei aita, kui temale mitte selles tükis mõned metsloomad abiks ei ole. Meie Eesji põllumeeste  seltsides on sagedaste sellest kõnet peetus kuidas nimelt tulusa lindudele warjupaigaks weikseid metsikuid sinna ja tänna põldude wahele tuleb istutada, ning kuidas seal, kus ullt maad tehakse, ikka tarwis on, weikseid metsatukkaid sündsa koha peale seisma jätta, et nende tihke metsasalkude sees räästad, põldpüüd ja muud tulusad linnud pesitada wõiksiwad ja seal oma waenlaste eest warjupaika leiaksiwad. Eestlased on ikka metsa armastajad olnud ja kus wähegi wõimalik, seal hoiawad nad omi weikseid metsasalkasi kõige hoolega. Uuemal ajal on ka päriskohtade peal õige rohkeste, jnst lindudele warjupaigaks, weikseid metsatukkasi põldude wahele istutama hakatud. Mis peab nüüd seesuguse peremehe süda ütlema, kui tema weikse metsikutesse ja tema lindude sekka korraga  mõisa metsawaht püssiga tuleb ja seal tema sõpru, keda ta rõõmuga tähele on pannud, Maha hakkab paugutama.  Mõisa metsawahil on aastas nii ja nii palju linda mõisa wiia ja ta wõtab neid sealt, kust ta saab. Tuleb weel sinna juure, et metsawaht kudagi wiisi mõne talupoja wihamees on, siis paugutab ta tema nina all nii sagedaste, et wahel peremehe elu ka metsas  ehk põldudel enam julge ei ole. Meil on üks peremees tuttaw, kes elusaid põldpüüst kaugelt ostis, neid talwe otsa kanadega seltsis söötis ja kewade, et nad põldude puhastamises kõige tulusamad linnud on, oma põldude wahele ja karjasmaale lahti laskis. Nemad pefitasiwad ka suwel tema põldude wahel ja peremehel oli sagedaste suwel seda rõõmu, et terwe pesakond noori püüsi tema eest ülesse lendasiwad. Et neid keegi ei hirmutanud, sellepärast oliwad nad õige julged, nagu pool-koduloomad. Seal tuli sügise poole korraga metsawaht oma koeraga sinna ja ühe poole päewaga oli ta pooled neist maha lasknud ja töised laiali ajanud,  nii et kõik sealt ära kadusiwad. Kas see ei olnud üks looduse majapidamise hea korra rikkumine! Just selle mõisa jahiõiguse pärast häwitawad mitmed talupojad ka omad metsasalgad täitsa ära, sest et ennema ilma metsata elawad, kui et wõeraid seal jahti pidada ja igal silmapilgul omale südamewalu teha lasewad. Peale selle ei ole meie juures sugugi äramääratnd,  mis jahitawad linnud on, mis mitte. Et kassi liha näituseks süakse, seda ei ole meie weel kuulnud, aga mõnes kohas on ta ommeti söödaw mets- ehk poolmetslind.  Pärnu linna metsade üle on üks Saksamaa mees, kes talupoja kruntides ka kõik kassid maha laseb, mis tema ette puuduwad. Kas see ei ole jälle looduse majapidamise rikkumine? Juba kassi kaswatamine tarwitab  kaunis suurt kulu, sest noores põlwes ei söö see loom jo muud, kui selget piima. Pärast peab ta seda usinal hiirepüüdmisel äratasuma, aga seal tuleb Saksamaa  mees ja laseb ta enesele praeks maha! Nii on Reio walla peremehed mitu raswast kassi ära kautanud, ja kui nad Sillakohtusse kaebama läksiwad, seal naerdi aga nende kaebdust. Aga meie arwame, et kaunis suur rehnung wälja tuleks, kui seda kahju järele hakkame arwama, mis Saksamaa mehe kassiküttimisest talupoegadele  tuleb. Kassi kaswatamine maksab linna lähedal, kus piim kallis on, wist üks paar rubla ära. Pärast sööb kass põldude pealt iga päewas oma kaks ehk kolm hiirt ära ja seeläbi jääb jälle igal päewal nii ja nii palju wiljateri hiirtest söömata. Sellkombel läheks kahju rehnung kaunis suureks, kui meie arwame, et uue kassi kaswatamine oma pool aastat ära tarwitab, kuna hiirtel prii woli on sigineda. Ja seda kõik sellepärast,  et Saksamaa metsasaksal wahel himu kassiprae järele on! Seesugusel himul ei peaks mitte wõimalik olema, nimetatud kombel looduse majapidamist rikkuda. 2. Mõisnikule eesõigus jahipidamises sünnitab  Palju wihawaenu mõisnikule ja talupoegade  wahel ja rikub lepliku olemist nende juures. Meie ei taha sellest sugugi rääkida, kui tuliwihaseks  see peremeest teeb, kui metsasaksad ja metsawahid tema piiride pealt tema kassid, põldpüüd, räästad ja metspartidega ühes ka tema kodupardid maha lasewad. Päris wihawaenu tema ja mõisaherra wahel sünnitab aga see lugu, kui mõisaberra sügise hobuste ja koeradega  üle tema rukki orasse kihutab ehk ka suwel noorelinnu  ajal tema wiljapõllud maha tallab. Meie Balti seaduse järele on talupojal seesugusel 100 l küll õigus kahjutasumist pärida, aga mis tähendawad selle kahjutasumise  paar rubla põllumehe meelehaiguse kohta, kui ta näeb, et tema põld jäädawalt selle wilja korraks rikutud on! Põllumehele ei ole jo põllusaak iseenesest ilmaski nii palju wäärt ja nii rõõmustav), kui põllu ja wilja hea olek ja siginemine. See rõõm põllu heast siginemisest ja olekust on sagedaste tema suure mure ja töö ainus palk ja ta ei annaks teda kas sada rubla eest ka mitte ära. Nüüd tuleb korraga wõeras ja ajab kõik nurjatuma oleku sisse, selle kõlwatu teu eest paar rubla „ kahjuta sumist" pakkudes. Enamate on lugu nii, et talupoeg seda kahjutasumist sugugi wasta ei wõta ega ei päri, mis temale nagu teutus on, aga tema südamesse jääb wihawaenu tundmine jäädawalt selle wasta elama, kes tema suuremat põllutöö rõõmu nii kergel meelel rikkus. Meie wõiksime mitu sündinud lugu nimetada, kust wälja paistab, kuidas see mõisnikute jahipidamise ees- õigus talumaade pcal wihawaenu mõisnikute ja talupoegade  wahel sünnitab. Seal ei ole sugugi tarwis, et talupoja krundi pealt kiusupärast metsloomad maha lastakse, kellest ta kasu ja rõõmu tunneb. Aga kus kius ka weel juure tuleb, seal on muidugi asi weel palju pahem. Ehk peab see kokkuleppimist mõisnikute ja talupoegade wahel sünnitama, kui niisugust asju juhtub, nagu paari nädala eest siin Wiliandi maakonnas!  Peremees läheb metsa oma heinakuhja waatama  ja wõtab püssi kaasa. Waewalt saab ta hoowist wälja, seal tuleb E. mõisa metsaülem paari mehega mööda, näeb peremeest püssiga ja hakkab püssi tema kaest ära wõtma. Peremees ei taha anda, seal ähwardab  ta teda maha lasta. Selle kisa peale tuleb sulane ka toast wälja (kära oli just peremehe hoowi all ja talu omas piiris),, ka talu koer jookseb haukudes  nende poole. Nüüd laseb metsaülem (ka see mees on Saksamaa mees) peremehe koera maha, annab peremehe  käest wõetud püssi sulase kätte, keda tuppa käsib wiia, ja läheb siis ähwardades minema, peremehele üteldes, et kui teda weel püssiga näeb, siis teda siduda laseb. Peremees on seda asja SillakohtuHe kaebanud. Meie oleme siin paljalt kaks Põhjust ette näitanud, kusi wälja paistab, kui kahjulik see meie mõisnikute eesõigus  on, et nad talumaade peal küsimata jahti wõiwad pidada. Juba need kaks Põhjust näitawad selgeste, et see wana eesõigus pea meie maa põlluharimise hea olekule  ja lepliku kokkuelamisele ohwriks peaks langema. Poliitika ringwaatus. Saksamaa ei saa ikka meel muidu läbi, kuid on partamendisßerliini linna ümberkaudse kohtadega uuesti üheks aastaks sõaseaduse alla pidanud mõistma. Niisama on seal linnas ja ümberkaudu ka püsside ehk pistolite pidamine jälle tulemaks aastaks ära keelatud.  Sellest hoolimata on aga kirikherral Stöckertil  luba, alamat rahwast sotsialistide maimus üleskihutada,  niisama ka keelmata usuwaenlust äratada ja seeläbi korratumat olekut ja mässu edendada. Kuna kõik Inglismaa wabameelelised ajalehed Gladstonet selle eest kiidawad, et Dultshinjo linn ommeti wiimaks heaga Montenegro kätte sai, katsuwad  Inglismaa wanameelsed partei eestwedajad igal pool kõnedes ette näidata, kui wõeriti see olla, et Inglismaa nüüd Hommikumaa poliitikas tegew on, kus lirimaa segased asjad Inglismaa walitsuse täit tegewust oma poole peaksiwad tõmbama. Inglismaa wanameelsed poliitika mehed kuulutasiwad õige suure julgusega ette, et riigiwalitsus jälle pea nende kätte saaks langema. Lugu ei näita aga sugugi nii olewat,  sest alles Nowembri kuu lõpetusel, kus üht parlamendi  liiget walitsedi, sai wabameeleliste saadik peale tuhat heale paljusega wanameelse partei saadiku üle wõitu. Nii on siis praegune Inglismaa ministeerium  kindlam, kui kunagi enne, ehk küll mitmelt poolt Gladstone langemiseks tööd tehakse, ja nimelt Sakslased tema langemist kõigest südamest soowiwad. Prantsusemaa parlament on otsuseks teinud, et rahwa kooliõpetus Prantsusemaal ilma hinnata peab olema, see on, et rahwakoolideS laste käest kooli-