poolest tugewamad plaksime olema, meie ei ole õrna suo hariduse edenemiseks senini piaaegu niipalju kui mitte midagi teinud; meie oleme senini ikka weel sallinud, et suurem hulk meie seas oma waewaga teenitud kopikaid suuremalt jaolt kõrtside rendiks ära kulutab, ilma et nad tulusate raamatute, ajalehtede ja muu hea asjade edendamiseks tengagi oleksiwad kulutanud. See on tõeste halb tunnistus meeste suost! Seda piame enestest eemale tõrjuda katsuma ja nimelt seeläbi, et meie kõrtsi sõpradeks saanud suguwendi jälle õigele teele juhtida katsume, kuna meie neile hea eeskujuna eel käime ja hoopis hukkaläinudele põlgdusega selga pöörame! Auusad suguwennad, raputagem tuimus enestest maha ja hakakem uuel aastal uue jõuu ja tublima tahtmisega oma õrna suo hariduse eest hoolt kandma! Näidakem, et meie mehed oleme! On meie õrnal suol kõlblikuid hariduse hallikaid, küll siis tuimus ja ebausk nagu udu päikese eest kaowad ja seltSlik elu ning õnnelikum põlw õrnemalt õilmitsema hakkawad! Edasi Eesti tugewad pojad ja wirgad tütred! Edasi!! Küll siis Kalew koju jõuab EeSLi lastel õnne tooma GeSti põlwe uueks looma. —u— Poliitika ringwaatus. Wenemaa ja Saksamaa wahel katsutatakse lepingut  teha poliitiliste kurjategijate välja andmise pärast. Inglismaa wälimisteS ja kodustes asjades kestawad  segadused ühte soodu edasi. Waewalt on esimene ehmatus ja kohmetus taganema hakkanud, mis pealinna elanikkude südameid pärast Westministri palees ja Toweris sünnitatud dünamiidi plahvatuse täitis ja praegugi meel ei ole selle üle seletust leitud, kudaS ja kelle käe läbi see dünamiit põlema on pandud, seal jõuab ka juba töine kurblik sõnum Sudani sõja platsilt Londonisse, et Khartumi linn piirama vaenlase kätte olla langenud.  See sõnum mõjub JnglaStesse seda rõhuwamalt, sest et kindral Wolseley (ütle: UolSli) Khartumi linnas sissepiiratud Gordonit vidi peastma ja kaunis õnnelik oma tegewuses oli. Aga asi kaalus wiimaks ommeti tõistte. Sellest on siis näha, et Mahdi wäga kawalaste  oma sõja käikusid on seadnud ja selle kindla linna oma kätte võitnud, enne kui Inglaste abivägi kohale jõuudis. Kudas Mahdi linna saanud, ei ole praegu veel kindlaste teada, ehk küll ühed Wolselcy'st saadetud sõnumed ütlevad, et kuulu järele Mahdi sala sõber Faraya-pasha temale linna wärawad olla lahti teinud. Ka olla ennast jälle üks rahva suguharu Mahdi poole heitnud. Kas kindral Gordon linna äravõitmisel surma on saanud ehk vangi sattunud, pole ka veel mitte teada. Wolse!cy'le on Inglise riigivalitsus seda haruldast voli annud, oma heaks arvamise järele Mahdi karistust kätte võtta ja temale selleks iga tarvilist tuetust lubanud. Prantslased tahavad Tonkinis õige tõsiselt pia patsi meestele viimaste kaotatud võitluste eest vatti andma hakata, aga halvad teed läbi metsade ja üle mägede takistavad nende sõjakäikusid ja iseäranis moona wõorimist. Prantslased kodumail arvavad, et nende kindralil Briere de l'Jsle (ütle: Brijäär dö Liil) ja mereväe kindralil Courbet (ütle: Kurbee) liig vähe sõjaväge käe pärast olla ja lubavad sellepärast veel rohkeSte abi järele saata. Wahest on Prantslased oma naabri Itaalia peale ka viltu vaadanud, aga praegu elavad mõlemad riigid õige soojas sõpruses. Prantsusmaa on Wahemere äärsest Aasrikamaast suured osad enesele pärinud, enne Algeria ja pärast Tunisemaa  oma alla võitnud. Hiljemal ajal on nüid Jng- lane oma ahne käe alla Egiptuse wõtnud. Sest et Malta saar Wahemeres Inglase käes seisab, pidi Itaalia seda muidugi igal ajal nukra meelega pealt waatama, kudas töised tema nina alt paremad palukesed ära wõtsiwad. Ta oleks näituseks küll Inglase Malta saarelt ära ajanud  ja ka muial midagi enesele pärandada katsunud, aga manad haawad, mis selle kuulsa maale lahutust sünnitasiwad, ei olnud meel mitte paranenud ja riigi keha meel kaugeltki mitte oma mana aja jõuudu kätte «saanud. Kuna nüid naaber Prantslane mitme ilma-jao randades siit ja sealt maid oma sülesse käbab ja häkitselt  siit saadik tundmata tuhinaga Saks Löune-Aasrika õhtu ja hommiku poolsest küljest ranna äärseid maid oma marju alla wõtab, üeldes: Ma tahan waesele paganale  Euroopa walgust anda, aga mõeldes ja rehkendates, kui tema tulewikuS sellest kasu saab, siis ei püsi ka Itaalia paigal seista, maid mõtleb, et kui töised kõik ranna äärsed maad ära mõtawad, kuhu mina siis jäen? Waatab siis ümber ringi, kas midagi meel saada oleks. Tähtjas on nüid aga Punanemeri sellest, et tema Sues'i kanaali läbi Jndiamerd Wahemerega ühendab. Punasemere randa aga oli omale Egiptusemaa ennemalt, kui tema wägi ja wõimuS weel mitte nii raugenud ei olnud, nagu praegu, tähtsa Assabi sadame muretsenud. Minewal suwel oli Itaalia oma reisijate läbi ümberkaudse maa Massauah kaugelt ja laialt läbi käinud, iseäranis õhtu ja lõune poole, mõnegi sealsetest rahwastest oma sõbraks teinud, nimelt ka Abessiinia kuninga, nõnda et suuremat wastu panemist karta ei olnud, kui Itaalia omale sinna puhkamise  koha asutaks. Nüid on Itaalia walitsus selle nöuu kindlaste käsile wõtnud ja nagu meie wiimaste päewade telegrahwi sõnumetest kuuleme, on kolm Itaalia sõjalaewa  Massauahi all ankrusse läinud ja Egiptuse rannal on Itaalia lipp lehwima tõmmatud. Inglased ei ole mitte selle wasta, sest et nad selle läbi oma sealsete waenlaSte wasta tuge saada loodawad, Prantsusel aga on hea meel, et Inglane terwet saaki mitte üksi enese jaoks pidada ei saa. Tonkinisse minewad laewad puutufiwad  nüid 29. Jaanuaril .(ehk 10. Webruaril uue Kalendri järele) Massauahi all Itaalia laewadega kokku ja mõlemilt poolt kõlas siis wennalikult: „ Elagu Prantsusemaa!"  «Elagu Jtaaliamaa!" Omalt maalt. WiljüNdist. Arwamised Aleksandri-kovli abikomiteede  lõpetamise kohta. Eesti Aleksandri kooli asjade praeguse seisukorra üle, mis tõeste mitte igapidi lõbusaks ja selgeks ei whi tunnistada, on mitmelt poolt teatust rahwa sekka laotatud, mis iseäranis selgemate sõnumite  puudusel ainult kahjulikult selle kooli sõprade südame rahusse ja üleültse meie nõndanimetatud „rinnalapse" kosumisesse piawad mõjuma. Sellepärast arwame meie oma kohuseks kõigile liiale minewate juttudele selleläbi wasta astuda, et meie lühidelt oma lugijatele ka oma arroamist wälja ütleme: Eesti Aleksandri kooli abikomiteed  piawad ministeeriumi käsu peale oma tegewust lõpetama ja niisama ka peakomitee. Kui meie naid selle käsu peale ligemalt waatame, siis ei too tema peale abikomiteede ärakaotamise ühtegi uudist, nagu ka »Tallinna Waatleja" selle asja kohta wäga öigcste oma mõtteid järgmiselt awaldab: „Pea- ja abikomiteede  asemele on ministeriumi käsu peale wiimasel peakoosolekul üks kolmekümne liikmeline komisjon walitud. Sellesama ministeeriumi käsu peale on selle komisjoni kohus „Eesti Aleksandri kooli ettewalmistamise töösid, mille sekka ka selle kooli programm arwata tuleb, lõpetada ja seda programmi koolikonna kuratorile läbiwaatamiseks ette panna. Ministeeriumist ettetähendatud sihil toimetab see komisjoon oma töösid agaraste edasi. Korjatud raha summade alal hoidmiseks renteidesse panemine sünnib nimelt sellesama peakoosoleku soowi peale, kes sellepärast palwe on sisse andnud. Ainult ühes punktis on wiimase peakoosoleku otsus täitmata jäenud: see on see palwe, abikomiteesid kui raha korjamise kohtasid edasi kesta lasta. Seda ei ole mitte lubatud, milleläbi aga annete edasi korjamine seisma ei pruugi jäeda, sest et annete korjandus pärast kui enne, üksnes kohaliku walitsuste ülewaatamisel edasi kestab." Siin pidada Liiwi kubermangu walitsuse luaga 27. Weebruaril s. a. Pärnu-Wiljandi kreisi rüitli mõisate omanikkude koosolek ära peetama. Wene õpetuskeeleks tegemise kohta Tartu kuratooriumi  jaoskonnas awaldas „Rigasche Zeitung" pitkema kirja, mida ka töised Saksa lehed palawalt ära trükkisid, ja kelle seeS näidata püiti, et Wene keelt Tartu kuratooriumi  jaoskonna koolides õpetuskeeleks wõtta sugugi ei wõiwat. Esiteks ei olewat wõimalik niisugusid koolmeistrid saada, töiseks saada teadus seeläbi rohkeste kahju, kui sündinud Wenelasi kooliõpetajateks wõetawat, sest koolilapsed  ei saada koolmeistri õpetustest aru ja kolmandaks ei olla meie maal mitte Viiskümmend protsenti elanikkusid, kes Wenekeelt räägiksiwad jne. Selle „Rigasche Zeitungi" kirjale annab Läti ajaleht „Baltijas SemkopiS" kaunis tüseda wastuse ja ütleb peale muu: Meie ei jõua imestada,  et meie Balti rannal, kes oma haridusega uhkusteleb,  weel inimesi leitakse, kes end nõnda ülespiawad, nagu elaks nende ümber metsinimesed, kelledele kõiksugusid kentsakaid jutte jutustada wõib ja nad seda kohe usuwad. Lätlastel olla Wenekeel mitukorda kergem kätte õppida kui Saksakeel ja et Niia Aleksandri gümnaasiumis, Balti kooliõpetajate seminaris, Riia waimulikus seminaris jne., kus Spetuskeel Wenekeel olla, lõpetada paljugi Läti ja Eesti kaswandikkusi nendesama teadustega õppimist, kuid sündinud Wenelasedki. Meie saame aru küll, ütleb „Baltijas Semkopis", et teie asja kuulutate, mida teie oma südametunnistus ei usu, ja teeb siis Saksa lehe Wenekeele  wastased põhjused kõigiti tühjaks. Eesti Postimees tapleb ja pahandab selle üle, et igal ajalehel isesugune kirjakeel pidada olema, mis mui- dugi halb on, ja arwab, et iga leht tSise kirjawiisi eest nagu tule eest ennast hoida. Sel wiisil tulevat wiimaks nii kaugele, et iga ajaleht enese kirjakeele kohta ise grammatika  välja piaks andma. Äga mis maksab uue grammatika'väljaandmine?  Tema, Eesti Postimehe toimetaja, olla selles töös kolm pitka aastat olnud ja peale selle veel kaheksa sada rubla trüki kulu kannud, selles mõttes, et see kirjakeelele ühendust tooks. Suurema wia arwab ta kahe seltsi sõnade juures olevat, esiteks nende juures, kus välja langewad tähed g, d ja b on, ja töiseks määra sõnade lõpu i ja e vahel. See on õige, et neid sõnu wäga mitmel wiisil kirjutatakse ja oleks tull wäga soovida, et ühendus selles tükis ilmuks. Kui meie nältujeks kirjutame:  mägi mäe, jõgi jõe, siis näeme, et pehmendus viimse häälelise juures sünnib j siis võitsime vist küll ka kirjutada: lugu luo, tegu teo, magu mao, viga wia, üba ua, oda oa j. n. e., sits ehk tuleks selles jatus ühendus, ja grammatika ei ole vististe selle üte vihane. Määra sõnade lõpu kohta oleks nii palju ütelda: kuskil keeles ei ole vist määra sõnad ühesuguste lõppudega, ja siis ei ole küll ka meie grammatika mi vali ja armuta, et meid kõiki seltsi määra sõnu lõpu iga sunnib kirjutama. See oleks ju väga läbi lõikav ja vali, tui meie kirjutaksime ja räägiksime: ilusasti, mõnusasti, tugevasti jne. Keeletundjad  plaksivad selles asjas keele iseloomu ja grammatika juhil käima, mitte töist unetama. Tallinna Sõber pahandab usutunnistuse arutajatega,  kes kõrtsides ja mõneis tõisteS lorisaaltdeks alandatud  awalikkes paikades seda ette wõtwat. Luterus ei olla mitte uut kirikut säädnud, vaid paljalt katoluki kirikut paavstile vägi valla ja poliitika kavalusest päästnud. Tallinna Sõber soowib valju sõnaga niisugust arutusi maha jätta; piaks ometi vastu võetama! Wiljandimaalt. Kolga-laani kihelkonnast tulewad meile rõõmustawad sõnumed, et rahwa osawõtmine haritud  elu lõbustustest ikka kaswamas on, nagu hiljuti jälle paar seal pool oma rahwast antud kontserti tähendawad. Estmene kontsert anti 12. lanuaril Oorgu koolimajas, mida kohta ennemalt „Põrgu saareks" hiueti, töine aga Kolga-laani õpetaja karjamõisas. Kumbgi kontsert, nuS Siruli laulukoori heaks tema oma liigetest anti, leidis rahwa poolt lahket waStawõtmist. Sealtsamalt poolt on kuulda, et Kolga-laani õigeusu kihelkond oma ammugi lahtipalutud preestri härrast tõeste pldawat lahti saama. Aasta algu! kuuleme mitmelt poolt uute walla ammetnikkude walimise pärast rõõmsaid ja ka kurbe sõnumeid. Mitmel pool ei taha, wõi ei mõista inimesed  ikka weel mitte ära tunda, mis õieti Vallaametnikud  ja iseäranis weel wallawanem on. Nad ei mõtle mitte selle peale, et nad kolmeks aastaks walla arenduse ja juhtimise üksikute meeste kätte annawad, ja siis ei ole mitte ükskõik, kas see ehk see mees ammetisse saab. Nõuupidamiste  ja kokkukõnelemiöte läbi piaksiwad nad ometi nii kaugele jõuudma, et nad mehe, kellel ka tõeste walla kasu silmas seisab, ammetisse paneksiwad. Aga kui ikka weel tuli weega, nagu seda K., T. ja U. wallast kuuleme,  ümberkäiakse ja selle läbi walla rahwast mitmekordse walimisega waewatakse, siis on see küll põlastamise Vääriline  asi. Edenegu mõistlik nöuuptdamine ja kahanegu jookidega meelitamine! Paari aasta eest asutasiwad agaramad mehed ühes mitme kaasnõuulisega Wiljandi walda Kutsari koolikonda  raamatukogu, mille tegewus ja liikmete hulk juba hoopis kaugemale, kui Wiljandi walda üksinda ulatab, ja sellepärast ka awaliku nimetamise Vääriline on. Nimetatud  kogul on juba peale 200 liikme, kes igaüks kaks rubla põhjusraha maksab, (muud maksu ei ole) ja ligi 400 isesugust raamatut. Nüid kuuleme, et sellel raamatukogul  nõuu on, Küinla kuus basaari ära pidada. Sellepärast  soowime igaühele lugemise himulisele ja seda piakS küll igaüks olema, lahkelt annete andmisega ja weel lõbusam liikmeks heitmisega nõuus ja abis olla. Suurest Jaanist kirjutatakse meile kahjatsedes, et seal paari aasta eest tõusnud mõnuS mõte /ütarlaSte kooli asutada/ nagu kõikide peast näitab põgenenud olewat.  Kirjasaatja kaebab sellepärast wäga ja soowib, et igaüks agaram selle nõuu uueste käsile wõtaks, miS kord juba unustuse hõlma näitab uinunud olewat, ja teda ka tõeste täide saadaks, mis küll selle kulu lugemata kordse kasuga ära tasuks. Sarnane mõte on kiidu wäärt. Sest nüid piawad Vanemad sagedaste, kes oma lapse Vaimu edenemist nõuawad, pärast tema koolist kodu tulemist rõõmu asemel silmad peosse wõtma ja walus pisar Veereb üle Põse. Mikspärasi? Linn on ta tütre ära rikkunud. Eeöti rahwas, kanna hoolt oma õrnema suo eest! On sull mõistlikud ja auusad emad, siis oled ka sina mõistlik ja auus. Piliftwere kihelkonnast kirjutab meile keegi tundmata  käsi ja kaebab wäga selle üle, et mõni mceS on wäga maias ajalehtedes pitke kiituse laule laulma, kuna ometi seda mitte ära teenitud ei oldawat. Näituseks räägib ta oma K. wallast, mida mullu EeSti Postimehe 16. 56 6. Sakala. 1885