wad ette loetud. Mõnesõnaline kiri ajalehe „ Kündja" toimetusest Seltsi esimehe kätte saadetud, loeti ette, milles Seltsi koosolekute, kui ka muid kohalesi teadusi nõuutawa hinna eest paluti. Seltsi koosolekute teadustesse  puutuw palwe lükati koosolejate poolt tagasi, sest et neil ju muidugi walitatud ajaleht olla, keS nende kuulutusi ja teadustust awaltada. Proua Nataalia Johanson-Pärna palwe loeti ette. Koosolejad  tuunistasiwad kahjatsedes, et raha nõuu neid ei luba seda palwet Ma. Wõeti siis nõuuks waba tahtlise annete teel midagi kokku panna, mis ka sündis  ja mõne kopiku peale 21 rubla kokku tõi, mida hra Toots oma peale wõttis ära saata. Herra Suigusaar kõneles inimese waimu kõrgeist omadusist, mille awaldajaks talle Looja poolt keel antud on, miska ta tunnistab, et ta (inime) Looja auulisem loodus  olla mis teda ta wägewuse auust lubab osa wõtta. Looja ise olewat inimese waimu suurust seega auustanud,  et ta loomad ta juure sagtjs ja neile nimed laskis anda, kus inime ka oma Jumalist waimu sellega  olla awaldanud, et ta iga loomale kohalise nime andis. Sellega armas kõneleja mõninga suure maailma targa tunnistuse naeruwääriliseks, kes oma uurimiste järele räägiwad, et inimene elajast, nimelt wiimati perdikust igawese aja jooksul saadud olla j.n.e.! Herra Wärat pidas pitkema kõne „elust." Kõneleja  seletas, et elu ei olla muud kui muudatused. Nimelt olla need muudatused määratud, korrapäralised,  ühel ja sellsamal asjal järgemööda kestawad, ja seisawad wälimiste muudatuste wastu kohalises olekus. Edasi seletas kõneleja, mispärast ühel elu kõrgem on, töisel alam, ühel pitkem töisel lühem j. n. e. Sellepeale wõeti mitmed Seltsise puutuwad  nõuupidamised ja läbirääkimised ette, milledest mõned pooleli jäiwad. Raudtee küsimuse palwe lubati lähemail päewil kõrge senatori hra Manassein'ile  ära saata. Kaks uut liiget wõeti wastu ja sellega lõpetadi koosolek. 8. k. t. Pärnust oleme kõrwalt kuulda saanud, et „Pärnu Postimehe" wäljaandja Borm tähendatud lehte mõnele Eesti rahwamehele tahtwat ära müüa, sest et tema kui Sakslane praegusel ajal Eesti lehte enam rväljaanda ei wõiwat. Tulekahju. „Pühapäewa õhtu enne Mihkli päewa peafiS tuli Kaupmehe Baumanni hoowiS hobuste  tallis lahti", kirjutab meie kaastööline. „Siit langes tuli Väga ruttu üle plangi kaupmehe Adleri aida peale, kuS nagu kuulda, ligi 3000 tsetwerti odre seeS olnud. Tule kustutajad ei jõudnud muud teha kui tõisa lähedal seiswad hooneid kaitsta, mis neil ka korda läks. Adleri odrad olnud õnneks 20,000 rubla eest tulekaSsas kinnitatud. Arwatakse, et tuli laadaliste käest lahti on peasenud, kes Baumanni  PlliS hobusid tallitasiwad." Aartust. Kuda meie lugijad juba teadwad, ei taha Tartu trükikoja omanikud keegi „Olewikku" trükkida. Et keegi sellest jonnist järele pole jätnud, on „Olewikku" toimetaja, herra A. Grenzstein, nõuuks wõtnud, uut trükikoda asutada, miseks ta ülemal paigal palwekirja sisse on annud. Nüüd teawad mõned rääkida, et trükikoja asutuse lubasaamise kohta wäga weidi lootust olla. Sakslaste Rheini jumala kuju Tartu doome mäel on hiljuti ühel öösel ära törwatud ning talle törwa pang sülle pantud. Tõisipäewal, 21. Sept. on üks tundmata mees õhtu kellu 8 ajal kaupmehe Blumi Hüppa astunud ja ennast ümber waadates kaks korda BMl'i peale lasknud, kes just thee laua juures istunud. Mõlemad kuulid tunginud Blumi päha, nõnda et haawatud silmapilk surnult maha langenud. Kui naabri rahwaS Blumi tallitaja appihüüdmise peale kokku jõudnud, olnud tundmata mõrtsuk juba oma teed läinud. Riiast. „Zeitung für Stadt und Land" on kuulda saanud, et Riias nõuu käsil olla, seal ühte uut Saksa keele ajalehti asutada. „Z. f. St. u. L." kirjutab: „ Meile tähendawd asutajate nimedest wõib arwata, et, kui see jutt ülepea tõsi peaks olema, siis sellest oodatawast lehest ühe Tallinnas ilmuma lehele kaksikwend peab saama, kes Saksa keeles nooreestlaste ja muid kahtlasi püüdmisi taga ajab." Et „Z. f. St. u. L." seega „Heimathi" tähendab, teab igamees.  „Heimath" on tänini meie Saksa lehtedele küllalt peawalu teinud, sellepärast on neil ju asja hirmul olla, kui kuulewad, et meel töine sarnane leht wõiks ilmale sündida. Peeterburgist. Keisri Majesteet on Monteneegro würsti Nikola«s'ele ühe wäga ilusa Araabia halli hobuse ja ühe Mõskma wäljanäituselt ostetud hõbe kannu kinkinud. Mõlemad kingitused saadetakse lähe- mail päewil Wiini kaudu Tshettinje'Sse Monteneegro pealinna. Pärast Wene-Türgi sõa lõpetust asutati üks rehkenduse komisjon, kes wäemoona andjate nõuudmisi pidi läbi katsuma. Nüüd on tähendatud komisjon oma tööga walmis saanud. Ülepea oli kontrahi tegejate nõudmisi ühtekokku 145,441,532 rubla. Sellest summast nõudsiwad moona muretsejad  weel 54,131,959 rubla, mis alleS maksmata ütlesiwad olewat. Neile maksis komisjon 17,596,529 rubla wälja, aga mis peale selle, ligi 37 miljoni, nõuti, lükkas komisjon tagasi, sest et nõuudmised mitte õiged ei olnud. Herrad Greger, Horwitz ja Kohan ütlesiwad omal weel 30 miljoni rubla saada ölewat, aga oliwad pärast 10 miljoniga rahul. Warshawski  nõuudis 2V» miljoni, komisjon maksis 300,000 rbl. misga nõuudja rahul oli. Kaufmann ja Baranow  ütlesiwad endal weel 1,491,278 rbl. saada olewat,  polnud aga mitte enam, kui 194,812 rubla. Raudtee ehitaja Poljakow nõuudis 6,090,343 rubla, aga pidi rahul olema, kui komisjon ära seletas, et temal paljalt 325,738 rubla saada oli. Nõuudjatel nähti kõigil püüdmine olewat riigikassat riisuda, ning üksnes riigiwalitsust tuleb selle eest tänada, et ta asja seletuseks niisuguse rehkenduse komisjoni kokku seadis, kes selle eest muretses, et riigile umbeS 25 miljoni rubla alles jäi. „Prav. West." teadab, et sisemiste asjade tallitaja minister inimest, kes tema jutule soowiwad minna, iga tõisipäeval ja neljapäeval kell 11—12 enne lõunat ministeriumi majas Mõika jõe ääres lll, vasta wõtab. Ajutised tsensuri-reeglid, mis 27. Augustil Kõigekõrgemalt kinnitatud, on nüüd kuulutatud saanud. Nende järele peavad ilma tsensurita ajalehed, mis mitte vähem kui ükskord nädalas väljatulevad, omad numbrid pärast kolmandamat noomitust enne kell 11 õhtu tsensorile läbiwaatamiseks ettepanema. Tsensor võib, kui tarvis leiab olevat, numbri väljalautamise ära keelda, ilma et selle üle võiks kaebdust tõsta. Ministri nõuudmise peale peab iga kirjatüki kirjutaja nime nimetatud saama. Ühe ajalehe väljaandmise võib üks nõuukogu, mis sisemise- asjade tallitajast ministrist rahvahariduse- ja kohtute ministrist ning sinodi ülemast prokorörist on kokku seatud, ära keelda. Moskwaft. Kesknädalal, 22. Septembril jagati Moskvas välja näitajatele auuhinnad välja. Kindral-kubernör  vürst Dolgorukov alustas pidulikku tallitust kella kahe ajal ühe kõnega, milles ta ütles, et välja näitajatele osaks saanud auu hinnad ka küll nende töö, vaeva ja osavuse eest palgaks olla, aga ilusam ja ülem palk olla see, et Keiserlikud Majesteedid  välja näituse kohta oma igapidist rahul olemist  avaldasivad. Selle peale lauldi kolm korda riigi laulu. Ülepea on 9000 aun hinda wälja jagatud, nende seaS 193 korda õigus, riigi wappi tallituse nimeS kanda, 176 kuld, 678 hõbe, 1585 brongs auuraha, 1069 auustawat kiituse kirja, 127 rahaauuhinda,  101 esimese, 136 töise, 107 kolmandama ja 69 neljandama kategorii diplomi. Bjelostokist. Hiljuti tuliwad siia hulk Juutisi, ülepea 153 inimest, Ameerikast tagasi. Nemad oliwad  tülide pärast, mis lõune Wenemaal Juutide wasta umbes aasta eest tõusiwad, Ameerikasse wäljarändanud,  kus nad uue isamaa lootsiwad leida. Aga nad eksisiwad. Maa mis neile siin hea tingimiste  all kätte juhatati, oli täitsa kõlbmata. Nad pidiwad muud teenistust otsima ning hulkusiwad kaua aega ühest riigist töise, kuni wiimaks kõige mõnusamaks arwasiwad Wenemaale tagasi põörda. Niju-Jorki komitee muretses neile reisi kulud Londoni, kust nad Berlini kaudu oma wana isamaale tagasi saadeti. Mõnesugused sõnumed. Elajate ülespuhumise wastu kiidab üks põllumees Saksamaal järgmist arstimise wiifi wäga heaks. Kahe munale tehakse, igale mõlemasse otsa, üks pisike auk, ning lastakse wedelik seest wälja jooksta; täidetakse siis munad tärpentini õliga, pannakse  augud leiwasisuga jälle kinni ja aetakse nüüd munad loomale nii kaugele kurku, et ta nad alla neelama peab. WarSti hakkawad tal sagedad rõhatused  käima ja 5 künni 10 minuti järel on loom terme nagu enne. „Mina usun kindlaste," ütleb seesama põllumees, „et see, kes kord seda arstimise wiifi on katsunud, midagi muud abi selle haiguse wastu ei saa tarwitama. Ma tahan aga nimetada, et seitsmel juhtumise korral üks oli, kus ma isegi enam loomast ei arwanud asja saawst, kui mind nqtuke hilja oli kutsutud, ma annin aga nimetatud äraproowitud rohtu ja loom oli 10 minuti järel jälle terwe." Hobuste söötmise juures, iseäranis tee peal, ole mitte üks kõik, kunas neid joodetakse, kaS neil kaeru ehk heinu enne antakse, waid seal juures on ka tarwis, üht järge tähele panna. Hobusel ei pea mitte alles kaerte järel heinu antama, nagu see sagedaste  pruugitaw, waid loom peab eesmalt heinu saama, siis wett ja alles lõppeks kaeru. Sell söötmise  järjel on see tulu, et kaertel, mis pitkemat seedimise  aega nõudwad, täieks kohuse täitmiseks rohkem aega saab antud, nii et loom korraliselt sööb ja seedib, kuna tõistwiisi tema kõhule liiga tehakse, nii et ta sagedaste ristluiest kangeks jäeb, kokku kisub ja muid wigaduse märkisi awaldab. Kartohwli pealiste liig jõudsa kasum wastu, mis kartohwli allakaswamist takistab, ei ole küll wist paremat abi, kui pealised umbes 4 tolli kõrgusel mullapinnalt sirbiga ära lõikada, nii et õhk ning soojus lähemalt mulla pinnale peaseb. Seda tööd wõib Juuli-kuu töisel poolel ehk ka Augusti kuu hakatusel ette wõtta; hilisem toimetamine ei saa küll enam suurt kasu tooma, sest et ilmad siis juba niiskemaks ja jahedamaks lähwad. Et aga arwata wõib, et kartohwlite tihedalt mahapanemine pealiste lopsakat kaswu edendab, siis on selle maa peal, kus seda iseäranis sagedaste näha, seeme-kartohwlid üks töisest kaugemale panna kui muidu. Wõitlus elu eest. Kõne, mis 8. Augustil 1882 aastal. Pärnu Eesti Põllumeeste  Seltsis pidanud kooliõpetaja A. Wärat. 111. Oleme meie nüüd elu wõitluse põhja üleüldselt elawas riikis leidnud, nimelt iseloomust, wormi alal hoidmises, stis seisatame nattuseks weel tema peal inimeste elu wõitluse wältuse juures, mitte seepärast, ehk et ta mitte üks ja seesama ei oleks, waid et ta meile weel mõndagi asja selgeks teeb. Kui loomadel  langemine kätte tuleb, nagu meie püha Helene saare peale toodud kitsedest nägime, siis ei ole sellest kellelegi! suurt walu. Langeb aga elu wõitluse teel minna, seltskond, rahwas ehk riik, siis mõjub see õige rohkeSte kõikidesse, kes neid teadsiwad ja tundfiwad.  Muistsed Rooma ja Kreeka riigid on kadunud, ühes sellega oliwad kantsis tük aega ka nende teadused ja kunstid mõni asi täna päewanigi weel. Kui palju waewa ja kannatust peawad need uueste nägema,  kes Roomlaste jä Kreeklaste jälgedesse aStuma pidawad. Meie wsimurikast esimeest C. R. Jakobson'!  leinawad mitmed sajad tuhanded taga, nagu wäetimad lapsed oma isa, kes tänine leiba neile annud. Kui niisugust walu tunnewad kõrwalised töise kadumisest, mis siis see ise, kes langemas? sest see on ju Lseloomuse kautamine, oma wormi häwitus. Walus, ütlemata walus on see juba ka siis, kui sa mõtled alles, et ükskord langema pead. Waat', mikspärast mõistlikud elukaasinimesed olgu nad üksikud ehk seltskonnas, surma kardawad ja oma elu eest rohkemal ja mõistlikul mõedul hoolt kannawad, wõitlewad. Ma ei eksi, kui ütlen, et kõik, mis tänini tehtud, on tehtud inimese elu kergituseks, wõimalikuks pitkendusekS, ja mis tehtakse praegu weel ja tulewikus, tehtakse ka selle tarwis, et kergem, hõlbsam wõidelda oleks, oma wormi eest seista. Ehk weel selgemine, et praegune  hariduse järg wõitluse järg on, on wiimane esimese  isa. Kui hakkas wõitlus, siis ka haridus, mis waimu ja wälise elu kohta niisama käib kui wõitluSki. Seepärast, kui meie nüüd inimese ja tema mikmetsugu kogude peale waatame, leiame kõige laiemat ja täiemat waimu haridust sealt, kus kõige rohkem Mõistust on. Muidugi, ma ei räägi lausast sõjakärast, mis fiiS ettetuleb,  kui töine otse kurgu kallale tükib, ei, ma räägin mõistusest ötStarbete määramise ja nende püidmiSte teel, mõistusest waimu wäljal. Tõstab kära ju hilpharakas, siiS on wiimne abiriist wõitlemise juures. Kes haritud on, ja kelles inimlikud püüdmised, kui oma üksiku elu, nii ka seltskonna kohta, kus ta liikmeks on, aset peawad,  see wõitleb wahwaste ja mehiselt. Tema waimu ja ihu tarwitused on põhjalisemad, sügawamad, täielisemad;  nende täitmine puututab mõndagi, sest'ap sellel mehel ka rohkem waenlasi on, kes wõrkufid wälja lautades alast teda tabada püüawad; aga mees on mõistlik.  aimab wõera mehe püüdmised ja peaseb uueSte terwelt  ja puhtalt. Ei iialgi, iialgi taha langeda nende sisse ja oma iseloomust kautada, sest see on määratu