Aleksander N. wiimakS oma pühitsetud elu kautas, et see seltskond mitmel wiist nendest lehtedest tuetust leidis, miS määramata rahwusetuju Wenemaa! üleS kihutafiwad, seda ei wõi ükski osaw politika pealtwaataja salata, kui need lehed seda ta teha ei tahtnud. Kui meie nüüdne Keiser ja Isewalitseja kurwal ja koledatl päiwil oma õnnistatud efiwanemate auujärje peale astus ja Valitsuse keppi oma mehise kätte Võttis, fliS oliwad rahamõtted  tema esimesed mõtted. OmaS esimes kõrges ringkirjas  kuulutas Keiser Aleksander 111. kindla ja wägewa sõnaga et wäljaspidine rahu pidamine ja rahu kaitsemine, seespidine  riigi ja rahwa kostitamine tema peatahtmine ja püüdmine oleks. Selleks astus ka meie mehine Keiser seespidi kõige nende wasta, kes üleüldist rahu kuidagi rikkuda püüdfiwad. Weneriigi kõige suurem ja tähtsam aealeht ,Golos" langes raske nuhtluse alla, sest et see leht rahwuslist waeuutuld wäljaspidi ja seespidi lõõtsutas. mõneaegue ärakeelamine oli üks tähtsam käsk, kui mitmed arwawad, sest selle lehe eest olla mõnedki mõeduwad mehed kostnud. Köikslaawlaste erakond katsus küll pettuse kombel oma lehte teise näu all uu es te elusse äratada ja selles oma ärritawat häält lõSta, aga KeiSri wägewa käsu peale pidi see ärritaw hääl pea soikuma. Et need Kõigekõrgemad, otsekohe Keisri oma südamest tulnud käsud ühekorraga kõige nende wasta antud oliwad, kes seespidi ehk wäljaspsole rahwuslist  tülituld lõõtsutawad, seda mõistfiwad kõik need, kes tõega ja teuga Keisri ustawad alamad olla tahawad. Aga rahwusliku tüli kihatajad on üksi oma keelega, kölawa sõnaga Keisri alamad, mitte oma südamega ja oma teuga. Sedawiisi näeme siis ka ikka weel mitmes Wenekeeli, paraku ka Eestikeeli lehtes rahwuslist üleskihutamist ja ärritamist, mis ennast mitme, wähem ehk rohkem kawalast punutud katte alla peidab, kuuni nuhtlus ka nende kätte jõuab. Omas kõikumata, õnnistatud rahu nõudmises otfiS ja leidis meie armastatud Keiser tuetust suurte naabriwalitsejate  juures. Wene ja Saksa Keisrite sõbralik kokkutulemine Danzigis punus uut Kolme-Keisri ühenduse paela. Sellepärast on see pääw Danzigis uuema politika kõige tähtsam pääw. Kolme-Keisri ühendus on uueõte köidetud ja selle õnnistatud ühenduse all on ka juba kõikuw  Itaalia riik warjupaika otsinud ja on seda leidnud, niipalju kui wäljaspidised sõbrused seespidiste tülide wasta kinnitust anda wõtwad. Endine ja nüüdne Kolme-KeiSri üheuduS ei ole omas sihtis ja otstarbes mitte täitsa ühesugused. Endise Kolme-Keisri  üheuduS oli lagunema Türgiriigi asjade seletamist,  Nistirahwa peastmist Mohammedaanlaste ülewalitsuse alt omaks otstarbeks wötnud. Sel ühendusel oli siis ka, kui ja kus tarwiõ, juba hakatusest saadik oma sõeajoon sees. See sõeajoon sai kui mägise, kõige rohkem Inglismaa  kahekeelise politika läbi tegewusele sunnitud ja tegewns  langeS ainaüksi Weneciigi koormaks. Kulda juba ülemal tähendatud, äratafiwad Wenemaa hiilgawad wõidud  wöeramaa kadedust ja ettewaatamata, muist koguni wabandamata rahwuse-tule lõötsutamised mitme kihupäise Wene aealehe poolest, äratasiwad wöeramaa umbusaldust tegiwad sedawiisi isamaale määramata suurt kahju. Mitmes tükkis mahendas Berliini kongress Stefaano lepituse mõnu ja laiendas nimelt Inglismaa ja Austria wõimuskonda. Esimene Kolme-Keisri ühendus oli kõige selle läbi kangest lahkumise poole nihkund ja leppimise Vaimu asemele oli mitmes tükkis ärritatud maim asunud, mis kulmu alt naabri sammust waritses. Uuel Kolme-Keisri ühendusel on üksi-ainu rahujoon. Berliini kongressi otsused ja nende mõnud peawad kõikumata  rahupõhjuseks jääma. Iga riik peab sellega leppima, kuida tema piired ja õigused määratud saiwad, ja nendes peawad kõik maad ja riigid kinnitatud ja kaitsetud saama. Wäljaspidise rahu kõikumata pinnal tahawad Keisririigid oma maade ja rahwaste seespidist koduelu kosutada ja edendada. Kui sel ühendusel ka oma sõeajoon sees on, siis on see üksi wäljaspidiste rahurikkujate wasta, nii palju kui iial wõimalik, ilma werewalamiseta, ja seespidiste  rahu ja kosutawa elukorra waenlaste wasta. Selles ülewäga tähtsas nõuudmises tahawad wägewad Keisririigid üksteist aitada ja tuetada. Aga kes on need seespidised Vaenlased, kelle wasta Euroopa kõige wägewamad Valitsejad ennast Vennalikult ühendanud on? (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Uu? Saksakeeli aealeht ,Die Heimath" on oma wäljakulemist ja oma fihti juba kuulutand.  Selle kuulutuse järel tahab ,Die Heimath" kõige tõsiste Eesti ja Läti tarwituste eest kosta tahab selle waõtapanemife waSta wõidelda, mida teised rahwused Eesti rahwuse waSta pidada ja tänu Wenemaa wasta äratada, kelle käest Eestlased ja Lätlased oma kodanlikkust õigusi saanud olla. Meie omalt poolelt soowime uuele lehele head õnne. Meie loodame aga ka, et see leht ennast nendest tühjaist sõnadest eemal hoiab, millest meie kirjanduse-waimu nüüd muidugi üleliiga heliseb. Nende tühja sõnade sekka peame meie aga juba hakatuses seda lugema, kui ühegtst wastapanemisest  EeStt teatud rahwuse wasta kirjutakse. Nii palju kui meie omas, nüüd juba pitkemas eluaegas näinud oleme, ei ole Eesti rahwuse wasta meie kodumaal iialgi ega kusagil pandud. Mille wasta meie kodumaa Saksakeeli  aealehed ja ka meie wõitleme, see on üksi see käratsema  hal va rahwa ehk DemokraatlaSte waim, mida ,Sakala"  ja selle sarnatsed lehed ja mehed rahwa sisse puhuda püüawad ja rahwa auu kulu peale Eesti maimu  kS nimekamad. Auus Eestlane on kaugel DemokraatlaSte  maimust ja seda auusat Eestlast ja tema rahwusetundmist  ei ole ükski põlgand ega takistand waid jõudumööda  kosutanud ja tuetanud. Kuida Eesti kirjandus Ewang. Lutheruse usutunnistuse kirikuõpetajate loodus on, kes omitigi enne kõik Sakslased oliwad, nenda on ka Eesti kosuw ja kosutaw haridus Tartu suurkooli õhk, mis Sakslaste maimust kantud on. Kui Eesti rahwnsele midagi  karta oleks, siis sigiks see kartus meie oma kahewääriliste  ,rahwameeste" läbi, kes rahwast rahwuse-oheliku  otsaS rahwusest wälja petta püüawad. Selle walewaimu waSka wvitlewad meie paremad Saksakeeli lehed ja selle waimu wasta wõitlem ka meie, koguni ja iial mitte auusa Eestiwaimu wasta. . . . Meie oleme Weneriigi kodanikud niisama heaSte kui kõik teised, meie tunneme ennast Weneriigiga üks ja seesama olema ja see tänutunnistus mõedub siis niisama HeaSte meie eneste kohta, ehk see tähendab üht lahutust meie teisest kännust wõsunud  kaaskodanikude wasta, mille peale üks ustaw riigikodanik  ka uneS mitte mõtelda ei tohiks. On meil tänu anda, siis paneme meie seda täna kõige kaaskodaniku dega ühes meie armastatud suure Keisri ja Tema eelkäijate  ja järeltulijate jalge ette. Kus meie Keiser on, seal on meie isamaa. See on meie kodumaa seisupaik. Tallinna 11. walikondaS on kõik I. Walikomitee walitawad Linnasaadikuteks walitud. 297 häälest saiwad. P. Wellberg 293 häält, Raeherra C. W. Grünberg 292 häält, R. Zipser 292 häält. E. E. Hartmuth 291 häält, Baron E. Girard 290 häält, Raeherra A. Höppener  288 häält, F. Wiegand 288 häält. N, Thamm 287 häält, Raeherra O. Gregori 282 häält, Mermann D. Fslsch 280 häält, Raeherra L. Berting, 248 häält. Konsulent C. E. Koch 247 häält, Raeherra v. Gloy 245 häält, Mermann J. Siebert 245 häält, Konsusent RZ.v. Antropoff 143 häält, A. Sahharow 243 hääli., Snperintendent  R. Girgensohn 242 hält, Mermann Wilhelm Mayer 241 häält, F. G. Eylandt 241 häält, N. Schröter  150 häält, Konsulent E. Erbe 239, F. Bogdanoff 235 häält, Redaktor Chr. Mickwitz 232 häält. Redaktor E. Heubel 230 häält. Peterburgist kirjutakse, et tulewal aastal tempelmarkid  kallimaks pandud saamad. Selle läbi loodetakse wekselmarkide pealt üksi 900.000 rubla rohkem sissetulemist.  Raha Ministeriumis olla ka nõuu riigimaksu päranduste peale panna. Mitmed Tallinna kodanikud kuulutawad, et 11. Walikomitee nende nimest ilma nende teadmata walitawate  sekka ülespannud oleks ja et nemad walimist wasta wõtta ei wõiks, Üleüldse liiguwad linnas kentsakad jutud nõunde üle, kuida 11. Walikomitee oma walitawatele häälest  korjanud oleks. Jumal hoidku meie armast linna haälede kauplemise eest, mis mitmes paikas walijaid ja walitawaid roojastab. Kuida meie weiked Gambettad pärast  oma mitmesugust tõutust täitma saamad, seda peawad aead õpetama. J ean Paul ütleb: ,Enamist saawad ametid suurema auuga tallitatud kui nõuutud." Ehk läheb kuulsa mehe sõna ka Tallinnas tõeks. Tartust kirjutakse 4. selle kuu pääwal: ,Jälle kuuleme  meie ühest koledast karjat ust, mis maarahwa eluwiiside  hukkaminemist tunnistab. Kui minewal Tetfipääwal Kanepi kirikuõpetaja Pastor von Holst pärast lõunat kell 5 kirikust koju poole minemas oli, sai selja takka tema peale lastud. Kuul hawas teda küll reie lihas, siiski kargas kirikuõpetaja mõrtsuka, ühe tundmata jummaka mehe  peale, kes jookstes uueste, aga mööda laskis. Jookstes  kukkus mõrtsukas maha ja kirikuõpetaja jõudis nii ligidale  tema juure, et temale kepiga mõned hoobid anda wõis. Siis kargas kurjategija üles ja laskis jookstes weel korra, aga jälle mööda. Kes see kurjategija oli, seda ei teada weel, aga Pastor von Holst on juba enne ähwarduse kirjast saanud. Nii kaugele oleme juba jõudnud, et kölwatu tagakiusamine juba mõrtsukariista kätte wõtab! See on küll üks ainus tegu, aga see on üks tegu, mis meie kirju aeakäiguga kartlikul kombel kokku mahub. Kui fee kõlwatu inimene seda tegu ehk ka oma erawiha täitmiseks  tegi, siis ei wõi ükski salata et seesugune tegu mõne aasta eest weel wõimatu oli. Aga mis on «stis Ätimaste  aastate sees sündind? Talurahwa jõud on rõõmsast  kosund, iialgi ei seisnud nende elukord kindlama põhja peal. Wilja ikaldust ei ole olnud, päiliste pääwapalgad on töuSnud, teaduslikud priidused on laiendatud, rahwa koolitamine on jõudsalt edendatud ühe sõnaga, iialgi ei seiõnud Liiwimaa talurahwa asjad nii mõnusa korra peal. Ja siiski on tallitsemata meel ja elukombete toorus hirmsal wiistl laiemale weninud. - Kus leiame meie selle põhjust? Meie wõime aga üht Otelda Seltslikkus eluS ja aeakirjanduses ,rahwusliku" lipu all ülestõusnud piiramata  kihutuS õiguse ja üelmate wasta, alaline wihawaenu  süttitamine seisuste wahel üksteise wasta, meeletu priiduse ülespuhumine, kõige õiguse wasta määramata wägiwallaks, kawalast wäljaarwatud meelede segamine. Selle hoolsa, tustiwa tegewuse wili seisab selgest igaühe silma ees, kes wärwitud klaaside läbi harjund ei ole. Hiljuti  palus Kawastu Wallawanem ülemat kohut, teda ametist  lahti lasta: kaks küüni olekssiwad temal juba põlema, pistetud ja kuida peaks tema ennast edespidiste kahjude kaitsema? Jääks tema kauemini ametisse, siis saaks sandikest  tema päranduseks. Ja see kaebtus ei ole mitte ükssine:  teada on, et rahulise elukorra armastajad ja jõukamad  mehed talurahwa seaS hirmu pärast oma waranduse eest nende peale langend koguduse ametit tagasi tõukamad. Kes wõib seda neile pahaks panna? Ja missugused saae wad siis ametisse? Seesama wastapanemise waim õigusi ja ülemate wasta, seesamata tallitsema wägiwaldne oma ab waim, miS ühtes paikas tnlelonti tõstab, piStab teiseS paikas rewolwri mõrtsuka seltskondlase peusse ja on julge, et tema Vabandatud ja kiidetud saab. Kuhu meie kipume?  Uht aga on teada, et rahuwastane liikumine selle paiga peale seisma ei jää, kuhu juba jõudis, waid ikka kõrgemates ringides häbematama julgusega elama asub. Need leegid aga, millega auusate koguduse ja kohtu ametnikud?  majad ja wara hääwitatud saamad, need põletagu nende südamesse, kes kõiki seda önneriisuwat kihutust sütitanud  ehk sallind on; weri mis ehk walatud saab, langegu  nende peade peale, keS kurjusega õiguse ja kohtu kindlat pinda üleS tustiwad, ja kes seda ülestustimist awalikult ehk salaja tuetanud on! Meie omalt poolelt tuletame lugejatele meele, kuida need lehed, mis ennast Eesti nime teutuseks ,rahwusliku  d" nimelawad ja nende Wenekeelised seltsimehed ühest suust kölwatuma wallawanemate ja kohtu teutaja Reingla  Bsi eest kostfiwad, kui tema nucjatumast tegudest ükS weider jutt Eestirahwa e e l e j a h u tu s e ks" sepistatud  oli. Meie tuletame lugejatele meele, kuida need lehed otsekohe wargate ja warguse wastawõtjate eest kosiawad  ja meie hiugekarjatsete jutlusi kurjusega roojaStada, kuida nemad auusate Eesti meeste nimest awalikult teutada  julgemad, kui need nende pööraste wiha alla langefiwad.  Paneme tähele, missuguse külma meelega ehk koguni waewall peidetud rõõmuga „ Sakala" efiwanemate waga usu ärasalgamisest ja usutunnistuse muutmisest räägib,  kui oleks jutt hobuse Vahetamisest ehk riiete wahetamisest,  siis ei wöi nõdra wendade eksitamist imeks panna. Tungiwalt peame meie aga meie kindlaid EeSkiMndafi paluma, et omalt poolelt mis wõimalik teeksiwad, et kardetaw  kihwtikarikas meist pea mööda läheks. Talwekuu 28 pääwal põles Wana-Prangla mõisa mafhina-rehi maha, kus mashinad, umbes 240 koormad kaeru, 20 koormad erneid ja härjapea seemet sees oliwad. Tuli on kolmeS paikas korraga lahti läinud, ja arivatakse pandud olema, sest sel pääwal ei saanud peksetud. Pärnust. Pärnu tänawused laewasõidud arwatakse Talwekuu 27 pääwal lõpetud olema, kus aurulaew pUller" wälja jooksis. Peterburgist. Kurjategijad SankowSki, üks Brest-Litowski weike-kodanik, kes Kindral Tsherewini peale laskis, ja tema nõuu-andja Melnikow, üks Peterburgi  weike-kodanik, on Sõeakohtu alla antud. Kuida täniste läbikuulamiste juures selgeks saanud, on nemad pööraste õpetuste järel kätes kurjateule kihutatud. Wilnast. Margus raudtee peal, millest hiljuti kirjutasime, on ülestulnud. Süüalused on raudtee ametnikud  ja üks Juudi naene oma 18 aastase pojaga. Teatud  aeal ja teatud paiga peal wiskasiwad raudtee ametnikud  raud kasti, kus 12,453 rubla 61 kopikat sees oli, rongist wälja. Juudi naene ja tema poeg oliwad seal juba hobuse ja wankrega ootamas, wõtsiwad saagi wasta ja peitsiwad seda WilnaS, ühe Juudi keldresse. Leidjatele  pakuti 10 protsenti Varastatud rahast, kui leitud saaks. Kui wargust leiti, siis oli rahast juba 1107 rbl. 61 kopikad wälja antud. Seda loodetakse süüaluste Varandusest  tagasi saama. . Suwalkist. Losishki külas oli lesk talumees GrSmko Shegat naese wötnud, kellega temal esimese uaese laste pärast alaline tüli oli. Pahas tujus wiis mees oma 10aaõtase tütre ja kaks poega metsa ja lõi neid seal surnuks.  Kodu rääkis mees, hundid olekfiwad tema lapfi