juukseid nähes läbi naesterahwaste rea. Aga sellega polnud asi weel lõppenud. Kõige ilusam, weel wäga noor ja kõrgest sugust jaagu lla riietest näha wõis) naesterahwas astus Leo juurde, hakkas ruttu tema ümbert  kinni ja andis temale tugcwasti suud. Ma kohmetusin hirmu pärast, sest muud ei wõinud ma oodata, kui et nüüd metsmehed Leo silmapilk Piigi otsa pistawad; Job lõi ehmatuses  käsi kokku ja hüüdis„AH  sa saatana plikal" Leo aga arwas, et siin mana ristirahwa  kombe, suuandmisega teretamine moodiZ  olla ja musutas kaunist neidu oma korra hästi südamlikult wastu. Nüüd olin ma ses arwamises kindel, et Leo wiimne tund käes on. Aga maata imet! midagi iseäralikku  ei sündinud. Mõned noored naeste  rahwad tegiwad küll hapud näod, aga wanemad  naesterahwad ja mehed naeratasiwad koguni. Kui meie selle rahwa kombetega lähemalt tuttawaks saime, tuli asi awalikuks  Tükis teine lugu, muidu harimata  rahwaste juures, on Amagaggeri meeste ja naeste õigustega. Amagaggeritc naesed ei ole mitte ainult meestega ühesuguste  õiguste osalised, maid neid peetakse koguni meesteks kõrgemaksgi. Selle rahwa  juures läheb sugukond naesterahwa rida mööda edasi, emast tütre kätte; isa on nagu kõrwaline asi. Iga suguaru walitscb  enesele aga ühe wanamehe juhiks, keda nad auu pärast isaks kuksuwad. Wana Billali oli selle suguaru „isa," kelle hulka meie juhtusime. See suguaru ehk pere nagu nemad nimetasiwad, oli 700 hinge suur. Kui Amagaggeri naesterahwale üks mees meele järele on, siis näitab ta seda selle läbi, et ta teda kõige rahwa ees musutab,  nagu seda ilu? neiu, kelle nimi Ustane  oli, Leoga tegi. Kui meesterahwas wasta musutab, siis see tähendab seda, et ta teda omale naeseks wõtab ja abielu, mis nii lihtsalt seatakse, on kõigiti kindel, kuni abietu rahwas ise üksteisest äratüdi- nenud ei ole. Aga ma pean ütlema, et lahutust sääl peaaegu ei tundagi, ehk küll täitsa teisiti arwata wöiks. Tüligi ' tuleb sääl wäga wähe ette ja sedagi ainult meeste wahel. Kui keegi naene sääl teist meest armastama hakkab ja oma mehe maha Mab, siis lepib mees sellega Peaaegu niisamuti, nagu Europa mees passi, kogukonna ja teiste matsudega, mis küll mõrudad, aga siisgi terwele rahwale wäga kasulikud on. Nõnda on mõni asi ühe rahwa juures wiisakas ja anus, mis teise rahwa juures häbemata ja auutu näitab jne. Leo hntis  siis iseenese teadmata abielusse, hettis esimese sammuga Amagaggerite hulka astudes  iluss Ustanega abielusse. VII. U-tane laul. Kui suutelemine möödas oli jma pean otsekoheselt tunnistama, et üksgi naesterahwas  mind oma musuga auusiada ei joonnnud;  mõned waatastwad kaunis armsasti Jobi otsa jtema suureks hirmuks) aga mind jäeti rahule) tuli Billali meie juurde ja kutsus meid lahkesti koopasse. Meie läksime  wanamehe järele, aga rrstanc meie järele. Sisse astudes nägin ma kohe, et see mitte loomulik koobas ei olnud, waid inimeste  käte töö. Ta oli umbe- 100 jalga pikk, 50 jalga lai ja wäga kõrge; tema ehitus oli templi ehituse sarnane. Pääkoopast  läksiwad augud, 12 kuui 15 jalga üksteisest eemal, teistesse koobastesse. Kesk pää-koobast oli tulease, kus ümber elajate nahad põranda pääl laiali laotatud oliwad. Billali palus meid nahkade pääle maha istuda. Warsti roodi meile toitu ja meie ci olnud mitte söömises laisad, sest nälg hakkas juba waewa tegema.. Meie jõime keedetud kitseliha, maisi ja piima sauest riistade seest. Toidu toojad oliwad noored  tüdrukud. Kui meie söönud olime, ütles Billali: ,Mii>i sünniwad imelikud asjad > Jälgi pole wecl walgeid jMuesi meie juures käinud.  Mõnikord juhtus, et mustad mehed  meie juurde eksisiwad ja nende käest kuulsime meie, et ilmas walgeid inimesi olemas olla, kes merd mööda sõita, aga ise ei ole meie walgeid inimesi mitte näinud.  Selle pärast panime ineie wäga imeks, kui meie Teid endi kanali pääl sõitmas uägime, Aia ütlen otsekohe wälja, ei ma teid maha luua käskisin, sest et wõõra-tel  mitte luba ei ole meie kanali pääl sõita, aga Tema, kelle sõna igaüks kuulab, käskis teie päälc armu heita ja teid siia tuua." „Aga kui Tema, kelle sõna igaüks  kuulab, sitt kaugel elab, kuda ta siis wõib teada, et meie tuleme?" küsisin ma. Billali naeratas imelikult ja wastas: „AH sa arwad, et meis pool teisiti näha ei wõi, kui aga silmadega ja kuulda, kui aga kõõmadega? Ära kusi minu käest enam midagi järele I Tema teadis ja sellest on kullaltI" Ma kergitasin õlasid ja jäin wait. „Sest ajast saadik aga ei ole ma teie kohta mingisugust käsku saanud," jutustas Billali edasi, ja selle pärast lähen ma Tema juurde. Hija jTema), meie kuninganna,  saab otsustama, mis teiega teha tuleb." „Aga kui palju sul selleks aega ära kulub isa?" küsisin mina. „Wiis päewa kõige wähcmast. Tema elukoht on wäga kaugel ja ma peam ssuUd ja rabasid mööda minema. Aia soowin, et temal teiega hääd mõtled oleksiwad, aga ci warja ka sugugi, et ma teie pärast wärisen:  siitsaadik on iga hing, kes wõõralt maadelt meie juurde tuli, ilma halastamata ja ka minu wanacma ajal." „Kes siis käskis teid nõnd teha?" küsisin  mina. „Tema," wastas manamees lühidelt. „Kuda Tema? Kas tema siis juba sinu wanaema walitses? Tema on wist meel noor naestcrahwas ja oli siis alles sündimata." Was kuseks naeratas Bellali salalikult ja läks sõna lausumata koopast wiilja. Meie jäime üksi ja murdsime päid, Tema üle. Leo ütles! „Kui tema meid tappa laseb, siis tean ma ometi, et ma sellesama naesterahwa läbi oma elu kaotan, kes ka minu wana suureisa Kallikratiga 3VV aastat enne Kristust  surma saatis, mis ometi wäga algupäraline  ja imelik on." Õhtu juhatati mind ühte pisukesesse koopakesesse magama. Ma waatasin seda lähemalt >a nägin, et sääl pääle Väljaraiutud  lawa, mille teine ots pisut kõrgem oli midagi ei olnud. Ma sain warsti aru, et see cune surnute jaoks oli tarwitatud ja selle pärast ei tulnud mulle uni pääle. Natukese aja pärast jooksis Job minu juurde ja palus, et ma teda ka senna magama  lubaks, sest „saatanad," nagu taAmagaggerid  nimetas, tahta teda hauda magama panna. Mul oli õnneks, et ta seltsiks tuli ja lubasin temale jääda. Siisgi ei maganud ma sel öösel sugugi hästi. Teisel päewal läks uks naesterahwas Jobi juurde ja musutas teda. Job aga lükkas teda enesest ära, sest ta ei sallinud naesterahwaid, maid kartis neid. Ma arwasin  sellest suurt pahandust tõuswat ja ei eksinud mitte. Pärast poole saab lugeja seda pahandust teada. Amagaggerid oliwad, nagu ma pärast näha sain, tublid põlluharijad ja karjaiaswatajad,  ehk nad küll kündmise asemel põldu ainult ühe imeliku riistapuuga torkisilvad.  . (Järg tuleb.) Politika ringwaatus. Tööd maailma näituse tarwis Partsis  lähemad wäga jõudsasti edasi ja äratawad  wäljamaal igal pool suu.rt tähelepanemist.  Hoolimata neist pahadest ja õnnetutest'  ettekuulutustest, mida Saksa maa tähtsamad lehed nimetatud näituse kohta awaldasiwad ja meelgi awaldawad, saab tulema aastane Prantsuse maailma näitus palju suurem ja toredam olema kui ialgi enne. Need Europa riigid, kes näitusest mitte osa ei saa wõtma, on järgmised- Saksa, Rootsi, Daäni, Türgi ja Montenegro.  Ametlikult wõtawad osa- Norra, Helwetia (Schweitsi) ja Greeka maa; ainult  erawiisil- Wenc, Austria, Ungria, Jtalia, Hispania, Portugalia, Belgia, Luxemburi,  Hollandi, Suur-Britannia ja Rumenia.  Belgia, Hollandi, Luxemburi, Hispania  ja Portugalia riigid .on üksikutele komiteedeleka rahaabisid, 200,000 —600,000 franki suured, näituse tarwis annud. Amerika riigid saamad kõik enamasti ametlikult osa wõtma. Ühisriigid on näituse  tarwis 1,256,000 franki ohwerdanud ja niisama helded andjad on ka kõik teised Kesk- ja Lõuna-Amerika riigid olnud. Äsia riikidest wõtawad osa Jaapan ja Siam, Afrikash Marokko ja Lönna-Afrika priiriik, Australiast Wiktoria asumaad; kõik ametlikult. Näituse ruumide asemed wäljamaa riikide  tarwis on 1V0,060 ruutmeetrit suuremad  ja palju awaramad kui aastal 1878. Europa riikidest saamad Wene ja Inglise  maa kõige enam asju näitusele wüma,  Wene maa osakonna näituse hoone pikkus mõõdab 7500 meetrit. Näituse puiestikusse  ehitatakse mitmesuguseid Wene ehitusi, nende hulgas ka üks talupoegade elutuba (isba) Mõskma kubermangust. Toas saamad ka ühtlasi selle elanikud olema, kes näitusele puust Mälja lõigatud kujusid wälja panemad. Soome maal on oma asjade tarwis ise hoone. Inglise maa, kelle näituse  plats 15,000 meetrit suur, peab seda meel liig wäikeseks; niisama on lugu Wene, Belgia ja Helmetiaga. Inglise maa jwabriku  osakond saab maga mitmepooline ja tore olema. Puicstikusse seatakse mitmcsugusid  Inglise ehitusi üles, nagu meski, leiwa küpsetamise maja, piimatalitus jne. „Jndia palastisse" panemad Jndlased India  tooteid (käsi- ja wabriku töösid) näitusele.  Ka saab üks India maa kohmimaja sisse seatud. Siis tulewad Jtalia, Hispania, Portugalis  ja Belgia. Jtalia toob hulk toredaid  majariistu ja riideid näitusele. Austria-.Ungria saab, TiSga miuewa keivadistest hoiatustest hoolimata, suurel mõõdul näitusest osa wõtma. Norra maal, kellel nüüd üksi suurem  plats on sui aastal 1873 Norra ja Rootsi maal ühtekokku oli, saab mitu osakonda  näitusel olema, millest kõige suurem "kalapüüdmise nõuude osakond on. Hollandil  on oma asumaade kauba tarwis tähtsas paik näitusel; suurt tähelepanemist äratawad kaks India küla, mida Jnwalidi hotelli puiestikusse üles ehitatakse. Sinna samasse puiestikusse pandakse ka Prantsuse asumaade tooted näitusele. Siis tulewad Rumenia, Greeka, Egiptuse, Marokko, Japani  Siami jne rahwaste näituse osakonned  saamad igaüks oma maa moodu järele ülesse ehitatud. Marokko ehitab ühe Kasari  (kaubahoowi) üles, mille ümber mitmesugused  kohwimajad, Pawiljongid ja sultani  maja seisawad. Egiptus toimetab näitusele terwe Kairo linna uulitsa, Arabia  linnaosa, poodidega, koolidega, palwemajadcga  (mosheedcga) ja käsitöölistcga, kes päältwaatajate nähes mitmesugusid töösid teemad. Näituse puiestikusse ehitatakse mitmesuguseid  kohwi-, söögi- ja söögimajasid, millest  üks toredam on kui teine. Pääle Prantsuse kohmimaja wõib siin Belgia söögimajas,  Inglise „grillroom"is, Wene ja Hollandi söögimajades käia. Siin on õlle-maja,  kus noored ja kenad Hollandi neiud rahwa riietes õlut müllwad; India kohmimaja, kus Inglise asumaade jookisid ja India theed pakutakse; Ungria söögimaja,  Austria õllemaja, Inglise-Amerika „bar" jne. Ühe sõnaga ütelda- sääl on palju näha ja kõik saada, mida süda kutsub. Inglis maailma riik, kelle osasid küli zu kõikides ilmajagudes leida on, näib meelgi laiemaks weniwat. Ammuks seda oli, kui Inglased suure Birma riigi Taga-Asiaoma  hõlma alla wõtsiwad, nüüd on pea sarnane lugu Tibetil oodata. Saälsid maapäälse jumala Dalai-Lama kumardajad ei tahtnud Inglasi oma naabri riigis sal> lida, mis ennast Inglaste kaitse alla oli aunud, kippusiwad neid säält wälja ajama ja et Inglastel jääl suurt mäge ei olnud, ka säälne suwine palawus neid rõhus, taganesiwad  nad ka esiotsa. Kuid nüüd on nad jälle uue wõimuga edasi tungima hakanud  ja Tibetlased oma wiletsa sõjariistadega  ei kohta küll pikemalt wastu panna. Wist saab laulu lõpp olema, et Inglane ka Tibeti tasku pistab. Küll on Hiinal Tibeti ülewalitsuse õigus ja wist saab ta seda ka maksmaks tegema, ci tea aga kas tal sellega paremat õnne on, kui Annami asjas, mida Prantslane Hiina keelust hoolimata  omale kiskus. Lõuna-Afrikas kaswab  ka Inglaste wõim ühte lugu. Kafride kiusakas päämees Dinizulu on oma jõuetust Inglaste wastu ara tunnud, Transwali riiki põgenenud ja sellega südi Kafride sugu nüüd täiesti Inglis alamateks jäänud. wad ometi ka kõigest jõnust Inglis wälit-- susega hästi läbi saada ja endid tema naole toetada. Portugaliased Delaga lahe ümber  ei suuda sugugi Inglis wõimule tõket teha, nii et küll terme Löuna-Afrika kahtluseta  Inglise omaks jääb« Selle wastu ei näi nende ettewõtted Kesk-Asrikas õunestawat.  Nagu nüüd selginud on, oli Stanley  käigul cnani sihiks, Inglis wõimust Kcsk-Asrikasse pcsitada, kui Emin-pashat päästa. Et aga selle nõuule õnnetu ots on tulnud, tuna Stanley oma seltskonnaga täitsa kadunuks on jäänud, ou nende uus „Jda-Afrika selts" jällegi uut seltskonda wälja saata Stanleyl wabastama. Et aga ka Saksa maal cttewalmiskitsed Emin-pasha wabastuseks. käM on, nendel aga ka Politika  kasud silmas -seisawad, wõib wiimati nende wahel wcel kordetaw wõistlus tekineda. Eesti maalt. 4, skp. peeti Maarja-Magdaleenas  missioui püha, Elawalt kõneles Tartu EUtaarja übiöpetaja missioui tööst. Kogudus  kuulas waimustawa tähelepanemisega. Et meie õpetaja juba ligi 86 aastat mana siis on! rahroa seas soow tõusnud, omale pea tublit abiõpetajat saada. «tr. Maarja-Magalcena kiriku puires  pole tarwilist kohta, kuhu kirikulipp oma hobuseid kinni seoksiwad. Soowida oleks, et see asi konwendi pääl läbirääkimise  alla tuleks. —st?,— Maärja-Magdalecnas oli 11. skp. uue kabeli pühitsus. Juba ammugi oli rahwa seas soow uue kabeli järele, aga ikka tehti mõjuwalt poolt takistust, nüüd on siis see asi täide läinud, ei ole enam ruumi puudust karta nagu enne, kui pool wärsked hauad lllesse wõeti. —ut—  Rannust. Pühap. 4. sept. etendasiwad  Werewi näitlejad Tammelt, Rannus  Rannukllla kohaomaniku ruumides näitemängu  ! „Jnimcse hind ja wäimehe wäärtus"  oma kohaliku laulukoori lõbustusel kiriku oreli hääks. Et suuremaks lõbustuseks  mängukoor puudus, tuli wist ka osalt põhjuseks, et paljalt 18 rubla sisse tulnud.  Kuba räägitakse, olla kulud tuludest suuremad! Pühap. 11. sept. etendati Suure Konguta Matuhansul, Konguta tulekustutajate  hääks näitemängud! „Jnimese hind ja wäimehe wäärtus" ja j,Teie käsu pääle herra leitnant." Waheajal laulsiwad Puhja meeste- ja Suure-Konguta segakoor, Kaunima lõpu ilusale pidule andsiwad rukilõikajad, keda tawaliselt töö juures einet mõttes elawate piltidena etendati. Sissetulek  oli, kulud mahaarwamata, üle Kl) rubla. 0. Meid soowitakse wäga järgmist wastust ära trükkida! „Elistwere näitemängu  asjus on keegi „W" minu sõrme näitust muusika kohta õiendada waewaks wõtnud, kuS ta ütleb! „Kudas wõib wiiuli koor kuulu järele mängida . . . niisugusid tükkisid." Kostus: Siis kui nooludeta mängitakse  ja mõnel tükil esimene jagu ära jäetakse nagu see, sääl kord juhtus. Pääle selle mis weel kiitusest kõneldakse, selle pääle tuletage oma kewadist Jõe walla mängu ja laulu meelde. Et minu wastus  natukene hiljaks on jäänud ei ole minu süü. d. r. Wiljandi uuS linnakool, mis senises  kreiskooli majas asub, pühitsed! 8. sept. pidulikult sisse, millest ka mõned kutsutud  wöõrad ojawõtsiwad. Pühitsust toimetas  õigeusu preester, siis tegi Luteruse usu õpetaja palwet ja inspektori asemik 105 Postimees. 1888.