kul kombel hoidnud, ja kurjategijatest on suur jagu oma palga kätte saanud, ehk küll weel palju neist warjul on ja neid taga otsitakse. Meie saame sellest protsessist pea pitkemalt jutustama. Praegusel ajal, kus Montenegro ja Kreeka tüliasjad  Türklasega uut opas Ahwrrrdawad elusse kutsuda, on ühtlasi igas suuremas riigis ka oma kodustes asjades nii palju segadust õiendada, et wähe neid riikisi on, kelle jõud ja aeg praegu seda lubaks, wõeraste asjadega palju tegemist teha. Saksariigil on omad kodused segadused, kus üks wägew partei Bismarki  langemiseks ehk tema töö takistamiseks Saksa keisri juures tööd teeb, nii et juba jälle kõla üle maailma käis, nagu tahaks ennast würstßismark ametist lahti wõtta. Oma ameti mahapanemise ähwardamisega üksi on Bismarkil sagedaste weel wõimalik, tema wastaliste  sala tööd tühjaks teha, sest ilma Bismarkita ei saaks Saksariik omi asju praegu toimetatud.  Inglismaal  on Gladstonel niisama koduseid wõitlemisi küllalt, kus wanameelsed mõisnikud iga weikest asja, mis wähegi juhtub, Gladstone auu maha kiskumiseks tarwitawad, ja töiselt poolt jälle Jirilased oma pärimistega, keda täitsa tagasi lükata ei wõi, ministeeriumi walitsust õige kirjuks teewad. Wiimastel päewadel oli nüüd ka Prantsusemaal  parlamendi otsuse järele, mis ministeeriumi ettepanemise wasta maha tehti, Prantsusemaa ministeerium  ennast ametist lahti palunud. Seda lahtipalumist  on ministeerium küll 12. Nowembril (31. Oktobril)  tagasi wõtnud, peale selle kui parlament healte paljusega oma usalduse tunnistust Ferry ministeeriumile  oli awaldanud. Selleläbi on Ml esiotsa praeguse ministeeriumi waheldus Prantsusemaal tühjaks tehtud, aga liig kaua ei saa enam selle ministeeriumi kestus mitte kindel olema. Oleme nüüd Prantsuse ma ale jõudnud, siis wõime sealt ka kohe et nüüd kõik kloostrid ja vaimulikud seltsid, kellel riigivalitsuse seadusliku luba ei ole, kinni on pandud ja „pühad isad" oma pesade seest välja aetud. Seda ei olnud aga riigivalitsusel mitte väga kerge toimetada, sest kõik seltsid oliwad omad majade uksed kõwaste kinni pannud, nii et mõnes kohas mitu tundi ära kulus, enne kui neid lahti jõueti lõhkuda, töistes ka politsei soldatid ustest ei jõudnudgi sisse tungida, vaid aknad eest ära pidiwad purustama ja läbi aknate sisse minema. Pariisis oli pealegi ühe kantsimoodu kloostrisse peale munkade 3090 lesuiitlaste  sõpra, nende seas palju suurtsugu mehi, kokku kogunud, kes ennast sõamoodu kindlaks tegivad ja politseile  vasta tahtsiwad panna. Riigivalitsuse poolt ei hakatud nendega aga mitte võitlema, vaid piirati klooster soldatitega sisse, mis nii kaua tehti, künni nälg mässajaid  taga sundis, ennast heaga alla heitma. Kui suur praegu vana meeleliste ja kiriktaste viha Prantsusemaal  on, seda võib ka sellest ära tunda, mis üks wanameeleliste partei liige parlamendis kohe esimestes parlamendi istumistes kara tegi. Tema ütles parlamendi  ees riigivalitsusele suu sisse, kuidas ta loota, et ta juba praeguse parlamendi koosoleku ajal republiigi  valitsuse viimast surmawõitlemist saaks nägema. Parlamendi president Gambetta käskis teda nende sõnade järele vait jääda, mis aga laimaja snimega Baudry- Asson) mitte ei teinud, vaid veel häbematumal kombel riigiwalitjust edasi laimas. Seal tehti otsuseks teda parlamendist kolmeks päevaks välja heita. Kui päeval hiljem Baudry siiski jälle parlamendi istumisele tuli, seal nõudis parlamendi president, et ta välja läheks, mis Baudry aga mitte ei teinud. Nüüd astusivad kõik parlamendi liikmed saalist välja, muud kui Baud- ry jäi oMa wanameeleliste sõpradega sinna, kes teda enese keskele wõtstwad. Siis tuliwad soldatid ja wiist.  wad mässaja wälja , aga 15 meest kulus ära, enne kui teda sõprade seast kätte saadi ja wälja jõueti wedada, kus ta käte ja jalgadega wasta pani. See on nüüd wanameelelihte tee, kuidas kõik rahalist tööd takistada ja wabameelelise malitsusele igapidi raskusi ette seada -püawad. Asjalik wõitlemine ja maidlemine ei annaks »«le mingisugust lootust wõidule, sellepärast teutawad nad hirmsal ja kõlwatumal kombel, teemad lahutust ja riidu ning katsuwad kõik nii sopaseks määrida, et üksi õige osawa maimuga mehed meel kõikidest takistustest hoolimata õigel teel ja kõikumata kindlas maimus edasi jõuawad kõndida. Seesugune mees on aga Gambetta ka, keda sellepärast terme Prantsusemaa kui osawat poliitika juhatajat usaldab. Sakia- niW^-^reisimaal on Juutide tagakiusamine  wnmasel ajal nii jõledaks läinud, et juba suur jagu Saksamaa kõige kuulsamaid õpetatud mehi awalikus kirjas selle wasta üles on tõusnud. See Juutide tagakiusamine läheb wälja Lutheruse kirikherradest,  kelle päämees kirikherra Stöcker on. See mees ässitab nagu mõni päris kommunardlane, mis ta ka oma õpetuste põhjuste järele tõeste on, mitte üksi ülemat sugu wanameelelisi mehi Juutide wasta üles, waid ?a alamat töörahwast. Ja mikspäraft teewad seda Stöcker ja tema parteimehed? Palju Sakslasi on Juudi usku, kelle käes suur jagu tähtjaid ametist on ja nimelt ka suuri ajalehta. Need mehed on enamiste kõik wabameeleliscd  inimesed ja ei heida ennast sellepärast kirikherrade  poliitika voli alla. Selle wasta wõitlewad nad aga wahwaste kiriklaste ilmekstmata oleku ja erapüüdmiste  wasta, millega need jälle terwet maailma kiriku kepi walitsuse alla püüavad heita. Seal unustawad  nüüd kirikherrad ära, mis nad on, see on: et nad ewangeeliumi kuulutajad on, kes rahu pearoad kuulutama, waid astuwad kommunardlaste liiki ja ässitawad  ja edendawad sealt riidu, et selle soga-oleku seest oma wõimusele kasu saaksiwad. Need kuulsad õpetatud  mehed, kes nüüd Saksamaal selle kiriklaste ässitamise  ja lõhkuwa töö wasta awalikus kirjas ülesastuwad,  tahawad kõiki auusaid inimesi seks ülesäratada, et nad kirikherrade püüdmisi tühjaks katsuksiwad teha ja Saksa rahwause pealt seda häbi ära wõtta, et Saksa rahwas wana-aja tagakiusamisi usu pärast jälle uuelt elusse kutsub. Ka Saksariigi Troonipärija on awalikult wälja ütelnud: „See Juutide tagakiusamine on häbi ja teutuseks Saksamaale." Aga mis hooliwad kirikherrad  sellest, et nende töö isamaale ja rahwale häbiks ja teutuseks on. Neile on kasuks, kui tõisi usulisi taga kiusatakse, ja sellepärast kiusawad nad neid taga, kes kiriklaste kasu ülekõige ei ole seadnud. Austrias on wiimasel ajal maawärisemised kõik inimesed kohkuma pannud.. Ahastus ja kurbdus on seda suurem, et need maawärisemised weel sugugi otsa ei ole lõppenud, waid kui inimesed esimesest ehmatusest juba toibuma hakkawad, ikka jälle uueste nähtawale tulewad. Nimelt on Agrami linn nende maawärisemiste läbi peaaegu tervelt ära purustatud, nii et aga wähe weel majast on, kellel wiga ei oleks saanud. Wiimaste sõnumete järele on 16. (4.) Nowembril ööse jälle kolmel korral Agramis maavärisemist tuntud. Meie saame omas lisalehes pea pitkemalt sellest juhtumisest jutustama. Inglismaale teewad lirilaste segadused ikka weel kõige suuremat pääwalu. lirilaste maaliiga ehk ühenduse päämehed on küll kohtu alla antud, aga rentnikutele  on nüüd suureks abiks, et paapft ka nende poole on heitnud.' Jirilased on suuremaks jauks Rooma katoligi usku ja nende piiskopid, kes rahwa poole hoiawad, on Roomas käinud, kus nad paapstile selle üle otsust on annud, kuidas lirimaal päriselt lugu on. Rüüd on ennast paapst omas „ Aurora" ajalehes täitsa lirilaste poole tunnistanud, kust arwata wõib, et nüüd ka terwe lirimaa kirik liri rentnikute eest ette saab astuma, nii palju kui seda kirikul Võimalik on. Paapsti ajaleht „Aurora" kirjutab: „See ei ole mitte õige, mis Inglased ütlewad, et maaliiga (ühendus)  üks pime mässajate selts on, waid ta on waba meeste ühendus, kes seaduslikul teel oma kodumaad mõisnikule wasta kaitseb. Maa on nende oma ja nemad tahawad oma maa peale jääda, kui nad teda mõisnikute wäewõimu käest peastnud on. Nemad ei taha oma maa pealt Välja rännata ega ei taha ka Vaeste töömajasse minna, waid päriwad, et õigust oleks. Maa-ühendus ei keela mitte rentnikutele rendimaksmist  ära: kus rent paras on, seal maksab rentnik  oma rendi õigel ajal ära, aga kus tä päris maarendist  üle käib, seal käsib ühendus nii palju maksa, nagu seda Griffithi takseerimine ära määrab Kurjategudega  aga, mis lirimaal sünniwad, ei ole maaliiga!  ühtegi tegemist, sest see ühendus ütleb järjeste, et ta üksi seaduslikul teel edasi tahab minna." Hispaania maa, kus juba muidugi küllalt mustakarwalisi on, on nüüd selle poolest suures hädas, et Prantsusemaalt äraaetud Jesuiitlased hulgana sinna aset on hakanud wõtma. Nüüd pidada ka Hispaania parlamendile seadus ette pantama, millega selle Jesuiitluste  kokkuwoolamisele Piirist äramäärata soowitakse. Kreekamaal Valmistatakse ikka weel tugewaste sõale ette, ning Kreeklaste Vaimustus ja sõahimu on praegu nii suur, et nende riigiwalitsus enam wist ei pease, waid peab need kubermangud abiga enese alla heitma, mis Berliini kongressi peal temale on lubatud. Türklane ei näita aga mitte heaga omi kubermangust ära tahtma anda, ning sellepärast on ta ennast ka sõale Kreeklase wasta Võimalikult tugewaste ette Valmistanud. Wõib olla, et juba paari nädala pärast sõatulukene Türgimaal põlema hakkab. Siis ei saa ka Vist Bnlgaarialased enam kaua ootama, keda ennast ka tubliste sõale ette kuuldakse walmistawat. Sell kombel wõib küll ka Türgiriigi ots Euroopas pea kätte tulla. Nüüd läheme kõige kardetawama maanurka Eüroopas,  see on Dultshinjo'sse. Sellest weiksest linnast Türgimaal on juba nii palju räägitud, et temast juba terwe Eüroopale tüdimus peale hakkab tulema. Ajalehed hakkawad juba ärawäsima, settest asjast ikka edasi pajatada, ilma et midagi seal juures wälja tuleks. Türklane lubab ja lubab, aga ei pea midagi, ta annab ühe tärmini töise järele, aga täitmisest ei ole ikka juttugi. Nii ei nihku asjad paigast ära, ja siiski peab seda asja terwe Eüroopa ikka jälle meele tuletama, sest Eüroopa suurteriikide sõalaewad seisavad jo alles seal, kus nad Türklasele hirmu peavad tegema. Selle maa nurgast ähvardab sõatulukene wälja minevat, millest ka terwe Eüroopa sõatules põlema võib minna. Aga need Albaanialased on ka mehed küll, kellega palju nalja ei ole teha, mis nimelt sellest meie silma paistab, kui seda vaatame, kuidas nad Dultshinjos Türgi walitsuse saadikuid wasta wõtsiwad, kellest Ahmed Effendi sealsamas ära tapsiwad. See nimetatud ametnik  läks seltsis kahe töisega Dultshinjosse, kus nad Türgi keisri kirja selle linna rahwale ette pidiwad lugema, mille järele neid heaga oma linna Montenegro kätte kästi anda. Tahir Bei oli õiguse pärast nende saadikute ülem ja peale selle oli neil weel 16 ratsaväe soldatit seltsis. Kui aga Tahir Bei koosolewa rahva ähwardawaid nägust nägi, ei julgenud ta enam ise oma keisri kirja ette lugeda, waid andis teda Ahmed Effendi kätte. Waewalt oli see aga nii kaugele lugenud, kus Dultshinjot ära kästakse anda, seal hakkas rahwas täies vihas kisendama, ning hulga seast käis püssi pauk wälja, kellega Ahmed maha lasti. Peale selle, kui Dultshinjo rahwas siis oma wiha weel õnnetu surnukeha küttes oliwad vaigistanud, seadsiwad nad ruttu kohtu kokku, kes Tahir Bei'le ja tema töise abimehele  kepi nuhtlust mõistsiwad, mis ka kohe turu peal ära täideti. Siis pandi neile häbilauad kaela, kuhu peale oli kirjutatud: „Jsamaa äraandja", ja „spion", seati neid tagurpidi eesli selga ja viidi nõnda läbi linna, kus juures neid rahwas nuiade ja kiividega viskas. Nii viidi nad siis linnast wälja ja saadeti nad minema, kus neile üks kiri weel Riza Pashaa kätte kaasa anti, mille sees muud ei seisnud, kui need sõnad: „Tule ka sina pea meie juure, sina Jumala salgaja, kes sa halvem oled, kui kõige hullem koer, meie saame sinuga niisama tegema ja weel sada korda suuremal mõedul." Nii teewad Albaanialased oma Türgi keisri saadikutega. Sellest paistab ka wälja, kui wähe juba Türgiriigi alamad omast valitsejast lugu peavad ja et see riik täitsa koost ära lagunemas  on. Omalt maalt. Wiliandis. Sakala Toimenduse. otsus Eesti P^ostimeh^.sohta. Meie lootsime, et Eesti Postimees  za tema kaastöölised wiimaste sõimukirjadega omad sopa-allikad tühjaks on tõstnud, aga meie näeme nüüd, et neil meestel sellest roojasest kaubast enam tagawaraks on, kui seda keegi arwata mõis. Oma wiimastes nummertes on Eesti Postimees jälle kirju awaldanud, kus sõimusõnadele enam mingisugust piiri ei ole pandud, nii et see üks õige toore waimuharimisega  inimene peab olema, kelle meel seesugusi kirju lugedes läilaks ei lähe. Seesuguste kirjade peale wastust  anda on meil wõimata. Meie auustame omi lugejaid liig palju, kui et neile seesugusi sopaseid pilta ette julgeksime kanda. Sellepärast on nüüd meie otsus: Meie ei saa enam ühegi Eesti Postimehe sopase kirja peale wastust andma, maid mis Eesti Postimees weel meie kohta kirjutab, see on niisama hea, nagu sõimaks mõni kõlwatu, auusa inimeste seltsist wälja lükatud loom tee ääres. Töine asi on asjaliku arutamistega. Mis wähegi asjalik on, seal saame igal korral malmis  olema, asjaliku otsust andma. Nii palju wõime siin weel nimetada, et pea Endla seltsi eestseisus selle üle meie lehes seletust saab andma, mikspärast Pärnu laulupidu pidamata jäi ja kuidas lugu sellega oli. Uus koolimaja. Wastemõisä  mailast kirjutatakse meile, et seal ?1. Oktobril wallal suur rõõm olnud, sest et nimetatud päewal selle walla Järawere uus koolimaja sisse on õnnistatud. Uus maja on kiwift ehitatud, 18 sülda 4 jalga pitk ja 7 sülda lai. Esimene koolituba on 7 sülda pitk ja 3'/2 sülda lai, töine koolituba 4 sülda 4 jalga pitk ja niisama lai kui esimene. Iseäranis on kaks suurt magamise tuba koolilastele. Toad on 10'/- jalga kõrged ja aknad s'/- jalga kõrged. See koolimaja on 6000 rubla maksma tulnud, nimelt on ostetud materiali  ja meistri töö eest 4049 rubla wälja maksetud, ja muud kulud on wald päewadega ära teinud. Kirjasaatja  kiidab wallawalitsust, seesugune maja malmis on saanud, mis külakooli.kohta tore küll on. Meie omalt poolt aga lisame meel juure: Auu ka wallale,