Ras Aweraga lepingu kallal Lööd, mis nüid ommetegi walmiS üteldakse saanud olewat. Seitse Inglaste ohwitseri on Massauh'se läinud,  et sealt üht rändamise karawaani Adna linna minemiseks ligi tuua, kus Abessiinia kuningas admirali wastu wõtta tõutab. Admiral  saab hiilgama saatekonnaga Abessiinasse minema ja kuningalle toredaid kingitusi kaasa wiima, et seega neile Inglase kuulsust, kangust  ja rikkust näidata. Seal saab siis see ennenimetatud leping kinnitatud, midas esiotsa  sala peetakse, aga mille järele Abessiinia Inglase ülemwalitsuse alla jäeb ja temale need kubermangud tagasi antakse, mis kord Egiptlased ära wõtsiwad. Ranna äärsed maad jäewad Inglaste kätte ja Massauah saawat priisadamaks saama. Juba enne on Johannes seesugust lepingut Euroopa riikidega maha teha igatsenud, nagu kuulsa loodusuurija Gerhard Nohl.fs'i läbi Saksa keisriga ja töistega, aga see ei ole semuni kudagi sündsaks saanud. Abessiinlased katsuwad sarnase lepinguga endid Egiptlaste eest kaitseda, kes neile alati liiga teha ähwardawad. Ameerika ühendatud riikide saadik Sargent  sai Saksa riigikantsleri würst Bismarkiga Lasker'i kirja pärast jonni alla ja küsis ühendatud  riikide wälimiste asjade toimendaja minister Frelinghugsen temalt nõuu, mill wiisil tema würstiga kõige paremine arwab ära leppida. Wahe ajal sai tema aga jälle oma ministri käest järelsciswa sõnume, millega teda Ameerika saadikuks Peeterburgi nimetati: ..Riigi president on taieste Teie tallitusega ka Laskeni asjus rahul. Teie olete ainult oma riigivalitsuse eeskirjade järele teinud. President  armas seega Teie wastu oma tänu awaldada  ja seadis Teid wolitatud ministriks Peeterburgisse. See uus ammetisse seadmine sai täna, ilma et seda enne wälimiste asjade tallitaja komissioni läbiwaadata oleks antud, senati poolest kinnitatud. Sellega on Teie waärtolemist mõjuwalt tunnistatud ja iga kodanik  wõib niisuguse auustamise peale uhke olla.'" Omalt maalt. WiljaMst. Wasga ja Wiljandi postkontorit  on, nii kui „Fell. Anz." teadustab,  kolmandamaft klassist töise klasst kontoriteks  tõstetud. Meie nimetasime omas 12. numbris, et Wiljandis trahterniknde üle on kaebdust tõstetud,  et nemad keeldut päewal oma kaupa on ajanud. Nmd on meile selle asja kohta ühe usaldama mehe käest teadus tulnud, et nemad juba kohaliku kohtu ees on olnud ja et nende süi suur ei olegi olnud. Et nimetatud 6 trahterniku  kaua aega meie linnas wäga wiistparalikult  oma kohusid on täitnud ja alles esimene  kord nende üle on kaebatud, sellepärast on neid kohus paljalt mõne paari rublaga trahwinud. Kaebaja ise on aga kange wastutamise  alla langenud, ja on juba tema üleastumise  pärast, temalt ta trahteri pidamise õigus ära wõetud. Wiljandi maakonnast. Helmest. Nii kui „Eesti Postimees" teab rääkida, on Taagepera  wallawanem kihwti läbi oma elule otsa teinud. Tema suured wõlad olewat teda wist iseenese elu kallale ajanud. Wäga kurb lugu. Tartust. Eesti Kirjam. Seltsi koosolek 2. Märtsil. 11. President kõneles seltsi heaks asutatawaft näitemüigift ja palus temast elawalt  osa wõtta. Ka palus ta annete palumise  kirja rahwa seltsi wäljalautada, mis ette sai loetud. sWeike waheaeg.) J. Kurik pidas kõnet stenografiast. Tema näitas, kui ruttu ja lühidelt stenograsia abil wõib kirjutada. Ka näitas ta mõned uuendused,  mis ta kiir-kirjas oli teinud. N. Sõrd peab kõnet, milles ta inimese ja looma peaaju,  pea-luud ja kõige ihuehitust mõlemate waimu ja meelesi wõrdleb, ning näitab osawaste  seletades, et inimene looduse kuningas on. J- Jarw pidas kõnet: „Pahanduseft inimeste juures." Kõike paha seletas ta halroa kaswatamise läbi tulewat. Kool on õpikoht, kodu aga kaSwatamise koht. Ema on lapse kõige suurem kaswataja. Kaswatus on lapsele meeletooni andja ja hingeelu põhjendaja. Kõneleja  tegi seda näituste abil selgeks. Kõne oli kaunis sisukas ja rahwa elust hoolega wälja wõetud. Kõne sünnitas pitkemat läbirääkimist, kus nimelt Kurik ja Järw oma mõtteid awaldasiwad.  Härra Jõggewer pidas kõnet: Wenemaa ajaloost ja nimelt Äongolide Wenemaale  tulemist. Kassameister G. Sachs seletas prohwessor Köler'i maalitud pildi püha tähendusest, mis Eestirahwa saadikud Keisri Majesteedile finkisiwad ja kellele kujunikerdaja Adamson toreda raami oli nikerdanud. Tema kõneles Keisri Majesteedi armust meie rahwa wastu ja laskis neid elada. Selts laulis: Jumal Keisrit kaitse sa! Knrik awaldas südamliku tänu prohwessor Kölerl wastu ja laskis teda elada. G. Sachs seletas, et see pildiraam, mis Adamson oli nikerdanud, 1400 rubla maksnud, kellest juba 1000 rubla olewat  ära maksetud. Sachs seletas weel edasi, et prohwessor Kõler Adamson'ile puuduwa raha olla ära maksnud ja et erapiltide hind siis jälle temale saawat. Selle järele wõeti uusi liikmeid wasta. Lõpeks teatas vi'. Weske, et eestseisus olla nõuuks wõtnud, Seltsi ruumides awalikku kõnest pidada, Seltsi raamatukogu ja wana-wara heaks. Täna saada Seltsi saalis Tamsalu lauljad Seltsi kasuks kontserti andma. President  jättis Seltsi jumalaga ja lõpetas seega koosolekut. Suurkooli üliõppijatest räägib Wene ajaleht „Now. Wremj." ja soowib, et theologia ehk usuõpetuse jauskond Tartust ära saaks ja kohegille Wene linna seatud. Balti kubermangude tõsise kasu pärast on meie arwates hädaste tarwis, et meie kubermangude mitmeusuliste  elanikude keskel rahu walitseks. Ongi juba siiamaani liig palju lahutust sissepesitanud,  mis üsna ära jäeda oleks roõinud. Näituseks  waatame siin meie kihelkonna koolide usutavused,  mis wõimalikult suure wahedega Wene usuliste ja Lhltheri usuliste wahel ehitati. Linnades käiwad ühes ja sellessamas koolis kõige usulisi lapsi, mispärast ei ehitanud ka meie kihelkonna koolisid kokku. Esmalt oleks seega usu wahetegemine lõpetud ja töiseks oleks kergem Wene keele õpetajaid saada olnud. Oleks siis paljalt usuõpetamine lahutud ja muud teaduse asjade õppimine ühes, siis edeneks  asi wissiste kiiremine. Igas kihelkonna koolis piaks esiteks üks Lutheri kihelkonna koolmeistrite  seminari kaSwandik olema ja töine Wene seminarist koolmeister, kuna meie noore suo tulewik siis wissiste uuel jõuul edeneks. Nüid on aga mitmewõrdne kahju kergeste karta, nagu Helmest ja Wändrast meie juba teame. Rahwas ei ole ilma eksamita koolmeistriga rahul ja ei saadeta lapsi enam kooligi ehk saadetakse neid enam Greeka koolidesse, kui sinna wõimalik mahutada on. Saawad koolid kroonu alla, midas meie wissiste loodame, siis wist paranewad need wiad ka. Endise ja praeguse kuratori otsustest.  Et palju meie kubermangu koolisid on, kes iseäranis Greeka õige-usu kooliõpetajat ammetis ei jõua pidada, sellepärast keelas endine  Tartu koolikonna kurator baron Stakelberg  ära, et need koolld, kus seda usuõpetajat ammetis ei ole, ka mitte ei tohi Greeka õigeusu  lapsi kooli wastugi wõtta. Sellel wiisil pidiwad paljugi Greeka õige-usu lapsi ilma kooliõpetuseta jäema, sest et neid nõnda palju ei ole, et nende pealt üht iseäralist usuõpetajat ammetis saaks pidada. Seda endise kuratori otsust, on praegune meie koolikonna kurator muutnud ja luba annud, et Greeka õige-usulisi  ka iga koolidesse, kuid juudi kooli mitte, wastu wõtta wõib, ainult aga wõeraft usuõpetamisest  ei ole luba osawõtta lasta. Kus seda wõimalik, seal piawab nende jauks iseäralised  usuõpetajad ammetisse pandud saama, kus mitte, seal asutatagu seks otstarbeks iseäralised  era-õpetuse tunnid. Kui aga kumagil wiisil asja wõimalik ei ole toimetada, siis piab kooliwalitsus nende laste hulka nimetpidi lähema preestrile ülesandma, kelle kohus see siis on, selle eest muretseda, et lapsed ka wõimalikult usuõpetamises õpetust saakstwad. Nagu õpetatud Eesti Seltsi protokollist naha, on seal ka aruannet 1883 a. trükitud Eesti keeli raamatute üle tehtud. Mööda läinud  aastal on 152 Eesti keeli raamatut (1882 aastal 121) ja nimelt 697,000 üksikut elsem- plari trükitud (1862 a. 83!),500), selle järele siis poole rohkem, kui ennisel aastal. Nimelt Luther'i ja Kalendri kirju on iseäranis palju trükitud ja wiimaseid 16 tükki 165,000 raamatus.  Seega on siis neljas jagu Eesti trükitud  raamatutest kalendrid, mis kalendrite peawabrikantidelle  heaks trööstiks olla wõib. Walgast. 16. Webruaril tulavad 2 meest siinse kaupmehe Nehse juurde ja palusiwad moori saada, nemad ütlesiwad endid Nõngu peremehed olewat. Nad näitasiwad wäga wiisipäralised  inimesed olewat ja sellepärast ei mõistnud  nimetatud kaupmees neist kõige wähematki paha mõtelda, waid andis nimetud kahe wovripalujale  nende nelja hobuse jauks 16 kaalu linu Pärnu wiimiseks peale. Walgast on nemad sellsamal päewal wälja läinud, nüid on aga juba üle kuu aega mööda, aga Pärnusse  ei ole nemad weel jõudnud. Rõngust on need nimet järele päritud, mis nemad üles andsiwad, on aga päris tundmata ja wõerad  olnud. Härra Nehse on 200 rubla sellele lubanud, kes petjaid teab üles anda. Wäga inetu tegu ning soowida oleks, et kelmid pea oma teenitud loega langeks. Riiast. Niigi-nõuunik lesim Mihailowitsh Kryshanvwsky, kes püha sinodi ülemprokurööriks  on, saadeti „Rishki Westniku" teate järele riigiwalitsuse poolest Balti kubermangudesse, et tema ümbersalwitud Eestlaste ja Lätlaste olu tundma piab õppima, nimelt nendel, kes wiimasel  ajal Grecka õiget-usku heitnud. .Õllepoodide üle toob Riia Zeitung pitkema kirja, milles näidatakse, et aktsiise maksu pärast mitmel wähem rahamehel wõimalik  ei ole trahterit ehk kõrtsi pidada, aga õllepoodi asutas tema siiski ikka weel. Rahwast katsuti siis tmeda siididega õllepoodi meelitada ehk koguni ka ilusate teenijate tüdrukutega. Wist oli ka neil õllepoodi pidajatel niisugune hea wõit, et neid uut tõugu körtsa nagu seeni maa alt üles tõusis ja iga pool-aastaga ikka juure asutati. Tõisiti ei saanud politseiwalitsus  neist uutest asutustest jagu, kui pidi kare eeskirjadega nende õllepoodi peremeeste naha peale käima hakkama. Esiteks on wanem politseimeister käsu wälja annud, et õllepoodi peremehed oma eluruumid kinni hoidma piawad ja kõik wõeraste tuad senni walgustatud olema, künni uksed õhtu lahti jäewad. Aknaid ei tohi kinni katta ja peale seda piawad politsei-ammetnikud  ühtelugu õllepoodide tegewuse üle kõwaste walwama. Riia leht rõõmustab nende politsei käskude üle ja arwab, et nende läbi õllepoodides  wõimalikum olema saab, head ja korraliku  korda alal hoida. Naeste selts, mis Riiga 1818 on asutatud,  pidas hiljaaegu oma 66 aasta aruannet, kellest meile silma paistab, mis see selts Riia linna elanikutele on kasu toonud. Selle seltsi töö on olnud, järgmisi asutusi elule kutsuda ja elus hoida, nagu nimelt: Weikeste laste hoidmise asutus, mõlemad tütarlaste koolid, prii koolilaste kool, teenijate kool ja kudumise kool, kellede aastane pension nimetatud seltsi käest kokku 4939 rubla wälja teeb. Ka on 214 abitarwitajat see aaöta nimetatud seltsi käest abiraha saanud. Nimetatud selts on hiljaaegu praeguse kuberneri proua Marie von Schewitsch'i, sündinud von Strufe, auuliikmeks walinud ja nimetud proua on ka nii lahke olnud, et ta selle aunameti on wastu wõtnnd. Salamonski tsirkus, mis praegu Kiewis wiibib, saada Aprilli-kuul Riiga tulema. Liibttwist. Raudtee õnnetustest kõneleb sealne Läti keeli ajaleht „Latweetis" : Liibawi- Rommi raudtee peal, Radzwilishki ja Beissagola  jaamade wahel, põrkasiwad 3. Märtsil kaks rongi wastastiku kokku, kus kuus wagonit purustatud, mashinist, alam raudtee ammetnik ja mitu reisijat haawatnd saiwad. Öösel peale seda juhtus 7 wersta Liibawist, ühes weikeses jaamas, jällegi õnnetus, kus juba kaks rongi paigal seisiwad, kui korraga kolmas ka ilma teada-andmata peale tuli ja neli seiswat wagonit  rööpedest wälja wiskas ja purustas. Neid mõlemaid õnnetuste kahjusid arwatakse 299,999 rubla suureks. Õnnetusi arwatakse ammetniknde hooletusest tulewad. Minewal pühapäewal 18. Märtsil laskis siin hommiku kella 9 ajal ennast üks noor 18 aastane keldri teener Maks K. rewolwriga maha. Nii kui arstid ja selle poisi tuttawad teadwad tunnistada, on noore mehe armastus ühe neiukese wastu tema mõistust ja meelt temalt osalt ära riisunud, aga kõige rohkem arwatakse ikka, et wiin noore mehe mõistust on poolendanud ja teda iseenese tapmisele kihutanud. Erlaast, Lätimaalt on „BalsS'ile" kirjutatud,  et seal üks iseäralik tõbi lammaste kallal möllawad, rahwas nimetawat seda tõbe lammaste  weetöbeks. See lammaste nuhtlus häwitawat seal ümberkaudu palju lambaid ära. Päris õiget tõbe nime ei ka tema wastu abi, ei teadwat keegi anda, sest seal lähedal ei olewat  ühtegi loomade arsti saadawal. Rahwas ise aga ütelda, et sellel tõbel abi ei ka rohtu ei olewatki ja tvistist liig wihmase suwe pärandus  olla. Eestimaalt. Rööwlitest. 1882 aasta sügisel tungisiwad riisujad surma riistadega Unnikülla mõisaomaniku baron Maydell': kallale, haawasiwad teda raskeste ja riisusiwad tema käest 87 rubla raha ja ühe hõbe uuri ära. Nüid on Ülem-maakohus seda läbikuulamise asja lõpetanud ja kurjategijateks Karel Kicblefeldt'i  ja Metapä meest Hans Luhti arwanud. Nad ise ei ole oma suid üles tunnistanud. Esimest mõisteti 14 aastaks wangi töösse ja töist 12 aastaks, ning peale seda saadetakse nad Siberi. Kumbagi kurjategijate wennad oliwad ka läbikuulamise all, aga neid mõisteti süist priiks. Seal asutatud üks hobuste wõidujooksu selts, millest ka talupojad osawõtta wõiwad. Juunil peetakse wõidu-ajamist ja wõitjad saawad  head rahapalgad auuhinnadeks. Ühest Eestimaa linnakesest on „Heimath'ile"  kirjutatud, et seal linnas see mood õpetajal olla, et ta igat leerilast, kes mitte 300 salmi ei jõua ära õppida, püha armulauale  ei mõla. Et meie Eestlaste seas meel palju neid on, kes kuigi palju kooli õpetust ei ole saanud, selleparast on õppimisega harjumata  inimesel wäga raske, niipalju salme kolme nädalaga äraõppida, kuna sellest ajast õpetaja seletamisega juba rohkema osa ära tarwitab ja kodus ei ole teenijatel ka aega, neid enne ära õppida. Nii on mitmed noored inimesed 3 4 aastad leerimisel käinud ja sellepärast  mitmed aastad wähe palgaga teenima pidanud, aga leeritud ei ole nemad vmetegi saanud. „WalguS" seletab omas wiimases numbris, et tema (Walguse) toimetusel zensuri  wahetuse parast mitte wõimalik ei olla, oma lehte praegusel ajal kaks korda nädalis ilmuda lasta. Nii kui püha sinodi ukaas teadustab, on Hapsalu kreisis, Weikse Lahtra walda nende Greeka õige-usuliste tarwis, kes hilja nimetatud  usku pövrnwad, iseäralikuks kihelkonnaks nimetatud, kellele ka juba üks preester ja kaks salmi lauljad on nimetud. Läänemaalt maalib „WalguS" kurba pilti sealsest kooli ja waimu elust, midas meiegi lühendatult ka oma lugejatele ettepaneme. K. kihelkonnast läinud M. wasta kooliõpetaja Koluwere  laadale ja wõtnud seal nii rohkeste harjunud  wiist järele märjukest, et keha nõnda palju raske wedelikuga täidetud saanud, et jalad mehikest enam kanda ei jaksanud. Tema oma walla mehed halastanud oma koolitaja peale ja wõtnud teda ühe kõrtst läwe eest oma saani ja wiinud kottu mõisakubja kätte. See kaevanud  aga woorimehi, kes lakkujat julgenud enneaegu  kõrtst juurest ära wedada, haagikohtunikule,  kes heategijatele 40 urwaplaastrit mõistnud  ja kätte annud. Koolmeister jäennd aga auuga oma ammetiöse, ega ole temal juukse karwagi liigutatud. Leinamise wäärt lugu küll, aga kes peastab meid sellest surma ihust! Usu märatsemine minewat seal oma soodu ikka edasi ja inimesed tegewat omas hullustamistcs hirmsaid tegusid. Hiljuti tulnud Nigula kihelkonda  üks Sakslane, kes uue ristimise wiist üles wõtnud ja sedawiisi kolme rubla eest, odaw küll, nõnda waesid patusid ristinud, et nad warssi taewa saawad. Tema on jae sisse haugu raiuda lasknud, sinna kange külmaga wae,ld ihualasti hingesid sisse kastnud, kes mõned endid nõnda kangeks külmetanud, et warssi haigeks jäennd ja surma saanud. Pärast seesugust uut wiist ristimist tehtud sinna püha paiga lähedaste kadakatest tuli maha. millest stis patused läbi jooksma pidanud. Kes tulest läbi jookstes terweks jäennd, see arwatud tanoa Sakala. 1884 14.