da, et nad Ameerika maa nudisid malmis  sepitscmad. UhcS ajalehes oli kord lugeda, et Ameerikas kerjajad raisa-hobustega  käiwad. Uks niisugune ratsutaja  kerjaja palunud tee püül ühe jalamehe  käest armu andi. Jala käija ütlenud : „Kuidas sa minu käest armu andi palud, sest sa oled rikkam minust, sull on hobune,  aga mull ei ole mitte." Kerjaja kostnud  : „Sce'p see häda on, mina pean ise ennast ja hobust toitma, aga sa toidad ennast üksi." Käes olewal suil käis üks mees oma naesega seltsis kerjamas ja neil oli koer ka. Nagu nad ütlesiwad, olla koer neile maga suureks mureks ja karmaks, sest see olla peenikest sugu, ei taha leiba, maid peab tale suppi ja piima muretsema.  Minewal taimel käis T. mailast üks mees kerjamas. Tema palus willja, leiba, leiwa-kormast, linu, willu ja riideid, ja wiimaks ka heinu. Küsimefe pääle: mis sa hindega teed?" wastas wanake: „OH! ega ma jala suuda ümber käija, mul on hobu ka; kodu on mull lehm ja wiis lammast; heina puudus kimbutab mind enam, kui leib ja ihu kate." Maja peremees  kostis : Hale lugu küll, aga mull oli sügise juba nii mähe heina, et ma ühtegi lammast üle talwe ei wõinud jätta." Nõnda  on lugu meite santidega ja kerjajatega. Kui ühe kerjaja käest küsitakse, miks ta nõnda ümber hulgub, siis on ikka suur soigumine ja süü mõistmine, et mailast ühtegi abi ei saa, ehk jälle, et nii mähe saab, et sellega elada ei wõi. Olgu siis tänane Saarlase jutuke selle otstarbeks, et' see iga ühte ja iseäranis walla ametnikust ärataks tähele panema ja hoolt kandma: 1) et santisi mitte hooletuse läbi meie rahwale raskuseks ja koormaks ei sigine ja 2s ct waeste ja santide eest nõnda saab hoolt kantud, et neil mitte kerjata tarwis ei ole; et säädus seda nõuab, siis kcelgu iga malla walitsus oma waestele ja santitele kerjamise kõwasti ära. «Sõda kohwe maja poole läksiwad, kõlas «eile wali hõiskamine wastu. „Siin elatakse  lustilikult, ütles Rudolf majase sisse astudes, „meie jääme wist üksi päinis." „Mcic läheme ema Brummeiseni körwalise  tuppa, mõni kord lähen ma küll hea meelega nii suguse müra sekka nende palge Nägusid tundma õppima/ wastas Adolf; „aga täna peab st» midagi iseäranis lahti  olema." Ema Brummciseni tuppa jõudes, saiwad nad aru, ci siin üks wähike wälja rändajate  selts, kes homme wara Ameerika tahta leita, oma söbradega kokku tulnud su las-.a-a-a ;ä:miit pühitsema. Kõige selle eerwe asja elustaja olla politsei  ametniku Huker'i poeg. ..Kena SSawaraS/ tähendas Adolf, .kellega isamaa tõeste midagi ei kauta. Uks longus, kes wist mitte mangi majadest  kaugele ei Maks, kui wanake teda mitte  üle me ei saadaks/ .Wasake väitab ise ka üsna rõõmus et ta t'ast lahti saab/ ütles perena»,  .scv ia joob laewameestega siin «õitu. Ja poisil näitab nõuu olewat isa ka wiimaks joobnuks joota, sest ta laseb laewa meded talle tubliste anda. Wanake räägib übte psUs, ta pidada minema, amet kut'  ata eea ikka uuesie joob ta teistega  Ses. Sõbrad tühjendasiwad röömsaste ome klaasist. Umbes ühe tunni pärast saiwad nad ühe koleda kisa läbi klaasukse juurde, mis neid kisategijatest lahutas, awatletud. Sääl nägiwad nemad, kuidas laewa mehed  mana ilmamõistuseta, joobnut politseiametniku  ühe purjutükki sisse mässisiwad ja tema poja järele, kes ees Ms, surnu laulu lauldes, wälja kandsiwad. Kell 12 ruttasiwad ka mõlemad sõbrad kohwemajast wälja. Rudolf saatis Adolfi künni tema kortri juurde ja jättis siis temaga  Jumalaga. Mõtte eesmärgi päülc, millele tema sõber wastu sõitis, sünnitas ka tema südames igatsewaid soowimisi ja tema maimus armsaid kujutusi, mis teda mitte magama minna ei lasknud, maid teda  sõnna sundisiwad, kus tema kallike une hõlmas suikus. Kaua aega seisis ta unistades mangi koza ees, siis kõndis ta meel kord sest mõõda ja tuli alles kellu 1. ajal koju. Et temal mitte maja wõttint seltsis ei olnud, pidi ta maja peremeest, kes alumise  korra pääl elas, üles äratama, see aga ei imetlenud mitte mähe, kui oma Nrilist, kes enne ikka kanadega seltsis magama oli läinud, nõnda hilja nägi koju tulewat.  Päike oli juba tõusnud ja Rudolf suikus  ikka wecl mitme silgustes unenägudes, milledes pime neiu mitte wshe ette ei tulnud, kui teda üks tugew põrutamine tema ukse taga üles äratas. Enne kui tema erguks sai, oli juba tema tuba kohtu ameknikusi ja teendrid täis. „ Olete teie tohter Grimm?" küsis nende  esimees, ja Rudolfi „Jah" pääle mida ta imeks pannes ütles, seletas esimees: „Siis olete teie minu wang!" „ Jumala pärast kuidas saan maa selleks?" küsis Rudolf ärakahwatades. „See lööb teil juba tääda olemas," wastas teine. „Mina ei tea tõeste mitte miskist süüst, mis minule nii sugust asja kaela saadaks." „Olgu kuidas on nüüd pange aga ennast riide ja tulge meie järele." „Aqa mis on siis sündinud ? Mis pean ma siis teinud olema? Seda peaks mulle ometi öõldud saama!" „Noh, ma tahan siis seda teile õölda: Teie tädi, Krelleri lesk seppa uulitsas, on ära tappctud. ~Püha Jumal!" hüüdis Rudolf sätestades.  Kaual ajal ei wõinud ta midagi teha. Wiimaks pani ta polisei juures olemisel  omale riided selga ja laskis ennast wastu panemata wangikojasse wiia, kohu ta täna ise hoopis teise asja pärast minema  pidi. (Järg jääb tulema.) Isamaalt. Keisri herra on 26. lõikusekuul kõigekõrgemalt  käsu annud: kangeste järele matmata, et see maksaw säädus, mis Balti  kubermangude segatud abielude kohta on antud, täieste täidetud saaks. Need sääduse punktid on järgmised: tz 190. Wanemad, kes sääduse läbi kohustatud on, oma lapsi Wene õigeusu kiriku õpetuse järele üles kaswatada, aga neid mõne töise kristliku usutunnistuse järele  ristiwad ehk tõisi sakramentifid neile anda lasewad ja nendes üles kaswatawad, saamad selle eest trahwitud: mangipanemisega kaheksaks kuuks künni üheks aastaks ja neljaks kuuks. Nende lapsed saamad Wene õigeusuliste sugulaste kätte, ehk kui neid ei ole, walitsuse  poolest selleks nimetatud Wene õigeusuliste  eestkostjate kätte antud üleskaswatamiseks.  Sedasama trahwi kannawad ka eestkostjad (wöörmündrid), kes nende hoolde antud Weneusu lapsi mõne muu usutunnistuse õpetuses üles kaswatawad. Ühtlasi saamad nemad eestkostjatest sedamaid lahti tehtud. § 193. Muude kristliku usutunnistuste kirikuõpetajad, kes täädes Wene õigeusu kiriku  liikmeid pihtile, armulauale ehk wiimsele  sõlmimisele ehk nende lapsi ristimisele ehk oma usu leerile lasewad tulla, saamad selle eest trahwitud: esimesel korral ammetist lahti lask- misega kuueks kuuks kuuni üheks aastaks  ; töisel korral aga waimulikust seisusest ja saamad  politsei ülewaatamise alla pandud  Kui nemad ühe ülemal nimetatud toimetustest  õigeusu kiriku liikmetega ette wõtawad, ilma et nad neid teaksiwad õigeusu  kiriku liikmed olewat, siis saamad nad selle eest kangeste tõrelda sest et nemad omas tähtsas ametis nii tähelepanemata on olnud. § 1576. Kui õigeusulised muude ristiusulistega  abielusse heidawad, ennegu nad õigeusu preestri poolt on sisse õnnistatud,  siis saamad, kui kohalise waimulise ammeti poolt mitte kirjalikult tunnistatud pole, et õigeusu kiriku poolt selle abielu wastu midagi ei ole öölda - siis saamad protestandi õpetajad, selle järele kuida neil wabandusi on ehk ei, trahwitud: kas rahamaksugakunniSOne rublani, ehk ajutise ammetist lahtilaskmisega kahe künni kuue kuu pääle ehk koguni  lahtilaskmisega ammetist. Nii käiwad sääduse sõnad. Tehku igamees  nende mõte enesele selgeks ja waadaku  ette, et ta nende wastu ei eksi. Wene õigeusku wõib selle sääduse järele küll minna, aga tagasi astuda sellest usust ei wõi mitte. Kui isa ehk ema üksi õiget usku on, siis peawad ka lapsed õiget usku  olema. Wene usust Lutheruse usku tagasiastumine on siis nüüd kõma trahwi juures ära keelatud. Olewik. Pühast. Seda teab juba suuremast iga Saarlane et meie kihelkonna piirist enamast pool osa mere äärtmööda elawad, ja iseäranis Suttu lahe sopite wahel seisawad,  ning rahwas kõwasti merd püüawad. Aga mis peame ütlema: See kewadine