raSte toitmiseks ei pea ükski taluperemees .teenreid". KeS oma perega üksi läbi saab, see teeb seda igal poolel, mitte Läänemaal ega ka Karust, Hanila ja Warbla kihelkondades üksi. Kes täit sulast tarwttada ei wõi, see wvtab igal poolel päiwilese ehk suwilese, olgu tema rikas wõi waene. Üht seesugust juttu, nagu .Wirulase" kirjasaatja, wõiwad ükst need rääkida, kes seda kõige tooremate MaterialistlaSte  sõna umbteaduses tõeks peawad, mida see kirjasaatja nagu suurt uudist ette kannab: .mis meie sööme, seda meie oleme", kuna kõrgemast õpetatud asjatundjad seda juba ammu nurka wiskanud on. Materialiftlased  ütlewad, et kõik tarkuse waim sellest fosforist tulla, mis inimese peaaju seeS on. Mida rohkem seal fosforit, seda kõrgem ja erkam olla inimese waim. Wõib olla, et Materialtstlased omal aeal inimese waimu tuletiku wabrikute riismetega nuumama hakkawad, nagu härgi wiinaköögi riismetega, praagaga nuumatakse; senni söönuksime  meie aga ikka, et Eesti rahwas nende uutmoodi tarkuse raasukestega eksitamata jääks, mida mõned mehed mõneõ kõrwale heidetud Materialistlaste raamatus kogemata  leiawad. Läänemaa rahwa häda wõi hooletuse kujuks jutustab .Wirulase" kirjasaatja, kuida tema ja tema .seltsiline" ühe .körwalise sauna urtsikus" üht kaltsakat ema ja tema kasimata 13—14 aaStast tütart näinud, kellel muud ihukattekS  ei olnud, kui .must-hall särgi närem", ja kes neid ja nende .nokaga mütsist" nähes hüünud: .Emal Ennäe, ennäe, mis seal pead läigiwad!" Nende mütside .nokad" läikinud pääwa paistel ja see olnud sel 13—14 aastasel .plikal" nägemata uudis. Et mõnes urtfikus kaltsakaid kasimata inimesi leitakse, see on jo paraku tõsi. Neid et leita aga mitte Läänemaal  üksi, waid igal poolel, kõige rohkem weel neil kiidetud  ja igatsetud maadel, kuS .Wirulase" sõnumite järel wabrikud rahwale .mõne hea suutäe leiba" annawad. See ei ole aga enamist kellegi teise süü, .kui nende kaltsakate  eneste laiskuse ja hooletuse süü. Uks ema, kellel 13—14 aaStane tütar on, wöiks ikka midagi muud teha, kui oma .plikaga" .urtsiku anka all wasta päikest istuda". Aga see jutt ei ole jo koguni mitte tõsi. Et üks 13—14 aastane .plika" weel inimest näinud ei olla, kellel .nokaga mütS peas" on, mis .päikese paistel läigib", seda ei usu küll wist .Wirulase" toimetajad ise ka mitte. On .Wirulase" kirjasaatja sedawitsi Läänemaa taluperemeeste  ja .urtsiku"-naeste elukorda nende eneste ja teiste ees halwaks teinud, nende elujulgust kahandanud ja nukrat meelt kaswatanud, siis läheb tema taluperemeeste teenijatele sedasama head tegema. Tema kirjutab: .Mele pool sulane enam iialgi palka ei saa kui söök, .riided ja 20 künni 25 rbl. aastas. Kui wilets ja kasin .see riie ja kui kehw see söök, seda ei maksagi rääkida. .Tüdruku patt on: söök, riie ja 4 künni 5 rbl. aastas .raha; kes õige tublid on ehk peremehega sugulased, saa.wad  arukorral ka 6 rbl. aastas." Siis arwatakse mõlemite tarwitused kokku, teiste keskiS tüdrukule .saapad", kirikusse ja külasse minna; .poisile" wõi sulasele .piip" 5 rubla, igal talwel uus kübar, igal suwel uus müts (wist ilma .nokata", sest muidu peakflwad  jo sealised .plikad" neid .nokki" jo tundma) ja wanemate abiks 10 rubla aastas. Sedawiist saab stis wälja rehendud, et tüdrukud ja poisid elada ei wsi. Et igal .poisil" just .wanemad" oleksiwad, kes tema käest igal aaStal 10 rubla ootawad, seda on raske uskuda.  Kellel neid aga on ja kellel nii auuS poeg on, et tema neid tõeste aitab, siis peab tema seda juba oma kulu peale teha katsuma, mitte peremehe kulu peale. Tehku tema seda oma .piibu", oma mütsi ja kübara ja oma saabaste kulu peale, mida wiimaseid harjunud Eesti eluwiisi  järel koguni mitte nii hädaste ja mitte igal aaStal uueste tarwis ei lähe. Siis wast on üks tegu täitsa anus, kui see tegu tegijal enesel midagi maksab, mida tema tunneb. , , . Aga nende silma ees, kes Eesti talurahwa harjunud eluwiisi ja' majapidamist tnnnewad, ei ole asi koguni mitte nenda, kuida see kirjasaatja arwab, kellel neis kolmes kihelkonnas (Karuse, Hanila ja Warbla) .sagedast käimist ja ameti tallitust" olla, ilma et keegi õiete aru saab mis .amet" see on, mida tema .tallitab" ja mis teda .urtsikuid" läbi waatama saadab. Kes meie maarahwa endist eluwiisi tunneb, mis mitmes paikas auustatud saab ja maksab, see teab, et taluperemehed oma teenijate teenistust koguni mitte rahaga, kõige wähemast mitte ainult  rahaga ei tasunud ja paiguti ka nüüd ei tasu, waid nenda nimetatud .kasu asjadega", kasu maaga, kasu loomadega,  kasu aeaga, niipalju kui maa ja loomade tallitamiseks,  kasu willade ja kasu linade puhastamiseks, kedramisekS,  kudumiseks j. n. e. kulub. Meie kodumaal ja just Läänemaal kõige rohkem, ei ole maarahwa keSktS, tänu Jumalale! weel kõrget ja paksu müüri pererahwa ja teenijate wahele ehitatud. Weel maksab efiwanemate auuS elukombe, kus peremees mitte .härrat" ja perenaene .prauat" oma teenijate waSta ei mänginud, waid kus teenijad perekonna liiked oliwad, oma leiwawanematega ühes seda sõimad ja jõiwad, mida Jumal annud, oli see rikkam ehk waesem. Seesuguses elukordas, kus teenijad mitte paljad palgalised ei olnud waid kodakondlased ja perekonna liiked, ei auustanud nemad oma leiwawanemaid sugugi wähem, ega olnud sugugi wähem sõnakuulelikud; kõige wähemast ei ole meie iialgi kuulnud, et sulased peremehe ehk tüdrukud perenaese wasta pannud, ehk et nemad seda toitu .kehwaks" sõimanud oleksiwad, millega perewanemad ka leppifiwad. Raha teenijad palju ei saanud,  selle asemel saiwad teenijad maarahwa harjunud elukombet mööda seda riiet mis kodu koutud ja tehtud oli, mis ilusam wälja näitas ja kauemini wasta pani kui need wabriku kaubad, millega ennast nüüd mõned katawad, mis aga üht ainust wihma hoogu wälja ei kannata. Sulane kaSwatas omale oma kasu looma ja tüdruk kedras ja kudus omale omast kasu willast ja kasu linast seesuguseid pühapääwa riideid, kuida tema osawus kandis. Suuremat rikkust ei kogunud teenijad omale muidugi,  aga nemad õppisiwad sedawiist juba omaS teenija põlweS seda majapidamist, mis neil järgmises elus tarwis läks, kui Jumal neid suurema ehk wähema koha pidajateks ja perewanemateks saada laskis. Seesugune elu perewanemate  ja teenijate wahel, ei ole meie kodumaal weel mitte täitsa kustunud, waid kestab nimelt just Läänemaal ikka weel edafi, ja Jumal hoidku, et see iialgi meie maarahwa  keskist lõpeks. Aga seda ei pane need efiwanemate eluwiisist wõerutatud mehed tähele, keS külast külasse, perest peresse ja .urtsikust" .urtfikuSse" hulguwad, peremehe käest küfiwad: .Kui palju Sa renti maksad?" ja sulase käest: .Kui palju Sa patta saad?" üht liiga kõrgeks sõimawad,  ilma et nendel aimu oleks, kui suur see koht on, ja teist liiga madalaks, ilma et neil aimu olekS, miõkasu asju teenijal ehk weel selle kõrwas on. Ja kui seesugused mehed stis oma .ametit" tallitanud, kui nemad perewanemate  ja teenijate meelt oma kaubaga ;a oma jutuga nukraks  teinud on, siis lähemad nemad ühe ehk teise seesuguse lehe toimetaja juure, kes seesugust nukra meele seemet nende käest kogub ja laiemates ringkondas wälja külmab. Meie tunneme Läänemaa taluaSju ja rahwaelu wäga heaste, tunneme seda teiStM kodumaa maakondades ka, ja teame ka, kuida sellega lugu meie suure isamaa teiSleS jagudes on. Läänemaal on head maad ja on kehwa maad läbistikku aga rohkem heinamaad, kui Eestimaa teistes jägudes. Rendid on seal niisamati maa järel arwatud, nagu teistes paikades, on aga dessätiuide järel läbistikku odawamad, kui teistes Eestimaa maakondades, mis rohkem  sellest tuleb, et Läänemaa weel meie aegsetest kiirtedest  eemal seisab ja oma maade-saaki nii kergest rahaks muuta ei wõi, kui need maakonnad, mis suure maailma kauba-turuga ligemalt ühendatud on. KeS aga maarahwa elu kolmekümne ja neljakümne aaõta eest nägi ja seda ka nüüd tunneb, see peab Jumalat tänama ja peab tunnistama,  et see igal poolel wägewal sammul kosunud on, Viimasel mehepõlwel palju jõudsamini, kui see ühegil teise! maal nii lühikese aea käigul nähti. Rohkem ei wõi pärida. Miks äritab siis nüüd .Wirulane" perewanemaid ja peret igaüht oma elukorra wasta wihale, ilma et nemad meie maarahwa  kosnwat elukäiku kuidagi tuetada ja weel kiiremale käigule  saata suudakfiwad? MikS sepistawad nemad seesugust juttu  si, mis nii wähe meie maarahwa harjunud eluwiifiga kokku mahuwad, et iga asjatundja kohe seda sepapada ära tunneb, kus need jutud tehtud on? Miks õpetawad nemad nimelt talu perewanemate peret toitu .kehwakõ" sõimama? KaS nemad ei tea, kui kergest need toidu üle nuristwad, kellel enesel selle toidu eest muret pidada ei ole? Iga perenaene teab, kui suurt pahandust teenijate ülemeel just selles asjas teeb. Kui nüüd weel awalikud lehed peret seesuguses tõrkumises ja põlgamises juhatama ja tuetama hakkawad, siis peawad asjad kord tõeste niikaugele minema nagu .Wirulase" kirjasaatja seda Läänemaal juba olema ütleb, et keegi enam wõcrast peret pidada ei taha, sest kes wöiks ja tahaks küll alalist nurisemist, Jumala annete teutamist ja põlgamist omas majas kannatada?! Teadwad .Wirulane" ja tema kirjasaatja üht nõuu anda, kuida rahwas järsku rikkaks saada, oma perele kõrgemat patta, paremaid riideid ja paremat toitu anda wsiwad, kui see nüüd igaS maakondas harjunud pruul on, siis tehku nemad seda ja juhatagu rahwaft rahulisel, seaduslikku! teel. Kui nemad seda aga mitte ei tea, kui nemad koguni meie maarahwa elu parematest sõnumitest ei tunne, siis jätku nemad rahwast oma eksitawate tühja juttudega ja kunstkõnedega rahule. Need ei wõi jo muud teha, kui igaühe nukrat meelt oma elukorra wa?ta kaswatada, ja sellest just tulewad kõik kardetawad liikumised, mis usutunnistuse kergemeelelist Vahetamist, Väljarändamist, elukohata ümberhulkumist, körtfielu ja tegusi ja kurjategust sigitawad. Palju kitsikumas elukordas on meie maarahwas kindlaSte oma estwanematest päritud elupaikade peal rahus ja Jumala-kartuses pölwest võtmeni elanud, on oma kodumaad üleüldse ja oma walda kui oma ligemat isamaad tasase waimuõtusega armastanud. MikS meie maarahwas seda stiS nüüd, omas igapidi kchftmaS elukordas wõima ei peakõ?! Ühe tükikese peale peame aga weel tähendama .Wirulane"  kirjutab oma W 10 sees: .Senator Manassein olla oma Balti kubermangude .rewifioni aruannetes muu seas ka kohtu aSjade halwa .korra üle nurisenud. Iseäranis olewat kohtumõistmine .pUu asjade protsessides tihti wildak. Seepärast on nüüd .maade minister riigi nõuukogule nõuu aunud, praegusi .põllu- ja krundi seadust nõnda muuta, et tulewikkuS Valati  kroonumõisade suuremate maa-asjade protsesside kohtu.otsused  walitsewa senatile läbikatsumiseks ja kinnitamiseks .peawad ettepantud saama." Kas .Wirulane" siin ise eksinud on, wõi kas tema üksi aga oma lugejaid eksitada tahab, seda meie ei tea, aga see sõnum on ise täitsa .Vildak." Põllu- ja krundi  seadusest ei ole täntne kusagil juttu olnud, waid üksi aga neist Wahekohtu- mõiftjadest (SchiedSrichter) keda mõne  aaSta eest Baltimaa kubermangudes seati ja kelle tallitufega  Senator täitsa rahul olnud ei ole. Neil ei ole aga meie .kohtu asjade halwa korraga", .põllu aSjade protsessidega" ega .põllu- ja krundi seadusega" ühtigi tegemist,  waid üksi aga piiretega kroonumõisade ja eramõisade wahel. MiS peab küll ühest aealehe toimetusest üteldud saama, keS nii .Vildakaid" sõnumid oma lugejate sekka .toimetab"?! Järgmises nummres peame natuke nende eksituste peale waatama, mis .EeSti Postimehe" 19 sees on. Ehk wõime seda lühemalt teha. Omalt maalt. Talliunast. Pühapääwal, selle kuu 6. pääwal, kui Keiserlik KörguS Suurvürst Auujärjepärija sündimise- ja täie-talisekS saamise pääwal, oli kõikides Tallinna kirikutes pidulik Jumala-teeniStus. Linn ise oli ka ennast paremate piduehketega kenamast wälja ehitanud, niisamati ka kõik laewad sadamas. Õhtal oli linn särama  tuledega walguStatud. Niisama sugused sõnumid tulewad  ka kõige suure Weneriigi teistest linnadest ja paikadest.  Kõige uhkemad pidud on Saksakeeli .Peterburgi Zeitungi" sõnumite järel, peale Peterburgi, MoskwaS, Kronfladtis, Kasants, KharkowiS, Riigas, Nishni-Nowgorvdis,  Helsingis, ÕdeSsaS, WilnäS, WologdaS, KalugaS, Mohilew-PodolSkiS, JekaterinoslawiS, SimbirSkiS, PensaS, OrenburgiS, UfaS, SimferopoliS, Stawropolis ja OmõkiS olnud. Tallinna Bürgermeisteriteks on õpetatud seaduse tundjate keSkist Raeherra Georg von Gloy, kaupmeeste keSkist Raeherra Karl Glfe nbein walitud. .Rishki Westnik" ja .Nowoje Wremja" arutawad neid maksust, mis Baltimaa kubermangude maapinna ja maakohtade pealt meie maakirikutele maksetud saamad.  Esimene leht arwab et nüüd, kus need maksud Liiwimaal 220,000 rubla peale takseritud on, ka kohe aru teha tuleks, kellele need jääma wõi saama peawad, kaS need kõikumata Ewang.-Luth. kiriku oma on, wõi kaS selle järel jägada tulewad, kuida maksu maksjad meie maakiriku wõi Wene kiriku liiked on. Tähendatud leht jutustab weel, kuida see asi pärast esimest ümberwõidmist juba Wene kiriku heaks seletatud olnud, sel aeal aga uueSte segatud saanud, kui Würst Suworow Kindral-Kubernõr oli. Pärast seda saanud see asi RiikSrathi ette pandud, kus suurem jägu liiketest Ewang.-Luch. usutunnistuse kiriku eest kostnud, pärast aga otsuseks tehtud, neid maksust raha peale arwata, raha kõige maa peale ühetasa ära jägada ja hingede aru järel ühele ehk teisele kirikule maksa laSta. Seda otsust ei ole aga KörgestönniS Ketser Aleksander 11. mitte kinnitanud, waid on maksust esiteks raha peale arwata  ja fitS selle üle uut nõuu ette panna käskinud. Nüüd on selle käsu esimene jägn täidetud ja .Rishki Westnik" loodab, et teine ka pea täidetud saab. Selles arutuses leiame meie mõnda, nende arutamiSte kinnituseks, mida meie juba enne oma lugejatele auuud oleme. Sellest wõib igaüks selgest näha, et need Kahala Õigeusulasjtd mitte tõtt ei rääkinud, keS .WalguseS" ja .WtrulaseS" kiitlestwad, et nemad Ewang.-Luth. kiriku maksud oma pealt juba ära .kohtutelenud" olla. See olekS jo meie Kõrgestönnfa KeiSri käsu waSta olnud. Maksud peawad jo LM ühele ehk teisele kirikule maksetud saama. Et aga meie Ewang.- Luth. Usutunnistuse liiked, muidugi juba oma kroonumaksudega  Greeka-sigeusu kiriku ülespidamisest osa wötame, mis kroonu ehk kõige maksumaksjate kulu peal üleSpeetud saamad, fitS et näi nende pärimine õigusega mitte täitsa kottu mahtuma. Kui need Wenekeelt lehed seda oma usutunnistuse kiriku kasuks päriwad, siis ei wõi meie- sM küll mitte õigeks kiita, aga meie wõimo sellest ikka aru saada. Kui aga need Eesti keeli lehed seda kelle toimetajad ennast meie maakiriku liikekS tunnistawak, stiS andku nemad ise oma feisupaigast oma lugejatele aru. Meil on see arusaamata. Aga ikka ja ikka unuStakse ära, et. need maksud koguni mitte kohaptdajate peal ei seisa, waid maa ja pinna, koh-