õiguse häwitamist, teiste sõnadega: kirikuõpetajate walimife-korra  muutmist nii hädast tarwiS läbeb, et seda karedusega  pärida tuleks. Kuida meie aealou käigust näinud oleme, langes meie kodumaal üks tallitus ja wöimuSkoud teise järel talukogududte  kätte, just sellel järjel, kuida talurahwa haridus ja osawus kosus. Sedasama talurahwa wõimuskonna wenimist  oleme meie ka kiriklikuks asjus näinud. Oli hariduse  päike maapinda läbi soojeudand. fiis tärkas isetallitnse  taime looduslikul kombel, ilma ,rahwa meeste' pärimiseta.  ja stis wõis see ka looduslikult kosuda ja kosus ka tõeste nii rõõmsast, et see Eesti rahwale anu tegi. Meie uutmoodi rahwamehed näitawad aga natuke läbemata  olema. Nemad kühweldawad lund orase pealt, et oras ennemini kaswama saaks; see on aga wõõriti tegu, nagu põllumehed teadwad. Ja just need kogudused, kes ilmaliku kihutuste mõnul rahwuslikku õpetajat parimad, need näitawad kõige selgemini, et nemad üht waimu-, „rahwuse-waimu' Ristiusu õpetuse sisse segada püüawad, mis pühakirja ja õpetuse järel Ristiusul wõeras on ja ikka wõeraks jädma peab, sest kristliku kiriku püha kutsumine  ja kohus on, kõiki maailma rahwaid ja suguarust oma walgnstawa mõnu alla wõtta. Seesuguste koguduste kohta oleks patronaadi-õiguse. see on: ülema hoolekandmise  wõimuse alleshoidmift tarwis. On hoolekandjad Eestlased ehk Sakslased, see on muidugi üks kõik, kui nemad  aga ülemad, see on: kui nemad Ristiusu põhjusel haritud mehed on. Siiski soowime ka meie, ek meie kodumaa seaduslikud eesseisused, kes seda asja käsile wõtnud on, nöuu leiaksiwad,  kuida see sõna: ,patronaadi-õiguS", kõige oma eksitama  tähendusega häwitatud saada wõiks. Meie soowime  seda aga koguni teisel mõttel, kui need usust ja kirikust  wõerduud mehed, kes patronaadi-õiguse häwitamist esiteks  ärritama! tähendusel pärisiivad ja seda küsimust rahwa  sekka kandsiwad. Meie soowiksime selle ssua ja tähenduse  häwitamifi selleks, et kahewääriliSte „rahwameeste'  jalge alt üks lustimise pind ära kistud saaks. Meil on täieline ja kindel julgus Eestlaste, nimelt talurahwa uskliku südame, Ristiusu põhjusel haritud meele peale. Langeks kirikuõpetajate walimine ka seaduslikult nendeS piiretes maakoguduste kätte, kuida see juba rohkemalt  jänlt katikult nende käes seisab, siis olekstwad inetumad  waidlemised walitawa hingekarjatse ihuliku suguwere  üle järsku lõpetud. Kogudused waliksiwad rahwuse peale -.vaatamata, ikka üksi neid, kellel suurem sõnawägewuS  on. Seda on aga küll ikka neil, kellel elawam usk südames ou, kus rahwuft ja usku ei segata, ja olgu walijod ja walitawadühest ehk teisest sugust. Sedawiisi lääksiwad need üksi waiuule, kes tühja kära töstsiwad, nemad wõiksiwad siis oma keskis ehk .mestis' edasi käratseda, kuida seda ka teiste asjade juures nähtud ou. Meie püha kirik saaks nendest peaStetud olema. Seda teab igaüks, kes meie kodumaa liikumist wähegi külma silmaga tähele pani, et rahwuslilnd kiusamises auusa Eestlaste seas ei tõusnud ega Eestlaste kasuks peetud ei saa. maid nende kustumate asjatallitajate poolt üleskihutnd saamad, kes paremat Eesti waimu ei tunne ega auusta ja kes Eesti rahwa õige edenduse juure meel wähemakki kõlwalist kiwikest kanuud ei ole. Ka meie ootame talukogudul-te laiendatud seaduslikust  õigusest kirikuõpetajate walimise juures, patju head. Meie lookame seda head aga wahem ialukoguduste õiguse laiendamisest, kui kahewääriliste rahwameeSte mõnu kahanemisest.  Saagu talukoguduste õigus laiendatud, et jälle ükä piud tustijäte jalge all wäheneks! Omalt maalt. Tallinnast, Kuida Peteterburgi aealehed kirjutawad,  saada Senator Geheimrath Manassein Kõigekõrgema  käsu peale 10 teise kohtuherraga Liiwimaa ja Kuuramaa  kah illid ja asju labrwaatama tulema. Eestimaale ei saaks läbiwaatajat mitte saadetud. Sellest näitab wälja paistma, et kardetawad liikumised maarahwa keskis, nagu tulepauemised Wõru ja Tartu maakondas, kuritöö Kanepil, ärritawad kirjad, nagu Tõnnisfoni Kalender ja teised kärad Liimimaal ja Kuuramaal, nimelt toores ja wägiwaldue wastapanemine rahwalugemise wasta Griwi- Semgalli maakondas, Riigivalitsuse tähelepanemise alla langenud on. Eestimaal ei ole nii suurt kära ega ole nii suuri kurjategusi olnud, ja ka ärritawaid kirjast ei ole nii palju ilmuiid. Selle pärast näitab Eestimaa meie kõrge Riigivalitsuse silma ees suurema usalduse all seisma.  Nii auustam see usalduse tunnistus meie kohta ka on siiski ei ole see sõnum kõiki mitte rõõmustanud, nimelt  neid rahulisi alleshoidwa.o seltSkondast mitte, kellel midagi kõrge silma eest peita ei ole. On Jumal ka meie Eestimaa rühmast suuremate eksituste eest hoiduud, siis on ikka ka siin tagakihutuste mõnul mõnedki kahetsetama!) eksitused  ilmund, nagu näituseks moonameeste tülid Jmmastus,  talurahwa tülid Peeril, kõlwatu ?GeorgioS'e" jutt Waokülas ja mõned teised. Taga järel wõikfiwad ikka ka siin meelesegajad weel mõndagi nõdremat wenda oma Võrku kiskuda. Sellepärast oleks see hea olnud, kui kõrge RiigiwalitsuS selsamal aeal ka Eestimaa asju üle waatand ja pinda tustijate jalge alt kiskunud oleks. Aga nurisemiseks ei wõi meil asja ega õigust olla; meie peame selle peale julged olema, et kõrge RiigiwalitsuS ise paremini  teab kuS iseäralist ülewaatamist tarwis on, kus mitte. Ja kui see tõeste nenda on, et meie ligemale kodumaale ülewaatajad ei tule, fiis peame meie ka selle usalduse tunnistuse  eest tänulikud olema ja wõnne seda olla. —> ,Golos'i"  wiimaste kirjade järel läheb aga ka ikka selgemaks, et kõrged ülewaatajad ühes ka neid Vallimaa eraaSju uurima saadetud on, mis meie maad nii palju Weneriigi  seespidiste kubermangude ette jõuda laskfiwad. Need saakstwad siis ehk ka Wene talurahwa heaks tarwitatud, niipalju kui neid sealise elukorraga ühte mahutada Võimalik  on. Uue adraaru järel, mis aastal 1881 tehtud sai, on Eestimaal üleüldse 9303,81 adra. Nendest langemad Wirumaa peale 2894,43, Harjumaa peale 2511,60, Läänemaa  peale 2060,09, Järwamaa peale 1837,96 adra. Mõisasi oli 520, kirikumõisast 48,maakohtasid36 ja3kirikuküla. Kõige suurem mõis on Wigala ja Nelwa 111,94 adra. Selle kuu 25 pääwal wiskas torm Tallinna lahe peal ühe kalameeste paadi ümber milles kolm meest oliwad.  Nendest saiwad kaks peastetud, kolmas uppus. —. Tallinna turul on Näärikuul õiekiinpusi müüdud, mis soojal talwel. lausa taewa all, Niitjärwe ääres kaswanud  oliwad. Möödaläinud nädalil saiwad Tallinnas Poliisel poolest üks Kaerapere mõisa sulane ja kaks Kasti mõisa sulast selle eest seadusliku nuhtluse alla mõistetud, et nemad kahehobuse  wankretega uulitsate peal tuhatnelja sõitnud oliwad  Meie paneme seda siin üles, et kõik ennast tüli ja häbi eest hoiaksiwad. Süüaluste nimed on meil teada,  kuulutada ei taha meie neid aga mitte. Selle kuu 26 pääwal langes wälja teenind soldat  Tõnis Mõis Pitkauulitsal järsku maha, sai hospidalist  wiidud, suri aga seal juba ühe tunni pärast. Riia aealeht .Zeitung fnr Stadt und Laud" on Pihtivast järgmist kirja saanud: „Kõrgest auustatud herra Redaktor! Jõulukuu lõpul 1881 sai Teie auustatud lehe Nr. 295 minule sõbraliku käe läbi saadetud, milles üks kiri .Sakalast' üleSwõetud oli. Selles leidsin mina üht „ Sakala" poolelt tehtud teutust,  mida kergelt minu, juba aastal 1877 ärasurnud wenna  William Gendt'i Mereküla ujumise paiga endise omaniku  peale tähendada wõiks: Üks Neumann. aastal 1881 ära uppund Eesti taluperemehe Mooses Neumanni isa olla Mereküla m õis ah erra läbi mõne kümne aasta eest Siberisse saadetud" ja olla seal ,i! masüüta" wangis olnud. Wast täna on minule tarwilisedtunnistused kättejõudnud,  mis minule näidata wõiwad, mis ,Sakalal" ehk selle salalaimduse Põhjuseks olla wõinud on, sellepärast tuleb minu õiendus nii hilja. . . „ Keiserliku Wiru-Järwa Mangerihti kohtu kirjast 19 Näärikuu pääwast 1882, Nr. 111 all näen mina. et Laagna wabandik Jaan Neumann kohtu otsust mööda Lääne-Siberi asutusele mõistetud on, pärast seda, kui tema  niipalju kui teada kolmkord aastal 1857, 1859 ja 1861, kohtu poolest raske nuhtluse alla pandud oli. Heinakuul 1861 sai tema Keiserliku Eestimaa Landstua kohtu poolest ihunuhtlusele, wangiroodu ja Lääne-Slberi asutusele mõistetud. Laagna mõisa omanik ja nenda ka Mereküla omanik oli sel aeal kui Jaan Neumann kohtu all seisis, selleaegne Kuuramaa Kubernör, hiljem Senator Jwau von Breivern. Minu ärasurnud wend sai wast 4 Jõulukuu pääwal 1861 ostmise läbi Laagna mõisa ja nenda ka Mereküla omanikuks,  mis aastast 1861 weel Laagna mõisamaa jagu ott; wast palju hiljemini, kui Laagna äralahutatud ja nüüdse omaniku kätte saanud, sai Mereküla (kui minu ärasurnud wenna omandus), kui ujumisepaik tähtsaks. Nende ametliku sõnumite järel saab küll igaüks aru, kui kergemeeleline ja ülehkohtune sõnum on. Minu wenna mälestusele arwan mina seda wõlga olema, Teid auustatud herra, kelle õiglane meel juba kirja üleswõtmise juures wälja paistis, paluda, ka seda kirja omas auustatud lehtes üles wõtaksite. Auuandes j. n. e. R. Gendt päris auukodanik ja I. gildi kaupmees"' Tartu maakonnast tuleb meile järgmine kiri: ,Sakala tänawuses teises numres on räägitud, et herra kooliõpetaja G. Blumberg TartuS mõeduwas paikas  selle eest kosta tahtnud, et asutawast Aleksandnkoottst Põltsamaal üks põllutöö kool tehtud saaks. See annab selle mõtte sõbradele asja, herra kooliõpetajat Blumbergi auupakulikult paluda aeal ehtedeS awalikult selle üle raakida, mikspärast tema seda rahwa kasuks heaks arwab, et Aleksandrikoolist  üks põllutöö kool tehtud saaks ja mitte kreiskool  tamse mõtte järel. Selle mõtte sõbrad soowiwad, teda wsitlemises selle mõtte eest tuetada." Wiimase sõnumi järel, Küünlakuu 1 pääwast oli Saksakeeli .Tallinna Zeitungi" tallituse läbi Lihula hädaliste  heaks juba 612 rubla 20 kopikat korjatud. Kuiva  meie tagajärel kuuleme, on Lihula tuletõrjujate pealik Nörmaan tulekustutamise juures nii suurt häda saanud, et tema esimesel pääwal keeletu oli ja ennast liigutada ei wöinud. Ka mitmed teised tuletõrjujad on raSket häda saanud, kõige pääwa oliwad arstid Dr. Koppe, Dr. OhmS ja Dr. Kollins haamatud inimeste kallal tööl. 23 perekonda  j 26 hingega on ilma peawarjuta ja on kõik oma wara kautanud. Kahju arwatakse umbes 30,000 rubla suur olema, sest mahapõlend m isades oliwad ka mitmed poed. Saksakeeli .Uue Tartu Zeitungi" läbi oli Küünlakuu  1. pääivani 381 rubla 60 kopikad kogutud ja hulk riidepakkisi Lihula saadetud. Ka Saksakeeli .Peterburgi Zeitung' oli kogumist õnnetuma Lihula rahwa heaks algand,  seal ei ole aga rohkem üles pandud kui 10 rubla, mida selle lehe tallitus wist ise annud on. Baltiskist. Näärikuu wiimasel nädalil oli Väitiski lahe natuke kütmetand. Kaks naesterahwast, üks naene ja üks tüdruk tahtfiwad Kurksi külast üle jea otsekohe Baltiski minna. Lasküla ligidal murdis aga jea nende jalge all ja mõlemad wajusiwad alla. Õnnetumate kisa peale ruttasiwad mehed Laskülast laudadega appi ja suutfiwad  tüdruku weel elusalt wälja kiskuda. Naene oli aga juba kaugele jea alla libisend ja sai wast pärast suure waewaga leitud. Üleüldse on, kuida siin räägitakse, wäga kardetaw, üle jea Kurkse ja Lasküla wahel käia. Wasalemma  jõe west õõnistab mere jead pea ühest, pea teisest paigast ja sagedast sünnib seal õnnetust, kuna lausa mere peal seda wähem karta on. Tartust. Kõigu mõisas UrwaSte kihelkondaS on selle kuu 27 pääwal kaks põlluküüni, umbes üks werft üksteisest eemal, ühe korraga põlema läinud ja maha põlenud.  Wõru linnast kõlawad juttud, kui oleksiwad mitmed  kodanikud kirjast saanud, mis .punase kukega" ähwardawad.  Ka räägitakse jälle ühest kinniwõetud mehest, keS ülesannud oleks, et temale TartuS 50 rubla iga mõisahoone  eest lubatud, mida põlema paneks. Rahwas ise arwab seda kõiki Venemaalt tulnud Nihilistlaste süüks, kes nüüd oma koledat ametit meie maal talli ta ma tulnud oleksiwad. Issand Jumal peastku meie rahwast kodusündind  ja sisserändand tagakihutajaks küsist, kes rahwale meelewalda ja wägiwalda anda tõutawad, aga muub ühtigi  teha ei taha, kui esiwanemate auusat meelt ja ja waga usku rahwa südamest warastada, Eesti rahwast Eesti maimust ja Eesti rahwusest wälja, oma kõlwatuma ja nurjatuma wägiwalla alla kihutada. Seespidiste asjade Ministri Graf Jguatjewi käsu peale on Tönnissoni Kalender, millest nii palju kära tehakse,  köikis riikis ära keelatud ja Riia Zensori abiline, Seminari kooliõpetaja Mets, kes seda Kalendrit trükkida lubas, on kohtu alla antud. Keeldus tuleb nii hilja, et see küll ühtigi enam et aita. sest juba on kõik selle Kalendre esimene trük^täitsa ära müüdud, nenda et meil seda saada Võimalik et olnud. Kuida räägitakse on seda raamatukest harjakauplejate Wenelaste läbi majast majasse kanda ja 7 kopika eest müüa lastud. Meie .rahwuslikud"  Eesti lehed ja .Die Helmath" kaitsewad seda Kalendrit  kui Eesti rahwa kallist wara. Saksakeeli aealehed nimetawad seda üheks roojaseks asjaks, mis meie EeSti wendade waimukihutamiseks tehtud oleks. Meie ei ole seda saada suutnud ja ei wõi siis ka ise selle üle midagi ütelda, kui aga ka pool sellest tõsi on, mis räägitakse, siis ei wõi see muud olla, kui ühe halwa ja õpetamata waimu tegu. Just hea ei wõi see küll mitte olla, sest muidu ei oleks meie kõrge RiigiwalitsuS trükikirjade ametlikku  ülewaatajad selle pärast mitte kohtu alla annud. Riiast. Liiwimaa Maapääw sai Näärikuu 26 pääwal  Riigas algatud. Pärast korralist Jumalateenistusi astus nöuupidaj.te kogu kokku ja esiteks sai endine Maamarshall,  Kammerherra Geheimrath H. von Bock uueSte kolmeks aastaks selle tähtsa ameti peale walitud. Nõuupidamistest on tänine nii palju awaldatud: Kardetawa liikumise pärast rahwa keskiS, mis juba mitmele kurjatööle wiinud on, saab maa eesseisus palutud,  kõige seadusliku nõuuga tagakihutajate wasta üles astuda. .. . ,c> Awali ku maksn alusest maast on uus aruande km (Landrolle)  teha. .. ~ . Teede seaduse kohta, mis zuba wnmasel Maapääwal tehtud sai, mis aga weel kinnitatud ei ole, on tungma palwekirja läbi kõrge Riigiwalitsuse poolt warmat klnmtamist  paluda. . . - Kubermangu-kommissioni sekka, kinkumaksude ulesMwamiseks  saab Maapääwa poolt Landrath Baron Volss saadetud.