Tallinna Sõber M 32. WtteS aaStaltl» Tallinnas, !Z. Lkiknsc-kun xüäwal IBBZ. Kteüldae araleht Gestirahwalk «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Li«df°rl'i päriate trlikimajos: S rubla, W kop. pool-aamas ......... 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: gM«» « rubla pool-aaSta» t rubla 70 kop. AMkutuftK maksamsd iga rea «M selle aseme pealt » kop. Tellimised wbetakfe Vasta t PaMtmas; <M»dsors't pärtale trüktmajas. Aeterllurgts? Z- S- Seelaudt, 0»»u«po-a- ZH s>4. Kartus i W. Just. - MKweres: A. Wattly. Mtdes -A. Seideköerg. Aapsalus: H. KollSerg. cLiyulas - A. Aüttu«r't poodis. Mljaudis ! G. J. Ltarow'i raamatupood. Kuuresaares- Hh. Lange. Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Alab Baltiskts, kirjad Wwad Baltiski (Baltischport Ua-MiMk-llopr-b.) «mister: Meie rabwameded ja meie rahwakeel. - Omalt maalt - Tallinnast: Kingitud kroonu mõlast. - Maa binuad. paranduse maksu pärast, Eestimaa koolid. . Mrulise" tõrelemine ja wasms Koeru kihelkonnast. WaMusc" waStW. Z. R- Jakobsoni protsess. - Kunda käratscjad. - Rohutirtsud Lüganuse tihekondas  Mutwcrest! Õiendus. - õ ärtust: Uus isteloja, - Riiast: Rullus lõpetatud. Mõrtsukatöö. es..arest, Suur kingitu». - Lrmsulust - Kentsakas Palme. Kuiil-maalt: Palga pakkumine. Mli ja hein. Petcrburgist - Kõigekõrgem tänu. Korjandus. Sõeaminister. Ohta oimetus. Bashauorvi matused. Keisri kingitus. Manöwer. Juudi komm.ssion. Suur wõit. Jekate.inoslawi karidest. Mosklvast: Linnapea tagasi astunud. Mohilewist: Kurgutõbi, Kalugast: Rahe. Astrakhanist: Hccringi püük. Jckaterinvslawist: Käratsejad kohtu all. Wvcralt maalt: Saksamaalt. AuStria-UngrumaaN. Prantsusmaalt.— Spaauiast. Serbiast. Momeneegrost. Egyptusest, Aafrikast. Jutu leht: Maawärisemine Jstia saarel. Meie rahvamehed ja meie rahwakeel. 11. .EeSti Postimees" kirjutab oma Nr. 28 juhtkirja lõpul! .KeS aga arvab, et EeSti keele ja kirjanduse edene.mtsel  sugugi vastaseid et ole, see eksib väga. Niisuguseid .mehi ja naist on küllalt weel, keS EeSti keelest ja tema .edenemisest midagi ei taha teada. EeStikeele ühesugusest .õigusest Saksa keelega EestlaSte maal ei ole juttugi. .Meile ou alles paari nädali eest Peterburgi Saksa lehes .«äga pahaks pandud, et meie seda oleme nõudnud. Meie .aga tahame ÜheS isamaa armastaja EeSti rahvaga nii , hästi Eesti keele kui ka muude auusate Eesti püüdmiste .õiguse eest seista ja parajal kohal nende kasuks kirjutada." Meie omalt poolelt ei või parata, meie peame siin efitekS jälle tähendama, et .EeSti PoSlimeeS"  valetab,  et tema sellega meie kodumaa teisest sugust kodanikust  pahandab ja ärritab, ja et see EeSti keelele ega ka .muude auusate EeSti püüdmistele" koguni mitte kasuks ei ole. See .Peterburgi Saksa leht", kellest .EM PoStimeeS" siin räägib, see et ole kusagil pahaks pannud ehk koguni .väga pahaks" pannud, kui keegi Eesti keele õiguste eest kostis, ja seda ei ole ükski mõistlik kodumaa meeS pahaks ehk koguni .väga pahaks" pannud. Ja .EeSti Postimees" et ole tänine koguni mitte EeSti keele loodusliku ja mõistliku õiguse eest kostnud ega ta kosta võinud, juba sellepärast mitte, et temal ega ka kellegi! teisel selleks aSja ei olnud, sest EeSti keele loodusliku  ja mõistliku õiguse peale ei ole tänine weel keegi kippunud.  Eestseisjaid ja eestkostjaid on jo üksi neil vaja, kelle kallale kiputakse ja kellel omal jõudu ei ole, ise oma asja kaitseda. Seda ei ole EeSti keelel tänine weel tarvis olnud. Aga meie , rahvameestel" on oma kentsakas politika. Nemad tahawad omale rahwa eeS wägise , kangelase" wõi ,wägimehe" nime saada. Selleks peavad nemad lema" ja wõitlemisekS kulub »vastaseid". Kui nüüd elawaS elukäiku» neil neid oodatud ja loodetud ,waStasetd" ei ole. kõige wähemast neis ringkondades ei ole, kelle waSta MeSti PoStimeß" nii suure wahwusega .võidelda" soovib,  siiS kujuStawad nemad nendanimetatud nõia-latorni (laterna maglea) abil .vastaseid" ja ,waenlafi" pimestatud  kodumaa seina peale, ja fiiS nende kujuStuSte  waSta, nagu Ritter Don Quiqote tuuleweSkile waSta, kuulsa CamoenS i kuulsas luuletuses. Ehk nemad päriwad ka nagu , EeSti Postimees" seda õige sagedast teeb, EeSti keelele õigust ja eesõigust, meie kodumaa ja nenda ka EeSti rahwa üleüldise hariduse kulu peale. , Rahvamehed" unuStawad siin, nagu nemad seda ikka unuötawad, et iga õigusega üheS ka õiguse kohaline kohuS õigusikandja peale langeb. Nemad päriwad Eesti keelele rlgufl ja eevõigusi, mida EeSti keel omaS täniseS olekuS koguni mitte weel kanda ei jäksa. Läheksiwad seesuguste tormlaõte »püüdmised" ja pärimised  täide, siiS kuiwakS see oja, mis Eesti keelele ja EeSti rahwale ikka uut teaduslikku waimu ja wöimu kätte kannud on. SiiS laugeks meie kodumaa üleüldine haridus järsku madalamale, sest EeSti keelele saaks üks koor m peale pandud, mida see keel nüüd weel kanda ei jäksa. See koorm, mida weel kandma ja wedama peab maa ja rahva üleüldine kosutuS ja haridus jääks vedamata, ja selle koorma all peaks ka Eesti keel ise nõrkema ja surema,  nagu sälg, kellele hobuse koormat peale pannakse.— Selle õnnetuse eest tahawad need ringkonnad meie kodumaad üleüldse, ja meie maarahvast ja meie rahvakeelt iseäranis kaitseda, keda Noor-Eestlased omas liigvaimusluse tuhinas ja Sakalased omas salapolitikas sõimavad. Missugused .õigused" peawad siis ühel rahvakeelel olema? Missugust .õigusi" on .EeSti Postimees" Eesti keelele .nõudnud" ? Meie arwateS on iga keele, nenda ka Eestikeele esimene  oiguS see, et tema oma enese looduslikkus maimus  wõib haritud ja kosutatud saada, et poolõpetatud tutsulased  rahvakeelt mitte wõera keele sõnadega ilma asjata läbi ei sõtku ja wõera keele vaimuga ära ei solgi. See on iga keele enese looduslik õigus. Iga keele teine õigus on see, et keelerühmas oma emakeelt oma kodumaal igas paikas, kodu, kohtus, koolis ja kirikus tarvitada tohib, nii kaugelt kui keel igasuguseks aSjatallitusekS ulatab. See on iga keele politika õigus. Selle järel miS .EeSti Postimees" omaS tähendatud juhtkirjas kaebab ja kiitleb, wõikflmad uiittd wõerad mõtelda, et meie kodumaa teisest sugust kodanikud, Saksad või Sakslased.  EeSti keelt tema kummagiS õiguseS, ehk ka vahest mõlemis, kuidagi olekfiwad vägivaldselt muuta ehk rõhuda püüdnud, ja et .Eesti Postimees" ehk .rahvamehed" üleüldse, selle vägivaldse muutmise ja rõhumise vasta võitlema peakstwad. KeS aga meie kodumaa aealugu ja meie rahva ja rahvakeele praegust elukorda ristatavatest kirjadest ja elavast elust tunnevad, mitte üksi Sakalaste lehtedest, KõikslawlaSte lehtedest ja kõiksuguste halplaSte kunstkõnedest, see teab, et asi koguni ja täitsa teisiti on. Eesti kirjakeel ja Eesti kirjandus on meie maakiriku, Ewang. Luth. usutunnistuse kiriku kasvandikud. Selle usutunnistuse kuulutajad ja ülespidajad oliwad aga Sakslased  ehk Saksa waimu kasvandikud. Ewangeli kiriku vaim pärib, et vaimulikud õpetajad rahwa enese keeles rahva ligi astuvad ja usu õpetust võimalikult põhjani rahvale ära seletavad. Seda ei ole kummagi! Katholiigi usutunnistusel tarvis, sest et need ennast rohkem kirikliku kombele, tui Ewaugelimni õpetuse peale tuttavad. Nooma-Katholiigi kirikus saavad siis ka weel täna pääwani  kiriku pühamad teenistused Ladmakeeles peetud, miS kõige maailma rahva suuremale hulgale wõeras on. Meie maakiriku õpetajad pidivad siis juba oma enese ametitallituse pärast rahvakeelt nii täitjalt ja põhjani õppima,  kui see neil iialgi võimalik oli, ja nemad pidivad oma enese ametitallituse pärast rahvakeelt nii palju harima ja täieldama, et nemad kõiki pühakirja tähendust rahvale võimalikult põhjani ära seletada võistwad, mis koguni mille nii kerge ei ole, kui need mehed arvavad, kes nüüd EeSti keeleS nende radade seeS lahkest käivad, mida Lutheruse  kiriku õpetajad suure vaevaga raiusiwad. Ja see Eesti kirikuteel, mida nüüd pea kakssada aaSta eest Biibli ümberpanemisekS, vaimulikuks lauluks ja kiriku palveteks tarvitati, see on nii puhas, selge ja osav, et meie upsakad .rahvamehed" kõige oma kunstitatud keelega selle ligigi ei ulata. Seda edeudust ei oleks Eesti keelele ühegist .teisest" kirikust loota olnud, kuida ka tuutud .praua" Johausou-Pärna wõi tema tundmata .härra" selle vasta törelewad. Ja ka pärast seda on EeSti keele tähtsamad harijad, kosutajad ja edendajad, nagu Propst O. W. Masing, Dr. Faehlmann, Dr. Kreutzwald, Dr. Wiedemann, Ahrens ja teised, Sakslased ehk Saksa waimu kasvandikud olnud. Ja .Õpetatud Eesti Selts" Tartu suurkoolis on Saksa vaimu asutus, ja .Eesti Kirjameeste Selts" on selle võsu, ja need ou puhta Eesti keele kasuks palju tööd teinud,  kuuni Sakalased .Eesti Kirjameeste Seltsi" oma kätte kiskustwad ja Eesti keelt omal viisil nii kaugele .edendaflvad", Saksa keelt sõimates oma emakeelt Saksa keele kõnekäänudega ja järeltehtud sõnadega nii täis tuupistwad,  et ka Dr. Kreutzwald kahjetsetes kinnitas, et uutmoodi  .edendajad" tema armast emakeelt solkinud ja keele looduslikust vaimust wõerutanud on. Meil ei ole sel korral ruumi, kõigest nendest, puhta Eesti keele waimu wastatest könekäänudest kirjutada, millega  »rahvamehed" ja „paremad rahvuslikud lehed" oma emakeelt solgivad; ehk võtame meie seda teisel korral ette. Nüüd tähendame aga ühe „unemeelise" sõna peale, mida sagedast neis ,paremates" lehtedes leiame. Kui meie näituseks  lueme: Seltsi koosolekus on maha tehtud .Tallinna Sõbra" toimetajat kohtu alla anda", siiS pöörleb meie .wanameeline" süda, mitte kentsaka ,kohtu alla andmise" pärast, mis paljalt naljakas on, waid ,uuemeelise"  keelesolkimise pärast, mis õige kurb on. Eestlased teewad wilja maha, mitte aga nõuuptdamise otsuseid. Kes selgest näha tahab, kui kaugele meie uutmoodi rahwa ja rahwakeele kaitsejad EeSti keelt juba omast looduslikust maimust ja kenadusest metsteedele wedanud  on, see wõtku tuttava kiriku peapalwe ja katsugu seda .Sakslastest" .Eesti Postimehe" .waStaStest" tehtud EeSti kirjanduse tükki Sakalaste keele peale ümber panna. Meie kardame, et pool kogudust kohkuks ja teine pool naerma hakkaks, kui seesugune Eestikeel, palwes kantsle pealt koStaks. ' Läbi kõige pärispõlwe aea on Eesti keel omaS looduslikkus  maimus, omas looduslikkus õiguses puudutama  jäänud. KeS mõistliku tähelepanemisega ja erapooleta  meelega seda kuulsat Kalewipoja laulu lueb, mida Dr. Kreutzwald nii suure osawusega mana rahwalauln riismetest kokku sõlminud on, see peab tunnistama, et need kogutud riiSmed koguni mitte enne seda Saksa Rittrete walitsuse aega ja enne Ristiusu kuulutamist siginenud ei ole. mida nii suure ja kõrge , vaimustusega"  siunawad, „ orjapõlveks" ja ,pimeduse aeaks" sõimawad,  maid just selle walilsuse aeal, ja mitmes tükkis koguni selle uue maimu mõjndusel, mida uuS olek ilma vägivallata meie maarahwa sisse kallas. Sellest, mitmest teisest tähest ja mitmest täitsa uStatawast sõnumist, nimelt ka Kelch'i Kronikast paistab selgest küll wälja, et selle siunatud aea hakatus koguni mitte nii kare ja nii kuri ei olnud, kni tülikihutajad ja meie maarahwa ümberrahwustajate  palgalised seda rahwale ette kujustawad. Wõidetud rahwas elas oma wõitjatega sagedast õige lahkeS, kui ka toores sõbruses, kuida asi sel aeal köikiS maailma? oli. Wast wiimased raSked sõead, mis Saksa Rittre Seltsi walitfust lõpetasiwad ja aega weel karmimaks tegiwad, muutsiwad elukorda pahemaks, ja pärast suurt Põhjamaa sõda ja pärast suurt katku, aastal 1710, muutis ennast meie kodumaa maarahwa elukord rohkem orjapõlwe näulisekS,  mis aga ka kaduma hakkas, nii pea kui maa ja rahwas,  sugud ja seisused jälle natuke toibufiwad. Kui aga Ewangeli kirik meie kodumaal walitsema