raamatut näha pärinud, mille peale fee wastanud: „Pidukomitee on lahkunud ja Teil ei olegi enam õigust seda pärida." Dl meie lugejat seesugust wastust mitte liialt imeks ei paneks, siis peame ütlema,  et Kibe üks köster on, aga üks neist noortest poolharitud köstritest, keda leiwatükiga haukuma õpetatud.  Endla eestseisuse kiri ütleb: „Oleks üks töine niisugust jampsitust suust wälja ajanud, siis wõiks seda temale pahaks panna, aga et ta köster Kibe on seesama, kes juba algmisest meie laulupeu wahel on solkinud sellest ei ole see ime. Niisugused seaduskorralised asjad käiwad üle tema aiu." Järelseisaw koht „ Endla" eestseisuse kirjast annab J. Egloni üteluste peale seletust: „Lahkumine sündis, kuidas alamal pöhjandatud, 11. Juunil  tmmekonna istumisel presitendi herra Sternbergi majas. Siin andis abipresident J. Toots, kes wiimastest koosolemistest  mitte osa ei olnud wõinud wõtta, koosolejatele teada: Pidu ettewalmistamisega ei wöida sugugi rahul olla. See olla osast koguni puudulik ja nõndasamuti ka mitte seaduslik ja selle läbi pidu ise küsitaw, sest: 1) olla kuulutusi alles liig hilja hakatud wälja laotama; 2) kuulutuses  awalvadud: „Pärnu maakonna laulupidu" ei olla mitte seaduslik. Seda nime muutmist ei wõida Endla selts oma süüks wõtta; 3) ei olla mitte seaduslik, er pidu söömaaeg,  mis kinnitatud programmi järele kolmandamal päewal pidi olema, töise päewa peale seatud saanud; 4) et tähtsamad  könepidajad 1)r. M. Weske ja M. Suigusaar kutsumata  jäetud, mis Kibe oma partei pilli puhudes oli teinud; 5) ei olnud kedagi wastajat, kes raha kulu eest hea oleks seisnud, sest kassameister J. Tammann. oli protokolli V järel paljalt lubanud, et ta esiotsa tarwiliku raha annab, aga wastamist ei olnud ta mitte enese peale wõtnud. Kus asjad kümme päewa enne pidu pidamist nii wassis ja alles ilma mingisuguse kindla põhjata oliwad, seal oli iseenesest  mõista, et see pidu mitte Eesti rahwale auuks ei wõinud langeda. Sellepärast astus Endla selts peale selle koosoleku kokku ja wõttis ühest suust nõuuks, ennast „Pärnu maakonna laulupeust" lahti lüia, pidu lubakirja aga mitte pidutoimekonna käest tagasi nõuda, see on: pidu ennast mitte surmata. N aga pooled laulukoorid Endla järele astusiwad,  kellel muidugi ka Eesti auunimi kõrgema! seisis, kui parteilik madal kius, siis oli isegi mõista, et see lahkumine pidule surmaks sai. Aga rahuliku südamega wõime ütelda: Parem auuga surnud, kui et häbiga oleks elanud. Sest mis pärast paar laulukoori juhatajat «malikult Eesti auunime  wasta eksisiwad, see langeb üksi nende juhatajate häbiks ja süüks. Endla seltsil oli liig palju põhjuseid, mille pärast ta ennast pidutoimekonnast lahti pidi lööma. Üht neist põhjustest üksi tahame meel nimetada: Üks jagu toimekonnast,  nõndanimetatud Kibe-Egloni partei, awaldas oma waenu Endla seltsi wasta kõigest hingest igapidi ette ja oli siis ka ühe linna kingisepameistri pidujuhatajateks eneste sekka «talitsenud, keda kui awaliku Endla seltsi teutajat ja laimajat meie seltsi poolt kohtu alla oli antud.  Pidutoimekonna!  ei olnud kulude eest wastajat, neil ei olnud kõnepidajaid, nemad ei olnud oma laulukooride käest midagi otsust pärinud, waid oliwad kõik üksi oma pääga walnus teinud nende ainus püüdmine näitas olewat, Endla seltsi ja Eesti nime teutada. Aga sellepärast ei oldud mitte meie poolt pidu toimetust kooride kätte antud, et paari köstri ja aabitsaprofessori tarkus ennast awaldada wõiks, waid koorid pidiwad oma tahtmist rahwa nimel awaldama. Need aabitsaprofessorid aga pidasiwad koonsi koolipoisteks ja hakkasiwad oma aabitsaid iseenesele wastastiku pähä taguma, künni kõik puru oli ja tuul wiimajed lehenärud laiali wiis. Sell kombel ei wõinud, kuida igal mõistlikul arusaadaw, Endla selts sellest pidust mitte osa wõtta, ning ei ole temal ka tarwis, et kusagil ennast selle tagasiastumise  pärast wabandama hakkaks." Nii palju arwasime tarwis olewat, Endla seltsi kirjast awaldada. Nüüd saab see asi meie lugejatele juba taieste selge olema ja meie wõime sellega seda asja lõpetada. Tema kohta oli meil täieliku selgust tarwis, sest tulewikus saamad nüüd meie auusad laulukoorid omad silmad enam lahti hoidma, ning sarnast häbi ei saa meie rahwale enam sündima, nagu seda tänawu Pärnus nägime ja tunda saime. Tartust. Tartu koos o l e k' Tartu Eesti Põllumeeste Selts pidas 1. Now. oma koosolekut ja seltsi liikmeid oli kauniste loos. Selts tegi otsuseks, tulcwal suwel ehk sügise! jälle Musiwees koduloomade ja käsitöö näitusi pidada ja seks kõrge riigimaadeministeeriumi poolt luba ja auurahade poolest toetust paluda, nagu ennegi. Peale seda andis seltsi kirjutaja J. Körw seltsile teada, et . kirjad, mis minewal koosolemisel Põllu seltside kongressi asjus seltsi poolt otsuseks oliwad tehtud, riigi maadeministeerinmisse ja kuberneeri herra katte ära on saadetud ja seltsi otsuse ja soowimise järele palutud, et Liiwimaal olewad Eesti Põllumeeste Seltsid ühes Eesti kubermangu (Tallinna maaga) Peeterburgi kaudsesse 1. kongressi jauskonda saaksiwad arwatud, sest et meie põllutöö seisus ja kliima ja rahwa ja inimeste töö ja olek enam Peeterburgi kaudse maadesse, kui lõunapoolse seisma Kuura ja Poola poolse Litawi kubermangudega kokku sünnib, ja et peale seda Liiwimaa  Eesti Põllumeeste Seltsid, nagu jo enne Sakala Wiliandi ja Pärnu seltside nõunft awaldas, praegu, kuna Tallinnamaal weel ainustki» Eesti Põllumeeste Seltsi ei ole, omaks kohuseks arwawad, ka sealse talu- põllumeeste asjus teadust kongressise kanda ja Tallinnamaa  pölluwendade kasu eest seista. Peale selle pidas Seltsi kirjutaja J. Kõrw kõnet humala ja tubaka kaswatamisest, näidates, kui tähtsad kaswud needsamad  olla ja kui hästi ja kasuga neid ka meie kohal pidada wõiwat. Knida kartohwlid ja linad meie maal mõndagi talumeest wiletfast rendi põlwest päristalu- Pidajaks, nõnda olla humalas mitmes muus kohas Wenemaal, Nootsts ja töistes wõerastes maades terweid maakonde jõukaks ja rikkaks tõstnud. Ehk kull Wencriigis  praegu jo rohkeste humalaid peetawat, ei olewat rohke tarwituse kohta ammugi weel küllalt, et üle piiri ei olekst olewat tarwis tuua. Ütelustel, et meie maal kaswatatud humal wõeramaa humalast halwem ja lahjem olla, ei olewat muud põhja kui see, et meie humalat nõnda hoolega ei olewat kaswatatud ega paigale pandud. Saada meie kohal humalaid rawitsetud, rammusas maas peetud ja kõige pealt asutades jo häid seltsisid muretsetud, wõiwat neid peaaegu kõige paremate wõera humalatega wõrrelda ja ostetawat neid hea meelega. Praegu maksetawat meie maa lihtsatestki humalatest Tallinnamaal õlleköökides 6 rubla puudast. Heade humala seltside soetamisega ja enama ja hoolsama harimisega olla seega kindel, et wõeralt maalt toomine kinni jäeks ja nüüdne walja jooksew raha meie põllumeeste  kätte tuleks. Kõneleja lubas edespidi laiemalt teadustada, kust häid humala seltsid saada oleks. Nõndasamuti wõimalik ja kasulik olla meil tubaka kaswatamine, ja maksta iga mehele peetawaks wõtta, sest et meist hoopis külmemal Soomemaalgi jo wäga tubli ja haid tubaka seltsist kasuga peetawat. Kunftkärnäri  Dauguli juures Tartus olla meie maal kasvatamiseks  arA proowitud kasulikuks leitud tubaka seltside seemneid ja taimest tellijatele igale poole saada ja saawat kätte saadetud. Laiemat teadust ja õpetust humala ja tubaka pidamise ja walmikstegemise kohta olla tema omas Maja-aiapidamise õpetuse raamatus, mis seltsi toimetuse numbri all pea saada trükist ilmuma, annud, kus üleüldse kõige tähtsa aiakaswude ja wiljapuude pidamisest olla tarwiliku õpetust ja juhatust saada. - Lõpeks soowis kõneleja, nagu ta enne mitmes kõnes ja mitme aasta ajast seltsis olla meele tuletanud, et aiapidamine üleüldse ja kõige enam wiljapuude muretsemine  enam ja enam maad leiaks meie Eesti wendade ja kõige isamaa põllu- ja majapidajate seas. Aiaja  wiljapuude pidamine olla palju tähtjam, lasulisem, lõbusam, kui asja senni ajani olla meeles peetud ja teuks tehtud. Selle sees magada praegu kasu ja kapital, mis meie maal senni ajani wäga wähe olla äratuntud ja sellepärast seda asja käsiliseks tegewuseks ja teenistuseks  tebtud. Õnnelik ja tark olla põllumees, kes aia ja selle käsuliste kaswude pidamist oma põllu kõrwal nii hästi kasu kui kauniuse poolest ära tunda ja seks tegewust käsile wõtta. Pärast seda luges rääkija Wanemuine  seltsist saadetud kirja ette Eesti muistese laulujumala  „Wannemuinse" kujutamise asjast, mis asja-ajamine Sakala 44. numris Vr. Kreutzwald': õienduses on selgeks tehtud ja sellepärast siin pitkemalt seletamata jätame. Selts tegi otsuseks, tulewal korral asja soowitust rõõmuga ette wõtta, sest et täna rutulisemaid  asju weel jätmata olla tallitada. President Mitti ettepanemise ja pitkema läbirääkimise peale tegi selts otsuseks, palwekirja saata ministeeriumisse Liiwimaa  mvisnikude maapäewa peal wõetnd nõuu ja palwe wastn, kus sillakohtu woli maal tahetakse suurendada.  Selts tahab oma palwega siis Kõrge armulise Riigiwalitsuse juure minnes sellepeale põhjendada, et stllakohtu shandarmide ja ametuiknde arwu suurendamine  mitte wargaid ei saaks mahendama.* Warguse kautamine aga wõiks täitsa seega sündida, kui kõik hobusewargad otse Siberisse saatuwad saadetud, sest et Siberi maa eest wargad kõige enam kardawad, mitte aga wangis seismise eest omal maal. Peale seda tuli uue eestseisuse walitsemine, mis, nagu T. E. Põllu meeste seltsis ikka pruugiks, sedelitega sündis. Walitsetud  saiwad M. Mitt presitcndikg, Sukk ja Wirutaw wiitsepresitendideks; kassahoidjaks Reimann, Sõrmus, Luha; kirjutajaks J. Kõrw, Sõrd, Wares; peale selle saiwad kassa rewidentiks walitsetud Ah reas ja Kotkas. J. Kõrw awaldas, et tall wõimata olewat, uut walitsemist wasta wõtta, sest et nimelt see, et ta tulewal suwel mõneks kuuks ära reisida tahtwat, teda seltsi tööd keclda seekord jätmata ära tallitada. Ka Bwä. Sõrd awaldas, et ta koolide wahe ajal suwel Tartus ei saada olema ja nõnda ka swll. Bushmann, keda selts asja oma peale soowis wõtta. Lühikese läbirääkimise peale walitses sellepeale selts ühel healel adwokati herra Heinrichson'i kirjutajaks. Kongressi saadikute walitsemine jäeti tulewaks koosolekuks, 6. Detsembriks. —r — Riiast. Saksamaa töömehed. Lõuna-Liiwimaa  Saksa põllumeeste selts on Oktobri kuus töö- rahwast maal rääkinud ja heaks kiitnud, mõisadesse Saksamaalt töörahwast lasta tulla. Saksamaa töömees  elada kartohwlitest ja heeringast, kuna meie maa talusulane suurelt piima, tangupudru, rukkileiba, wõid ja sealiha süia tahta. Sellepärast olla Saksamaa sulasel meie maal parem elu, ning tahawad suured põllumehed üht töömeeste kontorit asutada, kes Sakslaste  sisserändamist meie maale suuremal mõedul edendaks.  Seesuguste Satsamaa töömeeste „ mõnusat tööd" on meie maal mõne aasta eest tagasi juba nähtud.  Soowime sellepärast oma maa suurtepõllumeeste uue ettewõtmisele head õnne. Järwemaalt. Türi tütarlaste koolist. Türi ko keele ajalehes, „Neue Dörptsche Zeitung", teada, et Türi tütarlaste kooli tunniplaani mitte „Eesti kirikherrade  partei" süüks ei wõi arwata, waid see kool seista „kihelkonna kooli-komisjoni" ülewaatamise all. Nüüd tahaksime aga teada, kes on selle kooli-komisjoni liikmed? Kas õpetaja Kurikoss üksi, ehk on seal ka weel tõisi seas? E. von Middendorff ütleb weel, et Türi tütarlaste koolis 40 tundi nädalas õpetust antakse,  neist tundidest aga paljalt 6 usuõpetuse tunnid olla. Et meil, nagu kõikide tähtjamate koolide tunniplaanid,  nii ka Türi kooli tunniplaan käes on, siis wõime siin seda seletust anda, et Türi kihelkonna tütarlaste  koolis näputöö tundidega ühes umbes 40 tundi nädalas antakse (kool on ühe klassiline ja õpetuse aeg kestab kaks aastat), teaduse tundisi aga paljalt 24 nädalas on. Sell kombel on siis neljas jagu teaduse tundidest usuõpetuse tunnid, mis küll natuke palju on, kui meie mõtleme, et tütarlastel piibli loud ja katekismus  täitsa selged on, kui selle koolisse astuwad. Aga mitte üksi rohke usutundide pärast ei laida meie seda Türi tütarlaste kooli tunniplaani, waid seal on ka muid tunda, mis „Eesti kirikherrade partei" mitte sallima ei peaks. Nagu kooli programm ütleb, on seda kooli seks asutatud, et ta tubli talu perenaist kaswataks. Mis peab aga tubli talu perenaine Saksakeelega  tegema, et Türi tütarlastele nädalas ka kolm tundi Saksakeelt õpetatakse? Peale selle õpetatakse seal 1 tund nädalas Weuckeelt. Kas seda kusagil maailmas  juba nähtud on, et rahwa tütarlaste koolides, kus taluperenaisi kaswatatakse, kaks wöerast keelt õpetatakse?  Seda ei ole kusagil olemas, ja iga mõistlik inimene, kellel rahwa õnn ülemal seisab, kui parteilikud  poliitika püüdmised, saab seesugust olekut hukka mõistma. Et nüüd Türi tütarlaste koolis usuõpetuse ja wõerakeelte tunnid pool õpetamise aega ära wõtawad,  sellepärast ei ole imeks panna, et seal laulmist paljalt 2 tundi nädalas on, aga terwise hoidmisest ja inimese keha tundmisest, .nagu ka laste kaswatamisest  juttugi ei ole. MrunttMlt. Ikka jä U e hju, et Haljala kihelkonnast  niisugust juttu pean rääkima, aga ei saa parata:  häda tunnid härja kaewu. Haljala koolikohus on 10. Oktobril kooli juures osawäSte selle peale maabunud, kas ka „wõerakeele" õpetuse tundisi üles on wöetud, aga ilma sellest hoolimata,  kas see „ wõeras keel" Wene-, Saksa- ehk Türgikeel  on. Sellepärast ei ole imeks panna, et seal, kus „wõeras keel" seisad ja mõni ehk Wenekeelt arwab olewat, wiimaks lapsed, kui töiste inimeste käest järele hakkawad pärima, mis teel see on, mis nad õppinud, neile wastuseks antakse: päris Saksakeel. Nõnda nägin ma Kloodi walla Kisuwere küla kooli tunniplaani peal Wenekeele tundide asemel Saksakeele tunnid seiswat. Mikspärast? Kui koolikohus koolmeistri käest küsinud, kas ta Wenekeelt mõistab õpetada ja koolmeister wastanud:  ei mõista, siis käskinud koolikohus wöerakeeleks  Saksakeelt õpetada. Et aga seesugused koolmeistrid  ametisse saamad, kes Wenekeelt õpetada ei mõista, selle eest muretsetakse mõnes kohas ka. Missugust  kasu peaks aga seesugune Saksakeele õpetamine meie külakoolides saatma, kus muidugi juba õpetus õige puuduline ja õppimise aeg lühikene on? Kasu mingisugust, maid üksi igapidi kahju. Kusagil maailmas  ei ole seda näha, et külakoolides mõnd täitsa wõerast keelt õpetatakse. Iseasi oleks see, kui meie poislapsed Wenekeelt külakoolides õpiksiwad, mis ommeti  meie riigi-keel on ja mida meie noorte meestele ikka tarwis läheb. Nüüd aga Wenekeelt ei õpetada, selle wasta aga Piibli lugu, Katekismust ja Saksakeelt.  See ei näita minule mitte õige rahwa kaswatamine  olemat." Nõnda saadetud kiri. Iga wähegi haritud inimene tunneb kohe ära, et selle järje juures,  milles meie külakoolid praegu Tallinnamaal on, Saksakeele õpetamine neis koolides mingisugusel kombel  rahwa waimuharimist ei wöi edendada. Sellepärast  ei oleks see käsk, Saksakeelt külakoolides õpe-