siwad kooSolejad rõemsat rahul olemist. Lp. M. Jürmann ütleb, et see oleks muidu hea küll, aga meie ei wõida oma endisest sihist mitte nii ruttu kõrvale  astuda; Aleksandri kool olla uus asi, katse asi, sellepärast ei olla see mitte õige, nii kõrgelt algada, waid olgu esiotsa kreiskool. President Hurt awaldab, et meil ei olla realgümnasiumi tarwis meel mitte tarwilikku waimuliku wara, see on kirjawara, ja et meie kasulikumalt asja toimetame, kui pisemalt algame ja siis niipea kui wõimalik õpetust täiendame. H. Tressner lisab professor Koeler'i tähendusele juure, et ka riigivalitsus ehk wist küll seda imeks saaks panema, kui meie nüüd mam ei nõua kui 20 aasta eest. vr. WeSke seletab, et kuidas põhja paneme, nõnda asi edasi läheb. Tartu primaat-gümnasium näituseks alganud kui gümnasium alumiste klassidega sellel sihil peale, et wiimaks temast gümnasium saab; selleks ta ka saanud. Meie paneme realkoolile põhja, et aegamööda realkool saaks; muidu oleks muutmine ja muutmine raskem kui järk järgult edasi sammumine. Keskmised realkooli klassid ja kreiskooli klassid lähemad  pea ühte, esimesed aga on nawke kõrgemad. Keskmisi  realkooli klasfisid peame nõndakaua kui meil jõudu on ülemaid juure asutada. Kirjamara meil jo on, ja mis puudub, saab tehtud. Tülk'i „ wiisika õpetus" ja Kunder'i „looduse õpetus" annawad enam teadusi kui neid kreiskoolides wõimalik anda. Nelja aaSta sees oleme kooli kirjandusega heaSLe edenenud, teise nelja seeS saame ommete meel enam edenema. Kool hakkab jo esiteks ühe klassiga peale. Ei kirjawara  poolest ole meil Ühtegi karta. J. Kõrw ütleb, et esiotsa wõib mõnes aSjaS ka wõerakeele õpetuSraamatuid  tarwitada, künni oma keeli raamatud malmis saamad. Kreiskooli õpetaja Kunder seletab, et head kihelkonna koolid enamiste igas aSjaS juba nõnda kaugel on, kui kreiskoolid, sellepärast kui midagi uut tahame, siis realkool. Realkooli kiidavad meel M. Mitt, J. Kurrik ja J. Kunder. President Hurt tähendab meel seda kartust, et realkooli wästuwõtmise juures on õppijad mitmesugused, seda mööda kuidas kihelkonna koolid. Tehakse otsust. Kõik tõufewad realkooli poole püSti. Kassahoidja õp. W. Eisenschmidt amaldab kartust, et realkooli pidamise kulud suured olla ; aastal kuluda ära 15,000 rubla. Tema ei wõida küll seda vastutamist  enese peale põtta, nõnda Halju raha korjata, kui realkoolile tarwis läheb. Temal ei olla siis vahest ka mitte enam wõimalik osamõtjakS jäeda. PõhjuSkirjade komisjoni juhataja loeb aga nelja keskmise  klassilise realkooli ülespidamise plaanist, mida komisjon kokku seadnud, ette, et aaStal  kooliõpetajate  palkadega ja kõige muu kuluga 8400 rubla ära kulub. J. Kurrik'u ettepanemise peale loeb komisjoni juhataja põhjuSkirja nii kaugele, kui see kuratooriumist räägib, ette. Professor Koeler soomib, et nüüd wbliste raha antakse. Wõetakse nõuuks sügisel, Mihkli päewa ümber, jälle kokku tulla. Koosolek lõppis lahkusega, kurbduse ja kartuse koorem näitas saadikute pealt wõetud olewat. Professorile Koeler'ile ja prefitendile Hurt'ile lauldi „elagu!" Poliitika ringwaatus. Kuulsa kindrali Skobelew'i surma üle räägitakse praegu kõige Weneriigi ajalehtedes ja igaS seltskonnas wäga Palju, ja, kui wälimiSte aSjade pealt ära waatame,  fiiS on see õnnetu afi, et Wenemaa üht kõige wahwamat kindrali ja tarka sõajuhatajat nii wara ja nii SitsewaS elu-aaStateS pidi kautama, koduseski elus ja ol«S wäga tähtsa ka poliitika aSjade kohta. JMS Weneriigi tõsises isamaa armastajas lehes aga tuletakse nüüd õigusega liia kurwaStajatele meele, et inimesed surewad? aga rahwas jäewad elama, ja et see truuse ja isamaa armastuse waim, miS Skobelew'i südant põksutaS, sest hallikast tuli, mis igaweste kõige truu riigialamatele oowab ja iialgi ei kuiwa. Weneriigile äratab Jumal jälle poegi, kes isamaa waenlastele hirmuks on ja nende hõiskamine on sellepärast praegu aSjata. SeeSmiseS ministeeriumis on Juutide tagakiusamise  vaStu nüüd kõwaste ohjad põnewile tõmmatud  ja loota on, et need segadused pea ksigeS riigis lämmatatud saawad. WälimiseS aSjaS waatab iga riik ja nõndasama ka Wenemaa nüüd Egiptuse poole, kuS Jnglaue, et segadusele otsa teha ja Eürooplast Egiptlaste mõega eest peaSta, nagu ta ütleb, kõige enam aga oma kauba-kasu pärast mõegaga sekka on löönud ja Aleksandria linna, kust Araabi-pasha Inglasele  waStu trotsis, suuretükkidega puruks ja tule- warremetekS teinud, oma sõamehi jault maale saatnud ja Egiptust wäge, keS oma wiitsekuningale truu ei ole ja Araabi-pasha poole hoiab, rannast maale põgenema on sundinud. Selle tegemise juureS waätawad aga nimelt Prantslased talle sõrmede peale, ja, nagu uuemalt < kuulda, tahakfiwad Prantslased heameelega maal Egiptlaste  wasta wõitlemist kätte wõtta, kui teised riigid soowikfimad.  Seda luba saab suurteriikide poolest ka ehk mõnele maayäeriigile M antama, sest et Inglase kätte mitte kõik saaki ei taketa jätta. Ka Ameerika, Wene, Itaalia, Saksa, Austria sõalaewafi on Egiptuses  waatamaS, mis sünnib. Austria, keS Egiptuse läbi segadusi ka Balkani poolsaare Slaawlaste seaS kardab, soowib wäga, et aSjad Egiptuses pea leplikul wiifil Eüroopa suurteriikide wahel saakfiwad aetud. Sedasama, kui uSkuda wõib, näikse ka Saksamaa soowiwat.  Wenemaa nõuab muidugi rahu, kui aga nende kasude külge ei puudutada, miS temal BoSporuSseS kaitSta on. ' Türklane aga on kõige suuremas kitsikuses, ja seda just iseenese keerulise kawaluse ja kangekaeluse läbi, miSka ta ka nüüd Egiptuse asjas kõiki suuririikist,  kui Saksamaad maha arwame, kelle õnge otsaS ta näikse käiwat, ninapidi püüdis wedada. Egiptuses ei salli ta wõeraid aSja kotda seadjaks, ise aga ei jõua ta seda teha. Sõalaewad on Türklane ise ka nüüd Egiptusse saatnud. Muidugi mõista tahab ta heameelega oma lagunenud aianurka ennem ise parandada,  kui et wõerad seda teewad ja- aeda pärast koguni omale wõiwad pärima hakata. Omalt maalt. Tartust. Eesti Kirjameeste Seltsi koosolekust 21. Juunil s. a. President vr. M. WeSke rääkis EeSti kirjandusest ja selle edenemisest. Ta näitas, kuidas meie EeSti rahval palju algupäralist kirjawara jo manast ajast olnud, mis alles enamiste üleSkirjutamata,  nagu rahwalaulud, manad sõnad j. n. e., ja kuidas uuemal ajal algupäraline ja kooli kirjawara  kaswanud, paremaks saanud sisu ja keele poolest. Sellepärast olla üteluS, mis Õpetatud EeSti Seltsis avaldatud, et EeSti kirjawara tagurpidi minemas, täitsa mõeriti, teaduse Vastaline mõte. Siis pani president EeSti kirjavara uuematest edenduStest mõnda ette. Walmis oliwad saanud Toimewsed: J. Kurrik'u Kirjutamise õpetus ja Stenograhwia ehk ruttu- kirjutuse  õpetus. Käsikirjas walmis olla mitu Toimewfe raamatut, nagu Raudkeppi kiriku ajalugu, Kunderi Looduse õpewse kolmas jagu. C. R. Jakobsoni proua ja professori Koeleri tervitusest on jo lühidelt teadustatud. Seda olgu meel nimetatud, et professor liigutatud ja liputavaid sõnu C. R. Jakobsoni mälestuseks rääkis ja lühidelt kadunud EeSti Kirjamehe  haua kabeli ehituse plaani nimetas. Tema armas, et Jakobsoni haua peale tuleks küngas teha kundest, mis vallad ehk kihelkonnad priitahtlikult tuua. Kivide ühe poole peale tuleks kirjutada, mis kadund Jakobson teinud, kus ta olnud ja sarnast. Laiemalt sellest arutas H. Treffner. Ta ütles ka, et professor Koeler ise saada haua künka malmistamise ja kokku seadmise juhatust oma peale wõtma. President annab teada, et eestseisus olla tuttamaid  ja uStawaid Seltsi liikmeid mitmelt kohalt palunud,  mana wara korjandust, nimelt selle Vastuvõtmist  oma ümberkautsete inimeste käest vastuvõtta ja Seltsi eestseisüse kätte toimetada. Suurem jagu neist olla palumise peale jo vastust andnud ja tõutanud asja toimetada. Need olla: Tallinnas A. F. Raudkepp,  kaupm. Th. Jaanwerk, W. Linkgreim; Virumaal  kaupmees J. TõnniSson, loomade arst M. Treumann  Rakveres, raamatukaupmees G. KuhS Rakveres,  J. Wehlmann Weike-MaarjaS; Narvas J. Pitzahl; WiliandiS Sakala ToimenduS, Wiliandimaal P. Ainson HolstreS, H. Puchk Põltsamaal, J. Märitz TarwaSWS, H. Töövälja HelmeS; Wõrumaal G. Daniel Kanepis; WalgaS kooliõpetaja H. Einer; Pärnus J. Toots, G. JürgenS, J. Jung Pärnumaal. Tarwmaal  J. Orgusaar Sangastes. Peale selle valiti Seltsi liikme-raha wastawõtjaid. Nende nimed saavad  avalikult kuulutatud. Wanawara ja raamatukogu  hoidja J. Tülk annab teada vana wara korjamisest.  Küindla kuust künni tänini oli tema kätte antud kokku 593 vana raha, nende seas 102 hõbe raha. Kõneleja tänas iseäranis neiusid Rommi Tallinnast,  R. Jakobsoni WiliandiS ja Rosenbergi Tartust  ja härrat Bleyerit Tartust rohke annete eest. vr. Herman» annab Seltsile Tallinna Th. Jakobsoni  nimel ühe mana EeStikeele grammatika aastast 1660, keda H. Göseken Saksakeeles välja andnud nimega Nsnuäuvtiä aä BivZusm Oestboaieaw (Anführung  zur Õhstnischen Sprache). Raamat on tähtis mana aja ««randus ja seda ei ole enam raamatukaupluses  saada. President annab teada, et Kähri (Põlwe õigeusu kihelkonnas) köster W. Pakler Seltsile on kinkinud raamatu „SäduSse Ma-rahwa perrast antu sell Liiwlandi gubernementi wallitsuSfe al ellawa, Tartu Linan txükkiw M. G. GrmtsiuSse man 1804." Raamat olla wäga tähtis meie maa kultuura 100 kohta ja Väga raske meie päewil saada. Kõneleja rääkis ka raamatu sisu tähtjusest. Köster Pakler olla raamatu Hargla kihelkonnast saanud. Seesama andja kinkinud ka ühe „Wakko-Ramatu" Hargla kihelkonnast aastast 1817. Kreiskooli õpetajä J. Kunder pidas pitkema kõne „ Emaarmastusest Eesti rahvalauludes," ku« ta näiwste  najal selle õrnsust ja sügavust seletas, mi» kooSolejatele südamlikku rõemu tegi. See kõne saab trükitud. President tähendas, et need emaarmastuse laulud ammust ajast, wõib olla tuhandest aastast saadik, jo EeSti rahwa seas olnud ja EeSti algupäralisest  kirjandusest tunnistust annavad. Ilusamat ei olla kellegi rahwa kirjanduses, kui EeStirahwa emaarmastuse  laulud. (Järg jiieb wlema.) Tartu maalt. Nagu kuiwadel suvedel siin ja seal sünnib, on seda ka sellel suwel sündinud: metsa on põlema ehk kõrbema läinud; wana mullune kulu, kui ta ära kuiwand, on kerge tuld wõtma ja edasi kandma. Wara mõisa metsa on 80 vakamaad ärakõrwenud ja SaaremSisal olewat 7 werSta metsa tulelt enam ehk «ähem rikutud saanud. Kahju küll. Metsast ei ole mitte üksnes metsa omanikul kasu, «aid teistel ka, sest et puid saadaval on ja et mets niiskuse hoidja ja õhu puhastaja on; sellepärast ei tule see kahju ka mitte üksnes mõisade kanda, waid ka teistel inimestel on sellest kahju. Tallinnast. „ Heimath " kirjutub: „ Meie kuuleme uStawast suust, et meil lootust on, revideerijat senatori,  päräst tema töö lõpetust meie naabri kubermangus, mis umbeS 8 kuud vältab, sellesama aSja-ajamise pärast ka Eesti kubermangus näha saada." Harjumaalt, Keila kihelkonnast. Tulekahju. 26. Juunil, kirjutab „Heimath", on Jõgisu mõisas kahekordne wiljaait ära põlenud. Nagu meile teada antakse, ütleb nimewtud ajaleht, võib julgeSte ütelda, et see kmja hiie läbi on sündinud, sest et mõni päev. ennem mõisaomaniku Br—le posti läbi kiri tuli, milles tundmata kirjasaatja temalt ähvardades 500 rbl. nõuuab. Nimetatud summa pidada ühe lähemalt tähendatud koha peale saama maha pandud. Mõisahärra  on Tallinnast omale wahimehi lasknud tulla ja neid käskinud nimetatud kohta salaja vahtida. Ühtlasi pandi ka üks rahakiri, mis nähtavalt rahaga oli täidetud, sinna kohta maha. Waheajal läks tund tunni järele mööda, ilma et vahid midagi iseäraliku oleksivad näinud, ja et ootamine neile liig igavaks jäi, lätsivad nemad üheks tunniks lähedama külakoolmeistri  juure; rahakirja wõtfiwad aga üheS. Kui nad tagasi tuliwad ja koha järele waatasiwad, nägiwäd  nemad jälgist ära, et kelm waheajal juba seal oli käinud. Jaanipäeval sai mõisahärra teise kirja, milles mõisaait ähwardadi põlema panna ja ka ühtlasi  päeva nimi nimetadi, millal see pidi sündima. Nõnda ka sündis. Kurjategijal läks korda, nimetatud päeval aida põlema süidata, ehk küll vahid oliwad välja seatud. Mõned mõisarahvast tahavad näinud olla, et tulekahju algusel üks mee» kiireSte metsa poole tõttanud; kõik järelkuulamised on aga seiemaale asjata olnud. Arvatakse, et mõned kelmid Jõgisuust, keda mõisapolitsei linna viinud, kurjateu sünnitajad on. Waivarast. Rahe sadu. 29. Juuni kuu päeval on Vaivara ümberkaudu kange tormiga rahet sadanud, mi» Lagena mõisa all 59 deSsätini ja Repniku  mõisa juures 26 tessätini rukkipõldu on täieSte ära purustanud. Ranna-Wirumaalt. Tulekahju. IS. Jmmil õhtu kellu 9 on Selja kõrts põlema hakanud. Paraku on selle õnnetuse juures ka üks inimese elu hukka saanud. Kunda talupoeg Kustav Johannfon, 37 aastat vana, oli asjade peastmise pärast põleva majasse tunginud ja sissekukkuva katukse läbi tules hirmsat surma saanud. Õnnetuma söeks põlenud surnukeha on maha maetud. Kuidas tuli lahti peasenud, seda ei tea keegi. Liibawis on 29. Juunil kange torm ja maru palju kahju teinud. Maja katuksed on ära purustatud  ja rohtaidade» ja muudes kohtades palju puid maha murtud. Kuuresaareft. „Kures. nädalal." on 1. Juuli kuu päevast saadik hingusele läinud. Lehe toimetaja kuulutab, et see rahapuuduse pärast on sündiuud.