Saarlane K- so. Esmaspäew 15. Detsembril 1886. M. aastakäik. maksab: Tuleb igal esmaspäewal wälja KnresaareS, kaubanuütf. Nr. k<> UW Iltiildiiie xolltika ajalcht ma- ja linna rahmle. Mesilaste pidamisest. Kõne, 9-mal Septembril 1886, KnresaarcS põllumeeste  koosolekul pidanud C. Paulmeistcr. (Jarg.) Missugune on siis see liignwärgi puu? See on niisugune puu, kuZ mesilased iga kärwi ühe raami sisse ehitawad, mis siis puu sees nõnda üksteise körwas seisamad, et ainult nii ahtuke tünaw iga kärwi mõlemas  kulges on et mesilased lahkeste iga kahe kärwi wahelt mahuwad läbi käima. Peab mesilaste pidaja puud rewideerima, ehk tahab mett wõtta, siis ci ole tarwis kärwisi katki teha. Iga raami wöib puu seest wälja wõtta, kus mesilased peal on za kärwi pinki rippuma panna, ja kui see ou tehtud, mis tahetud, siis tagasi puu sisse jälle panna. Kui mett saab wõetud, siis on selle tarwis mässin wõi wurr sdie Honigschleuder), kohu kärwid saamad sisse pandud ja käärpuude moodi ümber aetud, kus siis mesi saab ümberaamaga nõuu seina wastu löödud. Kärwid ise jäämad terweks, kohu mesilased jälle, kui karmid puu sisse saamad tagasi pandud, mett sisse hakkawad korjama.— Seep nüüd üks neist sunrdest kasudest on, kui perel ei ole tarwis valju kergest ehitada. Saamad uuele perele malmis kärwid kätte autud, siis on juba teisel päewal kui saak hea on, kärwid suuremast!  kõik mett täis et wöib wurriga mett wälja lüüa ja igapäew jälle uueste lüüa. Ka teab selle puu sees mesilaste pidaja mesilaste olu läbi )a läbi ära ja kõik puu seestpidine on tema silma ees nagu kümme sõrme, ja ta teab kui palju mett wõib ära wõtta ja kui palju naelde ehk toopide järele peab talweks puu sisse jääma. On puu manaks jäänud ehk temal midagi  wiga, siis wõib pere sealt seest karmidega  wälja wõtta ja uue puu sisse panna, mis üsna nagu mängu asi au. Ka wöib pesaruumi wahel uuendada, et mesilased uued kärwid saamad, ja sell moel ei lõpe pere iial ära, ta wõib 1W ehk ka I<XW aastat elada- Aga nüüd wöib mõni wana mesilaste papp ütelda: Tohoh, see on walc, et mesilased nii manaks elawad!  Wanakesel  on õigus ka, mesilased ei ela mitte nii manaks, aga pere elab küll. Mesilaste elu on õige lühike: üks tali ja kewade, siis on mesilase elu otsas. Sest need mesilased, mis sügise noored olid ja kewade eluse jäid, neist ei lähe mitte üks ainuke teise talwe sisse, need lõppemad kõik juba enne Jaani päewa ära. Tööga kuluwad nende tiiwad ja jalad ära ; kange tuul, õnnetused  ja nende waenlased löpctawad nende elu. Rohkel meesaagi ajal ou sagedaste mesilasi näha, kes wM peal roomawad; nende tiiwad on katkised, ei saa enam puu sisse lennata omakste juure. Nii suurt töö ! himu ja osnmust ci ole ühegil muul lomal i kui mesilasel ja siplasel. El mesilaste pere, kui iseäralikku miga ei tule, iialgi ära ci lõpe. tuleb sellest, et noori mesilasi ikka enam juure tuleb, kut manu eest jõuab lõppeda. Selle tõenduseks, et mesilaste iga meesaagi ajal õige lühike on, räägin ma mõne sõnaga ühe jutu, mis ma oina silmaga olen näinud : Dathe oli minu senna tulemise ees ühe Itaalia mesilaste ema, mis üleüldse ilusad kollased on, ühe Saksamaa nõmme mesilaste perele, mis mustakad hallid on, emaks annud' Nüüd tekkisid kui läbi akna sai waadatud, mõned kollased töömesilased mustade sekka; aga nelja nädali pärast, minu äratulemise ees, olid meel mõned üksikud mustad kollaste seas näha. Nii ruttu nähti mustad ärm lõppemad, sest neid ei olnud enam peale tulemas. Mesilaste pidamisest oleks palju kirjutada  olewad, oleks soowida ning rahwast äratada, et mesilaste pidamine saaks tõstetud  ning enam saaks hakatud mõistlikult mesilasi pidama, sest mesi on kallis toidu hallikas, mis kallist raha maksab,; sest mesi puhastab merd, annab sooja ja jöudo, iseäranis  hea lastele ja kidewatele; aga sellest pidamisest ei jõua üks, ainus mesilaste pidaja kirjutada, sest kellel palju mesipuuid on walitseda, sellel on weel wähem aega oma töö kallalt ära olla kut peremehel oma heinatöö kallalt, aga hulga jõud wöib palju teha. Meite eestikeeles ei ole ka weel Jututuba. Kurjatöö wanne ja kättemaksmine. (S. Järg.) ..Siis teate teie ka küll. et zurnud clawad ?" küsis sepp. „ lab, seda tce.n ma; aga mitte kõik surnud ci ela, nemad enamiste saamad usside rssks ja põrmuks Z" Vastas nõdra meclelms juure lisades, aga ometi mitte kõik surnud !" „ Mitte kõik? ma olen seda ika arwanud!'  küsis sepp imeks pannes. ..Ei. ei, mitte kõik!" rääkis nõdra meeleline  edasi, ..ma tunnen ühe, kes wiis aa-ttai surnud olnud on, aga Niisamuti elus su, nagu sina ja mina.,, ...See on ju imelik, wastas sepp seda ma ci mõista tõesti mitte." ..Aga mina mõistan seda," ütles Peeter, ja ttevärast olen ma Jumala poeg, kes tõik teab. Siisgi nüüd pean ma elamute ja iurnutc kshtuejtte kutsumiseks puhuma. Katsuge nüüd. et teie minema saate ja argc 'egege mind mitrc kauem!" sõnade järele hakkas ta jälle l«gtA jssK oma sokusarme puhvam. .Mtzse aga nüüd jälle cdsst/" ütles sex? «meie ei sa nüüd ometi midagi  esss tema kaest aru, sest tsl on paba tuju jälle Mle tulnud. Na Mlju oleme ta käest arusaanud, et teie isa alles elab. Parem tuleme Home, kui see teie tahtmine on, jälle siia. sest ma tean, et ta hulltuju tuurid arwasti üle ühe päewa ja pärast seda on ta mõned päcwad üsna -vagusi." Kui nad jälle maantee paal oliwad, kuulsiwad nad uõdrameelelist korraga puhumist  seisma jätwad ja malju häälega liüüdwat- „Kuule Laur, unusta mitte ära läua öhm küla juure mäele tulemasi- inleia  enese meele, et kohtumõistmiseks pasunat puhutud on. Jumala poeg tuleb kõikide üle kohutmöistma " pääle hakas ta jälle uuesti puhuma. ou üks imeline hullustus!" ütles Akicl. ~ons ta ikka nii ?" „Ei!" Ivas -ae soov, „ta on wahel nädalate ja kuude kaupa üsna terme, ainult see -viga ou -al ikka et ta mähe räägib ja iseeneses ou. siis ta elab Jwcrucssi mõisas teie onu juures, kcs teda mitme sala asja toimetuseks pruugib ja temaga lahlemine ümber Kill, kui 'kellegi muu inimesega." Mõlemad  aslusimad nüüd oma teed edasi ja tunni aja pärast jöudsiwad nad Wõnsi külasi, kuS see õpetaja elas, kelle juurde nad minna tai-tsiwad. „Slin on see mägi, kus 101 l Peeter täna! õhtu oma to hut mõista tahab," ütles sepp Naeratades,  kui natsi ühcst kaunis kõrgest mäe künkast, mis metsaga kaetud, mööda läkstmad.  Ehk ma küll ei usu, et ta pasun palju kohtu mõistmisele kutsub, siisgi on see wäärt et teie ka täna õhtu siia tulete, sest täna ou Jaani päew ja palju noori inimesi koguwad endid siia et omale tuiukest -välja -valida." „Tmukest? mis see tähendab? küsis Aksel, imetledes oma seltsilase otsa -vaadates. „Kas teie olete seda oma lapse polwest ära unustanud  ?" küsis sepp. ,/Teic ei ole küll -vist ilmasgi ühe niisuguse pidu pääl olnud, sest teie onu kasmataS teid -väga köwasti ja ci lubanud teile mingi sigrst löbudust. Et aeg -varane ou ja õpm.Ja wist meel oma movdit sajutab. scerarast .Sheme senna mäele, säält ou ilus ümberkaudu -vaadata; senna istume korraks maha ja ma tahan teile ühe jutu kõneleda, millest teie tundma övne, mis see tuike n c tähendab." Sepp ja Aksel astusiwad mäe o:sa ja Aksel rõõmustas ennast selle ilusa koba üle, mida säält üle -vaadata mõis. Paar sada sülda mäest eemal oli Wousi küla. mille -viimased majad kuuni mere labcm ulatasi-vad, mis siin kaunis süga-vale  maa siszc tungib : teine pool ol: suur lage karjamaa, mis mõni kord, kui meri ülal ou, wec al oli i üle lagendiku paistis suur põline laare ja -vahtra mets, milic seest uhke Jmeruessi mõisa punasid katused  mälja paistsimad. Kui Aksi! tük aega seda toora silmanud oli, -sius ta muru pääle maba, mida sepp juba enne teinud oli, ja Stlles: „Teie pidid- mulle