Kõikide nende tööde peale kulus suwi ja pool sügiset ckra. Wahe-ajal aga käisiwad seks wälja saadetud  Wene sõawäe salgad waenlast ja tema seisukohta ülewaatamas. Esimesel korral läksiwad Wene sõawäe jaud Dus-Olumist wälja ja wõitsiwad 28. Mail Khodsham-Kula  kindluse oma alla. Niisama wõeti 10. Juunil  Baami kindlus waenlase käest ära. Selle läbi oli moonawedamise tee Mihailowi lahe kaudu julgeks ja üleüldse wõimalikuks saanud. Juba 1. Juulil läks kindral Skobelew ise sõawäe salgaga Geok-Tepe ette, et seda kohta üle wõiks waadata ja selle järele pärast oma sõaplaani ära seada. Kümme päewa hiljem tuli ta Baami kindlusele tagasi, peale selle kui kõik seda teada ja näha oli saanud, mis tahtis. Selle kümne päewa sees oliwad meie sõamehed 230 wersta ärakäinud. Mai kuust künni Detsembrini tungisiwad Tekintside sõawäe salgad ühtepuhku Wenelase peale. Nii tungisiwad  21. Juunil 300 Tekintsi sõameest 12 Kasaka kallale, kes wahwaste 8 tundi waenlase wasta paniwad, künni töised Wene soldatid neile appi tuliwad. Selle pealelangemise juures tapeti Wenelastest Dr. Studizki ja 2 Kasakat ära ja wiis Kasakat saiwad haawata. Sell kombel langefiwad Tekintsid weel kesk Augusti kuul, 11. Septembril, 14. Septembril, 22. ja 23. Oktobril Wenelase kallale. Wenelased aga tungisiwad ööse 27. ja 28. Nowembril owersti Nowrotzki all KarüS ja Keljali peale ja wõitsiwad need kohad tormijooksul  ära, kus juures kõik Tekintsid, kes seal oliwad, oma elu kautasiwad. Kasantshik'i kindluse lähedal tungisiwad 1000 Tekintsi  Wenelaste kaamelite ajajate kallale ja ajasiwad 2000 kaamelit ära enesega ühes. Aga meie Kasakad ajasiwad Aleikin'i juhatamise all ruttu neid taga ja tõiwad kaamelid tagasi, peale selle kui waenlase täitsa pelgu oliwad löönud. Selle lahingus langes 25 Wene sõameest ja 11 saiwad haawatud. Detsembri kuu alustusel wõitsiwad Wenelased mitu tähtjat kohta ära ja tegiwad nad kindlaks. Kindral Skobelew ise läks 4. Detsembril jälle Geok-Tepe alla waenlast tähele panema, kus waenlane äkitse kindlusest wälja tormas ja Wenelaste peale langes. Siin langefiwad  4 Wene sõameest ja 33 saiwad haawatud, nende seaS 4 ülemat pealikut. Owersti Kuropatkin'i juhatuse all jõudis Wene sõawäe juure weike polk Wene mehi Turkestaani sõawäest.  Need mehed oliwad 18 päewaga 400 wersta liiwakõrhes ärakäinud, see on Amu-Darja allikatest Artakiöi kaudu künni Wene sõawäe seisukohani Tekintside maal. Selle tee peal oli enam kui kakskolmandik jagu Wene sõamehi haigeks jäänud. Kolmandamal korral läksiwad Wene sõamehed 12. Detsembril Geok-Tepe kindlust ülewaatama. Kuus wersta sellest kindlusest eemal tuliwad neile 20,000 Tekintsi sõameest wasta, aga Wenelane lõi kõik nende pealetungimised tagasi. Sell kombel oli Wenelane waenlase seisukohtadega tuttawaks saanud, ning 20. Detsembril wõtsiwad Wenelased  nõuuks, Jangi-Kaala peale tormi jooksta, mis üks kindel koht on ja 950 sülda Geok-Tepest eemal seisab. Waenlane wõitles wahwaste wasta ja heitis ümberkaudsed maad wee alla, aga siiski sai temast Wenelane  wõitu ja wõttis Jangi-Kaala ära, kuhu ta ennast kantside taha warjas. Siit katsus waenlane Wenelast mitmel korral wälja ajada, teda löödi aga igal korral Wenelase poolt wahwaste tagasi. Nii langefiwad nad ka 21. Detsembril Wenelase kallale, saiwad aga tagasi löödud, kus juures üks Wene sõamees langes ja 10 haawatud saiwad. Nõnda oliwad siis Wene sõawäed õige waenlase kindluse Geok-Tepe lähedal aset jõudnud wõtta, kust waenlast sisse hakkasiwad piirama. Seda nähes on aga ka waenlane weel wana aasta lõpetusel suuremal mõedul Wenelase peale tunginud ja on seeläbi järelseiswad  suuremad lahingud juba ära olnud: Ohtu 28. Detsembril langes waenlane 30,000 sõamehega Wenelase peale. Esite lõi waenlane Wene sõawäed tagasi, aga pea tungisiwad Wenelased jälle ette ja wõitsiwad omad endised seisukohad jälle kätte. Selle äkilise pealelangemise läbi langes palju meie mehi. Üks kompanii, mis 70 meest suur oli, kautas 42 meest, kellest 32 langefiwad. Selle eest aga tormasiwad Wenelased 29. Detsembril  ööse waenlase kantsi eesehituste peale ja wõitsiwad  nad enese kätte, nii et paljalt 50 sammu pääkantsist  eemal seifiwad. Lahingutes 28. ja 29. Detsembril langes 17 Wene pealikut ja 102 soldatit, ning haawatud saiwad 9 pealikut ja 84 soldatit. Sissepüramise töö ajal langes siis waenlane ööse 30. ja 31. Detsembri wahel jälle õige suurel hulgal Wenelase peale, mille läbi suur lahing tõusis. Waenlane  löödi aga wiimati täitsa tagasi ja wõideti ka üks suurtükk neist kahest suuretükist tagasi, mis waenlane Ara oli wõtnud. Siin lahingus langesiwad 1 pealik ja 52 soldatit ja Haawätud säiwad peale sada meest. 12. Januaril langes Geok-Tepe kindlus Wenelaste  kätte. Omalt maalt. Pärnu maakonnast. Loosimise pidu Aleksandri  kovlt "heaks. Wändrast kirjütataksi'"meile: ioon abikomitee wõttis omas koosolekus  7. Dets. nõuuks, rahwa käest andeid korjata ning neid ära loositada. Elawalt wõttis rahwas sellest nõuust osa ning ülemad kui alamad andsiwad ligi 1000 asja, mida 4. Januaril 1881 Wana- Wändra wallamajas wälja loositati. Pidu hakkas lühikese kõnega presitendi poolt. „Aleks, kool", ütles ta, „ Eestlaste ülem ootus ja lootus, nende kõige suurem igatsus, peav elusse ärkama. Kaua, üle liiga kaua on teda oodatud; raskeid takistusi on temale tema mustemad waenlased ette ajanud, , aga kõigest sellest hoolimata ta tuleb ning tema tulek on rõõmu täis ja pühalik j. n. e." Ka näitas kõneleja meie kõige armulisema Keisri Herra hea tegusi, mille eest meie kohus on, Jumala kaitsmist temale soowida ning lauldi siis Jumal Keisrit kaitse Sa! Selle peale hakkas loositamine; rahwale näitas ta suurt rõõmu tegewat. Puhast kasu andis see pidu 150 rbl. Siin juures peame küll awalikult ja sooja südamega  Wana-Wündra herrat Fr. v. Ditmari tänama, kes suured kingitused ja rohked raha annid meie pidu jauks on ohwerdanud ning selleläbi meie ettewõtmist kaunistanud ja edendanud. Wõtku ka meie tänu wasta tema wõerad, kes rohkeste loosist ostsiwad, ning kõik wõidetud asjad Aleks, kooli heaks tagasi kinkisiwad. Tänu ka kõigile neile, kes ühel ehk töisel wiisil meie pidust osa wõtsiwad. Mõned, kes ei ühelgi wiisil meist ei tahtnud teada, oleks seda küll teha wõinud; sellega oleks nad rahwa armastust ja lugupidamist enese peale tõmbanud. 1. 1,. Tartust. Tartu priwaat-poislastekooli ülem matemaatika  koolmeister eonä. mstü. Peter Osse on Tallinnasse asutatud reaal-kooli direktoriks walitsetud. Walitsetawa poolt ei ole aga weel praegu teada, kas ametit wasta mitte. Nijslst. Selt s l i k Et Riias uus Eesti selts AuZse on ärkanud, sellest oleme juba jutustanud.  Selle ma nt a" seHsi eesmärk on see, laulmise, ja teatre mängude  teel seltsliku elu Riia Eestlaste seas äratada ja edendada. Seltsi laulukoor teeb juba nüüd hoolega tööd ning kohaliku politsei loaga peetakse seltslikuid õhtuid laulmise ja kõnepidamistega. Töisel Jõulu pühal oli seesugune õhtu, millest peale 500 inimest osa wõtsiwad. Mitu kena Eesti laulu lauldi õige tubliste ette ja õhtu läks õige lõbusalt ja sõbralikult mööda. Südamest soowime, et „Jmanta" selts Lugemaste  kosuks ja suures Riia linnas Eestlaste auuks wõiks olla. Seesugust seltsi oli Riias küll juba hädaste tarwis. Sinna on wiimasel ajal igast Eesti maanurgast wäga palju Eestlasi elama asunud. Nendel ei olnud seiemaale ühtegi kogumise paika, ei seltsi ega muud, kus nad oma rahwause tundmisele toidust oleksiwad  wõinud leida ja nad sulasiwad sellepärast Sakslaste  sekka ära ehk pidiwad, nagu meie rahwas ütleb, Kadaka sakslasteks (uuemal ajal Baltlasteks) saama. Meie ajal on aga Kadakasaksa olek teutaw ja üksi see on auus inimene, kes oma rahwaust, olgu ta Eesti ehk Läti soust, üles tunnistab ja auustab. Ühtlasi peame aga ka nimetama, et uut seltsi asutada ja kõrge järje sees edasi juhtida ja ülewel hoida, mitte kerge asi ei ole. Nimelt on seda tarwis, et eestseisusest  kõik seesugused mehed eemale jääwad, kes mitte waimustawalt Eestlased ei ole. Seltsi juhatajad peawad mehed olema, kes rahwa armastuses malmis on midagi seltsi heaks ohwerdama, olgu see kaduma wara ehk aja ja waimu-töö poolest. Kui mitte rahwa auu kahju ei pea saama, siis on siin palju armastuse tööd tarwis. Sellepärast loodame ka, et õpetatud Eestlased, kelle hulk Riias ka kaunis suur on ja kelle südamed meel täie armastusega oma rahwa külles poowad, elusalt  ja waimustusega noore seltsi käekäigust osa saamad wõtma ja teda igapidi edendama. Niisama loodame ka, et kõik Eestlased Riias ennast selle ühe seltsisse kokku saamad heitma, sest mitu Eesti seltsi ei wõi seesuguses  linnas, nagu Riia on, mitte kaua edasi kesta. Kes siin meie jõuudu ja ühendust lõhkuda tahab, see on meie rahwa waenlane. Kõik soowimised, mis iseenesest  head on, ei wõi täide minna. Meie wastalised  sünnitawad aga hea meelega kunstlikult seesugusi soowitamisi meie sekka, mille täitmisega juba esimese sammu hukatuse poole ära kõnnime. Peeterburgis  kohe peale selle, kui seal kinnitatud Eest: selts elusse ärkas, töine selts ka kohe ennast jalgade peale hakkas ajama, nii on ka Riia Miitaui alenns torse Eesti seltsi asutamisest juttu olnud. See on uks kunstlikult sünnitatud kahjulik tuul, mis meile ütlemata  kahju teeb, kui mitte iga tõsine Eestlane kohe alustusel kõigest jõuust tema hoogu meie noore maja pealt metsa ei aita juhtida. Siin ei tohi üksiku inimeste  tahtmised ühtegi maksa, waid meie peame ennast tingimata healte paljuse otsuse alla heitma ja andma. Meie wõime seltsis rääkida ja selgitada, aga meie ei tohi mitte lõhkuda, kui meie nõuu wasta ei wõeta. Nii heaste Peeterburgi „Heategewa Seltsi" kui Riia „Jmanta" eesmärgid on head, neid peame edendama ja ei tohi mitte sellepärast, et mõni mees eestseisuses meie meele järele ei ole, neid seltsa ja Eesti auu lõhkuda ehk lahutada. Igal aastal on uue eestseisuse walitsemised, kus seltsi healte paljus ennast awaldab, mille alla ennast peame heitma. Sellepärast ütleme weel kord Riia Eestlastele: hoidge kokku ja teie ühendatud  töö saagu teie nimele auuks. TallttmaA. Kirikliku d tülid. Tallinnast tulet!i*Mn? uhe kaastöölise kiri: „Jõulu pühad on wist igal pool kodumaal rõõmsad  päewad olnud, aga meil Tallinnas oliwad nad täis tuska ja pahandust, sest neljas Kristuse tulemise püha tõi kõikide siitse Eestlaste südameliku igatsusele nii raske meelt wasta hoobi, mis terwet pühade rõõmu rikkus ja wist kaua rahutumat olekut alal hoidma saab. Lesk Frehse kogudus, nagu lugejad teadwad, pidi nimetatud päewal wasta tahtmist ühe mehega laulatud saama, keda keegi enne polnud kuulnud ega näinud ja kes muud ei olnud, kui paljas tööriist wanameeleliste  Saksa erakonna käes. Temaga on nimetatud  partei jälle meie Eestlaste kirikliku elule nagu rusikaga wasta silmi löönud ja meie südame õrnemaid tundmist nagu jalgadega tallanud. Enne õp. Frehse lahkumist sai kogudus tema nõu aegsaste kuulda ja hakkas kohe uut õpetajat otsima. Ühest nõust wõeti kandidadiks wasta üht meest, kellel peale hea omaduste  oma waimuliku kohuste täitmiseks (osaw kõne, selge keel ja wali sõna) ka kaastundmist ja lahke tamise tahtmist rahwa üleüldises edenemises on. Proowi jutlus sai peetud ja kõik oliwad wäga rahul, nii et kohe wöörmündrid terwe koguduse soowi peale palwe-kirjad Magistraati ja Konsistooriumisse sisse andsiwad, et tema walitud saaks. Arwa on üksmeel nii üleüldne olnud, kui selles walimises siin koguduses. Kõik töiste koguduste Eestlased rõõmustasiwad endid seeüle. Aga et koguduse kandidat Eestlane oli, ja nimelt niisugune Eestlane, kes awalikult ennast-selleks on tunnistanud ja mitte töiste meelewalla alla ettnast alandanud pole, sai kogudus teada, et Magisttaat selle kandidadile kõigest  jõuust wasta saab panema. Küll saiwad mitmed kunsttükid katsutud, koguduse ühtmeelt segada, iseäranis  õp. Grohmann'i poolt. Ka meie tuttaw uue prohwetite päälugeja pagar Wieckmann, üks ära taganenud  Eestlane, on oma jõuudu ja mõjudust seal juures katsunud, aga kõik ilma asjata. Nende kilda on ehk paarkümmend meest langenud, muist oma erakasu  pärast, muist aga oma orjawaimu läbi, kes kastassi  kohwi eest kõik rahwalikud ja inimlikud auutundmised  äramüüwad ja töiste jala talla alt läbi poewad. Niisugust waimurisusi on Eestirahwa edenemise  teel weel palju takistuseks ees. Olgu küll, et kogudus niihästi kui ühesmeeles on, olgu küll, et kirik ammu wälja maksetud ja koguduse omandus on, olgu küll, et seaduseski öeldakse: kui terwe kogudus mõne põhjuse pärast peale pandud kandidati mitte ei taha, siis ei ole ka patronil mitte õigust, teda sisse seadida, siiski on wanameeleline partei oma tahtmist täitnud ja Aleksander Asmuth'i paigale pannud, ennem kui koguduse kaebduse otsused, mis kaugemalt ja kõrgemalt  kohalt oodati, tagasi oleksiwad jõudnud. Tõeste ruttu ja julgeste on see partei oma woli tarwitanud, sellepärast auu neile. Nad saamad wist oma wõidu üle nüüd rõõmu pärast kässa õeruma, aga omas lühikeses silmaringis ei seleta nad mitte, kuhu see jonnimine neid wiimaks wiib ja palju see wõit neile maksma tuleb. Julgust on neil küll olnud, aga mäherdune nende südame tundmine  oli, aimame sellest, et juba wara hommiku laulatamise  päewal wäga nähtawalt politsei walwajaid silmi ümber kirikut kaeda wõisime. Magistraadi ja Saksa kirikute teenrid oliwad kiriku sees teede peal korda pidamas ja kaitsmas, kui Asmuth'i sisse toodi. Sissewiimist ise ei antud, nagu pruuk on, siitse õpetajate  hooleks üksi, waid terwe Magistraadi kogu ametlikus mundris, tuli teda weel saatma. See kaitsewalmistamine  oli kõik ilma asjata, sest seda nad weel ei nähikse mitte teadwat, et meie rahwas üks Jumala