Tallinna Sõber Al- 61. Kolmas aastakäik Tallinnas, 18. Jõulukuu Mwal 1881. Uleüldut aealeht Eestirahioalt «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'i Päriate trükimajaS: aastas L rubla, 40 kop. pool-aastas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rubla pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt 6 kop. Tellimised wöetakse wasta r HaMnnas: Li»dssrs'i päriate trükimajas. - J. K. Seelandt, vsnuepenss ZK S 4. Kartus: W. Just. Uernus: K. Audewlita. Zlakweres! A. Wattly. haides: A. SeidclScrg. Kapsalus- H. A. KsMerg. Kurefaarss: Hy. Aange. Maal: knida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eich hsrn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baliiski (Baltischrort Ls-iiüoM-llox?r->) Register : ümberwaatus suures maailmas. Omalt maalt - Tallinnast - „EeStl Postimehele". Uued Linnajaodikud  Maapääw. Linnabank. Liimasaadikute kogust. Kinniwõetud waras. Hapsalust: Uus Inspektor. Weike-Maarjast : Admiral von Kcusenstern j-. Tartust - Tulepaimmsed. Pastor von Holst. Peteeburgist: Mromiuski ja tema kaassüüdlased. Postiametnikud. Löödut raha. Avõwlid. Wõidu joomine. Õnnetus. Taara Bcruhardt. Metsa saadused. Hundid. Heina puudus. -- ..Golos". Kronstadrist : Tulekahju. Meeri kinni. Permist: Hobusewargad- Tomskist: Eksind laps.  Harkowist:  Waesus. Wõeralt maalt - Saksamaa!t. Anstria-tlngnimaalt. Itaaliast. Inglismaalt.  Prantsusmaalt.  Türgimaalt. -- Ameerikast. Jutu leht! Kalamehe tütar. Ümberwaatus suures maailmas. 11. Ja, kes on need seeSpidised waenlaseb, kelle wasta kõik paremad waimud Riigiwalitsuste poolt abi ootawad, kelle wasta wägewad walitsejad ennast ühendawad? Wõimuse ahnitsejad, kes wabaduse, rahwuse ja mõne teise kalli nime all seaduse ja õiguse, korralise elu kindlat pinda üles tustiwad. Rahwa« eest ütlewad nemad ennast  hoolt kandma ja nemad paenutawad oma selga rahwa ees, aga nemad teewad seda kiskja metsalise kombel, kes põesa taga waritsetes ennast kokku kisub, enne kui oma ohwri kuklasse kargab. Awaliku wõitlemise waral walitsuse  wasta, ei ole nendel lootust wõimusele saada, sellepärast  petawad nemad salaliku meelitamisega rahwa südant  oma poole, kihutawad rahwa st walitsuse ametnikud?, waimuliku õpetajate ja ilmaliku ülemate wasta wihale. Need uutmoodi Absalomid iStuwad ja seisawad meie päiwil tosinate kaupa linna uulisatel, küla tanawates ja pere wärawates. Nemad päriwad rahwa riiu-asjade järel,  ja kus asja ei ole, seal otsiwad nemad seda wana aea mälestustest ja puhuwad seda tuule õhust kokku jja ütlewad igaühele: , Sinul on õigus, aga kes kostab finu eest? Saaksin mina kord kohtumõistjaks, küll sinu asi siis heaSte seisaks''. Et auus rahwas igast sugust ja seisusest, kellele tema oma auus töö elutarwitust ja elurõõmu annab, et see rahwas  omas südames kõigekõrgemate seadusckaitfejate, kroonikandjate  Würstide poole hoiab, seda teadwad seaduse pinna ülestuStijad wäga HeaSte. Selle pärast ei ole nemad  hakatuses iialgi oma kihutamistega otsekohe auujärgede  poole fihtind, waid nende kohtute ja ülemate poole, kelle läbi auujärje pealt walitsetakse, kellel rahwaga otsekohe  tegemist on. Need on korralises elus need aluskiwid, mille peale ennast auujärjed tuetawad. Nende aluskiwide põhju on korralise elu waenlased ikka estteks õõnistada püüdnud ja nenda teewad nemad seda ka nüüd. Kiitusest Keisrite ja Kuningate wasta kõlawad nende keeled ja wahutawad nende suud, aga ühes ka teatamisest  Keisrite ja Kuningate ametnikude wasta. Eks tuleks neile ütelda: Teie walelikud kuida wõite teie Keisrit auustava, keda teie omaS igapääwases eluS ei näe, kui teie KeiSri sulaseid teutate, kelle suu läbi tema teile oma käsku kuulutab? On rahwa auu-andmin<-ja sõnakuulmine kord madalamate käsuandjate, küla ja wallawanemate  wasta häwitatud, fiis on esimene samm selle libeda  wiltuse pinna peal astutud, mille otsast rääkida süda ei kanna. Omast ustawast meelest kõige riigi ja üleüldise seaduse wasta kõlawad nende keeled ja wahutawad nende suud. Aga oma ligema kodumaa seadust ja harjund elukorda teutawad nemad. Muidugi! Mis neil sellest Aasu oleks, kui nemad üht seadust ja elukorda teutakfiwad, mis rahwal  tundmata on? Nemad kihutawad igaüht oma enese elukorra, omr seadusliku ülemate wasta wihale, häwitawad  igaühe rahul-olemist oma elupõlwega ja kujustawad midagi ette, mis tulema saaks, kui aga esite ,wana risu* eest ära pühitud oleks. Zlma-elu waewast ja raskusest tunneb igaüks muidugi seda kõige paremini, mis teda ennast  rusub. Mida kitsama silmaringi sees inimene elab, seda rohkem arwab tema eluõnne seal olema, kus tema ise mitte ei ole. Rahurikkujatel on sedawiifi wäga kerge rahwast  eksitada, pealegi, kui eluõnne teiste kulu peale, muutuste  ja uuenduste teel pakutakse. Aga saab uuendus tul- nud, fiis ilmuwad ka selle puudused ja uus jääb aegamööda  wanaks ja kihutajad saamad omal aeal ka uuenduste wasta wihale kihutama, ikka uuemale uuendusele, millest wägiwalda oma kätte langema loodawad. Langeks aga wägiwald nende kätte, fiis saakfiwad nemad kangema raskusega  rahwa kukla peale rusuma, kui rahwas arwab. Seda õpetust wõib igaüks igast ustawast aealou raamatust saada, kes õiete lugeda mõistab ja õiete mõista tahab. Kes sõna kuulma õppinud ei ole, see ei kõlba käsuandjaks.  Kes oma ligemaid ülemaid, oma kodumaa seadust ei auusta, see waletab, kui tema oma ustawast meelest kõige-kvrgema kä uandja laiema isamaa waSta räägib. Ikka ja igal poolel on wastapanemisega alamate kohtute ja madalamate ülemate wasta algatud, kuuni mässamise leegid üle auujärgede maade ja riikide katusetest wälja wuhisefiwad  ja rahwaste eluõnne puru alla matsiwad. Need seaduse pinna ülestustijad alt poolt ülespoole, need on need riikide seespidise!) waenlased, kelle -wasta kõrged walitsejad kokku heidawad. Jumal andku nende nõuule mõnu ja õnnistust! Jumal kosutagu ja kinnitagu rahu seespidi ja wäljaspidi! Kuida on aga asi rahunõudjate rahutõotusega läbi Euroopa ja kõiki? maailmas? Wilets küll! Meie armastatud suurel isamaal on tustijate seltskondlased ennast ühe koledusega ilmutanud, mille peale ükski ustaw riigikodanik ilma wärinata mõtelda ei suuda. Elukombete toorus on laiali lagunend ja hirmuga ja kartusega peab iga mõtleja riigikodanik küsima:,, ,Olen, ja kuida olen mina ehk ka kaassüüalnne?" Uksi need tunnistawad ennast käratsemisega puhtaks, kelle südametunnistus  neile torkideS ütleb, et nemad Lustimisest osa wõtnud on. Roojase käraga karastawad nemad oma südant  torkimise wasta. Palju jnendest seltSkondlastest on seaduse kaitsejate kätte langend, on oma teenitut palka kätte saanud, ehk seisawad seda palka oodates kohtu all. Aga täitsa kustund  ei ole see põrgutuli weel mitte. Seda näitas weel hiljuti üks kurjategu pealinnas, mille mõnu Jumala armust  keelatud sai. Kurjad ja pöörased ei ole wäsind, ikka kihutawad nemad pimedaist urkatest edasi. Ja ka meie kitsamal isamaal, meie kallil kodumaal, mille pind tamne puhaS oli, meie armsa rahwa kestis, kelle käed puhtad oliwad, ka siin on koledad tähed ilmunud,  mis märku annawad, kui sügawalt juba keelitawad ja meelitawad põrguhääled nõdrema wendade südametunnistust  ülestustida suutfiwad. Tegnsi on ka siin juba tehtud, mida weel mõne aasta eest ükski wõimalikkuks pidanud  ei oleks. Selge Jumalasõna kuulutamist on Eesti - rahwa ees sõimata ja teutada, pahaks käänata julgetud, ja mitmed eksitatud lpennad on seda heaks kiitnud ja on seda EeSti nime häbiks nimetanud. KeS wõib ette ütelda, kui kõrge kihwtipuu sellest kurjast seemnest  kaswab, mida kiitlewad mehed särawal kujul ja kõlama!  nimel rahwa südamesse külwawad?! Nenda näitawad asjad meie laiemal ja kitsamal isamaal selle aasta lõpul wälja, mille teise kuu sees kõik paremad riigikodanikud kõrge wai mustu sega oma Riigi-Jla auupääwa  pidasiwad, kuna põhjatu kurjus juba seda noolt ihunud oli, mis pea läbi meie kõikide südamete leikas. Selgind ei ole meie taewas weel mitte, aga meie lootust  ei suuda kõik sõnades ja tegudes ilmunud meeletus ja kurjus lämmatada. Ülewal elab Jumal, kelle peale kõik tema lapsed loodawad; meie isamaa üle walitseb te- ma sulane Aleksander 111, wahwa meelega ja wägewa  käega. Tema et pea kölaivaid kõnest, aga sema eaab oma tugewat kätt wälja sirutama ja saab kurjust  ja ülemeelt waikima sundima. Ja tema ümber seisawad  tema uStawad alamad igast sugust ja igast seisusest, need mehed, kes ustawad on omas kitsamas ringkonda?, ja need on malmis oma werega ja oma waraga, oma Keisri ja Zsewalitseja sõna peale seespidiste ja wäljaspidiste  waenlaste, õiguse, ja rahu wastaSte wasta wõitlema!  Heidame omad silmad üle meie armastatud isamaa piire. Saksamaa ühendas ennast kümne aasta eest PreuSsi waga ja kindla Kuninga ja tema ustawa ja targa sulase juhatuse all wägewaks Keisririigiks. Aga wöimuse ja wägiwalla ahnitsejad ei lepi sellega nemad ei suuda targa juhatajatele andeks anda, et need juhatajad oliwad. Weiked tartlased omas tubades peawad ennast niisama targaks ja juhatuse ametile kölwuliseks. Ja nemad himuõtawad wägiwallale tõusta ja õngitfewad ,rahwast" hiilgama wabadufe-söödaga  omale abiks. Selle meelituse wasta seista oleks rahwal seda tugewust maja, mida üksi Ristiusu õpepetusest  saada wõib; aga selle lugemuse aluskiwid on alt õõneks tustitud. Uutmoodi Juudid, kes oma efiwanemate usust tagauesiwad, ilma et RiStiiuimiseks saanud oleksiwad,  kelle südamed tühjemad on, kui otfekohefete Paganate  südamed, need on suurele wõimusele saanud. Bõrsipaberite  kõlwatuma mängu waral on hulk nende seast rikkusele  jõudnud. Ülearulise kasulaenudega on nemad rahwa  üdi wälja imenud ja uue-aegse priiduse waral mõeduwate  ametite peale tunginud. Seesugused uutmoodi Juudid ja tuStijate seltsilised nimetawad ennast „edendadajaks"  ja .rahwawabaduse" mõnusamaks tuetajaks. Nemad on suure jäu meie-aegsest kirjandusest oma kätte kiskunud, on selle waral Ristiusu põhjust öõnistand ja rahwa südant  pühast usust tühjaks tuulanud, kuhu ennast siis usn asemele määramata , priiduse" tuju pesi tas, mis ühtigi oma üle, ega ka oma körwaS ei salli, watd kõiki oma wägiwalla alla rusuda tahab. Sellest priiduse-tujust on kawalad .edendajad" üht ohelikku pununud, mille otsaS rahwast oma järel talutawad. Kuhu? Seda ei wõi ükski ette ütelda. Wiimased Riigipääwa-saadikute walimised on selgeks teinud, et Saksamaa rahwal teatud kindel politika-fiht puudub,  et rahwaS ennak eeswedajate läbi iileskihutatut tujust  wedada laseb. Walijate hääled lahkufiwad lugemata erakondade tunledeõ. Ükst kawalad Katholiigi ülekiriklased  ehk õigem: Paapstlased hoidflwad kokku ja saiwad lohutusest kinnitust. Ja ka mitmed paremad mehed Heidfiwad  ennast nende poole, sest et nendest ikka meel kindlamat  tugi lootsi ivad, kui uutmoodi Juutidest ja nende erakondlasest. Kuida fedawiifl asjad Saksamaa seespidise käiguga ja rahuga seisawad, seda et ole Võimalik ette arwata. Riigiwalitsus Würst Bismarki juhatuse all tahtis hoolekandmist  töörahwa eest oma peale wõtta, aga seisawad wasta, RiigiwalitsuS mStleS kord, ennast Paastlaste,  nendanimetatud Kesk-erakonna peale tuetama ja selle abiga oma riigi-majapidamise nõuu korda saata ja ülewabalifi  maha rusuda, aga need parimad Paavsti wckgiwalda  palgaks. Juba on sellest räägitud, et Würst Bismark  Paapsti ilmaliku riigi kohendamise eest koSta' ja sedawiisi  Katholiigi erakonda oma poole kutsuda tahaks, aga wiimsel aeal on Kesk-erakondaS himuStamised ilmund, miS