Tallinna Sõber J; 13. Kaheksas aastakäik. TallinnasZB.Haastil-kuil pääwal Mk UleSldar aealeht Eesti rihmale aiaal ja liuaades. Tuleb ükskord nädafis wälja^ Maksab TaSiunaS Liudfors'i päriate trükimajaS: aastas ......... J rubla. 40 kop.— pool-aaStas 1 rubla 40 kop. ÄoM ehk postiga saadetud: . aastal 3 rubla pool-aaStaS l'rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöetakse wasta: Talliunas: LindlarsN päriate trüitimazas. FeterSur;its: J. S. Seelundk, o»uuspm-a>s 54. Kartusi LaaKmauu. Uakwepes: Z. Kuhs. haides- A. SeidelSerg. Kaplakus: Kollberg. -- Lihulas?. A. Rütt»er'r voodis. Wilzaudis : <K, J. Karow'i raamatupood. Hlarwas: W. Aöser. -» ZSörus : Melrose. Walkas: W. Mudolst- Auurclaares i Gh. Lauge.— Maal: kinda iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W,, E. Eichho r.n. Elab vattiskis, kirjad katvad BaUiski (Baltischport Va-mSouiit-llopiN.) Register! Üleüldiselt prüugitsw kirjawiis. Üleüldised solitika, sõnumid. Omalt maalt: Tallinnast: Kõrge wSeras. Liahwakoaüde asjust. Posti asjust -» Ümbersalwttnd wangid. Wallakirjntajatest. „Linda" asjust. Linnasaadilute kogust. Leitud laps. Pahateud. Kewade hakatus. Rakwercst: Näitemäng. Tartust: Emajõgi lahti. Lektori ameti kandivatid. Pärnu maakonnast: Mõijaherra ja rentija. Walgast- Ilmad; waene aeg Wiljandist: Kürgja koht. Riiast: DAina lahii. Kurator Riiga asumas. Peterburgist: Keisri Majestätid reisul. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Jutu leht: Kandle,ois. Kiriku reatused Üleüldiselt pruugitaw kirjawiis. Eesti keeleõpetajatele, ajalehtede toimetajatele ja kirjanikkudele  heaksarwamlsers ja wastulvõtmisets ette pannud 3. Kurrik. Põhjused ja seadused, mis siin kirjamist aSjuS ette toome, on judä ühe esi otsalise Mbtraakimise all olnud, millel» järgmised mehed Tartust sõbralikult oliwad kokku tulnud: ajalehtede toimetajad Gren z st e ist, Dr. H e rmann , J. T ült, EeSti Kirjameeste Seltsi presid. asemik canä. H Tressner, tsensor Dr. Jann - sen, kirjanik Eisen, krerskooliõpet. kirjanik Niggol, seminarkooliõpet.  Org ja nende ridade kirjutaja. Mis sellel läbirääkimisel  heaks arwati, olen sua >ga tuki kohta juure lisanud. - I. P ohjused. ,üleüldiselt pruugitawat kirjawiisi on WsttS tänini niisama wahe olnud, kui ühtlast, kõikidest Eestike-le kirjutajatest  tarwitatud kirjakeelt. Nagu grammatika, nõNdä on ka ortografia mitmed puhud läbi teinud, kuid weel rohkem, sest ortografiaS on kergemnudist üles seadida, kui grammatikat  kirjutada. Nõnda kirjutas Wiedemänn 11 aasta eest. Selle aja sees on Eestikeelt rohkeste kirjutatud ja trükitud; ajalehtede ja raamatukeste arw, mis nüüd iga aasta ilmub, on weike legion. Aga kas oleMe kirjawiisi asjus ühendusele Ühinenud? Wõi kas ei ole meie mitte koost ära eksimas ikka kaugemale ja kaugemale, nagu emata mesilaste pere? Kas-ei ole ka selles tükis Eesti elul ja olul lugu käes, vagu inimesel, kellel surmatõbi küljes on? Olgu kuidas on, elu eest on igaühel tahtmine ja kohus hoijlt kanda, kuni wiimseni hingetõmbamiseni. Sellepärast tööle, wennad! Ühendagem endid kirjawiifiS! Seda meie wistist suudame, ja head tahtmist et wõi, ei tohi meil seks puududa! Üht üleül d i st kirjawiisi tahame üles seadida. See saab üksnes fiiS wõimalik ja hõlbus olema, kui meil seks esiti kindlad põhjused on otsitud ja waStu wõetud. piab fee kirjawiis olema. Mis see tähendab? Kui üks kirjawiis on, siis piawad mõned teised kirjawiifid Iseäralised'' olema. Missugused need on? Mis wahe on üleüldise ja iseäraliste kirjawiiside , OtstarbeteS on see wahe olemas. Kirja nii kni ka rääkimist tarwitatakfe mõtete awaldamiseks.  Kui ma teise rääkimist mõistan, s. o. kui ma aru saan, mis ta tahab ütelda, siis on rääkimine oma otstarvet  täitnud. Kas rääkija näituseks ütleb : tema läheb linna, wõi: ta lähab linna, wõi: lähäb linnna, see on kuuljale üSna üks kõik, mõttest saab ta ikka ühtewiisi aru. Niisama ei tee nende sõnade mitmetpidi kirjutamine lugejale  mõtte arusaamises mingit wahet ega takistust. Üleüldisest kirjawiisist rääkides piame ikka sellest kiuni pidama, et meie kirja tarwitadeS, s. o. kirjutades ja lugedes üleüldse ometi ikka mõtt i d kirja paneme ja kirjast loeme. Teisiti on asi ifeäralis te kirjawnsiga. KeS keele üksikuid sõnu seletab ja kirjutab,  nagu näituseks leksikoni ja grammatika kirjutaja, see piab muidugi sõnad kirjas nõnda ära tähendama, et neid igaüks õieti mõistaks healitseda. Terwes ütluses loen ma näituseks ise-enesest õieti: lehm läks lauta, ega tema õlgi laiali ei lauta; pane lauda uks kinni, seal ei ole mitte üht lauda; niisama: ära lauta lauta ära, tahtis lauda laelt üht lauda wõtta. Sellepärast ei ole sõnade lauta ja la -u t a ja jälle lau d a ja lauud a wahel üleüldises  kirjawiifiS waja mingit wahet teha, küll aga iseäralises  kirjawiisis, kus kirjutajal wabadnS on, healt ja nende Väljaütlemist ära tähendada kas kahe ehk kolme lahega, ehk kriipsukestega, punkNkestega, poognakeStega, kommakestega  jne. Aga märkisid on meie kriipsnrikkas kirjas juba isegi rohkeste: meie kirjatähtedel on mitme! omad pead otsas, mõnel oma rist kanda, need teewad meile kirjutamises  juba küllalt, juha ülearu takistust ja anumvad asja unustamise wigu teha. 3a niisugust pudipadi kraami piakfime  weel juure võtma? Ei iialgi ! Wiedemaun ütleb: j,Kui lugeja aga mõiStab, ms lä loeb. siis on see wiimaks üsna Ms kõik, missugusel kuznl seda temale pakutakse. Sellepärast võiks rabwakviades niisama hästi kui Ahreust (s. o: kirjamist, ka mõnda teist, olgu missugust iial tahes, pruukida, ja seal juursb tuleks ainult seda praktikalist  põh ust tähele panna, missuguse kirjawiist järele lugemine  kõige hõlpsam on kätte õppida, nõnda et koolilapsel teiste õpetuSasjade janks enam aega üle Teisiti, ütleb Wiedemanu, on asi teaduõlisle keeleõpetuse raamatutega,  leksikoni jä grammatikaga; seal ei ulata see, kuidas üks sõna näha on, waid sealt on vaja teada saada, kuidas  ta kõrwa kuulda heliseb. Meil on sedamööda akademikus Wiedemanu käemeheks, kui meie siin üleüldise kirjawiist määramise juures ennast kõigist iseäraliste kirjaviiside  otstarbetest ja põhjustest vabaks Leeme ja omad nõukskiitmised ainult praktikalise põhjuse peale rajame. ,Praktiialine" on MS asi, mis töös ja tarvitamises  kõigiti sünnis ja paras on. Niisugune saab meie üleüldine kirjaviis olema, kui ta kolme järgmise nõudmise kohaste on: t) Et kirjaviis kerge oleks kätte õppida ja õigeste kirjutada, seks piab ta võimalikult seaduskorealine  ja lihtsat loomu olema. (Pedagoogis ehk kasvatusteaduse nõue.) 2) Et kirjutamine mitte palju aega ega jõuudu ei tarvitaks,  seks piab kirjaviis wõimali kult ! üheline olema. (Naksionalökonomia ehk rahva majapidamise  nõue) 3) Selle ette tuleb vaadata, et kirjaviisi läbi mõned healed ja sõnakujud silma ja kõrva ees mitte inetuks  ei hakka minema. (Esteetika ehk kaunldustuudmise  nõue.) Neid põhjusi ja üleüldise kirjaviisi otstarbel silmas pidades sünnitagem omad ettepanekud kokku, siis saame ühendusele  jõudma. Heaksarwati: Sellest täieSte kinni pidada ja seda iseäranis  selgeste wälja ütelda, et kirjawiist ülesseadimine küll eespool arvatud  põhjuste sihil, ometi ükSneS keelete aduse põhju sel wõib sündida. (JNb pooleli.) Üleüldised politika sõnumid. Balkani poolsaare asjade kõrmaS, mis Europa riikide wäljaõpidift rahu rikkuma kipuwad, ou wiimasel nädalil Belgia /töörahwa - mässanrised kõige maailma  filmi oma peale juhtinud, sest need annawad tardetawat  märku ühest pahast ussist, kes kõige maailma koduse rahu kallal närib. Midagi on wiltn kõige maailma üleüldises  majapidamises, seda ei wõi keegi salata. Znimrsie waim on leiduSte teedel tormama! sammul edafi tsttanud; mashinaid ja riistu on walmistatud, mis kergest sadade inimeste kättetööd ära teemad. Määratumaid mainituid on asutatud, kus kõiki seda lühikese aeaga ja otse kui mängides  malmis saadetakse, mida inimesed oma elu kergituseks  ja lõbustuseks tarwitawad, mille kallal enne tuhanded agarad käed tööd tegiwad, mida enne ainult kõrgematel ja rikkamatel saada wõimalik oli, ilma milleta aga nüüd ka alamad ja waesemad ei arwa läbi saada ja elada wsima. See olekS iseenesest maga hea, sest mashinate ja maimikute jõud on nüüd inimeste loodusliku jõule appi saadetud. kõiki seda -valmistama, mida inimesed oma elu kergituseks kaunistuseks ja lõbustuseks larwitawad, nenda et seda nüüd ka alamad ja -vaesemad omaks saada wöiwad, mida nende wanemad kõrgemate ja rikkamate juures kadeduseta imeks paniwad. Aga ühel poolel on suurte waranduste kergem kogumine inimeste ahnust kaswatanud, teisel poolel ou paremate  ja kaunimate elutarwituste kergem saamine inimeste lihtlast, alandlikku meelt kahandanud, ja ülepea on inimeste kergem ja lõbusam elu kõiki eksitanud juba siin ilmas taltsal  Paradisi ootama ja pärima. Paleuslik meel ja seespine  hinge-rahu on omaS hindas alanenud, elukõrkuS ja silmahimu on nende asemel laiade ringkondade südametes asunud, on maailma rõõmu ja lõbu ülearu kõrge hinna alla ajanud. Vabrikute, mäekaewanduste ja teiste asutuste  peremehed tahawad hõlpsast rikkaks saada; töölised ei taha sellega leppida, mis weel nende wanemate pidurile  ja pidu-toit oli. See ou ühel poolel kurnamist, teisel poolel kadedust kaswatanud. Üks seltskond ehitas teise peale -vabrikuid ja asutas asutusi, püüdis kunstliku odawa hindade läbi teisi ostjaid oma poole kiskuda, kuna teine langeks ja maailma turu tema ainsa walitsuse alla saaks. See maailma turu sai aga ülearu wabriku-kaupadsga täidetud,  ostjaid ei siginud müijatega sammus, hinnad saiwad raskest maha rõhutud ja sundifiwad Vabrikute peremehi tööliste pääwapalka kärpima, et aga läbi saada wöiks. Kulda kord ja kohus, sai igal poolel, rahwale wabadust  kuulutatud; Üks inimene et tohtinud enam teise inimese  eraomandus olla. Aga ühel poolel astus rahawöimus  endise seisuse --võimuse asemele ja püüdis keh. wemaid oma alla rusuda. Teisel poolel hakkas üleSkihutalud  üliwabaduse tuju kõiki teenistust »orjuseks" pidama, hämitaS kodanikkude sõnakuulmist walitsuste wasta, teenijate  sõnakuulmist leiwamanemate waSta, ilma milleta riigid ega perekonnad ühes seista ei wöi. Kawalad petised aga, keS rahwa kulu peal elada ja rahwa õlade peal -võimusele tõusta himuStastwad, kõtiStastwad rahwa kõrwa kslawa kõnedega ühetasasest maailma -varanduse ja maailma -võimuse  jagamisest, kuuni igaüks walitseja ja peremees olla himustas, keegi enam teise sõna kuulda ega ennast teise juhatuse alla heita ei tahtnud, selle järel pärimata, kaS temal enesel ka neid andeid, seda osawust ja seda harjutust  ou, mida walitscjatel, juhatajatel ja peremeestel tarwtS  läheb, kui mitte kõik asjad ei pia hukka minema. Sedamiifi ou kadedus ja nukker meel maailmas üht koledat  -vaimu suureks kaswatanud, mts kõiki seaduslikku elukorda  lõhkuma kipub, nimelt neil maadel, kus palju -vabrikuid  on, kus lvabriku-kaupade hindade järskud alanemised tõeste häda sigitafimad ehk ka töörahwast sundisiivad neid elulõbustufi aeguki -vähendama, millega nemad paremal aeal harjunud oliwad, mida nemad ikka suuremal möedul ootafiwad ja päriflwad. Seal õitseb uüüd tülikihutajate põld, seal kurnawad uüüd tülikihutajad -viimast waesust eksitatud tööliste taskutest wälja ja juhatawad neid selle asemel löhkumistele ja rööwimistele, mis nende häda edaspidi  ikka suuremaks kaSwatama saab, sest kus peamad nemad tööd ja keen istu st k-n tööpaigad ja tööriistad lõhutud  ja häwilatud ou. Onnis see maa, mis seesugusest maailma tutist eemal seisab, kus rahwas ennast omast Ühtlasest  igapääwasest tööst esiwauemate -viisil toita -võib, kui ka aeguti kitsikumalt, kui -viimaste aastate sees. Õunsad need inimesed, kes mitte kadedusega rikkamale peale ei -vaata, -vaid tanuga seda tähele panemad, kui palju kergem ja lõbusam nende elukord esiwauemate elukorra wasta on. Tänulikud olgu iseäranis põllumehed nendel maadel, kus paleyigiga rammutatud põllud ikka weel tgapääwast leiba anuawad, kui suure maailma majapidamise tak-stus aegut