tehtud saama. Ja nõuda on lugu ikka ise-tarkadega. Sellest kirjast on ära mõista, kui suure  kannatusega meie ülemad kohtud harimata  walla ametnikudega peawad ümber käima ja kui suureks waewaks niisugused puudulikud ameti talitajad iseenestele on. Sagedaste ei saada niisugusest kirjast sugugi  aru ja walla ametnikud peawad kuida  juhtub, mitme kümne wõrsta kaugusele suusanaga minema asja õiendama. Armsad Saarlased! Meie elama juba mitu kümmend aastat õndsate Issanda rahus hingawate Wene keisrite armust antud priiuse hõlmas ja wabaduse marjus  ; meie käime nende wälja antud heade seaduste juhil oma jalge püäl; igapääw maitseme meie magust rahu wägewa Wene kotka kaitsewate tiibade all ja selles rahus on meile tee tasaseks tehtud, hariduse hallikadest, oma maimu kiha kosutuseks tuumakat toitu tuua. Oh häbi! häbi! neile Saarlastele, kes selle karastama maimu kiha tuumaka tmdu käite saamiseks meel tuimad on; üksnes hooletuse ja tuimuse läbi on meitel mitmes  tähtjasametis meel paljugi maga puudulikust  kohuse täitjaid. Kuulge mis luuletaja meel mõne nädalc  eest teile ütles: „ Saarlane, kes maimu unes magad ärka! „Aeg on kallis, hakka tööle hoolega. „Ole mahwa, tegew, ettewaatlik märka!: „Et sind tuimus haawand oma noolega. tt. tuscks. Kui tema Melus, kus tema odal i raha saanud, kohtu protokolli üles kirjutud I oli, - siis sai raha andja taga otsitud I ja leiti ühe kohwe majast oma pruudi I körwaft istumast, kust teda kohe kinni wõe- ! ti ja mangi musil oma isalinna tagasi I toodi ja nagu La sõber mangi koda heide- l ti. Õnnetuseks oli Inglane, kellele Adolf oma vildi ära müünud, selle aja sees Inglis maale ära reisinud ja nõnda ei wöinud Ndall ema raha saamist tcma käest m.inc irac rõcks teha, ja künni Inglane  ama ketu maal üles otsiti ja tema käest tuuuisius muretsetud sai, oli hulk aega maäda läinud. MsmM Meeleline maalija oli palju julgem ja kindlam omas õnnetumas elusc.'a'.s  :-"r.a maene sõber, tema jõudis  km.umcistjs c>.S kõik oma wüs meelt kes Hoida, uõuta et kohtumõistjatel tema kobm rahu paremad mõted olimod, kui tema mõra iobta. Wüga kenaSte läks fee a:a. mis rcma peremees ta Sffesi koju tulcmue kem.a üles andis, sellega ühte, «ida nna Bmmmnse» tema Lm «inemise  kohrs s»ast «ajast Ales, sellest SM WÜtllsest haolimata, mis ta und nähjcs cõ'cl er.uc oma koju minekut mangide Äe««tM «ajast, kus ts armuke sees oli, «Sõds VzSis. u.-.s i.. liige laskem M, ok see, et need mõlemad peatunnistajad, Minna ja politseitcender, kes tema kõnesid päält kulnud, tema wastased oliwad. Nemad oliwad tema kõnedest aga ainult neid kohkuulnud,  mida ta suurema waimustuse ja rõhuga wälja rääkis ja mis muidugi need kõige käredamad kohad oliwad ja wõõriti wiisil tähendada wõis. Politseitcender arwas bea südame tunnistusega oma ametiwannct  pidades tõendada wõiwat, et Rudolf oma tädile surma ähivardanud olla, kui tüdi temast nõutud raha mitte heaga ei annaks ja wana tüdi ise olla ju, nagu tema sääl akna all kuulnud, Minnale  kaebanud, et tema wenna poeg ta elu kallale kippuda. Aga kuna kohus wacse tohtri Rudolfi hukkamõistmise kallal tööd tegi, äratas õnnetumate üle wallvaga  Wügi temale üht inglit, kes kõige wähemast tema kannatamisest osawöttis. See oli teise pääwa õhtul pärast tema mangi torni heitmist, kui Rudolf meelt üraheitcs hölgede pääl laamas, tungis korraga üks kandle hääl tema körwu ja mitte kaua sääl hakkas üks ilus sopranohääl  üht isamaalist laulu: „J a kui ka pilwed teda katawad, jääb päike siiski taewa wõlwile" oma mängule seltsi laulma. See laul tungis tema mangi koja ukse sees olemast lahti jäänud wähiksest luugist, kust talle toitu lävi anti, nii meelitama! helil kan- nataja kõrwu ja südamesse, et kõik tema elu rööm ta sees jälle üles ärkas ja teda julgusega Läitis. Ta oli mitmed head ja kuulsad laulikud kuulnud, aga nii waimustawal  wiifil ei näitnud keegi seda laulu laulnud olewat, kui see praegune nägemata  lauljanna Klelia, kuidas ta muidugi aimas. Kui ta wiimast korda neid sõnu kordas: „Silm selge ja ka puhas, seletab asja igas kohas" sääl oli temale, kui ärkaks ta ühest raskest une näust ühe pääwa paistma elule; ta unustas silmapilguks  ära, kus ta oli ja kui pärast laulu  waikimist ta seisu koht talle jälle meele tuli, siis jäi ta aeg ajalt ikka rahulisemaks  oma juhtusega. Ta pani omad käed paludes  kokku ja ütles: „Ja kui ka pilwed teda karawad, jääö päike siiski taewa wõlwile."  Pea selle pääle tuli wangideülem, Klelia  isa, nähtawale. Rudolf teretas teda sõbralikult. Wana hallpea andis talle kätt ja waatis temale tõsiste ja uurites silmade sisse. „Teie olete ju üsna muudetud," ütles ta «ühe aja järele. „Ja,"  kostis  Rudolf „ma olin Jumalat ja temaga  ise ennast ära kautanud aga praeguS olen ma teda jälle leidnud." „ÕN« Leile ilma temata ei ok kuskil  hea olla, meel wähem mangi kojas pidage temast kõwaste kinni!" (Jsäg tuleb.) Isamaalt. Pärnumaalt. Leikuse kuu 16. päcsi wa hommiku kellu 4 ajal sadas Pärnus mi kanget wihma rahega segamine, et mitmes  kohas kartuhwli warred puruks lõi! paks rahe kord kattis maad, kuni selle pääwa lõuneni. Päikese palamuse järele sulas rahe meeks, mis kõik lombid kuhjaga  täitis ja sell pääwal teed sandiks tegi. Pitk palawus kurnas kewade poole wilja, põldude pääl ära; aga nüüd, kus weidikese  lootust põllumeestel äratas, wõtab nüüdne allaline wihma sadu seda jälle ära. Rukki mili, mis alles põllu pääl seisab, on kaswamas ja mädanemas, nõnda  samma ka suwi wiljaga lugu, mis nõu ja jõuga peab waene põllumees oma elu üles pidama ja kallid maksust maksma? Heinaga ei olnud ka paremat lugu, kes waremalt tööle tõttas, on pea oma heina tööga otsa korrale jõudnud, mitmed aga kes ootsiwad et hein meel juurde kaswab, on endid petta lasknud ja ootawad praegu,  millal Jumal kuiwi loowötmise ilmu annab. Tühi lootus. Tule kahju, mis wastu kesknädalat 20. leikuse kuu p. öösel Pärnu linnas, Wana Pärnu jäuskonnas,  kahju tegi, on alles selgesti täädmata,  nii palju on tääda, et maja tulekaitse  all ülemal oli. Tule hakkatus täädmata. 21. Leikuse kuu pääwal leidnud üks maa-mces linna tulles  tee äärest kaks tühjaks söödud leiwa kotti ja ühe kalossi. Wist oliwad ma pitkanäpu mehed selles tembus tegewad olnud. Kuidas kuulda, olla T. maldas üht meest taga aetud, kes heina aegu leiwa kottisi warastanud ja selle läbi ennast toitnud. Teises kohas olla öösel jälle seda samma meest nähtud, heinalistel olnud aga see kord ma „tule sülitaja" ligi, põmmutanud küll pimedas külamehele metsa järele; aga wist ei ole trehwanud. Teise ehk kolmandama pääwa olla selle samma peremehe heina kuini ääre olla tule tükkid pandud; wist tahtis see kelm küini põlema süidata; aga õnneks oliwad inimesed ühe küini lähedal loogu wõtmas olnud; seega olla kelm säält nurgast  ära kadunud. Tänawune Pärnu linna aasta laat on juba möödas, mis nii samma peetud sai, kui endisedki. Iseäranis oli kaupmehi, kes kaugel linnadest  sinna tõttanud oliwad, tühja mokkaga  tagasi läinud. Mis selle kõige suurem  takkistus on see, et Pärnu kaupmehed  oma kaupasi enamiste sell aasta laada ajal, wabriku hindadega wälja müüwad ja selle läbi kokku tulnud rahwast oma juurde  meelitawad. Selle läbi ei edene meie kolme nädala pitkune laat enam midagi, wist saab laada aeg pitkamise lühendatud; ainult sellepärast on üks kasu maa rahwale,  et senna kõik sugused wõeramaa loomad  raha pärast näha toodaksa, kes neid muidu kõrwaga kuulnud on, siis saab sääl ka oma lihase silmaga näha. Kuuramaalt Tukumi linnast telegrahweeritakse  Riia seitungile: Eilse laada  ajal sündis siin üks hirmus peksmine, mille sarnast siin enne mitte pole ette tulnud. Uks inimene sai päisi pääwa ajal koledal wiisil ära tappetud, kuna mitmed teised rasked haawad saiwad. Riigas on nende pääwade sees ühe kurjategijate seltsi jälgeli saadud, kes ühe snure hulga wargusil tõid korda saatnud on. Suurem hulk on juba wangi wõetud. Eestimaalt kirjutakse hakenrihteri aruande põhjusel põllu kasu üle nõnda  : Tali wilja ära koristamine sai wihma läbi takistatud, uus rugi- oras oli kenaste  üles tõusnud, kaswis aga külma ilmade pärast wäga pitkamifi ; ka on mitmes kohas põllu-ussi näha olnud. Suiwili alles osalt ära osutud, sellepärast et ta wäga