Prantsusmaalt. Wana mässaja Btankii, kes hiljuti uue «veripunase aealehe ,M visa, m (M Jumalad» et asutas, on ärasurnud ja Jõulukuu 24. niahamaetud. Vabariigi Aastased aealehed lautaflwad sõnumid wälja, kui saakfiwad tulipunased  wabalased matuse juures palju kära tegema ja kui oleks Söea-Minister juba käsku kannud, et sõeawagi kasarmideS paigal seisaks j< ennast -'võitlemise MaSta 'valmistaks.  Kõigist sellest ei olnud aga midagi näha ja 30.00v1surnumatjad on ennast rahulisel kombel iileSpidanud.  -- Koormate kaupa oliwad sõbrad punaseid ehteid ja punaseid'auupärgafi kokkuwedand ja surnukirst sai punase  waebaga kaetud, l milleks. Politsei aga luba ei annud.  Punane waep wõeti ära ja pandi must asemele. Rochefort ja Louise Mirhel sai ivad koosolejatest suure auuandmisega. terwitatud. Matuserongi Z kõrivas käis kaks rida PMseia«»etnik«fi. Wuruu-aidas i oli-- tungimine nii kange, et kirstnkandjad weerand tunni paigal seisma pidiwad. Matuse-kõnet ei pidanud muidugi üks 'vaimulik  mees, waid BlankiiMulipunased seltsimehed ja et matuse-köne põhjuseks just mitte Jumalasõna pandud ei olnud,  seda on iseenesest arwata. Uks hirmus õnnetus juhtus Saillego külas, kuõ Jumalateenistuse-aeal kirikulagi  fissekukkus ja rohkem kui sada inimest puru alla mattis. Efimine sõnum nimetab 20 surnud ja 80 haawatud  inimest. Inglismaalt. Ministeriumi nõuutused,mida lirimaa mässamise lämmatavuseks ja edaspidiseks eluks Parlamenti nöuupidamise alla anti, saamad suuremate aealehtede poolelt heaks kiidetud. Parlamentis on Jirilaste Saadikute seas lõhutus figind; nendest on ennast 16 meest Paruelli juhatamise  alt lahti löönud ja tahawad üheks eraparteiks kokknastuda. lirimaa rahulisemad seltskonnad on saadikuid  Gladstone juure saatnud ja uut taluseadust paluda lasknud. Gladstone mustusega on nemad rahul olnud. Selsamal aeal Zhakkawad aga juba lirimaa mässajate himud ka Inglismaale möeduma ja näitawad ennast tulepanemiõteS  ja teistes kurja tegudes. Löune-Aafrika on wärSked sõeawäge saadetud. Itaalia st.ZWenemaa Suurwürstid Sergei ja Paul Aleksaudvowitsh on Rooma tulnud ja Jõulukuu 31 pääwal Paapsti juureS käinud. Suurwürstid saiwad korralise auustusega waStawöetud ja oliwad siis ka Paapsti Riigisekretäri  Kardinal Jakobiini juures. Türgimaalt. Türgi Ministerium on jälle kord natuke köikumaõ olnud. Suur-Wessiir Said Pasha on mitmed Sultani käsud täitmata jätnud ja selle pärast pahanduse  alla saanud. Asi oinaga nüüdMteks jälle manale  korrale jäänud. Uksi Merewäe-Minister Nasfim Pasha on omast ametist kahti saanud ja Hassan Pasha tema asemele pandud. Sellel wahetusel ei ole aga politika  asjadega tegemist. SoomuSlaew , oli Dardanelli  merekaelaS randa jooksnud ja wiga saanud, se on Ministril tema ametid maksnud. Endine Söea-Mimster Hussein Hufin Pasha ja Ali Rizam Pasha on mangi pandud. Aealeht ,Wakit" on ühe Türgi politika-mehe kirja üleSwötnud, mis nõuu annab, lepituse-kohut mitte wastawötta, Greekamaale aga kaheksa paama määrata, sellega rahul olla, mida Türgi walitsus 3 Talmekuu pääwal  pakkus. Tunnistaks Greekamaa ennast selle wasta, fiiS saaksiwad Türgi Saadjkud Atyenist ärakutsutud ja kõik Greeklased Türgi riigist wäljaaetud Euroopa riigid olekfiwad sel silmapilgul Türgi riigi wasta lahked ja seda aega peaks tarwitama. Gre ekama a l on kõik Euroopa riikide Saadikud Ahel meelel nõuu annud, lepituse-kohut wasta wõtta. Seal näitab ka kaal senna poole kõikuma, siiski tunnistawad sealised politika-mehed, et sõeawäge koju lasta ei wõiks. Saaks lepitusekohus wastawõetud ja seatud ehk mitte ja teeks se seda ehk teist otsust, enne ehk pärast peaksiwad  sõeariistad ikka miimist otsust tegema. Jutu leht. Peasnud Jutt Saksamaa rahma-elu st. (Lõpetus.) Metsa ääres jäi Traugott seisma, teadmata, kuhu poole pöörama pidi. Mitmed radad katsuvad läbi põõsastiku,  missugust pidi minema? kõlas hele hädakisa läbi waikse Shtuõhu. Traugott kargas edafi ja oli pea seal, kus tema weriwaenlane paksus põesastikkus ühe neiuga  wöitles. Üht kätt oli tema neiu suu peale piigistand. et kisendada ei saaks, teise käega rõhus teda oma wasta. ,Ei Sa enam pease, Sa madu, ükski Jumal ei wvi Sind lahtipeaSta!" sufises wiltukistud suust. Aga juba oli peastja käst tõusnud; kange hoop wuhises wasta Mgiwaldse  pead, tallmeister tuikus tagafipidi ja wärisew Auguste kogeldas, ennast oma peastja waSta rusudes: 5 Zumal olgu tänatud, et Gina tulid! Oh Traugott, aita mind tema tapad mind!" Se ci olnud enam Johannese nägu, mis ähwardawa silmaga kurjategija ees seisis. Kõrgel kujnl seisis Traugott  püsti ja tuetas wabisewad neidu oma käega. vKasi siit, Sina mehe-teutus! hüüdis Trangott nii waljn häälega, kui ükski temast weel kuulnud ei olnud, ja tõstis keppi, kui „ Punane" ikka weel liikumata seisma  jäi. Siis tuli elu wertse kurjategija sisse. Mõlemad kätt oma wastase poole sirutates ütles tema hääleta: ,Ara löö, mina lähen!" Ilma rohkema sõnata pööras tema ennast ümber ja tuikus metsa sisse. Sõnalausumata talutas Trangott Augusted, kes ennast ikka weel raskest tema käe peale tuetas, pargi müüri ääre. Seal jäi seisma. »Oota, pargiwärawa wcni on minu taskus. Walitseja-praua andis minule wötme, et tarwis ei oleks küla kaudu minna. -Oh Jumal, oleksin mina küla kaudu läinud!" Lisas Auguste wärisetes körwa ja tegi pargiwärawa lahti. Suur uhke park laukas ennast täie kuu kenas paistes nende ees wälja. Surmani wäflnd, langes Gustel madala  istme peale, mis tee ääres, puude all seifis. ,Puhkame natuke Trangott", palus Auguste, ,mina ei jäksa edasi mina, ja tahaksin ka Sinuga rääkida; minul  on Sinule midagi ülelda." Miimides, poo! mägise laskis Traugott neiu käed lahti ja teutas ennast tema ees ühe wana saarpuu wasta. Tema  mokad oliwad kõwaste üksteise peale.piigistud, kui peaksiwad keelatud sõnad tõrjutud saama. Üle tema kõrge otsaesise lendafiwad kui rasked pilwed, ja ikka paksumini langefiwad wanad marjud tema silmade peale. Gustel nägi seda kõiki, käsi süles ristis pidades ja liikumata tema peale waadates. „ Traugott", ütles tema siis kartlikult, »kaS tahad minu juttu kuulda? Mina pean Sinuga , rääkima." Räägi siis, mina kuulen juba!" ütles Traugott läbemata  häälega. Mina käisin täna Sinu pärast Lilleweskil. Walitseja herra arwab, et põllutöö Sinu wigasele käele ikka raskeks jääks, et hea oleks, kui midagi muud õpiksid. Sellepärast  tahtsin isaga rääkida, ehk Sinust mölder saada wöikS; on Sinul selleks himu?" Miks mitte!" ütles Traugott, ,ja mis Sinu isa ütles?" ,3sa arwab, et se küll korda läheks. Temal on wast mullu üks sell olnud, kelle kaks sõrme Prantsuse sõeaS äralastud oliwad, ja siiski selles töös nii wirk olnud, kui Kähe teisi. Asa on hea, Traugott, eks Sina tahaks tema juures õppida? Tema teeks Sinust wist korralise möldre?" ,3a GuStel, seda mina tahan, ja mina tahan hoolas olla. ja mina usun, et õpin. Minu pea sees ei ole enam se sein, millest Sinule enne kaebasin. Kui mina midagi tahan, fiis wõin seda ka selgeste tunda; ükfi mõnikord nihkub midagi läbi minu pea. siis on minul hirm, üks kole hirm, et kõik jälle nii kõmast kinnimüüritud saaks minu peas, kui enne oli. Oh. se on kole, se hirm! 3ust nüüd, kui Sina omad käed minu käest wõtstd, siis tuli jälle. Aga kui Sina nii armsast minuga räägid, kui mina Sinu häält kuulen, siis on kõik lahkund!' ,Traugott,' ütles Gustel, sügawalt hinge tõmmates, seks Sinu juure jäekfln, et se hirm fiis iialgi enam ei tuleks?' ,OH Gustel, Gustel, ära räägi minule sesugufi sõnu?  hüüdis Traugott ja wärin käis läbi tema keha. ,Sina ei tea. mis Sina räägid; Sina ei tea, kui mõtlemata  armas Sina minule oled, palju, tuhat kord rohkem, kui mina rääkida wõin! Ei, Sina ei tea seda, muidu ei wõiks Sina küsida, kuida oleks, kui Sina ikka minu juure jääksid!' pAga Traugott/ ütles neiuke tasase häälega, „Sina oled jo minule ka nii armas. Minul ei ole maa-ilmas üht inimest, kes minul nii armas oleks, kui Sina, ja kui Sina mind tahad, fiis tahan mina Sinu kaasa olla ja tahan Sind armastada ja auustava, kõige eluaea Neid sõnu kuuldes oli Traugott pilkamist puust eemale nihkund; ikka ligemale ja ligemale neiu poole langeS tema,  ja wajus wiimiste sõnade juures tema ette maha, lõi käed silmade ette ja peitis nuttes oma pead tema rüppe. Wäristused jookstwad läbi tugewa keha, ja palawalt  woolafiwad raskest wäljawõideldud, peastjad pisarad tema filmist! Mis ükski arst ja hingetundja selle neiule seal kiwipingi  peal, ütelnud ei olnud, seda mõistis tema armastusest  täidetud süda. Auguste teadis, et suur pööri-aeg tulnud oli, ja et nüüd ehk iial enam, se armastud mees omast wiimisest waimu-kammitsast peastetud saaks. Tüli  tud ei tohtind se pööru-täht saada ja Auguste käed livisefiwad aga pehmest üle noore mehe pehme juuksete, ja tasa, pea kuulmata tasa kostis tema nimi neiu suust, kuuni liikmete wabisemine wähenes ja Traugott ikka weel Põlwede peal tema eeS, oma pead tema rüppe, kui laps ema rüppe peitis. Siis aga ärkas ülewägew õnn ja löõunneiu südames,Melle täielise õnne rõõm, mida tänine oota ei usaldanud. , Traugott" ütles tema madala häälega, ja katsus teda Sladest kergitada, ,Traugott, Sina ei ole minule weel kostnud, kas Sina mind ka tahad?" Kõikis pitkuses tõusis Traugott püsti, waatas täielist, nii õnnehiilgawa silmaga küsija silma sisse, et se nüüd omalt poolelt maa poole waatas. „Ja Gustel. ja mina tahan," ütles tema selge, tõsise häälega, »mina tahan Sinu truu mees olla, kui mina ka nii wäheline Sinu kohta olen! Meie Jssand-Zumal, kes Sinu läbi minule nii suurt armu-imet ülesnäitas, saab mind ka edaspidi aitama, et mina Sinule mitte koormaks ei ole, waid marjuks, abiks ja kaitsejaks, kuida õige, täielise  mehe kohuS on!" »OH Traugott, eks Sina ole seda ka nüüd juba olnud?  MiS oleks minust ilma Sinuta saanud!" ütles neiuke ja peitis oma nägu armastud mehe rinna wasta. Traugott oli tema kõrwa istund, piigistas teda oma wasta, selles täides õnnes, mida inimese süda aga üks kord nii puhtalt ja täielt tunda wõib, mille wägi ja õnneröõm  aga ikka ühesugune oli, niikaua kui inimeselapsed selle ilma peal elasiwad! Kõrgemale ja kõrgemale tõusis hiilgaw kuu-ratas, üle waikse rohu aia, mis täides kewadeses õilme-lõhnas seifis, kaugelt kostis üks rahwalaulu-wiis. Noored südamed ki. ipingi peal ei pannud seda tähele, istufiwad õitsema põesa marjus, omas noores õnnes, kuida seda kumki ettearwand  ega lootnud ei olnud. Neil oli üksteisele nii palju ütelda, oli küsida ja kõneleda, neis õnsas silmapilkudes!  AuguSte silitas tasaSte waest wigastud kätt ja ütles wiiwitawa häälega: ,Traugott, mina arwan, mina tean, kes Sinule seda tegi!" ,Mtna tean seda ka, armuke, aga ole waid, jätame selle peale mõtlemata! Kas tead, kuida mina sellest esiteks  arusain, kes seda teinud? Oh, se oli üks kole aeg! need oliwad koledad, kurjad mõtted! Mitu pitka pääwa olen mina järelmõtelnd, kuida sellest kohtu ees rääkida tahaksin, kui suur tema nuhtlus olema peaks; mina ei wõinud süia ega magada, omas suures wihas. Aga siis olime meie kord kirikus, ja õpetaja tegi jutlust selle kirjasõna üle: Minu päralt on kattemaksmine ütleb Issand, Mina tahan tasuda!" Oleksid Sina seda kuulnud! Mina ei oska seda Sinule nii targa s.uadega seletada, aga kuuldes jäi minu süda ikka kergemaks ja rõõmsamaks, korraga oli jälle rahu minu hinge sees; kus seisin ehk käisin ikka kõlafiwad need sõnad minu kõrwa: Minu päralt on kattemaksmine. Mina tahan tasuda!"  ja kui õhtul sängi heitsin, siis tõutafin mina Jumalale,  kõiki Tema hooleks üksi jätta ühegile sellest üht sõna ütelda, mida mina teadsin. Sellest aeast saadik on kõik nii lahke ja rahul minu pea fees, ja õppimine oli kergem ja lugemisest sain selgemini aru; sellest pääwast saadik olen teiseks inimeseks saanud!" ,OH Sina ainus, hea ja anus mees! Ja, Sinul on õiguS, lase seda wiletsad minna! Meie õnne ei wõiks se ülendada, kui tema tuhthoones istuks; eks ole nenda?" WaSluS sai selles keeles antud, mida armastajad nii kergest õpiwad, ja mis rohkem ütelda suudab, kui sõnad!" Kaks kord on kuu-ratas kahanend ja on kaks kord kaswand, sellest tähtsast Pühapääwast saadik, ja ikka ei wäfi weel keeled seda kõiki perelaual korrutamast. Gustel, kena, Mõistlik ja rikas Gustel on pruut ja loll'Traugott on tema peigmees! Mitte üksi tema kallike, ei, koguni mitte! Nemad on korraliste kihlatud, Walitseja herra tuas, ja kohe pärast leitust on pulmad! Walitseja-praua tahab ise pruudi-emaks minna ja aitab maja-asju osta. Juba kaks kord on tema GuStelid omas tõldas linna kaasa wõtnud, ja mida nemad seal kõiki ostnud, nende hiilgama thalrite eest, mida mana LilleweSki mölder ise Kenanurme tõi; ja, selle üle käiwad imelikud jutud. Karjatüdrukud waidlewad laukas, kas suures lõuendipakkis sadawiiskümmend küünart on wõi aga paljast sada? Arwatud  saab seda asja igapidi, aga selgemaks se eisaa. Traugott on juba kuus nädalid Lillemeskil õppimas, ja kui äiataat teda kord õhtul külakõrtsi kaasa toob, siis istub ta nii wtisakalt oma vlle-klaafi juures ja waStab lahkest, kui talupojad juttu teemad. Teda ei ole määratu õnn mitte sugugi ülbeks ja upsakaks teinud; mis tõsi on tõsi! ,Punane" on sellest Pühapääwa-öhtust saadik kadund, kus ta salamahti teiste wahelt wälja pugeS. Ühel õhtul leidfiwad sulased, põllult tulles, et tema laegas  ka kadund oli. Lambur arwab wide-vikul näinud olema, knida üks mees, fidetud peaga, laegast käru peal, wärawast wälja tõukas. Wähe enne seda kuuland meike-