Tallinna Sõber M 33 WNeS aastakäik. Tallinnas, lg. Leikuse-knn pääwal iBBZ. Uitiildkt ktkleht Erstirkhwalt «aal ja liauades. Tuleb ükskord nädaliS wälja. Maksab Tallinnas Ltndsor«'t päriste trstkimajas: aastas L rubla, 46 kop. pook-aaSta» t rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aasta» . 3 rubla pook-aaStaS 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt s Kop. Tellimised wöetakse wasta» Halli,mas: Li«dsars'ipäriate trüktmajas. Zkeierõurgis - J. S. Seelandt. 54. Harlus: W. Just. - Uakweres: L. Wattty. haides: A. Setdetöerg. Kapsasus: H. Kollöerg. Lihulas: A. AütluerN poodis. Mljandts - K. Z. Karow'i raamatupood. Kuuresaarcs: Ah. Lange.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Balliski (Baltischport L»Ä?iSouZK-llopra..) » Meie rahwamehed ja meie rahivakeel. -- Omalt maalt Tallinnast: Sveawäe täieldusest, Hindpaberite hind, päranduse maksu kohta. Raudteede õigus, maarahwaft tööle kutsuda. Kroonu waldade talukohad. Koolimajade õhu puhastamiseks. Kange torus ja wihm. Raamatud Lutheruse miil Stnscks. - Prof. Kllleri kuiiliüu», ..Sakala" isjoseletus. „Wlr»lase" äpardus ja kuulutuse saba. ! Kiri Tallinnast. Tartust' Kahin theatreS. -- Rahwapidu. Aleksandrikooli asjust. Wiljandist: Näitus. j Pärnust: Andra abiõpetaja. Riiast - Laewade õnnetus. Senatori töö lõpetus. Peterburgili: Keisrikojast. j Manlimer. Pidu. - Kõrge ametnikud- reilud Khiina tülid. Moslwast - Siberi katk. Rownost: Ilmadest. ! Tlstisist Wiina iStandnstest. - Wõeralt maalt: Üleüldine politika. Jutu leht: Maawärisemine Jstias. Meie rahwamehed ja meie rahwakeel. 111. .EeSti keele ühesugusest õigusest Saksakeelega GestlaSte maal ei ole j nttugi",  kaebab .EeSti PoSttmeeS", ja mõnigi, kes ise järel ei mõtle, arwab, kes teab mis Ülekohut ehk wägiwalda  meie rahwakeelele tehtud oleks. KuS siis seda .ühesugust õigust" mitte ei ole ? Tarku suurkooli kohta, teiSte kõrgemate koolide kohta ja ülemate kohtute kohta wõib see jo maksa, kui selle aSja peale ühest iseäralisest seisuvaigaft waadatakse, mida meie aga õigekS seisu paigaks pidada ei wõi. Tartu suurkoolis ja meie kodumaa teiSteS kõrgemates koolide? õpetakse Saksakeeli. Meie ülemates kohtutes saamad kohtukirjad  Saksakeeli kirjutatud. NciS kõrgemates asutustes ,walitse b" Saksa keel, kulda meie enneaegsed, käbemata  rahwuSlased seda nimekamad. —MiS on aga õppijal  tähtsam, kaS see keel mllleS teadust õpetakse, wõi teaduS ise? MiS on õiguse otsijal tähtsam, kaS see keel milles õiguse mõistja oma teadust ja osawust kosutas, wöt õigus ise? EeSti keel on omaS täniseS olekuS ükS maga kella ja osaw ra hwakeel, aga rohkem ei ole ta nüüd weel mitte. Koduelu, rahwa seltsliku elu, alama kohtu, rahwakoolt  ja kiriku tarwituseks ulatab EeSti keel juba wäga heaSte. Seal on EeSti keelel ka oma keetmata õiguS, mida keegi ei tülita ega takista. Seal saab EeSti kee! lahkeSte tarwitalud, ja selleks tarwituseks on just need asutused ja ringkonnad meie rahwakeelt jõudu mööda ulatamaks  teinud, kelle waSta meie .rahwamehed" nii suure wahwusega .wöitlewad", keda Sakalased uit suure tuhinaga sõimawad. Peaks aga Eesti keel juba nüüd suurkooli keeleks tarwitatud saama, fiiS jääks suurkooli teaduslik tegewuS kängu. Siis kuiwaks fee kõrgema teaduse jõgi ära, mis meie kodumaal teadust ja haridust rahwakoolideSse ja rahwa sekka weab. SiiS langeks rahwa haridus madalama  järje peale. Iga suurkool peab ennast selle keele teadusliku kirjanduse  peale tuelama. milles tema õpetab. Seda kirjandust aga weel EeSti keeleS ei ole, ja nüüd weel ei ulata Eesti keel ka selle kirjanduse sigitamiseks. EeSti keel ei ulata weel kõrgema teaduse õpetuse-keeleks. Rahwa hariduse kulu peale ei tohita aga mitte rahwuse to - redust kunstlikult suureks kasmatada, muidu ei jäksa rahwaS wiimaks oma uhket rahwust kanda ja langeb oma waenlaSte hirwitamise alla. Aga miks siiS meie , rahwamehed" ikka üksi Õigusest" ja räägiwad? MikS nemad wahest ka kohusest  ja teenistusest ei räägi? Igal kodanikul on oma kodumaa waSta omad kohused; iga kodanik peab oma kaaskodanikust oma iseäraliste aadetega  teenima. Saksa keel on ka meie kodumaa kodanik, on siin ka maakeel, niisamati nagu Gestikeel maakeel  on. Saksakeele kohus on siiS ka, meie ühist kodumaad  üleüldse ja ühewvrra teenida, suguwerest hoolimata. Keegi ei wõi aga oma kohust täita, ei wõi teenida, kui temal selleks mitte õigust ei ole. Juba selle kauba sees, miS järel EeStimaa ennast aastal 1710 Wene walitsuse alla heitis, on Saksa keele ja Lutheruse kiriku eesõigused kirjalikult kinnitatud. Reid eeõöigufl wöiks siiS ka keele rahwa ja koguduse puudutamata omaa - dtlsekS pidada. Aga sellest hoolimata on Gaksakeel yete maakeelede tugewam wend, sest tema on wanem havi- duse keel ja on ennast oma keelerahwa otsata suurema hulga mõnul, otsata palju rohkem kosutada wöinud, on omale rohkem andeid koguda wöinud, ja peab nüüd nende oma iseäraliste annetega oma ligemist, meie kodumaal aga kolge pealt oma nõdremat wenda teenima.  Et tema aga teenida ja oma kohust täita wviks, selleks peab tema! õigus olema neid oma andeid wälja jägada. Temal peab õigus olema õpetada. Seda kohust on Saksa keel meie kodumaal tänine auusast täitnud, on maigust ja haridust maarahwa sekka kannud, ja täidab seda oma aealoulikku kohust ja teenistust  ikka weel edasi. See on see oige seisupaik,  kust pealt igaüks meie kodumaa aealou peale waatama  peab, keS meie kodumaa aealou üle kohut mõista tahab. Meie , rahwamehed" on jo koguni kentsakad  rahwamehed.  Oma enese päid on nemad Saksa keele annetega täitnud, nii palju kui nende laiemad ehk kitsamad peaajud waSta wötta suutstwad, on ennast Saksa keelest teenida lasknud. Nüüd tahawad nemad seda hallikast teiSte eest lukku panna, tahawad Saksa keelt teenistusest lahti lasta, et teised tema teenistusest osa et saaks! Mis see on? Kas rumalus woi kamalus? Missugust õigust" siis .Eesti Postimees"  EeSti keelele pärib, .Eestlaste maal", enne kui EeSti keel õiguse kohalist kohuseid täita suudab? Meie kallid , rahwamehed" peamad suure tuhinaga wõi .waimustusega"  kõla ma id kunstkõnesi EeSti rahwa eraloomusest, miS ühtigi wõerast ei sallida ega tarwitada. Selle kõrwaõ  käratsewad nemad aga, just nagu wöeraste ahwid. Kui Saksamaal kiriklikud tülid algasiwad, milleks seal aSja oli, Rooma Paapsti ülemeele pärast, fiiS hakkaS Jakobson  fiin ka kiriklikust tülist rääkima, milleks meie kodumaal mitte asja ei olnud, kõige wähemast mitte nende ringkondade poolt, kelle wasta Jakobson rusikast wapustas. Muidugi! EeSti rahwal pidi jo ka oma .kiriklik küstmuS" olema; miS .rahwas" ta muidu oli! AuStria riikis mõllawad meeletumad keelede tülid ja wautawad  rahwa haridust alamale ja alamale. Meie.rahwamehed"  tahawad meile ka . keelede küsimust" toimetada,  nii halp ja nii mnbaegne see siin ka on. Meil tuleb selle juures üks Saksakeeli nalja jutuke meele, mille nali aga kahjuks üksi keele enese sees on ja ennast ümber tükkida ei lase: Arst oli emale seletanud, mis haigus pojukesel oli. Waewalt oli arst tuast wäljas, fiis pirises teine pojuke: ,Der Doctor sagt, Karlchm Hat geschwollene Mandeln gekriegt und ich hab' keine gekriegt." Meie , rahwamehed" päriwad meile wõeraid tõbesi, otse kui olekfiwad need keS teab mis kallis maius! , EeSti PoStimehe" toimetaja on kuulnud, wõib olla ka näinud, kutda Tshehhilased omaS rahwuse tuhinas Praagi suurkooli lõhki rebistwad, iihe poole omale wõtstwad,  teise poole Sakslastele jätfiwad. Temal näib himu olema, seda Tartu suurkooliga ka teha, et EeSti keelel Saksa keelega Ühesugune õiguS" oleks, EeStlaSte maal". Aga iiletargad Tshehhilassd on unustanud ja meie keelede Doctor näib ka unustama, et ühest terwest küll kergest kakS poolt saab, kui , tublid" talwad wahele tautakse, mitte aga jälle kahest poolest üht terwet. Ja kaks poolt lasewad ennast seda wähem üheks terweks kokku muljuda, kui lõhke küljed kange hapu rohuga nii muredaks söödetud on, et ükski kitt enam külge ei hakka. Seesugust rohtu kallawad aga Sakalased rohkest oma wihawaenu põrgu- Pütist nende lõhkete peale, mida nemad meie ühise kodumaa kodanikude  wahele rebiwad. Suurkoolid ei ole ka mitte rahwuste kosutamiseks asutatud, maid teaduste kosutamiseks. Teadused ei ole mitte rahwuslikud, teadused on üleilmlised. Praagis ei ole nüüd Sakslastel ega ole Tshehhilastel terwet suurkooli. Kummagi! on pool, mis kummagit palju ei aita. Juhtuks meie kodumaa suurkoolile ka kord see õnnetus, stiS oleks kahju siin weel palju suurem, nimelt sel poolel, miS Eestlaste kätte langeks. Tshehhilafi on ikka palju rohkem kui Eestlast, ja nendel on ka wanem ja rohkem kirjandus. Siin jääks Eestlaste jägu, keele nõdruse ja kirjanduse puuduse pärast kohe kiduma. Ja siis sattukfiwad  Noor-Eestlased ja Sakalased jälle kokku ja rebiksiwad Eesti poole oma keskis uueste lõhki. Ja .Rishki Mesinik"  ja teised kõikühiSlased ja ainuSlased topikfiwad  ennast wahele . Wenelaste maal"! Kas . Eesti Postimehe" toimetaja seesugust häält weel kuulnud ei ole ? On tema seda pesuwett juba ära unustanud, mida .Rishki Westnik" tema enese kaela kallas, siis wõtkn .Nowaja Wremja" ehk ühe teise .Eestlaste hea sõbrade" lehe, ja lugegu, mis laulu need nüüd juba Soomlastele laulawad. Miks meie .rahwamehed" rahwale seal .waenlasi" ette kujustawad, kus waenlasi ei ole, ja seal sõbra, kuS sõbru ei ole? Miks nemad rahwa eest peidawad, et need lehed ja mehed, keS Soomlaste wastased on, ka Eestlaste  sõbrad olla ei wõi? Üheksnühkijate silma ees on kõik ühetasa .wöeras", mis meie kodumaal, meie Keisri kaitsusel  meie kodumaa era-omadus ja omandus ou: Saksa kee! ja Eesti keel, Tartu suurkool ja Lutheruse kirik. Et meie kodumaa kodanikud oma era-omadust, oma iseäralisi  andeid meie Suure Keisri teenistuses meie suure isamaa kasuks tarwitawad, sellest ühekSnühkijad ei hooli, sest ka nemad on rahwuSlased oma rahwuse wõimuskonua kosutamiseks, sellepärast püüawad nemad üksikuid era-rahwaid üksteisest lahutada, wõerutada ja ükshaawal  ära wöita. Et era-rahwaste haridus ja eluõnn selles üheks nühkimises puruks jahmatatud saab, et sellest kõige riigile kahju tuleb, sellest ühekSnühkijad, ei hooli nemad on rahwuSlased ja hoolimata wägiwald on igal poolel rahwuslaste tähtsam tundemärk. Meil on meie iseäralisel kodumaal on ühendust waja. Ühendust on meil seda rohkem waja, mida perekamad meie kõikide ühekSnühkijad  on. Kas tunnete seda ennemuistist juttu, kus raud pott ja sawi pott üksteisega teele läksiwad, künni kokku põrkafiwad ja sawi pott katki läkS? Oma ühise kodumaa ja oma ühise kiriku pinnal peawad  ennast meie kodumaa kodanikud ühendama, üksteise abiks ja tuetuseks, suguwerest ja keelest hoolimattu. Oma umbaegse ja enneaegse .kelede küsimusega" tormab  .Eesti Postimees" wõib olla teadmata ja tahtmata  selle kaljurünka poole, kuhu Sakalased teades ja tahtes purjetawad, kuna wöerad tuuled nende purji paesutawad. Selle kaljurünka wasta tõukates, peaks aga Eesti laewuke lõhkema, peaksiwad Eeesti keel, Eesti kirik ja Eesti rahwus rahwusmässu merde uppuma. Meie kodumaa ülemates kohtutes saawad küll kohtukirjad  Saksa keeli kirjutatud, sest et asjalikud seletused ja otsused sagedast peawad teaduslikult põhjustatud saama, milleks EeSti keel nüüd weel ei ulata. Aga suusõnaga wõib Eestlane ka ülemates kohtutes oma asja omaS emakeeles  ette panna ja tallitada. Ükfi nenda nimetatud