Jaanist. Uudis. Jaanis on mõned neiud ja naised tühja-juttude arutamises ja õiendamises nii kaugele jõudnud, et kogukonna-, kihelkonna-, silla- ja hingekohus neile peab abiks olema!!! Muhumaalt. Mu h u r«h w a el u st. Jahi seadus on Muhus seadusliku  aluse pääl; ei sääl lubata et igaüks oma soawimist mööda püssiga wõib ümber hulkuda ja metsa lindusid ja loomi hukata ; üksnes need wõiwad sääl jahti pidada, kellel seks seaduslik luba on. Jahi seaduse alal hoidmiseks, see on: metsa lindude kaitsmiseks on Muhuse üks mees seatud; see meeS saab aastas 50 rubla palka, on selle ameti pääle -vannutatud, tal on weel mittu abilist. Nende meestele on kohuseks tehtud : rööw-loomi ja rõöw-lindusid häwitada ja nende käest püssa ära-wõtta, kelledel jahi õigust ei ole: ühe kui teise toimetuse eest saamad nad pääle seatud palga iseäraliku tasumist. Ehk küll jahi seadus MuhuS kõige suurema hoolega alal hoitud saab, siisgi arwetakse et mõned weel salamahti metsalindudele ja loomadele kahju teemad neid häwitawad: Mõne aasta eest toonud Pedaste mõisa herra baron Stakelherg neli hirme, et nende läbi selle looma sugu MuhuS sigida wõiks, oga nüüd olla neist weel üks järele jäänud : arwetakse et teised salamahti on ära hukatud,  mis, kui see nii sündinud on, küll kahjatsemise wäärt oleks. RahwaS peaks ühel meelel wöerast looma sugu, mis meie maale tuuakse, aitama kaitsta ega seda miile häwitama. Arm ata 40 aasta eest tõi keegi miisa herra littur-jcincste sugu meie maale, nüüd on neid õige rohkesti siginenud, niisamuti wõiksiwad ka hirwed meie maa iluks ja kasuks olla, kui rumalus neid ei häwitaks. Muhu noore-rahwa elus on üks teotuse mürk: ööscne ümberhulkummc. See manast ajast päritud põlgamise wäärt komme saab Muhus üSna awalikult peetud ja kuuni siia ajani ci ole selle waStu meel midagi abinõu leitud. On küll ka auusaid perewanemaid,  kes oma lapsi ei lase ümber» hulkuda, ega ei luba ööhulgusid oma majadesse  tulla, aga suurem jägu rahwast ei sõdi mitte selle kombe wastu maid püüawad seda meel edendada. Olgu siin näituseks, kui omaseks see komme Muhu rahwale on saanud. Meie Saaremaa rahwal on see harjunud wiis, et kui laps ristmiselt kodusse tuuakse siis lähemad waderid lapse wanemate  juure ja teretawad kätt andes: „tere wader!" Pea wader lapse kirikule wiia, annab lapse ema kätte, kus juures enamiste öõldakse: „titte miisime, Jüri, Jaani, Marie, Maie" jne. (kuidas lapse nimi on) „toome tagasi." Muhu lapse waderid ütlewad  meel pääle nende sõnade, kui nad ristmiselt lapse ära toonud: poislapse kohta: „käSti koa tüdrukunni otsida," tütarlapse  kohta: „kästi koa poisid likki lasta" ehk „juure wõtta." Muhulaste pulmad ja joodud on ka tükkis teist moodi, kui Saarlaste juures, nendest kõneleme teine kord. Mitmed mammad  soowiwad seda hea meelega, et poisid tütarde juures „makamas" käiwad; see tütarlaps on sääl teotuse all, kelle juures poisid ei käi- Siin ütleme meel: tütar tahab poisiga sauna pääle magama minna aga sauna wõti on ära toodud. Tütar läheb, hüüab läbi akna tuppa, kuS ema magab: „Ema, ema! too sauna wõti, ma tahan Matsiga (ütle: Madisega) sauna pääle makama minna." Sarnatsed juhtumised  on Muhus awalikult nii päewa-korral et meie siin ülewel ööldud tütre ütelust tema wanemate lubaga wõime ajalehes awaldada. Muhu noore rahwa ümberhulkumise  ja kaisutamise aeg on 16 aastast kuuni 20 ehk 21 aastani, kus nad abielusse  aStuwad. Wäga arwa tuleb see ette, et Muhus kauaks pääle 20 aaSta üksikusse põime elama jääb. Et Muhulased enamiste kõik noorelt endid paariwad, sellest siis ka tuleb et sääl wäga mitu paari rahwast ühes perekonnas on, ja et sääl rahwa arm suurema kiirusega sigineb, kui Saaremaal. Tartust. Weel ei ole kolmweerand aastat täis kui Laiuse kirik ära põles. Ja nüüd on kirik warSti malmis. Ta on palju ilusam, kui ta enne oli. Endise treitud weikse torni asemel on sile nooljas torn, otsas kullatud kukk ja kuul, mii päewa paistel kauniste paiStawad. Kiriku müürid on kõrgemaks ja katus madalamaks tehtud. Kõik seestpidine ehitus on kaunis, mille ilu alles siis nähtawale tuleb, kui kirik täieste malmis on. Kiriku õnnistamine  saada Augustikuu esimesel poolel olema. Eesti kirjam. seltsi koosolekul 18. Juulil luges hra Jögewer prowessori Weske kirja ette, milles see oma uurimistest Wolga jõe kallastel Tscheremislaste seas kirjutab. Kaasani ülikool olla teda ja kaks teist meest sinna uurima saatnud. Suurem jagu TscheremiSlasi olla küll juba ristiusku, Wene usku, ristitud, kuna wähem jagu päris paganad olla. Ka WeSke ja ta seltsiliste  kutsar olnud ristimata pagan. Wene käärisid käest ara pannes ja Sumannile kätt pakkudes. ,Mu abikaas peab muidugi õhtu sööki minema walmiztama." Naisterühmas jättis kohe massina seisma, küsis naabri perenaise ja laste järele ja läks siis .Äga naaber ütles Sumann, „mikspärast ei wõts teie omale selli ehk wähemast üht õpipoissi  ?" ~Siit saadik on mu abikaas õpipoiss ja sell Mõlemad olnud," ütles noor meister rõõmsalt ja meie jõuame Malmis. Paari kuu pärast, kui meie esiminc laps kätkis on, muudame meie seda asja. DraeguS on meil mi kõige parem. ..Naaber," ütles Sumann wkhe kokeidadcS, .ma tahtsin teilt küsida, kas teil ei oleks lusti minuga kokku kolmandamat jägu ühest mõidu loastst sõtta? Ma arman, kui meie mõlemad ühes ksos mängime, peab õnn meile n»Stu naeratama." .Sumann, teie tahate look mängust osa sõtta?" ütle» Wunke kohkunult ja maga tõsiselt. „JAke SA sellest eemale, sest ei iulc mitte palju head sGa." „Nsh, nüüd on ta hui'" ütles Sumann pahaselt, „kui meie mõlemad mõistlikud inimesed sheS koos mängime, ega sest siis kohr õnnetus ei ssi Välja tulla. Km meie need mõned kopikad ka kaotame, ega see midagi «Aja ei tee ja wõidame «« noh, siis wõime rõõmsad Ma." .Minust ei saa teie seS asjas mitte seltsimeest," viles Wunke. ~Sääl on, «aadake minu elu põhjust. Nende sõnade juures näitas ta oma tõõ kaua kohal suurte tähtedega kirjutatud salmi pääle i «Palu ja tee tööd." Selle salmi põhja pWe oleme meie oma abielu põhjendanud P senna ei sünni mitte juure lisada .ja mängi" sest see oleks pilkamine ja teotut." .Üks ainus kord, naaber, see ei tee midagi." Wunke wangutas tõsiselt pead: .Ma ei mängi mitte, naaber, tõesti mitte. Mängi armastusel on ikka rahutu olek põhjuseks ja see himmu ilma töö ja waewata rikkaks saada, aga mina arwan, keZ ei taha tööd teha, see ei pea ka mitte sööma. Kui ma oma käte töö läbi olen rikkaks saanud, siis tänan ma Jumalat, et ta mu käte tööd on õnnistanud." „Aga, Wunke Jumal nwib teile loofimängu läbi ka võtmata õnnistust sülle puista." ~Ei, naaber, nii ei ivõi ma sest asjast mitte mõtelda, kusagil piiblis ci seisa kirjutud, et meie mängi läbi peame enesele warandust korjama, küll aga on manas ja uudeS testamentis kohti leida, mis käte tööle kallid tõutuscd kuulutawad ja igat töötegijat oma palga wäärt nimctawad." „Jah, naaber, nii suur piibli tundja ci ole ma mitte," ütles Sumann naerdes. „Mina arwan, see on parem oma õnne piibli Pääie panna kui mängi pääle, ja mu abikaas arwab ka nii." „Noh, siis ei ole siin midagi teha, pean aga oma onne siis üksi katsuma," ütles Sumann, „ma oleksin teile ka heal meelel wäikest wõitu soowinud, nagu see hiljuti Ling'ile juhtus." ,/Temale oleks ka tõeste parem olnud, kui ta elu ajalgi loosinumbrit ei oleks näinud, ütles Wunke. „Nagu ta seda pillab, on wist juba paar tuhat rubla läbi, sest ses raha, mis auusal wüsil ei ole teenitud, ei jää kohugile peatama, ja kui ta siis kord otsas on, siis on tõõ himu suba ammugi kadunud ja ci taha mitte enam naljalt tagasi tulla. Ja jah, naaber, see mana õpetaja, ke» mind leeris, magab juba ammu haudas aga ma ei saa tost seda ilmaSgi ära unustama, et tema seda sagedasti kordas, kuni ta Viimaks elama kirjaga meis südame sisse kirjutud oli: „Palu ja tee tööd." See peaks iga töö toa päälkiri olema. Ma arwan, mõnigi noor meister on seda mana õpetajat haua põhja õnnistanud. Meister Sumann'ile läks see kõne piinlikuks sa ta sättis rutem jumalaga, kui ta ise enne arwanud  oli. Oma nõu ei jätnud ta mitte järele, ehk ta küll sellest enam kellegile ei rääkinud. Kui ta järgmisel nädalal Jisakiga kokku sai, rääkis ta temale omast tahtmisest, et tal nõu olla kõige wähemast ühe kümendiku loosiga oma õnne katsuda. „See on ometi üks mõistlik mõte teicst, meister Sumana," ütles Jisak. „Sääl juures ei kaota teie ju midagi. Ma ci ole enam julgenud teile pakkuma tullagi, sest teie abikaasa oli ju üsna pahane selle üle." „Jah naised on ikka mõne asja poolest imelikud, Jisak. Neid peab omade arwamiste juure jätma ja kus see meie mõtetega mitte ühte ei lähe, sääl ei pea meie neile omast ette mõttest midagi ütlema." „See on õige, Sumann. Ja teie abikaas ei oleks siis mitte üks õige naine, kui ta mitte röömu ei tunne, kui talle ootamata wiisil kuld tükkid sülle kukuwad." „Noh," kostis Siimann, „nii wäga julge ei wõiks ma selle lohta mitte olla. Ka ei ole praeguS  see «õit weel mu käes." Muidugi wõidate teie, Sumann. Ma ütlen teile, mul on ainult õnne numbrid. Ja ma ei jõua neid nii palju muretseda, kui inimesed jneid minu käest tahawad." Sumann maksis hinna ette wälja ja ei läinud mitte otse koju. Ta ei olnud oma naise eest weel midagi jalaja pidanud, ta kartis teda kohe märkiwat, et ta midagi warjab. Järg tuleb.)