Sakala II Wiljandis. >7. Märtfiw» pael»»! 1884 vn. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpuSrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Foimenduse adrels: „ Sakala" toimenduiele Wiljandiö. Wene keeli: lii. „lai.a.la- vi. N>e.i.miil.. „Takala" aastahind pooltöist poognat: Postiga 3 rbl,, postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita l rubla 50 kop. We erand aasta tellimisi wastu ei w õeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ül,e ilma hinnata. Adress id palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. Koktimisi z<s krrrrtrrtrrsi rvõtcrrVcrd Hvcrstrr: Tartus: J Tülk Kirjameeste Seltsi majas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge cd Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G. F. Zallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner; PärnuS: „Endla" Seltsis herra Kuud ewii ta ja E. Treuseldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; Rakweres: J. Kuus'i raamatupood ja kaupmees G- Männik; Põltsamaal: kaupm. T. Puchk; WõruS: Vielrose; WalgaS: Rudolf; Paides: Seidelberg; Peeterbnrgis: K. Leopas, Hyoeuüi npoeu. >V°BO; N. Mattissen, Iloueuiü v »«><. <a. Wiljandis: F. Fel d t. Sissekord Rahwusliscst kaswatamisest rahwa koolis. 111.  Poliitika  ringwaatus. Omalt maalt. Wiljandist: C. R. Jakobson'i surmapäew; näitcmüik; uus tütarlaste koolimaja; Sakia selts; Wiljandi Teadustaja. Wiljandimaakonnast: Kaks kirja. Pärnu maakonnast: Kontsert. Riiast. Bauskist.  Dünaburgist. Peeterburgist. Moskwast. Orlowist. Tomskist.  Eüpatoriast. Ahtast. Wõeralt maalt: Stettinist. Pestist. Kairost. Mõnesugused sönumed. Kirin wastused.  Kuulutused. Bob Ellerhein. VII. Mehaanika töö tähtsusest põlluasjanduses. 11. - Hilja. Rahwuslisest kaswatamisest rahwa koolis. 111. Rahwusliku kaswatamise loomulik wili on see, et ühe rahwa liikmed nii heaste üksteise,  kui ka töiste rahwaste liigete wastu leplikuks ja rahu armastajaks teeb. Seal aga, kus õiguse taga nõuudmine ja tunnistamine  seda nõuawad, toob ta mehi walja, kes sellepoolt on, kelle pool õigus on. Oleks meie koolides seiemaani rahwuslikult kaswatatud  ja koolitatud, ins oleks meil ka palju wähem meelepaha kannatada olnud kelle peale wõiks siis ka meie weel paha olla, kui meil takistajaid omas loomulikus edenemises ei ole. Üht asja ei tohi meie siin ka mitte äraunustada, see on: Wene keel Eesti rahwa koolis. Wene keel harib ka jälle suurel mõõdul meie Eesti rahwa rahwuslikku meelt. Ta äratab armastust ja tänu meie suure riigi Walitseja ja tema rahwa wastu. Kui wana keelte õppimine juba noort meest Greeklasi ja Roomlasi armastama ja imekspanema  sunnib, mis ei tee siis weel ühe elawa, räägitawa keele õppimine! Kui meie ükskord Wenekeeles Wenemaast ja rah wast lugeda mõistame, siis saame meie ka nende külge weel suurema waimu sidemetega kinni siutud, kui praegu. Wene keel annab meile ka Wene meele. Muidugi ei wõi meie rahwa koolis palju Wenekeelt õppida, sest selleks on meile aeg liiga lühike ja emakeeles harimine nõuab oma eesõigust. Aga kihelkonna  koolides wõiks palju enam Wenekeelt õpitud saada, kui praegu. Olgu nüid seda Wenekeelt rahwa koolis üks kõik kui palju, ta lähendab ometi meie rahwast suurele riigi rahwale, kellega meie kui soldat, kaubaajaja, Põllumees, ametnik j. n. e. iga päew kokku puutume. Kes seda ütleb, et Wenekeele õppimine Eestlased Wenelasteks teeb, sell ei ole kedagi tunnistust selle tarwis. Enam jagu Eesti haritud mehed on lapse põlwest saadik Saksakeeli õppinud, nad pole aga millgil  kombel weel Sakslasteks saanud. Rahwuslik kool ei wõi mitte üksi rahwa meelt äratada, siin peab seda ka kirik, kaubit semine, teadus, põlluharimine, ühe sõnaga kõik rahwa maimu ja majapidamise töö kaasa astuma; ning selle saadus wõi produkt saab siis tõeste meie rahwa eluõnn olema. Lõpeks tuleb meile weel see küsimine keele peale, kas ei wõiks meie rahwa koolile sellest mitte suuremat tulu tulla rahwuslikus harimises  ja kaswatamises, kui meie rahwa kool kiriku walitsuse alt lahti ja rahwa haridus ministeeriumi alla saaks. Seda küsimist sunnib  meid iseäranis see nähtawus tegema, et uuemal ajal koolisi alustatakse, keda kroonu alla soowitakse nagu Tarwastu kihelkonnas Saare wallas j. n. e. Selle küsimise peale ei ole mitte raske wastata. Et niisugustes koolides rahwa lapsi kristlikult - rahwusliselt kaswatatakse ja Eesti rahwas seda juba ära tunnud on, siis mingu peale meie koolid kroonu alla. Meil on kroonu selleks juba koolmeistrite seminaarid Riiga ja Tartusse alustanud, ning wald teeb koolimajad ja kannab nende eest hoolt. Kool ei saa seeläbi ju mitte oma usutunnistuse kirikust lahutatud ja õpetatud kooli ülemad saawad kõige paremine  ära tundma, mis rahwal hädalt tarwis on, ning teewad siis selle järele rahwa koolile õpetus-plaanid, nagu see Saksamaal on, kus kool kiriku alt lahti. Siis saab ka riigiwalitsus  oma ohja otsas rahwa haridust ühisel wiisil terwes riigis nii juhtima, kuidas sellest meie ja terwe riigi rahwale kõige suurem kasu tuleb. Kirik ei kahanda ega wähenda oma auu ja kõrgust seeläbi millgil wiisil, kui tal enam kooli üle keelda ega käskida ei ole. Ta jäeb pärast, nagu ennegi kooli waimulikuks emaks ja elu hallikaks; kool ja koolmeistrid saawad omale aga meie arwates kroonu all kindlama ja laiema Põhjuse kui praeguse kooli - walitsuse all. Kannab aga praegune koolide walitsus rahwakoolis enam hoolt rahwusliku kaswatamise ja Wene oluga tutwustamise ja sõbruStamise eest, siis on ülewal tehtud küsimine kõrwaline asi. Meie näeme igast asjast, et see aeg on tõeste ukse ette tulnud, kus meie ilma rahwuseliku koolita, ilma sõbrustamiseta Wene rahwaga ja ilma püidmiseta ikka enam ja enam oma isaliku walitsusega keeles ja meeles ühte saada, oma kalli Keisri sõnu Wene keeles mõista, mitte enam läbi ei saa. Keö selle wastu on, see ei ole mitte meie rahwa sõber. Ärgu mõtelgu aga keegi, et see üks soow on, mis kirjutuse laua juures meile päha on tulnud. Ei mitte! Seda kõik tunneb meie rahwas elawalt, ning see on üks wäga tähtis ja tähelepanemise wäärt soow, ta on tõeste üks aja märk, üks hea aja märk. Poliitika ringwaatus. Wene riigiwalitsus tunnistas omalt poolt neid sõnumeid tühjaks, mis mõned wõera maade sõnumekandjad maaillma tõiwad, nagu oleks Wenemaa iseäralikku protokollide läbi oma sõprust wiimati Saksamaaga kinnitanud. Wene walitsus annab neile sõnumete wäljalautajatele  wastumärku, et seesinane sõprus, ka ilma protokolliteta kindel ja kõwa olla. Iseäranis Prantsuse mehed ei näita Wene- Saksa lähenemise üle sugugi rõõmsad olewat, waid katsuwad oma poliitika sõnumetes näidata,  kuda kõige esimesel joonel Inglismaa ja Austria sellest kahju saawat. Esiteks ei ole Inglasel wõimalik Wene wsitudelle Aasias wastu hakata ja töiseks ei saa Austria oma allaheitmise poliitikat Türgi rajal rahuga toimetada, millele Wenelane wastu panna wõib. Prantslased ise on oma üksikolemisega wäga rahul ja hiljuti kirjutas weel üks nende pealinna leht sellest nõnda: Prantsusemaa piab üksi olema, piab üksi seisma, nagu ta seda ka 1866, 1870, 1875 ja 1880 oli. Nõnda pia kui Prantsusemaa mõne töise riigiga  ühenduse lepingut teha katsuks, siis just oleks sõa kartus kõige lähedamal ja Eüroopa rahu wäriseks sedamaid. Saksamaa parlament wõi riigikogu on kokku astunud ja omale wanameelelise presitendi  v. Lewetzvwl walitenud. Et aga wabadlastel  ka natukene enam healte wõimust olema saab, kui endistel istumistel, seda wõib sest näha, et wabadmeeleliste hulgast töine abipresidcnt  Hoffmann walitetud sai. Harjunud  kombe järele käiflwad enne istumiste algamist kolm parlamendi presidenti ka keisri jutul, kes nendega lahkeste kõneles ja nende eesvlewateft töödest mõndagi tähendas, mis tema . tahtmist mööda kõige enam seaduseks walmis teha tarwis olla. Istumiste wõi koosolekute algusel tuletas president esmalt neid meele, kes minewal aastal parlamendi liigete hulgast surma läbi kadunud ja ütles paari sõnaga ka Dr. Laskerlt tähendates, kes kui partei juhtija wõi eestwedaja ikka oma koha peal olnud, nüid aga ka surnud. Selle peale sai saadik Rickert sõna ja kõneles Lasker'i  sõbra de nimel kõiki neid tänades, kes oma kaastundmist selle kuulsa isamaa mehe surma pärast awaldanud oliwad. Iseäranis tänuwääriliseks nimetas kõneleja Ameerika Ühendatud riikide trööstikirja, mille peale parlamendis kohe käre waielus lahti läks. Wanameelelised hakkasiwad selle wasta ja wabadlased  ütlesiwad oma kõnelejate läbi üks ühe ja töine töise sõna selle asja kohta. Kui töisel päewal würst Bismark oma Ameerika kirja tagasisaatmise eest kostis ja seda wabadlastele  süiks pandis, et nad sellest omakasu püidwad ja asjata kära tegewat, temale hüiti wabadlaste leerist ühe mehe läbi üks wuih wasta. Saksa priimeeleliste partei nime alla, on endid kaks tublid parteid ühendanud ja nimelt edasi-partei ja lahutatud ehk erakondlikud  wabadlased. See partei on nüid riigipäewal  üks neist kõige suurematest ja nimelt 110 liiget suur. Partei juhtijaks ehk auu eestwedajaks on v. Stauffenberg arwatud, kuna aga õiguse pärast kuulus edasi-partei kõnemees ja riigikantsleri weriwastaline Eugen Richter eestwedajaks ja sõnameheks olema saawat. Prantsuse wabadriigi walitsusel olewat nõuu, Pariisi krahwi, Napoleonide keiser-riigi järele õngitsejat sealt maalt minema saata, sest et tema praegu tubliste wabadriigi kantamiseks  töötawat ja wabadriigi sõpru oma poole meelitawat. Riigiwalitsus tunneb aga asja ise ka wäga heaste, ega ei näita krahwi tegewust tähelegi pandwat ja näeb wist riigi - targa silmadega kaugelle ette ära, et uppuja ennast weel mitte õlekõrrega ääre kiskuda ega ära peasta ei jaksa. Saab ta aga seda siiski awalikumalt teha katsuma, siis ei saa riigiwalitsus  oma walesõpra enam tõeste mitte kauem sallima, waid näitab temale töist teed, kust ära wõerale maale piab minema. Selle ettewalmistamiseks on Pariisi awaliku rahukohtu  direktor oma politseimeistritele ringkirja saatnud, millega ta igapidi täielikka teateid keiser riiktaste tegewuse ja plaanide üle nõuab. Parlamendi neljakümnenelja liikmeline komission, mis tööliste puudusi järele uurima pidi, kuulab iga päew nende saadikuid, millest aga suurt head wälja ei näitawat tulewat. Ühed nõuawad riigi abi, töised tahawad wõera maade tööliste kõrwale tõrjumist, kolmandamad  arwawad prii kauplemist hea olewat ja neljandamad jälle kõrget tollimaksu, et seega wõera maade kaupade sissetoomist wähendada. Aga, mis saab niisugustest näitustest kasu olema, kui neist ometegi ühtegi materjali uute seaduste tegemiseks wõimalik saada ei ole. Wäga wähe olla neid saadikuid komissioni ette tulnud, kes wigade õigeid Põhjusi tundnud ja riigiwalitsuse poolt aega mööda siin ja seal seaduste parandamistega abi palunud. Aga kerge see ei ole wast mitte teha, sest et riigiwalitsus oma poliitikaga kõrgel käib ja paljalt tema seadused, kas edendamisega ehk takistamisega tööliste, kui kõige suurema rahwajausse  puutuwad. Et aga just Prantsusmaal tööliste seisukoht nõnda kõikuwalt seisab, ei jaksa meie omas weikeses Eestis mitte heaste aru saawat, kelle rahwa elujärg ja nende seadused, nagu meri meie üle laenetab, kust aga mõned tilgad oma sõnasõeladega wälja kanda wõime. Prantsuse sõda Ida-Aasias läheb pitkal  sammul edasi, kui see ka kaunis pikkamisi