kud saada 6. Maiks ja wallawanemad 11). Mai kuu päewaks Moskwasse kutsutud. Igal kroonimise püha saadikul peab üks iseäraline pass kohaliku kuberneri  poolest kaasas olema. Wallawanemad saawat kroonimisel üksnes kroonimise rongist, Kremlist Mariataewaminemise  kathedrali, osa wõtma. Raudtee waksalis  saab üks politsei ülem olema, kellelt wallawanemad  kõik mis tarwis, teada wõiwad saada. Keiserliku Majesteetide kroonid ja muud pühad riigi asjad jõuudfiwad  juba wiimasel Märtsil Moskwa ja wiidi oma paigale- Rahwas käis palja peaga kuni linna saatmas. Saksamaalt. Keiser Willem reisis paariks nädalaks Wiesbadeni oma terwift kinnitama. Ka kroonprints läheb oma abikaasa ja tütrega mõneks ajaks Jtaaliamaale. Wene Keisri koja lahedalt sugulane,  Meklenburg - Schwerini suurhertsog Friedrich Franz 11. on 3. Aprillil ärasurnud. Tema järeltuleja  on ta poeg Friedrich Franz 111., sündinud 1851, kes Wene suurwürsti tütre Anastasia Mihailowua abikaas  on. Inglise ja lirimaal ei ole kuritegudel ja nende protsessidel enam otsa ega määra. Mässajaid võetakse küll ühtelugu kinni, aga neid ilmub igal pool ikka uueste. Dublinis mõisteti hiljuti mitmed mässajad  mõrtsukad surma, mitmete otsused on weel oodata. Enne weel kui suur Dublini protsess otsale jõuuab, algab töine niisamasugune Londonis kuue mehe wasta, kes mässajatele lõhkumise rohtu ja materjali on valmistanud.  Ka Schottimaal on rentnikude seas rahutu waim liikumas, mis riigiwalitsusele palju muret teeb. Oli juba käsk wälja antud, võlgu jäenud renti riisumise  teel sisse pärida, mis aga tegemata jäeti, et paha lugu seega weel pahemaks ei läheks. Prantsuse maalt. Prantslastel näitab kindel  nõuu olewat, Taga-Jndias endist Tonkingi kuningriiki  oma alla heita, mis neil kõikide arwamise järele hõlbus asi olema, kui Hiina seda vagusi pealt saaks vaatama. Mõned aga kardavad, et Hitnlased selle poolest sugugi Prantslaste nõuus ei saa olema, ning selleläbi võida nende asi Taga-Jndias kirjuks ning lõpeks täitsa nurja minna. See aga puutuks ka Inglise asjadesse, sest kui Prantslased tagasi saaksiwad  tõrjutüd, siis annaks see Patsi - kandjatele palju julgust, ning nad läheksivad weel suurelisemaks ja järelandmatuks, kui nad juba muidugi on. Serbiast. Mullu katsus üks naisterahvas Serbia kuninga Milani elu kallale kippuda, mis aga nurja läks ja kurjategija, Helene Markowich, kinni võeti. nüüd Belgradist teatatakse, on Helene Markowich vangikojas ära surnud. Arvatakse, et ta oma käesooni taskunuaga või sukavardaga olla vigastanud.  Et ka tema kaaskaebduse alune Helene Kuitjanin  hiljuti vangikojas oma elule otsa peale on teinud,  sellepärast saab nende protsess lõpetatud ja üks Siete kahtlane ja arusaamata lugu langeb weel paksema pimeduse katte alla. Oma tõrksete ja suureliste ning kiusakate vaimuliku isandatega ei tee Serbia riigivalitsus  sugugi nalja. Sellest oleme juba ennegi rääkinud ning lisame veel mõnda juure. Kui Uziea piiskopiks arhimandrit Nestor valitati, ei olnud kaks piiskopi käsu peale walitamisele sinodile tulnud. Mõlemile  mõisteti 2000 pranka trahvi maksta. Lähemal sinodi istumisel tunnistatakse ja mõistetakse sõnakuulmatud  piiskopid ametist lahti ja volitatakse uued nende asemele. Uus metropoliit Theodosius on riigivalitsusega  ühel nõuul kõigile ametist lahti tehtud kirikuwürstidele  kloostrid edespidiSteks elupaikadeks kätte juhatanud, kus meestel aega küllalt saab olema järele mõtelda, kas riigivalitsuse käsku peab kuulma ja täitma ehk mitte. Kesk-Aasiast tuleb sõnum, et seal üks uus Mohamedlaste riik on asunud, ja nimelt just selle tee peal, mis Indiast Wene - Turkestani käib. See on nõnda heaste Wene-, kui ka Jnglisemaale tähtjas. Töine pool Amu-Darja jõge on neli weikest Khani riiki: Kulab, Darvai, Wassa ja Shadumai,  kus osalt Kirgifi, osalt muud Türgi suguarud elawad, ja mis tänini kord Bakbara, kord AfghaaniStaani  ülemvalitsuse all seisivad. Nõnda olivad nad aastal 1854—1862 Bokharaga ühendatud, langesiwad  siis lahku ja andsiwad ennast Afghaanistaani varju alla. Wiimase Jnglise-Afghanistaani sõja ajal kiskusiwad  nad ennast viimase riigi küllest lahti ning olivad  jälle ise riigid. Iga riigi eesotsas seisab üks Emir, kes riiki rahvavanemaga, kes kõik Khani nime kannavad, valitseb ja juhatab. Wiimasel ajal aga peasts nelja veikese riigi vahel verine tüli lahti, mis Afghanistaani Emir oma kasuks püüdis tarvitada ja kõiki nelja riigikesi uueste oma alla tahtis saata. Tema korjas Amu-Darja lähedal oma sõjaväe kokku ja ähvardas  Kulabi Khani-riiki sisse tungida. Selle nõuu tegiwad aga ülemal nimetatud riigikeste vürstid seega tühjaks, et nad Kulabi Emiri oma valitsejaks tõst- fiwad ja omad ühendatud wäesalgad tema juhatuse alla andsiwad. Seega tegiwad nad Kubali Emiri ühendatud  riigi Khaniks, kes nüüd Saiadi linnas walitseb. Omalt maalt. Wiljandist. Wiimate teatasime, et Wiljandi Eesti Põllumeeste ja Koidu laulu Selts nöuuks on wõtnud, üheskoos Keisri Majesteetide kroonimise päewa pühitseda. Selleks walitatud pidu toimekond on pidu programmi malmis teinud, mida Seltside eestseisused  wasta wõtsiwad Wiljandi maakonna lauluja  muusika koorid on pidule palutud ja mitmed ka tulla lubanud. Mõnelt poolt aga on heali kuulda, et parem oleks, kui Wiljandi kaks Eesti Seltsi oma pidu mitte just kroonimise päewal ei peaks, maid pärast, sest enamiste tga wald on otsuseks teinud sellel paimal mähemaid pidusid kodu pidada. Et meie rahwas üli tähtjat pidu igal pool pidulikult saab pühitsema, on juba ette teada, aga nimelt Wiljandi  maakonna kohta arwame meie siiski sündsamaks just kroonimise päewal ennast Wiljandi Põllumeeste Seltsiga esmalt üheks suuremaks piduks ühendata ja siis pärast poole üksikuid mähemaid pidusid ära pidada, milleks ju aega küllalt on, sest et kroonimise püha pidud, nagu ajalehed teatawad, Moskwas kaks ja hiljem Peeterburgis kaks nädalat saamad wältama. Üleüldine pidu aeg on siis neli nädalat ja nende päewade hulgas saab weiksemate waldade ja koolimajade  pidude tarwis sündsaid päiwi küllalt leida olema. Oma wiimasel eestseisuse koosolekul tegi siis ka Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts otsuseks, oma esialguse mõtte juure jäeda, ning oma pidu just kroonimise päewal ära pidada. Meie loodame, et Wiljandi ümberkaudune rahwaS sellega saab rahul olema ja pidust rohkeste osa Võtma ja wähemad kodused pidud hiljema aja peale jätma. Mõned mallad on seda ka juba otsuseks teinud, näituseks Holstri. Peaksiwad töised Wiljandi ümberkaudused mallad nõndasama tegema, siis wõiksiwad kõik laulu- ja muusika koorid Wiljandi seltside pidul tegewad olla ja meie ühendatud laul ja mäng seda mägewamalt  ja lõbusamalt Jumala, Keisri ja isamaa auuks taewa poole tõusta. On pidu programm ja kõned tarwiliku kohtu kinnituse saanud, siis saame mõlemist pitkemalt rääkima. Tartu bank on nüüd ometi tormiliseks arwanud, oma „ aasta aruannet Eesti keeleski ajalehtede  läbi teada anda," sellepärast, „et hulgal Eestlastel  raha panka pannes ja raha pangast laenates palgu pangaga tegemist" on. Pank tõutab sdespidi iga aasta aruannet ajalehtedes Eesti keeles teada anda. Palumise peale saadame selle numbriga esimese sarnase panga aruande aasta 1882 kohta oma lugejatele  kätte. Kuda lugejad näewad, seletab ja tõendab  panga walitsus selle aruandes esmalt oma olekut põhjendamist kuni tänini, kus näidata püütakse, kui kindel pank olewat, ja kuda tema mitte oma, maid rahwa kasuks olla töötanud. Et Tartu pank. julge ja kindel oleks, seda pole keegi tänini awalikult püüdnud maleks ajada, kuda aga seda on näidatud, et ta mitte nõnda kindel ei ole, et terme Tartu linn tema eest wastab. Seega pole keegi Tartu pangale ülekohut teinud, sest tõsi on ja tõeks jäeb, et terme Tartu linn Tartu panga eest mitte ei wasta. Tõendus, et bank üksnes rahwa kasuks olla töötanud, on asjata. Panga walitsus oleks parem teinud, kui ta omas aruandes selle jutu, mis Eesti rahwa rikusest tema poolt õldakse wälja läinud olewat,  tõepõhjul oleks tühjaks tunnistanud. Aruande all seisawad panga direktoride, mõnede Tartu linna kaupmeeste nimed. Aruanne ise õldakse Tartu raekohtu  poolest kinnitatud olewad, mille kinnituse allkiri  ja nummer aga puuduwad. Et aga Tartu pank sarnast aruannet ka Eesti keeles awaldab, on kiiduwäärt. Awalikuid aruandeid ilmutawad kõik pangad, seda on nad ikka teinud, ka needki, kes hiljem oma tegust pidiwad lõpetama. Awalik töö ja talitus nõuuawad awaliku aruannet, miks seda siis Tartu pank ka minu pärast kas wõi „ Eesti keeleski" ei peaks tegema. Tartust. Põhjused, õpetaja J. Hurt'i peakomitee  presidendi ametist lahti tunnistuse kohta. Wiimsel peakomitee ja. abikomiteede koosolekul Weedruaril s. a. on peale 30"° ablkomitee oma saadikute läbi ühe kaebtuskirja peakomitee presidendi õpetaja J. Hurtki kohta peakomiteele sisse annud ja J. Hurtki presidendi ametist lahti mõistnud. Tartu linna 11. abikomitee ei ole nimetud  kaebtuse kirjas ja ka presidendi J. Hurt'i lahti tege- mises oma seisukohta siiamaale weel mitte awaldanud. Täna, 3. Aprillil peab Tartu 11. abikomitee oma koosolekut, kus peakomitee presidendi J. Hurtki peale kaebtust tõstetakse. Tema peale tõstetud kaebtust leiab komitee täitsa põhjendatud  olewad ja tunnistab see pärast omalt poolt peakomitee presidendi õpetaja J. Hurtki mitmesuguste süüde pärast presidendi ametist lahti. Kaebtuse punktid on järgmised: 1) Peakomitee oli sell ajal, kus peakomitee presidendi J. Hurt'i partei käes healte paljus oli, aastal 1880 maha teinud, et kooli kuratoriumis ehk walitsuses 10 liiget peab olema, nimelt: kaks mõisaomaniku kaks kirikõpetajat, kaks linna kodaniku, kaks rahwa koolmeistret ja kaks talupoega. Kõik liikmed saamad eluaja peale walitsetud. Seda peakomitee  poolt walmistatud plaani tegi?uur peakomitee ja abikomiteede õige ja seaduslik presidendi J. Hurtki juhatuse all koosolekul 21. Januaril 1881 tühjaks ja tegi selle asemel otsuseks: Eesti Aleksandri kooli kuratorium ehk eestseisus saab wiiestteistkümnest liikmest kokku seätud, nende liigete seas on kooli direktor, siis mus liiget, kes uniwersiteedist ehk sarnasest suurest koolist peawad läbikäinud olema, ja .üheksa liiget, kes Eesti rahwa usalduse wäärt mehed on, olgu mis seisusest tahes. Liikmed saamad kolme aasta peale makitud, iga kolme aasta pärast saamad kolm liiget loost läbi wälja heidetud, ja uusi matimad järel jäenud kuratoriumi  liikmed, Eesti Põllumeeste ja Kirjameeste seltsi saadikud,  nii et iga Põllumeeste selts kolm ja Kirjameeste selts neli saadikut walitsemise kogusse saadab. Ühel koolil, keda rahwas oma kasuks, oma waraga asutab ja ülespeab,  peab ka niisugune eestseisus ehk kuratorium olema, kus healte enamus rahaandjate, talupoegade poole ja nende kätte jäedaw on, ja seda teeb 21. Januaril 1881 aastal peakomitee ja abikomiteede koosolekul walmistatud ja kinnitatud  pohjuskiri üksnes Võimalikuks. Eestseisuse äraseadmine  on Üks kõige tähtsamatest küsimistes! kooli asjas, sest nõnda kuidas eestseisus on, nõnda saab ka kooli terme edespidine töö ja mäim olema, see eestseisus walitseb koolile koolmeistred ametisse ja laseb nad lahti, ja tema kinnitab kooli raamatuid ära, ja tema määramise all seisab terme kooli toimetus. Kooli eestseisus on kõige tähtjam asi terme kooli asutamise juures. See tähtjus läheb selle läbi meel suuremaks, et teda peale põhjuskirjade kinnitamise mitte enam kergoste Võimalik ei ole muuta. Kõik seda teadis ja teab J. Hurt ühes meie kooli wastalistega wäga heaste. Sellepärast tegi siis ka peakomitee president J. Hurt ja tema abilised õpetaja M. Jürmann ja töised, suure koosoleku  otsused 21. Januarift 1881 ise oma woli ja loaga tühjaks, jätsimad herra Tartu kuratori baron Stakelberg'ile need põhjuskirjad sisseandmata, mis suur kogu 21. Januaril 1881 teinud oli, ja andsiwad nende asemel need peakomitee poolt walmistatud põhjuskirjad mõne weikse muudatusega sisse, mis suurest kogust kõrwale lükatud oliwad saanud. Selle peakomitee poolt tehtud põhjuskirja läbi on meie wastalistel wõimalik, meie Aleksandri kooli kergeste oma kätte saada, sest see pohjuskiri on Pärnu kreismaakoolikohtu poolt ette antud, nõult meel halwem, mis Aleksandri kooli asutajatele 1863 aastal pakuti, kus üks mõisnik, kes ühtlasi kuratoriumi president, üks kirikherra, kooli ülemõpetaja ja kaks talupoega kuratoriumi liikmed pidiwad olema. Seda wale-põhjuskirja sisseandmist on J. Hurtsi abi M. Jürmann 22. Juuni 1882 aasta koosolekul awaldanud ja tõendanud. 2) President J. Hurt on suurtel koosolekutel mitu korda ütelnud ja kinnitanud, et kõik peakomitee liikmed, ja miimsel suurel koosolekul, et tema presidendiks ministeeriumi  poolt kinnitatud olla, ja et peakomiteel selle läbi woli olla, kõik toimetada ja teha, mis tema üksnes heaks arwab, abikomiteede käest ei pruukida peakomitee mitte woli otsustei  ka luba küsida. Nüüd on aga awalikuks saanud, et peakomitee  liikmed ega ka president riigiwalitsuse poolt mitte kinnitatud ei ole. Seeläbi on siis awalikuks saanud, et õpetaja J. Hurt suurtel koosolekutel mitte tõtt ei ole rääkinud.  Selle ütelusega ja tõendusega tahtis J. Hurt abikomiteede  saadikuid ikka wõrgutada, et siis seeläbi kergemine rahwale ja koolile kahjulikuid plaanist ja erapüüdmisi, mis osalt wastaliste laagrist tehtud oliwad, osalt oma ja oma parteimeeste kasuks ja auupüüdmise pärast wäljamõeldi, läbi ajada, näituseks ka Aleksandri koolimaja parandamise asi. Oleks see asi suurel koosolekul ette toodud saanud, siis ei oleks tõeste maja nõnda halwaste parandatud olnud, nagu seda 4. Januari koosolekul walitud komisjon, ajaleht Sakala ja asjatundjad mehed Põltsamaal ja muud nägijad tunnistawad. Ka oleks siis mõni hea tuhat rubla koolikajasse  tagasi jäenud. Peakomitee kohus on, suurte pea- ja abikomiteede koosolekute otsust täita, ja abikomiteede woli ja loaga asju ajada, nagu ka iga muu Seltsi ehk kogu eestseisuse kohus on. Seda ei ole õpetaja J. Hurt ja tema meelelised mehed mitte tähele pannud. Nad on oma woliga üle piiride läinud: koolimaja, mis ostmise ajal kolm neli tuhat rubla maksis ja sell ajal heas korras oli, lasti nõnda hukka minna, et ta parandamine enam palju ei mõju. Mitu tuhat rubla on juba parandamise sisse sulatatud, nii et maja nüüd juba peale kolmeteistkümne tuhande rubla maksab. Mis saab maja siis weel maksma, kui kord kool wõib käima hakata? Sest praegu ei ole ta weel ammugi mitte elamise kõlblikuks korrale seätud. 3) Õpetaja J. Hurt on 27. Augusti 1881 aasta koosoleku protokolli allakirjutanud, ilma et seda suur koosolek  oleks wastawõtnud ja kinnitanud, Wiljandi koosolekul nõudsiwad komiteede saadikud nimetud protokolli ettelugemist. Seal tõendas aga president J. Hurt, et protokoll suurest koosolekust juba wasta olla wõetud, sest tema, president, olla teda juba alla kirjutanud. Kui aga saadikut seda J. 'Hurtki ütelust, et protokoll juba kogu poolt wasta olla wõetud,  mitte õigeks ei tunnistanud ja protokoll ette luetud sai, siis sai awalikuks, et protokoll mitmes tähtjas punktides tehtud otsustest tõisiti oli kirjutatud. 4) President J, Hurt ei lase üleüldse otsust Seltside koosolekute seaduste järele teha, ta ei lase nõuu pidada ei otsusi teha, keelab üksi oma tahtmisega läbirääkimise ja lõpetab abikomiteede otsuse wasta asja, ei lase tarwilikuid