Sakala WiliandiS, 14. R»>chwbrikm pSewal IM. IV. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. ' WaStuWja toimendaja ja «Daandja C. R. Jakobson. Kuidas ajalehe "Walgusega" lugu oli. Kalewivma Selts on oma eMse ajalehe ~Walguse"  wälja läkitanud, mida meie fiin uawkene lühendatud attkch oma lugejate Me paneme. Ses seletus oU järgmine: „ Kalnvipoja" Seltsi wli kõige «Amaks 29. Juuli-kuu on juba kaks kuud sest ajast mööda läinud, ilma et nimetatud ajalehe Väljaandjal, Kalewipoja Seltsil, võimalik oleks olnud, ajalehte edasi wälja anda ehk tema seisma jäemist lugejatele teada anda. Seltsil on sellest küll wäga kahju, et asjad nõnda on läinud, aga temal ei ole tänini mitte Võimalik olnud, asju parema korra peale seada. Nüüd on Kalewipoja Seltsil see kindel wvtus, et asjad «arsti selguvad ja parema korra peale jõuawad. Et lugejad seda mitte kõik ei tea, missuguste põhjuste pärast ajaleht „WalguS" seisma jäi, sellepärast arwab Kalewipoja Selts seda enesele kohuseks, sellest awaliku seletust anda; ka on see asjale enesele kasulik, kui asjaliku seletuse läbi tema tõsine olek awalikuks saab ja mõnda wõeriti arwamist, mis ehk mõnes kohas tõsise teaduse puudusel  wõis maad leida, õigele teele tagasi wiib. Kõrgest riigiwalitsusest heaks arwawd ja kinnitatud  põhjuSkirjade järele on Kalewipoja Selts hariduse  Selts. Selle kõrge eesmärgi poole aStub Seks kooli-õpetuse ja laulu-harimise teel, millel õpetlikud kõned toeks ja edendajaks on. Iseäranis  nimetamise Väärt on see, et nimetatud Selts omaS koolis peale üleüldise Vaimuharimise kõigest jõuust hoolt kannab, mis EeSti raMM, iseäranis noorte meestele, kui meie suure Weneriigi riigikeel ülewäga kasulik ja tarwiline  on. Et selle Seltsi tegewuS ja kasulik hariduse töö rohkemini mõeduks ja suguwendadele suuremat kasu saadaks, sellepärast asutas Selts kõrge riigiwalitsuse  luaga ajalehe „Walguse". Selle ajalehe siht ja eesmärk pidi Kalewipoja Seltsi tahtmise järele järgmine olema: Eestlastele õpetust ja juhatust anda Vaimuharimise põllul, auufal kombel ja tõsiduse teel selle waSta Võidelda, mis meie armsa EeStirahwa loodusliku edenemisele takistuseks ja kahjuks on, ja kõige selle eest seista ja seda kõigest jõuust Laga aidata, mis armulise kõrge riigiwalitsuse isaliku soowimise järele EeStirahwale edenemiseks ja kasuks on. Lühidelt: EeStirahwa looduslik edenemine pidi „Walguse" ülem püüdmine olema. Seda soowideS,  tahtes, nõuudeS ja silmas pidades andis Selts ajalehe „Walguse" wälja. Toimetaja juhtis aga „Walgust" nõnda, et ta Kalewipoja Seltsi ja kõikide haritud inimeste ees põlgduse  alla langes. Igal ajalehel on oma siht ja eesmärk,  mille poole ta astub, aga „Walguse" toimetaja  siht ja eesmärk oli nõnda segane, nõnda siia ja sinna pööraw, nõnda ühele ja töisele poole painuw, et kogum mitte et Võinud Ütelda, mis ta õieti tahtis. Niipalju paistis aga selgeste igalt poolt Välja, et tema püüdmine EeStirahwa tarwiduSte ja edenemisega kuidagi wiisi mitte kokku ei sündinud. Toimetaja aStUS kõikide tõiSte EeSti ajalehtede waSta waenu jä riiu Vainule, tormas nende kõikide kallale, Leutas ja laimas auusaid mehi: tegi sellega Testirahwa eden»  duse maSta tööd. Lüli-kirjad ja kõlwatu kikus täitfiwad Seltsi ja Eesti rahwaliku ajalehte.  Asi läks nii kaugele, mitmed Seltsi liikmed awalikult endid nendeks mitte"enam ei julgenud tunnistada,  kui nad naeru ja hähi alla ei tahtnud langeda. Mitugi liiget pidi««td südame waluga häbi ja naeru kannatama. puhul tõi iHaleht kasu asemel kahju ja auu asemel häbi. Kõige imelikum oli aga see, et selle ajalehe toimetaja kõigel sellel 100 l ennast meel kõige targemaks tunnistas ja tõisi laua alla kõlistada  WtiS. Üleüldse andis toimetaja, M. Lindenberg,  Wtfi ajalehele «Häguse olu, et seda raske ja kurb on jutustada. Nõnda »5 Võinud asi mitte minna, nõnda ei OMud seltsi Weht jäeda. Mõistlikumad  ja targemad. Seltsi liikmed püüdsiwad toimetust  õigele teele juhtida ja nõudsiwad, kui toimetus sugugi ei paranenud, uut toimetajat. Kõige enam aga s oomis rahwaS seda, et Seltsi ajaleht tõsiseks rahwalikuks ajaleheks pidi saama, nagu tema asutajate eesmärk oli. Kõigest sellest ei hoolinud toimetaja midagi, ei wõtnud mingisugust nõuuandmist kuulda, mis mõistlikumate Seltsi liikmete poolest temale osaks sai. Kalewipoja Selts nägi ära, et asjad nõnda edasi ei wõinud, ei tohtinud minna, ja tegi 20. Aprillil otsuseks, et Seltsi ajalehe „Walguse" toimetaja sõimu, riidu ja tüli pidi maha jätma, pidi ennast parandama  ja auusal kombel Eestirahwa edenemiseks ja kasuks tööd tegema. Aga toimetaja ei hoolinud sellest midagi, waid tormas seda hullemini edasi. Selleläbi sai siis igapidi awalikuks, et ajaleht „Walgus" selle toimetaja käes paremaks ei wõinud saada, et tema toimetaja kõigest Seltsi tahtmisest hoolimata paranemist  ei tahtnud püüda, waid kõigest jõuust Seltsi õnnetuseks ja teutuseks, nii kui ka rahwa kahjuks edasi riidles ja hullustaS. Ikka rohkem ja rohkem nõudsiwad „Walguse" lugejad Kalewipoja Seltsi käest toimetaja muutmist. Suurem jagu Seltsi liikmeid oliwad selles samas nõuuS. Toimetuse muutmine ei olnud aga poolikul aastal mitte kerge korda saata. Kõige suuremat takistust tegi raha asi. Seltsi nõdral juhawsel oli „Walguse" toimetajal wõimalik olnud, asja nõnda seada, et toimetaja, M. Lindenberg, kõik ajalehe tellimise, kingituse ja kuulutuste rahad oma kätte Võttis. Toimetaja kohus oleks sellepärast olnud, ajalehte aasta lõpuni edasi toimetada. Seltsil oli, raha asja tähele pannes, seesama arwamine. Raha asi wiiwitaS kindlat otsuse tegemist. Niipalju aga oli juba täieSte selge, et selle toimetaja kätte ajaleht järgmiseks aastaks mitte enam ei wõinud, ei tohtinud  jäeda. Seltsi liikmete keskel oli nõuupidamisi ja läbirääkimisi, kuidas sõimu ja riidu ära keelata ja Võimatumaks teha saaks, kui ajaleht aasta lõpuni selle toimetaja kätte pidi jäema. ASjad aga ruttasiwad  ise muutmisele ja pöörile. Seltsi kindlat tahtmist teada saades ja seda ära nähes, et Selts ennast ühest mehest mitte enam wedada ei lasknud, waid, oma kohust ja eesmärki ära tundes, oma asja ja olekut kindlama korrale hakkas seadma, sai „Walguse" toimetaja omas iseenese  kiituse armastuses nõnda Vihaseks, et ajalehe Väljaandja, Kalewipoja Seltsi, wasta wälja aSWS ja teda laimama hakkas. Seltsi ja üksikute liikmete laimamise läbi lootis ta wist meel kuidagi wiisi enesele  kindlust saawat. See oli aga tühine lootus! Selts ei lasknud ennast mitte enam pilgata ja sinna ja tänna wedada. 26. Juuli-kuu päewal walitseS Selts oma asjade läbikatsumiseks „asjatundja komitee" ja andis ka äjakche „Wakguse" asja sellesama komitee  kätte läbikatsumiseks ja nöuupidamiseks. Asi oli muidu igapidi selge, üksi aga see küsimus, kuidas toimetuse muutmist kõige paremine ja kõige kasulikumalt  ette wõtta, nõudis läbirääkimist ja nüuupidamist. Nüüd nägi ka „Walguse" toimetaja, M. ära, kui kaugele asjad oliwad läinud, et mitte nalm ei olnud, waid et temal siin pieestega õlil kindla meelega oma asja korrale hakkasiwäd sead«« ja jättis ise ajalehe toimetuse 29. Juuli-kuu päe»saV saadik seisma. Jutu aga tegi tema wälja, et Sel» olla ajalehe kinni pannud. SeltS ei olnud oma lõpe! otsust weel mitte jõudnud teha ja protokolli kirja panna, ehk see küll teada oli, mis Seltsi lõpeotsuS niisugusel 100 l saaks olema. 23. Augustil pidi SeltS oma otsust awaldama, kui asjatundja komitee oma arwamisi enne Seltsile oli ette pannud. Sell waheajal  wõttis M. Lindenberg niisugust tallitust ja rahwa üleskirjutusi Seltsi majas ette, mida Seltsi põhjuSkirjad  mitte ei lubanud ja mis Seltsile ähwarda» suurt hädaohtu tuua. M. Lindenberg'il ei olnud Seltsi asjus ja Seltsi majas mingisugust õigust ja tallitust sell ajal enam, peale ajalehe toimetuse, mida ta ise oli seisma pannud, sest juba 16. Juunil oli Selts teda teadawate põhjuste pärast oma asjade tallitusest wälja walitsenud; peale selle pidi ta mõne päewa sees Seltsi majast muiale elama minema. Selts ei teadnud sugugi mitte, mis M. Lindenberg tema majas keelatud wiisil ja seaduse-waStasel kombel oli ette wõtnud. Weel wiimsel silmapilgul leidis koosolew asjatundja komitee ja suurem jagu eestseisuse liikmeid, mis seltsimajas oli tehtud, ja jõuudis õnneks weel hädaohtu ärapöörda. „Wälguse" toimetaja M. Lindenberg langes 9. AuguSti-kuu päewast saadik oma seaduse-waõtalise tegewuse pärast seadusliku ülekuulamise  ja wastutamise alla. Selts, kui truu ja sõnakuulelik  riigi alam, ei wõinud midagi muud teha, kui aga üksi oma kohust täita ja seaduse-waStalift asja oma majast ära saata. Kõikide ülemal nimetatud põhjuste pärast walitseS Selts 23. Augusti-kuu päewal endist „Walguse" toimetajat,  M. Lindenberg'!, täieSte ammetist ära ja lahti. Nõnda ei ole ajalehel „Walgusel" praegu mitte kinnitatud  toimetajat ehk redaktori. Selts saab uue toimetaja  eest seaduse teel hoolt kandma; see saab mõnda aega wõtma. Enne uue toimetaja kinnitamist ei wõi ajaleht „WalguS" mitte wälja tulla. Omalt maalt. Wiliandis. Tänasel päewal, kus see leht ilmub, pühitseb terwe Weneriik üht tähtjat päewa. Sellel päewal on meie kallis armastatud Mgi' H