Näärikuu pääwal on meil Eestimaal natuke külma tulnud taewas on pilwetega kaetud ja lund saeab. Wõib olla, et nüüd ometigi korralised talweilmad tulewad. /Tartu Eesti Seitung- on oma eksitust selle Kõigekõrgema  käsu kohta õiendanud, mis kogudusemaa müümist  ja ostmist Wenemaa seespidistes kubermangudes tänamise  aasta käigus kassib. kirjutab aga weel oma Nr. 3 sees, 13 Näärikuu pääwal: Maa müümise kohta on ajalehtede arwamised ja seletused  alles weel nii mitmesugused, et sellest asjast weel mitte täielist sõnumid ei wõi anda. Niipalju nääb kinodel  olewat, et see seadus terwe Wenemaa kohta käib. ,Mill ta lmeie juures seaduse jõuu fisse astub, selle üle on nüüd wõttnatu otsust anda.- Kelle kasuks ,Olewik- sedawiifi kirjutab, see on meil nii palju vu meil aga teada, et sellest kellegile kasu tulla ei wõi, kui Kõigekõrgemaid käskusi wõõriti tähendakse ja rahwa meelt segatakse. See Kõigekõrgem käsk ei ole koguni  mitte üks puus seadus,- waid see on üksi aga selle seaduse wiimane täieldus, mida Kärgestönuis Keiser Aleksander  11. 19 Küünlakuu pääwal 1861, Wenemaa seespidiste  kubermangude talurahwa priikslaskmiseks andis, ja see wõib siis ka üksi nende maakondade kohta mõeduda, mille kohta see seadus mõedns. Baltttnaa kubermangude kohta ei wõiuud see mitte mõeduda, sest Eestimaal oli talurahwas juba aastal 1816 ja Liiwimaal 1819 priiks lastud. See Kõigekõrgem käsk seisis juba 1 Näärikuu pääwal sõna sõnalt Malitsuse Teadaandjas,- seal oliwad ka kõik need kubermangud nimelt ülespandud, mille kohta see ,käib,- ja selle järel olime meie seda oma lehe Nr. 1 sees üles pannud. Et Mlewik- sellest Riigiwalitsuse ametlikust lehest ühtigi ei teaks, mille järel meie seadust mööda teadmata, üksi Kõigekõrgemaid käskusi kuulutada tohime, see on raske uskuda. Wõib olla, et „Olewik- selle läbi „usaldust- oma peale kinnitada loodab ja rahwa ees oma „rahwuslikumeelt  tunnistada tahab, kui segadust teeb. meie arwame aga, et meil, kui Riigialamatel muud õigust ei ole, kui Kõigekõrgemaid seadusi ja käskusi seadust mööda kuulutada, mitte neid ühe ehk teise heaks tähendada. Eksitus teeb ikka eksijale kõige suuremat kahju, sellepärast kinnitame siin weel kord: See seadus ei möedu mite Bal tiin  aa kubermangude kohta. See ei wõt ka mitte meie maa kohta mõeduda, sest see ei ole meie eraseaduste kohaline Kes te seda asja seletab, see eksitab rahwasi niisamati nagu need, kes mullu Wenemaa löuuapoolistes kubermangudes kulutasiwad: kä ssibJ u ut ide w ar a riisuda ja l õ hku da. - Waesed inimesed laskfiwad ennast eksitada ja lõhkusiwad,  ja peawad nüüd seda eksitust Siberis, wangikodadeS ja wau.uroodudeS waStama. Seesuguse eksituse ja õnnetuse eest tahame meie lugejaid kaitseda. Meie ei tohi selle peale waadata, kaS seda „ lugeda  tahetakse/' kas seda Maldakse- ehk kas Mlewikmeie  lehte Eesti lehtede sekka lueb ehk mitte. KeS teisiti teeb, kes Kõigekõrgemaid taskust segab, wõõriti seletab  ehk nende mõuukonda oma tahtmist mööda laiendab, see wõib küll mõne aea ,rahwuslikkuS- läikis seista, aga see kogub meresüüd ja eksitatud rahwa pisaraid oma pea peale. Selle eest hoidku meid Jssand-Jumall „Olewiku- Nr. 3 sees leiame meie peale selle üht kentsakat kirja Wigalast. milles tunnistakse, et Wi - gala talurahwas koolitamise poolest palju rohkem tagasi oleks, kui Tartu j a Wi l.j andi kreisi rahwas, et Wigala rahwas  koolide eest weel sugugi hoolt kanda ei tahaks  ja wittnaks kttmitakse: Minu soow on fiis siit Wigala rahwale: Kõrge udagu mõisnik pääle o m a talu nikk uderenti, aga andku netlesee eest ka jälle hääd kooltdja tublid koolmeistrid,  uagu seda Wigala mõisate härra ka teeb.- Kas siin ei peaks mitte Mlewikule- seesama »äpardus  juhtund olema, mis mullu Eesti Postimehelemõue  Kirjameeste Seltsist wäljaastund meeste kohta juhtus,  kelle uimedest pärast „Baltlaste Piirikiwi- kokku seati? Meil on Wigala talurahwas wäga tuttaw ja armas ja meie teame, et Wigalas rahwakoolid juba rohkem kui ühe rahwapvlwe eest rohkem õitsemas oliwad, kui küll mitmeS paikas „Tartu ja Wiljandi kreisis- täna. Peakoolile  on smõisnik- juba mul eZ 40 aasta eest maad> annud,  mis suurem on kui mõni weike mõisaks. Wigalas seisis talurahwas „koolitamise poolest- juba ammu wäga heas kordas ja sealt on mõned talurahwa pojad oma koolitamise  mõnul wälja läinud ja tähtsate ametite peale asunud. Kutda Wigala talurahwas- wiimaste aastate fees nii wäga ,lagast- jäänud oleks, see on meil niisama arnsamata, kui see, kuida üks inimene, kellel mõistus peas ja süda rinduS on, Wigala rahwa kohta seesugust oomi  wäljamõtelda ehk koguni üleskirjutada wõib, nagu Mlewiku- kirjasaatja seda teinud olla. See kiri on üleüldse  nii weider, et meie selle üle Wigala poolt seletust palunud oleme. Seda seletust saame omal aeal awaldama.  Meil tahab aimata, kui oleksiwad meie maa Demokratlased  nõuuks wõtnud, oma meeletumaid tagakihutamist nüüd ka juba auusa Wigala rahwa keskis algata, kellest mõni aasta pärast talukohtade kruntipanemist rõömmuga tunnistati: , Waesed on rikkaks ja rikkad weel rikkamaks saanud. Kihupäid on igal poolel, miks siis ka mitte Wigalas, kes Demokratlaste kuulutuste wäljalautamist hirwitates  oma peale wõtakfiwad. Meie kirjutasime selle oma lehe tänase numre hakatuses,  et hea õieks, kui meie seltsid ja lehed nüüd kõiki tülitsemist  maha jätaksiwad, künni kõrged ülewaatajad meie maalt läbikäinud on. Selleks on aga kõige pealt tarwis, et kõik waled ja kihutamise!» meie maa teisest kännust wõsuuud  kodantkude wasta maha jäätud saamad, muidu ei wõi rahu ka sel lühikesel wahe aeal tulla. Keda sõimatakse,  see saab ikka wastama. Et rahu kosuks, selleks peame weel kord ,Olewikku- natuke noomima. ,Olewik- ütleb oma Nr. 3 hakatusel, Saksakeeli aealehed  oleksiwad sellest aeast saadik Meie maarahlva elukombete  pahemaks minemisest- kirjutama hakanud, kui Eesti saadikud Peterburgis käisiwad. See on wale ja see on tüli kihutus. Saksakeeli aealehed on sellest aeast saadik elukombete roojastamisest kirjutama hakanud, kui tulefütitamised  Tartu ja Wöru maakondas hakkasiwad. Langefiwad  need aead kogemata kokku, siis ei ole fee jo wist küll Eesti saadikule süü ega ka Saksakeeli aealehtede süü, aga elukombete roojastus on see küll wist ikka, kui wallawanemate  ja mõisa omanikude küünid, rehed ja kuhjad põlema pistetakse; ega seda salata wõi. Jääme tõe juure, sellest hoolimata, kelle kasuks ehk kelle kahjuks tõtt räägime,  fiis ui hku me iseenesest õigele teele ja üksi õigel teel teel tohime meie edendust otsida ja leida. Üleüldse katsawad  meie »rahwuslikud- lehed oma ,rahwuslikku- meelt selle läbi ülesnäidata, et ikka ja ikka kirjutawad, Saksakeeli  aealehed teutakflwad Eesti rahwast ja astukflwad Eesti rahwa püüdmiste wasta. See on jo jälle täitsa wale. Meie ei ole weel Saksakeeli lehtedes mitte üht teutlikku sõna Eesti rahwa wasta, mitte üht sõna selle kohta leidnud, et Eesti rahwal mitte omad õigused ei oleks, mida soowida ja pärida ei tohiks. Kõik, mida meie leidnud oleme, on tagasitõrjumine nende meeste ja lehtede teutamiste wasta, kes ennast rahwa laia selja taha peidawad ja sealt sõimawad. Need mehed ja lehed ei ole aga mitte Eesti rahwas, waid need on nemad ise. Mõtelgu  nemad ometigi natuke selle peale, et neil õigust ei ole, rahwa nimel waletada, ja pärast rahwast omaks kilbiks tarwitada, kes kõik need nooled wäljakannatama  peaks, mida tagafitõrjujad nende, mitte aga rahwa peale lasewad. Kuida oleks ast kui oodatawad  kõrged ülewaatajad ka Eesti ja Saksa aeakirjandust läbi uuriksiwad ja leiaksiwad, et EeSti aeakirjaudus ülekohut  teinud on? Eks langeks fiis kõik meie aeakirjaudus,  Eesti rahwa awalik hääl umbusalduse alla? Seda palume meie tähele panna; sellepärast kirjutame meie, et Eesli rahwaS ikka täie usalduse sees, meie Suure Keisri ja Herra ja meie kõrge Riigiwalitsuse ees seista wõiks. Seda andku Jumal! Tart ust. Liwimaa möisuikudekogu poolest on nõuuks wõetud, Riigiwalitsusele palwekirja saata, et kui wõimalik juba enne Züripääwa sel aastal seadus wõiks kinnitatud saada, mille järel ka nende mõisade talukohad talurahwale wõiksiwad päriseks müüdud saada, mis waestelaste omad on, ehk mis wöörmündrite all seisawad. Liiwimaal on ülepea 68 mõisa umbes 700 adraga waestelaste omandus,  ehk umbes kümnes jägu kõigist Liiwimaa adradest. Wöörmündrite all feiswaid mõisast seal sel silmapilgul küll mitte ei ole, neid wõiks aga muidugi igal pääwal figida. Liiwimaa Maapäawa ettewalmistaw kogu on selle kuu 11 pääwal Riigas kokku astund. Malgast. Walga maakonnas on hiljuti kaks meest kinni wöetud, kes just üht küüni põlema pistmaS oliwad. Neid leiti Eestlased olema ja nemad on tunnistanud, et nemad selleks Tartus 50 rubla eest palgatud olla. Kuida  meie pärast kuuleme, on nende tunnistuste peale kuulsa Märt Mitti maja läbi otsitud, kes iseATartu, Kirjameeste Seltsi koosolekule sõitnud oli. Mitt Politsei ametnikude eest põgenenud, pärast aga oma kodu kinni wõetud ja wangi pandud. Mis süüd tema paele kaewatakse, seda meie ei tea, Tartu Eesti Seitungi teeb aga tema maja läbi otsimisest ühe haleda jutu haigeks ehmatand naesest ja teistest haledustest, kuida see koWje ees nii sagedast halwa rahwa tuntud wiis on. Meie ei suuda aru saada, miks meie ,rahwuSlikud- aealehedMii sagedast seesuguste kahewääriliste meeste nõuusse heidawad  ja nende eest kostawad, otsekui ei oleks EeStirahwal paremaid ja selgeid mehi, kelle peale ennast rahwas tuetada  wõiks. See on üks nii inetu ja paha waimuwaesuse  täht ja tunnistus, et meie kõigest südamest soowikfime,  meie aealehed ei segaks rahwast seesuguste meestega, waid ootaks oma eestkostmisega, kunui asjad wähegi selgida  jöuawad. On ükski süüd teinud, siis wastaku tema  ise oma süü eest, Eesti aealehed hoidku ennast aga, tema süüd Eesti rahwa peale lükkamist, see on põhjatu ülekohus rahwa wasta. Mõrust. Haanja rahwa? on ennast wastapanemata lugeda lasknud, kui Liiwimaa Kubernör kaks ametniku senna saatnud oli- Riiast. Patronaadi õiguse kautamise üle saab Liiwimaa  Maapäwal nõuu peetud. Peterburgist. Kurjategija Sankowski, kes Kindral Tsherewini peale laskis, on surmale wõllas, ja tema abimees ja nõuuandja Meluiko w 20 aasta peale wangitööle mägedes mõistetud. Keisri armukäsu järel on Sankowski'le elu kingitud ja tema saab määramata aea peale wangitööle mägedes, saadetud. Wenekeeli aealeht Porjadok on poolteise kuu peale ära keelatud. Zalawäe Kindral Kindral-Adjutant Minkwist on ära surnud. See kuulus mees oli ühs kirikuõpetaja poeg Saaremaalt ja on peale 50 aastat wäeteenistuses seisnud. —> Keiserlik Kõrgus Suurwürst Mihhael Nikolaiewitsh oli selle kuu 12 pääwal ksik need wäepealikud oma juure pidule kutsuud, kes mullu Geok-Tepe lahingist vsawõtfiwad.  Pärast seda kogufiwad nemad ennast Boreli wõerastemajas  oma kestis pidule. Kuulus Kindral Skobele  w pidas waimustud kõnet Weue sõeawäe wahwusest kellel edaspidi kedagi teist wnge karta ei oleks. Wõeral maal tähendakse seda kõned ähwardamiseks Saksamaa wasta ja seal näib seda natuke pahaks pandama. Lepttuse-kiriku ehitamiseks on 28 plaani fiSsesaadetud.  Kelle plaani kõige paremaks peetakse, selle üle ei ole weel otsust tehtud. —. Kindral-Adjutant Würst Suworow, endine Baltimaa  Kindral-Kubernör on Riiksrathis järsku haigeks jäänud.  Surwürst Mihhael Nikolaewitsh saatis teda ise koju.  Surma ei ole küll esiteks weel karta, aga täie terwise  peale ei näita ka lootust olema. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Riigipääwal oliwad juba suured waidlemised selle kuningliku käsu üle, mis riigiametniludele  meele tuletab, et nemad Riigipääwa saadikute walimise  juures mitte Riigiwalitsuse wastaseid walida ei tohi. Riigipääwa saadik Dr. Hanel peab seda käsku rahwa õiguse ja wabaduse lõhkumiseks ja kaebab, et Würst Vis-, mark ennast rahwa ja KeiSri wägiwaldseks walitsejakS teha tahta. Würst Bismark wastab pitkas kõues, milles selle peale tähendab, et Preusfi Kuningas ja Saksamaa Keiser  oma isewalitsust koguni mitte Parlamenti kätte annud ei ole. Au stri a- Un grumaalt. MässamineDulmaatsias Bosnias ja Herzogwiinas on juba nii suureks läinud, et 50,000 meest sõeawäge senna saata tahetakse. Werewalamist  on seal ka juba olnud aga ligemad sõnumid puuduwad  weel ja neid ei ole ka wist täiest saada, sest Riigiwalitsus  on kõik Redaktoorid kokku kutsuud ja neile ligema sõnumite andmist ära keeland. Sellest arwatakse, et asjad seal koguni pahad on. Prantsusmaalt. Gambetta himustab riigi põhjuSseadust mitmewiisi muuta, nimelt Senati wõimust Parlamenti üle wähendada ja rahwasaadikute  walimisekorda pöörata. Wiimane soowimine oli tema nõuu järel juba suwel Parlamentis wasta wõetud, aga Senatis tagasi tõugatud, kus kardeti, et Gambetta uue walimisekorra abil enneaegu Grevy asemele Präfidentiks  saada püüab. Nüüd tahaks Gambetta Senatit koguni  ära häwitada, kui iganes wõiks. Oma pärimist on tema Parlamenti ette pannud ja ähwardab Minister ametist  tagasi astuda, kui tema tahtmist ei tehta. Waidlemine Gambetta sõbrade ja wastaste wahel on suur. Kellele wõit jääb, see su weel teadmata, ikka aga wõib olla, et suure käraga tulnud Gambetta Ministerium pea jälle hauda läheb. Üleüldse rahu heaks oleks seda soowida, Nii kaugele ulatasiwad sõnumid juba teisel nädalil, mida  meie ruumi kitsuse Pärast pidime andm ata jätma. Nüüd