nmle raha eest oli äramüünud; tema on mulc mandunud, sind surmata; kahju, et ma «kirisesin ja õieti ei osanud. Äraneetud  olgu mu käed, kui nad sind mitte üks kord sulgemine odaga ei pista!" Tema hirmsad sajaiamised, mida ta ise enese ja Kiseppa kohta suust wälja ajas, saiwad ühe uue nähtuse läbi segatud Kaks kohtuteenrid tsiwad ühe mehe Türklase  nidis sisse; see oli see õnnetu Janina Ali pasha. Punane Türgi müts kattis kaubansuuniku  Bolnau ahastust täis peat. Kõik ehmatasin ad 'ell silma pilgul, iseäranis näitas see laulujuhatajasse puutunmt; tema nagu laks «algeks ja punaseks ja põöris wiimaks oma palge körwale. „Auustud barra Planto". rääkis politseiülem, tunnete teie seda meeir?" Haige oli julm silmad, kinni pannud: ta kiskus neid wacwaga lahti ja ütles: „minge kõige põrguliste juure, mina ei tunnen teda mine!" Türklane «aetas kurna näuga ümberseisjate  otsa ja ütles nuüuie häälega: ..Ma teadsin küll, et see nõnda tulema pidi. Aga neiu Biauetti kuidas «õisite teie üüt ilma süüta meest nõnda õnnetuse sisse lükkena  ..Mis on selle härraga sundinud, küsis lauljanna: ma ei tunne teda mitte." Kurru politseimeister, mis ts siis teinud cn 5" ..Reiu," ütles politseimeister sügama tõ-sidumga, „kobtu ecs ci marsa ükski Mul andmine ega bglasrus, teie peate sida härrat tundma ; see LU kaubanõunik Bolnau. Teie oma toatüdruk on tunnistanud, et teie selle mõrtsuka töö juures tema nime olete nimetanud." «Muidugi!" kaebas pasha, „minu nime nimetanud ühe niisuguse segase asja juures!" Lauljanna ehmatas, üks sügaw puna lendas üle ta ilusa näu, ta hakkas suure liigutusega laulujuhataja käest kinni ja ütles: „Karlo! nüüd peab rääkima; ma ei wõi mitte kauem wait olla; jah, härra politseimeister, ma wõin küll seda kallist nime nimetanud olla, aga ma ci mõtlenud selle all mitte seda härrat, waid" ,Mind!" hüüdis laulujuhataja ja astus ette „minu nimi on, kui seda mu armas isa jääl lubab, Karl Bolnau!!" „Karl! Musikant! Ameeriklane!" hüüdis Türklane ja langes tema kaela ümber; „sce on see csiminc mõistlik sõna sinu elus, sa oled mind ühest suurest ahastusest Vabastanud."  ~Km see asi nõnda on", ütles politseimeister, siis olete teie priid, ja meil on selle asja sees paljalt praeguse härra Planimga tegemist.,, Ta pSSris ennast ümber moodi poole; saal seisis arst ja pidas mõrtsuka käe omas peus; ta pani teda jälle waikscste tekki päälc, muljus tema kangeks jäänud silmad kinni ja ütles: «Politseimeister! tema seletab seda asja nüüd übc kõrgema kohtumõistja eeS." Koban därrad möiftsiwe.d robtri mullusest, el neil siin midagi ei olnud eneun kobut mõista, nad laisimad selle lurm.w. iurnu kambrist wälja ja asruwrad mlle õnneliku, jälle leitud pasha poja ja laulujuhataja kambri; lauljanna peitis oma palge armukese  rinna wastu, tema silma pisarad woolasiwad  jõena, aga need oliwad need wiimased,  mis ta oma õnnetuma juhtusele nuttis, sest pasha käis naeratades ilusa paari ümber,  ta nähti omas mõttes ühe suure asja kallal tööt tegewad; ta rääkis salaja tohtriga  ja astus selle juurest oma poja ja lauljanna juure. „Koige armsam neiu!" ütles ta, „ma olen teie pärast palju wälja pidanud, teie olete mu nime nii sandiste pruukinud, et ma teid paluma pean oma nime minu nime wastu ärawahctada. Teie olete eile minu taldrikut  punshiga ära põlganud, saate mind jälle tagasi tõukama, kui ma teile siin olewat  härrat, minu poega Karl Bolnout, pakkun selle palwega tema abikaasaks saada?". Ta ei ütlenud mitte „ei" ; waid musutas  röömn pisaratega tema kätt, laulujuhataja  wõtus teda suure rõõmuga oma kaenlu ja näitas mööda läinud asja taieste äraunustauud olewat. Kaubanõunuik wõttiS tohtri käe kätte ja ütles:" „Lange, üttelge, oleksin ma wõinud seda arwata, et see nõnda minema pidi, kui teie mind selle kole sõnumiga üraehmatasitc, kui ma palee akna ruutusid lugesin ja teie uiule ütlesite, et tema wiimane sõna Bolnau olnud  oli!" ..Nob! mis teie siis enam tahate!" waetts tohter naeratades; see oli ometi hea. et ma seda teile see kord ütlesin; kes tead, kas kõik nõnda läinud oleks ilma lauljanna wiimse lõa.na «Bslnau!" Wenclaste kasu ja auu wastascd oliwad, sellest hoolimata on Inglased praegustäis lootust, et kõik rahulikult läheb. Inglis ministrid on nüüd hoopis wühemaga rahul, kui kolm nädalit tagasi, kus nad mööka kõlistama hakkasiwad. Londouist kirjutakse meile: See kord ei näita Inglismaa rahwa seas mitte üks sõhuke sõja himmu olewat, kui 1878 aastal,  kus ka kord sõda Wcnelastega ähwardas  tulla. Siiski on nüüd nende arw, kes sõda ei taha järge jätta, hoopis suurem kui enne, ja peetakse sõda rahust hoolimata tarwilisemaks kui 1878 aastal. Wöib olla, et umbest see läbi rahwas hoopis suurema tõsidusega selle pääle waatab, sest kuskil pool ei saa sõda nii suureks kahjuks arwatud kui Inglis maal. Minu mõtte järele on sääl aga meel üks teine põhjus. Inglis rahwaS teab, et sõda Wcnelastega mitte ainult hirmus, maid ka iseäranis olema saab, sest et ses sõjas saaks kõige tähtsam  üks sõja riist olema, millest ainult nii palju tääda, et tema mõjuduscd hirmsad on, aga weel mitte küllalt ei tüäta, knida iviisi ennast selle eest kaitsta. Meie räägime torpedost, sest kõige hirmsamast ja kawalamast sõja riistast, mis siit saadik ülesleitud on. sTorpedod on dünamitiga täidetud pombid, mis osalt mee alla pannakse, osalt mee paal ojuwad,ja kui nad ühe lacwa ehk muu khwa asja wasta tõukamad, siis sünnita- wad plahwatust. S. T.). Torpcdod on paljalt wähikestes ja siit kaugel olemates sõdades proowitud. Wene- Türgi sõjas ja nüüdsel ajal Prantsuse- Hiina sõjas on torpedode läbi mitmed soja laewad ärapurustatud. Aga need ei ole mitte nii suured sõjad olnud, et see läbi torpedode mõjudust tundma õppida. Hiinlased on meel toores rahwaõ, Türklased  nii sammuti. Uksi päinis üks suur sõda Euroopas see on igal pool kindel toob selle üle otsust. Seda sõja riista proowida ei ole ühelgi riigil meele järele, weel wähem Inglis riigil, kus see riist suurt saaki leiab. Kui torpedode wastu ühtegi rohtu kaswanud ei ole, siis on, ütlcsiwad kartlikud Inglased, Inglismaa kadunud; mitte üksipainis India, maid Inglismaa s. o. Inglaste kauplus. Inglaste torpedod  nuumad Wenelastele wähem kahju teha, sest et nendel ei sõja ega kaubalaewu  palju ci ale. Wenelaste torpedod aga wöiwad kõikides meredes Inglis laewu ja seega Inglis maimust ja kauplust rikkuta. Misgi asja üle ei ole suurema tõsidusega nõu peetud, kui torpedode üle. Inglased on see sõja riista kaunis hooleruse sisse jätnud. Ehk küll Inglasel kõige suurem mägi on, siiski on tal wähcm torpedo-paatifi  kui Venelasel, kelle laewa wäge kaugeltki  . nglase omaga wõrrelda ei wõi. Selle üle aga on Inglasel wähe mured. Inglasel  wõib ja saab, kui süda peaks tulema, torpcdo-paatisi küllalt olema. Selle poolest ei kahkle nemad mitte; ka selle poolest mitte, et üks Wene soja- ehk kaubalaew mere pääl nende silma tohiks tulla. Aga kuidas peawad Inglis laewad, mitte üksipäinis  mere pääl, kus neid igal pool juurel hulgal leida on, maid ka Inglis kanaalis ennast Wene torpedode eest kaitsma? Uyest Prantsuse mere mäe harjutusest (manöwrist) räägitakse jälestusega: Sääl sai nelja mere mäe soomuslaewale tääda antud, nemad saada öösel kellu 12 ja 3 wahel torpedodest  takistatud. Kõik laewad walwasiwad suure hoolega, sest iga laew, mis üht torpedo  paati 50 sülla kaugusel oma ligi laseb, pidada ennast kadunuks arwama. Kaptenid lasksiwad elektri-tulewalgust'igale"poole paista,  nad walwasiwad ja paniwad tähele, kõik oli malmis. Äkitselt saiwad 3 punast latorni ühe korraga üles tõmmatud, märgiks, et 3 torpedo-paati nägemata nõnda ligidale tulnud oliwad, et kõik 4 soomus laewa oleksiwad wõinud ärapurustada.  Teine kord peab ühe sarnatse harjutuse  suures koguni üks torpedo-paadi kapten  ühte kogemata maha rippuwad köit mööda laewa pääle roninud olema ja sellega neile tääda annud, et tema kardetaw torpedo-paat sääl olla. Ons meremäel  weel mingi sugust pääsmise lootust? Muidugi on torpedo-paadid ka häda õhtus.  Aga nemad wöiwad ennast pääwal ikka oma suure nobeduse läbi kardetawaist söjalaewadest kaugel hoida ja öö marjul nendele ligi tulla. Ja mis lootust on sõja laewal üht wähikest ruttu sõitjat paati osada? Paljalt juhtumise korral. Ja kui tal see õnn on teda osada, mis tähendab ühe niisuguse paadi kahju, mis mitte enam ei maksa, kui üks weerend miljon maksab oma 15 mehega, ühe soomus laewa kahju wastu, mille pääl 500 meest on ja mis 30 kord nii palju maksab. Selle tundmata sõja riista kartus on wist Inglis ministreid sundinud järelandma,  et nad Wene walitsusele paljalt tähen-