tõstmise e.st muret pidama, teed näitama pankade ja madalate kohtade paal, sügamas istuwatd laevu ivedama, jõed ja sadamad puhastama. Selle seltsile on ka luba antud teistes meredes Wenemäül oma kontorid ja laewad asutada. Põhjus kapital selle seltsil on 250 tuhat rubla, mis ou IMS aktsia päälc ära jagatud, 2SO rbl. iga aktsia. Selle seltsi walitsuS saab Tallinnas olema. Läti selts armas oma miiinascl koosolekul heaks, üht Läti waua asjade kogu (Museumit) elule kutsuda. Sest ikka enam ja enam minna Lätlaste wanad tähtsamad asjad kadunuks ehk saada ka wõeraste kätte. See tähtjas ettepanek sai waStu võetud ja tema ligemaks korralduseks ükZ komissiou valitud. Koolide kurator, salanõunik KapnStin, on wäljamaalt tagasi tulnud ja Peeterburgi sõitnud. S 7. Septembril. Pühopäewa õhtu tuli Tartust esimine raud-lee rong uut teed mööda Riiga. Tema püül sõitis selle tee ehitaja Götte. Pcetcrburgist. Nagu „Nowosn" teatab, pandawat cdcSpidi nende noorte meeste pääle, kes kroonu teenistusest wabaks jäSwad, wüerublaline maks, niis nad pääle loosiwõtmise kuni teise aasta Septembri-kuu tõ. päewani ara peamad õiendama. Kellel pääle selle teäht-päewa meel võlga on, peab iga kuu sees 50 kop. irahwl maksma. See tähtpkcw antakse ainult macStclc inimestele, kuna jõukad oma maksu kohe ära pcawad õiendama, nimelt sel wiisil, et nad 5 rbl. eest markisid ostawad, mis nende sissekutsumise lehtede pääle pannakse. Ajalehed tõcndawad et passide kommission vn kolme wiist passi wälja andmised muutnud ja neljas kinnitanud. Esite oli, et mõis pass wõtta S kuu pääle, 30 kopituse maksuga; poole aasta pääle EV kop-, ja aastased passid I rbl. maksuga. Aga nüüd, seda tähele pannes, et palju söönumad meel mähema aja pääle passid wõtta, on komissiou põhjuseks teinud edespidi kuude pääle passid wälja anda, 10 kop. maksuga. AaSta- passide pääle ou I rbl. 20 kop. juure pandud. 24. Septembril on keiserlik pere Georgi Aleksaudromitshi saadetusel Nlomoivrossiiskis olnud. 25. skp. on nemad Batumist wcilja sõitnud Mihailowo ja säält Borschomi, suurwürsti Mihael Nikotajewitshi mõisa sõitnud. Säält on nad 23. Septembril tagasi sõitnud Mihailowo jaama pääle ja hom. k. 10 on nad Tiflisse linna jõudnud, kus neid ka Persiamaa kuninga saadikud terctasiwad ja keisri kiitle ühe kirja andsiwad oma keisri (shahi) käest. Wenemaal ou miucwal aastal 1.187,307 immest «väljamaale reisinud ning sinna umbes 120 miljoni rubla raha miimid, kuna Wencmaale tulejad ainult 40 miljoni rubla tagasi on toonud, ehk «viimaste arm küll 1.221,400 on olnud. Tschernigowist. Mil «viisil ka Wenclased hobusewargaid põlgawad. Kroweleisi kreisi talupoeg Timvfei Konowcts ostis enesele uue hobuse ja iviis ta öösiks teistega ühtlasi karjamaale. Süül kiskus uus hobune eiresc aga lahti ja jooksis teise küla hobuste sekka. Konowcts läks teda säält kiuni püüdma ja ära tooma. Teise küla hobuste hoidjad pidasiwad teda hobusswargaks, wõtsimad kinni ja peksiwad teda marga paha nii hirmsaste, et tal enam eluga nende käest pääsemise lootust ei olnud. Ta tegi ennast surnuks, et nad siis «vahest ära läheksiivad. Kui kõik ära oliwad läinud, tuigcrdas mees waewaga minema. Teisel homikul lcidsiivad oma küla karjased ta üles ja iviisiivad koju, kus ta surinaga heitleb. loss, mille walgeid müürist, selgeid aknaid, kõrgeid tarnisid ja särmvaid nupusid päewa ajal kaugele näha wõis, aga nüüd ei nähtud temast midagi. See loss oli ammust ajast juba ilma elanikudcta. Tema peremees oli Wencmaale reisinud, et tal seega mitte ci oleks tarwis ennast uhke Napoleoni ette alandada, kes püäle Wene- ja Inglismaa peaaegu kõikide teiste riikide üle walitseS. .Miks pärast pean mina siis nii wara surema?" hüüdis tüdruk walmalr. Korraga puutus hele walguse kiir tema silma. Kõige kõrgema wkrSti lossi nupust loitaS tuli ülespoole. Järele jäänud würsti tcendrid pühitscsiwad isamaa wabastamist. „Aumal tacwas, auna mulle märki? KaS ma elama jään ja õnnelikuks saan?" Aga kange torm kustutas kõrges würStikoja  tornis sell silma pilgul tule ära, kui ta need sõnad oli wälja rääkinud. .Ei'.' SäÄ kuulis ta jälle kacbduse häält, tasane, tagasi surutud appihüüdmine kõlas jälle mcc äärest pajude seest. Ta kuulis üsna selgeste. »S«e ei ole mitte õe waim. See on ühe inimese hääl. Süäl on abi tarwis. Waene inimene! Juba kahe tunni eest hüüdis ta." Ta wõtis laterni katte ja kargas lodjast wälja. Jnlge tüdruk läks kartmata pajude juure. Tasane soigumise hääl oli tal tee juhiks. Tema kuulis seda aeg ajalt ikka tasamine. Kui sääl, kust see hääl tuli, tema sammud kuuldud ja tema laterni walguS nähtud rrõis saada, waikiS see hääl hoovis. Aga seda kohta, kust see hääl tuli. oli Regiina kindlaSte silma wõtnud. Ta tegi ühe suure paksu paju picsa oksad lahti ja laskis oma laterni maigust fisse paista. Ta tahtis kohkunult tagasi põgeneda.  Ta astus mõne sammu tagasi, astus aga kohe jälle edasi. «Halastage!" hüüdis hääl. Laterni paistus langes ühe Prantsuse mundris kahwatanud mehe näo pääle. Tema pahem käewars oli meriste lupakate sisse mässitud, tema terme kiha oli rammutult märja külma maa pääle paju okste wahcle külma, nälja, jänu ja walu kätte maha wajunud. «Halastage!" hüüdis meel kord see mees, kui ta tüdrukut oma ees nägi. «Halastage! ma suren jänu ja nälja kätte!" „Ma tulen jälle; olge rahul," ütles tüdruk. „Ma tulen kohe tagasi." Ta ruttas koju. Köökis oli tal piima ja toas kapis leiba. Ta läks seda tooma. LapS oli üles ärkanud ja kutsus teda enese juure. „Tädi Regiina, ma kardan. Wana isa on nõnda kuri. Maga, mu laps. Sulle el tee ta midagi. Tema armastab sind ja sa oled hea laps." „Tema nõuab ikka oma mõeka. Ta tahab kõik inimesed ära tappa." „Ole aga wagusi. Sulle ei tee ta midagi." - Manamees oli meel omas woodis. Ta oli wiimascl ajal juba nädalate kaupa sääl sees olnud. Ta oli Regiinat tulewat kuulnud. „Sääl on see mees!" hüüdis ta hambaid kiristades wihasc häälega, „keS mu lapse on ära eksitanud, kes mind on täis sulginud. Ja jah nüüd oled sa see. Nüüd palud sa armu. Aga sa pead surema, koer! Teie kõik peate seda, teie häbemata Prantslased! Kus mu mõek, mu mõek! See koer peab surema mu oma kätte alla!" Tüdrukul tuli jälestus pääle- Ta läks moodi juure teda waigiStama. „Siin ei ole ju ühtgi inimest, isa, teie unistate. Waigistage ennast." Manamees sai wihasemaks. „Midagi wabandamist, sina lurjus! Teil ei ole meie wastu ka mitte armu olnud, kus mu mõek!" Ta tahtis woodist wälja kargada. Haige mana rauk majus rammutult tagasi. Ta jäi mait. Aga ta oli täiesti meelest segane. Ja kas tema oli omas segases maimus seda mäest näinud, kellele Regiina praegu abi, karastust ja elu wiia tahtis? Tüdruk jälestas meel kord. Aga ta pidi minema. Ta pidi nõdra meelsest lahkuma. Ta pidi wäetimat last temaga üksi jätma, pidi teise abita inimese elu päästma. Ta wõtis leiba kapist, piima köögist ja rutas jõe Säre pajude sisse tagasi. „Siin, siin, kinnitage ennast!" (Järg tuleb). Wäljamaalt. Saksamaalt. Saksamaal on suur pahandus Keiser Friedrichi päewaraamatu  lehtede ilmutamise üle, mida tema suure Saksa-Prantsuse sõja ajal üleS pannud ja mida tuntud kuukiri „Deutsche Rundschau" nüüd ilma kellegi lubata kõige rahma ja maailma ette kannud on. Kas need päewaraamatud sel kujul, kuida need nimetatud lehes seisawad, taieste selleaegse kronprintfi enese poolest kirjutatud on, wõi kas midagi juure lisatud ja midagi muudetud on, selle üle «vaieldakse palju, seda on aga «väljaandjad ise tunnistanud, et nemad mitte kõiki üles ei ole «võtnud, mis nendes seisab, „et mõned ennast ei pahadaks, kcS weel elus on." Sellel kujul, kus «väljaandjate eneste tahtmist, tuju wõi tuhinat mööda mõnda maha jäätakse, ei «või aga lugejad täit pilti sellest saada, kuida kronprints sel ajal tõeste oli ja tõeste mõtles, «vaid ainult üht pilti, kuida wäljaandjad seda teha tahtsiwad ja nõnda kujustab ennast otse mägise üks wõeriti pilt päewaraamatute kõrgest kirjutajast ja tema tahtmistest lugejate silma ette, mis mitmelt poolelt koguni mitte nii auStaw keiser Friedrichi kohta ei ole, kui nende lehtede ilmutajad seda ehk arwawad. Aga nendes on ka palju, mis elawaid kõrgeid mehi ja terweid ringkondasi wäga pahandab ja mis erakondade tuhinaid kangest lõõtsutava wõib. Kurwastusega ja pahandusega leiaivad  keiser Friedrichi erapooleta auuStajad lehtedes üht kiitliku waimu, mis koguni mitte selle kroonprintsi ja pärast keisri kohaline ci ole, kuida need tema erapooleta auustajad tema kuju tänine omaS südames kandsiwad. Sääl ilmub üks meeS, kes otse kõiki tööd ja auu Saksama keisririigi ühendamise eest oma enese omaks kirjutab, nagu oleks tema üksi seda kõiki korda saatnud, wahest ehk koguni oma isa, würst Mõndasugust. Noor arst (kes ühe neiu käe soonest werekäiki tahab katsuda): Mu preili, autke mulle oma käsi! Neiu (ehmatades): Aga tohtri herra, see ei wõi ometi nii ettewalmistamata  sündida, esiteks pean ma wanemate käest luba küsima. A. Teie ei taha uskuda, et koeri on. olemas, kes oma peremeestest targemad on? —B. Usun, usun, sest mul' enesel on niisugune koer.