toimetanud, küll siis isa teda kiitab. Aadu ei wõtta omale kosja ehitut ka mitte, waid üksi, noore tuju tuhinal,  tõttab noole nobedusel läbi laante, lepikute; üle samla soode, üle järwede jõgede ToreSse kosja.  Õhtu widewikul jõuab ta senna, kus ta arwab  oina lustis, lõbuse linnukese ja tulemase tööde tugi vlcwat; hobuse jätab ta wärmva taha. Läheb tuppa, teretab toas olijaid; sääl ei olnud muud, kui ümardaja ja pere poiss, kes ahju taga aiguteleb, piipu pakki paneb, Aadu ja ümardaja westawad magust juttu, kus ümardaja Aadult aru ahwatleb,miks ta Tvrepoole tulnud. Nüüd tuleb aga üks imeline juhtumine, mida siin luuletaja sõnadega peab awaldama.: „Äkist ähwardawal häälel, „Keegi kambrist kaagudadcs, „Kõhu kõne keerutusel „Tuli tuppa: „„To hoo tonti „Ütles Aadu ümisedes: „„Csimanemate ehtes „„Tuleb tuppa Tiinakene „Poiss aga tundis tuulispaSka, „Ntvistis maru müramisest, „Et on tuisku tulcmassa, „RaSkct rahe rabisemist, „Kukerpalli läks kurusse. „Ümardaja üle ukse „Rihalasse ratsuteles, „Peidu Laikasse põgenes. „Tiina ahmas ahju hargi „Andis Aadul arwamata, „Ladus selga lugemata; „Jse kurjasti kaagutas: „„PoisS sind pommi ma põrutan I „„Laiska lõngust ma laksutan! „„Kütan sulle külma-sauua,! „„Wihtlen siud kui wilud ivorsti! „„MikS sa sandist sauna kütsid? l „„Wihad halwaSli haudusid? ' „„Ütlc, kuS on ümardoja,! „„Et kalkun selle karmad, „„Miks ta wiiwitas meega; „„Miks ta togu tuld ei toonud ? ! „„Pcame m'e pimedas pesema? ! „„Wihtelema wilus saunas? Z „„Ma teid tahan tuusielda! »»Ahju h«g-g° harida! Selle ahastuse sees sai Aadu naimaks kord ütelda, kes ta on, mille läbi nüüd: ..Tiina kui kollist kohkunud „Ei saanud Ma suuSta, ..Kõne ei krrkind keele paelust; „Ei saamd paigast põgenema „SeiSms jäi kui soola sammas; M»g« teiseks ahju hargiks. - Aadu oli mahti saanud wälja põgeneda ja tahtis ilma ajamiitmata kodusse minna, aga uued sparwstd vliwad teda õues ootamas. Sest perepoiis, kes Mk juhtumise oli kuulnud ja näinud.  jooksis taadile ja emmele sauna juure seda teadustama. Kui nüüd ema Aadu põgenemist nägi. hüüdis ta wärawa taga olijaid, kes «Semst hobust  -vaatamas oliwad. ct nad Aadu pWwad!s- gan tcema, mis la nii sündis. Äadu Pidi :oas oma IMNmnsie üle otsust andma, aga Ml tuli M miin änardup eite, sest et ta nende inimeste toodud olekut nimetas, kes aga sellega rahul ei Tagasi kodu tulles kudab Aadu. et ta juhtumiie  korral teada saanud, missugune tema tuim kene olMid ja kõneleb emale oma kvsjakäigi äpardust.  Liss aga kinnitab, et ra sellest kollist ega lutsime lõbhMusxst ei pea kohkuma, kest s« olnud tal juba eite arwata, et Toresi head ei wsi tulla; ka ci ütelda malet wana sõna: otsib inimesi. „Tm käib kuva kandu iauim. IV. Ema hakkab Aadule uõuu andma, et ta peab rikkast kohast kaasakese kosima, kes waotutud weimewaka  sa kirstu täie kõigega toob. Aadu vmaS nooruse tujus arwab kõigi pidi kasulikuks ema õpetuse Mcle teha; hakkab hoolega kaasat kosima, „Otsima kodu kanakest. „Otsis aasta kuulas kaksi, „Tüki kolmat taga järel. „SõitiS Saares, sõitis Sõrmes, „Muhu maal ka mitu korda „Kõudis läbi korrapärast, „Kolmtcistkümmend kihelkonda; „WaataS läbi wöerad wallad ..Tuhandeid talu peresid. „Ei saant kaasat, mis kohane, "Tahtmist mööda taadi tüttart. Aga wiimaks oma ema kuulamise; tuttawate tellimise ja sugulaste sovwimise läbi Kaugel küla kõrtsis käies leidnud Aadu armukese: „Piigakesc Pöide piirelt „Kapralt kena Kaikese" Kui see awalikuks tulnud, et Kupra Kaiel kosilased käinud, siis olnud kiitmist kihelkonnas ja kõnelemist külades, sest Kai olnud kaunist kaswatatud  ja meel i „Tasanc kui tniukcne; „Jlus nagu inglikene - „Purpuri pale ja sitsi silmad, „Hambad atlas-siidi karma; „Juukscd lokki lullertatnd; ~Kcha sirge seisuga. „Kawalnst ci ole Kaiel, „KognniÄi kurjust mitte; „Mitte tangu tigedusta. „Ta ei julge jutustada; „Sonu ci kuulta tema suuüta ; „Ta on sündind südameta. Kane taat aga kuulnud kahtlast juttu Kaie kohta kõneldumad ja tema küsinud oma teisepoole kaest, kas ta ka seda kuulnud olla. Ema ei wabandanud  ka mitte, aga ütelnud et need kurjad keeled Ma, kes sarmelise toomil palju kurja Kaie kohta pahutamad; need aga olla kõik tühjad teo. tused ja loba keele lõksutuscd. Kaie ette ci olla tiiiltc karta, sest Kai olla kuulus kihelkonnas. „Wäga auuwäärt maldasse, ..Tuttaiv ta!u peredele. ..Kiidetakse kulda nokakas, ..Oigutakse hõbe õunaks Kai olla tubli taadi tüttar Ella emme õpetatud  ja püüle kauba meel rikaS. kes maotud weime-maka ja kirstu täie kõigega toob; ..Onn on meile osaks saamid ..Kuulsa Kapra Kaiega." Seaduslikud scgidused. mis abielusse astudes ette tulemad saamad korrale kohendatatud; pulma pidu päewakene tuleb kätte ; mõne juhtumise pärast peetakse pulmad Kane peres. Aadujja Kai saamad laulatud, halkamad kiriku juurest kodusse sõitma; aga ah, mis tcc päÄ sünnib: ..Kai aga hakkas häälitsema; ..Siidi silmad sai ivad suureks ; «Tulu i-okast tuli sõnu. ...?!eed olid Aadul' ootamata, ..Rahu rikjad rõõmu tunnil. „Kaic hakkas kärgatama: „„Lssc nüüo hobu lippamaie ..«Sunni kõrbi kargainaie. «..Puista lale pitki kaeru, ....Piitsa keelest puusadesse, „«Kcs teab kuidas Kane! lugu «..Wõera käpa «kitsusel. ....Sõna päewast tead sa Aadu, .... Walitiwe wvlan kätte! Asdu kohkunud ju kiirmal tujul NUl"id hobust  linnu wiisil lippama. Kane õue zöudcs kargab  Kai kaasa kõrmal: maim ja runeb Zõigc esmalt  kõõk kokki kuulama. Kai küsinuud emmede käest, miks nad pada puhasta  ivad. Emmed wastanud, et nad peawad pada puhastama ja keedu katelt küürima, sellest mis ei sünni süüa, ega mis ei meki maitsmisele, nimelt porsa mahust ja humala wihast, mis keetes on kinni jäänud ja õlle teost ümber hakanud. Kai aga wasta, et see tühi töö ja ilma asjata aja raiskamine olla, päälegi saada katel ilma asjata kulutatud. Mis sääl katlas olla keedetud olla kõlblik keele kaste, mekkiw mõnus märjukene; mis jookiks hea, peab söögiks ka aitama; wiimaks ütleb ta oma südame mõtted lausa wälja: „Kuulge! Keedu kulp mu kätte! „Emmekcscd andke siia! „Ma tahan teha tublit toitu, „Kallist kehade karastust. Sellest el wõida kedagi pilti luua, kuidas emmed Kaie kõnest kohmetanud. Kane emin kukkunud kolde meelt ära heites minestusse: „Kärmel kätel külma meega, „Elustaki emmekene. Kui nüüd Kane emm jälle toibunud, siis hukkunud  ta kurwalt kõnelema, kuidas teda küll mitmest  kinnitatud ettcwaatlik olla, sest mitmed kõnelenud  : et Kaiel küllalt kamalust, tigedust ja ka ussi wiha olla, aga: „Oma kawaluse katteks, „Oma wiha waigistuseks, ..Tigeduse taldsutuseks „Knrikaö on Kaie Kaasa ..Igapäiseks hamba pulgaks „MiZ ta nurkas näkitseleb. Wahest minna tema ka lammaste lauta seina palki sülitama ja hammastega hakkima. Kai tõotanud ka tõotusi „Ukul anda utekese, „Taara Taadil tallekese, ..WacStcl' wana-lamba willa, ..Kerjajatel kümme kakku, (Järg tuleb.) Kirjawastused. Ivö. J. R. K. Olge tcrwet, et rahma kahtlasi mõtpeame  teid muul wiisil meeles, kui kaas töös meid aitate, 112. W. M. W. Saatsime küll soomimist mööda, 113. Th. T. K. Tulema aastased kalendri jutud 1, kinnitus IV kop., 11, 15, UI, M jne., kuuni Saarlase päewaraamat. saagi kohta ss Saaremaa põllumehe! kiisel lootus, et see tänama poeem saab olema, knd mõõda lmmtd aastatel. Heina kasu on soo ja pajumaades õige kasin -, soonkhe-ja