Postimees <Endine Pärnu Postimees.) M 60 Tartus, Ätt. mail. 1888. Kolmaskümnesteine aastakäik. Tliteö Z Noeci lvälia Postiga aast, 3r,— k, Ilma Postita aast, 2r,30 k, „' V' 2„ „ „ „ V» „1 „ 4l>„ „ V« „ t„5O „ „ „ V- „—„ S 0 „ „ kuus —,, ~ tuus—,, 30,, Kolmaskiimnesteine aastakäik. / Postimehe abitalitus. Harju wärawas. Busch, Ja kobson, Kluge Ströhm . Naftal, Wassermaun. Pärnus: Borm Treuseldt, Jakoby. Wiljaudis Vielrose. Walgas: Rudolff. Põltsamaal: Leih Lang. Jõhwis: Haho. Keilas: Maabcrg Fr. Kärner. Narwas:^Grigvrjcw, Taga-Kaspia raudtee, tema tähendus ja tulewik on ühe Wene keelse raamatu nimi, milles tema kirjutaja herra J. Vaclik sellest uuest suureslWeue-Aasia raudteest seletab, mis 15, mail suure waimustusega awati ja sisse pühitseti, nagu meie neil päiwil lühidclt teatasime. Suureks ja tähtsaks kulturatööks  ninletab- raamat seda raudteed ja Wene Keisri Aleksander 111, kuulsuse rikka walitsusc hiilgawawaks wiljaks. Kaspia merest! kuni Kesk-Aasia südameni, wanaaegse  kuulsa maadewõitja Tamerlani päälinna Samarkandini ulatab see 1342 wersta pikkune  tee. Tema tähendus on nii suur, et praegu seim meel läjel inõõdul ette arutada ei wõi, kui palju ta Wene riigi tugewusele, .Wene riigi kaubandusele, käsitööle ja ülepää rahwa tegewusele tulu ja kasu wõib tuua, Wiimascl poolel aastasajal on Wene riik Kcsk-Ansiast 65,265 geografia ruutpcnikoormat  maad enam kui kümne miljoni  inimesega juurde wõitnud, Wene riigi praegused rajad piirawad suurema osa Hiina riigist sisse, teisest kullest on nad India riigile 766 kilometrini lähenenud,  nõnda et need kolm kõige suuremad maailma riili Praegu oma asja--ajamisega ja läbikäimisega üheteisele nii ligidale wastu on astunud, nagu ialgi enne. Halkamad  nüüd meel nende weuteede otsad üheteisele lähenema, siis wõib igaüks arwata,  mis tähendus sellel nii hästi kaubitsemise  kui ka sõja kohta on, mis täheudus  ja tulemil ka uuel Taga-Kaspia raudteed olla woibi Taga-Kaspja raudtee - ehituse mõte tõusis juba siis elule, kui sõda Turkmenlaste Turkmenlased ilina raudteeta ära wöitis, siis jäi asi soiku. Aga siis algasiwad Inglaste  tuliotsiinised Wene-Afganistani piirivicndamise  ajal. Endine mõte tõusis uuesti elule, wõimsamini kui enne, ja raudtee ehitus algas kohe kindral Aunen- komi juhatusel. Terme suure raudtee ehitus  ei kestnud kauemini kui kolm aastat ja ei maksnud enam kui 43 miljonj rubla, nõnda et werst ainult 32,666 rubla maksma.  tuli. Selle järele on Taga-Kaspia raudtee üks kõige odawamateft Wene riigis.  Eelnimetatud tähenduste järele annab herra Vaclik Wene walitsusele tungimalt nõnu, Taga-Kaspia raudteed Kesk - Aasia raudteeks pikendada, see on: teda läbi Kesk-Aasia kuni India piirini edasi ehitada ja India raudteega ühendusesse sõlmida. See ülesanne olla Wenes walitsusele palju  tähtsam, kui kõik wöidud, mis ta Kesk- Aasias ehk meel ära wõidelda tahab. Ei ruttawat Wene maa mitte uue raudtee -pikendamisega, siis saada Inglis maa sellele  plaanile ette tükkima ja teda wöimatuks teha püüdma. Nimelt olla wäga karta, et Inglased, kes Wene ja Kesk-Aasia raudtee määratumat tähtsust tuimemad, selle ehitamist  selle läbi wöimatuks teemad, et nad Konstantinopelist läbi Weike-Aasia Diarbekrini,  säält Persiassc ja läbi Bcludschistani  Indiasse raudtee ehitawad ja nõnda Wene-Jndia raudteede ühenduse tühjaks teemad. Selges pildis näitab herra Vaclik siis, kui suur tähtsus ja tulewik praegusel Taga-Kaspiagi  raudteel sõja korral Wene maa kohta on,iseäranis aga meel siis, kui tema ots India raudteega kokku puutuks. Selle raudtee suurem ja parem tähtsus olla aga ikka see määratunc tulu, mis ta Wene kaubitsemisele tooks, iseäranis puuwilla,  siidi, thee ja lambawilla ja kõiksugu kolouialprodüktidc kaubitsemisele. Wene niaa tarmitab aastas oma 900 puuwilla-wabriku jaoks 100 miljoni rubla kulla eest puuwilla ja walmistab sellest 150—200 miljoni rubla eest mitmctsugu puuwilla-kaupa, mida ta osalt enesele tarwitab,  osalt Kesk-Aasiasse müüb. Puuwilla kaswatamine Wene Kesk-Ansias edeneb riigiwalitsuse  hoolekandmisel wäga jõuudsasti. Loota on, et Wene maa wiimaks kõik oma puuwilla-tarwitusc Kesk Aasiast saab. Kui tulus ei oleks siis üks Kesk-Aasia raudtee,  mis puuwilla riigi siss? weaks ja säält walmis kauba jälle tagasi. Ka Põhja-Jndiast  wõiks siis selle, raudteega pnuwilled Wene maale ja säält läbi wäljamaalegi tvcdada. Niihästi Wenelaste oma raha jääks riiki, kui ka wõõraste raha jookseks Wenelaste kätte. Siidi ostab Europa Indiast aastas 40 miljoni, Hiinast 130 miljoni franki eest, mis kokku 27A000 puuda wälja teeb. See kaup wõib niisamati Kesk-Aasia raudteed  mööda weetud saada ja Pikka ning kallist laewawedu ei oleks tarwis,  Isegi  theed wõiks tnlewikus kui Kesk-Aasia raudtee malmis oleks, Schanghaist, kus pää-kogumise koht on, Kalkuttasse toodud ja stält iJndia raudtee kaudu Wcue Kesk- Aasia raudteega riigi sisse ning wäljamaale weetud saada. Praegu weetakse theed Pekingisse,  säält Kiachta kaudu Moskwasse. Wedu Kesk-Aasia raudtee kaudu 'wältaks wähem aega ja oleks odawam, sest Kiachta kaOu Moskwasse toodawad thee eest maksetakse  5 rubla puuda päält, terme wedu Kalkuttast Moskwasse ei maksaks aga enam kui 3 rubla puuda Päält. Kesk-Aasia raudtee  tooks ka selle läbi Wene riigile põhjatumat  kasu, et Hiina maa tulewikus need kaubad, mis ta nüüd mujalt sisse laseb wedada, odawuse pärast Wene maalt tooks ja nõnda oma thee eest wastukaupa wõtaks. Wene maalt läheb aastas 60 kuni 100 miljoni rubla kulda thee eest Hiinasse. Hiina maa ostab Inglaste käest 300 miljoni  franki eest puuwilla ja puuwilla kaupa.  Saaks aga Wene Kesk- Aasia raudtee  India raudteega kokku, siis wõiks Wene maa oma puuwilla-kaubast Hiinas wäga hästi lahti saada, wähemast nii Palju, kui ta praegu thee eest raha Hiinlaste tasku laseb woolyta. Raamatus kõneldakse wiimaks weel Wene-Jnglis kokkuleppimisest, mida just wastastikune kaubitsemine kõige paremini korda wõiwat saata. Sest iga mees, olgu  ta Wenelane wõi Inglane, kes selle kauba-ajamise osanik on, saab juba oma kasu taga otsides mõlemate riikide sõbruse eest «võitlejaks. Siis awaldatakse kindlat  lootust, et Wene walitsus praeguse Taga-Kaspia raudtee tõesti Kesk-Ackflauseks  pikendab. Olla ju suur Kesk-Siberi raudtee, mis Peterburi Waikse merega peab ühendama, otsuse tegemisel, miks ei pidawat  siis Kesk-Aasia raudtee kohta häid lootusi  olema. Politika ringwaatus. Weue ja Austria wahel on politika taewas jälle korraga musta pilwe löönud. Üks Wene lehe j,Lon. Lx." kirjasaatja Miinist arwab tõendada wõiwat, et Austria!  kindel nõuu olewat, lähemal ajal sõda algada. Seda tuunistawad kõik need määratumad  ja laialised ettewalmistustd, mis wiimsel ajal Austria sõjamäe asjus ette on wõetud, mille kuludeks riigipäewalt suured summad on nõutud. Wõimata olewat Austria! kaua sarnastele kallale kippumistelc wastu pidada; kui ta mitte oma Balkani põlitikast lähMa ei taha, pidada ta warsti  sõja läbi selgust otsima. Saksa maa Püüda ka igasugu abinõuudega Austriat Wene wastu awalisele waenule sundida. Kõi- sõjakära kõrwal on aga rõömustaw  see teade, et Wene keisri noorem wend Paul Aleksandrowitsch Austria keisri poolest  ulani rügemendi auu-oberstiks on nimetatud,  mida kõik ametlikud ringkonnad kindlaks tundemärgiks loewad, et Wene ja Austria walitsejate wahel ikka weel sõbralik  olek edasi kestab. Wäga palju rääkimist ja kirjutamist teeb Saksa walitsuse käsk, et kõikidel Prantsuse reisijatel, kes Elsass-Lothringi tulewad, Saksa saadiku poolt alla kirjutatud  pass ühes peab olema, mida jälle muidu ei anta, kui enne Elsass-Lothringi walitsuskohtadest  on järele päritud, kas midagi selle wastu ütlemist ei ole. Selle Passiga wõidakse ka ainult 8. nädalit sääl wiibida, pärast, seda aega peab uuesti luba nõutama. Ka nendel Prantslastel, kes teistest kohtadest  Elsass-Lothringi tulewad, peab sarna- Jutunurk. Kuhu päikene ei paista. Eduard Wilde. (Järg.) 19. Wööras oma majas. Sell ajal, kui proua Madijon nn suure isuga elu hakkas maitsma, oti ta enesele ka suurema ja toredama korteri üürinud, kui see oli, kuhu teda abikaas elama jätnud.  Selles ei wõinud ta uhkeid wõõraid wastu wõtw ja neid hakkas Margaretal jagedasti käima. Miks ta ei pidanud ka uhkemini elama? Tal oli ju raha. Uue korteri oli ta abikaasale teada annud, muidu  ei teadnud see kirjadele õiget adressi kirjutada. See oli ühel külmal paastu kuu õhtul kella üheisa ajal, kui Margareta korteri tvülise ukje kella tõmmati. Proua Madison  ei olnud kodus, ta oli pool tundi ennemini  Muslapääde klubisse maskepidule sõimud. Wana Joost awas ukse. Sisse astus suure kasukaga mees. Kartvane  müts oli tal sügawasti üle otsaesise tõmmatud, nii ei Joost tema nägu enne hästl ei näinud, km' ta pääkatte maha oli oli wötnud. Ta nägu oli kahwatu ja ära lahieucnud. Joost pidi kaua tunnistama, enne kui ta pool kohkudes, pool imestades hüüda wöiö: „Nüen ma und wõi on see ilinsi? kapten Madison! Wõi eksin ma siisgi?" „Ei, Joost, teil on õigus," kostis külaline,  „miuu nimi on küll Madison." „Ja kust te' siis nüüd süda talwe ajal tulete? Ega te' laew ometi jääd mööda jookse?" „Seda kõnelen ma pärast," kostis kapten,  „nüüd olge lahke ja muretsege minu asjad wooriniehe päält tuppa. Ma usun, toon kohe'sisse." Madisonil ei olnud kasukas mitte seljas,  waid ainult ümber. Parema käega ajas ta tema õlnde päält ära ja pani eeskotta  rippuma. Nüüd tuli nähtawale, et ta Parem käsi lahas oli ja sidemega kaelas rippus. „Sa mu Jumal, mis teie käel wiga on?" hüüdis Joost, kui ta kohivi ja reisikotiga  tuppa astus. „Weikene õnnetus," kostis kapten pääliskaudselt  ja ruttu, „murdsin maru ajal käeluu paarist kohast katki. . . Kas Margareta  on terme?" „Teie abikaas? ... Ja muidugi, ta on päris terwe." „Kas tn magab juba?" sugugi!" Madison waatas terawamalt wanamehe otsa. See oli nii iiewärki kohmetu, nii Ivost oli muidu pikalise jutuga, nüiid kõneles  ta nii järsult ja ruttu, „Küs Margareta on?"küsis kapten, „AH Margareta?" «kogeles wananiees, „kus ta siis on? Eks ta läinud wälja weidi," „Kas ta tuleb warsti tagasi?" „Tagasi? Ja muidugi! Kohe silmapilk,  ta on warsti kodus!", , > Siis püüdis manamees teist juttu teha, ' „Kas ma pean teile kohe kehakinnitust tooma?" küsis ta kõige alandlikuma näoga, „Ütelge aga, mis te' himustate, silmapilk on kõik siin, Thee on weel soe, kas soowite  theed? Teie peate midagi sööma, teie olete wäsinud ja roidunud ia nälgas pikast reisist," „Kuhu Margareta läks?" kllsisjßobert „AH teie abikaas? Ta ta" Wanamehel näitas kindel tahtmine olewat  luisata: oga inimestel, kes maletamisega ei ole harjunud, tuleb enamasti ikka kõige pahem mõte meelde. Jaost Dhwatas wälja - „Ta ta läks, Nesselni sakste juurde theeweele,", , Madisoui kulm läks weidi kortsu, aga rahulisti küsis ta - „Kas niinu naene sagedasti sääl käib?" „Ei sugugi, ei sugugi; nõnda wahel arwa, kui just tungiwalt kutsutakse, , , , Ma lähen nüüd kohe teie proua järele! Oi, saab tema rõõm suur olema, teid jälle naha saada! Ta waenekene igatses nii dasti ohkawat ja nägin pisaraid ta silmas." „Ütleme parem ümberpöördult," naeratas  kapten, lisas aga siis tõsiselt juurde - „Pole waja temale järele minna. Kui ta warsti koju tuleb, siis tuleb ta muidugi. Istuge parem minu juurde ja kõnelege, kudas teie asjad kodus seisawad." „Ei, ei, lubage, et ma tüdruku teie abikaasa järele läkitan," ütles Manamees niisugusel toonil, millest nagu salaline hirm wälja kostis, „ma ei jõua seda silmapilku ära oodata, mil Margareta teid näeb! Las' tüdruk läheb, mina jään teiega juttu ajama." „Ei, Joost, mk taha Margaretad mitte eksztada," kostis Madison kindlalt, „meil on aega küll teineteist näha ,saada, sest ma tahan nüüd õige kauaks Tallinnasse  jääda/' Joost oli nagu õhkuwate süte .paal. Ta wõttis wiimaks argselt ja rahutumalt istet, Robert oli waheajal silmad saalis, kus nad istusiwad ja niis igas tükis uhkust  ja toredust awaldas, ümber käia lasknud, „Teie olete minu äraolemise ajal õige würstlikult elama hakanud," ütles kapten pool naljatades, „teil käib wististi palju uhkeid külalisi?" „Ei suuremat ühtigi," sõneles wanakene  nagu wabandades, „oga waatke, eks teie proua ole harjunud oma rikkuse kohaselt  elama, miks ei peaks ta siis ka hääd korterit tahtma? Seda ta wõib ju kai Teine korter oli ka nii niiske, hakkas Päris hallitama, mesi jooksis kohe mööda seinasid