Sakala 27. Wilia«dis. S. Zmlikm piewal tBBO. iii. aaStaläit. Poliitika, kirjandust ja MutõS ajalcht. Wastutaja toimendaja ja wäHaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Kust uuema aja uurimiste järele sozialismust ja kommunismust ülesleitud. Weel kord Uulu koolmeistri lahtilaskmisest.  Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. WSrust: Sinod. H aps alust: Keiserlikud woerad. Kuulutused. Lisaleht. Soowitus Isamaale. Rahwa söök ja jook. VIII. Raswa tulu ja tähtsus inimese keha sees. I. Eesti ennemuistesed jutud.. I. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kust uuema aja uurimiste järele sozalimust  ja kommunismust ülesleitud. Äõlgu muul ajal lugu kuidas on, aga kui terme maa üleüldiseks kasuks ja auuks mõni suur Loimendus ehk töö ära tehakse, kus kõik seisused ligi aitawad, seal kaduwad enamiste tükiks ajaks Wik parteide erapüüdmised  üra, ning suur ja weike püüab wastatulewas  käfikäeskäimises oma waimustust awaldada. Seesugune  suur toimendus oli ka Baltia põllutöö näitus ja temaga ühendatud laulupeud. Lähedalt ja kaugelt tuli sinna tuhandate kaupa igast seisusest rahwaft kokku, ja kellegil ei olnud wist muud tundmist südames, kui seda, ennast kodumaa tööst ja edenemisest rõõmustada. Sellepärast oliwad ka 13. Juunil näituse alustamise juures Liiwimaa kubernäri herra Baron Uexküll von Güldenbandt'ist räägitud sõnad, millega ta hea oleku edenemist weikeste ja suurte põllumeeste wahel soowis ja eesolewast näitusest lootis, nagu terme Baltiamaa südamest wälja räägitud ja suure rõõmuga teretatud. Aga see rõõmus lootus meie seisuste rahu ja käsikäeskäimise kohta ei kestnud kaua. Juba töisel päewal, 14. Juunil, pidasiwad „ Baltiamaa põllumehed ja metsaperemehed" oma IV. kongressi esimest istumist, kus Akadeemikus von Middendorff seesugust sõnu rääkis,  millega ta kauni, heleda lootuse-taewa korraga nagu kõige mustema pilwega kinni kattis. Süda walutas  igal õigel isamaa pojal sees, neid sõnu kuuldes, ja weel enam walutas ta, neid Saksa ajalehtedes töisel  päewal lugedes, ilma et seal keegi inimene künni täna päewani nende wasta midagi oleks ütelnud. Meie Eesti ja Läti ajalehed ei wõi aga nende üteluste kohta mait olla: see oleks andeksandmata meele külmus meie maa üleüldise kasu kohta. Juba mõne aasta eest tagasi, kui meie Eesti põllumeeste seltsid suuremal mõedul ja tugewama jõuuga meie põllutöö järje parandamist taga hakkasimad  nõudma, seal kirjutas Akadeemikus von Middendorff  Saksa Baltia nädalalehes nende seltside wasta, kellel, nagu ta näitas, kõrgemat waimuharimise järge ei wõida olla, kui umbes arwata kihelkonna kooli Vaimuharimise järge; sest iga õpetatud mees, kellel uniwersiteedi waimuharimise järg käes on ja tema siiski talukoha peal wõib elada, see olla üks nurja läinud ja kõlwatu inimene. Selle von Middendorffi kirja peale wastas sellkorral „Neue Dörptsche Zeitung" Väga osawaste, näidates, kui täitsa ilma põhjuseta need ütelused oliwad. Akadeemikus von Middendorff oli täitsa löödud ja ei Võinud enam midagi wastata. Nüüd Baltia IV. põllumeeste kongressi alustamisel  on von Middendorff sarnatseid sõnu meie wei- keste põllumeeste kohta rääkinud, kellel aga weel wähem põhja on, kui eesnimetatud esimeste ütelustel. Akadeemikus  von Middendorff ütles 14. Juunil tänawu aastal eesnimetatud koosolekul wälja, et meie wevkene  põllumees liig ruttu õitsema olla läinud  ja see olla kardetaw. Meie talupoeg saada ruttu ja ilma waewata rikkaks ja see ei minna mitte maamehe loomusega ühte. See- ) sugune olek, kus kaalud rikkuse ja elutarwi-/ tustega enam ühetasa ei ole, wedada meie wei-) kest põllumeest sozialismuse püüdmistele n.n.e.X ehk töiste sõnadega nihilismusesse. Nõnda rää-) kis Akadeemikus von Middendorff ja nõnda Saksa ajalehed järele, ilma et selle wasta midagi oleksiwad rääkinud (waata: Zeitung fttr Stadt u. Land U 137, ja Rigasche Zeitung 136.) Wäatame nüüd esmäkt neid sõnu: Meie weikese  põllumehe seisus olla liig ruttu õitsema läinud. Tõsi on küll, et seal, kus talud juba kauema aja eest tagasi päriseks on müüdud, meie talupoja  olek tähtsalt ja Murelt paremaks on läinud, kui ta paarikümne aasta eest tagasi oli. Kui meie aga seda suurt wõlakoorpiat waatame, mis weel iga päriseks*  ostetud talu peal seisab ja kelle intres enamiste suurem on, kui endine rent; kui meie tähele paneme, kui puudulised ja Mwatumad weel meie talupoegade elumajad ja tallitule hooned on; kui meie selle peale mõtleme, kui wähe weel suurem jagu meie talupoegadest  omi lapsi koolitada jõuab; kui meie üleüldse oma maa talupoega Saksa ehk ka Soome talupojaga kõrwu seadame: siis peame tunnistama, et meie talupoja seisus  wiimaste aastate sees küll paremaks on läinud ja püüdma sammudega õitsema oleku poole tõttab, aga õitsemise aeg ise on weel wäga kaugel meist eemal. Meie Eesti põllumeeste seltsid, kes. nimelt meie talupoja seisuse edenemise heaks tööd teemad, teadwad kõige paremine, kui palju seal weel puudub, enne kui meie talupoja seisust õitsemaks wõib nimetada.  Meie talupoja seisus ei ole ammugi õitsema läinud, weel wähem wõib siis ütelda, et liig ruttu seks olla saanud. Töiselt: meie talupoeg saada mata rikkaks. See on üks weel imelikus ütelus. Akadeemikus von Middendorff Võiks jo oma mõisa talupoegade juures järele pärida, kes neist rikkad M ja siis nende käest õppida, kuidas ilma waewataHõi- malik on rikkaks saada. Aga tema talupojad seisawad ehk liig madalal tema all, nii et ta ennast nii suga<.. wasse alandada ei wõi; sellepärast tahame meie temale ' seda talupoegade ilma waewata rikkaks saamist õpetada.  Heal ei olegi muud tarwis, kui: hommiku / kella kolme ajal töösse ja õhtu kella kümne ajal alles s puhkama. Sügise ja talwel peksetakse ööse reht ja haritakse linu ja päewa ajal küntakse põldu ja raiutakse  puid. Kui seda tööd aga nii ei tehta, et neljakümnendama  aastaga mehel küür seljas ja naisel wanamoori  kortsud palges ei ole, siis jääb „rikkus" tulemata.  Aga weel üht asja tuleb selle talupoja waewata  rikkakssaamise juures tähele panna: rikkakssaaja ei tohi paremat süia, kui leiba, räime ja piima. Pühade ajal wõib ta aga ka liha süia ja seks tapab ta sügise paar siga ja ühe weise ära. Kui ta nõnda tööd teeb ja elab, siis wõib ta „ ilma waemata" nii rikkaks saada, et mõisa wõlad ja kreditkassa intressid õigel ajal ära maksab ja koht haamri alla ei lange. Aga kui meie talupoeg tõeste nõnda õitseks ja tema rikkakssaamine tõeste nii waewata oleks, nagu Akadeemikus von Middendorff Põrawerest ütleb, siis ei oleks ikka meel arusaadaw, kuidas see hea olek Ma sozialismusele ehk kommunismusele wiia wõib. ? Nii palju kui seiemaale sozialismusest kuulda on olnud, ei ole teda weel kusagil talupoegade juures leida, ja nimelt seesuguste talupoegade juures mitte, kus nende elu õitsemas olekus on. Meie ei ole weel ühegi päriskoha omaniku suust kuulnud, et ta kommunismuse  eest wõitleks ja kudagi wiisi soowiks, et igal?! Lhel hingel oma tükk maad Nes oleksA nagu von » / Middendorff tunnistab. Kui see auüs herra waewaks wõtaks, Pärnu Eesti põllumeeste seltsist wälja antud raamatut „Edqsi" tähele panna, siis leiaks ta, et see selts just otsust teinud, millega ta kommunistlaste põhjuste  wasta niisama ülesastub, nagu wesi tule wasta. Meie põllumeeste seltsi liikmed on aga just need talupojad,  kelle majad ja tallitused kõige õitsewamas olekus  seisawad. Sellest näeme siis ära, et Akadeemikus von Middendorff meie talupoja seisusest tunnistusi annud, mis sjäitsa meie maa tõsise elu wasta on. Meie wõime prillid nina peale panna ehk kiikrid silmade ette wõtta, kusagil ei leia meie oma rahwa tõsises elus ja talupoja  seisuses seda, mis auustatud Akadeemikus selle elu ja seisuse kohta tunnistab. See õitsemast talupoja  seisusest wälja arutatud sozialismus ja kommunismus  on sellepärast üks uus suur teaduslik uurimine,  mille kohta Akadeemikus von Middendorff heaste teeks, kui taLadinakeeles ühe iseäralise targa ja sügama  raamtkw selle üle kirjutaks. Et aga meie maa elus mitte näitusi ei ole, mis selle uue theoriile tõenduseks  sünkiksiwdd wõtta, sellepärast arwame täitsa ilmaaegu olewat, et neid auustatud Akadeemikus Baltiamaa  IA põllumeeste kongressis ette arutama on hakkanud. „Mgasche Zeitung'i" järele (sls 136) on von Middendorff pmas kõnes pealegi ütelnud, et juba mitmed rahwaHss partei mehed sozialismuse ja kommunismuse  õpetusi meie maal kuulutada, mille läbi palju weikseid põllumehi nende kardetawa õpetuste poole olla eksitatud. Terme Eesti kirjawara .on Meile tuttaw, aga seesugust õpetusi ei leia meie leqA kusagilt.  Seesugust ütelust peame täitsa laimamiseks nimetama. Wõib olla, et Akadeemikus von Middendorff  omas uues sügamas ja targas raamatus seda asja selgemine põhjendab. Meie annaksime aga tatud Akadeemikusele nõuu, seda uut ja tarka raamäA Lut mitte meie maal trükkida lasta, kus ta ilmaaeM paksu werd sünnitaks, waid enam õhtu pool, Ois ka temal tema suure tungmuse juures õhtupoole . („Drang nach Westen"), nagu ta omas kõms Stleb,s mitte wäga raske ei saa olema. . .