ning need kuningriigid siis enese wahel ennast ühenduseks  kokku wõiksiwad lüia, kuS Austria, nimelt Ungria  poliitikale takistusi wõiksiwad teha. Isegi on Mõista, et kui noored riigid Balkani poolesaare peal oma täie Lugemuse sisse jõuawad, siis ka oopis töine poliitika elu seal walitsema hakkab ja Austria nende riikide tahtmist mitte enam tähele panemata ei wõi jätta. Türqimaa nli ennast õige suurel mõedul sellepeale walmistanud, Kreeklasega sõda pidada, üteldakse, et Türklane ennast weel ilmaski nii suure hoolega sõale ette ei olewat walmistanud, kui praegu. Seda ei ole ka imeks panna, sest see sõda oleks üks sõda elu ja surma peale olnud. Ühtepuhku saadeti sõamehi Kreeka piiri ääre. Weel hilja aja eest tagasi oli Türgi walitsuS Ameerikamaalt 60,000 püssi ostnud.  Nüüd aga on Kreeka ja Türgi wahel wistist rahulootust. peal (Sporaadi saarestikus) on hirmus maawärisemine olnud, mille wasta kõik uuemad maawärisemised nagu lapsemäng on. See saar on üks wäga Viljarikas saar ja tema inimeste arw on 80,000 hinge. Nüüd on kõik see terwe rahwas ilma pääwarjuta ja ilma toiduta. Kõik on maawärisemine ära kautanud. Umbes 8000 inimest on peale 4000 haawatute selle maawärisemise juures surma saanud, ja majadest põgenewad töised eemale, ilma et surnuid matma hakkaksiwad. Häda on nii hirmus, et juba terweS Eüroopas armuandeid neile waeste inimestele korjatakse, kelle häda Türgi walitsuS mitte üksi kustutada  ei jõua. Peale selle ei ole maawärisemine weel lõppenud, waid maa põrub alt ikka weel edasi, ning kusagil ei ole muud näha, kui hukatust. Prantslastel on AasrikaS Tuneesia rahwaga segadusi, millest ka kergelt suur sõda wälja wõib sigineda. Weike lahing ongi juba ära peetud, kus 11 meest langesiwad  ja 6 haawatud saiwad. Prantslane saadab sellepärast uut sõawäge iga päew Aasrikamaale. Itaalias on ennast ministeerium ametist lahti wõtnud ja uus"ministeerium kokku asumas. Endine ministeerium oli nimelt wälise poliitika pärast parlamendiga  wastasüku läinud, kus suurem jagu liikmeid Prantslaste wastalised on. HsgljHmaa wanameeleliste päämees Lord Beaconssield  oilMja nii raskeste haigeks jäänud, et palju terwekssaamise lootust enam ei olnud ja eilane tellegramm  tõi tema surma sõnume. Omalt maalt. mitmel korral meie kodumaa?Mtika asjades seeläbi omale auupalmisi püüdnud ära teenida, et Saksakeele ajalehtedes kirju on awaldanud, millega õpetatud Eestlaste ja Lätlaste auu maha on püüdnud kiskuda. Millaski ei ole ta enesele aga meel neid auupalmisi tõeste kätte teeninud, sest kõik, mis ta ütles, tehti ikka waleks. Tartu Saksakeele ajalehes  on nüüd kirikherra Maurach jällepaar sügawat uut leidist awaldanud, mis ta wiimasel ajal ülesleidnud, ja need on: 1) Kirikherra Maurach ei tunda mitte üht õpetatud keeletundjat,  kes Eestlane ehk Lätlane, ja sellepärast ei olla ka mitte üht meest neil rahwastel, kes koolimkvektori  ametit wõiks pidada, kui meie rahwakooM kinkme"alt lahti peaksiwad saama. 2) Meie õpetatud noored mehed studeerida kõige pealt theoloogiat, kus neil julge leib silma ees seista, sest et meie kihelkondade  saadikud õpetaja walitsemise juures mitte waimuannete  ja headuse peale ei waadata, waid selle peale, kust soost noor õpetaja on. Kohe sellesamaS Saksakeele ajalehes näitas Lätlane  J. Sanders, et kirikherra Maurach jälle omas kirjas õigelt teelt kõrwale oli läinud. J. Sanders ütleb, et temal üksi 18 õpetatud Lätlast tuttawad olla, keS wanu keelest uurinud, ja kellest üks prosessor WarsaawaS on ja wiis meest ülemad kooliõpetajad gümnaasiumides, n. n. e. Niisama olla kõikidest Tartu suurekooli pealt läbi käinud õpetatud Lätlastest paljalt  umbes neljas jagu theoloogiad, rääkimata neist õpetatud noortest meestest, kes Riia Politehnikumis ja riigi töiste fuurtekoolide peal õpiwad. Peale selle ei olla meie padronadi õiguse juures mitte sugugi theoloogiatel nii julge leib teadupärast, nagu kirikherra Maurach pajatab. Mis siin J. Sanders Läti õpetatud  meestest ütleb, sedasama wõib ka Eesti õpetatud  meestest tunnistada. Meie tunneme õige palju EeSti õpetatud mehi, kes wanu keelest uurides suurekooli  täitsa läbi käisiwad ja gümnaasiumi koolides õpetajad ehk muu kõrge ametite peal on, nagu ka EeSti üliõpilasi, kes Tartus ja muu Weneriigi suurte- koolide peal wanu keeli ja maailma tarkust studeerimas  on. Isegi on mõista, et neid kirikherra Maurach  tunda ei wõi, kes aga wahest suure hirmuga kuuleb, et jälle üks ja töine Eestlane theoloogiat olla studeerima hakanud, milles hirmus ta siis ka kohe und näeb, et waldade saadikud konwentide peal palja Eesti nime pärast neid mehi õpetajateks walitsewad ja suurte waimuannete ja headusega wälja ehitatud Sakslased kõrwale jääwad. See paha unenägu on siis ka kirikherra Maurachi juures korda saatnud, et ta Eestlaste ja Lätlaste seas muid õpetatud mehi ei näinud, kui theoloogiaid, ning ta pani siis ka seda unenägu oma statistika kirjale põhjuseks, wägewa sõnaga näidates, kuidas Eestlastel ja Lätlastel mitte üht kooli-inspektori ette ei ole anda ja kuidas sellepärast  meie rahwakoolide walitsus muutmata wanal kombel seisma peab jääma. See kiri oli osaw küll ja wõidupalmid ei oleks tõeste tulemata jäänud, kui mitte mõned ninatargad Eestlased ja Lätlased mitte selge sõnaga ja sündmuse põhja peal ette ei oleksiwad näidanud, et kirikherra Maurachi statistika jälle paljas unenägu oli. Kahjulikud awaldused. Peale hirmsat 'Heeterburgis on meie kantslite peal Eestikeeles jutlusi peetud, mis wäga palju segadust ja ütlemata palju wiha rahwa seas on sünnitanud. Meile on õige palju kirju tulnud, kus rasket kaebdust üksiku, kirikherrade  peale tõstetakse, kes küll palju paremine weksiwad,  kui nad mitte voWikat kantsli pealt ei kuulutaks,  maid selget Jumala sõna. Eesmalt on juba see wäga palju wõeriti mõtteid rahwa seas sünnitanud,  kui kirikus kuulsiwad, et meie maa ka mitte hirmsast weresüüst puhas ei olla ja meil sellepärast kohuseks olla, meelt parandada ja patust pöörata. Töistes kohtades on aga seesugusest üleüldisest seisukohast  juba wälja astutud ja kantsli peal sõnu räägitud,'  mis nutte head wilja ei ole kannud. Nii on kirikherra W. omas palwepüewa jutluses ütelnud: „OH, Eesti rahwas, sinu seas on ka Wcnemaa Nihilistlased;  need on koolitatud Eesti mehed, kellele suureskoolis  ilmliku tarkust on õpetatud, aga ei mitte Jumala kartust. Needsamad kihutawad rumalamat rahwast ajalehtede läbi sessamas kurjuses ülemate wasta panema. Needsamad kisuwad koolisi eneste alla ja tahawod ilmliku tarkust õpetada, kust ka niisugused mõrtsukad tulewad" n. n. e. Töine kirikherra W. on sarnast jutlust 'pidaMd, kus ta oma Eesti kogudusele  on ütelnud: „Teie patu ja ülekohtu pärast on Tema seda timuka hukatust pidanud tundma, aga nüüd on teie tants nutuks muudetud, nüüd on ommetegi teie tants otsas ja Aleksander 111. ajal tulewad teie rasked päewad" n. n. e: Kirikherra S. on sarnatses jutluses ette kuulutanud, et 20 aasta pärast, kui Eestirahwas  nõnda edasi lähäb kui seiemaale, Eestirahwa poolest hirmsam werewalamine saada tulema, kui praegu olla olnud. Sarnatseid ja weel jõledamamaid ütelust wõiksime palju nimetada, kui meie ei arwaks, et eesnimetatud  näitustest juba liig küllalt on. Meie peame siin ütlema, et need mehed, kes seesugust mõtteid rahwa sekka kannawad ja rahwast seesuguste wale laimduse teel wihale äritawad, tulega mängiwad. Sarnatsed awaldused on juba meie maale palju pahandust toonud  ja meie waikist poliitika elu enam liikuma pannud,  kui seda tarwis oleks. Meie rahwas ei kannata enam seesugust laimdusi mitte, ning kui mõned mehed er taha, et rahwas oma wiimast usaldust nende wasta ära ei pea kautama, siis kaalugu nad omi sõnu enam ära, kui seda seiemaale tegiwad. Eesti.Hostimehega on meU Tema toimetaja A. Grenzstein on ühe õige pitka wastuse selle kirja peale awaldanud, mis meie lehe 12. numris seisab. Aga tema kõrgel olekul lauakiigu  peal näikse Aprilli kniw tuul nii kangeste tema pää-ajude kohta mõjunud olewat, et oma wastust salmidesse  seadab ja üht salmi aameni asemel selle sõnaga lõpetab: „wale". A. Grenzstein soowib siis, et Sakala seda tema wastust terwelt trükki paneks, mis meie sell kombel lühidelt teha tahame, et ütleme: Postimees 60 A. Grenzstein Wale. Paari A. Grenzstein'i salmi peale peame siiski natukene pitkemat  seletust tegema. Meie oleme A. Grenzstein'ist enne mõndagi palju lugu pidanud ja ei oleks mitte uskuda  wõinud, et ta ennast lühikese ajaga nii muuta wõiks, nagu seda teinud on. „ Kelle leiba ma söön, selle laulu ma laulan" tähendab wanasõna mõne inimese kohta. A. Grenzstein ütleb ise omas 6. numris,  „et inimene omas südames sinna poole kallab, kust temale leiba muretsetakse." See on üks tähtjas usutunnistus A. sest ta seletab meile tema kohta palju ära, mis seiemaale arusaamata oli. A. GrenzsteinÄ on kaks leiwamuretsejat, ja olgu ka küll, et Harry Jannsen praegu oma wastutaja redak- tori õigust ei tarwita ja „kontrakti" järele A. Grenzstein  üksi Eesti Postimeest kirjutab, sellegi pärast on ikka Jannsen'id tema palgamaksjad ja ka kontrakt on paljalt ühe aasta peale tehtud. Kui meie sellepärast omas kirjas ütlesime: „kaks seisawad Eesti Postimehe toimetuses ühe wasta" ja A. Grenzstein omaS wastuses  selle peale ütleb: „tõlp wale, mida igaüks näeb, kes Eesti Postimeest kätte wõtab" siis peame sellest hoolimata tunnistama, et meie sell korral oma selleaegse  ärwamise järele tõtt oleme ütelnud, nüüd aga neid sõnu nõnda peame muutma: „Kaks on Eesti Postimehe toimetuses ühe leiwaandjad ja wastalisi ei ole seal A. Grenzstein'i elu-põhjuste järel enam ühtegi."  Seie peame seda sõbraliku nõu weel juure lisama, et need kaks, kes all kiigu-laua otsa peal on, õige sagedaste leiba ja piima nimelt praegusel Aprilli kuiwa tuule ajal ülesse ulataksiwad, et need jaud, mis tuul ülemal ära kuiwatab, ka jälle asemele saaksiwad  täidetud. Meie oleme küll Eesti Postimehega tema uue juhatuse all sõbrust püüdnud pidada, seda wõime julgeste tunnistada. Meie kirjawastused näitamad  seda ka üles. Sest Detsembri ja Januari kuus tuli meile õige rohkeste kirju, millega nimelt A. Grenz- uue programmi puudusi ja eksitusi awalikuks tehti. Meie wastus nende kirjade peale oli aga ikka see: „ Ootame, künni suusõnal kokku saame, ehk muudawad  ennast asjad ja ehk sünnime heaga ühte." Mis A. Grenzstein omas wastuse kirjas meie Tartu kokkusaamisest  jutustab, ei lühä tõega sugugi ühte muud meie selle peale ei wõi kosta. Meie ei taha mitte oma ajalehe ruumi pitka wastusega raisata. A. Grenzstein  on oma wiimase kirjaga meie wasta täitsa sedasama  teed hakanud käima, mille peal mullu Harry Jannsen'i nägime. LaimduS ja kardetawaks tegemine need on nende riistad, kellel enam tõe põhja all ei ole. Seiemaale oleme paljalt ikka Eesti Postimehe kallale kippumist tagasi pidanud tõrjuma, aga siiski ütleb Grenzstein omas wastuses, meie püüda endist sulesõda üsna mägiwaldselt jälle ülesse nõiduda." Aga ka kardetawaks püüab meid A. Grenzstein teha, kui ta ütleb, et meie praegust rasket leinamist tahta rikkuda  ja „ leinamise asemel ja mehise töö asemel meie armsa isamaa seaduste kallal" tülikirjade kallal tööd teha. Kui nüüd A. Grenzstein seda oma ütelust ka Saksa ajalehtedesse ümber paneb, nagu seda mullu Harry Jannsen oma kirjadega tegi, siis wõiksiwad need inimesed, kes Sakalat mitte ei loe> küll arwata, et Sakala praegu sugugi ei leina, sugugi tööd ei tee, waid paljalt tüli sepitseb. Seesugune jesuiitlik Võitlemise  mis on täitsa kõlwatu ja La on meie auuSLamise A. Grenzstein'i wasta täitsa ära kustutanud. A. Grenzstein'!  kirjas puudub aga weel, et ta Nihilistlasi ka weel meele tuletaks, nagu seda Eesti Postimees mullu mitmes kirjas meie ja muu Eesti meeste wasta tegi. Seesuguse wõitlemise kohta oleks A. Grenzstein küll ära teeninud, et meie üht tema kirja awaldaksime, mis ta Sakala Väljaandjale Wiinist kirjutas. Aca meie ei tee weel seda mitte, waid palume paljalt omi wastalisi: Wõidelge kuidas Teie tahate, aga käige seal juures auusat teed, et mitte meie rahwa wastalised sõrmedega meie peale ei näitaks ja Teie meie isamaa töö asemel neile mõnusaid sõariistu meie enese waSta kätte ei kannaks. Meie palume A. Grenzstein'!, et ta selles ainsas tükis mitte Harry Jannsen'i jälgede sees ei hakkaks käima, waid kui tal seletamist on, siis seda nõnda tehku, et meie kodumaa asju oma partei oleku pärast mitte rahwa wastaliste kätte ära ei anna. WMaudi Ulaatslmast. Kool m erstr itest. Meile kirjutatakse maalt: „ Lubage mind ühe Eesti Postimehe sõnumiku waSta, mis minu aru järele tõega ühte ei näita sündiwat, asja selgituseks paar sõnakest Teie lehe lugejate ette kanda ja segataja soowitustele tarwilikuks  õienduseks pajatada. Üks Wiliandimaal elanik J. L. on eesnimetatud lehes, 9-mas numris, kooli asjadest kirjutades oma nüri sulge liig Lugemaste paberi peale litsunud ja sõnaldust malmis sepitsenud, millest need mõtted wälja paistawad: Kooliwalitsusel olla nõu, Pärnu-Wiliandi maakonna koolmeistrid, keS kuskilt seminarist läbi käinud, pääraha maksust wabaks jätta; ta kiidab ja terwitab rõõmuga seda uuemat seadeldust ning awaldab lõppeks soowi, lahke ja lootusrikka  tulewikusse waadates, „et seminari kaswandikude hulk selle jäljel rohkel möedul kaswaks ja erawiisil koolmeistri ameti peale õppijate arw alaneks," n. n. e. Aga nagu teame, ongi juba Wiliandi maakonna koolmeistrid walla- ja pääraha maksust wabad, sellest tähele panemata, kas koolmeister seminaris ehk eraõppimise  teel koolmeistri ameti tunnistust kätte on jõudnud saada. Peale Eesti Postimehe kaastöölise ei saa ka wistist keegi sarnatse eksliku mõttel olema, et praegu meie maal, nagu Eesti Postimehes seisab, seminaris kaswatatud koolmeistrite juures „enam mõis-