Sakala 32. WiWM M, O«»bri«m piewal IBBZ. V. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Väljaandjad T. R. Jakobsoni pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi maja pühitsemise pidu. I. Poliitika vingwaatus. Omalt maalt. Wilj and ist: Wiimasest Liiwimaa sinodist; kõik Eesti ajalehed Riia zeniori alla; Eestirahwa kingitus Keiserlikude Majesteetide kroonimise pühaks. Wiljandimaalt: Tulekahjud; Tarwastust: õnnetus. Pihkwast: Baron Wrangell. Joogi weest. 11. Päranduse seadus—  WiirasHA. Nalja Mart ja Kalja Pärt Kuulutused. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi maja pühitsemise pidu 8. ja 9. Okt. 1882. I. Aui mimene vmalesmrre asja ettewõtnud korda saata, kui ta selleks ööd ja päewad wäsimata hoole ja murega tööd teinud, kõik takistused kõrwale saatnud ja wiimaks otstarbele jõudnud, kus tema töö ja higi, wõitluse ja kannawse wili walmis kujul ta eeS seisab, siis rõõmustab see tund töötaja südant ja meelt. Ta unustab nähtud waewa ja wõitluse, sest sellest on wili wälja kaswanud, mis temast loodeti.  Sarnasel rõõmupäewal ja tunnil ei suuda õnnelik töötaja üksi olla, ta soowib, et ka ligemine tema rõõmust osa wõtaks, ennast temaga Ühtlasi rõõmustaks,  sest rõõm osawõtjatega ühes on kahekordne rõõm. Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts oli omale suure töö ettewõtnud, mille korda saatmine mõnelegi mehele täitsa Võimata näis olewat, sest km õnnis seltsi efimeeS C. R. Jakobson Wiljandi GeSLi Põllumeeste  Seltsi praeguse suure ja toreda maja ehitust paljalt KO-ne rublaga alustas, siis hüüdis mõnigi: „Tühi töö ja hull julgus, wälja sellest midagi tule!" Meie ei taha siin paigas mitte arutama hakata, mähärduSte raskuste, takistuste ja wõitlemiStega selle maja ehitajatel tegemist oli, kuid tähendame aga seda, et Seltsile ka see sapi karikas ei pidanud maitsmata jäema, et armuta surma ingel tema esimehe silmad, keS tähendatud ettewõtte hing ja elu oli, keset töö ajal kinni sulgus, mispeale jälle heali kuuldi: „ Otsas! Alustas küll hullu julgusega, aga keS ajab edasi, jäeb poolikule! Otsas!" Aga ei olnud otsas! Ehk küll alustaja ja esimees surmale suikunud, siiski oli selts ühel nõuul: just nüüd ei tohi meie oma. waStaliSte eeS häbisse jäeda, maid õntsa alustajale jäedawaks mälestuseks ehitame maja walmiS! Tööd ja waewa oli palju, aga maja sai malmis, ning 8. ja 9. Oktobril mõis Selts teda pühitseda ja ennast oma kätte töö üle Vendade seltsis rõõmustada. Juba pidupäewa hommikul nähti suured inimeste hulgad Wiljandi linna uulitsatel liikuwad. Seltsi liikmed ja auuwõerad, lauljad ja mängijad kogusiwad endid kell 11 mana korteri ette kokku, kus nad endid pidurongiks ritta seadsiwad. Siit läks pidurong läbi linna pääuulitsate muusika mänguga ja lehwitawate lippudega raatuse ette, kus otsata Vaimustusega: „Jumal keisrit kaitse sa!" lauldi ja meie armulist Riigi-Isa kõrgest elada lasti. Pitkalt liikus nüüd pidurong hulga rahwa saadetusel läbi linna wana korteri ette tagasi, mida lippudega teretateS Jumalaga jättis ning uue maja poole edasi sammus, kus teda aWMrahwa hulk ootas. Jah aruta rahwa hulk, sest pidulesi oli kaugelt ja ligidalt tuhandate kaupa, kaugelt rohkem kui keegi ette wõis arwata, kokku tulnud. Nagu.Mu seisis ootaja rähwas maja ees ja ümber, kuna rong ehitatud auuwärawast läbi pää trepi ette jõuüdis. Waewalt oli pidurong oma lippudega saalis, kui ka mõne minutiga nõndapalju rahwast taga järele sisse woolas, et peagi saal ja kõik kõrwalised tuad puu püsti täis oliwad ning wäga palju inimesi ruumi pummse pärast weel wälja pidiwad jäema. - z Saalis teretas kaduyud Gmehe õde, proua Ida Thomson, koosolejaid kauni wcumuliku lauluga, «lillepeale  kuulsad Karksi lauljad Me ilusa meestekoori . etMgWvad, .pliwad kõik pWised trükitud laululehtede  järele ühe pühitsemise htduös walitatud k«Äu laulu ära laulnud, siis astus Wiljandi õpetaja Doll kõnetooli ning pidas mõnusa pühitsemise kõne, mille kohta meie muud ei taha ütelda, kui et ta tõeste param ja wiisakam oli, kui seda Doll'ist tema muu jutluste peale mõteldes wõisime oodata, ehk küll iseäranis  kõnelõpp mitte suurema hulga pidulistele üsna meele järele ei näitanud olewat. Nimelt ei leidnud pidulised seda mitte õige olewat, et pühitsemise kõnes küll kõik muud nimetati, aga maja alustajast surnud sõnakest ei lausutud, waid „auu kell' auu tuleb anda" ära oli unustatud. Peale selle kui maja pühitsemine Lutheri usu wiisil oli lõpetatud, kõneles esiteks Wiljandi  wanem preester Rajewsky, kes kõik juure lisas, mis esimeses kõnes kõrwale oli jäenud, ja siis Tuhalaane  preester Küppar, kes õige waimustawal wiisil ja sõnaga maja saamisest ja ehitamisest rääkis. Nüüd pidas Wiljandi töine Greeka-õigeusu preester Teppaks EeStirahwa kõigesuuremate heategijate, Kõrgestõntsa Majesteedi Keiser Aleksander 1., Kõrgestõntsa Majesteedi  Keiser Aleksander 11. ja Carl Robert Jakobson'i mälestuseks Jumala teenistuse, mispeale preester Rajewsky  maja Greeka-õigeusu kombe järele sisse õnnistas. Lõpeks pidas preester Teppaks piibli sõna põhjusel wäga Mõnusa ja waimustawa kõne, mispeale eanä. Hugo. Treffner waheajal kokku tulnud telegrammid ja õnnesoowi kirjad etteluges. Telegrammist ja õnnesoowL  kirju õli seltsi pidupäewaks ligi kolmkümmend saadetud; osalt Eesti seltside, ajalehtede toimetuste, osalt Wene ajalehtede toimetajate, seltside ja erainimeSLe  poolt; ka suguwennad Soomlased ega naabrirahwaS  Lätlased ei puudunud õnnesoowijate hulgas. Emmiste kõik, kes auuwõerasteks palutud, aga ühe ehk töise takistuse pärast tulla ei saanud, oliwad telegrammid  saatnud, nõnda kui näituseks Wene Kaubaläewade  Seltsi walitsew juhataja H. Woldemar Moskwast,  Tartu prosessor Wiskowatow ja uus Liiwi kubermangu prokuröõr Mässojedow j. n. e. Wiimase telegramm on järgmine: „Ma kahjatsen, et ametlikud  toimetused minule wõimatumaks teemad. Teie auustawat külaliseks kutsumist tarwitada. Ma soowin seltsile õitsemist, kaswamist ja kiiret sihide kättesaamist  soowitud põhjusel." Ka mitmed kenad salmikud oliwad tähtjaks päewaks pühendatud; nende seaS A. Reinwald'i laul Jakobson'i mälestuseks, mida aga tema ettelugeja omal wolil sinnamaale muutis, et ta see ei olnud, mis ta olema pidi. Meie loodame, et seda lõbusat laulu hiljem omas lehes muutmata, kuda ta lauliku südamest wälja woolanud, awaldata wõime. Pidu programmi järele pidiwad nüüd peale waimulikute meeste kõnede ka weel mõned ilmalikud kõned peetud saama, aga et mõjuwalt kohalt nende pidajatele üksnes „ kündmisest ja ääStamisest" oli rääkida lubatud, jäiwad nad pidamata. Pealegi oli aeg juba kaunis hiljaks jäenud, nõnda et pidukontsert mitte, nagu ette äramääratud, kella 6 ajal, waid alleS kell 8 algas. Pidukontserti programm oli Eesti, Wene, Soome, Saksa ja Itaalia lauludest kokku pantud.  Meie tahtmine ei ole siin mitte kontserdi andjate  etendusi ükshaawal kritiseerida, maid meie wõime aga rõõmuga seda tunnistada, et EeSLi ülemlaulja, proua Ida Thomson ja Eesti paremad koorid, nagu näituseks Kanepi, Karksi meestekoorid, Holstre naiste koor j. n. e. kontserdi andsiwad, mis läbikaudu nõnda heaDte korda läks, et ka wastaliste lage kadedusgi seda salata ei wõi. Peale laulude rõõmustas kuuljaid  weel herra Dankmann'L osaw klawerimäng. Et meie rahwaS heast ja kaunist muusikast lugu mõistab pidada, tunnistab see, et kontserdi ajal suur saal puupüsti rahwast täis oli, ehk küll kontserdi pilletid IV-, 1 ja pool rubla maksiwad. Kontserdi lõpul tänas keegi kõige koosolijate nimel proua Ida Thomson'i,  kes oma kunstliku lauluga kõiki rõõmustanud, millepeale suur saali täis rahwast auuStatud lauljale tänu ja auuStuse täheks „Ta elagu" laulis. Seega oli pidukontsert lõpetatud, ning rõõmus rahwaS lautaS  ennast kõrwaliste tubadesse laiali, kuna saalis pidusöögi laudi katma hakati. (Lõpp wlewa kord.) Poliitika ringwaatus. Wenemaal käib riigiwalitsuS oma rahulist teed eksitamata edasi. Uuest wälimisest riigilaenust räägiti wiimasel ajal palju, aga hiljem on awalikukS tulnud, et uut laenu sugugi tarwis ei ole, waid riik omaga ilma selletagi läbi saab. Uue tolliseaduse peale waatafiwad Wene naabrid küll efite pahase silmaga, aga nüüd on neile mõjuwalt paigalt seletatud, et Wene walitsus oma seadustega, olgu nad missugused tahes, muud midagi ei püüa, kui oma alamate elukorra  ja riigi rahaasjade paranemist, milleks praegu kõige suurema hoolega tööd tehakse. Tähtjam asi, millest Wene ajalehed praegu räägiwad, on üks Soome lehtedest awaldatud Kõigekõrgem käskkiri Soome kindral kubernörile: „KahjatsedeS näen Ma Teie kõige alandlikumast aruandest, et Teie sunnitud olete olnud, ühes asjas abinõuusid tarwitama, mis mitte Suurvürstiriigis  makswate seaduste waimuga täitsa kokku ei sünni. Sellepärast olen ma heaks arwanud, käskida,  et tulewikus, kui kohaliku seaduse - määramiste kohta nende segaduste ehk puuduste poolest kahklus peaks tõusma, siis Soome senati heaksarwamist tuleb küsida. Peale selle tuleb Teil Soome senatiga ühtlasi tarwilikku Soome seaduste kogu (Codiefication) walmiStada  ning seda Minule ettepanna."