sab raske. On neli-ehk miiskümmcndehk  rohkemgi mcrSta linna; aeg, ilm ja tee on ka kuidas nad wahest juhtnwad — sandid, siis on mõista, kui raske see on rohtude pärast linna minna, arsti maale tuua ehk haiget linna wiia. Häda sündmusel  saab kõige kergem abinõu tarmitatud,  see on rohud toodud, aga sääl tillemad  üppardused: Haigus on tundmata olnud, sellepärast ei ole mitte kohalist, haiguse  mastalisi rohtusi toodud, ehk rohi lõppeb otsa, ilma et haige meel terme oleks peab meel minema ja nõnda mitu korda.  Talumees meel, kes kaks ehk kolm pääwa linna teed käib, ons siis täädakuida  haige olek kodu selle aja sees on muutnud  ; mäeseinad, nagu wabatnikut, kellel hobust ci ole, ei möi linnast rohtude toomise  pääle mõteldagi. Nõnda peawad siis maal olewad inimesed hirmust haiguse piina kannatama: sagedaste enneaegu sum male ohwriks langema ; wanemad oma arma(  te laste haiguse häda ilma nõuta ja lootuseta päält maatama, kus arsti abi ja osamus rohtude wõimul meel möiks aidata.  Kõik siin nimetatud hädad ja puudused  ja meel: et inimese sugu ajawaltuscl  tulcwiku poole ikka kidewamaks Mb andwad selle küsimisele: Kas on tarmis" j. n. e. töieliku ja kindla maotuse: Jah on tarmis! Lähme nüüd teise küsimusele: „Kas, ehk kohu on sündlik j. n. e. ?" kastust otsima. Selle kõõlusega saame lühidelt malmis: Et iga kiriku juures ennegi juba hinge elu tõbede arstid on, kohu kõige rohkem immest toherdamiseks kokku tulewad, sellepärast oleks ka senna kõige sündtikum arsti- ja apteegi kohtasi asutada. Et aga sarnaste asutuste ehitused, ka arsti iga aastane eluülespidamine suured kulud tarwitab, mis ühel kogudusel üksi meie rahwa kchwusc pärast raske kanda on, sellest  sünnib meie räägitama asja kohta kolmas küsimus: „Kas on woimallk j. n. e. ?" (Jääb poollle.) nagu ülemal nimetatud, kaunis pik, jäi tõld We maja ette seisma, kus suur ralima  hulk, cnamiste madala rahwa seisusest, sönua ja künna woolas. Sellsammal ajal seifis «eel üks teine wanker selle samma  maja ees, üks iseäraline sõiduriist, ees kureri iste, tagasuur kinnikaetud kast, mille cmmmre ots uradalam oli kui tagumine. Laksa krahwina, niisuguste asjadega tundmara,  ei täüdnud mitte, et selles kastis enesetapjate surnukihad ürawiidud saiwad. Aga ilma nägi kuida «ojast üks asi wülja rammud sai, v«s «nbes ühe lihtlabase puusärgi  alumist' poole sarnane oli. Mis saal st.-) mai slema, seda ei wöinud ta mirie armaada, sellepärast et üks riidclapakas  rääle nn arud oli. kats meest, tuliwad ruttu majüst zrapa. rm.ru iai lackasarnase wankri raanmnm urs .amr marud, pool kirstu oma mnaa '-.-.-'-e rõugatud, et kõlises ja komv.'s, 'ms leodr uks jälle kinni, kutsar andis daausrelc pimia, ning runu läks imcllr mermer ema reed. credamard .aktus ka rahwa hulk, kes senni-ajarri nii rakst-.lr süül seisnud oli. et weinrmlrk ci olnus maja juurde saada, laiale urm ma, ning kralurnra, kes ma eru me.m aur-na man., ell me mm ema ma. aerus ustud ruuva. Najarabwas, kelle käel: rem.a jämle parim kus ns.-r n.iu elama m.dm rea urad lnnmr.ledv-s suured silmad, juhatasiwad teda aga õuest läbi ning siis mitmest treppist ülesse ühe katkenud  ukse ette. Krahwina koputas mittu korda ukse pihta, et tal aga mitte seest poolt wastuft ci antud, tegi ta ukse lahti ning astus sisse. Taga tuanurkas, lagunud õleistme püül istumas leidis ta otsiiawa neiu, kes minestuses  näitas olewat. Kohkunud kõige üle, mis ta sääl nägi, tõmbas wana krahwina ukse oma taga kinni  ning ostus tasa noore neiu ligi. Mööda  minnes waatas ta ühesse kõrmaliscsse kambrisse: üks üleskorristamata moodi, poolärapõlctud paberilapakad põrmanda paal, üks wähikene, tühi klaas istme pääl moodi kvrwas, oli kõik, mis ta sääl nägi. «Olga!" hüüdis ta näitama lt Minestuses  olcwat neidu ja külm mürin käis sääl juures tema oma liikmetest läbi. Noor neiu kohkus ülcssc, kahwatanud nägu surm, sinised ringid ümber tema ilusate  silmade, päris ahastuse ja meele äraheitmise  kuju. „Ja jah," hüüdis õnnetu neiu äkitselt ja wahtis külma waatega oma külal iie otsa, et selgcste ära mõista mõis, et tema kraywmat mitte ei stunnud." ~Ja M-,. m:s teie siis tala:-: ? Ttm.-. en 'araae ja mma mina clcn nüüd nin haa ikm» van. ü / 7 --- maata kui mina Seine jõkke hüppaksin,  see oleks kõige parem." Sääl, enne kui wana krahwina sõna oleks jõudnud kosta, muutis järsku tema olek ja neiu hakkas hirmus haleduste nutma. Lsawõtlik wana proua sai wõimust oma nukra meele pääle, mis kõige läbi, mis ta siin nägi ja kuulis, erutud oli, nõnda et tema nii pea kui wõimalik siit ära oleks ruttanud. Tema jäi siia, istus neiu kõrwa maha ja pani selle palama pea osawötlikult ja õrnalt trööstides oma õla wastu. Nüüd andis õnnetuma neiu kramplik ja ahastaw nuksumine aegamööda  järele ning nuttis ennast waiksekS,  waigist.iwaks nuttuks ümber, millega ta terme mõistus jälle natuke aamalt tagasi tuli. Noor Wene neiu tundis  oma külalise ära, aga niipea kui see sündinud oli, kargas tema ülesse, astus kohkunud ühe sammu tagasi ning hüüdis: „Tcie siin? ! Mis otsite teie siin õnnetuse  ja teutuse majas? Põgenege, põgenege,  nii noppeste kui inl mõimalik'" Aga Egoni tädi rapputas tasa mastn pannes oma halli juulstega peat ning ütles: „Mikspärast põgeneda, armas laps? Mina ei tea ju kognni, mis siin sündinud on." (Järg tuleb.) Isamaalt. Sõnumid Kaarmalt. Auustatud Saarlase toimetus! Sellega palume meie (Kaarma waimu elus kurwastud suremata lesed,) et teie oma auustatud lugejatele tüüda annaksite, et meil siin Kaarma! auusate meeste truui töö, palehigi ja waewa järele, kord ka waimu elupäike omad kiired, skurwastuse ja leinapilwede warjustj meie pääle paista laskis ja meile kosutawat röömu walmistas. 1) Pärast kolme aastast truui õpetamist  ja õpimist siin Seminari koolis, oliwad  selle kooli õpetaja härra T. Undritz ja selle kooli Eestseisus ära tunnud, et kooli kaswandikudest sünnib 8 kaswandiku koolist lahkumise katsele ette wõtta. Sellepärast  sai siin Seminaris 13. ja 14. Juunil nende lahkuwate kaswandikudele, selle kooli põhjus kirjade. järele täielik eksaam igas tääduse jäuskondas ära tehtud  Eksaami tegijateks oliwad kokku tulnud : 1) selle kooli ülemad ja nimelt Saaremaa  piiskopi härra, R. Winkler, kuraatori härra, A. von Güldenstubbe Wana Kaarmast,  direktori härrad, Baron N. Nolcken, Pöide õpetaja ja J. Kerg, Kerla õpetaja; 2) selle kooli õpetaja, T. Undritz ja mõned  teised härrad. Pärast eksaami sai awalikuks, et neist katsutawatest 2 kaswandiku Nr. 1 a-ga, 5 Nr. 1 b-ga ja 1 Nr. 3 a-ga koolist wõiwad lahkuda. Kooli õpetaja härra T. Undritz sai aga oma truui ja wäsimata töö tunnistuseks  oma ülematelt liigutawalt tänu. Annaks nüüd Jumal, et need koolmeistri  ameti pääle õpetatud ja öpinud ilma laitmata elu wiisidega noored mehed wõiksiniad  meie Saare rahwale maimu harimise põllu päül palju kasu saata, siis oleks kõik maksetud, mis Saaremaa auustatud mõisniku härrad selle kooli ülespidamiseks omast kassast nii rohkel möödul Saaremaa rahwa maimu elu idanemiseks ohmerdamad. Annaks ka Jumal, et Saarlased mõistaksiwad  ome õpitud mehi kinnipidada ja neile omas külades, waldades ja kirkondades maimu põllul niipalju tööd ja teenistust anda, et neil tarmis ep oleks teiselt merd peatoidust otsima minna ega oma talentidega  wööraste kasuks kaubelda. Annaks Jumal meie maa laste wanematele  ikka enam seda mõistust, et kõikide heategude seast, mis nad oma lastele tegewad,  kõige suurem heategu see on, kui oma lastele head kooli õpetust annamnd. Ei saa ka manemad ühegi anni eest oma laste kääst palawamat tänu kui kristliku kaswatamise ja hea koolitamise eest. Sellepärast,  auusad ja armsad laste manemad! Ma palun teid mitte pahaks panna, et (teile kui kaas wanem) meele tuletan ja nõuu annan : Harige oma lapsi palju enam maimu põllul hea kooli läbi, kui wttljal põllu pääl adra ja äkke taga. Õiget wanema armastust oma laste wastu wõib sellest näha, kui nad oma laste maimu harida ja äratada lasewad, esmalt truuiste walla, siis kihelkonna, ja kellel ial wõimalik, siis oma teraseid poegi ka Seminari koolis; ilma selle järel himmustamata,kui  suure ihuliku kasu wõi awaliku  ameti poeg pärast koolitamist saab. Eks ole kõige ülem amet siin ilmas see, et sa mõistlik risti inimene olla wõiksid, ja eks ole kõige õnsam jn kasulikum amet see, kui mõistad Jumala ja oma Riigi