elu üsna kardetava. Nõnda tahame näituseks fiin Pärnu linna-teed nimetada, mis Riija teed sõita Pärnu wiib ja umbes kuus wersta Pärnust peale hakkab. Kusagil ei ole meie, ehk meie ka küll teesid oleme sõtkunud ja wankert kulutanud, niisugust halba postiteed  sõitnud, kui Pärnu linna-teed kuus wersta. Üks kolmandik teed on kiwistud, üks kiwi teisest V» jalga eemal, üks kiwi teisest V» jalga kõrgem, teitte aga selle eest jälle V» jalga madalam. Selle kiwistud tee kõrwas  kui meie teda nõnda nimetada wõime on paks liiw ligi jalg maad järsku madalam, kui kiwistud  tee; liiwa tee peal suured röõpehaugud, rööpehaukude  sees raudkiwid; liiwa tee peal jälle põllu kiwid, nõnda, et tõeste kuidagi wiisi mele seda teed ilmkartuseta hobusega käia sõitmisest pole jutugi ei wõi. ......... Nende ridadega tahtsime ümberkaudse rahwale meele tuletada, et nad, kui neil lapsed ja naine on, enne Pärnu sõitmist oma elu surma kassasse ülesse wõtaksiwad ja omad wankrid enne seda surma kardetawat teed rae kõrtsimehe juures uuesti rautada lasekfiwad; ....... wanad wankrid jäegu koguni kõrtsimehele, sest nendega ei jõua keegi Pärnu linna. —r — Nagu kuulda, tahta Pärnu pürjerid, herrad ja isandad, Senatori herra Manassein'ile palumise kirja anda, et kõik wanad meistrite, nõndanimetatud wanad zunfti ja pürjerite eesisigused saaks, jälle Riigi walitsuse poolt tagast antud. Mõnedel on suur ja kindel lootus,  et see tõesti nõnda saab sündima. Üsna õigus: meie maal on praegu kaks parteid, uue- ja wanameelelised,  wiimased peawad ju ka ometi wõidu peale lootma. Ja jah, eks igaüks arwa enesel ikka õiguse olewat. Pärnu maakonnast. EeSti Aleksandri kooli pääja  abikomiteede koosoleku (22. Juunil) otsused on igal pool suure rõõmuga teretud saanud ja uut elu nimetatud  kooli asjus sünnitanud. Nii on ka siin Pärnu ümberkaudu igal pool uus töö tärkanud, kõik ootasid siin suure igatsusega wiimase koosoleku otsusid teada saada; olid otsused teada anwd ja awaldatud, mis Tartus sündis, siis oli lõpusõna pealtkuuljate poolt: Jumal tänatud, nüüd Võib uueste töösse hakata; täname kõiki niisuguste otsuste tegemise eest. Mitmel pool tahetakse uusi abikomiteesi asutada. - Tammiste wallas on Reede 2. Juulil ükS wäga hale õnnetus sündinud. MajarahwaS olla heinamaale  läinud ja 9 aastast poisikest koju jätnud. Poisikene  on siis, kui majaperemees ja majaomanik, ka maja asju järelwaatama hakanud. Seina peal warna otsas rippunud riided ja riiete all püss. Tema läinud riiete juure ja Hakaüud neid liigutama, sellsamal  silmapilgul paugatanud püss lahti ja püssi laeng tunginud paremalt poolt rinna alt poisikese ihusse. Haawled tunginud selja ja seljaroo sisse ning jäenud selja naha wahele seisma, nii et neid naha wahel näha mõis. Poisikene elanud peale selle weel 10 tundi, kus ta siis suure waluga hinge heitnud, peale selle kui ta kõik lugu oma omakstele suures walus oli juwStanud. See kurb ja hale lugu maenitseb jälle laste ja perewanemaid, mitte iialgi lapsi üksi koju jätta, peab see aga sündima, siis saagu kõik kardetawad  riistad laste eest ärapeidetud, et mitte niisugune hale õnnetus ei sünniks, nagu ülemal jutustud. —r—  Pühapäewal 4. Juulil sai Uhlu abikiriku, ehk õigem kabeli altari pilt Pärnu Eesti koguduse õpetaja Lementist pühalikult sisseõnnistud. TeStama õpetaja koht oli kaua aega tühjaks jäenud ja kogudus ilma õpetajata olnud; see tuli nimelt sest, et TeStama koguduse -õpetaja palk liig weike oli. Nüüd aga on palk mitmel wiisil suurendud  saanud, nii olla ka Pärnu linna walitsus seks abi lubanud. TeStama õpetajaks sai õpetaja ameti kandidaat Haubaldt Tartust waliwd. Wiimane wõttiS seda walimist maStu ja hakkas oma perekonnaga TeStama poole nihkuma: kraam ja mööblid said Testamake  wiidud. Nüüd aga olla Pärnu maakonna praosk Kählhrandt kogudusele teada annud, et Haubaldt  TeStamale mitte ei saada tulema, sest teda ei olla ministri härra mitte kinnitanud. Sindi wabrikust kirjutatakse meile, et Tori mängijad on seal 20. Juunil näitemängu „ Linnas ja maal" Aleksandri kooli kasuks mänginud, mis meid jälle 23 rbl. on kooli algamise ligemale wiinud. Üli tänuwäärilikult olla wabriku härra Schultz seda ettewõtmist  oma abiga 4. Juulil pärast Jumala teenistuse lõpetust kuulutas Tahkuranna õigeusu preester P. oma kirikus kihelkonna rahwale kurbe sõnumeid: Kindral adjutant M. D. Skobelew ehk „Walge kindral", kuidas rahwas nimetab, on öösel 24./2 S. Juunil häkitselt ära surnud. Neid sõnu kuuldes jäi terme kiriku täis rahwast, keS juba hakkasid kirikust wälja minema, liikumata oma koha peale seisma ja igaühe palgest paistis ehmatuse wari mälja. Preester rääkis lühidelt, aga osawalt ja liigutama sõnadega, kuidas see armuta surm jälle nõnda ootamata on ühe neist kõige auusama meelega isamaa poegadest ja osawamatest sõameestest, kelle nimi niiheasti laial Wenemaal km meie weiksel Eestimaal  igale manale ja noorele tuttaw on tema kõige parema elu jõuu sees häkitselt ära wõtnud, ja kuidas seega Wenemaa üht meest kautanud, kes oma lühikese eluaja sees oli juba rohkeSte Wenemaa kasuks oma maimu andeid awaldanud ja kellest seepärast tulewikus  meel palju head loodeti, ja miimaks, kelle surma üle seepärast kõik Wenemaa ja temaga ühes ka meie Eestimaa saab suure ahastusega leinama. Wiimasel ajal, lõpetas preester, oleme meie õige sagedaste oma» isamaa paremaid poegi ükstõise järgi kautanud, aga suur on meie Jumal ja imelikud Tema teud, ja seepärast  ei pea meie mitte neil katSmise päewil meeleäraheitmise  sisse langema, maid oma lootust Jumala peale panema ja Teda paluma. Nende sõnade järgi algas kohe Skobelew'i surma mälestuseks matmise Jumala teenistus, millest terme kiriku täis rahwast, ühes kiriku teendritega matmise laulust lauldes, südameliku  palwega osa wõtstd. Pärast matmise teenistuse  lõpetust kiriku uksest wälja aswdes, kuulsin ma kirikuliste keskel ligistiku järgmisi sõnu: Jakobson suri, ja meie kautasime mehe, keS meie EeStirahma õiguste eest suu ja sulega wõitles. Meie pstskop Filaret suri, ja meie kautasime mehe, kelle käest meie õigeusu koolidel ja kirikutel oli asja palju head oodata. Nüüd suri „Walge kindral", ja seega oleme meie ja meiega üheS terme Wenemaa ühe mehe kautanud, kes mitte üksnes suu ja sulega, maid kes julgeSte surma silmi waadateS, oma rinnaga, mõek ja oda peus, kõige Wenemaa waenlaste maStu wälja astus Tähelepanemise wäärt on üleüldse kõik see juhtumine sellepärast, et ta kujutab meie silmade ette ühe näitliku  pilti sellest, kuidas meie rahwas oma waimu-elu niisuguste tähtsa ja kurbliku sündmuste kohta awaldab.  Kui rumal ja mõistmata küll ka meie rahwas öeldakse mast olewat, siiski peawad mõistlikud seda tahtes ehk tahtmata tunnistama, et see rahwas mõistab ütlemata osawusega oma tõsise sõbrade ja ebasöbrade wahel mähet teha ja meie isamaa õnnes ehk õnnetuses  oma südameliku kaastundmist awaldada; neis asjus ei suuda neid ka wahest kõige targemadgi mehed oma targa sõnadega ega haritud kõne käänudega eksitada. —n. Tartust. EeSti Kirjameeste Seltsi koosolekust  21. Juunil. U. Kassahoidja G. Sachs'i ettepanekust maja ostmise kohta Seltsile on weel järgmist  iseäranis tähele panna. Iga aktsia maja peale on 10 rubla; aastas saamad 25 aktsiat wälja loositud;  iga aktsia ostja saab oma pileti wälja loosides oma raha 6 protsendiga aastas kätte. Pärast Keisri laulu laulmist laskis Seltsi koosolek kaSsahoidjat elada. Koosoleku päewal andsiwad umbes 30 meest omad nimed kirja, et aktsiaid tahawad mätta, kellest igaüks 1 künni 18 aktsiat see on 10 künni 100 rubla eest tõutasiwad wõtta.. J. Kurrik annab seletust oma stenograhwia õpewse raamatu üle. Ta kirjutab proowiks uut kirjutust tahwli peale. Koosolejad, kes ruttu-kirjutust enamiste ei ole näinud, waatsiwad rõõmuga,  kuidas temaga hoopis rutem wõib kirjutada kui see praegu sünnib. Seltsi liige swä. F. Buschmann  pidas kõne Sir Jsaak Newton'i (Njuton'i) elust ja tähtjufest. Tema ei olla mitte olnud kuulus sõapealik,  kuningas ega würst, piiskopp ega paapst, maid suurem ja tähtjam kui kõik need ta olnud preester teaduse altari juures, kelle ohwri leegid waimu pimeduses  walgust andsiwad, et Jumala ärarääkimata suured  loomuse teud ja muutmata seadused inimeste silma paiStaksiwad. Sir Jsaak Newton, sündinud 25. Dets. 1642 Inglismaal, olla noorel põlwel suure hoolega õppinud, iseäranis suurte loomus-uurijate Kepler'i ja Carthesiuse raamatuid ja töösid läbi uurinud, mis teda matematikat studeerima äratanud. Aastal 1664 hakanud Newton Cambridge linnas matematikat studeerima,  kus ta ka pärast studeerimist "professoriks saanud. Seal Cambridge linnas olla ta 58 aastat kui professor, parlamendi liige ja mitme kuningliku seltside president elanud ja wäsimata tööd teinud. Sealt Cambridge linnast läinud tema suured mõtted ja leidused maailma sisse wälja, aga mitte häkiste ega ruttu. 17 aastat kirjutanud tema 3 raamatu kallal, kuhu sisse ta omad uued mõtted ja järele uurimised ülespannud. Peale mitmesuguste uude leiduste ja uurimiste olla Newton tähtsaks saanud uurimiste läbi walguse üle. Tema olla esimene olnud, kes leidnud, et päikese walguse kiired mitte ühesarnatsed ei ole, waid seitsme isesuguse wärwilised on, keda ka wikerkaare wärwideks nimetakse, sellepärast et wiker- kaare wärwide paistus meie silmis neidsama wärwifi awaldab. Kõige kuulsamaks teinud Newton'i temast leitud raskuse seadus, kelle järele päikene meie maakuuli ja kõik rändajaid tähti sunnib oma ümber käima. Raskuse seaduse läbi annud Newton ka otsust planeetide suuruse ja oleku üle, raskuse seaduse järele käia komeetid (sabaga tähed) oma teed, raskuse seaduse  järele awaldada ka ennast maailma mere mõõn ja tõus. Suur loomusuurija olnud ühtlasi ka usklik kristlane ja see olla ikka ristiusu kõige suurem uhkus. Hoolega olewat ta loomusuurimise kõrwal ka pühakirja  uurinud ja seletanud. 20. Märtsil 1727 pannud suur astronom ja loomusuurija omad silmad kinni ja läinud eluwaewast puhkama. AaStal 1731 olla Newton':  auuks Westminsteri kirikus, Londoni linnas, kuhu teda maha maeti, auusammaS asutatud. Missugust lugu temast peeti, tunnistada auusamba järgmine pealkiri:  Siia on mahamaetud Sir Jsaak, kes peaaegu taewaliku waimu jöuuga ära seletas planeetide käiku ja olekut, komeetide teed, maailma mere mõõnu ja tõusu. Tema leidis, et walguse kured mitte ühesarnatsed  ei ole, waid mitme isesuguse wärwilised on, keda keegi enne aimatagi ei wõinud. Tema oli looduse  ja pühakirja teraw ja truu seletaja, suure Looja suurust kiitis ta omas mõttetarkuses, ewangeliumi wagadust näitas ta omaS elus. Rõõmustagu ennast sellepärast surelikud, et nenve keskel elas seesinane inimese soo ehe. Pärast Newton'i olla jo mitmed ja mitmed leidused juure ilmunud, siiski ei olla nad mingil kombel Newton'i auu ja hiilgust wähendanud, waid tema nime hiilgus saanud seda suuremaks. President andis teada, et gimnasiumi õppija, August Kuusik, keS kaks aastat abiraha EeSti Kirjameeste Seltsi käest saanud, 50 rubla aaStaS, oma ekiami nummer ära teinud. Tema hakkab Tartus õiguse teadust studeerima. Seltsi kirjutaja A. Sõrd palub ennast Kirjameeste Seltsi kirjutajast lahti. Tema aeg ei lubada temale seda ametit, mis palju aega nõuda, enam pidada. President tänas kirjutajat tema hoolsa töö ja waewa eest, mis ta sennimaani Seltsi kasuks teinud ja näinud. Selts walitseS abipresitendi seminarõpetaja  J. Kurriku kirjutajaks 100 rubla waewatasumisega  aastas. Tema asemelle teiseks abipresitendiks walitseti kreiskooli õpetaja J. Kunder ja selle asemelle wanawara korjaja abiks F. Buschmann. Walitsemised sündisiwad awalikult ühel healel. Kihelkonna kooliõpetaja  Paljasmaa kõneles „pahadest waimu olevustest",  nagu wiha, kadedus j. n. e., kõne saab trükitud.  Tehti otsuseks tulewat koosolekut Augusti kuu lõpul kas Wiliandis wõi Tartus ära pidada. Soowiti  Tallinna poolsete liikmetelt, koosolekut Tallinnas pidada. Tänati pakkumise eest, arwati seda kasulikuks, aga arwati ka, et see aasta küll wist see ette-wõte korda ei lähe, jäeti edespidise aja peale. Tehti ka otsusi saadikute läkitamise kohta Keisri Majesteetide kroonimiseks, millest aga weel Varajane rääkida. Sellel koosolekul wõeti 51 uut liiget waSW. Seltsil on nüüd jo ligi 1200 liiget. Peaks see arw õige pea 2000 peale jõudma. Seltsil on tähtjaid aSju EeSti rahwa teaduse ja hariduse edendamiseks eeS. Ärksaid mähi on weel küll, keS igaüks omal kohal ja omal wiisil rahwast hariwad ja iseennast teadustes edendawad.  Peaks need kõik Kirjameeste Seltsi astuma; ühmdatud jõuga jõuab asi paremine edasi. Seltsi aastaraha maksmine (2 rubla, koolmeistritel 1 rubla) on nüüd kergem toimetada, sest Seltsi eestseisus on tuttawaid mehi palunud, maakonna linnades ümberkaudsete  liigete aastaraha wastu wõtta ja eestseisuse kätte toimetada; pea ilmub sellest kuulutus. „Walgus" kirjutab Tartust: Et see sala seltskond,  mis minewal aastal Tartus oma tegemist oli hakkanud ja sulasid ja maata rahwast meie talukoha omanikkude ja talu peremeeste waStu üles kihutada püidis, oma tööd edasi teeb seda tunnistavad uued rahwa üles äsfitamised Wõru maal ja, nagu kuulda, ka muial. „Eesti Postimehele" on nimetatud maakonnast  üks kiri tulnud, mis päris hullu jampstmisi avaldab, mis ette tulnud, nimelt kuida seal popsist ja sulasid ja moonakaid taluperemeeste vastu üles olla ässitatud, nõnda et need ühe hukka läinud inimese läbi kirja Riiga senatori herra Manassein i kätte on saatnud ja palunud, et peremeeste maad hingede peale ühesuurusteks  tükkideks saaksiwad ära jautatud. Reed on hirmsad lood, sest kui meie rahwa vastastel korda läheks, vallalisi inimesi talupoegade waStu üleS kihutada  ja hullustamisele ajada, maa jagamist, hingemaad  nõuda, siis oleksiwad asjad segi, nagu meie rahwa vastased tahavad, et siis raskuse kaal jälle nende vana võimuse ja kasude poole peaks vajuma: sest hingemaad  ja talumaade ära jagamist enam meie maale ei saa. Talurahvas on jo üht osa maadest oma viimase higi ja verevaewaga omale lunastanud, ja veel mitte