saawad weel kõige paremine läbi, sest need saawad kroonu pooli oma ammetisse kinnitatud ja seal ei waadata mitte nii terawaSte nende sündimise seisuse peale. Tohtridel, keS oma leiba suuremal mõedul jõukama rahwa käest teeniwad, see on meie kodumail Sakste käest, on juba rohkem takistust, nagu ka õndsa Vr. Fählmannl eluloost näha on; sai ommeti see auus mees oma ammeti wendade poolest just sellepärast kiusatud ja wihatud, et ta Eestlane  ja rahwamees oli. Aga ta oli tark tohter ja auus inimene, nõnda et kõigest waStaliste  kadedusest wõit wiimakS tema tublidusele  pidi jäemä." „Sel ajal ei olnud aga Sakstel mitte suurt wingu Eestlaste wastu, sest et nemad rahwameeste pindmist üksnes naeruwääriliseks tembutamiseks pidastwad ja sugugi ei kahklenud,  et nemad mõne aastakümnega Eestlast saksastada wõiksiwad, kui see neile isandatele kasulik peaks olema. Aga nemad on juba imeks pannes pidanud tähele panema, kui wisa selle „rahwa killukese" loomus on ja kui kaugele  nemad oma märgist sellega on mööda lasknud. Jah, nüid hakkawad neil silmad küll juba lahti minema, et neil õiguse pärast oleks waja olnud Eestlaste olekut terasemine uurida. Kes jõele paisu tahab teha, peab seda siis tegema, kui west madal on. Eestlane ei anna enam oma rahwnst enese käest ara. Sest aga, et see küsimus nüid awaliku läbirääkimise alla saab wõetud, oleks ka Eestlastele ühte tublit ajalehte waja, kes nende püidmiste, nende auu ja õiguste eest wahwaöte wõiks wälja astuda ja südiste seista. Ka meie kodumaa Vabameelsemad ajalehed ei julge nende küsimustesse  mitte puutuda, waid käiwad temaga nii hõrnaste ümber, kui mäda munaga, mis muidu ehk wõiks lõhki minna ja siis palju paha haisu sünnitada. Aga niisugust ajalehte on meil praegu wäga raske asutada ja weel raSkem toimetada. Tema toimetaja peab kindla meelega mees olema, kes kui kalju tema ümber mässawate poliitika laenete wasta paneb, kui tuletorn, mis oma walgust kaugele saadab ja eksiwaid juhatab. Hoolimata ja halastamata peab tema oma wastalistele pihta andma, sest muidu saaks tema ise ära lämmatatud." (Järg jäeb tulema.) Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek. 24. Jannaril s. a. Pärnus Seltsi omas majas. Kõnesid pidasiwad: P. Kull taimede kaswuft  ja walja-lautusest üleüldsi; J. Tiidermann  Brasiilia maast, kus kõneleja nagu ta ütles ise laewa kiprena käinud olla; J. Tuul kartohwlift, lahutus kunsti tundjate teaduste järele näidates, et kartohwel inimesele  toiduks mitte kõlblik ei olla, nagu seda enamiste arwatakse, sest et tatt were sünnitajaid  ollusi, nimelt muna-walget, liiga weidi sees olla. Peale kõnest andis esimees J. Toots aru, Seltsi tööst mööda läinud aastal. Selle järele on siis mööda läinud aastal Seltsis 12. koosolekut olnud; neist on 10 Pärnus, 1 Toris ja 1 Jõõpre mõisas ärapeetud. Neis koosolekutes on 11 kõnet peetud, millest 4 Seltsi esimees J. Toots, 2 esimehe abi M. Suigusaar, 2 stuä. N. Sõrd, 1 T. Sepp, 1 J. Toffer ja 1 J. Tuul on pidanud. Kõik need kõned puuduwad põllutöö ja talurahwa  majapidamisesse. Peale kõnede on Seltsis weel mõndagi tähtsat lauset ja sõna Seltsi asutuSte, nimelt koduloomade, põlluja  käsitööde näituste, Seltsile platsi ostmise ja maja ehituse, kui ka naitemüigi kohta, mida nõuuks wõeti tulewal kewadil maja ehituse  heaks pidada, rahwale äratuseks räägitud. Seltsi liikmete hulk, aasta maksu sissetulek  ja üleüldine tegewuS on mööda läinud aastal meie Seltsis suurem ja elawam olnud, kui iialgi enne. Näituseks on Seltsi liikmete aasta maksu sisse tulnud: 1880 aastal 166 rubla, 1881 aastal 235 rubla, 1882 aastal 281 rubla ja 1883 aastal 318 rubla. Sest näeme, et rahwa osawõtmine meie Sektist  ühte lugu kaswamas on. Mööda läinud aastal, on Seltsi poolt suuremaid asutusi käsile wõetud ja ka korda saadetud: Waremetes ostetud maja 8000 rubla eest ülesse ehitatud, suure täielisema Seltsi maja alla ja näituste jauks plats ostetud ja Pärnus põllutöö ja koduloomade näitus ärapeetud. Üleüldse on Selts oma asutuste sisse 10,000 rubla pannud; selle summa sees on Seltsi oma waraydus (puhast raha) 1,200 rubla. Näitemängude ja kontsertidega on kingitusi uue maja heaks korjatud 270 rubla; 40 koormat  raudkiwa ja 12 jämedat haampalki on ka kingituseks juba platsile toodud. Peale selle on maja jauks weel umbes 600 rubla eest ehituse materjali lubatud kinkida, mis, kui wähegi teepidu lubab, sedamaid sisse tuuakse. Linnas olew maja on Endla Seltsile 500 rubla eest aastas, ära üiritud; selle maja õue peal olewad aidad on B. kaubamaja käes 110 rubla eest aastas üiritud. Nõnda toob minewa suwel ehitatud maja Põllum. Seltsile 61.0 rubla aastas sisse, ja pealegi toimetab Selts seal oma kooskäimised ja muud asja tallitused ilma maksuta ära. Kõik need ettewötmised ja korrale toimetused  on Seltsi liikmetel, iseäranis kes asja ajajaiks oliwad wolitatud, palju waewa, aega, sõitusi ja seletust tarwitanud, enne kui asjast osawõtjaid niipalju kui neid praegugi on saadi. Mitmesugused takistused on nende ette wõtetele lahkemat korda minemist kütkendanud.  Siiski, tanu meie asja toimetajatele, kui ka kõige muide Seltsi liikmetele, et nad neid takistajaid ei ole tähele pannud, waid kõiki Seltsi edendusi, jõudu mööda kindlal meelel on püidnud toetada; lootuse järele saawad nad edespidi seda weel kindlama meelega tegema. Ühel meelel osawõtmine, peale mõninga auu ja kasupüidjate, kinnitab asjatoimetajate tahtmist ja jõuudu edespidiste tööde ja ettewõtete tarbeks: sest suuremad tööd on alles ees ja jäewad tulewail aastatel korrale toimetada. Kõrwalised tuuled ja waenu keeled ei ole hea asja wastu millalgi waikinud, muidugi ei saa nad ka meie Seltsi edespidiste edendustel soikuma ega waikima. Et pahad seemendajad millalgi kässa rüppes saaksiwad pidama, ehk oma lõhkumise töõsi kahjatsema, seda ei tohi meie iialgi loota. Maast madalast on meile ju tuttaw, et saatan aina kadeduse pärast hea wilja sekka umbrohtu külwas; just see kadedus sunnib ka meidgi kindlama ühendusele, et nõnda seda tngewamalt iga näulise wõerdusele suudaksime wastu panna. Kui meie aga suguwenna armastuses endid ühendame ja nõnda kindlal meelel isamaa heaks töötame, siis wõime wahemaft ometi loota, et paha umbrohi külwatud nisu, mida waewaga wõideldes maha wisati, lämmatada ei suuda. Ka edespidi tahab meie Selts Wõimsa Wene Kotka warju all endi suguwendade  kasuks, nende waimu elu äratuseks ja silmaringi laienduseks wankumata kindlal meelel töötada: Eesti rahwa õnn ja hea käekäik  olgu ikka meile juhiks, mille järele oma kõrge eesmärgi poole sõuame. Selle põhjusel ühendame siis endi südamed ja käed ning hüiame ühest suust: Eesti rahwas ja ta Seltsid „elagu!" Uue eestseisuse Valimine WLeti käsile. Walitatud  saiwad: Esimeheks jälle endine esimees J. Toots, abideks õllewabriku omanik P. Kull Pärnust ja mõisa rentnik J. Juntsou Jõõprest. Kassahoidjaks H. Arnemann Pärnust,  abideks kohaomanikud J. Pool ja M. Tammpuu W. Wändraft. Kirjatoimetajaks J. Kangur Pärnust, J. Toffer Tõstamaalt ja J. Weske Saugast. Rewidentideks kaupmees  H. Nieläuder Pärnust, G. Toots Mailast  ja H. Werner Saugast. Lähem koosolek lubati 26. Weebruari! Wana- Wändra Vallamajas ja järgmine 7. Märtsil (õndsa C. R. Jakobson'» surmapäewal) Pärnus  ära pidada. Päewapiltide sisse raamimisest ja hoidmisest. Waual ajal oli ju haritud rahwa juures see pruul, et nad endid maalida laslsiwad ja uuemal ajal lastakse päewa-piltnikuft üleswõtta. Nõnda on ka Eestlased nüid, nii kui kõiges waimuharimijes, usinad edasi sammuma, ka selles asjas nii kaugele jõudnud, et nad tihti endid lasewad päewa-piltnikust üleswõtta, mis oma wanematele, lastele ja söbradele mälestuseks  kinkiwad, ning niisama ka neist wasta kingitud saawad. See on ka Eestlaste juures üks wäga lõbus ja armas wiis, tunnistab ühetõise  wahel ühetõise armastust ja meelespidamist.  Sest kui wäga hea meelega ihaldab mõnigi omast armstst wanemift, lapsist ehk sõbrust, kes ju ära surnud, wõi wäga kaugel temast elawad, nende armsid palgid näha. Muidu aga ei oleks see wõimalik, kui meil paewapiltnikka puuduks, on sul nüid üks pildikene,  seal wõid sa igakord, kui süda armsate  peale mõtleb, teda kätte wõtta ja waadata,  ja su süda saab trööstitud nagu oleks sa elusalt teda näinud. Nüid uuemal ajal on ka päewa-pildid pool odawamaks läinud, kui nad enne oliwad; ja nüid weel sellsamal aastal, on üks Ameerika maalt wälja tulnud päewapiltide üleswõtmise mood, siin mitmes linnas päewapiltnikkude juures asunud, nimelt tean ma seda Wiljandis J. Livenström'i juures. Need pildid saawad ühe hõbetud plekki peale üles wõetud, ja sellsamal  tunnil wöib üleswõetaw neid pilta 6 wõi 12 tükki kohe kätte saada. Pildid saawad  siiski ilusad, ja on tululikud wasta pidama; sellepoolest on nad iga ühele soowitawad, et neid kohe kätte saada wõib ja poole odawamad on, kui muud. Wiljandis J. Livenström'i juures maksawad 3 rinna pilti 75 kop., 6 pilti 1 rubla 25 kop., ja 12 pilti 2 rubla 50 kop., ja iga asjatundja näeb, et need hinnad endistest hoopis halwemad ehk odawamad on. Aga tihti olen ma mitme Eestlase majas näinud, et päewapildid wäga halwasti peetud on. Mitmed peawad pildid tuas kapis, kus nad kergeste murtud saawad ja mitmesuguste muu asjade läbi, mis nende külgi puutuwad, plekiliseks lähewad ja oma ilu kautawad. Mõned pildid on küll raami sisse klaasi alla pantud, aga klaas on ümberringi lahti, sealt läheb raami serwa ja klaasi wahelt õhk ja tolm sisse; klaas saab küll tihti pealt tolmust puhtaks pühitud, aga mis pildi ja klaasi wahel, see jäeb seisma ja rikkub pildi mõne aastaga nõnda ära, et ta must ja plekiline on, ega waadatagi ei kõlba. Mõni piab pildid wäljas aidas kirstus, kus nad niiskuse läbi oma wärwi muudutawad ja sandiks lähewad. Mõni noor mees kannab neid uue kuue põue taskus, seal nad saawad murtud ja käimise läbi ära õerutud,  mis läbi nad jällegi halwaks lähewad. Pildid maksawad aga iga ühel kallist raha, ja on see tarwis üles wõetud, et nad peawad ilusad seisma ja kauaks ajaks mälestuseks jäema. Sellepärast kuulge järelseiöwat õpetust: Kellel puhas, kuiw ja ilma suitsuta kammer on, ja tahab omad pildid seina peal pidada, see lasku pildi serwad klaasiga nõnda ühendada, et õhk kuskilt klaasi ja pildi wahele ei pease, see on wõerakeeli „hermetisch" kinnitud, siis ei saa ka tolm klaasi ja pildi wahele, pantagu see pilt nõnda klaasiga ühendud, ühe raami sisse ja riputagu siis kuiwas tuas seina peale üles. Sell wiisil sisse raamitud pilt seisab ilma muutmata ikka ilus, kas wõi mitu sada aastat,  et isa wõib oma lastele weel isaisa pilti näidata, kudas ta kuju oli. Töiseks wõiwad ka weiksemad pildid ühe selle tarwis tehtud pildi raamatu seeS, mis „Albumiks" nimetatakse, kaunis heasti hoitud saada, aga ometi mitte nii heasti kui raamis, sest et raamatu lehe pööramise läbi üks pilt töise wasta natuke õerub, ja seeläbi aegamööda ühe töise pealt läike ära kulutab. Linnades oskawad mõned raamatukõitjad piltisid õhukindlalt (hermetisch) sisse raamida, ka päewapiltnikud ise, ja teeb siin Wiljandis seda kõige paremine päewapiltnik J. Livenström. Tema saab ka kõik talwe läbi, ühes soojaks köetud klaasmajas kõiksugu piltisid üles wõtma, olgu üksikult ehk hulga kaupa. Nii kui ma päewapiltnikutest olen kuulnud, olewat talwel lume walgusel weel parem üleswõtmine, kui suwel, sest talwel ei ole walgus mitte nii käre kui suwel, ja inimeste näud on ka walged ja selged,  kus nad suwel enam ehk wähem päewast pruuniks põletud on. On neid ka küll, kes ütlewad: mis üks talu-inimene pildiga teeb, kui mul aga leib majas on. On küll tõsi, ilma pildita wõib küll läbi saada, ja kedagi ei sunnita seda tegema; aga on neid ka küll, kus leiba ja kõiki majas küllalt on, aga mees ehk naene, isa'ehk ema, laps wõi kes tal ia! armas oli, on surma läbi temalt ära wõetud; ehk ta poeg ehk wend on kaugel kroonuteenistuses, kusi ta teda kunagi näha ei saa, seal kurnas igawus mõndagi südand weel enam, kui leiwa puudus, on temal aga pildid nendest lahkunutest järele jäenud, kui kallist tröösti ei anna see ühe kurwa ja igatseja südamelle. k. Mõnesugused sõnumed. Kõige pitkem mees maailmas on praegust üks Hiinlane. See hiidlane näitab ennast Berliinis raha eest. Ta on 8 jalga ja 4 tolli pitk. üks suur raua magi on Mehhiko maal Durango linna juures üles leitud. Ta on 600 jalga kõrge üle mäetasandiku, 1 penikoorm  pitk ja penikoormat lai. Ta on pea üsna kõik puhtast rauast, nii et seda metalli üksi seal mäes 100 miljoni pütti stonni) arroatakse  olewat. Neegrite maimu haridus Põhja- Ameerikas astub üsna pitka sammuga edasi: Aastal 1860 oli seal 30,000 mustawärwilift, kes lugeda ja kirjutada oökasiwad, aga nüid on neid enam kui 500,000 hinge. Ja selle poole miljoni hulga kohta on seal 16,000 wärwilist koolitajat ja 100 ajalehte, keda neegrid toimetawad  ja loewad. Siin näitab lugu tõest nõnda, et neegritgi meist Eestlastest ette on jõuudnud. Nendel on V? miljoni hingede kohta 100 ajalehte ja meil Eestlastel on 1 miljoni hingede kohta waewalt 10 lehte! Jah ka neegritegi ees peame silmad maha lööma. Nii kangeid waimukammitsaid ei leita küll kusagil, kui meil. Aga ka nii suurelt ei orjata seal kõrtsa kui meil, mille ülespidamiseks mitmedgi Eestlased määratu suured summad raha, oma waewa ja higi hinda ära ohwerdawad. Hauas ilmale sündinud. Warshawa ajaleht „Medycyna" jutustab üheft koledast sündmusest. Hiljuti suri seal üks 27 aastane talu naene A. W. ära, kes juba üheksat kuud käima peal oli. Surm tuli temale häkitselt ilma ühegi haiguseta. Et ta elu-ajal sagedast oma mehest wihatud ja põlatud oli, siis tõusis kohe pärast tema surma rahwa seas jutt, et ta ehk oma mehe käe läbi ära tapetud saanud. See jutt tungis ka kohtu kõrwu, kes kohe haua lahti laskis kaemata. Aga kui suur oli kohtu kommissioni ja töiste inimeste ehmatus, kes sell korral haua juures juhtusiwad olema, kui surnu-kirstu kaan pealt ära wõeti. Koolja jalul leiti sündinud täiökaswan'd lapS kes hauas oli ilmale tulnud, kus ta waewalt ühe tunni elada wõis. Tema ema haud oli ühtlasi  tema kätki ja tema surmawoodi! Minesta  nd peast oli ta ema elusalt hauda pantud, kus ta hiljemine jälle elule oli ärkanud ja oma hauas nagu koledas Põrgu kambris, hirmsa piina all lapse ilmale toonud. Sell hirmsal tunnil oli ta oma käed rusikasse kiskunud ja hammastega keele ja mokad puruks närinud. Niisugune jõle lugu annab küll tunnistust, kui koledast inimesed inimestega ümber käiwad. Pealegi weel meie XIX aastasajas, kus nii palju kristlikust inimese armastusest räägitakse! Päike, see meie kõikide jumalik ema, kes igapäew meile walgust ja sooja saadab ja scega terwet loodust eluStab, ei ole meie maakerast mitte 20,682,000 penikoormat kaugel, nagu siiamaale arwati, waid see mahe on uuema rehkenduse järele aga 20,024,000 penikoormat,  mis nuid pärast Venus'e läbi minekut päikese eest, wälja arwatud on. Selle järele on ta siis meile 658,000 penikoormat ligemal, kui endise rehkenduse järele. Päikese kere on 1,280,000 korda suurem kui meie maakera. Tema pealne pind on nuema uurimiste järele määratu suur tulemeri, kus looduse elementid ja metallid tulewedelas olekus ehk kuumas gaasi pilwetes, miljonid aastaid mässamas ja möllamas  on, ja mille läbi sealt meile walgust ja sooja tuuakse. 7 Sakala. 1884 Wastutaja: J. Kõrw