Saarlane Esmaspäew 13. Januaril 1886. !!>. aastakäik. maksab: Saareinaal aastas . > . . I rb, 50 kp. Saaremaal pooles aastas I „ „ Postiga saadetud aastas, 2 „ „ pooleS aastas . . . . Z „ 25 „ Tuleb ivälja iga esmaspääwal. slnresanres, kanbanulits. Nr. Itt. Jaani kihelkonda. Saaremaal. LV Üleüldine Palitika njalehl maa- ja linna rahnialc. UW Neli üles-annet Saarlastele. Saaremaal 7. Detsembril. Kord ütles üks tähtjas Eesti ajaleht, et Saaremaal  kvigeist Baltimaa jagudest wcel kõige rohkem tööd teha on. Et see tõsi on. seda peame ise ka tunnistama ja sellepärast ei tohi meie mitte küsa süles pidades kallist aega ilma asjata laskma mööda minna. Meie ci pea mitte wagusi päält waatama, mis üleivcte Suuremas suguwennad teemad; ei pea ka ära ootama, et mõned teised meie eest praksuvad midagit ära toimetama, maid meie peame ise ogarad ja tcgcmad olema seda korda saatmas, mis meie ihuliku ja waimu elu j edenemiseks tormis läheb. Juba mõõda läinud aasta Kikis on ..Saarlane" mõne kirjaga oma isamaalisi tegewuscle kutsunud, aga kahju, et sääl mõne sees ks «siukene erakondliku lõhna lehkas ja see ei saa meie jõuudu kitsal isamaa pinnal mitte kinnitama, maid enam talwasid swaijasid) meie ühendusile wahele taguma, nii et meie oma Sm lõhutud rammuga midagi ei jäksa korda saata. MU«gsst erakondliku lõhna ei saa „Saar laseS" edeSpldi mitte enam olema, waid ta püüab wäsimata oma amaldatud eesmärki kinni pidama, nõnda et: niihästi sündind Saarlased, kui ka need, kes Saaremaale on tulnud wahet pidamata,  mis usutunnistusest keegi on ühes meeles ja maimus ühes sõbruses ja armastuses peawad elama ja isamaa kasuks tööd tegema. Täna tahab „Saarlane" ärgsamaid isamaalisi mõne tähtsa ettewõtte pärast läbi rääkimisele kutsuda; ta soowib et igaüks ome mõtteid otsuse andmiseks saaks awaldama. Need ettewõtted ehk kuda päälkiri tähendas: 4 üles-annet on siis, mida päewa korrale wõtame: 1) Tüttar laste kool. Siia ajani on üksnes poisslaste maimu harimise eest hoolt kantud,  aga see on meie rahwa hariduse kohta, kui üks ilus hoone ilma kindla aluseta. Et tüttarlaste  koolitamine meie hariduse ja edendama elu ilu ja alus on, seepärast peame sellepääle ühe tugema rõhu panema. 2) Merekool. Üks Läti sõber, kõrgesti omistatud härra C. Woldcmar kuda ta paari aasta eest ühes kirjas ütles: on „23 aastat soominud et Saaremaale ka üks merekool saaks asutatud aga säül" (Saaremaal) ütleb ta, „nähikse  EeSti isamaa poegäöcsl puudu olewat, kes aastas IVO- 500 rubla selle kooli tarwis ohwertatnmad  kroouu annab oinalt poolt 1000 rubla aastas j. n. e." See on hää summale, mis kroonu meile abiks lubab; ka üks auustatud Kuresaare kodanik Grosmald on oma järele jäänud teSlamentis hää summokcse Saaremaa  merekooli heaks lubanud, aga meie ise, kelle kasuks seda tahetakse asutada, ei taha endid sugugi  liigutada, see on meile tõesti häbiks. Saaremaa  on wäga hea geograafia seisu koha pääl, sellepärast peaksime küll enam ome mõtteid mere asjanduse pääle juhtima. 3) Põllumeeste selts. Ei oleks enam waraue aeg, kus meie ka ühe seltsi asutamise  pääle peaksime mõtlema. Saarlastele kõige kasulikum oleks Põllumeeste selts, sest loota wõiks et sellele seltsile kõige rohkem osawõtjaid saaks. 4) Maakonna maja. Linnast kaugemal olcwad walla Valitsused on sagedasti ühte soowi awaldanud ja see on, et Kuresaare üks, nõnda ütelda. Maakonna maja saaks asutadud, kust walla ametnikud ja muud linna minnes öömaja wõiksiwad saada. Maksude linna wiimises peawad  walla ametnikud murelikult kõrtsides öömajal olema. Nii ka nekrutide nummerdamise ja wastawõtmise  ajal on noored mehed linna kõrtsides ehk teistes kohtades, nii et talitajad neid suure waewaga pcawad otsima, sest neil ei ole seadusliku  kohta, kus nad wõiksiwad olla. Maakonna majal wõiks siis ka tähtsust olla, kui see wcel mõne muu rahwuSliku asja tarwituseks wõiks pruugitud saada. , Lühidelt on siin need neli üles-annct ära nimetatud,  aga neist wõib mitmeks ajaks meile juttu  saada. Iga üles-ande juures peame selle kasu ja kahju, selle eesmärgid ja otstarbed ära kaaluma. Saadetagu siis aegsasti, kas lühikesi mõtteid ehk wcel parem pitkemaid läbirääkimisi, nende üles-annete  kohta „ Saarlase" toimetusele, et näha saaks Jututuba. M. isti-HAKt. G«g.) Herniann kirjutas sagedaste; ta tahtis oma armastuse wasm sõdida ja kõik omad saamid mada maita, aga ta tahtis Margarctat  jälle legan saada, ta tahtis teda ise oma silma all pidada, ta tahtis teda kui Nc armastada, ta lootis mmmmm», kindluse  ja »«dse tahtmise pääle. Ja kuue kuu järele kirjutas ta meile, et ta olla oma endise armastuse kautami» seks ja oma igawust tundma ning «aha jäätud südamele troostiks ühe armsa pruudi  leidnud, «s tema südame lugu tunda ja reemm meele ja uskliku lootusega temaga  üht rõõmu- ja õnncrikkast armastuse kewadet asvata. Ja Ms, kui ta oma noore MSsasa koju toonud on, siis pidada Norgarcia oma koduse kolde juurde jälle raaan tulema sa neile mõlematele armsaks, trvuiks «ks olema. Rargareta oli omas südames tänulik 'eüe WRVdatuse Ae, sest ta armas ct nüüd õnnelik, trööstitud ja rahul rr. ja Aski etlcheitminc, ükski' kactscmine ei tema lõpmata armastust minu «st» Ma»a. Aga ta põõris siiski rS«ss meelega tagasi, sest ts oli Her- manni onne üle ivaga röönmS ja tahtis seda ta enesele ka näidata. Ja mulle oli Margareta lahkumine armsam, sest ma lootsin seda köigewähemast, et ta siis, kui ta minust kaugel on, oma armastust ühele teisele mehele kingib, kes teda paremine wastu armastada wõib kui mina. Hermann oli Margareta wastu hoopis teiseks jäänud endisest põlemast armukese  armastusest oli nüüd wiisakas wenna-õclik  armastus saanud. ° Rohke usaldus, mis su ema see läbi ta wastu üles näitis, et ta tema endist armukest oma majasse wastu wöttis, äratas  sinu isa sees suurt imeks panemist nõnda et ta aeg ajalt ikka rohkem oma ilust ja hea südamega abikaasa armastama hakkas, ühe aasta pärast kui sinu ema sind õnneliku isa sülle wöis panna. Ml oli ta armastus otsegu kroonitud. Margareta näitis ka rahulisem olewat, ta ei igatsenud minu poolt mitte enam mi suurt osawötmist ja wastu armastust, aga meie kirja waheldus läks wana miin edasi. Wücl aastal ci olnud-veie üksteist enam näinud ; mind keelas aineti toimetus koju veipmast ja Margareta ei «õinud Inglismaale ka mitte wõersilc tulla, sest see sõbranna, kelle juures ta enne elas, oli ära surnud. Äuucndamal aastal Mli üks muudatus minu ameti talituses cue. Nüüd wõifin ma kord oma kodumaale reisida ja senna mõneks päeivaks jääda. Minu endise peremehe toimetuse läbi wõisin  ma ühte ühise-kaupluse astuda. Mina ja mu poolemees olime uöuuks wõtnud ühe aasta pärast endid meel ühendada. Nii kaua tahtsime meie omaksid kuulata, üksteise  olemist tundma õpida, kas meie ka kokku elama ja kauplema passime ja kas ülepea see tulewane elukoht meie meelt mööda oleks Enne kui ma oma armast kodumaad kanaks wöib olla igaweseks ajaks Jumalaga jätsin, sundis mind igatsus  omakste juurde ja nii jõudsin ma siis ühel ilusal homikul ilma ootmata nende juurde. Hermann oli rõõmsam ja õnnelikum,  kui ma teda enne ilmaski näinud ja tõeste, temal oli asja küllalt seda ühe niisuguse abikaasa kõrwal olla, kui sinu ema oli. Mu wend rõõmustas ennast südamest meie jälle Nägemise üle, sinu ema wõtis mind nii deldesti ja armulikult wastu, mind, kesma talle üsna wõcras olin ja Marga  reta oli nii üle maga õnnelik, et minagi  üsna liigutatud olin, nii rsbte armastuse  pärast, kellele, kes uoonlt laia maailma ivalja räudanud ja armasu kodust  sooja peta ümaramas käib. 'ellele. kellel  mine oma kodult paika pole. maid aasrai.- kaupa mõera rahwa seas ümderhulgub,  ma ütlen, sellele on kodumaa, isamaja  ja perekondlik elu ärarääkimata kallis, kallidus täitis ka minu radu- Meie auustatud lugejatele anname  seeläbi teada, et edespidi igas kuus üks M lisaleht saab Saarlasele juure antud.