j« kui meie wärskema aja uuendajad ajalooliselt  kindlaks saanud keele seadusi jälle hakkaksiwad enam tähele panema ja korratut  tühistamist jätaksiwad, siis wöiksimc peagi piibli parandatud kirjawiisi põhjusel kallile ühendusele jõuda, mis meie Mäikse kirjanduse edenemiseks ja õnnistama koolitöö  kosumiseks nii Üliwäga tarwis on. Kaunis  ja armas oleks meil, kui terwe pühakiri  Puhtas kirjawiisis juba 1889 ilmuda wõiks, see on Eesti keelse piibli tõlgi 150> aastaseks jubeliks. Kas ka muidu kcelewead parandamise alla wõetaksc, on meil teadmata.  Aga et õnnis akadcmikuS Wiedcmaun  juba umbes 10 aasta eest seega hakatust  tegi, et ta objekt-käände läbikaudu ära õiendas, siis oleks see küll enam kui soowitaw, kui ka järele jäänud grämmatilalised  wead kaduma lähcksiwad. Et töö oga ränk ja suur, siis peame' wist wecl mõndagi aastat ootama, enne kui niisugune soow täide läheb. —- Waata, armas lugeja, see on lühedalt, kudas piibli-Selts targu ka sinu annet tarwitab. Kui siis jälle sinu südame külge koputatakse, anna siis lahke meelega, sa aunad  oma enese kasuks ja õnnistuseks. südant, ta astub õrnalt kiikuma halja oksa pääle ja tõstab heledas ilu toonis waljusti oma hääle, st looduse wägewaid tegusid wõiksgi waljusc toonis tähele panna, tema rikkas keelekõla kunstis heljuwad korraga kõik, tasasemad luuled ja kõrgemad ilu helide  toonid, sest kõik loodus nagu kuulatab seda. Aga meie tahame ka nende wäikse maja elanikudega natukene ennast tutwustada. Meie ei saa aga aega ennast sinna sisse wiia lasta, sest ka sellest majast kuulukse heledad  helid mahedalt meile wastu kostwat; uks on ime-ilus mahe ja hell naesterahwa hääl, kuhu kõrwa kaks wärisewat wanakesc häält abi tooni annawad, ja nõnda lauldi tänulikust südamest Loojale kiitust, kes seda päewa oli aidanud elu wõitluse wäljal ära elada, wiimaks waikis laul ja tasane hääl pidas õhtu Palwet. Kõike seda kuuldes ja nähes arwame meie, et siin majas tõsine jumalik õnn oma tacwa rahuga walitsemas  on ja soowimc ka soojast südamest seda. Aga kõige wäikscmas ja ilusamas elus ei jäta mõllawad elu marud oma tegewust soiku. Pääle selle hakkas öö rahu sääl maja ümbruses walitscma, aga tasa läks üks wäike körwaline uks lahti ja säält astus  noor neiu nähtawale, aga öitswa nooruse  näo asemel paistis kurw ja kahwatu kui murest muljutud ja raskest rõhutud kurb kuju meile silma, tasa astus ta liiwast tchtuHteed  mööda edasi, kuni õitswas põõsas puu alla ümarguse pmgi Pääle end aralt toetas, tema näis kõigest looduse wögewatest tegudest ainult kui unes osawõtwat, sala õhkamise kaja kostis kaugele üle orhu aia, wähe nähti ööpiku ilus laul mõjuwat, wähc teda ööde mahe käsi kaisutawat, ja weal wähcm taewa tähtede rahu silmad trööstida jõudwat, sääl sundis seestpidi olem häda tema hellas huultes liikumist: Kaua küll lased Sa mind oodata? kaua weel tahad Sa wiibida l ! kas ei sunni Sina sulge, et mulle  mõne sõnagi omast elust wõiksid kirja teel kodu saata, minu rind ei jõua enam nende ime-igatsewa kajade wastu seista, surmani  on mind saatus elu wõitlustes «väsitanud,  küll rändab mu igatsus iga hommiku  ilusama päikese kiire poole nagu paludes,  et Mc saaks see päew ehk teotuse tooma ja minu elu uue iluga õitswaks looma ! aga asjata näitab lõik, asjata I Päike ei halasta minu pääle, öö ci anna mulle oma rahu, kaua küll wecreb mul wesi pöskilc, kaua küll pilguwad weel mu silma laod nii raske saatuse all. Tuikudes sundis ra oma jalgu kõndima, et öö ahastawad tuuled tema liikmeid ei takistaks,  kõiiuwal sammul jõudis ta öitswa lille peenra juurde, mahe õhk lehkas tcma walust wäsinud rinda kosutania, ta langes pölwedc pääle lehkawa lille peenra juurde, andis neile õrnalt suud ja tundis sada troosti kõnet nende kinnises keeles, see jahutaw  troost puutus tcma õrna tundmusesse ja pisarate jõgi woolas lõpmata põskilt alla ja suu sai sala sõnadele sunnitud Teie mu kallid ja jahutawad lilled, kes teie mind iga Päew pühalikult Püüate trööstida, kes teie minu raskesti rõhutud rinda hella ilud: ilma wüte ja kurbduses kurnatut waimu rõõmu rikka waatega püüate karastada! Aga küllalt ci mõju see weel mulle, weel raskemat on saatus minu pääle pannud, weel kurwemat kätte kanuud! kui teie minu palawaid palweih ja soojemaid soowisid lüll weel täna Kandke migu palwcllkaugele,  teic'sugukond elab kaugel, teie sala-keele paelus seisab palju wõimu, teie kõne keeled käiwad taewa tähtede hulka, nende armu silmad ulatawad kaugele, kaugele  kus ial inimeste sugu elab, tooge mulle teatust põhjamaa piirelt, andge mulle märku ilma ilu kiirelt, kus elab mu armuke, kus hingab ta rinnake, wäsimus wõtab mu hinge, temalt teatust ootamine wäsitab mu waimu. Ta nutune silm tõusis üles taewa poole, igatsew pilk lendas tuhanded werstad kaugele  maale, hilgawale ilude ilma, palaw Palwe paisutas pisarad jälle silma, kas teie tuhanded ilude ilmad tõesti ei näe, mis minu waimu wallas walitseö^oh kaS teie tasane iroostiw wõim ei wõi mulle salasõnumid kanda ja minu rahutule rinnale ka kosutawat  hingamist anda. Ta huuli nähti wärisewai  ja raske saatuse rõhkude all waikiwat, kõik sõnade sosin nähti siin nagu asjata olcwat, nõrgastuskuiwügimees oma wõimuga iulcwat, Umbes tund aega nähti teda sedawiisi  sala palmid pilwedcl tacwa poole saatwat,  siis nähti teda nagu ühe otsusele jõudivat,  ta hakkas hoolimata käel lillesid murdma  ja kimbuks köitma kui kingiks ta neid oma armukesele. Silm nähti nutust kuiwawat,  keel kõnest wäsiwat, aga wärisew käsi surma lõikust pidawat ja kui neid juba küllalt oli surmatud, lõpe- ka see lõikus, hsleni lilledega ehitatud tuikus ta sammul toa poole, kaua nähti weel toas tuld ja nagu liikumist oli näha, siis kustus ka siin wiimane tuluke. Hommikune koidu puna termita- tasa ilma, ja keelte kõla ergutas iga hingajat silma. Sellessamas aias, kus õhta tutiaw  nutu hääl kuuldi, sammus üks noor sirge mees kannel kaenlas, tasa sammul selle akna alla, kus õhta hilja tuld nägime,  kcrtlik aga ka lootusrikas nähti tema waate gilk olcwat, teine akna pool nähti lahti seiswat, kui ta senna ligidale jõudis, kaisus ta tasa kannelt, helid oliwad otsata ilusad, kui teda ilusasti kaela oli seadnud, siis hakkas otsata ilus mahe ja hale laulu kõla kandle keeltes ja ka mehe meeles, wärisewad tooni helid astusiwad õrnalt ilma, otsata Pühaduses paisus mehe rinnas  helide ilu, ehk kull hommik oli niiske ja wilu. Kui niiwiisi natuke aega oli mängitud ja lauldud, siis waikis kõik noormees nähti nagu ootusest wäsiwat, tasa jäi ta kuulama aga kõik oli kui surnu haua- toas ei kuuldud ühtegi wöhemat kobinat, raske ohke leek tõusis mehe rinnust, la astus akna jjuurde, lükkas ilusa walge gardina eest kõrtvale ja waatis sinna mai- kusesse, aga chmatates jäi ta seisma, üks armas  aga kohutaw pm paistis talle wastu, otsata ilusas lõhnamas lille laanes lamas woodis kahwatu nacstcrahwa kuju, ta nähti kui surmale suikunud olewat. Ilma et noormees ennast meel jpidada jõudis, seisis ta selle moodi ees ja waataS tasa  hinge tõmbamist, aga see nähti nagu fuutuks lõppenud olewat! mürisedes seisis mees mõni minut nõuuta, siis kargas ta wälja ja jooksis kaewu juurde, wõttis saält kübara külma wetr täis, ja pea jõudis ta jälle tagasi tuppa, siis wõttis ta taskust rätiku, kastis selle märjaks ja õõrus sellega  neiu otsaesist ja käe sooni, pool tundi mõis see töö nii kestnud alla, kui neiu omad ellad silmad lahti lõi, kui ta aga mõne pilgu oli silmitsenud, tahtis ta oma suud lahti teha ja hüüda, aga uuesti langes  ta jälle unesse! õrn puna wärwis pilgu aega tema palgeid, jaga siis wõttis endine surma mari jälle wõitu! nüüd ei wõinud noormees ennast enam pidada, ta wõttis õrnalt neiu ümbert kinni, huuled puutusiwad õrnakese otsaesisele ja pisaA weeres palawalt pöskil-e ta wõttis örnakese  sülle ja kandis teda wälja hommikuse wärske õhusse, õõrus wecl tema meele kohta  külma rätikuga, raputas hellalt kätt ja waatas neiu õrna huuli kus õrn roosi-puna oli tekkinud, warsti tegi neiu silmad jälle lahti ja esimene hüüd olu „Willem, kas tõesti Sina siin? Kas tõesti ilmsi olen ma Sinu süles? kas see on wõimalik, et Sina elad weel ja oled minu armuke ja leiad mind weel surma suus," „Jah, ma kallis Liisi, ilmsi ma olen siin ja kannan Sind omas süles ja ka omas südames seni kui surmani Zkas oled wecl minu oma, kas tahad mulle weel jääda? Mikspärast oled Sa nii närtsinudl" Wastuse asemel woolasiwad neiule pisarad Põskile ja huuled puutusiwad huulcde wastu imelisel wõimul ja salawäe sunnil, kui esimene waimustuse tuhin möödas oli ja Politika ringwaatus. Saksa keisri õe kihlusest räägitakse ikka wcel Saksa maal ja mujal palju. Mõnedele ei näi õieti meeldiwat, et wägewa  keisri õde nii kehwa koha pääle saab, kui Greeka troon on, kuna jälle teised tõeneawad,  et see Saksa maale suureks auuks on, kui keegi tema lastest Athettis krooni kannab, kus ju Europa hariduse pesapaik ja taimelaba on olnud. Ka wõida wcel Greeka riigil suur tulewik ees seista, Päälegi olewat peiu Wcne keiserinna ja tulewase Inglis kuninganna ja India keiserinna  wennapoeg, sellega wägewate walitsejatcga  sugulane. See ühendus olewat ka ju õndsa keisri soow olnud, Kuna weel nimetatud printsessi Sohwie kihlus kõne all on, seisawad, nagu kindlalt kuulda, ka keisri noorema õe Margareta kihlused ukse ees. Seda keiserlikku neiud arwati alles hiljuti ühe kõige suurema ja wägewama  riigi tulewase walitseja eluseltsilaseks saawat, milleks tema wenna Põhja maa reis uut Põhjust andis, nüüd aga minewat ta oma perekonda mehele, kuulsa prints Friedrich Kaarli pojale prints Leopoldile, mida niinelt tema ema soowiwat. Nii saamad siis Saksa keisri nooremad õed pea tanu alla, kuna wanem sõsar Wiktoria, prints Battenbergi mõrsja, ikka meel Paremat  aega ootama jääb. Et talle oma kallikest omaks ei lubata, ei taha ta ka ühestgi teisest kosja nõuust kuulda. Nii lahutab saatus isegi kõige kõrgemates ringkondades  armastajate südameid I Aga meelgi näiwad truu mõrsja kui ka tema peiu lootwat,  et kord asjad segadusest selgusele saamad.  Saksa asumaadest Afrikast tulcwad halwad sõnumid. Ühes Paigas, kuhu nad jälle maad omandama läinud, wõetud neid maenulikult wastu, nii et päris sõda tõusnud.  Muidugi wõitnud Sakslased, saanud aga ka ise kahju. Atlstria maak räägiti ka kord, et keiser  Pronts Joosep oma lepingu osalise keisri Willemiga ühes Rooma reisiwat, aga see nõuu näib mette kukkunud olewat. Rooma wõõrsile minek, kus kaks walitsejat, kuningas ja paawst asuwad, on ikka kroonitud  päädelc nii hell punkt, et seda meel keegi ci ole puutuda usaldanud, kuna noor Saksa keiser seda nüüd ometi katsub. Austria sõjawalmistused sünniwad nii suurel  mõõdul, nagu oleks sõda päris ukse ecs. Riigi põhja piirile on suured jala- ja ratsawäc  hulgad korraldatud, et iga silmapilk wälja astuda wõiwad, kindlused on kohendatud,  raudteed nii hästi sõlmitud, et mõne päewaga sõjawäge wõib kokku wötta jne, Ka on nõuu wcel sõjawäge suurendada; kuna praegu Austria söjawägi rahuajal 250,000 meest, sõjaajal 800,000 meest on, tahetakse edespidi rahuajal 410,000 meest, sõjaajal aga tile miljoni PllSsi alla seada, Kelle wastu see küll õieti peaks olema? Prantslased murrawad nüüd kangesti pääd järele uurides, kuhu nende kallis Boulanger  on jäänud. See mees kabus korraga ilmast ära, näib nagu oleks ta ju Eikusgil  maale läinud, millest kuulus I)r, Kreutzwald  kõneles. Esiotsa arwati teda Rootsi- Bismargi juurde minewat, wahel arwati ka Wene maal olewat, keegi üllcs teda Madridis  ühe naesterahwa körwas küiwat; suur osa aga ei uskuuudgi tema reisi, maid arwawad  teda kusagil Parist ligikonnas peidus waritsewat ja oma wõidu mõjudust seedi> wat, Tema oma hääletoru „La Presse" ütles teda wiimati Kristianias Norra niaal olewat, kus ta kõige politika ära olewat unustanud. Mine tea! Prantslaste asumaast Tonkinist lõikawad nad paha wilja : säälne kliima tapab Prantsuse ametnikku  ja soldatid armuta hulga wiisi, kuus langemad läbistiku lvl)v meest haiguste ohtvriks. Eesti Maalt. Kui põlastawaks harimata rahwas üksikut põlwe Praivad ja kui kaugele nad selles eba kartuses lähemad, näitab järgmine kurb lookene Setu maalt, Jõuukal Setu paaril oli waewalt 17 aastane ilus tütar. Ta jäi aga wanaisa surmast umbes pool aastat, möga haiglaseks ja nõdraks, nii et tihti iniuestanult jala paalt maha midagi teadis, Endise terwise ja teaduse  järele kositi ta naabri küla perepojale,  Wauemad kartuses, et Näimaks haigus  ilmsiks läheb, wõtsimad kosjad wastu. Küll ei olla tütar minna tahtnud, Üteldes, et ta pulme äegu kumardada ei jõua. Ema seletanud- „ni mõrra ku uu jõwwat, sa saat iks arr rahwas, a miä no nii okt, lät helli wällä no wõtta-ai inab kiäki. Jumalkeelä miä sis -saa!" Enne laulatust ei lasknud maaemad  kuhugi kutsina, üteldes: „kes tied, kuis wiel lätt, kül sis ka jõwwad kutsmah käwwu," Laulatusele minnes pandi tähele, ei mõrsja kahe käega ukse piidast kinni hoides  ennast üle läiß aitas. Ema seletas: „kae nu kuis hinda är um iknu, ku rips inne jalgu pääl," Laulatusest tulles langes mõrsja kohe otseti woodissc. Jälle ütles ema: „Wct ma ütli sulle Maarja, wõtku-ui palamaga muna, a nu ärr nõrgahtud." Kuna ometi teati, et Maarja wiina tilka Ivõtnud  ci olnud, Mis ma sest pikemalt kirjeldan,  süda molutab mõteldes, missugust piina mõistmatad wauemad oma haige lapsele  selle pulma pidamisega ja kumardamisega  tcgiwad. Paar korda oli ta pruutliellsidc  käte wahele ära nõrkenud, need teda aga üles toibutanud ja uuesti kumardama sundinud. Pool pulma rahwast jäänudgi lumardamata. Teisel hommikul mehe kodus, olnud ta nii nõder, et linukut ei jõudnud enesele päha Panda, ja pärast Jumalat  kumardades ära minestanud. Sellest hoolimata saanud noorik ikka rukkid lõikama  kaasa katsutud, kus ta nii haigeks jäänud,  et enam oma jalaga kodu ei ole saanud.  Petetud mees ja selle wanemad olla wäga pahased olnud, wiinu nooriku jälle isa kodu tagasi, kus õnnetu praegu raskesti haige on. Arstiabil oleks ta enne wahest küll terwcks saanud, kuna selle windsutamise päälcsee wägakahtlane on. Ehk neil küll maksuta  hospidal ja rohi saada on, ei wötta Setud seda kuuldagi. Enne ei julgenud abi otsida, et jutt laiali läheb, nüüd jälle eba usk! et häda, mis laulatuse ajal küljes on, parandamata olewat. . Saare maal saada kreisiüleinaks baron A. v. Nolken Lodjalast, abiliseks baron  L. v. Nolken, linna politsei ülewaatajaks  baron Pilar v. Pilhau.  Läbikäimise  kergituseks Saare ja Suure maa wahel  on üks wäike aurulaew muretsetud, mis nüüd oma käiku peab algama. Igatsusega aga oodetakse, millal kord ammu plaanitud ja ettewalmistatud silla ehitus üle wäike wäina käsile wöetakse. Wiljandisse saada pea teine trükimaja  asutatud, ku? edcspidi Eesti Ktukiri „Linda" trükitakse. Selleks on alakooli õpetaja Joh. Jansen jmitte Jannscn) kubermangu  walitsuselt luba saanud. 16/17 mkp. öösel Põles Elüstweres  Wälgi küla tuuleweski maani maha, oli küll wana, aga siisgi tulekassas 1000 rbl. eest kinnitatud. Arwatakse kurja käe teoks. Weski oli Elistwere mõisa omandus, kõrtsimehe J. P. käes rendi pääl. Wist scllsamal ööl löhkusiwad margad  Kaiaweres Pataste karjamõisa omaniku  P. päralt olema poodi ära. Margad tunginud tee poolt aknast sisse. Kelmide õnneks Pole kaupmeest kodus olnud, waid talitustes Peterburi reisinud. Emand, kes kodu olnud pole ka midagi märganud; koer haukunud küll, emaud on ka sängist üleS tõusnud, aga et midagi kuulnud ei ole, on ta koera ära keelnud. Kuulu järele olewat  margad kraami, mida enne seda just pood täis pandud, umbes pääle tuhande rubla eest ära wiinud. See pood on rah- 1888 Zk 100 Postimees.