Sakala l3. Wiliandis, 29. Märtsikuu päetval 1889. iu. aastakäik. Poliitika, kirjandust ja Mutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Majesteedi Kõigekõrgem Kiri. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Naljakas Tallinna  Sõber. Tartust: von Baer'i mälestuse kuju. Tartu maakonnast:  19. Wcbruan pühitsemine. Wõru maakonnast: Welskäride  kulud. Pärnust: Pärnu Postimehe wastuS Tallinna Sõbrale. Pärnu maakonnast: 19. Wcbruari pühitsemine; jälle tükikene kõrtsielust.  Rakweres: Linda laewameeste abiselts. Riiast: Riia Läti Selts; hirmüS sündmus. Kuuramaalt: Wallawanemate album. Peeterburgist: Suured ivõerad wõera maale tagasi läinud; GoloS; würst Orlow; suur hobuste näitus; kurjategija Hartmann. Jaltast: Kindraladjutant Selenoj surnud. Poolamaalt: Rahwa hulk.  Wõeralt  maalt: Türgimaalt: Rööwlid; Türgi soldatite waene elu. Pariisist: Jesuiitid; rikka rayamehe äpardus. Inglismaalt: Missioni  tööst. Kauba hinnad. Kirja wastuied. Kuulmused. Lisaleht, üksainus tütar 11. PaapStidest ja Jesuiitidest I. Koolmeistrite edasi harimisest I. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Keiserliku Majesteedi Kõigekõrgem Kiri. Keiserlik Majesteet, meie armuline Keisri Herra, on seestpidMe asjade toimetaja ministrile järelseiswa liigutama Kõigekõrgema Kirja saatnud: „Kõigewägewama Jumala tahtmine on olnud. Mind nüüd selle kahekümne miiendama aastapäewa sisse jõuda lasta, kus Ma Oma eeswanemate trooni peale astusin. Juba weerand sada aastat aega leian Ma Oma tõsiseks rahulolemiseks, kuidas kõik rahwa seisused riigis omas truuis alama südametundmises  Malmis on, kõiki neid seadmist edendada, mis Mina isamaa kasuks korda olen käskinud saata. See kindlaste kokku liidetud, aastasadade lennul  äraproowitud kindel pael, kellega Wene rahmas ja troon ühendatud seisawad, on Minu praegu käesolewal  kahekümnewiie aastase walitjuse täissaamise korral terwes Wene riigis iseäralikus jõuus ja ühemeele olemises nähtawale tulnud. Selle tänawusel. Minule tähtsa 19. Webruaril on wahma ja auuliku minemikule truuiks jäänud Wene rüütliselts pühalikult oma alanduse tundmist ja oma ijeenese ohmerdamist Keisri ja Isamaa eest, kellega see kõige kõrgema wõimuse kutsumist ikka täitja ülem seisus ennast põliselt mälja on näidanud,  uueste ülesse tunnistanud. Rüütlite kogud, kubermangude-, kreiside- ja linnade walitsused, wabad  seltsid ja inimesed, nagu ka perekas talurahma seisus tunnistafiwad oma alama truuduse tundmist waimustawalt ja nähtawalt üles, sell kombel, et nad 19. Webruari priitahtliku annete teel auusa ja üleüldiselt kasuliku otstarvete heaks herrandastwad.  Selle poolest näitafimad kõik seisused, kohtud ja üksikud inimesed ilma rahwause ehk usu peale maatamata, nagu töine töisega wõidu jookstes, et nendel selles tükis üks meel ja ühendus oli, mis Minule, kes Ma kõikide nende Jumalast Minu kätte nstud rahwaste head põlwe ja edenemist taga nõuan, üks tõsine ja südamesse tungim troost on olnud. Teile kui seestpidiste asjade toimetaja ministrile, kelle juhatamise alla kõik rüütlite, maakondade, linnade  ja talupoegade malitsuste ja ühenduste asjad kokkn tulewad, gnnan Ma üles, neile malitjustele ja ühendustele Minu südameliku tänu kõikide nende truuduse tunnistuste ja annete eest amaldada. Ka kõiki muid, kes Minule kõige liigutawama ja sttdamelikuma  sõnadega oma truudust ja soowimist ülesse on tunnistanud, tänan Ma südamest. Kõige mägewam Jumal tasugu ise Minu truui alamatele nende häid ja südameliknid soowimist ja heategust sadakordselt kätte." Selle kirjale on Keiserlik Majesteet Keisri Herra ise oma käega alla kirjutanud: St. Peeterburgis, „Aleksander." 8. Märtsil 1880. Poliitika ringwaatus. Meie tänase lehe eesotsas seisab kiri, mis sellest lõpmata armastusest tunnistust annab, keda Weneriigi walitseja ja tema truui alamate wahel nähakse walitsewat. See armastuse  pael ühendab sadanded aastad Weneriigis walitsejat  ja alamaid ja on nüüd 19. Webruaril jälle õige imekspanemise wäärt suuruses ennast awaldanud. Kõik riigi truuid alamad oliwad nimetatud päewal põlwili maas, Jumalat oma armsa Riigi-Isa eest palumas, et ta weel kaua walitseks ja käsile wõetud parandusi omas riigis ikka edasi ja wiimase järjele wõiks edendada.  Meie armas Riigi-Jsa tänab nende awalduste eest ja palub jälle Jumalat, et kõigewägewam Jumal ise kõikide truui alamatele nende südameliknid soowimist  ja heategust sadakordselt kätte tasuks. Et aga Keiser siin maa peal Jumala asemik on, kelle käe läbi ta oma armu-andid wälja jagab, sellepärast tähendab see Keiserliku Majesteedi palwe nii palju, kui: „ Kõige wägewam Jumal, anna minule, oma salwitud sulasele, jõudu, et ma oma truui riigi alamatele, kes Sind ja mind armastawad, kõik nende häid ja auusaid soowimist  sadakordselt wõiksin täita!" Tõeste, kus seesuguses  ühenduses ennast walitseja ja rahwas Jumala alla alandawad, selle riigi ja rahwaga peab ka Jumala õnnistus olema! sKeiserWillem Märtsil oma kaheksa- sündimise püewa pühitsenud, kellest pidust mitte üksi terwa Saksamaa osa ei ole wõtnud, waid ka palju Weneriigi alamaid. Saksamaa  Keisri Willemi ja meie Weneriigi Keisri wahel on ikka muutmata sõbrus ja ühendus walitsenud, ja see sõbrus ei ole seiemaale mitte üksi walitsejate, waid on ka riikide sõbrus olnud, ehk küll üksikud parteid seda sõbrust igapidi nimelt Saksamaal on katsunud lõhkuda. Nii kaua kui Keiser Willem elab, ei ole sellepärast mitte karta, et Saksa riik omas poliitikas nii wüga suurelt ise teed Weneriigi poliitikast  kõrwale saaks minema, et wana sõbrus ennast waenluseks wõiks muuta. Ka Peeterburgis talwe palleis on pidusöömaajaga 10. Märtsil Keiser Willemi sündimise päewa pühitsetud, kelle termist juues Keiserlik Majesteet meie Keiser rääkis: „Keiser Willem, kelle sündimise päewa pühitseda meil täna õnn on, on Minule kahes kirjas, mis Minule Minu trooni peale astumise kahekümnewiie aastase juubeli päewaks saatis, kellest üks ametlik ja üks priwaatkiri oli, uusi tunnistust  mana ja muutmata sõbrusest annud. Need neis kirjades awaldatud tundmised ja soowimised on mind wäga liigutanud. Mina loodan ja arwan kindlaste, et see enam kui sada-aastane sõbrus, mis mõlema riikide wahel on walitsenud ja mõlematele kasuks olnud, alal hoitud ja kindlamaks tehtud saab." Missugune truu riigi- alam ei rõõinusta ennast nende Kõigekõrgema sõnade üle! Sõda sööb, rahu kosutab ütleb mana sõna. ; Rooma paaM) hakkab äratundma, et kius Saksa rngl ivaWusega Rooma kirikule enam mingisugust  kasu ei wõi saata ja et Saksariigi walitsus ka mitte järele ei saa andma, ning sellepärast arwab ta paraja aja olewat, et Rooma kirik järele annab. Meie ajal ei ole enam wõimalik, ketserid tuleriida peal ära põletada ja suur rahwa-hulk on ka juba igal pool nii palju haritud, et Rooma pappide tagakihutamisel  enam usu pärast mässamist ei hakka tegema. Kus meie ajal üht usku töise wasta ülesse hakatakse kihutama ja wihale üritama, seal tuleb kohe riigiwalitsus  wahele, seesugust- jõledat tegu ära keelates, ning rahwa enese seas ei leia seesugune ässitamine ka mitte kusagil enam suurelt maad. Nii on siis nüüd ka paapst omas kirjas, mis Kölni ertspiiskopile ametlikult saatnud, wülja ütelnud, et kui preestrid ametisse seatakse, seda küll ilmaliku kõhtudele teada wõib anda. Seiemaale ei arwanud kiriklasid seesugust  teadaandmist riigi walitsusele mingisugusel kombel wõimaliku olewat, aga paapst Leo XIII. on tark mees, kes ära tunneb, et iga wastapanemisel ikka ka oma mõõt peab olema. Mis ei lähe, see ei lähe, ning paapst on wiimati järele annud. Loodetakse, et nüüd Rooma watikaano ja Saksa riigi wahel lepitus  pea korda saab minema. on praegu palju Jesuiitidega tegenrffl^Jesuiitide käes seisab suur jagu Prantsusemaa  koolisi, aga et need neis koolides republiigi waenlasi kaswatawad, sellepärast teeb nüüd praegune walitsus selle heaks tööd, neid koolisi Jesuiitide käest ära wõtta. Ka wõeramaa Jesuiitide arw, kes Prantsusemaal  elawad ja õpetawad, on wäga suur, ning neid tahetakse nüüd ühe wanema seaduse põhja peal Prantsusemaalt wälja ajada. Jesuiitid aga ähwardawad,  et nad heaga wälja ei saa minema. Nii on siis Prantsuse praegusel walitsusel ühelt poolt tulipunastega,  töiselt poolt süsimustadega palju wõitlemist. Jn gl i s maal on eestulewa uue parlamendi kõik kihisemas. Lord Beaconssieldi mõisnikute ehk wanameeleliste partei teeb wõimalikult jõudsaste tööd, et healte paljus parlamendis jälle wanameeleliste poole langeks ja Lord Beaconssieldi ministeerium ametisse jääks. Omas walitsemise pardikirjades  katsuwad nad näidata, kuidas Lord Beaconsfield  Eüroopas rahu alal olla hoidnud ja Inglismaa wõimust üle kõikide töiste riikide tõstnud. Ka Inglismaa  koloniid olla selle partei walitsemise all õitsema läinud, kelle wasta neid wabameeleliste partei oma poliitikaga nõrgestada ja lõhkuda. Selle wasta näitawad  aga wabameeleliste partei päämehed, nimelt Mr.