wabandagu see, et mina ise Sakalat ei loe ja alles nüüd Karksi talude rentnikutest põlastawa wihaga tähendatud  tüki peale ärksaks tehtud olen. O. Winkler." Meie wastus selle kirja peale on nõnda: Auus kirjasaatja! Teie olete meile Karksi põllumeeste ja nende rentide olekust teadusi saatnud, mille eest meie Teid Väga täname. Aga et Teil, nagu sellest kirjast näha, kõik need asjad, millest Teie räägite, mitte täitsa selged ja teatawad ei ole, sellepärast ei saa Teie pahaks panema, kui omalt poolt mõnda asja natukene õiendame. Kõige pealt püüate Teie näidata, et Kiini talu paljalt 8 rubla 50 kop. taaldri pealt renti maksab, ja selle weikse rendi pärast nagu mõisal õigust on, madalalt takseeritud teu-orjusega seda renti kõrgendada. Kui meie aga selle peale waatame, mis Kroonu talupojad seal lähedal maksawad, siis on Teie . .rent wäga suur. Näituseks maksawadTuhalane Kroonu Ntalupojad paljalt 2 rbl. 50 kop. kunPi 3 rbl. taaldri V pealt ehk 1 rubla 40 kop. tessätini pealt renti. Kui Teie ütlete, et Karksi walla päriskoha omanikud oma rentnikute käest 12 künni 15 rubla taaldri pealt renti Iwõtawad, siis on seie juure tähendada, et paari rent- Hniku käest küll seda renti on wõetud, aga need pea alla on langenud. Peale selle on need päriskoha  omanikud omad kohad seitsme aasta eest päriseks ostnud, mille aja sees nad suurelt maad parandasiwad ja nii palju uut,põldu juure on teinud, et taaldrite arw ehk kahekordseks on tõusnud. Weel panete Teie ühe rchnungi ette, millega näitate, et Kiini talu peremees ise ühe edasi renditud maatüki eest weel palju rohkem renti wötab, kui mõisa, mis Teid wäga näikse trööstiwat, sest see maatükk olla paljalt 1 taalder 76 krossi suur, nagu Teie ütlete. Seie olete aga jälle unustanud juure lisada, et selle maatüki takseerimine,  nagu ta waku-raamatuS seisab, paarikümne aaSta eest tagasi sündis, kuS selle tüki peal weel haritud  põldu ei olnud. Nüüd on seal aga: 10 wakamaad põldu ja 8 wakamaad koristatud heinamaad. Peale selle on rentnikul seal prii korter, mis peremees oma kuluga on ehitanud, ja prii karjasmaa. Sell kombel tuleks Kiini peremehe rehnung nõnda wälja: 10 wakamaa põllu tegemine, ä 30 rubla, 300 rbl. 8 „ heinamaa laastamine... 56 „ Maja ehitus materjaliga 250 „ 5 Prii karjasmaa 12 loomale. . . . . 25 „ Summa: 631 rbl. Iga ehituste sisse pandud ehk sarnatsed kapitalid  peawad kõige Vähemalt 10 protsenti aastas sisse tooma, kui kapital kautsi ei pea minema. Kiini talu peremees peaks sellepärast oma edasi renditud maatüki eest peale 60 rubla renti saama, aga ta ei saa enam, kui 56 rubla, nagu Teie wälja rehkendade. Sarnane lugu on kõikide nende ebarentnikutega, kellele „uueste peale tehtud metsamaa tükid" äraantud. Esmalt  on selle uue maa tegemine palju kulu tarwitanud, ja töiselt on need uued põllud just kõige Viljarikkamad,  kuna wanad põllud sagedaste liia linaharimise teel ammugi wälja on kurnatud. Meie loodame, et Teie nüüd ise aru saate, kuidas Karksis õiguse pärast asjad seisawad, ja meie Teie küsimise peale: „KeS on nüüd talupoegade allarõhuja?" pitkemat wastust  enam ei pruugi anda. Hea eeskuju on jo igal pool suur asi; aga meie loodame, et Karksi mõisa omanik mitte tema walitseja kombel taluvoeaade ees- u kuju järele ei tee, waid edespidi oma talupoegadele head eeskuju saU andma. Sakala Toimendus. z > on - Mõned Saksakeele ajalehed nagu jampsima ajanud. Ja et neil oma miha kellegi peale wälja oleks puistata,  fiis ajawad nad terwet süüd, et seda märgukirja sisse anti, Sakala wäljaandja peale, ehk küll Sakala Väljaandja selle kirja kokkuseadmiseks ja elusse kutsumiseks  muud ei ole teinud, kui et temas olewaid punktist rahwa tahtmisega ühte leidis sündiwat ja oma nime alla kirjutas. Nimelt on „ Tartu Saksakeele ajalehe" N-n? „ Döyzsischs redaktor Hasselblatt  oma pää täitsa ära kautanud, nii et ka iga üht Wenekeele ajalehtedes wäljatulewat kirja, kus meie maast räägitakse, Sakala wäljaandja süüks ajab. Kes seda herrat Hasselblatt'i ei tunneks, kuidas ta Sakslasi omas ajalehes igapidi Eestlaste ja Eesti ajalehtede wasta üleSse püüab ajada! Nii pea, kui ta Saksamaalt Tartusse tagasi tuli ja nimetatud Saksakeele ajalehe juures kaaSredaktoriks heitis, hakkas ta kohe meie Eesti wasta kirjutama ja igapidi meie Eesti püüdmiste wasta omi lugejaid ülesse ässitama. Seda tööd teeb ta hoolega seiemaale edasi ja nimelt wiimasel ajal. Aga oma ässitamise tööd warjab ta ikka sellega, et õige laia suuga maailma sisse kisendab, nagu tahakfiwad  EeSti püüdmised, kuidas nad ennast nimelt Sakalas awaldawad, kirikuid lõhkuda ja koolisi maha Sakslaste wasta waenu sünnitada ja meie maa head olekut ümber lõhkuda, n. n. e. Seesugust inetumaid kaebdusi tõstes, ei jõua ta aga midagi tunnistusi ette tuua. Tõeste, need püüdmised ei ole mitte meie wastalistele auuks! Seda, mis herra Hasselblatt meie kohta ilma tunnistusteta halba ette ladub, wõiksime wäga heaste just tema enese ajalehe seest wälja arutada. Aga meie ei tee seda mitte, waid soowime paljalt oma kodumaa kasuks, et see herra pea oma ässitamise tööd kas heaga ehk sundimise  teel lõpetaks! Tallinnast. Kuidas meie järwesi kaladest tühjendatakse. Muu maadel muretsetakse uuemal ajal suure hoolega selle eest, et kalad jõgedes ja järwedes  sigineksiwad, ning lastakse selle otstarbeks tuhandate  ja miljonite kaupa noori kalu jõgedesse, keda kunstlikult  kastides wälja auutadi. Kalad on üks tähtjas inimeste toit, keda sellepärast igapidi suurendada püütakse.  Meie Balti kubermangudes on aga oopis töine lugu sellega. Meie seadused ei kaitse mitte noort kala sugu, sest teda wõib igamees lüi palju kui tahab, peenikeste wõrkudega wäljatõmmata, weel wähem lähäb keegi noori kalu mette laskma. Tallinna Saksakeele ajaleht „Beobachter" kirjutab et seal üks mees igapäew toobi kaupa, kolme kopika eest toop, noori kahetaliseid kalu müüb, mis ta ülemisest järwest olla püüdnud. Küsimise peale, kuidas ,ta seda tohtida teha, wastab ta, et ta nende kalapüüdmisse õigust linna walitsuse käest 70 rubla eest aastas ära olla rentinud. Sell kombel toob siis noorte kalade häwitamine Tallinna linnawalitsusele aastas 70 rubla sisse, kuna töiste maade linnad sagedaste noorte kalade edenemiseks tuhanded rublad ärakulutawad. Peeterburgift. Keisri Majesteedid oliwad 16. Juulil kahe wanema pojaga Peeterburgift Moskwa läinud ja 17-mal hommiku sinna jõudnud. See teereis  oli enne teadmata ja tuli üsna järsku. Alles 16-mal sai Moskwa linna rahwas teada, et töisel päewal riigi wanemad pidiwad neile wõeraks tulema. Rahwa hulk täitis waksali ja linna uulitsaid, et küll jämet wihma sadas. Kellu 9 tuli Keiserlik rong, ja wihmaft hoolimata sõitsiwad Keiserlikud Majesteedid lahtises tõllas üsna pitkamifi waksalist linna, rahwa hulga wahel, kes mõlemal pool teed kui müürid seisiwad,  ja wastasiwad lahke teretamisega, kui rahwas neid otsata hurraa-hüüdmisega voasta wõttis. Jberi Maarja kabelis tegiwad Majesteedid palwet ja sõitsiwad  siis Kremli lossi. Moskwa linnawalitsuse poolt alandlikult pakutud „ soola leiba" wõttis Keiserlik Majesteet lahkelt wasta ja rääkis järgmisi tähtjaid sõnu: „Meile kõikidele tutwa suure walu järele, mis Minu, Minu sugukonna ja kõige Venemaa peale langes, olen Mä nüüd õnnelik, et Mina Oma südame soowimist ära täita olen wõinud, Moskwasse külaliseks tulla." „Mina tänan Teid südamest selle lahke wastawõtmise  eest, mis Minule, Keiserinale ja Minu lastele  on näidatud. Minu Jumalas hingaw Isa on Moskwa linna tema «õige alanduse eest sagedaste tänanud. Moskwa on ikka kõige Venemaale eesmärgiks  olnud. Mina loodan, et see ka tulewikus nõnda saab olema; ja nagu Moskwa enne on tunnistanud,  nõnda saagu tema ka nüüd tunnistama, et Venemaal Zaar (Keiser) ja rahwas üks terwe ühemeeleline  ja kindel ühisus on." Keiserliku Majesteedide Moskwas olemisest anti 20. Juulil ametlikult järgmisi sõnumeid: „Täna jõudsiwad Keiserlikud Majesteedid pärast kella 10 aega Moskwa ja Sergijewi kloostri juure. Kõik paigad ja ümberkaudsed kõrgustikud oliwad hõiskama  rahwa hulgaga täidetud," j. n. e. Ilma ärarääkimata auustuse ja armastusega wõtsiwad Moskwas  rahwas omad Kallid Walitsejad wasta; kõik tahtsiwad  Keiserliku Majesteeti näha, mis ka pea küll igale ühele õnneks läks, kuna Keiser Moskwas ratsa sõawäge üle waatas. Keiserlik Majesteet tänas kõige armulikumalt heldeste Moskwa rahwa armastuse näituse eest ja lõpetas Oma armulist sõnu, üteldes: „ Wene - maal on Keiser ja rahwas üks ilma äralahutamata  ühisus." —Need Keiserliku Majesteedi  armulised sõnad on iga rahwa südamest tulnud ja elawad seal lõpmata armastuse ja sõnakuulmisega kui elaw tuluke selles palwes, miska Weneriigi alama ja rahwa süda oma Riigi-Jsa eest taewa õnnistust maha palub. Moskwas, 20. Juulil. Kuna Keiserlik raudteerong  Jaroslawi teelt Nishnij-Nowgorodi teele juhatadi,  käisiwad Keiserlikud Majesteedid Nikolai-Vaestekooli  waatamas. Kõige 12 wersta pitkune tee Moskwast  künni sinna oli paksult ja tihedalt rahwahulgaga täidetud, kes Keiserlikku Majesteetisi õnnistasiwad ja oma südame auu ja armastuse tunnistust kõigel wiifil awaldasiwad. Ärarääkimata on rahwa armastus oma Jumalast kingitud Jse-Walitseja wasta. Keiserliku Majesteedide reisist tuliwad 23. Juulist weel järgmised ssnumed: „21. Juulil. Kõige tee peal Moskwast künni Nishnij-Nowgorodisse teretas rahwas Keiserlikku rongi, kui see seisatas, waimustawa rSSmuhüüdmisega.  Wladimiris, kuhu Keiserlikud Majesteedid ööse kella 1 ajal jõudsiwad, ootas määratu rahwa hulk wihmast hoolimata mitu tundi Kõrge Perekonna tulemist. Waewalt oli rong sinna jõudnud, siis tormas kõik, kübaraid ülesse heites ja õhku auuhõiskamise healega  täites, wagonite poole. Aga nii pea kui õeldawat  kuuldi: „Tasamine, tasamine, Keisril on toimetust"  waikis ainsa korraga kõik rahwa hulk. Aga sell silmapilgul ilmusiwad Keiser ja Keiserina wagoni akna peal nähtawale: Rahwa waimuStus oli määramata.  „Elagu meie Isakene, meie kõige armsam!" Kui rong jälle liikuma hakkas, saatis teda üks töisest ülejooksew rahwa hulk enam wersta maad, ehk küll puhas pime oli. Kella 10 ne ajal hommiku jõudsiwad  Kõige Kõrgemad reisijad Nishnij-Nowgorodisse. Igal pool nähti auulippusi ja Keisri ja Keiserina nimest ilukirjades ja lippudes. Kõik linna rahwas oli uulitsatele kokku kogunud. Iseäranis paksuste seisis rabwast laada platsi peal, ehk nad küll ei teadnud, missugust teed Majesteedid tulema saaksiwad. Oma kaitsewäge maha jättes ilmusiwad Majesteedid ühes tõllas kesk rahwa sekka. Waimustaw ja tormiline rõõmuhõiskamise wastuhüüdmine, miska rahwas oma Majesteetisi teretas, pani maad wärisema ja kuuldus künni kõige kaugematesse linna jagudesse. RahwaS lõi enesele risti ette ja nuttis rõõmust. Keiserlikud Majesteedid  oliwad nähtawalt liigutatud ja teretasiwad armulikult  rahwa hulka. Kui Kõigekõrgemad wõerad Nishnij- Nowgorodist äraminnes aurulaewa peale astusiwad, piirasiwad seda silmapilgul arwamata paatide hulgad. Aurulaewa rannale - käimise kohal seisis rahwas pää pääga koos. Mälestüse kirik, kathedraale, mis rahwa priitahtliku annetega Õntsa Keisri mälestuseks, kes 1858 aastal seal käis ja seda kohta enesele wäga meele järele kiitis olewat õnnistadi Kõigekõrgema wõeraste osawõtmise juures sisse. Kiriku õnnistamise ajal andstwad mitmed rahwa seast Troonipärija käele suud. Üks auuwäärt wanameeS kummardas ennast sügawaste ja palus: „luba mulle Sinule suud ja omas lapselikus hinges andis ta TroMiMtfard suud. Palleis wõtsiwad Keiserlikud Majesteedid Nishnij- Nowgorodi talupoegade käest soola ja leiba wasta, mis puust nikerdatud kausi sees toodi. Keiserliku MajeSteedide  soowimise peale toodi Nishnij-Nowgorodi linna ülemakooli õppijad palleisse. Keiserina Majesteet ajas nendega tüki aega kõige lahkemal wiisil juttu. Kesk öösel tuliwad Slobode Wassiljewo lähedal ümberkaudsed  talupojad ja kogusiwad paatides Keiserliku aurulaewa  ümber kokku. Nemad ootafiwad mitu tundi sügawamas waikuses, et selle õnne osaliseks saaksiwad ja oma tulewiku lootust Keisrit ja Riigi Emakest silmaga näekfiwad. Ja nende lootus ei jäenud tühjaks.  Edasi reisides tuliwad Keiserliku Majesteetidele mitmed saadikud soola ja leiwaga wasta, kes linnakestest  ja küladest sinna oliwad ruttanud. Aurulaew „Otwashnij" pidas kinni ja Majesteedid ajasiwad talupoegadega  lahkeste juttu, kaldalt aga helises lõpmata kokku kogunud rahwa hulgast, mis pitku kõige Wolga äärt nagu pilw seisis." „Kostromast, 22. Juulil. Ilm läks wasta õhtut õige ilusaks. Ketserina Majesteet läks ühes shaluppepaadis  Oma Kõrge lastega Wolga mäepoolse kaldale ja sealt tüki maa taga olewat Molgino Ma waatama. Külarahwale tuli nende Keiserina waatama tulek täitsa ootamata. Selle õnne osakssaamisest liigutatud, palusiwad  talurahwas pslwede peal taewalikku õnnistust ja kaitsmist Keiserliku Perekonnale. Kui aurulaev Jurjewitstst mööda läks, wõeti üks saadikute kogu äUrulaewal  wasta. Kineshna linn oli õhtu kella 9 ajal tuledega walgustatud, kõik kellad hüüdsiwad ja kahe wersta taga oliwad hurraa-hüüdmifed täitsa ära kuulda. Aurulaew Owatshnij läks 15 wersta Kineshnast mööda ja jäi sinna ankrusse." „Kostromast, 22. Juulil. Kella 7 ajal õhtu sõitis aurulaew „Owatshnij" Plepi alewikust mööda. Keiserlik Majesteet wõttis lahkeste ja heldeste siin Temale toodawat soola ja leiba wasta. Mida ligemale aurulaew Kõigekõrgema wõerastega Kostromale ligines seda suuremaks läks saadikute hulk, kes paatidega tuliwad.  Täna saawad Keiserlikud Majesteedid ja Kõrgused  seal kohal palwel käima, kus Nende Esiisa Mihael Fedorowitsh, pärast seda kui Teda Jumala tahtmise järele ühel healel Wenemaa Jsewalitsejaks oli walitsetud  Wenemaa saadikuid esimest kord wasta wõttis."