kiiWW zMMwaW»MneWalkyM»Wpd-pei teataks  riigikodanik,  kelle süda seda meie kalli haava nähes mitte ei valuta, kelle suu sellest Wte üte ek kee! Wilets keele h- KaS tahate hstawate riigikodanikute,  elavast MiSriäkamate laimamisest elada? Mis Teie s oMw ite ?l ! Eesti ksftlM ja Mtssgu GWMgeli- Lutheruse usuMrnistüse põhjusel, kodumaa eluviisi järel, kodumaa seadust mööda, lahkel ja kosutaval sõbrustusel kõige teiste suguarudega, meie armulise Keisri ja Herra kaitsusel. Seda meie soovime! Rahwuse kosu ja Rahwa kasu. 11. ,Ega need Eestlastele olegi toimetatud', ütlevad , osavõtjad.' Ei ole. Neid ei ole mitte talurahva ega Eestlaste ühepoolisekS kasuks ,toimetatud' ja rahvale nagu armuannet rüppe visatud. Seda wõikfiwad ükst need tormlased oodata ja pärida, kellel rahwa auust aimu ei ole, ehk kes rahwa auust ei hooli. Tänu Jumalale  ! Baltimaal et ole rahvale ühtigi armuande näul , toimetatud' ja antud. Sellega ei ole siin rahwa auutundmist  maha rõhutud. Siin on rahvale üksi aga teed lahti tehtud, mille peal iga mees omale ise midagi .toimetada'  võib, ja alamaid seisusi on kõrgemate seisuste kõrva kaastööle kutsutud, just ses järgeS, kuida alamate seisuste osavus kosus. 3a see oli hea ja oli tuluS, kuida viljast näha on. Meie võime ette arvata, et meie vaenlased fiin jälle pilkavad ja meie sõnu käänata püüavad. Aga selle järel ei või meie pärida. Katsuge asjalikult vasta rääkida, kui mehed olete! Meie kutsume Teid avalikule vainule, vaim vaimu vasta, põhjustuS pöhjuStuse vasta. Tahate  Teie aga jälle üksi pilgata ja sõimata, fiiS pilgake ja sõimaks peale! ' Just loomanäitused on üks pind, mille peal meie kadumaa maamehi, igast sugust ja seisusest, kast käes, tööle idumaa õnne ja edendufe kallal, kutsutakse. Waatame natuke loomanäituste asutajate juhtfihi ja eesmärgi peale. LoomanäituSte asutajate juhtmõte oli see, et põllutöö ja põllumeeste edendus Baltimaa kubermangudes  loomakaswatamise peale peab põhjustatud saama. Wast siis, kui Baltimaa kubermangud Wene riigile selleks saanud on, mis Holsteini maa ja Friisi maa tamne meile oliwad, see on tõugloomade kasvatamise ja ostmise paigaks, vast siis wõikfiwad Baltimaa kubermangud, asutajate juhtmõtet mööda, kartuseta muutmiste peale tolli ja aktsiisi seadustes, ja nende kõikumiste peale vaadata, mille all vilja hinnad maailma kaubaajamises seisavad. Loomanäituste asutajatel oli väga heasle teada, et meie teisel teel iialgi senna ei jõua, km ükst sel teel, mida nimelt Holsteini maal ka käiakse. See on: kui loomad suurel hulga! üksi weikepöllu meeste ehk talumeeste juureS kasvatatud saavad. Suurepõllu pidajad ehk mõisnikud ?i või suuremalt janult vasikaid kasvatada, vaid peavad hkem piimasaagi, või ja juustu tegemise ja loomade aumamise peale vaatama. Nemad peavad lehmad ,a lhjad loomad talumeeste käest ostma. Ükst see on mõistlik . zajapidamise viis; nii heaste suurepõllu pidajate, kui ka weikepöllu pidajate kohta. Hakatusest saadik on fiis ka põllutöö seltside selge ja teatud ülem filmamärk olnud: talurahva loomakaswatamise  edendamine. Ja see filmamärk  ei olnud mitte paljas kõikuv mõte, vaid seda on ikka ja itta, suusönaga ja kirjaga avaldatud ja kinm- pitkalise ja mõistliku ettevalmistamiseta ei võinud  tähendatud eesmärgile jõuuda. Kõigepealt oli hoolt kanda et taluperemehed kodumaal kasvatatud töugloomi saada'mõistvad. Selleks pidiwad suurepõllu pidajad esttekS omale tõuglooma karjast muretsema. Seda on tehtud ja see ei ole asjata olnud. Kuna weel umbes ühe mimesepõlwe  eest lagast, loomi kevadetel sabapidi lautadest rebiti, on meie kodumaa mõisadel nüüd hulk karjast, millest pullist ja mullikaid kui kuulsat kaupa kalli hinnaga ostetakse ja kaugele, nimelt ka meie suure riigi seespidistesse kubermangudesse  viiakse. Mõisnikud? testist wöib ehk mõm loomakasvataja omale kuulsa nime pärast kuulsaid loomakarjast  muretsenud olla ja nagu kallist aeawiidet Pidada, aga mitmed nende seast teevad seda küll ükst tõsisel ja teatud kodumaa ja isamaa armastuse sunnil. Ja kes seda kodumaa ja isamaa armastuse sunnil teg», see pidi iseenesest selle peale mõtlema, et mere kodumaa talupojad, kui meie kodumaa tähtsad kodanikud, sellest tähtsast  tallitusest ja selle kasust osa võtma peavad. Rind rinnal, weikemad suuremate tugil, suuremad verkemate abt, pidiwad meie kodumaa kodanikud sellel rahulisel vainul, meie kodumaa eluõnne ja kõige meie suure isamaa eluõnne kallal tööd tegema. See oli loomanäituste asutajate eesmark. Et selle juures just weikepöllu pidajate sarvlooma kasvatamine ülemaks stlmamärgiks peetud sai, et weikepöllu pidajad põllutöö ftIUdIMMM tähelepanemist ja hoolekandmist järgmistest seletuStMmäha,  mida meie tsstste järelkuulamiste järel teeme. j) Ec talupojad suuremat julgust saaksiwad. loomauäituStest  osa võtta, et nemad mitte ei kardaks mõlsades kasvatatud loomade waSta oma loomadega võideldes ilma aunpalgata jääma, sellepärast on hakatusest saadik seaduseks tehtud, et' ,tal up o egadest kasvatatud loomad' üksi aga omakeskiSauupalgasaamiseks wõitleksivad. Tulu.- rahwa loomade näitustel ikka üks iseäralik läuutuS peetud ou ja nendejäuukS iseäralised medatjed (auurahad) asutatud saunad. 2) Et talupojad lahekemall näitustest osa võtta wõikfiwad,  selleks on hakatusest saadik seadus olnud, et talurahva  loomade pealt seda seisupaiga maksu ei pärita, mida mõisnikud oma näitusele toodud loomade eest maksavad.  3) Et talupojad reisukulu pärast oma loomi näitusele toomata ei jätaks, selleks on seaduseks tehtud et nendele ka fiiS reisukulu tasumiseks rahapalkasi antakse, kui nende näitusele toodud loomad mitte medalje vääriliseks arvatud saada ei või. 4) Talurahva koormatele ja weduloomadcle on näitusemaja  tagumises hoovis ka ilma hinnata seisupaika toimetatud,  et neil selle eest trahterites kulu kanda ja maksu maksa ei oleks. 5) Et talurahvas touglooma kasvatamises rohkem kinnitatud saaks, selleks on herra von Essen Kastrest, üht iseäralist rahapalka nende taluperemeeste heaks asutanud, keS üht ja sedasama pulli mitmele korrale näitusele toovad, tunnistuseks, et nende juures tõugloomasi kasvatakse, ja et nemad kasu pärast tsugpulli ära müia ei taha. 6.) Selleks on ka herra Landrath von Liphart Raadimõisast,  üht kallist kuld medaljet asu tanud, mida üksi talupojad  saada võivad, kui väärilisi töugloomi näitusele toovad. See on ainuS kuld. medalze, mida Liiwimaa põllutöö ja käsitöö edendamise SeltS omast käest anda wöib ja mida üksi ja ainu talupojad saada võivad. Lühidelt igaS tükkis ja igas jooneS on selle Seltsi otstarbet ja ülemat eesmärki mööda, just talumees esimene mees nendel loomanäitustel. Ikka ja igapidi, kõikeiS seadmisteS  ja korraldamistes on just talupoja tarvitust sume hoolega tähele pandud. Aa teiste näiteaSjade, nõgu kangaste ja muude käsitööde juures on talupoega palgarahadest  ja teistest näituse maksudest ja koormatest vabastatud.  Mis peab siis see , osavõtjate' kiuStejönn tahendama, mille kandjaks ennast .Eesti Postimees' teinud on? Mis tähendavad need sõnad: , neid salliti ehk häda waewaga aga õigust ei antud neile midagi'? Kuida on see siis , alati Saksa näituS' olnud? Muidugi, just Eesti naituS ei olnud see just mitte, niisama vähe, kui see Saksa näitus oli. See oli ikka ja alati looma näit u S. KaS näitajad ise SakSlased,  Eestlased, Lätlased, Wenelased või teised -stivad. see oli muidugi iseenesest ükS kõik, kui nemad aga meie kodumaa kodanikud viivad, kui nemad näitusele toodud loomast ise kasvatanud oliwad. ja kui nende loomade soonte sees hea töugweri tuksus. Nende eneSte tõugwere järel et olnud kellegi! pärida. Aga taluperemehed on näitustel ikka elavamat tähelepanemist leidnud. Ka see on paljas erakondlik vale, et kõik ,Saksakeele? toimetatud' olekS ja et .Eestlane ükSneS pärani suuga päält vaadata' vöiks. Et Eestlastele, kes üksi oma emakeelt mõisisivad. näituse  eeSsetsuse poolest ikka selleS emakeeles eralikull kõiki seletust anti, mida tarvis läks. seda ei või ükski salata, kes näituste tegevust tunneb ja tõtt rääkida tahab. Aga sellest rääkimata, on ka amet li kult selleS joomS itta Eestlaste eest hoolt kantud. Sest 5) salvad alguköned, kui neid üleüldse peeti, Ma Saksakeeli ja Eestikeeli peetud. 2) Kõned, mida enne auupalkade jagamist pcett za milles näituse kaigu üle otsust anti, need saiwad ikka kõige vähemast Saksakeeli ja EeStikeeli peetud, euamisi aga koguni Eestikeeli üksi. ... 3) Ka ei ole kulu kardetud, waid ka EeStikeeli näituse  kiri (katalog) on trükkida lastud. Seda osteti aga nii vähe, et pea kõik suur trükikirja kogu pärast pidi patpaberiks  tarvitatud saama. Edaspidi arvas näituse eeSseisuS,  et paljaks rahvuslikuks ehteks seda kuku kanda tarvis et läheks. Siin näitavad ,rahvamehed' jälle Eesukselt nnsamatt  paljaks waenulipukS tarvitama, nagu nemad seda linnakoolide aSjuS teevad. Niikaua, kui nemad emakeelt vihavaenu ärritamiseks tarvitada võivad, nii kaua on emakeel neil kallis. Nii pea aga. kui seda keelt ka soojas elus tõeSte tarvitada tahetakse, kõige nende paikade peal. kus emakeelt rahulisel teel kosutada võiks. tnS m teal heidavad nemad seda keelt täitsa kõrvale. KaS Teil. .rahvuse' kangelased, kaS Teil Teie emakee! nulle kamm ja armsam ei ole? Teie tahate rahva kasu rahvuse kosu alla lämmatada; kui meie aga lambikese 6ete püüdmiste ette pistame, MS näeme meie, et Teie salakamriS ka mitte rahvust, kõige vähemast mitte EeSti rahvust  ei kosutata, waid ükst ja ainu vihavaenu! Pöörame nailuõlc jume lagasi. KaS nende ,osavõtjale'  assilamised, keilet enese! küll näitusele rohkem luua ei oleks, kui rahvusiiitti ludust ja halpust, mille jäuuks tamne weel mmpalkasi auuaMd et ole, kas nende ässitamises xalzn mõjuma ja .alurahvast eksitama saamad, seda tuleb ära oodata. Meie ei soovi, usu ega karda seda küll mitte. Õige js solkimata Eestlane, see on EeSti hoolas ja osav talumees, see on l'ig mõistlik, kui et tema oma õiget ja auusat ja auustavat kasu ,rahvamees  te' kära pärast hooletuse sisse jätaks. Meie arvame, kui hoolsal talumehel lootus on. kuld mmraha oma mullika näitamise eest saada, fiiS ei pan z<ma palju selle järel, kaS Mtärke' või ,mullikaS' uäitusepl.ttsil tema armsa kaSwulooma nime kõrvas seisab l On seda ka weel vaja, et silekarvaga tõugloomad. meie auusad sarvikud, keS omas lihavas olekus just maa ja maarahva hoolsust ja kosuvat elukorda wätta näitavad, et need nüüd ka kõlava rahvuse-kärale peavad ohverdatud saama ? Mis kurja need anusa talumehe hoolealused teinud ou, et nemad nüüd ka juba ,rahwameeSte' «iha alla langevad, et uetd nende auupaiga pealt, meie kodumaa loomemaituslett peletada  tahetakse?! Ehk kaS varitseb siin vahest jälle ÜkS salanõu, millega meie kosuvat taluseisust nõrgendada soovitakse, kuida seda talukohtade lõhkumise ja killutamise abil leba kutsutaksi' ? -- Tahavad , rahvamehed' omale meie kosu iva talurahva asemel viletsat, j õnn ta ja nöuuta popsi kogu kasvatada, keda salanõu» kordasaatmiseks, omaks häSlelooma karjak? tarvitada wõikfiwad? Pea näitab nii! l Lõpetu» jääb tulema.) Omalt maalt. Meile on Wtl j and i st kolm kirja tulnud, mis aset meie lehteS paluvad. Esimene kiri ou nii: , Unustatud j. n. e. Minu almal seiSwat avalikku õiendust Nr. Il) peve, mida 24 Aprilil s. a, olen , Oleviku' toimetusele sisse saatnud, palun ka Teie lehteS ära laSta trükkida. t) 3 Ncirr et pea mitte uime pärast koolmeistri .nnekil, vaid mina "leu iuba wiistiristkümmmd aaSlal järgi mõõdu kooli pidanud, knd ka minust Palgatud abid ligi ailamid. 2) KellGile koolmeistrele ei ole mina niisugust kirja saatnud, n.igu auuStatud WiljandimeeS teadustab. 3) Kedagit wanemat koolmeistrit ei ole mina köstri juure allakirjale wiinud, waid olen ise ühest wanemast koolmeistrist senna viidud saanud, keS ka ise omad mõtled palwekirja kohta awaldanud ja niisugust palwekirja heaks arvanud on. 4) Seesinane palwekirja mõte ei ole mitte üksikutest iulmrstcst tõusnud, watd mõningad kootmeistred on seda -nna südame teadmist mõõda nõuukS wõtnud ja teiSlele s,.da amatdauud, kuhu igaüks, keS sellega nöuuS olnud, »naa st alla kirjutanud. s>) Pcan ..Olewik' Nr. !7 peale tunnistama, et Wiliandi kidclkouiia abikoolmcister Johann Masing sellega waga eksib. kui arwad, et J N kihelkonna koolimaja? nimesid on täinud korjamas, ehk et tema nime julgend pM«ektM alla kirjutada, kuS temal weel allakiria õigustki ei olnud. 5) Pole kellegi! mingit kasu silmis seisund, waid meie oleme oma kõige paremat südameleadmist mööda tõtt ütelda ja soovi avaldada tahtnud. AuuStatud Wiljmdimeest palun wäga. mille pahaks panna, kui tema kiri mitte tõega üht? ci sünui. ning sellepärast koguni hukka mõista on, sest et maled paha haigusi rahwa sekka süunitawad. Nenda .Olevikule' sisse saadetud kiri. mille tariviS Teie tubli mehelikku abi niug tugi paluksin. Geim koolimajas Wiljaudimaal, s Mail 5882. Auupatlik 3 Reter koolmeister.' Meil ei wöi selle kirja kõrwa muud tähenda olla kui seda. mida juba viimati nimetasime: waSta, törelejad lreksiwad paremini, palvekicjast enesest rääkidakui  valwckiria kir>u!aja!est. On selle kirja sees midagi, miS nende arvamisega ühte ei lähe. siis seletagu seda aSjalikult. Meie ..rahvameeste' kentsakas viis on aga ikka, aSja kõrvale jätta ta aSja sünnitaja! närida. See uu täitsa kõlvatu. Teine kiri Wiljandist ou järgmine: .Oleviku' Nu. 12 seeS leiame meie üdt vale sa ässitamise kirja, Wiljandi kihelkonna koolivalitsuse sa õpetaja waSta. Imelö panna ei või seda sellest lehest enam sugugi, sest seesugused walekirjad näitavad temale magusamad suutäied olema. Tähendatud kirja eeS seisab: Meie aegsed  eeskirjad.' Kiri tahab näidata, et koolivalitsus  ja õpetaja , laulukoorile' liiga ja ülekohut teinud olekstwad. Mina, nende ridade kirjutaja olen omaks kohuseks armand, selle,laulukoori' üle erapooleta seletust anda.