Tallinna Sõber X 39. Teine aastakäik. Tallinnas, 2K— Mihklikuu pääwai IBBS. KleMne aellieht Gts!irsh«alk «sel js livnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'i päriate trükimajas: aastas rubla, -pool-aastas 60 kop. Koju ehk postlga saadetud: rubla 40 kop., pool-aastas 80 kop. Knnkntnsed mak samad iga rea ehk selle aseme peatt .» kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: Ai«dfors'i päriute trükimajas. Neteröurgis: J. tz. Seelaudt, Ossuspciuul 54. Hartus: W. Just. K. Mdewiita. Aakwerss: L. Watity. Saides: A. Seidelõerg. Kapsakns: H. A. Kolwerg. Kuresaares : Hh- — Ambkas: A. Ar. Aaudkepp. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass L.eor..) Keiserlik täuu Kaks lühikest wastust. Natuke „ Sakala" kergemeelelisteist kuulutustest. Omalt maalt: Tallinnast: Sadama ehitused. Geheimrath Wiedemanu. Walgast: Register: «'Mk Poeglaps tütarlapseks ri-Mnd. - Moftwast: Juutide tüli - Kiew st: Kahju.- Tsh-rmgowch M-tsmuargus - Linna-maksud. Tiflistst: Leiwa puudus. Amuri maakonnast: Aurulaewad. Nowoussenstist: Häda. Batuumist: Abhaasiast Batuum, tulnud. Woeralt maalt. Saksa maolt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Valtani poolsaarest. Kiriku teadused. Keiserlik tänu. Mihklikuu 13 pääwal saiwad Koeru kihelkonna-kooli  õppijad oma, Keisri Majestäti ette saadetud töeu-tunnistuse kirja peale seda kirjalikku  wastust: pKõige-armulisem Keisri Majestät ja Herra ,on Kõigekõrgemalt käsku annud Koeru kihel..konna-kooli  õppijaid, nende kõige alandlikuma , armastuse ja truuwuse tunnistuse eest tä - ,n a da Kaks lühikest wastust. vSakala" kaastööline ?. kelle kirja dus, usk ja ebausk" meie omal aeal föelufime, aga palju muud ei leidnud, kui haganaid ja lusteid, sesama ?. ei taha meel rahule jääda, ja on meile , Sakala" Nr. 36 Lisalehtes üht Miimaft lühikest wastust" saatnud, millest wäljapaistab,  et temal need eri-tähendused ja teadus", ikka weel täieste selgeks saanud ei ole. Meie olime omas esimeses wastuses, nende tähenduste  teiste asjade seas näituseks  ka kirjutand: Teie kuubuse wõtate, mis 3 tolli pitk, 3 tolli lai ja 3 tolli kõrge on, siis teete Teie rehnungi: 3X 3 X 3nn27 ja teate, et selle keha sees täieste ja üksi 27 ühetollist  kuubuft on; Teie teate seda, Teie ei usu seda mitte j. n. e." Selle peale wastab nüüd Õigus küll. Teie ettepandud rehnung passib ka omalt kohalt. Teie teete ta walmiS ja teate. Ütelge aga seda ühe hulga inimestele, et sest kuubuse st, mis 3 tolli pitk, 3 tolli lai ja 3 tolli kõrge on, 27 ühetollist kuubust wälja wöib tulla, siis saate wist nende hulgas ka mõnda leidma, kes ruumiarwamisest nii heaste aru ei saa ja pääd wangutates ütleb:  ,Ei härra, nii palju ei wöi sealt saada!" Mõni jälle mõtleb: ,härra on koolitud mees: ega tema arwamistega ei eksi." Niisugune wiimane  usub. Meie arwame, et ?. siin jälle raskest eksib, ehk ka midagi näituseks ette rebib, mida selles meie waidlemiseS mitte sugugi tarwitada ei wsi. Kas üks kuulja ilma järelmõtlemata  selle wasta waidleb, teine kuulja seda järelmõtlemata usub, se on igale tõsisele teadusele,  nimelt aga mathematika-teadusele ükskõik.  Mathematika ei päri sesugust uSku ega salli sesugust usku, üheft , niisugusest wiimasest"  ei ole mathematika-teadusel midagi loota, tema on selle teaduse kohta nn 0; teadus saab temast niisama palju kasu za edendust, kui usk sellest kinnitust saab, kes usku üksi mokkadega tunnistab. Uksi teadus wöib teadust edendada ja üksi usk wöib usku kinnitada; need on igawest  kaks asja, km ka üksi se inimene täieline ja haritud inimene on, kellel rohkem ehk wähem teadust peas ja elaw ja kindel usk südames on, ilma et nende wahel tüli oleks. Kõrgem teadus juhib küll omas wiimises otsas usule, ei päri aga iialgi paljast usku oma enese peale, ega salli ka koguni mitte sesugust usku, waid ikka ja üksi selged ja teatud arusaamist. Olgu siis nüüd küll. Usk jääb usuks ja teadus jääb .teaduseks.  Kuida ka nende tähenduste kallal pööratud  ja segatud saaks; ühte ei sula need siin ilmas iialgi ja üks ei taha ega tohi teist lämmatada.  H.. ?. soowib, et meie mölemite kirjad  ja wastuskirjad ühtes lehtes seisakstwad. Lasku neid , Sakalas" üleSwötta; meil ei ole midagi selle wasta. „ Sakala" ise astub ka wainule ja wõitleb oma juhtkirja eest „Wõera-usulised ja meie kohused  nende wasta", mjda meie tüli-kihutuseks, Eestirahwa ja meie kirikliku lehe pühapääwa leht" teutamiseks tunnistasime. .Sakala"  kirjutab: Sõber" on meie kirja peale Nr. 32 sees, Mõera-usulised ja meie kohused nende wasta", nagu isegi mõista, omal kombel wastust annud. Siin juhtub selle ajalehele weel imelikum õnnetus, kui esimeses kirjas, kus ta ,RiSiirahwa pühapääwa leht" ja ruse kirikud" ära wahetas. Nüüd wahetab ,Tallinna Sõber" sedasama .Ristirahwa pühapääwa  leht" Eestirahwaga ära ja ütleb, et meie Eestirahwa peale oleme kaebtust tõstnud, kui „Ristirahwa pühapääwa lehest" tunnistame, et ta wõerausuliste põlgdusele rahwast püüda üleskihutada." Sõber" ei ole aga iialgi midagi wahetand, ei .Ristirahwa pühapääwa lehte" Lutheruse kirikuga ega ka Eestirahwa  ga. Meile ei ole midagi .õnnetust" juhtund,  „Sakalale" näitab aga se õnnetus juhtund  olema, et oma enese Äeskirjutud sõnu unustanud  on, et ehk neid oma lapfi salgada püüab. Tuleme selle lehe mälestusele natuke appi. Sakala"  Nr. 17. sees, kus se kuulus juhtkiri algas, seal seisab: pAga siiski on ikka ka meie ajal mehi, kes sellest kasu tunnewad, kui wihawaen mitmesuguste  usuliste wahel edafi kestab, ninA palju on neid inimest, kes noorest põlwest saani töiste usuliste wasta wiha omas südames kannawad, ilma et nad teakfiwad, mis selle wihale juureks on. Palju on weel meie ajal nagu pimedusega löödud hingest, kes kõige paremat ja auusamat inimest kohe halwemaks ja põlgadawakski pidada  wõiwad, mi pea kui naad kuulewad, et ta töist usku on." Kellest ,Sakala" siin räägib? Kas ehk wäW ka Mstlrahtva pühapääwa lehest" ? Se leht on wast kuus aastad wana, knida se fiiS noorest põlwest saani" wõera-usuliste wasta wihale kihutada wõis? — Tahab ehk ,Sakala" siin „Ristirahwa pühapääwa  lehele" seda ütelda, mida hunt tallele ennemuistses juttus ütles: Kui sina seda ei teinud, siis tegi seda sinu isa." - Wõi räägib ehk sSakala" siin wahest Türklastest ja Türklastega  ? —> Se wõiks juba olla, sest need on vwõera-usulised meie wasta ja meie nende wasta, kuna Lutheruse kirik ja Wene kirik seda üksteise wasta mitte ei ole. Aga siis peaks ka Türgikeeli kirjntud olema. Niikaua kui sesugused  juhtkirjad Gestikeeli kirjntud on, niikaua  ei wöi neid „mehi" ja neid .inimesi", kes .Sakala" awaliku kaebtuse järel .wõerausulifi"  .wihata" ja „põlgata", ükski ühe teise rahwa, kui agn ükfi Eestlaste kohta tähendada. Selgeste teades, kuida mõned Wene aealehed sesuguste kaebtuste peale waritsewad, on Sakala"  Vallimaa rahwa ja Eestirahwa, ja meie maa-kiriku awaliku hääle, se on „Ristirahwa pühapääwa lehe" peale kaeblusi tõstnud ja mõlemite  eest kostma on meid meie kohus sundind. Kui ~Sakala" ütleb, meie omas esimeses  kirjas „Kasfi kuld", ..Ristirahwa pühapääwa  lehte" ja Lutheruse kirikud üksteisega ärawahetand, siis ei tee „Sakala" muud, kui hulka petta, püüab lugejate  enese paremad järelmötlemist eksitada. „Sakala"  teab seda wäga heaste, niisama heaste kui kõik teised seda teadwad, et „Ristirahwa pühapääwa lehe" igakordsed juhtkirjad  ..Pühakirja  õpetus", selle lehe ja meie maa-kiriku awalik  ja ametlik rahwa-juhatus on. Tahaks nüüd se ametlik juhatus rahwast wihale" kihutada, siis tahaks seda ka meie maa-kirik. Kui wiletsal  kombel aga „Sakala" oma kurja ja kawalad kaebtust meie maa-kiriku awaliku hääle wasta põhjustab, seda oleme meie selle lehe Nr. 34 sees juba seletada püüdnud; selle peale wõime siis ka lugejaid tagasi juhatada, kellel se ehk juba meelest läinud on. ~Sakala" kirjutab sekord  .Ristirahwa pühapääwa lehe", ja kuida meie arwame, ka ..Tallinna Sõbra" kohta ja omaks wabanduseks: «.„Seda palwet: „OH Issand puhasta uueste oma pühakoda" ei taha Sakala iseenesest sugugi hukka mõista, waid kui ta nende Jesuiitide  peale mõtleb, kes pealt wagad lambad aga seest kiskjad hundid on j, n. e." „Sakala" oli aga seda palwet hukka mõistnud,  enne kui meie teistkord selle asja üle kirjutasime  ja ühes ka selle hukkamõistmise wasta kirjutasime. Kes on aga „Sakalale" osawust eyr õigust annud selle üle kohut mõista, mis