wöitlemises ühe noore mehega ja kuulis, kuida üks wankvr  wärawa takka ära sõitis. Peremees läks ligemale ja taks rewolwri-klutti, -Mi tema wasta, millest üks tema wassakut palget ja nina haawas. Peremees püüdis kurjategijat  kiuni wõtta, kes tüll kõigest wäest wasta hakkas, aga wiimaks alla jäi. Rewolwrt-paukude peale oliwad naabrid kokku tulnud ja sidusiwad kaabaka kinni, kes kui 20 aastane Ess on ära tuntud sai, wiisiwad teda rehetuppa.  üdusiwad teda köiega haam-palgi külge kinni ja hakknsiwad piinamisega tema süü ja seltfilaste järel pärima. Tallitaja ja Peakohtumehe ees hakati sellega kohut pidama,  et igaüks pajn-kepi wõttiS, süüaluse riided maha kisti ja igaüks teda oma kepiga peksis, kuuni tunnistaks. Meriseks peksetud õnnetu tunnistas wiimaks kõiki, mis taheti, ütles aga, et tema oma seltsilasi mitte ei tunda ja palus ennast Tallinnasse wiia, temal olla need kõrtsid tuttawad, kus need mehed kätwad ja seal wõida neid leida. Seda et uskunud aga piinajad mitte ja hakkasiwad teda uueste peksma ja tegiwad seda õhtant, ainult lõune sööma-aea! natuke wahet pidades. Kaks herrat, kes kogemata  Hirus oliwad, on õnnetuma eest palunud, aga piinajad  on wastanud, et see olla, on neid koguni kaabakate seltsilaSteks pidanud ja nende peale kippunud.  Mast teisel pääwal wiidud õnnetu kohtumaja puuri ja pandud õlgede peale. Kirjasaatja ütleb, et Essoni keha külges mitte üht terwet paika ei ole olnud ja tema liikmed olnud paistetanud. Mõnikord olla piinajad  teda ka jalgu-pidi üles riputanud. -- Umbes nenda kirjutab tähendatud lehe kirjasaatja. Just taieste usaldada ei ole seda sõnumit küll wist mitte, ikka on seal aga midagi olnud ja wäga tähtjas on, et seesugust kohtumõistmist  rahwa enese poolt nüüd sagedast ilmub. Silmanähtawalt  et ole rahwas selle pehmusega rahul, mida uuemad seadused pahategijate ja kurjategijate kohta tarwitawad,  nimelt sellega, et kmjategijaid sagedast nii kauaks lahti lastakse, künni kohus nende wasta algab. Soowida oleks, et rahwa usaldns seaduse kohta kuidagi uueste kiunilatud  saaks, mu'du ei häwi seesugused teud ja need, kellele kurja tehti, langemad sagedast kurjategijatega ühes nuhtluse alla. Need koledad nähtused on üks rahwaheal,  niis kurjategijatele kibedamat nuhtlust pärib, üht nuhtlust,  mis „läbi naha mõjub", kuida rahwaS seda nimetab. BnltiSkist, Viinakuu 20. pääwal. Ilmad on pehmed, euamist löuue-lääne tuulega ja wihmaga. Wiimased lehed on puude pealt langenud. Daanimaa laew Mathilde", laudadega Soomemaalt Jüütlandi saarele minemas, oli selle kuu 53. pääwal Baltiski lahel tuulewarju  otsinud, peasis aga ankrust lahti ja jooksis Weike- Palri saare raudaS kiuni. Teisel pääwal jõudis abiaurulaew  »Udatscha" appi ja tõi Mathilde" Baltiskt sadamasse, kus wälja lastitud ja põhjast parandatud saab. Wiljandist. Kohalise „Teadaandja" sõnumite järel on Kolga - Jaani kihelkondas ühe talupereniehe segameeline  naene leitud, keda tema omaksed kaks aastat ühes selleks ehitatud kitsas ja madalas ruumis lukku taga pidanud  on. Läbi ühe augu oli teda söödetud ja uusi õlgi temale alla antud. Pesemata olnud tema terme wiimase aasta ja olnud pea alasti õlgede peal, täis söödikuid, kellest tema ka hospidalis ikka weel jampsib, kuhu teda wiidi. Õnnetu ott enne omas segameeles sagedasi ära jooksnud ja tema omaksed ei näi selle waSta paremat nõuu leidnud olema. Kes ja kui palju selle koleda asja juureS süü-alune on, seda saamad algatud kohtu ülekuulamised  selgeks tegema. Saaremaalt Saaremaa Ritterkonna Maapaäw olla 50. Küünlakuu pääwa peale 1889 määratud. Kuuramaalt. Ametlikud lehed kuulutawad ühe kurwaStatud  isa järgmist palwet : »Pärast seda kui minu poeg Adolf, keskmise kaswuga, pruuni silmadega, kõhna näuga ja muSte juuksetega, selle aasta Leikusekuul wanemate  majast lahkuS ja Tartusse studerima pidi minema, on tema kadunnd. Tema riided oliwad sinimust kuub, ruutulised pükfid, sinine müts ja hall ülikuub. Kes sõnumit  tema praegusest elupaigast anda wõib, sellele jään jäädawalt tänulikuks. Miitawis, Wiinakuul 5887. Hirsch Aronsohn". Miitawi Keiser Aleksaudc r - k o o l i asi on linna soowimist mõõda seletatud. Raywahariduse-Ministrt  poolest ou linnawalitsusele teada antud, et see, Kõrgestõnnsa KeiSri mälestuseks asutatud kool, kui linna era-kool, ka edaspidi Saksakeeliseks jääda wõib. Ainult sellest koolist läbi käinud õppijate õigused sõeawäe-kohuse täitmises saada natuke wähendatud. - Ühest hirmsast kurjateust Baltimerel  kirjutatakse Kopenhagenis! selle kuu 7. pääwal: „Daani aurulaew Morsö", tõi Wene kolmmasti schoneri „JohanneS" Kopenhageni sadamasse. Aurulaew ott teda Bornholmi ja Sandhammeri" wahel leidnud, kuS täides purjeS ümber sõitis ja ilma laewameesteta olema näis. „Morsõ" saatis paadi wälja ja kui mehed wöera laewa laele läkfiwad, leidsiwad nemad ühe noore madruse raudus maas, tema kõrwaS haawatud tüürmanni oma were sees ja pool uimastanud. Kui wiimane natuke toibunud  oli, rääkis tema: Õõsel kell 3, wasta selle kuu 6. pääwa, kui kapten kolme mehega laewa lael wahil oli, kargas üks madrus Jaan Umb tüüri juurest kirmega  kapteni peale, lõi teda selja lakka paigal surnuks ja wiskas wette. Siis läks tema kahe teise peale, surmas mõlemaid ja wiskas meresse. Nüüd läks mõrtsukas alla, kus tüürmann ja kolm madrust magasiwad, pani kajuti ukse lukku, kus wäga tugew tüürmann magas, lõi madrused  maha ja wiskas nende kehad wälja, tegi ühest pootshaagist  piigi ja püüdis sellega läbi ülemise augu tüürmanni  tappa, haawas teda küll, aga ei saanud teda täitsa surmata. Pärast katsus tema kajüti põlema pista, ei saanud  aga ka sellega korda. Siis laskis mõrtsukas paadi wette ja astus fisse, oli aga prundi laewa peale unustanud  ja tuli sellepärast tagasi. Senni oli haawatud tüürmann  kajüti lae august laewa laele peasnud, wõttis oma wiimase jõuu kokku, pani mõrtsuka raudu ja langes siis tema kõrwa maha, kuuni aurulaewalt abi tuli. Kopenhagenis  leiti kedagi, kes Cestikeelt oskas ja seal ou ülekuulamistes  Jaan Umb, 20 aastat wana, tunnistanud, et tema seda kättetasumise tujus teinud. Tema oli warastanud  ja kapten oli teda sel ööl peksnud. Kohtu järgmiste  ülekuulamise juures on Keisri koduarst, Geheimeralh  Dr. Hirsch, tölgi-ametit tallitada lubanud. Peterburgist. Keisri Majestätide laste üle tulewad Daanimaait sõnumid, et nende leetri-haigus kerge ja korraline  on. Et mõlemad söidulaewad tagasi on tulnud, sellest arwatakfe, et Majestätid maad kaudu koju reifiwad. Mõned Saksamaa lehed arwawad, et siis ka Wenemaa ja Saksamaa Keisrid kokku saada wõiksiwad. Meie kodumaa kuulus poeg, kujuraiuja Weizenberg,  on omad kunstwärgid nüüd Peterburgis näitusele pannud. Suure kiitusega ja osawõtmisega kirjutab neist Saksakeeli ,Peterburgi Zeitung". Niisama tähtjas, kui selle lehe kiitus kenaduse ja kunsti seisupaigast, on »Nowosti"  laitus politika seisupaigast, kuida keegi teisiti arwata ei wõi. Wene-Saksa piirelt. Kuida Milsiti Zeitung" kirjutab,  oluud selle kuu 2. pääwal ühe talumehe lehm Saksamaa  poolt üle Wene pure jooksnud ja peremees läinud teda tagasi ajama. Seda näinud Wene wahi-soldat ja lasknud mehe maha. Kuida see õnnetus juhtunud, selle üle on ülekuulamised algatud. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Berlinist, Wiinakuu 17. pääwal. Keiser Wilhelm on jahi peal külmetanud ja natuke haiglane. Kartust et tee see haigus mitte. Danzigist, Wiinakuu 14. pääwal. Kange põhjatuul on wnmasel ööl siin wäga palju kahju teinud. Wallid mere kaldal ou mitmesi paigast lõhutud. Sadamas on kolm Oderi laewa sukruga põhja wajunud, lahel on kiividega  lastitud laew „Josephine" põhja wajunud ja üks kalameeste laew ümber läinud. Neufähri juureS on üks tundmata laew hukka läinud; Weikselmünde juures ou laewade ja paatide tükkisi kaldale uhutud. Ka teistest paikadest  Preussi randas tulewad sõnumid suurtest õnnetustest. Sosiast, Wiinakuu 14. pääwal. Warna linnas olla üks mees kinni wõetud, keS tunnistab, et teda Prjnz Ferdinaudi  tapmiseks palgatud olla. Jutud käiwad, et Odessas  ennast üks seltskond asutanud, keS Prinz Ferdiuandi wasta mõrtsukaid tahab saata. Parisist, Wiinakuu 13. pääwal. Wene saatekonna palees oli tulekahju, mis 100,000 franki eest kahju tegi. Marseillest, Wiinakuu 13. pääwal. Prantsusmaa aurulaew New-Yorkist tulemas on mere peal ära põlenud. Jutu leht. Mardipääw") Ms tõeste iündmud lugu Mardipääw!" kui kergest räägitakse seda uime meie päiwil enamist wälja. nimelt linnades, ehk seda unustatakse ka koguni ära l Üks ehk teine mõtleb küll meie suure Jumala-mehe Lutherusse peale, teine mõtleb isuga selle hane peale, keda juba mitu nädalit Mardipääwaks nuumatakse. Läbistikku ei mõtle aga keegi palju selle juures,  ja see pääw läheb mööda, nagu kõik teised pääwad ka. Teisite oli see enne ja on ka nüüd weel maal teisiti, waesete wäike-taluUreeste, päiwiliste ja waeste käsitööliste juures. Seal oli ja on sõnal Mardipääw" sagedast  wali kõla, ja juba nädalite ja kuude eest oodati seda pääwa hirmuga, kui üht paha külalist, keS kõiki ära neelab,  mis läbi aasta palehigis kogutud on; kes töö ja waewa wilja ja eluõnne wiimaseid riismeid laiali pillutab  ; kes wanemaid kerjajateks teeb, lapsi wõeraste sekka saadab. Mardipääw!" see on maamehe suur «-) Mõnel maal algab majapidamise aaSta Mardipääwal, nagu meie juures Jüripääwal. tasumise-pääw. Sel pääwal pärib mõisaherra renti, wVlauskuja  intressi, kasu -laenaja oma kõrgeid kasust, ja kui waene wõlglane mitte maksa ei jõua, siis saamad tema asjad üles kirjutatud, haamre alla pandud, ehk kuida seda nimetatakse, mis läbi waene oma koha, oma maja, omad loomad, omad põllud, heinamaad ja aiad, waene kingsepp naha-tagawara, puusepp omad lauad, poemees omad wähesed  kaubad kautab, nenda et tema ei tea, kuida edaspidi piab maja pidama ja oma lapsukestega edasi elama. 3a Mardipääw! see on hirmutuseks nii mitmele. Juba lõikusest  saadik, mis wilets oli, sügisest saadik, kns palju kokku panna ei olnud, ei ole mõte peale waest magada lasknud, seda rohkem rõhub see tema rinna peal, et hing kinni jääma kipub, sest Mardipääwal on temal sada marka renti maksa ja temal ei ole sadat pennigat majas. Juba nääb tema waimus kohtumeest tulema, ainust lehma laudast wedama; seda lehma, mis ka weel maksetud ei ole, ja nüüd wast läheb wiletsuS lahti, sest nüüd käib maja peale, paari põllulapikese peale, mis raske wõla all on, kuuni kõik kokku langeb lahke elu, õnn, auu ja rõõm, ja tee Vaestemajasse läheb. Aga kui lugu nii wilets ei ole, kui ainult rent suure heinamaa eest kakskümmend kuuni kolmkümmend marka maksa on: Hoolas perenaene on läbi aasta kõik piimapennigat  kokku hoidnud, on kokkuhoidmises ja tallituses nii kaugele jõudnud, et kõik raha koos on. Mitu ja mitu korda on tema wana sukka tühjendanud ja fisu jälle ja jälle lugenud. Weel heile on tema seda wara uhkusega oma Mihklile näitanud seal tuleb Mardipääw, Mihkel  puistab kõiki korjandust suure sia-põie sisse, siub suu , hoolega kinni ja kannab mõisa. Perenaene on hakatusest saadik teadnud, mis keed tema haljad kahekümnesed ja marka-tükid lähewad, aga teisiti tema ei wõi, paar pisarat saadawad neid siiski teele. Küll selgitab tema oma südant ja oma mõistust, kuiwatab pisaraid ja tänab Jumalat, kes nii kaugele on aitanud, kes perekonda haiguse eest, karjalauta  tõbe, põldu rahe eest kaitsenud on, aga siiski, rõõmus pääw ei ole see ometigi, see Mardipääw. Teisiti oli asi küll pääwapaistsel Mardipääwal aastal t 865 meie iseäralise sõbra, Kangur - Andrese juures, Järwepõllul. Mitu, mitu aastat oli küll Mardipääw ka Andresele ja Mari-Annele, tema töötugewa naesele, üks hirmu-pääw olnud. Ka nendele oliwad selle pääwa rendid ja intressid kõiki maksnud, mis läbi aasta kogutud oli. Wanemate poolt ei olnud kummagil ühtigi, waid kaua aegist teenistust, milles hoolas Mari-Anne täielt! kaksteistkümmend sada guldnat kokku hoidnud, oliwad nemad kokku selle weike koha ostnud, selle peale aga rohkem kui poole wõlga jäänud. Ometigi nüüd wiimaks, pitka kaheksa-- teistkümne aasta pärast, oli neil Jumala abiga korda läinud,  mitte ainult wõlgadest lahti saada, waid ka weel suurt heinamaad, mis neil Hobu-peremehe käest rendi peal > olnud, juure osta. Nemad oliwad senni küll pea wanaks saanud, hõbe-walge karmadega juuksele sees, wähemast Andres, kes ikka natuke nõder olnud ja iialgi mitte õiete noor. Täna aga näitas ka Andres rõõmus ja priske wälja, ja wast Mari-Anne! sellel läikifiwad otse kui pääwakiirud söstrakarwa silmist wälja, sest see oli esimene Mardipääw nende abielus, kus neil renti ega intressi maksa ei olnud. Mitte peningat renti!" kes suudab seda õnne ära mõista! Lahke Mari-Anne et suutnud seda pea mitte; tema oli nagu enesest ära. Pea nuttis tema ja mõtles möödaläinud aegade peale ja kõige Mardipääwahädade  peale, siis naeris tema ja tõi wana suka wälja ja luges seda üle, mis seal sees oli. Seda ei olnud küll wäga palju, aga kellegi! ei olnud sellest osa. Siis mõtles  tema jälle järel, kuida tänast pääwa piduliseks teha, kas pudeli kobar-wiina osta üht teha? Wiimaft  olekflwad lapsed himustanud, efimese peale oli Andres  wäga maias olnud, seda tema teadis. Wiimaks oli tema oma nõuga kordas, läks jahu-kirstule, pani hea riista jahu täis, pistis mõned munad kõrwa ja tüki pekki keskele, täitis hea korwi kartuhwlitega, seadis selle pea peale, wõttis  jahu-riista ühte kätte, piima-kannu teise kätte, pani leiwa-kaku kaenla alla ja ruttas aia tagumisest  wärawast wälja, kus keegi teda ei näinud, küla teisele oksale weike onnikese ette, kus waene haige Müürifepa-Liisa oma seitsme isata lapsega elas. Koputada  ei olnud waja läbi akna-ruutude, millest muist paberiga kinni kliisterdatud, muist koguni lahti oliwad, wahtis hulk weikeid ruugeid ja tõmmukaid päid kõige nende hea andete kandja peale, ja lausa hõiskamine kõlas madalast tuakesest tema wasta. Jakob, wanem poisike, oleks heas tahtmises kartuwhlt-korwi tooja pea pealt maha wõtta. korwi pea ümber lükkanud; Riike, üks suurematest tütarlastest, wõttis piima-kannu, üks teiue jahu-riista kõik wahtistwad kanges isus leiwa peale, mida Mari-Anne ikka weel kaenlas ja wiletsa sängi poole ahju ääre aStus,  kust kaks kuiwanud, paljast käewart ennast nagu paludes  tema wasta sirutastwad ja sügawasse wajunud silmad  kõhnetanud näuus ihkates tema peale wahtistwad. (Järg jääb tulema.)