Kui lugu nõnda edasi lähäb, siis on küll karta, et Indias hele mässamise tuli wõib põlema minna, mida Inglastel raske saab lämmatada olema, ning mis wäga hõlbsaste seega wõiks lõppeda, et India nõndasama, nagu Põhja-Ameerika ühendatud riigid omal ajal, ennast Inglise walitsuse alt lahti kisub. Nõnda seisawad  Inglaste lood kodu. Sellegipärast nõuudis hiljuti keegi parlamendi alamkojas, et Inglise walitsus Trans- waali maa paganatele appi lähäks, keda Hollandi talu- pojad (boerid) raskeste rõhuwat. Mäherduse nõuud,  mise peale aga wastuseks anti: walitsus ei wõida ega tahta sarnast asja ette wõttes Lõuna - Aafrikas omale mitte uut lirimaad nuhtluseks kaela tõmmata. Prantsusemaalt. Üks liri mässajate liige nimega Hrank-Byrne oli omal ajal Prantsusmaale  põgenenud. Inglise walitsus nõuudis hiljem, et Prantsuse walitsus tähendatud lirlase pidi wälja andma. Prantslased arwasiwad asja järele ning teatasiwad  wiimaks Londoni, et Prantsuse walitsus mitte oma kohuseks ei arwa Byrne't wälja anda. See sünnitas  pahameelt Londonis, ning nüüd arwawad mõned tähtjad mehed Jnglisemaal, et nende walitsus nimetatud  nõuudmisega wäga olla eksinud. Seega olla Inglise  walitsus ka töistele riikidele tee lahti teinud, oma poliitika kurjategijaid Inglaste käest wälja nõuuda, ning olla nüüd selle wasta palju raskem seista, kui enne. Wõib olla, et Inglastel sarnaste meeste wälja andmisega küllalt saab tegemist olema, sest Londonis wiibib neid kõigest maailmast palju, iseäranes Wene nihilistlasi, keda Inglise walitsus mitte wälja ei annud. Omalt maalt. Wiljandist. Eesti Aleksandri kooli koosolekust. Tartus, 25. Weebruaril 1883. Minema aasta Juuni kuu koosolekust peale oli Aleksandri kooli asjus ühenduse lootust ja sellega edemist  oodata. Suure kogu poolt Augusti kuul 1881 walilsetud kassahoidjad saiwad siis ametisse seatud, ammu soowitud uued liikmed peakomiteesse walitud ja muud hädalt tarwilikud otsused tehtud, nõnda kudas koosolejate healte enamus tahtis. Aleksandri kooli sõbrad oliwad rõõmsad ja läksimad jälle usaldusega  tähtsale tööle. Minewase aasta Oktoobri kuu koosolek tõendas ja kinnitas seda lootust; hulga aja järele sai siis midagi tähtsat maha tehtud: 11 liikmelisest  kommissionist walmiStatud põhjuskiri ja õpetusplaan  saiwad wasta wõetud. President J. Hurt rääkis küll mitmes punktis wasta, laskis aga ommeti suurt hulka otsust teha, nõnda kudas kord ja kohus nõuudis. Aga tänawuse aasta esimesest koosolekust peale, mis 4. Januaril Wiljandis peeti, hakkasiwad wanad rahuliku töö takistused jälle peale; need on: president ei lase suuremat hulka koosolejaid otsust teha, ehk wenitab asja oma mitmepidise Vastupanemisega  nii pitkale, et aeg ära kaub ja asjad toimetamata  jäewad. Nõnda jäi Wiljandis kassahoidja walitsemata,  mis Oktoobri koosoleku otsust mööda just lähemal koosolekul pidi sündima ja aasta 1881 Augustikuu  koosoleku protokoll, mis suurel koosolekul weel ettelugemata oli, mille alla siiski president oma nime oli pannud, nagu oleks ta suure koosoleku poolt juba kinnitatud saanud, jäi wasta wõtmata; paljalt mõned punktid oliwad õiendada, mis mõnda minutit oleks tarwitanud, president aga nõuudis, et parandamised  kirjalikult peawad tehtud saama ja peakomiteele sisse antama, ja et see protokoll kirjalikult neile abikomiteedele  saadetakse, kes seda soowiwad. Et see kirjatoimetajal raske töö, ja et selleläbi suurema hulga otsust teada ei wõi saada, sellest ei hoolinud koosoleku juhataja midagi. Mõtleme weel selle peale, et rahalaenamise  asi maaobligatsioni wasta, mis Wiljandis otsuseks sai tehtud, presidendi poolt hiljem takistatud sai, nii et otsus täitmata jäi, siis näeme, et Wiljandis  nii heaste kui midagi ära tehtud ei saanud, ja et koosolejate aeg, waew ja reisi kulud nagu wette wisatud saiwad. Nõndasamuti asjatumaks jäi ka 25. Weebruari koosolek, nagu järgmisest aruandest näeme. President J. Hurt alustab nõuupidamist umbes kell 12, tähendates, et see koosolek üks wahemine olla, sest Wiljandis tehtud otsust mööda pidada alles Juuni kuul koosolek olema. Siis andis president teada, et kolm kuulutust sellele koosolekule kutsunud: üks toimetuskonna  juhataja Hugo Tressner'i poolt, töine „Sakalas" Hugo Treffner'i allkirjaga, aga mitte tema sõnadega ja kolmas vr. Weske poolt „Wirulases" ja „Walguses."  President kaebab nimelt wiimate nimetatud kuulutuse ja tema kuulutaja peale ja ütleb, et see kuulutus tühine ehk tema sõnaga „nulliteet" olla. Dr. Weske saab sõna ja wastab: Wiljandis ei wõtnud  peakomitee president rahalaenamise asjas Krimmi Eestlastele wastutamist mitte oma peale, pannud selles asjas presidendi ameti maha. Tema, kõneleja, saanud  selles asjas juhatajaks ja nimetatud rahasumma laenamise toimetajaks walitsetud. Tema küsinud Wiljandis  kõnetooli pealt presidendi käest, et kui midagi presidendi poolt allakirjutada tarwis, kas tema siis seda teeb. President wastanud, et tema midagi selle asjaga tegemist teha ei tahta. See sündinud Januaril,  aga 6. Januaril ütelnud J. Hurt Tartus, kõneleja ja peakomitee liigete G. Sachs, G. Goldmann  ja J. ees, et tema uueste järele mõtelnud ja selle otsusele saanud, et tema ommete ka nüüd oma keelu ehk „weeto" selle laenamise wastu panewat. Kõneleja ütelnud siis: „Kelle käsku nüüd meie, mina ja kassameistrid, kuulma peame, kas suure koosoleku käsku wõi prestdendi käsku, kes pealegi selles asjas oma presidendi woli awalikult käest ära andis? Aleksandri kooli asjad on segased, ruttu suur koosolek  kokku." Siis saanud maha tehtud, et Weebruari kuu lõpul, päew enne ehk pärast Eesti „ Kirjameeste Seltsi" koosolekut peakomiteede ja abikomiteede koosolek  saab olema. President olnud selle poole ja ütelnud:  „Mull ei ole midagi selle wasta." Aga kui aeg tulnud, et kuulutusi ilmutada tarwis olnud, siis olnud president ommete koosoleku pidamise wastu ja annud alles uueste nõuudmise peale järele, mis läbi kuulutus nädal hiljem ilmunud. Enne seda nüüd, kui presidendi järele andmine Tartu jõuudnud, ja temale ühel pühapäewasel õhtul teada saanud, saatnud kõneleja oma kuulutuse „Sakalale" ja „Wirulasele." Tema ei tohtinud suure kogu otsust mitte täitmata jätta, kes tema kätte rahalaenamise woli Krimmi Eestlastele annud oli: tema olla oma kohust täitnud, president aga olla kaks korda mehe sõna murdnud ja see olla temast laiduwäärt. Sellepeale ncuudis president,  et kõneleja oma sõna tagasi wõtaks. Kõneleja ei teinud seda. Siis pani üliõpilane A. Sperrlingk koosolekule ette, et Dr. Weske oma sõna tagasi wõtab ja käskis neid ülesse tõuusta waewalt kümme koosolejat tõuusiwad istmelt. Siis tegi president nõuudmise peale wasta-proowi ja kõik suur hulk tõuusis poole, et Dr. Weskel mitte sõnu tagasi wõtta tarwis ei ole. Sellega oli president laituse tunnistuse  saanud, mille järele ta oleks pidanud oma ammeti  maha panema, aüütundmine nõuuab seda, keegi president ei ole niisuguse tunnistuse järele enam edasi juhatanud, seda ei ole keegi maa peal weel kuulnud ega näinud. Wõi on mõni inimene Eüroopas, kes seda kuulnud ehk näinud? J. Hurt ütles aga, et tema seda tunnistust wasta ei wõta, oleks ta kirjalikult antud, siis wõtaks ta seda wasta. Dr. Weske ütles: Mis antud, see antud! President wõida siis, kui niisugune  tunnistus kirjalikult antakse, ka ütelda, et ei wõta wastu. Nüüd tuli päewakorra peal olem kassahoidja walimine. Kassahoidjaks walitseti Dr. Weske ja siis tema ettepaneku peale esimeseks kassahoidjaks G. Sachs, töiseks G. Goldmann ja kolmandamaks tema. Peale lühikese waheaja luges siis president need põhjused ette, mille peale toetades tema arwab, mitte raha Krimmi Kuntuugani mõisa ostmise peale laenata ei wöiwat. Need põhjused ei olnud aga kellegi põhjused,  nagu seda jo Wiljandis näidatud sai. All pool räägime neist tema punktidest. Oli president omad punktid ette lugenud, siis tõuusis Dr. M. Weske ülesse ja seletas, et see sugugi presidendi wastutada ei ole, mis suurem hulk ühes koosolekus otsuseks teeb; president laseb oma seletuse, et tema otsuse wastu, protokolli panna ja sellega on tema Vastutamisest  lahti ja juhatab, kui koosolek seda soowib, koosolekut  edasi. Kõneleja awaldas weel tõisa mõtteid presidendi poolt ettepandud punktide wastu, mis allpoole,  kus neist punktidest iseäranes räägime, üles paneme. Siin tahame aga seda nimetada, et presidendi  ütlemise peale, tema olla presidendiks riigiwalitsuse  poolest kinnitatud, Dr. Weske seletas, et peakomitee  liikmed mitte riigiwalitsuse poolt kinnitatud ei olla, seda olla tema ühest ammetlikust dokumendist selgeste näha saanud, millest ta täielikumat seletust andis. President ütles, et tema olla presidendiks kinnitatud. Dr. Weske nõuudis selle kinnituse ettepanemist.  President lubas seda tulemaks koosolekuks tuua. Dr. Weske tähendas, et president seda senniks ehk alles toimetada laseb. Nende tähenduste järele tahtsiwad weel mitu koosolejat sellest päewakorra peal slewast asjast rääkida, president ei lasknud aga neid mitte rääkida, waid pani wiimaks ette, et temast ette luetud põhjused saaks õigeks tunnistatud ja läbirääkimine  selles asjas lõpetatud. Healed wõeti ära. Palju suurem hulk koosolejatest tõuusiwad,selle wastu ülesse, et need ettepanekud õiged ja nõuupidamine käesolewas asjas lõpetatud saaks. Sellegipärast lõpetas president nõuupidamist ja läks kõnetooli pealt ära. Pärast pitkemat waheaega hakkas aga president ise jällegi rahalaenu asjast rääkima, „seletust tegema", nagu ta ütles. Kui töised sellest ka rääkida tahtsiwad,  andis ta esiotsa sõna, wiimaks aga, kui asjast taheti sügawamalt läbirääkida, ütles ta, et tema selle asja ja üleüldse tänase koosoleku lõpetab. Koosolejate  poolt hüüti, et „abipresident juhatagu edasi," et „president kaebduse all," „presidenti tunnistame ametist  lahti!" Sellest ei hoolinud J. Hurt midagi, ' waid hüüdis käredaste: „Kui minu peale tahetakse kaemata, siis kaewataku kohtusse! Mina lõpetan tänase koosoleku." Hüüdis ja pani minema. Koosolejad hüüdsiwad, et abipresident Treffner edasi juhataks. Natukese aja pärast astus Tresfner kõnetooli peale ja ütles, et kutsume president tagasi, et tema päewakorra  peal olewad nõuupidamise asjad edasi juhataks. Herra Treffner läks presidendile järele, aga president ega abipresident ei tulnud enam tagasi. Kõik oliwad selle üle pahased, et president koosolejaid  nõuu pidada ei lasknud. Mõnegi tähtsa asja üle jäi otsus tegemata, et nad küll päewakorra peal oliwad, nimelt maja parandamise asi, kellest ülewaataja  kommissioni aruanded ja arwamised ettelugemisele  malmis oliwad. President aga märkas, et kaebdused  ja laitused tulemas ja pani jooksma. Ta walitses selleks raha laenamise asja, kellest selgeid teadusi anda ei saanud, sest et ta sellest rääkida ei lasknud, millest tuleb, et temal mõnegi silmas õigust näitab olema. Ka kahekordsete põhjuskirjade asi pidi ette tulema, kus esimesed, ilma abikomiteede teadmata  salaja sisseantud põhjuskirjad pidiwad tühjaks tunnistatama. President tegi koosoleku lõpetuse ilma küsimata peakomitee käest. Ka sai peakomitees maha tehtud, et Aleksandri kooli käima panemise asi saaks päewakorra  peale pandud. Peakomitees arutati, et Aleksandri  kool kroonimise aastal saaks käima pandud, kui ka üheklassiga, et tema sissepühitsemine saaks Augustikuu  lõpul, Keisri Herra nimepäewal, ettewõetud. See kõik jäi nüüd läbirääkimata. Kui nüüd kahe künni kolme kuu sees abikomiteed kokku kutsutakse, siis saab ehk wist küll kool sügise algama, aga ei tea, mis- sugusid takistusi weel Aleksandri kooli asjale ettewalmistatakje.  Hulk abikomiteede saadikuid on kirja peakomitee  toimetuskonna juhatajale ja abipresidendile H. Treffner'ile sisse annud, et peakomitee õige pea abikomitee saadikud kokku kutsuks, uue presidendi walimisele  ja tarwilikkude tallitustele teemad seda ka töised abikomiteed, wähemalt suurem hulk neist, siis peastame weel Aleksandri kooli hädast wälja, sest siis saab peakomitee täie selge õiguse abikomiteede saadikute  kokku kutsumiseks. Saagu nüüd mis saab ja tulgu mis tuleb: Aleksandri kool saab küll omas edenemises  takistud, aga mitte tapetud; ta ruttab elu poole, kui ta weel mõnest köidikust peastetud saab. Rõõmu pilguga waatasime enne õpetaja herra Hurti peale, kui ta Aleksandri kooli asja edendas, aga nüüd waatame tema peale walu pilguga: meie näeme küll tema endist kuju, aga sellel ei ole mitte enam endist meelt ja südant. Küll oleme temaga kannatanud, üle arugi kannatanud, aga sellest ei saanud  midagi muud kui kahju. Weel on meie keskel mehi, kes oma põlwi mõne ebajumala ees mitte ei ole paenutanud ja weel on lootust Aleksandri koolil! Tükikene „Olewiku" taskupoliitikast. Olewiku toimetaja on ennast jälle kord omas päris kujus ja olus awaldanud. Olgu sellest üks näitus. Pärnu Eesti Põllum. Selts oli omal ajal kõige paramate talumaja plaanide eest auuhinna wälja pannud, ning wõttis hiljem nõuuks, rahwa soowi peale, neid puu sisse lasta lõigata,, et neid ajalehes, nimelt Sakalas wõiks awaldata. Nende kulude kandmiseks kutsus P. E. Põllum. Selts töisa põllumeeste seltsa appi. Kui tähendatud kutse Wiljandi  E. Põllum. Seltsile ette panti, juhtus herra Grenzstein seal olema, ning kohe, ilma et.ta neid plaanist oleks näinud ehk tunnud, lubas ta neid ilma hinnata lasta walmistada, kui plaanide omanikud sellega lepiksiwad, et plaanid Sakalas ja „Olewikus" hoobilt saaksiwad awaldatud. Temal olla pildi „tehas", kus plaanid trükkimiseks wõida walmistatud saada. See oleks iseenesest wäga kena olnud, ning poleks ei P. C. P. Seltsil ega plaanide omanikudel selle wasta ka midagi olnud kui mitte hiljem teada poleks saadud, et Grenzstein'i „ pildi tehastes" (zinkogrf) plaanidest muud poleks wõinud walmistata, kui üksnes põhjusjooni, kuna plaanid (kõrwalt ja otsalt waadatä) walguse ja warju jautamist j. n. e.