Tallinna Sõber O II Kuues aastakäik Tallinnas, lk. Paaslu-kuu pääwal lBBi. Altiildkt ataleht Eestirkhmalt «aal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksa» Tallinna» Li»df»rs'i Mate trükimajaS: ...... . Z rubla, 40 kop. pool-aalta» I rubla 40 kop. ' Sojn ehk postiga saadetud- S rubla - pool-aaStaS l rubla 70 kop. Aanlatase» maksamad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöeta?se wasta: HaMnuas: Lindsors'i päriate trükimajas. Selerõurgis: J. S. Seekaudl, o»auspeuau 54.-Kartus: ZV. Just. Aakweres: L. Walllp. haides: A. SeidclSerg. Kapsalus: H. KostSerg. Lihulas: A. Mttner'i poodis. Mlzaudis: G. J. Karow'i raamatupood. Kuuresaares: Hh. Lauge.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport La-MeM-lloxia..) ...... . Tallinnast: PSllutöii-koolid ja Aleksandrilool. E-stimaa wabrikut ja kõi! Baltimaa NeglSte». : Eestlased ja Liitlasid W-nemaa seespidistes kubermangudes. - Usutunnistuse wahctnsest. - Liuda" Seltsi asjust. -- Kole-hale juhtumine. Wirkl. Staatsrath Gablcr j-. -- Tnlepanljad. - Strandel maha maetud. ..Wirulane". - „Eesti PoSümeeS'. Balttskist : Lmnasaa kihelkonnast - Wälja saadetud rentijad. Wiljandi maakonnast Kroonu waldade kõrtsid. Riiast : Kaubalaewa Selts ~Austra". Peterburgist: Kindral-Aajutant Graf Adlerberg si. Oberjägermeister Graf Fersen -j-. Spielhagen PeterburgiS. Soomemaalt: Dr. Lönnroth st. Moskwast: Kahtlane surm. Arskist: Maarahwa häda - Astrakhanist: Wolga jõgi lahli minemas. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Anstria-Ungrumaalt.  Rovtsi-Norramaalt.  Prantsusmaalt Schtveizist. Itaaliast. Spaaniast. Egyptusest. Ameerikast. Jutu leht: Pärijad. Omalt maalt. Tallinnast. „Wa!!tsuse Teadaaudja' kuulutas mõne nSdali eest .Alamate Põllutöö koolide üleüldist  põhju s k i r j a', mis 27. Jõulukuu paamal 1883 Kõigekõrgemast kinnitatud ou. Selle põhjuskirja järel ou Niigiwalitsuse poolest seesuguste koolidele tuetust lubatud, kuuni 3500 rubla aaStaS, ehk üks tiik maad, mis kunui 500 deSsätiui suur olla wöib. Selle, nüüd Kõigekõrgemalt kinnitatud põhjuSkirja peale ennast tuelates loovamad mõned tähtsad ringkonnad, et ka meie kodumaal Põllutöö koolide asi uueSte wõiks käigile nihutatud saada, kui meie omalt poolelt ka selle aSja eest midagi teeme, ja. et ka meie asutatawad Pöllutöö-kooild kohalise palme peale Niigiwalitsuse poolest tegewat tuetust leiakstmad, kuna esimene seesugune palme Põllutöö-departementi poolest tagasi lükatud sai. Selle esimese palme lugu on nenda: Kui Küünlakuul 1881 NiigaS Põtlutöö-kongresSKSlgekõrgemat  seadmist mööda kokku tulnud oli, stiõ sai Keiserliku  Liiwimaa Kasusaatja ja Põllutöö Seltsi poolest selle kongressile Põllutöö koolide asi nõupidamiseks ette pandud ja nimelt soowitud, et kohatised Maa-eestseisusedja Riigimalit. suS ühendatud jõuga seesuguseid koolisi asuiaksiwadjaüleS peakflwad. Keiserlik Liiwimaa Kasusaatja ja Põllutöö SeltS tnetaS oma ettepanekut juba fiiS sellesama Põllutöö-koolide seaduse peale, mis küll weel kinnitamata aga omaS üleüldises  plaanis malmis ja tuntud oli. Omalt poolelt pani tähendatud SeltS ühe seesuguse kooli ülespidamiseks 500 rubla oma korraliste iga-aastaste wäljaandmiste eeSarwu kirja üleS, selle kaubaga, et Liiwimaa Ritterkond omalt pooleli iga aasta 1000 rubla ja Riigiwalitfuõ nii palju annaks, kui need mõlemad kohalised kchakonnad kokku. Kui sedawist kohade eest kindlat hoolt kantud oleks, fiiS tahtis A. L. K. j. P. SeltS üht Põllutöökooli plaani teha ja omal aeal selle kooli juhatust tallitada. Liiwimaa Ritterkonna  poolest saiwad soowitud 1000 rubla lubatud,, kui Riialwaltt uS 1500 rubla aastaraha annaks. Seda palwet  pant K. L. K. j. P. SeltS Psllulõö-departementi ette, aga kewadel 1882 sai see palwe sealtpoolt tagasi lükatud, nimelt järgmisel põhjusel; 1) Et 26. Jürikuu pääwal 1882 Kõigekõrgemat armnkäSku  mööda Käo mõisa maadest juba Aleksandrikoolile 200—300 deSsätiui maad kingitud oliwad. 2) Et Põllutöö-departemeut omakS kohuseks ja õigeks arwab, kui Põllutöö-koolide asutamiseks ja ülespidamiseks kord raha toimetatud saab, Niigiwalitsuse tähelepanemist esimeses jooneS nende Riigijägude peale juhtida, kuS mõist. Uku põllutöö juhatamist kibedamast tarwiS läheb, kuna Liiwimaa! põllutöö aSjad juba muidugi kõrgema järje peal seisawad, kui mitmeS teises kubermangus. Kulda meie nüüd rõõmuga leiame, mõtawad ka juba paremad rahwuSlikud lehed Põllutöö-koolide asutamisest osa ja koStawad selle tähtsa aSja eest, kuna meie enne .Kündja' asutamist selles aSjaS aina üksi seisime ja üks kõikumata auumeeS Pärt Suija juba «une sellepärast  awaliku teatamise ja määramata tagakiusamise alla langenud oli, et tema Põllutöö-koolide eest koSta usaldaS. Juba olla endine Wiljandi EeStt Põllumeeste Seltsi juhataja,  P. Aiuson nõuu anuud. Aleksandrikooli maja ja Käo mõisa maadest antud maad niikauaks ühe osutatama PõllutSS-koolile  üürida ja rentida, kui Aleksandrikool ise joonele jõuab, ehk ka koguni oSta, kuS fiiS Aleksandrikool omal aeal TartuS asutatud saaks. Nagu meie juba ülemal tähendasime, on see meid rõõmustanud, et Põllutöö-koolide tähtsust ja tarwitust nüüd ka juba ringkondades ära tundma näikse, kuS tänine rohkem ja , kõrgemaid" aSju taga nõuuli, mis aga rahwale tema igapäiwises tegemas  eluS palju kasu et saada. Omalt poolelt paneme meie asja kohta lugejatele kaks küsimist ette ja palume neid kannatliku maimuga ja elama hoolega tähele panna, sest need puuduwad Eesti rahma, kui ühe põllutöö rahwa tegema elu külge, puuduwad ka Aleksandri-kooli tülide külge ja wõiwad ehk mõnda segast asja natuke seletada: l) Kas ei oleks nüüd ehk juba aeg tulnud, selle nõuu üle rahulise maimuga järel mõtelda, mida meie juba sagedast  annud oleme, wiimasel suwel uueste andsime ja jõudu mööda põhjustasime, see on- Kas ei olekS meie maa ja rahwa kohatisem, kui Aleksandrikoolist üleüldse üks EeSti kõrgem Pöllutöö - kool tehtud saaks, miS oma tegewust kohe selle jõuga algab, kui temal tänine on, mis aga oma tegewust laiendab, kuida see jõud aega mööda ncnda et sellest koolist wiimaks üks Eesti Põllutöö-Akademia  mälja kaswab? Meil ei ole aega ega ruumi üht asja siin uueste põhjustama hakata, mida meie kord juba nii sügawalt põhjustanud oleme, kui meie jõud kandis. Niipalju tahame meie aga uueõte kinnitada,  et meie arwates ühest Real-Gymnasiumist EeSti rahwal ega rahwusel mingisugust kasu, tulu ega tuge loota > ei oleks. Real-GymnafiumideS walmistakse noori mehi Techntka-Akademiate peale ette, kus nemad kõrgemateks kaupmeesteks, ehituse meistriteks, wabriku meistriteks, mashina meistriteks, ka põllumeesteks ja metsnikkudeks ja teiseks seesugusteks tegewa elu kõrgemateks aSjatallitajateks ja ametnikkudeks kaswatatud saawad. PeakS siis Aieksandrikoolift,  kui Real-Gymnastumist Eesti rahwale ja rahwusele kasu, tulu ja tuge tulema, siis läheks jo ka üht Eesti teelist Technika-Akademiat tarwtS, kuS Aleksaudrikooli kaSwandtkud  selsamal joonel ja selsamal keelel edasi õppida wõtkfiwad, sest muidu peawad nemad Akademiatesse astuma, kuS ükS teine keel õpetuse keel on, mis neid nende õppimises  mitmet wiisi takistab ja wiimaks ometigi weel nende emakeelest ära wõerutab, sest igaüks saab küll seda keelt omaks kodukeeleks tarwitama, milles tema oma waimuhariduse  wiimast läiki leidis. Meil peaks siis aga ka omal kodumaal nende meestele tööd ja leiba anda olema, keS ühest Technika-Akademiast ehk Polytechnikumtst läbi käistwad.  Sada ei ole meil aga mitte ja Aleksandrikool, kui Real-Gymnasium, et saaks siis küll wist pal»u muud tegema,  kui aga rahwa rahaga rahwa erkamaid poegi oma kodumaalt ja oma sugurahwa keskist wälja koolitama. Aga ka teisekeeliseid Polytechuikuid on praegu Wene riikiS nii wähe, et iga aasta Real-Gymnasiumidest umbeS IZOO kaSwandtkku täie küpsuse tunnistusega wälja astuwad, aga Akademiates rohkem aset ei leia, kui aga 650. Teised peawad poolel teel seisma jääma ja seesama lugu saaks ehk weel suuremal mõedul Aleksaudrikooli kaswandikkul olema. Kui teisiti on aga asi ühe kõrgema Põllutöökooliga.  Juba suuremad talukohad isegi saakfiwad kogum teisiti üleS õitsema, kui peremees ühest seesugusest koolist läbi käinud on; iga aaSta langeb ka mõisasi Eestlaste kätte ja kui palju on meil heaste maksetud mõisavalitsejate kohtast, mida nüüd nii sagedast wõeramaa meeste kätte antakse. Kui palju kulub meil omal kodumaal weel loomaarstist,  metSnikkufi, maamõõtjaid, weeloodijaid ja teisi seesugust  rohkem ehk wähem põllutöö juures tarwitatud ametnikkufi,  kes kõik Alekfandrikoolis wöiksiwad ettewalmiStatnd ja kaSwatatud saada, nii pea kui see üheks Põllutöö- AkademiakS sirgub. Ja see ei wõtakS wist siis ka wäga palju aega, sest fiis saakfiwad kõik meie kodumaa ringkon- nad selle asutuse kosumisest elawalt osa wõtma. Ja see saakS ta wist meel palju kõrgemates ringkondades osawõtmist  leidma. Räägitakse, et kuulus wana-aegue kangelane, Makedoonia Kuningas Aleksander, keda aealugu nimetab, tündreelaniku Diogenese wasta ütelnud: „Kui mina mitte Aleksander et oleks, siis tahaksin mina Diogenes  Meie ei wöi selle sõna seeS palju ega tarkust leida, sest DiogeneS oli üks kentsakas mees, kes üksi aga ülemeele petetus olla tahtis, muidu aga tegemast  elust osa ei wotnud, ühtigi ei teinud ega kellegile nähtawat  kasu ei saatnud. Üks teine Aleksander oga. kelle elupäiwi Jumal pittendagui olla ütelnud: Kui mina mitte Keiser ei oleks, siis tahaksin mina põllumees Tõeste see sõna on suurem  ja on targem! KaS mitte Eestirahwa esimehed ja Aleksandrikooli kosutajad seda söua auustava ja omakS juhiks ja eesmärgiks wötta ei taha? Selle Põllutöö- Akademia peale woikstwad ennast siis edaspidi kõik meie kodumaal asutatawad alamad Põllutöö-koolid tuetada ja wõiksiwad sellest oma eluõhku saada. 2) Kui Pollutöö-departement ülemal tähendatud palme tagasilükkamist sellega põhjustab, et Aleksandrikoolile Käo mõisa maadest 200—300 deSsätini kingitud on, kas ei ole see kingitus siis ehk wahest just sel ettearwul antud, et Aleksandrikoolist üks Põllutöö-kool tehtud saama peab? Et meie kõrge Riigiwalitsus ühest Eesti teelisest Real- Gymnasiumist suuremat osa wõtakS, seda on üleüldse natuke raSke uskuda. Selle üle palume lugejaid järel mõtelda ja meie soomikfime nende küsimiste peale asjalikku wastust,  aga üksi asjalikku. Statistika aruande järel oli Eestimaal möödaläinud aastal 183 wabrtkut käimas, kus ühtekokku 7300 inimest tööl olnud ja 33 millioni rubla eest kaupa malmistatud sai. Kõige suurem wabrik oli nagu ennegi Krähnholmi puuwilla kedruS, 4687 töölisega ja 9V, million rubla eest malmistatud kaubaga. Kõige suurem tähtsus oli wiinawabrikutel;  neid oli, ilma nendega ühendatud pärmiwabrikute arwamata, 153, Wirumaal 60, Harjumaal 55, Järwamaal 25, Läänemaal 12, Tallinnas 1. ja neiS põletati ühtekokku 188 millioni graadi piiritust. Aurumashmad olimad 131 wiina wabrikus. Teistest wabrikutest on nimetatud: 1 kalemi  wabrik, 2 wiina puhastamise wabrikut, 2 pärmi wabrikut,  1 willa kedramtse ja kudumise wabrik, 3 suuremat auru-faeweSkit, 1 makaroni wabrik, 2 mashina leiwa-wabrikut,  1 siguri wabrik, 2 naha wabrikut, 6 malmi wabrikut,  1 zementi wabrik, 1 gaasi wabrik, 1 paberi wabrik, 1 tapeti wabrik, 2 tuletiku wabrikut, 1 seebi wabrik ja 1 wankremääre wabrik. Nendest wabrikutest oliwad 24 Tallinnas,  681 töölisega ja 3'/, millioni eest malmistatud kaubaga. Peale selle oliwad 30 õlle wabrikut käimas ja nendest makseti 80,345 rubla aktsiisi. Täielistemate sõnumite järel oliwad aastal 1882 Baltimaa kubermangude wabrikute hulk, uendeS malmistatud kaupade hind ja tööliste  hulk: Liiwtmaal 758 wabrikut 36,084,412 rubla 18,306 töölist, EestimaaallBl , 34,490,671 , 7,312 Knuramaal39o » 10.651,781 » 3,137 » Kokku 1329 wabrikut 81,226,868 rubla 28,805 töölist. Saksakeeli .Peterburgi Zeitungi' sõnumite järel oli möödaläinud aaStal Ewang. Luth. usutunnistuse koguduse  sekka luetud Eestlasi ja Lätlasi Wenemaa seespidistes kubermangude? elamaS: