Sakala .1° »». 25. Maik»» Mewal tBBS^ VIII. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. tzoimenbufe adress: ..Sakala" toimendMe Wiliandis. Wene keeli: Lk L^o»,. si> chs^ilsk. „ Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita I rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimist wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgeste kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. Uuemad küsimused. praegu liiguwad rahwa seas mitmed küsimused, mis enne ei olnud, nüid seepärast uuteks wõiwad nimetatud  saada ja mille mitmesugused kostmised ka rahwa keskel mitmesuguseid mõtteid sigitanud on. Ka meie arwame tarwiliseks nende üle oma mõtteid awaldada ja üheS lugejatega omalt poolt neid uusi EeSti küsimusi ära kosta katsuda. Enne wõime aga siin tähendada, et meie oma arwgmisi nende  awaldamiStega  olewe Msunud kokku seadida, mis meile järelseiSwate  asjade pärast siit ja sealt rahwa seast awaldatud  on. Sellepärast julgeme küll ühelhoobil oma otsusi ühe kauni jau rahwa otsusteks pidada ja suuremalle ringile nende tähelpanemist soowitada. Läbirääkimised selgitawad igat asja ja loodame, et ka meie tänane töö oma jagu nende meie EeSti asjade selgitamiseks olema saab, mis hädaSte tarwis on. Sest umbteadmine ja eksilik arwamine paneb asja kammitfase ja seisatama, ning on iseäraliselt üleüldiste küsimuste kõige suuremaks waenlaseks, mis wõidetud piaks saama, kui asja nurrja minna ja aega muidu maha wisata ehk raisata ei taheta. Kas Aleksandri-kool hakkab pia elule ja kudaS saab edespidi rahwa käest weel tarwilikku puuduwat summa kooli heaks korjata? See on küsimus, mis rahwa liikmed  ükstõiselt päriwad ja mis kõige tähtsamalt ja põnewamalt  kostmist ootab. Meile on see tuttaw, et suurem jagu kooli sõbru prohwessori härra Köler'i juhatusel selle poolt oliwad, et meie rahwa ülem kool pia elule algaks ja siis ka wanal wiisil kergema waewaga tormilised  summad weel kokku tuleksiwad. Liiwi kuberneri härra on uueste rahakorjamist elule kutsuda mõelnud ja selleks Tartuse ühe uue kuue liikmelise  komitee nimetanud Kuratori härra Tartus olewat  ülemalt poolt seega usaldatud, et tema kooli elule seadmist piawõimalikult toimetama saab. Siis on nüid küll selge asi, et kool lähemal ajal oma tegewust saab algama, aga selle küsimuse töist poolt ei suuda meie täna weel mitte kosta. Hea ja soowida aga oleks küll, et meie ka selle juures kaua enam kahewahele ei pruugiks  jäeda. Töiseks tähtsaks, praegu kõige põnewusega päewakorral  olemaks küsimuseks wõime meie oma kubermangu kooli-aSja nimetada ja wõtta. Mitmetes maakonnakoolides  (kreiskoolides) on õpetuse programmi iseäranis õpetuse-keele poolest parandatud ja üksikpoolist Saksa keele õpetuS-keele õigust seega wähendatud, et riigi-keelt üheS rahwa-keele ligema tuetusega tema asemelle õpetuse-keelekS wõeti. Sellega rõõmustas armuline riigiwalitsus oma alamaid wäga, kes sest muutusest rahwa Vaimuharimise edenemisele suurt kasu loodawad saada. Lühidelt üelda, meie kreiskoolide õpetuse programm sai laiendatud ja nende kõrgendamist linna-koolide wääriliseks ja nimeliseks  on riigiwalitsusel nõuu, nagu meie sellest asjast ka minewal aastal oma 45. ja 46. numbrites täielisemalt  ja pitkemalt oleme rääkinud. Nüid aga ei jõua meie küllalt mitte arusaada, mispärast meie Eesti rahwusline  ajaleht „Wirulane" selle nõnda wäga kasutõutawa  muudatusele waStu aStub ja waenlufel wiisil ühest sarnasest meie kubermangudes olemast wanemast linnakoolist,  mis Tallinnas juba mitmed aastad oma õnnistawat  tegewust toimendanud, laitwalt kõneleb. Mõeldud ajaleht arwab ülepea linna-koolide programmi kreiskoolide omast alamaks ja nimetab iseäralist alandawat karistuse wiisi ka nendes walitsemas plewat ze., mis kooli-seaduses kohegil ei seisa. Muidugi on inimesel ja tema ajalehel raske, selle astja üle otsust anda, mis ta ise ei ole tundma õppinud, aga mis weel ei tunta, seda piaks enne uuritama,  kui temast awalikult seletama wälja astutakse. Sest kuida wõime meie weel suuremat ebatänu oma eest hoolitsema riigiwalitsusele ja tema ammetnikkudele awaldada,  kui meie ju nende parandawaist sisseseadmiStest halwaste hakkame kõnelema. Seda ei tohi mitte olla ja oleme selles asjas täieste oma ammetiwenna „Wirulase"  wastane, nmg kirjutame nende õienduse kirjadele, mis selle asja kohta „Walgus'e" 16. ja 17. numbrites täie põhjaga ja asjatundjatest awaldatud on, ka omalt poolt alla ning soowiksime edeSpidi niisugustes suuremates  küsimustes enam ettewaatust. Peale seda on wissiste tarwis, et ennenimetatud ajaleht seda asja ka ise õiendaks ja seega juhtunud eksitust tasuda piaks katsuma,  midas meie noore su'u kasulikuma hariduse wiisi õigus nõuab. Tahame meie edenemise takistusi wõita, siis piame ka igapidi neid parandusi kaitsma, neid nõudma ja kätte saada püidma, millega maast madalast oma elu ja waimuharidusele õigemat ja kindlamat põhja alla paneme ja kindlamini kui sennimaani oma rahwa elujõuudu  kosutada ja kangemaks kaswatada wõime. Koolid on küinlad rahwaste eluteel ja meie kubermangudes on niisugused kõige heledamine põlewad küinlad need, mis otsekohe armulisema riigiwalitsuse juhtimisel seisawad; Eesti-rahwa kõige parem waimu walguS on nendest tõusnud.  Saagu meie noor sugu kõige suuremat kasu omaist Eesti ja Wene koolidest. Peale nende tähtsamate küsimuste on aga ka weel mitmed wähemad wiimasel ajal meie awaliku asjade sekka üleswõetud, nõnda et ka nendestgi nimetamata mööda minna ei wõi. Nimelt hakkas selle aaSta algusega hra. vr. K. A. Hermann Eesti Üleüldise-teaduseraamatu  wälja-andmisest kõnelema ja selle tarwitust näitama, ühes oma plaanide «maldamisega, mis moodu seda suurt tööd wõimalik ära teha ja täita oleks. Selle mõtte poolt oli, tõisi Eesti lehti nimetamata jättes, ka „Tallinna Sõber", aga waSLa kõige pealt „Kündja". Wiimase wastaolemise põhjused olid ainult need, et keS „ pildi põllu ajalehte „ Kündjat "ja tema ärakirjutatud keeleõpetust  küllalt ei ostwat ega lugewat, kuida wõida siis need weel suurt ja kallist üleüldist teadust osta ja lugeda ze.; ei mitte „wiit kopikut", mitte krossigi ei pidada seks antama" j. n. e. j. n. e. Meie ei tahtnud seda asja kõnelemise alla Võttagi, sest et omalt poolt selle hea mõtte äratäitmiseks praegu mitte kõige paremat aega ei arwanud olewat. Üleüldine teaduseraamat, mis haritud ja suurtel rahwaStel ka mitmel wormil on, on küll soowitaw ja tarwilik teaduse hallikas, milles kõik ja kõigest täieliselt sees piakS olema, mis ülepea Eestis on. Aga seesuguse raamatu kokkuseadmine ja tegemine, pealegi weel praegusel rahwa rahawaesel ajal ei ole kohane, ei lähe sellepärast mitte, et seks ju enne ette rahamaksmisi  nõuuda plaanitakse. Ka oleks sarnast rahameest  wäga raske leida, kes üksi oma õladel selle suure töö läbi trükimasinate jõuaks wiia ja nõnda on siis see kõne kõik weel enneaegne. Jäetagu asja eest hoolitsemist  ja nõuu otsimist meie tähtsa .Eesti Kirjameeste Seltsi" hooleks, kes parajal ajal asja käsile wõtab ja ka ajaga ära täidab. Üksikutel meestel on samast suurt tööd kõigipidi raSke ja wõimatu korda saata. Peale seda ei saa meie „Eesti Postimehega" just selle raamatu tungimalt" tarwis olemisega koguniste ka mitte ühte nõuusse heita, et nagu tema omas 17. nr. kirjutab Eesti rahwas ilma selle raamatuta «üleüldse sugugi enam edasi elutseda" ei saawat j. n. e. „Juba Soome keeleski  olla seesugune raamat, kui ka wähemal mõedul j. n. e." KaS siis Dr. Hermann'i hra. Soomlasi oma Soome keelega meist taga piab, et ta sõrmega nende peale näitab ja ütleb: „juba neilgi on zc."! Neil on kõike enam kui meil, seepärast arwame küll endid weel selle mõeldud raamatuta edasi wõiwad elutseda ja piame seda, sest et tema meil kerge saada ei ole. Kui meie nüid tõeste Dr. H. tahtmise järele kõigest jõuust selle raamatu tegemise kallale läheksime, siis lukendaksime seega palju oma jõuudu ja teeksime oma noore kirjandusele wast' ehk enam kahju kui kasu. Rabelemist kulub ära, et sedagi kõike alalhoida mis meil on ja seepärast läheks palju uute ettewõtete tuetamiSte tahtmine natuke üle jõuu. Katsume ilma selle hea ja tarwilise üleüldise raamatuta weel mõned head aastad läbisaada. Mis weel ei wõi, ei wõi. Tänane ruum ei lubagi rohkem meie rahwa elu päewakorral olewaid küsimusi tähelpanna ja saame neist weel edeSpidi tarwiliselt kirjutama. Olgu suguwendadele  need meie sõnad ka räägitud asjade ja ootuste kohta selgituseks ning awitagu asjade üle järelmõtlemist, mis meie omad on ja meitese puutuwad. Igaüks ilmas muretseb enese eest ja ka Eestlane piab ikka ja alati sedasama tegema, kuidas ta jõud ulatab ja kannab. Poliitika ringwaatus. Wenemaa Lõuna-Aafia sõawägede ülemjuhataja ja komandör kindral Komarow on meie armulisema Keisri-MajeSteedi käest kuld-mõega kalli kiwidega kaunistatud  peraga ja sõaülem SakrshewSki ka kuld-Mõega kingiwsteks saanud. Ka on Keisri Härra nimetatud kindralile oma Kõrge allkirjaga kirja saatnud, milles tema mehist julgust ja parajat aja ärakaalumist Asghanidele  wastupanemiseks kiidetakse. Muidu ei ole selle TartuS : J. Tül k Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjermuffe majas; Tallinnas : Thomas Jakobson'!, Busch'i ja Kluge ck Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: G. F Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner; Pärnus: „Endla" Seltsis ökonom Must ja E. Treufeldt'i raamatupood; Narwas: M. Põder; Rakweres: J. Auus'i raamatupood ja A. Heraklides pikauulitlal B bl. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; Wörus: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelderg ja C.Aerfeldt; Peeterburgis: K. Leopas, LsveuiS vxveii. 80 ja N. Mattis sen Leveisiö upveu., 5 KaZuuou. Nvcra, Avõ M 28/21. Wiljandis: F. Feldt.