Jumala abiga ka tulewal aaSial oma Md teha, kõigist sõimamisest hoolimata. Meie kuulutame sellega, et tellimise  aeg m eie lehe peale algatad on.— Meie palume rohket osawvtmist, nende wägiwaldlaSte käratsemisest  ja sõimamisest hoolimata, keS Eesti rahwast tundmata  teedele juhtida ja sellepärast meie arutamist rahwa eest ära petta tahawad. Meie palume rohket osawõtmist selle aSja pärast, mille eest meie wõitleme. Meie palume ka rohket osawõtmist oma enese pärast, sest tänine oleme ikka weel raskes mureS ja kitsikuses oma tööd tegema pidanud.  Meie kalli maakiriku, Ewangelumi-Lnthernse usutunnistuse,  EeSti rahwa hariduse eest tuntud puhtal, otsekohesel ja watksel teel, tahame meie ka edeSpiki wõidelda, meie kodumaa ja meie suure isamaa heaks. Sõda rahurikkujatele,  lepitust põörnud eksijatele, kõikumata sõbrust sõ bradele! Jumal aidaku! .Tallinna Sõbra' toimetus. Omalt maalt. Tallinnast. ESmaSpttäwal. selle kuu 14. pääwal oli Ketsri.Prana sündimise pääwakS Jumalateenistus linna kirikutes. Mitmed awalikud ja eramajad ja laewad sadamas  oliwad lippudega wälja ehitatud. .Eesti Postimehe' wiimaseõ uumriS leiame juhtkirja: .MiS peab Eestlastest saama, kaS Sakslased wõi Venelased? See küsimine ei näita mitte üksi ilmaasjata olema, wald sel silmapilgul ka kardetaw. .KeS palju küsib, see saab palju waStnst,' ütleb wanasõna. Tehke tööd EeSti keele, Eesti kirjanduse ja Eesti rahwa õige hariduse kallal, ilma kärata. Aealou raSket ratast ei jäksa meie keerutada ega takistada. Jätame seda Jumala hooleks, keeme tööd ilma kärata, ilma körkluseta ja ilma . kiuSteta. Rohkem meie käest et pärita. Kõige pealt aga, põhjustame oma rahwust oma usutunnistuse  peale, peame rahu ja sigitame sõbrust oma usuwendadega,  igast sugust ja seisusest. See on aga see wiga, mida meie rahwamehed ikka teinud on, millega nemad EeStt rahwaft häwitusele talutawad. Nemad sigitawad wihawaenn suguwendade wahel, ärritawad oma suguwere nimel ja nõrgendawad sedawiist meie teisest sugust usuweudade  osawõtmist. Seesuguse ärritamisega ou ka .EeSti Postimehe' tähendatud juhtkiri täidetud. Meie el taha oma wastust pitkatS weniiada, sellepärast jätame kõik teised kaebtused kmvale, miS peale juba mitu kord waStatud on, ja räägime aga ühest. .Eesti Postimees'  kirjutab: .Ka kuulus Soomlane stnator Snellmaun tunmStab meile, et .kui Wene rahwaS tahab wägiwalda pruukida, .fliS ei wõi Eestlased midagi teha; aga wõib olla, et .Venelased Eestlastega paremini ümber käiwad kui Sakslased.'  Seda olgu ütelnud kes taheS ja olgu tema nii .kuulus' kui taheS, tühi jutt on see siiski, ja kui .EeSti Postimehe'  toimetaja seda ise usub, siis ei tea tema maailma käigust ega meie kodumaa aealoust mitte ühtigi. Siin on jo üksi EeSti rahwusest, selle alleshoidmiseft ehk häwitamisest jutt. Mis .wägiwalda' wõib siis .Vene rahwas' pruukida,  kui ta .tahab?' Meie ei ole jo mitte .Vene rahwa' alamad, wald meie oleme oma Keisri alamad, ja see Keiser ütleb: .Igaühe omandus peab puudutamata jääma!'  Ka meie keel ja meie kirik peawad puudutamata jääma, meil ei ole kellegi .tahtmisest' hoolida ega ole kellegi .wägiwa'da' karta. Vene rahwas et ole ka nälgi wägiwallaga meie keele ega kiriku kallale kippunud ega saa seda tegema. Mõned Koikslawlaste seltskonnad on kawalusega mõnda hinge oma efiwanemate kirikust ja eluviisist  wõerutada püüdnud; seda tehti neljakümnemate aastade sees eksitatud palwerahwa abiga, nüüd umbusklaSte ja Sakalaste abiga. Esimene kiusatus mõjus palju, pärast ärkasiwad aga mitmed eksitatud hinged ja oliwad suures ahatu eS, künni Ketser Aleksander 11. nende hingehäda peale halastas ja neid oma esiwanemate kirikusse tagasi minna lubas. Teine kiusatus et ole palju mõjunud; .Rishki Westnik' ja Sakalased hõiSkasiwad liiga wara oma weike saagi üle; see peletas suuremat saaki ära. .Et Venelased Eestlastega paremini ümberkäiwad kui Sakslased,' seda olla .Eesti Postimehe' kirja järel Snellmaun  lootnud. Peame meeles, et siin üksi Eestlaste keelest ja rahwusest jutt on. See peab siin siis küll wrst tähendama: Sakslased on Eestlast ümberrahwuStada, Eesti keelt ja rahwust häwitada püüdnud, nii kaua kui meie GakSlaSkega üheS kirikus käisime ja Sakslased Baltimaa mõisawauemad ja kohtuwanemad oliwad; Tnellmann ja ..Eevkt PoStimeeõ' loodawad aga, et Venelased seda tegemata  jätawad, kui nemad Eestlasi oma kirikusse ja ise Baltimaa kohtuwanematekS saawad. Meie arwame, et meie kodumaa aealou waSta keegi raskemast ja rumalamast pattu teha ei wõi, kui Snellmann  ja Dr. Hermann seda siin teinud on. Heinrich Heine ütleb Lutherusest: .LutheruS ei annud Saksa rahwale mitte üksi liikumise .wabadust. wald andiS selle liikumisele ka omariiSta, wai.mule  andis tema ühe keha. Mõttele andis tema ka sõna. .Tema asutas Saksa keele. See sündis Bitbli ümberpa.nemtse  läbi. Tõeste, selle raamatu jumalik ülespanija .teadis wäga heaste, et see mitte ükskõik et ole, kes raa.matut  teise keele peale ümber paneb ja tema ise waliS .omale ümberpanija ja andis temale seda imewäge, et .tema ühest surnut keelest mis juba otse kui maha maetud .oli, ühte keelde ümber panna wõiS mis weel koguni .mitte elaw ei olnud. Kust Lulterus seda keelt wsttiS .millesse tema oma Viiblit tükkis, sellest ei ole aru saada. .Selle Biibli läbi, millest noor trükikunst tuhandete kaupa .rahwa sekka saatis, sai Lntheruse keel mõne aastaga üle .kõige Saksamaa wälja lautatud ja awalikukS kirjakeeleks .tõstetud. See wana raamat on meie keele igawese noo.ruse  hallikas. Kõik sõnad ja kõnekäänud mis Lntheruse .BiibliS seisawad, on Saksakeeli, kirjamees wõib neid ikka .weel tarwitada, ja et see raamat ka kõige waesema rahwa .käeS on, siiS ei ole rahwal iseäralist õpetatud juhatust .waja, waid wõib selle järel kirjakeelel rääkida.' Kui see juba Lutheruse Saksakeeli Viiblist, Saksakeele kohta maksab, siis maksab see weel palju laiemal mõedul Johann Hornungi Eestikeeli Viiblist, Eestikeele kohta. Ja see maksab köigeist kirikuraamatuteft, mida Saksa sugust Ewang. Luth. kirikuõpetajad Eesti keeles üles paniwad. Ka nende raamatute kohta oleme meie sagedast pool kohkudes  küsima pidanud: Kust wötflwad need mehed selle keele? Uskliku südamele ei wõi wastus raske olla: Jumala waim oli neil abikS! See Biibel ja need kirikuraamatud, mida Sakslased ümber ja ülespaniwad ja tõeste mitte Eesti keele ja rahwuse hämitamiseks,  need on ka siin kõige waesema rahwa käes ja on Eesli keele igawese nooruse hallikas. Eesti keel nendes raamatutes ou palju selgem ja on nimelt palju eestisem,  kui meie rahwameeste kunstitatud keel. Need raamatud  on Eesti keelt ühel hoobil kirjakeeleks tõstnud ja iga Eestlane wõib nende järel kõige paremal kirjakeelel rääkida. Kui nüüd Sakslased, kui nimelt Emaug. Luth. kirik, nende raamatute ja EeSti kirjakeele sünnitajad ja kosutajad ou, kui EeSti keelised Seminarid ja rahwakoolid Sakste jõuga ja uõuuga asutatud, esiteks ainult nende jõuga, pärast  suurelt osalt nende jõuga üles peetud saiwad, kuida wõib sits ometigi üks auuS ja mõistlik kodumaa poeg seesugust  kiustlikku juttu rääkida, nagu Dr. Hermann seda siin jälle teeb? Sakslased on Emaug. Luth. kirikut meie kodumaale asutanud, selle kiriku müürid on Eesti keelt ja Eesti rahmust kaitsenud. Ilma Saksakeeleta, meie kodumaa kõrgemates koolides, ei wõi Emaug. Luth. kirik meie kodumaal nüüd mee! läbi saada. Ilma Emaug. Luth. kirikuta ei wõi EeSti keel ja Eesti rahmus elutormide  eest pelgulluna leida. Kes siis seda meie maakirikut ja tema elutarmitufi kaitseb, see kaitseb ka Eesti keelt ja Eesti rahmust. Kes selle meie maakiriku ja tema elutarwituste  kallal kangutab, see kangutab ka Eesti keele ja EeSti rahwuse kallal. See on meie mastus .Eesti Postimehe' küsimise peale. See jutt mõib ehk meie rahwuslast  pahandada, aga see on tõsi. Meie ei mõi seda rääkimata jätta, sest meie tahame ustam juhataja olla. KaS saate ka nende .naljakate' mõtete peale .asjalikult' waStama, herra Dr. Hermann ? Katsuge kord l Tänine ei ole meie Teie .mastuStes' meel üht ainust.asjalikku' sõna leiduud! .Valguse' ja .Virulase' .kuulus toonekurg' Moltshanoni laulab nüüd .Nowoje Wremjas' koguni uutmoodi  lugu. Baltimaa kurjad .Barouid' olla, muidugi jälle üksi omaks kasuks, meile üht .külakodanikkude' seisust,  see tähendab taluperemehi, asutanud. Need miuua nüüd kiirest ülirikkaks ja tahta Saksteks heita. Nende heakS olla ka kõrgemad Saksakeelised koolid ja Tartu suurkool  asutatud. Et need .külakodanikud' mitte liiga wägewakS  ei saakS selleks kuluks hädast Vene tshinownikuid, Wene koolisi ja Vene kogudufemaad (hingemaad). .Kuulus'  Moltshanow ja teised seesugused Eestlaste .sõprad' ei taha enne leppida, kui wast siis, kui Baltimaa taluperemehed  ka suwel hulga kaupa .tööd otsima', talwel.wanu harju' ja harjaikseid otsima ja kauplema lähemad. SiiS on Eestlastel see õnnis elu, mida seesugused wöerad soowiwad,  mida .Valgus' ja .Virulane' meile pakuwad. Siis on .manu harju' küllalt, miks neist uut haridust et saa? KaS saate aru, Eesti taluperemehed, kust see tuul tuli, miS efltekS Jakobsoni .Sakalas', siis Zärwe .WirulaseS' ja Kõrwe .WalguseS' puhus ja Eesti talukohtast killutama kippus? Kas saate aru, kuS need .rahwasoowid' sepistatud  oliwad, mida Teie seljataga, Teie nimel, .Krahwlik Kõrguse', Minister Jgnatjewi ette pandi? Walwake ja olge kindlad, siis ei suuda Moltshanowid, ega Westnlkowid,  ei Järwed ega Kõrwed Teie talukohtasi, Teie kirikut  ega Teie rahwnst lõhkuda! .Rishki Westnik' oli paari nädali eest nähtama rõõmuga kuulutanud, et Pastor H urt' ist Eesti keele peale ja Pastor Biele n st e in' ist Läti keele peale ümberpandud  uued kohtuseadused ülemalt poolelt, puudusliku keele pärast, tagasi lükatud ja uue läbiwaatamise allapandud  olla. Sakalaste lehed oliwad seda sõnumit muidugi suure lahkusega edasi kannud. Meie olime esiseks weel natuke ära ootada tahtnud, sest et meie seda sõnumit õiete usaldada ei wõinud. Nüüd kirjutab Pastor Hurt Saksakeele  .Peterburgi Zeitungile': . Selle peale on minul, kui selle kirja Eesti tülgit aun wastata, et .Rishki Vesiniku' sõnum üksi ühest sogasest ehk sopasest hallikast wõib tulnud olla, sest see on wale. .Mõjumast paigast', see on kõrge ülemate poolt on minu tülkkiri kõige esimesest wõimnst selles asjaS (Akademiker  Dr. Wiedemann'ist) kõige hoolsamast ja pöhjusemast,  lausest lauseni, läbi katsutud ja igapidi heaks tunnistatud.  Uue läbikatsumise waewaliseks tööks ei olnud asjalikku  põhjust ja seda ei ole minu teades ka mitte ette wõtta kästud. Z. Hurt, Peterburgi Jaani kinki õpetaja.' Vist tahtis.Rishki Westnik' selle sepistatud sõnumiga oma Sakalastele üht uut söeariista walmistada, wöitlemiseks  Aleksandrikooli waiuul. .Virulane' uriseb weel omas wiimaseS numreS ja kirjutab selle waimuwabaduse kohta, mida LutheruS wangist  peastis: .3a, wabadusega ja tõega on lugu nagu tulega, .tahab küll keegi teda paljalt lõkkena süidata, siiski wõib .ta nii suureks saada, et ka süitaja enesegi mõte ja püie .temas wõib kahju saada ärapõleda.' Kae meie suurt märgitud madalast! Muidu peab kõik wabadusele ohwerdatud saama, aga kui tema meie Ewangeliumi  kiriku alustajat natuke kahtlaseks teha tahab, fiis lippab meie suur mabalane kõige wanemate wanameeliste laagresse ja kahtlustab sealt! Oleme kartuseta. Waimumabaduse  paiste wõib küll mõnele haiget teha. nagu pääwapaiste öökulli silmale, aga ega päike sellepärast tõusmata  jääda ei wõi! .Valgus' kaebab oma Nr. 84 sees jälle kord koolmeistrete wäheste palkade üle, aga jälle üksi ärritamiseks, mitte asja parandamiseks. Kust abi tulla mõib, kust abi tulema peab, selleks ei tea .Valgus' nöuu anda. Ka meie oleme sellest asjast juba kirjutanud ja oleme oma nõuu aunud, tahame seda aga siin mee! kord teha. Meie arwatels peaks sel kallil aeal, mis nüüd käes ou, igal wallakoolmeistril 150 —200 rubla sissetulemist olema. MiS sellest puudub, seda peaksimad esimeses joones need wanemad  juure maksma, kelle lapsed koolis käiwad, sest wanemate  kohuS on, oma laste kaswatamise eest hoolt kanda. Iga malla koguduse wolimeeste kogu peaks üles armama, kui palju koolmeistril tähendatud sissetulemisest puudub, kui palju koolilapsi on ja kui palju iga laps kooliraha makma  peaks. Valla maese rahwa laste eest peaks wald kooliraha maksma, kas mallalaeka kasudest ehk ühest meikest  maksust, mida wald talukohtade peale paneb. Mõisa teenijate ja korralise töörahwa laste kooliraha eest peaks mõis wastama. Meie armame, et see weike maks, umbes 1 rubla kuuni 1 rubla 50 kop. lapse pealt, mida koguduS ise oma peale paneb, kedagi üleliiga ei koormaks ega waeseks  teeks; koolmeistrete häda oleks aga korraga otsaS. Muidugi on lahkem, ilma maksuta läbi saada, aga koolmeistrite  parem ja muretam elukord on üks põlew küsimine, mille peale teist wastust kusagilt leida ei wõi. Peab koolmeister  rohkem saama, siis peab koolikogudus rohkem andma. Koolikogudus ei ole aga keegi muu, kui wald ise. Mõne nädali eest leiti kaks Aleksandri-Gymnasiumi õppijat, keS õhtal oma kottu, Sadama uulitsast, wälja läinud  oliwad, üks öösel spirituse mabriku ligidal, teine homikul  Rannawärama ligidal, uimaselt maast. Mõlemad oliwad peksetud ja haawalud ja ei wõinud ehk ei tahtnud ütelda, kellega nemad kokku sattunud ja kelle käe all nemad olnud. Vahe aeal oliwad Vene aealehed sellest asjast palju kirjutanud ja Kohtute-Ministerinmi poolest oli Tallinna Politseile käsk tulnud, seda asja hoolega läbi kuulata, aga see ei olnud kerge, sest õnnetumad noored mehed oliwad ikka weel haiged ja nende eestkostjad ei anuud luba, neid küsimistega tülitada. Üks nendest, nimega Lesnikow, on öösel, selle kun 11. ja 12. pääwa wah l, oma haawadesse ära suruud. Ka teine olla ikka weel nii haige, et teda palju tülitada ei tohi. Kas selle kurwa asja juures kurjuS wõi kahjetsetaw nooruse ülemeel tegew olnud, see on ikka weel teadmata. Kuida kuuleme, on ära surnud Lesnikowi surnukeha juures kaks weiket rewolwri kuuli tema pea seest leitud. Üks nendest oli pea aju fisse tunginud, seal põlewikku teinud ja surma saatnud. Teine oli otsaesise luu fiSse kinni jäänud. ÜkS rewolwer, kuhu leitud kuulid siSse paSsiwad, oli paar pääwa pärast seda tegu. selle paiga ligidal kuS Lesnikow leitud sai, kuiwa lehtede all üles leitud.