iga päew sadab wihma ja madalamas mehed olid wilja tegemisega loguni hädas. Wiimaks weel Mai-kuu wiimaste!  päewadel, arwata 28. —31., tuli meile ka tubli külm selga, mis kõik õuna- ja marjapuude õied, lehed ja kaswud ära näpistas, millepärast ka sügisene aiasaak wist weikene saab olema, ehk lüli iseäranis õunapuud heaste õisi täis oliwad. Ka linataimedele tikub õnnetus  kaela tulema, sest neile tekkiwad niisugused söödikud kaela, mis mõnes kohas terwed põllud paljaks söömad. 29./30. Mail oli ka meie A. kõrtsi kassa kallal kutsumata külaline käinud ja lavakasti ühes seesvlewa rahaga ära wiinud. Kõrtsi rahwas maganud küll sealsamas  kõrwas kambris, aga ei ole siiski wargate kobinat kuulnud, millepärast need ka jälgedeta minema peasenud. Wõib olla, et kelm koguni kastis kogemata ka wiina armas olewat! —mp." Pärnumaalt. 30. ja 31. Mail oli mererannas kange torm, nagu seda kemadisel ajal arma ette tuleb. Mmdugi tegi see torm niihästi merel kui maal palju kahju. Rannaäärsed rukkipõllud on wigaseks pekstud, puulehed purustatud, nõnda et, iseäranis remmelgad raagus, nagu sügisel näitawad. Heinaste all ajanud torm ühe weikese ankrul seisma laewa randa ja waestel Saarlastel wajunud Ruhnu ligidal merel teliskiwi laew ära, kus wist ka inimesed otsa saanud. Häädemeeste alt leitud kaks surnukeha pärast tormi, kes ennast köiega kokku olnud sidunud. Ka 5. ja 6. Juunil oli tormiline  ilm, ehk küll mähem kui enne. Sealtsamast maakonnast kirjutab meie kaastööline  töise teate selle pealkirjaga: „Nõiduse kasu." Selle pealkirja üle saamad „Sakala" lugejad küll uskmatult  pead raputama. Nmdne äraseletatud ilm ei taha ju palju enam nõidusest midagi teada, luupainajate, kodukäijate  ja muude seesuguste ööloomadest ei peeta enam palju lugu. Kes nõnda uskmatalt mõtleb ja räägib, see on kas Mulk wõi Tartlane, Tatarlane ehk Türklane, kuid selge Oraja mees ta ammugi ei ole ja Kabli linnas ta pole weel kaugeltki käinud. Meil siin ranna ääres ei ole weel nii uskmata ajad; meil on weel oma Kupsi ja muud Tiiud, Anud ja Eltsed oma walgustuse tööd tegemas: piima nõiutakse, nikatsit arstitakse, tüdrukutele pannakse kaardid wälja jne. Nende tööpiirid ulatawad künni Lätimaale, ja peetakse seal meie tarku weel palju suurema auu sees, kui kodumaal, sest keegi prohwet pole auus oma isamaal. Kui sinagi, kalgi südamega Mulk, ehk uskmata Tartlane, weel usku ei taha, kudas nõidusest silmanähtawalt kasu saab, siis olgu sulle meie Selja metsawahi lugu ümberpööramiseks. Oraja Selja uus metsawaht leiab ühel ilusal hommikul oma tallist kana mune. Et tal enesel kanu ei ole, siis paneb ta seda wäga imeks. Tark naaber aga seletab, et neid mune nõtd sinna olla toonud, et tema elajaid ära nõiutada. Ainult seeläbi wõida abwardawat häda ära pöörda, kui auk maa sisse saab tehtud, munad sinna sisse pandud, siis mõned „sõnad" peale luctud ja puuga munad puruks peksetud. Et munad aga wäga ilusad ja warsked oliwad,  ei tea metsawaht oma umbuskus neile paremat kohta, kui katla kaudu kõhtu. Ta leiab weel mitu hommikut  nõnda mune, sööb nad maenitsustest hoolimata ja sovwib, et nõidus igaweste nõnda kestaks. Hirmul ootawad  naabrid metsawahti niisuguse nöiamunade söömisest haigeks jäewat, rabandust ehk muud nuhtlust saawat. Aga asjata; nii sai metsawaht esimist korda nõidusest kasu mitu kõhutäit süia. Nõid aga tahtis midagi kangemat wärki ette wõtta. Ühel hommikul tuleb metsawahi  naesterahwas hirmul tuppa: laut olla täis suuri elaja luid! Mees ei tea nendega muud teha, kui wiskab nurka kokku põllu rammuks. Töisel hommikul jälle uued luud; rändawad sinnasamasse hunnikusse. Nii mitu hommikut,  kuuni nõia himu täis ja suur luu hunnik lauda nurgas oli. Juhtus nüid, et metsawaht käsu järele linna pidi sõitma, aga napi ajaga oli teerahaga kimbus. Seal kihutas ta nõia weetud luud suurde kotti ja muis nad linnas 1 rbl. 40 kopiku eest ära, ning teeraha oli omast käest. Ütelgu näid weel keegi, et nõidumine tulu ei too! kui ka igakord mitte nõidujale, siis ommeti sellele, keda nõiutakse, on ta kasulik. —x — Riiast kirjutab ..Rishki Westnik", ei Läti laewaselts „Austra" nende päewade sees oma kahe uueste ehitatud laewade ristimisi pidanud. Ühe laewa nimi pandud „Pehrkon"  ja töise nimi „Kolumbus", künna pärast pühitsemise  pidu esite nimetatud laewa peal ka pidusöök olnud. Pidulised saatnud Läti laewanduse asutajale Ch. Voldemaride  Moskwasse Snnesoowituse telegrammi ja tänanud teda selle tähtsa mõtte teuks muutuse ja asja esiotsalise juhatuse eest. Mõeldud Läti selts ehitab praegu weel kahte laewa ja nimelt ühte Majorenhowis ja töist Windawis. Lääne-mereS ja tema lähedal on tänawu kewade kalapüik wäga heaste kordaläinud. Kuida „St. Pet. Alg." kuuleb, pidiwad mõne loomusse juures kalad nootadest  wette tagasi lastama, sest et wiimsed katkemisel oliwad. Liiwimaa kiriku õpetajate sinod pidada sell aaStal 4. Septembril Wõnnus ära peetama. Eestimaa kirikuõpetajate  sinod saada 15. Augustil Tallinnas ja Kuuramaa  kirikuõpetajate sinod 21. Augustil Miitawis ärapeetud.  Mõlemad wiimselt nimetatud sinodid pidawat sell sügisel oma 50-aasta keötuse püha. Liimi kuberneri härra lubaga on Liiwi kammeraalkohtusse  siudcnt C. baron Holstinghausen-Holsten iseäraliste  asjade toimendajaks, ammetisse wõetud. Liiwi kuberner kindral-mojor Sinowjcw on nende päewade sees Peeterburisse jõudnud. Riiga ei saa ta wist ennem tulema, arwab «?. ö.», kui 1. Juulil. Kuida „St. Pet. Ztg." kuuleb, on ministeerium meie maa rewideerija scuator Manasseini ettepaneku peale, kindral-konsistooriumi! kubermangu walitsuse käest Riiast lasknud järele künda: kas mitte kohaline ei oleks Riia konsistooriumi ärakautada, misläbi Riiga supcrindenlenti tarwis ei saaks olemagi. Seda küsimust ei olewat wcel mitte läbirääkimise alla wõetud, aga Riia linna nõuukogu,  kelle käes selle linna Lutheri kiriku patrvnadi õigus on, on omad kanditadid sellest hoolimata juba walitsenud ja kindral-konsistooriumile kinnitamiseks ette annud. Tähendatud  kanditadid on: Riia Jaani-kiriku õpetaja Gähtgans  ja konfistvorinmi abiline Pinkenhofi õpetaja Hartmann. Kuuramaalt saadab üks Riia päewalehele pitkema kirja, milles tema esite wäljarändamist ja selle osalt nurjaminemist meele tuletab, sest et mitmed oma wara kautades tagasi tulnud ja nüid enam selle peale palju ei mõtelda. Siis kõneleb Saksa lehe sõnume saatja, mispärast rahwa seast need üksikud wälja on rännanud ja midas nad on tahtnud? Kõikidel meie kubermangude talurahwal olla see soow, et nad ise maad pidada wõiksiwad,  et nad maapidajaks saaksiwad ja kui see lapikene ka paljalt mõni paar wakamaad suur oleks! Seda soowi on ka suurema maatükide pidajad tähelpannud ja täitma hakkanud. Mitmed mõisnikud on oma põldudest sugupärast  weikesesse krunti ajada lasknud ja siis maata inimestele  selle tingimisega kätte annud, et pool aastat maa eest mõisat teenima piaksiwad j. n. e. See sisseseadlus on sulastest kaunis rõcmuga wasta wõetud saanud ja paljugi asusiwad niisuguste tükide pidajateks. Aga seal lõuna kubermangus on ühes kõrtsis elaw tislär S. inimesi  ka selle lu'u wasta üles hatkanud kihutama ja inimestele  ette jutlustanud, et nad seda maad paris ilma hinnata piaksiwad saama j. n. e. Seesuguse haugutuse läbi tekiwat rahwa keskel hingemaa mõte uueste elutsema ja arwab mõeldud Saksa lehe kirjasaatja, et sellele kõigest jõuust wasta piab astuma, et kõik Saksa, Läti ja Eesti lehed selle wasta piaksiwad kirjutama ja eksimõtet ära häwitama. Meie oleme seda soowi pitkalt ja laialt täita püidnud, aga ei wõi siia juure lisamata jätta, et see lugu kõik ise-enesest natukene naljakas näitab. Kuida wõib ommeti üks kõrtsis elaja tislär S. terwe kubermangule  sarnase eksikõnedega hirmu teha, künna ju iga wähegi meelega inimene meie maa seadust nõnda palju teadma ja tundma piab, et meil siin kubermangudes mingit päris maad ikma maksuta wõimalik saada ei ole. Kes maata inimestest maapidajaks ihkab saada, see piab seda ostma ehk rentima ja muidu ei anta krllegile; isegi kroonu müib ja rendib oma maad, kui selles ka palju eesõigusi ja erakergitusi armulikult lubatud on. Meie kubermangude elanikude pead on oga ikka nõnda kained, et neid kergeste wale teedega petta ega ebateatega, nagu see Riia leht teeb, hirmutada ei saa. Hingemaa peale ei mõtle siin ka keegi narrilinegi enam. Kubermangu prokuröri juure saada ka kaks abilist ammetisse seatud, nagu seda meie ja Eestimaal juba tehtud on. Lttbawist. Kuura kubermangu walitsus on kõikide Juutidele, kellel olewate seaduste järele mitte luba ei ole Liibawis elada, lasknud käsu anda, jalamaid sellest linnast lahkuda. Wastasel järgul saawad nemad sealt politsei poolest wälja saadetud. Liibawi kauba toimetuse ammet on seaduslise karistuse ähwardusega ühe awaliku kuulutuse läbi ärakeelnud,  noori kalapoegi ja weikseid wähki müia ehk osta. Turule toodawad angerjad ja lõhekalad ei tohi selle eeskirja järele mitte alla 18 tolli pitkad olla, latikad mitte alla 12 tolli, linaskid mitte alla 8 tolli ja ahwenad ja kiisad mitte alla 6 tolli mõedetud nuki otsast künni saba oimude tipuni. Wähki wõib üksnes neljal suwe kuudel s. o. 1. Maist künni 1. Septembrini müia ja piawad need wähemast 4 tolli pitkad olema. See on wäga kiiduwäärt ettewõte mõistmata kala ja wähjapoegade kauplusele piiri panemiseks ja oleks seda igale linnale eesmärgiks soowitada. Doblenist. „Balssile" kirjutatakse, et ühe sealse peremehe kaks poega püssirohuga kiwa lõhkuda tahtnud. Nad puurinud kiwi sisse haugu, puistanud sinna natukene  püssirohtu sisse ja läinud pärast seda, kui nad tulukese  awause peale teinud, tükk maad eemale, kiwi lõh- kemist ootama. Aga tulukene kustunud ära, ilma et mingit plahwatust oleks sündinud. Wennakesed lälstwad nüid kiwi juure tagasi. Aga sellel silmapilgul lõhkes kiwi. Wanemal wennal sai kildude läbi sõrm küljest ära kistud, noorem kaalast haawatud. Kui nad tüki aega ära kistud sõrme asjata taga oliwad otsinud, lätsiwad nad mõlemad arsti juure. Seal tuli awalikuks et küljest ärakistud sõrme tükk noorema wenna kaela sisse oli tunginud ja seal sees oligi. Tallinnast. Tallinnas olewa sõawäe juhatus on sealie sadama alama admirali Schcsner'i hoolde antud, teadustab „St. Ptrb. Ztg." Sisemise asjade ministeeriumi juure arwatud ja Eestimaa kuberneri juurde iseäraliste asjade tallituseks saadetud kollegia-sekretär würft Shirtinski-Shichmatow on 29. Mail s. a. Eestimaa kuberneri kantseleisse ammetisse  astunud. Kuida „Nig. Ztg." teadustab on Eestimaa mõisnikude peamees krahw Tiesenhausen uue s°/<z kapitaal-maksu  seaduse pärast rahaministeeriumi palunud, Eestimaa lacnukaõsa wõlakirju sellest maksust wabakS jätta ja nimelt selle Põhjuse etteandmisega, et nimetatud kassal palju wõlakirju wäljamaa! olla ja kassa wäljamaa wolgnikude peale uut maksu mitte panna ei wõida. Sellel järgul pidada seda maksu ainult laenuwõtjad mõisnikud  kandma, mida praeguse kehwa ajaga kroonu mitte nõuuda ei wõida. Hm! Lihulast. Ühe Wene usu kiriku ehitamiseks on krahw Komarowsky, kes kõigipidi Wene usu laiali lautamise eest hoolitseb, hea summa raha korjanud. Narwas on üks kuritegu ilmsiks tulnud, midaS enne kohus wälja uurida ei wõinud. Nimelt põlenud seal 2 aasta eest ühe tiisleri N. maja ära, kuhu elatanud  81 aastane majaomanik ja ka tema tallita ja fisse jäenud. Rüid on mõeldud majaomaniku poja poeg oma tegu ülestunnistanud ja seletanud, et tema esite oma wana-isat riisuda tahtnud ja kui see teda takistanud, siis löönud temale kiwiga paha ja pannud ka maja põlema. Kurjateu ülcsandja olla aga uodrameeleline, mida ka ta lahedad sugulased tunnistawad. Krähnholmi wabriku seltskonna 1884 aasta aruandest  wõtab „Rcv. Beob." järgmised armud wälja: Seltsi põhjuSkapital on 2,275,000 rbl.; sissewõte ühtekokku  690,455 rubla ja puhas kasu 276,134 rubla. Sellest jagatakse 136,500 rbl. osanikude keskele ära. Peeterburist saadetakse meile järgmine kiri kooliasjus  awaldamiseks, midas ka täidame: „Selle kirjaga jõuan Teile jälle üht rõõmu sõnumet Eesti-rahwa elust ja edendusest Peeterburis anda. Kuidas tuttaw, elawad Peeterburis läbisegi 15,000 Eestlast, kelle kõige peale kokku üks kirik, üks kirikukool ja üks waestelaste maja tuleb. Kui nüid meele tuletada, et Peeterburi linn ühest otsast töiseni läbisegi wõetud, 15 wersta pitk on, siis on selge, kui raske see meie Eestlastel on, oma lapsi kooli saata. Peale sette on kirikukool liig weike ruumide poolest, niisama ka waestelaste maja, nii et üks weike jagu kõigist soowijatest nendes aset wõib leida, tõiStel aga muud järgi ei jäe, kui Wene koolidesse astuda, mis jälle sellepoolest sagedaste wõimatu on, et keele poolt puuduS on. Seda tundsiwad ja teatasiwad juba ammu Peeterburi Eestlased ja hakkastwad ka omalt poolt juba mitu aastat tagasi, tööd tegema, et aSja parandada. Koguduse liikmete hulgast astusiwad tegewad mehed kokku, kutsusiwad sõpru ja tuttawaid, korjamisest osawõtma, et armuandide läbi asja edasi ajada ja tõsta. Lühikesel ajal oli ka juba peale 1000 rubla kokku tulnud, millest näha, kui tarwiline abi oli ja kui hcaste inimesed ise sellest aru said. Aga nüid hakkastwad noore ettewötmisele  mitmesugused takistused tulema, ja mis kõige enam imewäärt on, just sealt poolt, kust keegi seda karta ega uskuda ei wõinud. Jalale astuja seltsi põhjuskiri sai ja pidi mitu kord ministeeriumi kinnitamiseks sisseantud saama, tuli aga jälle niisama sagedaste kinnitamata tagasi. ÜkS aasta kadus töise järgi ja ikka weel see wana lugu, põhjuskirja ei saa. Selle Mai-kuu lõpul alleS saime hra. Siimeoni wäsimata töö ja waewa nägemise läbi kinnitatud põhjuskirja kätte ja on sellega Jumal tänatud, uus elu ja liikumine rahwa sisse tulnud. Kõik hakatus on raske nii ka meil. Sest meie piame otse uueste peale hakkama, ja raskemalt weel kui esiotsa; sest aSja wiiwitamise pärast on palju wanu liikmeid kõrwale  jäenud ja peale selle on ka nüid jälle kentsakad takistused ilmunud, kentsakad, kui mitte ütelda ei taha kurwad. Aga see ärgu pangu meid kartma, ei mitte, waid just waimustamist ja töö rõõmu piab see meile andma. Meie teame, et meie tulewikule tööd teeme, siis olgu meie töö üks küli, mis mitte kalju, waid hea põllu peale langeb, ja kandku wäljakülwatud seeme head wilja, kümnekordset. Astuge kokku, Eesti wennad, aidale ja asutage omale kooli, nagu see töistes kogukondades on, ise omale ja oma lastele kasuks ja Eesti nime auuls! 25. S a k a t a. ILBS