Kuhu peab wabadikukohtafi asutatava? Kihutamisest talukohtade vasta, on ,rahvamehed' esiteks ise ka juba tagasi pöörand. See oleks nende nüüdse aru järel , Eestlaste riid Eestlaste wasta,' nagu ,Olewik' oma Nu 20 sees ütleb. Wist on meie Sozialdemokratlased aru saanud, et nemad oma kihutamisega talukohtade waSta natuke enne-aegsed ja edewad oliwad. Esiteks on nende aru järel weel mõisnikust ehk , Saksu' siin, kelle wasta mõlemaid, talurahwast ja wabatrahwast, .rahwuse' lipuall  kihutada wõib. On esiteks need neuda nimetatud kelle seas küll ka hulk Eestlasi on, on need esiteks ühel jöuul maha murtud, siis wast oleks salanõuumeeste  aru järel paras aeg ,rahwust' talurahwa wasta kihutada. Aga, Jumal tänatud! neil püüdmistel on kaks rasked takistust ees: seadus ja rahwa oma parem mõistus  ja õiguse auustamine. Sedawiifi ei lähe asi mitte edasi. Sozialdemokratlased ei leia meie kodumaal  weel aset, nii kawalal salasammul nemad ka rahwa sekka tulla katsuwad. Ülemal ütlesime meie, et sel aeal, kui wlukohtafi krunti pandi ja wabadikukohtafi hävitada sooviti, et sel aeal parema meeste süda ja targema meeste mõiStuS ennast hävitamise wasta pöörakfiwad. Kolmel kombel katsuti wabadikudele korralist aset uue talu elukorra kõrvas walmistada ja sedawiifi wabadikufi wana aseme peale paigale jätta, ehk ka uue paiga peale ümber asutada. Ühe nõuu järel jääti üks, kaks ehk ka kolm wabadikukohta  piiratud talukoha krundi sisse ja anti peremehe ja wabadikude hooleks, üksteisega leppida ja kaupa teha, kuna peremees üleüldise rendi aru järel kõige maa eest mõisale renti maksis. Teisenõuu järel piirati talumaa  seeS üks koht wälja ja asutati kõik vabadikud senna. Põllumaad ja heinamaad saiwad iga üksiku wabadiku koha jäuuks piiratud, karjamaa jäi enamist kõikide jäuukS kokku. Maa sai üleüldise taksi järel hinda arvatud, vabadikud makfiwad aga enamist takS-hinna pealt natuke kõrgema rendi, sest elupaiga enese eest arvati siin ka midagi võtta võima, kuna korraliste talukohtade juures seda mitte ei arvatud. Muidu oleks mõnikord juhtund, et vabadik kõigist kõiki mitte täit rubla renti ei maksnud, ja selle eest ei wõi ükski elukohta pärida. Kolmandema nõuu järel võeti wabadikukohad kuuendiku, see on mõisamaa sisse, asutati ka teised vabadikud  talumaalt senna ja lasti neid kohtade suuruse järel teupäiwi teha, ehk tehti seesugused kohad ka otsekohe mõisa põllusulaSte ehk .moonakate' kohtadeks. (Jääb pooleli). Omalt maalt. Tallinnast. Lehekun 29 pääwal knulutaS Malitsuse Teadaandja Keisri Majestäli Kõigekõrgemat käsku, mille järel aastast 1883 pearaha ära kautatud saab. Pearaha asemele saamad aega mööda teised maksud seatud. Ligemad sõnumid on weel tulemata. Lehekuu 26 pääwal kirjutab , Valitsuse Teada- .Senator Manasfein'i kätte usaldatud ülevaatamise ?ohta Liiwimaal ja Kuuramaal, on kahteS Moskva .lehtes ühe korraga, selle kuu li pääwal ,Wene Zettungl' Ru 127 sees ja Mene Kurjiri' Ru 129 seeS kinnita wal kombel nende eesmärkide üle täitsa ilma põhjuseta 'sõnumid antud, mis Senatorile Kõigekõrgema käsu järel 'ette kirjutatud olla. Need sõnumid on siis ka selle kuu 17 pääwal Minuta' Nu 125 sees, pealkirja all ,Se«ator  Manasseini juhtkäsud uleSpandud olnud. Seesuguste põhjuseta juttude wäljalautamme wõw .üksi aga üht rahva seltskonda teise wasta vihale ärritada,  seda rohkem, kui seesugused jutud enamist ikka üksikute  inimeste erakondlikuks tarwituseks tehtud on.' ' Ka Eesti eraksndlikkus lehtedes seifiwad need luuletatud  juhtkäsud, millest meie juba selle lehe Nu 20 sees kirjutasime, et neid wäga ettewaatlikult lugeda tuleb, Ml kaua kui nende üle ustatawamat sõnumit tulnud et ole, kui Kõikslawlaste Wenekeeli lehtede kirjast, kes ,kka oma enese erakondlikku himu, nagu Riigiwalttsuse tahtmist >a kõrget käsku rahwa sekka kannawad ja sedaviisi himust äratavad. mida ükski täika ei wõi ega taita et taha. Kui palju kahju seesugused kergemeelelised sõnumid luge. jatele teha wöiwad, selle peale ei maksa küll tseäramS — Kuida kirjutakse, clla käsk Tallinna jõudnud, mis Baltimaa Sõeawäekohuse kohtutes Wenekeelt ametlikuks keeleks teha käsflb. Esiteks jääda see käsk nendes maakondades  weel täitmata, kus seda täita võimalik ei ole. Palwekirjafl wõib ka edaspidi Sõeawaskohuse kohtutes emakeeles sisse anda. —. Lehekuu 25 pääwa öhtal löhkusiwad laened uue sadama kaewanduseö ühe wana taranduse kasti katki; mesi tungis siõse ja täitis 25 minutiga kõige uue sadama. Töörahvas on wälja peasnud. Kahju parandamiseks ja wee Väljapumpamiseks arwatakfe kakS nädalit aega minema. Kadaka tee parandamiseks on Linnasaadlkute kogu poolest, Lehekuu 28 pääwal 450 rubla lubatud. Meie tuttavad sõbrad, ,Olew!k' Tartus ja, Kodumaa'  TillinnaS kannawad ikka weel meie lehe majapidamist  suure osavõtmisega soojas südameS. Nüüd teab raakida ja ,Kodumaa' korratava, et meie lehest paljalt 300 eksemplari trükitud saakstwad. Mõni nädal varemini kirjutas ,Olewik', et meie lehest 700 eksemplari  rahwale kingitud saakflvab. Kust neid 400 eksemplari võetakse, mis seal puuduvad, kaS , Olevik'neid oma kulu peale trükkida ja wäljalautada laseb, või kas need tee peal juure sigivad, sellest ei anna see l leheke ligemat teadust. Kingitud lehtede pärast palume tänaseid  kuulutust tähele pauna. Reie viimase lahtise kirja peale (Tall. Sõb. Ru 19) vaStab Mlevik' omal viisil. Asjalikku waStust ei ole sel lehel anda. sellepärast katsub tema jälle kord meie lehe toimetajat ennast teutada. Et meie seesuguste nurjukamate valede peale vastama ei hakka, seda võivad lugejad arvata. Et aga just Eesti aeakirjanduseS üht nii wiletsat võitlemise viisi tarwitakse, mis kirja kõrvale jätab ja kirjutajad tema eraelus teutab ja sõimab, see on üks kurb näituS. Meie sõbrad ja vaenlased võivad ka edaSptdi julged olla, et meie kõikumata  harjund teele jääme. Aealehtede toimetajatega ei ole meil tegemist; kirjutavad nemad aga midagi lugejate meelesegamiseks, kodumaa rahu rikkumiseks ja rahwa kahjuks,  siis aStume meie kindla maimuga selle vasta ja ei lase ennast muda keradega vainult peletada. .Olevik' kargab omas viimases kirjas jälle kord õige kõrge järje peale nagu ülespuhutud konn künkale ja krooksub kentsaka toredusega: ,Küll nüüd!' Ka meie arvame, et nüüd , küll ' on. Lõpetus vöiks aga kergest teist viisi tehtud saada, kui .Olevik' arvab, ehk oma lugejate ees tunnistada  julgeb. Meile on Riiast järgmine kutsekiri saadetud: ,Suvel, tuleval aaStal saab RiigaS. Keiserlik Kõrguse Suurvürst Vladimir Alaksandrowilsh'i kaitsemise all üleüldine käsitöö ja wabrikutöö nättuS olema. Ettevalmistamised on täitmise komitee ja selle viie jäutuse poolest nii kaugele jõudnud, et etlewalmiStamiSte  teine jäulus: osavõtjate tööde fiSsesaatmise ülesandmine,  nüüd wõib algatud saada. Näituse platsi seadmine  ja hoonete seespidine jäutamine on kindlaks tehtud, platsi ümberkaudse kenaStamisega on hakatus tehtud AeS< andmiSte waSlawõtmise kord, näitusele saadetud ab,ade seisupaigad ja tagasi andmise kord on niisamati kindlaks tehtud kui auupalkade mõistmise kord ja paigaraha kõrgus > kõik raudteed ja aurulaeva jooned, mis Riiga tulevad, on seda palwet lahkest, täitnud, et näitusele saadetud aSjad alama hinnaga veetud saakstwad. Nende ettewalmiStamiSte lõpetus teeb täitmise komiteele kohuseks, kõikisi vabrikutöö ja käsitöö ringkondasi Vallimaal tungivalt paluda, et nemad igalt poolelt näitusest elavat ja tegevat osa wõtaksiwad. Täitmise komitee arvab, et selle peale enam tähendada vaja ei ole, mis kasu vabrikutöö  ja käsitöö näitusest meie kodumaa töö edendamisele ja tööde edaspidisele ära kauplemisi'!? laiendatud ringkondades  saada võib, nii beuStt üksikutele töötegijatele, kui ka kõige kbdumaa seltskonnale. ,a et seda tasu Asi siis Meste loota wõib, kui osa võtmine sellest näitusest üleüldine ja täieline on. Iseäranis on selle peale tähendada,  et nende igasuguse töö aSjade ette toomine «äga tähtjas on, mida igapääwaseö eluS tar vi - takse, et mitte ükfi kõrge hinnalised ja kunstlikud aSjad kokku toodud saama ei pea, waid kõik. mida meie kodumaal maa ja linna tarvituseks tehakse, et meie tööd täielikkus kujuS nähtava?» saaksiwad. Kui ka linnades kohaliste komiteede ja töõ-ühenduSte läbi näituse osa võtmist rohkest loota on. fiiS on selle tööle. miS maal tehtud saab ja mis nii tähtjas on (põllutöö protuktid et saa selle näituse programmi järel mitte wasta wõetud) iseäralist äratust vaja, et rohkest kätetööd näitusele saadetud saaks. Seda äratust el suuda täitmise komitee omalt poolelt mitte teha ja palub sellepärast  kõiki mid, keS kodumaa majapidamise edendAest ma wökawad ja keS oma ametit ja elukorda mööda maarahvaga  kokku saamad, et nemad rohke osavõtmise eest sellel näitusel hoolt kanuaksiwad. Täitmise komitee (adrcss on: GewerbeauSstellung. Riga) annab kõiki soevuavaid seletust. . . , Näitusele saadetama aSjade üleS andmme on 1 Talvekuu  pääwaui 1882 fiSse saata; näituse hakatuõ on 29. Lehekuu pääwa ja lõpetus efitekS 17. Heinakuu paäwa peale 1863 määratud. Riia vabrikutöö ja käsitöö nAtuse täitmise komitee nimel: , a Präfident: LinnanSuumk C. v. Ho l st. Sekretär- AlekS. Tobien. Programm. Suvel, aaStal 1883 RiigaS Mtaw vabrikutöö ja IDIU näit»», mi» «,i>«rllt ««'»»!' S»»r- würst Wladimir AleksandrowitsHi kaitsemise all ja Aunprästdenti, Erzellenz Liiwimaa Kubernöri derra, Wirkl. StaatSrath Kammerherra Baron ll r k ii! l. n l dc il ba iid ' i all seisab, on omakS eeSmärgikS teinud: kõigest kodumaa weikest ja suurest loost üb! täielist kuju ««tajate ette panna, et ühelt poolt kogest sellest ttmniStust anda, mis sclleS asjaS Weneriigi Baltimaa kndecmangudeS püütakse ja osatakse, neuda kui teiselt vootel! nava saada, kus kõduma töö aSjus puudust ja wigadust on, ja et töötegijad selle läbi selle parandamisele  juhatatud saakstwad, mis weel puuduliue on. Näitus on sedawiifi õpetamist omaks peajooneks teinud. W selle eesmärgile jõuda wõils, Riia tööde näituS, küll mitte kodumaa tööfi i.ist oina tallltuse alla wõtta, waid heidab oma otstarvet ka kõigi Weneriigi tööde peale neuda ka wseramaa vabrikutööde peale, vii palju «eed kodumaa töötegijatele õpetlikuks eesmärgiks olla wöiwad. Näitusele saamad waSta wõetud: 1. kõik töötegemise läbi sigilatud oma maa asjad; 2. wõ era maa vabnsnsööd, niipalju kui need kodumaa töötegemise tuetusekd ja õpetuseks kõlwulised on; 3. koolide õpetamise uõuud ja tarwitused; 4. wana-aegsed kimlltööd. Näitusele toodud aöiad saamad. järgmiSteiS salkude? jäutatud ja sündsalt korraldatud. Ühesuguste aSjade kooS«Ätus  js nende mitmesuguste asjade kokkuseadmine, mis ühtekokku käsivad ja üheks tarwituseks tehtud on, peab nii palju korda saata katsutud saama, kui iganes wsimslik  on. Salgud on järgmised: I. Kangakudumise tööd. 11. Woodi riided ja tarwitused, riided ia naeSterahwa kästtööd. lil. Gummi-. weiked-, mängu- ja kauniStusekaubad. IV. Kiivi-, saue- ja klaafikaubad.  V. Toidu- ja teised elutarwituse kaubad. VI. Hemika kaubad (nagu wärwid ja seesugused). Vll. Paberist kaubad, kirjutamise ja zeiheudamise tarwitused, raamatu- Vitja tööd. VM. Pääwapiltnikute tööd. IX. Kooli tarwitused.  X. Mitmesugused riistad ja uõuud. Xl. Muusika riistad. Xll. Ehituse tarvitused ja majariistad. XM. Puutööd ja purjelegijate tööd. XIV. Naha kaubad. XV. Metallist kaubad. XVI. Mashina ehituse asjad. XVII. Kütuse ja weewedamise riiõtad. valgustamise asjad. XVM. Kuusttööd ja tööd kullast ja hõbedast. XIX. Wana-aegsed aSjad. XX. «a« tarwitused. Näituse täitmise komitee liiked: PrDdevt: Linnanõuuuik T. v. Holst. Adipräsident: Sekrelär E. Hollander. Abipräfidcnt:  PnfeSsor C. Low i S. Sekretär: Cand. oec. pol. A. Tobi e n. Redaktor: Sekretär v. 3. WiltshewSky. Zusheniör G. Armitst e a d. TWermeister G. F. Bernhardt. Hoowkohtu Assessor Herman n Baron Bruiningk. Insheniör K. K ryza - nowStj. Kaupmeeste wanem G. Kuup endorff. ProftSsor E. Pfuhl. Arhitekt StaatSrath J. A. v. Hagen. KanomceS Dockmann H. A. Kröger. .siäjiiöä Diiokk.n O P o e l ehau (surnud). Mchaniker P. Raa! ch o. .UanpmeeS O. Ri s ch. Müürisepade nmnem H. D. Sieck e Aaupineeste wanem H.St icda. Kingsepamelster G. U. Ttraus S. (Järg jääb tulema.) Jõhvi kihelkonnast on meile järgmine kiri saadetud: .Aimstatud derra Redaktor! Lubage minule ka minu südame soovitust mööda mõned sõnad rahwa eeS ütelda, sest et miin, pilkasin? kannatus sel raskel wõitluse aeal on otsa lõppend, kuS ja ,rahwaSlised aealehed' meie kallil >a armsal isamaal kõiksugu «vihavaenu  >a waSlapanemist mere kiriku, Ülemate ja kõige auusa rohiva wasta püüavad üles ässitada. Nemad räägivad armsast rahvusest, katsuwad rahwale sigi saada, püüavad kalli uuendustega igaüht kelle silmadel  veel paks pimeduse kott peal seisab, oma liivade alla koguda ja sellega ühtlast cma tasku pnnga paksemaks teha. Oma enese ka!» taga nõiiodes loobiwad nemad neile tolmu silmi, kellel rahwa elu veol õieke tuttaw et ole, misläbi siis igaüks kes ennast m iidest ninapidi wedada laseb, kergest porilompi võib tõugatud ja terwe rahvas Keisri za anuiamate isamaa poegade silma ees teutuse alla saadetud  saada. Eks ole nende ,rahvameeste' hääled ka juba omast kohast midagi maksnud, neuda et praegugi mõned õnnetumad  kitiaS kannis ,a luku taga oma eksitust kahetsema peavad. Neuda sai rahvas Jõhvi kihelkondas. Peeri waldaS krundi panemise parast kardetavale waSkapauemisele ässitatud.  kulnlaS rahvameeste ja nurga-adwokatide käbi ligi poolteist tudat rubla ära ;a nüüd peavad mõned nendest kallil töö aral kümme kuud vangis olema. Eks see ole ka tükite sellest kallist , rahvusest', mida kõnemehed paku-