Tallinna Sõber 13. Neljas aastakäik Tallinnas, Z. Jürikuu xääval IBBL. Ultüldne aealeht Eestirkhmale ««al j« likuadts. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforsU päriate trükimajaS: zaStas 2 rubla, 40 kop. pool-aaStas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rabla pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised Võetakse wasta» Tallinnas- <Mdsor»'i püriate trükimajas. ?elerv«rgis - A. S. Seeaudt, vsllqsWM» M S 4. Kartus: W. Kust. Ueruus: K. Kudewitta. Aakweres: A. Waltly. haides- A. SeidelSerg. Kapsaku» - G. A. Kollöerg. Kuresaares: W. Aa«M. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Balriskis, kirjad käiwad BalnSki (Baltischport Uaaiikci-ik-llopra..) Register k Talukohtade tutistamisest. Omalimaalt'. Tallinnast- MeremeeSte-kooli õppijate läbikatsumine. —K. R. . Jakobsoni matuksed. Wiljaudi kirjad. Saaremaalt: Uus Snperindsnt. Jubeli-pühe. Saaremaa mõeimisest. Riiast: Piiskop Filareti paberid. ..Bratstwo" kuulamisest. WiljanSist: Talukohtade > müümisest. Peterburgist- Uuendused kõrgeis ametites. Keisri kroonimise asjust. Kmdral Gksbelew. s Kindral Loris-Melikow. Gchenmrath Markow. Auukähed. Odessast: Hukatud mõrtsukad. -- HherSsonist! Tulekahju. Mnslist i Hull hunt. Taganrogist: Tolli pettusest. Kijpntwisl: Wargn». Kasamst: Margus. Balahnast: Sala trükimaja. Vodooliast: Juutide asjust. Wöeratt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Spaamast. Valtani poolsaarest. Jutu leht: Kus häda suurem, seal Jumal kõige ligem. Õiendus. Talukohtade tükistamisest. (Lõpetus.) „Aga," küfib ehk mõni lugeja, Mis peab siis taluperemehe  noorematest poegadest saama, kui päriskoht puutumata  wanema poja omaks ükfi jääb?" Esiteks, wõib vastata: sedasama, mis neist tänine saanud on. Perepoegafl on ka enne rohkem olnud, kui igas peres üks. Olivad nemad auusad ja virgud mehed, siis leidfiwad nemad ka oma auusat paika ja teenistust, kui ka võimalik ei olnud, rentkohtast igatahes lõhki lüia. Aga ka seda on tehtud ja seda wõib rohkema jäuu päriskohtadega  teha, ilma et seadus seda keelaks. Seadus ei keela mitte üleüldse talukohtade jagamist, waid keelab aga ükfi nende tükiStamist. ühe määratud alama suuruse alla. Esiteks on weel enamist kõik müüdud talukohad nii suured, et neist kaks, kolm ja rohkem seaduslikku talukohta  saada wõib, pealegi, kui peremees need „kaugemad maalapid"  haritud maaks põlluks ehk heinamaaks teeb, mida vSakala" oma pops-aidnikudele soowib. Ikka aga tuleb ka selle juures ettevaatlik olla. Talukohtade seaduslik  alam suurus on nii weike, et seesuguste kohtade peremeestest ka täielist taluseisuse, Eesti rahva ja rahvuse tugefi loota ei wõi, kui seesuguste weikemate kohtade maad mitte iseäranis head ei ole, ehk kui kohad mitte iseäranis hea paiga peal ei seisa, nagu linnade ligidal ja nenda. Iga paik ja iga amet, kuhu ja millesse ennast üks täieline ja tõsine mees asutab, peab nn täieline olema, et seal ja sellest täielist tööd ja täielist sissetulemist loota tohib.  Muidu langeb koha peremees ja langeb ameti ajaja ikka viimaks kahewäärilise oleku sisse, mis teda neljandema  seisuse ligemale viib, kui tema ka »omanik" on. Kellel wanemate pesaS nii palju ruumi ei ole, et tema oma rammu tiivast täitsa wäljalautada wõib, see peab juba pesast välja, laia ilma fisse lendama, niipea kui tiivad toibuvad, niisamati nagu linnupojad seda ka teemad.  Nöuuka perepoja ees seisab juba nüüd kõik maailm lahti ja saab pea weel rohkem lahti seisma. Aeg on möödas, kus ehk fiin ehk seal Mlupoja" poja peale poolviltu  waadati. Aeg on ligi, kus Eesti taluseisus nii kõrgele  tähtsusele jõuab, et paremat kaasakirja ja tunnistust waja ei ole, kui seda: Mina olen Ülejõe talumehe poeg." Lastakse meie taluseisust seestpoolt ja wäljaspoolt rahuga kosuda, jäätakse talukohad puutumata ja killutamata, siis saab pea seesugune kaasakiri ja tunnistus kõik uksed lahti tegema. Nõuuka taluperemehe nooremad pojad wõiwad kergest ametit õppida ja wõiwad kõrgemat õpetust saada, millest paremat elupõhjust leiawad, kui lõhutud talukoha killukestest.  Ja kui nemad seda ei himusta, kui esivanemate anus ader neil nii armas on, et nemad sellest lahkuda ei taha, siis leiawad nemad ka edaspidi rentkohtafi ehk ostukohtafi,  kas taluperemeeste käest ehk mõfaomamkude käest, kas valmistehtud põldus ja heinamaas, ehk harimata maas. Meie kodumaa pinnal on weel paikasi küll, kuhu uusi kohtasi asutada wõib, kus kodumaa pind kodumaa poegade hoolsaid ja osavaid käsi ootab. Mitmed mõisaomanikud  annaksiwad seesugust kohtafi, kus metsa ei kaswand  ole ja millest teistviisi kasu ei tule, rõõmuga asutajale,  kas rendikaubal ehk müümakaubal, kui selle juures oma kasu leiawad. Ja ega ometigi ükski mõistlik ja sig- lane, ükski täiearuga mees teisega üht kaupa teha et taha, mis temale üksi kasu tooks. On isa oma lõhkumata talukoha peal jõuukas ja nõuukas,  küll tema siis aga ka üksi siis ka nende poegade asutamiseks nõuu leiab, kellel manas pesapatkaS parajat ruumi ei ole. Sedaviisi wõiwad kõiksugused auusad ametid ja Sallivused  meie kodumaa poegade kätte langeda, ilma et neid wägiwalla abil pärida ja riisuda tuleks, kuida meie wägiwaldsed  pwabalased" soowiwad, ilma et ükski seesugust rahulikku ja looduslikku edafi tungimist ja kõrgemale tungimist  takistada wõiks eht takistada tahaks. Sedawiisi langemad ka need paigad kodumaa pinnast kodumaa poegade  osawa adra alla, kus tänine üksi hundid huluwad, millest ehk ikka weel arwatakse, et need , Jumala maa" ehk põld" ei ole. Loodud põldu ei ole nüüd kord kusagil, waid kõik põld on inimeste palehigis selleks tehtud.  Rohkemat ettevalmistamist tarwitawad küll mitmed paigad, aga eks nende hind siis ka selle järel määratud saada wõi, ja õitsevateks talukohtadeks wõiwad osawusega,  hoolega ja tööga mitmed nendest maapaikadest saada, mida nüüd weel nõmmeks ja rabaks, , muidu maaks" nimetakse ja sõimatakse. Igal maal, ka juba meie maal on küllalt nähtud, kuida maapaigad, mida enne täitsa kõlwatumakS peeti, Viljakandmisele sunnitud saiwad. Seda peame meie edaspidi weel rohkem näha sama ja Eestimaa pind saab Eestimaa poegadele küllalt lahket eluaset andma, ilma et tarvis läheks talukohtasi lõhkuda. Kui aga kõik järeltulijad ennast esivanematest asutatud ja haritud kohtade piirete sisse kinni naelutavad ja kah kasi kiilutavad, kumu ader paremal käel ja vassakul käel, eeS ja taga vasta piirkiwi põrkab, siis peab kõik tööjõud kitsikus  paikas surnuks piigiSlatud saama, kui.ka kohtade killud peremeeste pärised on. Weiked päriskohad toidavad viletsamini, kui parajad rentkohad; seda teadvad kõik mõistlikud põllumehed, seda teadwed ka kõik need, kellel aega ja asja oli talurahwa elust ja tarvitusest tegevat osa võtta. Need aga, kes oma erakondliku politika tarvituseks  oma ainust teadust oma enese tindipotist wötawad ja sulega paberi peale kujustavad, need ei tea seda mitte. Need mehed aga. kes omal noorel põlwel , natuke raha  kogustwad", need teemad igatahes targemini, kui nemad  seda raha oma laste kaSwatamiseks tarwitawad ehk sellega üht weiket ametit asutawad, mille peale neil osawust  on, ehk kui Parajat kohta rendiwad ehk uut asutawad,  kus kui talumehed korralise talu sugu esiwanematekS saada wöiwad, kuida seda ka tänine nii mitmed endised talusulased ja mõisasulafed saanud on. Topiwad nemad aga oma „natukest raha'" tühjas wabaduse tuhinas popsi kohtade sisse, mis kedagi ei toida, siis naelutavad nemad ka oma järeltulijaid kitsa paiga peale kinni, kus nemad popsid on ja popsideks, kahewäärilise neljandema seisuse omakseteks jääwad. ,Ega weerewa kiwi peal sammalt kaswa," ütlefiwad efiwanemad. Kui see juba iga üksiku inimese kohta maksab.  miks see siis ka kõige seltskonna kohta maksma ei peaks? Seltskonna põhjuskiwi on aga seaduS. Kui seda põhjuskiwi iga himu ja tuju, iga üksiku ja erakondliku  ,soovimise" järel kõigutama, nihutama ja Veeretama hakatakse, kuida siis seltskond oma elukorda seesuguse kiwi  peale asutada wöiks, pealegi aga talurahwa seltskond, kes rohkem kui kõik teised kindlust ja rahu oma kosumiseks  tarvitab? Kui möödaläinud kewadel meie , rahvasaadikud" talumaa  müümise sundmust ,soowifivad," siis ei olnud see omaS sügavamas tahenduses muud midagi, kui wapustamtne  meie kodumaa taluseaduse, meie taluelu põhjuskiwi kallal. Wõib olla, et see ..soovimine" mõne talumehe meele järel oli, sest see ei kippund esiteks weel mitte tema,  waid ühe teise seisuse omanduse ja õiguse kallale. Kes aga kõrvalt selle peale vaatas, see pidi vägise mõtlema,  et selle juure seisma ei jääks, kui täidetud olekfiwad. Wägiwald oleks see ikka, kui see ka esiteks taluseisuse kasuks olema näitab. Wägiwald on aga ükS kardetav loom, kes naljalt järel ei anna, kui kord hammast were fiSse pistis ja suuremaks kasvatatud sai. Waremiui, kui ükski ette arwata võis. pistab nüüd ka juba wägiwald oma keele otsukest nälbates talukohtade waSla välja, just nagu tänine mõtsade wasta. Saaksiwad mõlemad soovimised täidetud: talukohtade müümise  sundmuS ja talukohtade Mvtamise luba, tüll fiis pea ka popside ,rahvamehed" ilmuksiwad, keS talukohtade piiretes  asutatud popfikohlade müümise sundmust ,soowikfiwad."  Ja kui see täidetud oleks, siis ei oleks sellest muidugi  weel küll. Kohalõhkujad ja seadusemuutjad seisakfiwad  jälle, nagu Faust uue küsimuse ees ja peakstwad õhkama: ,Siin seisan vaene jõle ma Ja olen tark, kui enne ka! " Popsid wõtaksivad omale eht majulifi ja annaksiwad neile ühe ehk kakS kapsa peenari. Küll ilmuksiwad siis ka majultõle ehk pops-popfide , rahvamehed," keS majuliste  kasuks majanurga ja kapsapeenra müümise sundmust ,soowiksiwad." Kuhu see wiimaks läheb ja missugusel  teel ViivWkS ,rahwast" ja ka ,rahvusest" saaks, kui kummagil puutumata talukohtades ja nõuukas taluseisuseS kindlat tugi et oleks? Maa ja pind on Jumalast kindlaks  loodud ja ei tohi alalises ümberjagamises ja muutmises  ülearu kõigutatud saada, muidu ei Või maamees oma koha peal kosuda. KeS seda ei usu, see kuulaku järel,  kuida aSjad Wenemaa seespidistes kubermangudes seisavad.  Seal on iga talukoguduse liikel ühesugune õiguS koguduse-maa peale, aga kindlad talukohad on ennast kõikuvaks  hingemaaks muutnud. Ühesugused on kõik seal küll, aga kosumist ei ole kellegi!. ,Rahwast" on seal küll, aga maamehi, põllumehi ja talumehi ei ole seal mitte. Wõib olla, et ,rahwameeste" ettepandud ,soowimiste" ja talukohtade lõhkumise waral üks jagu kodumaa pinnast waremine SakSlaSte käest ära saaks. Sellest ei ole aga Eestlaste kosumiseks küll, waid õiged rahwamehed ja rahwasobrad  peawad omalt poolelt „soowima", et see pind ka tarvilisel korral Eesti talurahwa kätte langeks, taluseisuse  kindlaks, kõikumata ja j äädawakS põhjuseks saaks. Meil on meie taluseadus, mis meid juba lühikese aeaga kauniste kosutas ja edendas. Palume Jumalat, et selle seadusele aega antakse pefitada ja oma täit mõnu MeS tunnistada: Seaduste alaline muutmine on üks wäga  kardetaw afi ja ükski ilmalik seadus ei suuda neid terawaid  nurkafi libedaks õernda ja kihtida, mida inimene haawatateS inimese waõta pöörata wõib, kui tema süda toores ja kuri on. Selleks mõedub ükst Jumalik seadus : „Sina pead oma ligemist armastama, nagu iseennast."