Sakala 26. Wiliandis. 28. Juunikuu piewal 1880. UI. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Voliitika leht. Meie kogukonna seadus ja tema muudatused. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Pidud. Wiliandi maakonnast: 'Puratz'i kiri Eesti kirjandusest ja koolidest. Tallinnast: Tänu laulupidu; kubernäri asemik; uus portkommandör. Riiast: Koduloomade ja käsitöö näitus; näituse auuhinnad; näituse sissetulek; Saksa laulupidu: Läti laulupidu. Peeterburgisi: Linaharimise  edendus; uus hõberaha. Moskwast: Laulikute auusambad; tulewane näiws. Lõuna Wenemaalt: Rohutirtsud. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Berliini konwerents; würft Gortshakowi termis;  Saksa koloniid; Berliini rahwa hulk. Austriast: Serbia mürst mõerusel. Türgimaalt: Mõrtsuka töö ja mässamine. Kuulutused. Lisaleht, üksainus tütar. X. Rahwa söök ja jook. VII. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Meie kogukonna seadus ja tema muudatused. (õmas wiimases kirjas eesseiswa pealkirja all panime paar muudatust lähedamalt tähele, mis mõisnikule  komisjonid meie kogukonna seadusele on soowinud. Nüüd tahame weel paar töist tahetud muudatust nimetada,  millega meie mitte ühes nõuus ei ole ja olla ei wõi. Omas wiimases kirjas tulewas numris saame fiis neid ettepandud muudatusi läbi rääkima, keda meie heaks kiidame ja keda meie ka omalt poolt peame soowima. Meie praegune kogukonna seaduse 8 12 määrab ära, et kõik otsused, mis wolikogu maha teeb, kohe kindlaks jääwad ja ära saawad täidetud. Aga wallawanem peab neid otsust hiljemalt kolme päewa sees mõisa politseile teada andma, et kui midagi otsuseks  on wõetud, mis mõisa õigusi wähendab, siis mõis seda ülewaataja kohtule teada wõib anda. See seadus  on küll wallawanematele raskuseks, aga kogukonna tallitust ei wõi ta mitte takistada, sest wolikogu ei saa küll ilmaski tegema, mis seaduse wasta on, nii et mõisa politsei tema otsuste ümberlükkamist pärida wsiks. Aga mis tahawad selles punktis nüüd mõisnikule komisjonist  ette pandud muudatused? Edespidi ei pidada wolikogu  otsused mitte kohe kindlad olema ja ära saama täidetud, waid alles 24 tundi hiljemine sMst^tunnist, Zjfih See oleks üks muudatus, suurelt wähendaks ja tema tööd takistaks. Wõtame näituseks, et mõni mõisa politsei wolikogu otsust seaduse wastaliseks  arwaks, mis see mitte ei ole, aga omas wigalises arwamises ülewaataja kohtult kohe läbiwaatamist päriks, siis peaksiwad need otsused nii kaua täitmata jääma, künni asi ülewaataja kohtust läbi on otsitud. Aga kui ka seda ei oleks, et mõisa politsei sell kombel wolikogu otsuste täitmist mõneks ajaks wõimataks teeks, siiski on see juba üks suur takistus, et wolikogu otsused mitte kohe kindlaks ei jää, waid alles 24 tundi hiljem, kui neid mõisa politseile teada anti. Sell kombel jääkstwad  kõik wolikogu otsused nagu kahe wahele, mis wallawalitsuse  tallitust ütlemata kirjuks ja raskeks teeb) meie walla tallitustel oleks nagu raske kammits jalgades. Sellepärast loodame kindlaste, et tark Riigiwalitsus seda mõisnikute komisjonist ette pandud muudatust mitte wasta ei saa wõtma ega täitma. Meie wallad ei ole mingisugusel kombel ära teeninud, et neid nende õigustes  ja wabadustes sell kombel waesemaks tehakse. Juba omas esimeses kirjas 22 sees) nimetasime  lühidelt neid muudatust, mis wallakirjutajate kohta ette on pandud. Nende muudatuste otstarbe paistab kohe silma. Mõisnikute komisjon tahab wallakirjutaja ametit kõige pealt walla woli alt lahti peasta, nõnda et kirjutaja nii kaua, kui teda ülewaataja kohus pruugitawaks  tunnistab, ametisse jääb ja wallawalitsuse ja wolikogu soowimiste peale ühtegi waadata ei pruugi. Tema saaks elu-ajaks walitsetud olema jä ei pruugiks sellepärast ühtegi walla poolt karta, kui Halla tahtmise wasta teeks. Selle asemel peaks ta aga ülewaataja kohtu poole, keda mõisnikud üksi walitsewad, wäriswse ja kartusega wahtima. Sest kui see ülewaatM kohus teda kõlwatumaks tunnistaks, siis oleks ta jäädawalt õnnetu inimene, sest ta ei wõiks siis enam kusagil seda ametit pidada. Mikspärast wallakirjutajat nii käredaste trahwida tahetakse, kui teda ülewaataja kõbus kõlbmatuks tunnistab,  see on meile täitsa arusaamata. Kui teda päris kohtu otsus süüaluseks ja ametist lahti on mõistnud, kes tema asju läbi otsis, siis on küll arusaadaw, et temale seda ametit, keda ta kurjuste pruukis, mitte enam uueste kätte ei wõi uskuda. Aga sellepärast üksi juba kirjutajk tulewikku ärarikkuda, et ta ülewaataja kohtule kõlbmata näitab, see on liig palju tahetud. Mis kõlblik ja mis kõlbmata on, seeüle on ka palju wõimalik riielda, ning kirjutajat, kellega üks ülewaataja  kohus mitte rahul ei ole', wõib ehk töine wäga heaks kiita. Igal inimesel on omad arwamised ja sellepärast  on ühel kõlblik, mis töisel kõlbmata näitab. Wõib jo olla,.et kirjutaja mõne ülewaataja kohtuliikme ehk tema sõbra ehk mõne muu tähtja mehe meele pärast ei ole, kellel ülewaataja kohtu walitsemise juures mõjuw heal on kui kergelt ei wõiks teda siis juba kõlbmatuks  tunnistada! Seal ei ole sugugi palju tunnistusi  ehk tunnismehi enam tarwis ja ühe inimese tulewik on rikutud. Sellepärast arwame meie omalt poolt, et ülewaataja kohtule sugugi seda õigust ei ole jätta, et wallakirjutajat lahti wõib lasta, kui teda kõlbmataks  arwab. Sest on kirjutaja kõlwatu, siis ei saa teda wolikogu edespidisel walitsemisel isegi enam ametisse  walitsema. Ametist peaks aga kirjutajat üksi läbiotsimise järele päris kohtu otsuse teel lahti wõima lasta. Weel on üks muudatus nimetamise wäärt, millega meie kogukondade wabadus kardetawaks langeks. Seiemaale  ei olnud ülewaataja kohtul mitte õigust, wolimehi  nende otsuste pärast trahwida. Mõisnikud nõuawad  nüüd muudatust, et ülewaataja kohtule seda õigust peaks antama. Seesuguse muudatuse läbi oleks aga meie wolikogude otsuste wabadus rikutud. Kui roolimees  peab kartma, et teda tema otsuse eest ülewaataja kohtust trahwitakse, siis ei saa ta mitte enam wabalt ja keelmata oma arwamise järele otsust wõima teha. Sellepärast tahab see muudatus meie kogukondade wabaduse  ja isewalitsuse juure kallale minna, ja on peale selle ilma-aegu. Sest riigi seadused kaitsewad meid täielt selle eest, et wolimehed oma otsuste läbi mingisugust kurjategu ei tee. Teewad wolimehed otsust, millega nad kurjategijateks saawad, siis langewad nad seadusliku kõhtude alla. Ülewaatajate kõhtude õigus, neid omalt poolt trahwida, on täitsa ilma-aegu. Kui meie neid mõisnikute komisjonist ette pandud muudatusi terasemalt tähele paneme, fiis paistab meile kohe silma, et seal meie kogukondadele mitte üht ainust õiguste ja wabaduste laiendust ei soowita. Selle asemel  on seal aga küllalt neid ettepanemisi, millega meie kogukondade priiust ja õigusi mahendada ja selle asemel mõisade ja ülewaataja kõhtude wõiymst suurendada ja laiendada püetakse. Kes neid nõuM antud muudatusi sellepärast loeb, peab arwama, et meie kogukonnad ennast nõnda üles on näidanud, et nad nende õiguste ja priiuste wäärt ei ole, ning neid sellepärast kõige oma ametnikudega kange ülewaatamise alla tarwis oleks panna. kui oleks kõiki neid mõis^ nikute komisjoni mallamalitsuste sisse Aga on meie wäärt? Ei ole! Kusagil ei mem töist otsust meie kogukondade  isewalitsuse kohta kuulnud ega lugenud, kuid üksi seda, et asjad meie kogukondades uue seaduse all paremine edasi on läinud, kui seda keegi ette mõis ar Mata. Meie kogukonnad on täieste seda usaldust ära teeninud ja ennast selle wäärilised näidanud, millega neid Riigiwalitsus auustas. Sellepärast ei mõi meie ajal küll enam sugugi sellest juttu olla, et meie kogukondade  õigusi ja wabadusi wähendatakse, maid meie paneme oma lootust kindlaste oma kõrge Riigimalitsuse peale, kes meie õigusi ennema suurendama saab, aga ei ilmaski wähendama. See mõisnikute komisjoni otsus meie kogukonna seaduse muudatuste kohta näitab aga jälle elawalt, et meie oma lootust üksi ainult Riigimalitsuse  peale panema peame. Nüüd waatame weel wiimaks selle peate, kuidas mõned ajalehed neid mõisnikute komisjonist ette pandud muudatust wasta on wõtnud. Saksakeele ajalehed kiidawad neid läbikaudu kõik heaks. Settes tükis näitab, nagu ei olekski meie maa Saksakeele ajalehtede seas wabameelelisi lehta. Nende wabameel maksab üksi Sakslaste kohta. „Neue Dörptsche  Zeitung" on pealegi nii ettctungiw, et neid rahwagi  nimel nagu rõõmuga teretab. Tema ütleb neist mõisnikute komisjonidest ette pandud muudatustest: „Nemad näitawad meile tõeste nii soowitawad, et lootuse  järel neid ka talupojikd, kelle kohta nad kõige pealt puuduwad, rõõmuga teretama saamad, nii pea kui neid Riigiwalitsuse poolest on kinnitatud." Meie ei wõi mitte wälja arwata, kust „Neue Dörptsche Zeitung" selle imeliku „lootuse" on wõtnud. Aga mis ütleb meie suur Baltialane, meie „ Eesti Postimees" nende muudatuste kohta, kellega meie kogukondade  wabadust kõikuma tahetakse panna? Tema kiidab  neid ka tükati ja ütleb sissejuhatades: „ Wiimaks jõudis aeg kätte, et uus kogukonna seadus pidi uueste läbi waadatud saama. Seks sai asjatundjatest ülematest  iseäranes komisjon asutatud. Mis nüüd seesinane komisjon uues kogukonna seaduses pooliku ja puuduliku  arwanud olewat ja mis ta selle asemele paremaks  nõuuks annud, selle üle teab Riia Zeitung mõnda kõnelda, mis meie ka oma lugejatele maal tähtsa ja teaduse wäärt arwame olewat." Sedawiisi kirjutab „Eesti Postimees" ühest asjast, mis nii sügawalt meie rahwa elu sisse lõikab! Waata, eks ei seisa Baltialane ja Eestlane nagu tuli ja wesi töine töise wasta! ! i—-