aga niisuguste asjade õiendamises hästi kannatlik olema, sest ega see ühe ehk kahe päewaga korda ei wõi minna. Ka Inglasel on eelmineja asjaga palju päämurdmist.  Kuidas tema käsi Suudanis käib, teame meie juba. Nüid aga on weel karta, et ka laastawad haigused wiStiste sõawäe sekka saamad asuma ja oma ohwreid nõuudma. Praegu on sõawägi küll alles terwise juures ja sellepärast antakse nõuu rohkem põhja poole jahedama õhu kätte minna. Nüid hiljuti on alles Gordoni järeljäenud  kirjadest näha, mil wiisil ja missuguse vsawusega see mees Inglise kasu nõuudis. Aga kes wõttis ta sõna kuulda. Riigiwalitsus oli oma toimetustes nii aeglane ja kohmetanud, et sealt nagu midagi abi ei olnud loota. Siis palus Gordon Wolseleyt, et ta oma jõuu üheskoos  saaks hoidma, sest waenlane on tugew, ja üksnes sell wiisil on wõimalik temast jagu saada. Aga mis tegi Wolseley? Ta saatis oma sõawäe salkade kaupa Suudanit  mööda laiali ja teadmata on praegu, kuidas ta neid nüid koguda saab. Sel wiisil pidi tingimata Kartum langema ja wahwa Gordon surema. Nagu eespool nimetasime,  piab Inglane neude juttude järele ennast töisel poole ka weel malmis hoidma. Kui need jutud piaksiwad  tõeste nii kaugele minema, kui nad nüid alustatud on, siis saab küll Inglasel raske olema. Praegu kutsutakse  kõik miilitsed (maa-wägi) lipu alla ja maksetakse neile 50 peningat päewas palka. Sellest kõigest on näha, et Inglane mitte rõõmuga praegu oma tulewiku sisse ei waata. Kuidas aga praegu Mahdi käsi käib, wõib järgmistest  ridadest osalt näha. Mahdi ei anna Inglise wäe ülema Bulleri juhatuse all seiswalle wäele sugugi rahu. Abuklea juures laskis ta neid töisest kullest ümberpiirata  ja alaline püsside paukumine ei anna Inglastele kuskil rahu. Bulleri seisu koht on wäga waewaline, sest weest on suur puudus. Hallitud on ära kuiwanud ja Gakdulli poole edasi minek wõimata, sest kamelite jõuud on otsas. Kartumist arwatakse teda 21 Kruppi suurtükki  ja 15,000 püssi saanud olewat; sell wiisil onMahdilastel  head püssid käes ja tugew ühine jõuud juures. See mõte, et Mahdi ise ka juba liikumas, näitab Inglaste  salakuulajate üteluse järele tühine olewat. Mahdi ise olewat alles wagusi Kartumis, aga oma emiiri Ahmed Mohamedi olla ta küll ligi 60,000 mehega Metammeh poole saatnud. Waleprohweti käsi ei käi sugugi alamaste. Prantsuse söa lugu on siiamaale ikka alles mere peal. Kindral Brwre olla Hanvisse tagasi tulnud, kus ta uut jõuudu juurde ootab, et siis hoopis tugewamini peale hakata. Formosa saarele KelungiSse on juba wäge saadetud, nii et see praegu tugew küllalt on. Kui rahuleping  enne sui tulekut mitte jalale ei tule, siis saada Prantslased päris jala Pekingi poole minema. Enne kui nii kaugele läheb, loodab aga Prantslane rahu poole jõuuda. Juba tuntakse wäga selgeste ära, mis nii kaugel sõa pidamine maksma tuleb. Läng-soni langemine  on Hiinlastele hirmus palju pääwalu teinud, aga siiski ei tahta nad nii kergeste Veel Prantsuse tingimisi  wastu wõtta. Saksamaa on suuremal mõõdul koduste asjade kulles töös. Riigipäew kestab kaunis käreda waielustega edasi. Mõned soowiwad riigipäewa istumisi mõneks päewaks seisma jätta, selle wastu waidlewad aga töised. Nõnda tõusis koore pärast nii käre waielus, et korraspidamist  keegi enam meelde ei tuletanud. Bismark katsus küll paar korda waigistada, aga asjata. Õhtu kellu pool seitse lõppis tormiline koosolek. Kongo konwerentsi lõpuga on Saksamaa kaunis hästi rahul. Ka see, et Prantsuse kindral Briere Hanoisse  tagasi on tulnud, sünnitab Saksamaalistele rõõmu. Wist on see rõõm alles wäga noor. Austria-Ungria auujärjepärija teekond käib enamiste  lõuna-hommiku maakestest läbi, kus ta päämõte muidugi sõprust on äratada. Kuida kuulda, ongi kõik enamiste tema poolt, üksnes Montenegro wist waatab oma peastja poole. Türgi riik püiab kõigest jõuust oma riigi piirisi kindluste läbi julgeks teha. Tema suurem hirm näitab Bulgaaria, Sofia, Serbia, Hommiku-Rumelia ja Greeka maa üle tulewat. Iseäranis on Hommiku-Rumelia piirid kolmekordselt kinnitatud, jo ta! wist sealt poolt kõige rohkem häda karta on. Adrianopoli on ta oma pää wõidu kindluseks muutnud. Wähem on ta Aasias oma elu eest muretsenud. Kõige rohkem loodab seal Armeniamaa  peale, kus Ertserum tema pää piatuse koht on. Omalt maalt. Wiljandist. Ehk meie pitkem laat küll juba ise ara on läinud, ei ole ta mitte aga kõiki halbtufi enesega ühes wiinud. Ei tahaks küll mitte nõnda tihti niisuguS- test halwaist asjadest kõnelda, aga mis sa teed; kus ihul haige külles on, eks see koht ikka meeles seisa. Meie oowMe küll laata, et siis igaüks jälle oma asju saaksime õiendada, aga ühes ootamisega piame ka hirmu tundma. Kõik ei tule mitte laadale raha eest ostma, maid häbemataid  on küllalt ka, kes töiste teenitud wara luba küsimata  omaks teemad. Kõige suurem kartus on meil alati Küinla laada aegus ja iseäranis meel laada lõpe päiwil hobustega. Nõnda olimad meel kelmidest mõned, kelle käsi laada aegus wist hästi ei olnud käinud, maha jaenud,  et pärast poole oma õnne katsuda. Igaüks mäletab,  kui ilus paikse paistne ilm pühapäev) 17. Webr. oli, ja just sellel kaunil päcwal süda Jumala teenistuse ajal tegiwad ometi kolm kelmid oma musta tööd. Et aga Maga lausaline aeg oli, siis on, nagu kuulda, nende käsi kõikidel halwaste käinud. Ühe Marga kinnimõtmist, kes juba ligi neli wersta linnast eemalle ikka Põltsamaa poole oli jVuudnud, juhtusime ka nimetatud paemal pealt nägema. Meie ei wõi sugugi imeks panna, kui margaga mitte pehmelt ümber ei käida. Selle walu ja häda läbi, mis hobuse margus inimestele peale saadab, on inimesed waraste peale hirmus mihased. hirmus tasumise  miha piaks küll ka Marastelgi hirmu peale ajama, auuft ja häbist nende juures ei mõistagi kõnelda. Pealegi oli see waras ise meel tema oma ütlemise järele peremees Põltsamaalt, kellel naene kodus on ja teda laadalt kodu ootab tulewat. Kiri keelab küll umbrohu wälja tilkumist enne lõikuse aega, aga meie arwame, et see umbrohi piaks küll wälja kitkutama, enne kui ta nisu! juured alt ja terad pääft ära imeb. Kõikide seas liigub see ühine soow: Hobuse margad saadetagu järjest Siberisse! Nagu lugejad näewad, algas 8 sees pitkem jutt Wampir ehk wereimeja, mis Wachenhusenl järele M. Pödder on Eesti keelde kirjutanud. See jutt miib meid Bulgaria rahwa keskelle, kus ta meile pönewal kõnel mitmesuguseid inimesi ette toob. Umbes 30 nummert  saab see jutt oma woli alla mõtma ja saab wististe, nagu meie loodame, lugejate poolt rahulolemist ära teenima.  Meie loodame oma lugejate soowi ühe pitkema õpetliku jutu järele sellega wiStiöte ära tätta wõiwat. Wiljandi maalt. Karula malda ehitati nelja aasta eest ilus, ruumikas puust koolimaja, mis küll palju raha ja inimeste waewa maksis, aga mille kallal siiski kõik käed himuga ja agarusega töös olimad, sest lootus oli kõigil, et Karula wallas oUmad kaks kooli selle ühe ruumika  koolimajasse saaksimad ühendatud ja siis kaks täielist koolmeistrit kolmandama abilisega sinna töösse pandud. Igaüks mõistlikum nagi seda kasu juba ette ära, mis niisuguse  ühendamise läbi oleks tulnud. Kõikide rõõm, lootus  ja ootus on aga siiamaale ilma aegseks jäenud. Praegu seisawad alles mõlemad koolimajad ja praegu õpetatakse alles mõlemais koolimajades. Kui suurt kahju see aga mallale teeb, see olgu osalt järgmistes ridades näha. Töises meitses koolimajas, mille seisukoht mõera walla meere peal on ja mis see ära kaotatam koolimaja pidi olema, oli mullu paljalt 10—15 malla tooli arulist last; aga siiski maksab wald selle toolile täielise palga, 150 rubla raha, 15 sülda pmd ja 15 rubla walguse raha, sel miisil on, maja parandamine meel arwamata, Karula mallal selles koolis iga lapse pealt umbes 15—20 rubla maksta. Töine koolimaja on nii suur, er seal praegu 2 suurt õpetuse tuba päris seisawad, kolmanda sees, mis peratu suur on, oleks nagu peotäis lapsi olcwat. Nüid ei jõuua aga wald sellele koolile mitte nii palju puid anda, et kõik tuad täieste kuiwad ja soojad oleksiwad. (Töine pooltühi kool tahab jo ka oma ülespidamist). Minema! suwel lõhuti juba põrmanduid ära ja muist seinu kisti maha ning tehti uueste, sest mädaseen (shmamm) oli täielises kewadises Silme ajas. Kas mullune parandamine  saab maja kaitsma wõi mitte, on alles mastamata  küsimus. Mispärast ei ole aga siis mitte koolid ühendatud? saaks ehk mõni „Sa kala" lugeja küsima. Wallawanem on selle ühenduse masta ja kohaline kooliwalitsus,  keS esite kindlaste selle poolt näitas olewat, ütleb, et see sugugi tema asi ei olewatki. Karula malla noorem sugu, kui ka wanemad, ootawad ikka meel igatsedes  ühendusi; sest igaüks koolitöö tundja mõib armata kui palju kaks koolmeistrit üheS koolis enam õpetada wõiwad,  kui igaüks ise koolis. Suurest Jaanist kirjutatakse meile ühest kurjast tööst, mis mitte meie sui läbi hiljaks awaldada ei ole jäenud. 24. Jaanuaril s. a. pisteti meie kihelkonnas Löhawere walla peremehe H. R. uus suur heinaküin põlema. Küinis, mis õuest mitte kaugel ei olnud, oli umbes 600 puuda heinu, üks raudtelgega sõiduwanker, wiis rauutatud weomankert, 2 uut tugewaste rauutatud rege ja meel muid riistu. Kahju, mis selle läbi on saanud,  arwatakse üle kuue saa rubla olemat. Kurjategija on peremehe oma tüdruk, umbes 40 aastat Mana, olnud, kes aga kohe kinni on mõetud ja juba Wiljandis mängis istub. Mis teda seda kurjategu on ajanud tegema, on teadmata; arwatakse mõni luhta läinud lootus olewat. Pilistwereft kirjutatakse meile ja rõõmustatakse selle üle, et seal minewal aastal kaks kõrtsi on „ara kuiwatatud," mis mitmelgi mehel kümne rublade kaupa wist raha taskusse saab jätma. Töine kõrtsimees olla aga oma wana korterisse paigale jäenud ja ei ole mitte teinud, mis ta kohus on olnud, maid on salaja wastuseaduslisel  kombel õllega rvastastiku kinkimise wiistl kaubelnud.  Asi tulnud üles ja olla praegu kohtu all. „N. D. Z." toob Helmest järgmise Nrja: „Auustatud redaktori härra! Töisel Veebruaril oliwad VI. Pärnu kihelkonna-kohtu majasse umbes 50 wallaametnikku, wallawanemaid, kogukonnakohtumehi  ja wallakirjutajaid Helme, Tarwastu ja Paistu kihelkonnast kokku kogunud. Nemad oliwad teada saanud, et nende siiamaalne kõrgest auuStatud kihelkonnakvhtunik  G. v. Rennenkampff weel wiimast päewa Bokardis olla, et siis oma uue amettsse kui kreiskohtunik Tartusse saada minema; selleparast oliwad nad ligidalt ja kaugelt kokku tnluud oma auustatud ametnikuga jumalaga jätma. Kui lahkuja koosolejaid oli teretanud, näitas ta oma lühikeses kõnes, kuidas tal koguni raske olla, settest maakonnast,  kus ta kõigis 2'/2 aastat on tegew olnud, lahkuda,  kus tal aga siiski wõimalik on olnud rahwa olu, suurema osa wallaametnikkude tegewust ja kohuse truudust, kui ka mõnede kõlwatumat elu wiist, tundma õppida. Lõpeks tänas ta liigutawais sõnades wallaametnikka nende truu ja hoolsa töö ja nõuu eest õiguse põllu! ning tõstis oma klaasi maakonna terwiseks ja edenemiseks üles. Selle peale kõneles Pahuwere kogukonna kirjutaja Semper ja tänas kõikide koosolejate nimel lahkujat härrat tema ülesnäidatud  helduse ja hoole eest, kui ka ametis olles wälja paistnud õiguse ja korra armastuse pärast ning andls temale koosolejate poolt armastuse kui ka tänu täheks kuld anker-uuri. Klaaside kokku löömise juures lauldi lahkujale kolm korda „Ta elagu," ja mõnegi suu rääkis sellest, millest süda täis oli; soojemaid soowitust anti aunstatule edespidise eln tarwis ligi. Koosolejate keskelt tõstis ka wiimaks üks wana üleaednik oma healt, kes liigutawais sõnades seda meelde tuletas, et lahkuja mitte üksneS õiglane kohtunik ei olnud, waid ka bea, armas poolnik kstkidclle, kes temaga kokku puntunwad. Kui tema krciskohtuniku v. Rennenkampff'tle ühe oma esiwanema Bokardi mõisa ehitaja, päewapildi kätte audis, tuli ka warst lahkumine. Kõik mahajäejad oliwad aga kiudlaste selles mõtteS, et HelmeS weel mitte niisugust südamlikku lahkumise pidu ei olla olnud." —va. Pärnumaalt. Töstaina kihelkonnast kirjutatakse meile järgmiselt: Wali tuul wingub õues, maru on möllamas, torm mässamas. Siitsaadik oli meil sSclüastel) talw pehme, aga 6. Weebruarist peale hakas ta meil õige oma täiemat jõuudu tunda andma. Juba töist päewa on ilmuke mässamas ja lund tuleb kui kotist maha. Kulm on köwemaks käinud) senini näitas kraadiklaas 7—B" k., täna on ta jr.ba 10 ni alanenud. sKiri on 7 Weebr. kirjutatud. Toim.) Kihulane rõõmustab, sest nüid loodab ta suurele maale peaseda omale ülespidamist otftma. Siit saadik käistrvad nad alles jala weikeste kelkudega üle mere, nmd on neid aga juba ka hobustega näha. Weelgi on mere jää alles koguni nõrk, nõnda et ühel Kihnu meheksel tõlstpäew 5. Weebruaril hobune ühes koormaga sisse langenud. Waene mees oli omale kalade eest midagi korjata jõuudnud, aga nüid wõttis meri kõik oma külma hõlma, ainult hobune on peastetud. Kõrtsi meil Selilastel  ei ole, sellepärast elame üsna magusat elu. Riidlemist,  wargusi, ehk muid selle sarnaseid tegusi, mis kõrtside läbi sünniwod, ei tule meil ette. Waimuelu kohta oleks aga mõndagi weel soowlda, nimelt: ajalehti piaks rohkem luetama. Praeguse! aastal luetakse ainult kahte Wirulast, ühte Sakalat, ühte Walgust ja kahte Olewikku. Ehk wald küll weikene, siiski on ajalehtede arw ometi kasin. Töiseks ei ole meil Selilastel ilmaski õnne olnud näitemängu näha. Ainult 1882 aastal katsuti kord proowi, mis ka kaunis kenaste korda läks. Oli loota, et edespidi Selilased ka awalikku näitemängu pidiw"d  näha saama, aga asi läks töiseks. Prvowil käijad neiud ei tahtnud enam mängida. Miks pärast? Mõned hakasiwad neid naarma ja neid selle nimega nimetama,  mis keegi mängu osaS mängima pidi sega see ju midagi halb ei ole. Toim.)) see aga mõjus nõnda, et pärast keegi enam mängu peale ei mõtelnud. Lõpeks Palub kirjasaatja oma õrnemat sugu ikka seda palwet kuulda wõtta ja endid näitemängu etenduse tarwis ühendada.  Kes iial selle üle naarab, see awaldab sell.gr oma rumalusi üles. Näitemängu etendamine on ühtlasi ka waimuelu ülendamine. x Wõrunmalt kirjutatakse järgmiselt: Pühapäewal, 3. Weebruaril, pühitses ..Kandle" selts pidulikult oma neljat aastapäewa. Algust tegi praegune sel tst efimeeS 9. Sakala. 1885