olema, kui vmi asju hukka ei taha saata. Paapst on ise kõik aktid läbi waadanud, mis Belgia-Rooma tüli kohta puuduwad, ning on temale seal juures see ilmeksimatu otsus kindlaks saanud, et wabameelelised mitte ilma põhjuseta kiriklaste wasta tigedaks ei ole läinud, waid kiriklased neid oma tembutamistega kangestc  wihale on ärritanud. Nüüd on paapst Belgia preestritele käsku annud, oma olekut wabameelelise riigiwalitsuse wasta muuta. Kaunis asi, kui õigel ajal ära tuntakse, et tembutamised kellegile kasu ei saada. Tstr^im aal on lugu mõnes tükis õige paha. Terwe Alam-MVMkM maa on mässamise oleku sees. Inimesed ei maksa enam Türgi kroonu maksust, ega kuula ühtegi seadusest, mis Türgimaal seie ajani on walitsenud. Hilja aja eest tagasi katsuti 100 ratsamehe  abiga Türgi kroonu maksust Awloonas stsse ajada, miS sealsed inimesed enam maksa ei tahtnud, aga maksjad  paniwad ka nüüd wasta. Albaanialaste ja kroonu ratsameeste wahel tõusis taplus, kus 5 ratsameest surnuks  löödi. Ka Albaania ülemad panewad Türgi walitsuse käskude wasta. Paremat lugu, kui Albaanias,  ei ole ka Makedoonias ja Tessaalias leida. Suured rööwlite kogud elawad rööwimise tööst ja kõik seaduslik kord on sealt kadunud. Sõda on parem, kui seesugune kõikuw olek. Omalt maalt. ' WiliandP. ..Eesti Postimehe" praegune toiMmM? annab lelle lehe 4-mas numris teada, et ta Tartu» „Sakala" ja „Pärnu Postimehe" toimetajatega  sõbraliku läbirääkimist pidanud ja nimetatud ajalehed enam „ mingisugust wiha egavaha eneste wahel ei salli." Seie lähäb natMne"se!etust tarwis. „ Sakala" Väljaandjal ei ole mingisugust Viha töiste ajalehtedega olnud, waid kui ta mõne töise ajalehega kokku ei sündinud, siis tuli see sellest, et seda asjalik  wahe ei lubanud. Ka „Eesti Postimehega" tahaks Sakala Väljaandja sõbruses elada ja sellepärast palus ta esimese lehe Väljaandjat Tartus, kõik seesugused  tumedad hoobid kõrwale jätta, kellest keegi õiguse pärast ütelda ei wõi, kuhu nad lähäwad, aga kelle tähendusi siiski igamees tunneb. Aia ja selja tagast hoopa anda, see oli manast „ Eesti Postimehe" armsam Võitlemise wiis ja tänawu on ta ka selles lehes õige pruugiks saanud. Seesugune wiis on aga meie meelest kõige pölastawam Võitlemise wiis ja kus seesugune wiis walitseb, seal ei ole meie poolt sõbrust Võimalik. Meie oleme aga seda rahulikult pealt Vaadanud, sest et suusõnal lootsime seda asja läbirääkida  wõiwat, mis ka sündinud on. Aga just „EeSti Postimehe" neljas nummer, mis peale eesnimetatud  läbirääkimist kirjutatud on, kihiseb seesugustest  tagaselja hoopidest, mis kõik need waleste mõista wõiwad, kes 20. ja 21. Januaril Tartu koosolekutest mitte osa ei Võtnud. Nii kirjutab „ Eesti Postimees"  näituseks selles 4-mas numris: „Meie ei taha ega tohi mitte salata, et esimesel päewal ja weel enam töisel päewal mõnda nähtawale tuli, mida meie südamest kahetseme ja laidame. Grahw Taasfe sõna „„Tembutame aga edasi!"" toob suurele grahwilegi hukatust, miks siis mitte Vähematele? Kadugu sellepärast,,  mis kadumise wäärt! Külap need seda mõistawad,  kellesse see puutub; töistele pole seda tarwis laiemalt seletada." Need sõnad on neile selged, keS seltsi koosolekutest osa wõtsiwad, ehk seda ütelust küll natukene käredaks peame nimetqma, sest kui keegi oma partei erakasu poole hoiab ja kisub, siis ei ole see weel „ tembutamine". Et seda asja awalikult on nimetatud ja keegi lugeja ilmasüüta meeste peale ei arwaks, siis peame siin wälja ütlema, et „ Eesti Postimees" neid sõnu üksi õpetaja Jürmanni (ja ehk osast ka stuä. Bergmanni) kohta ütelda wõis. õpetaja  J. HM juhatas koosolekuid nimelt töisel väewal peale lõunat ütlemata osawuse ja täitsa wangistamata  meelega, nii et temale selle eest terwe selts läbikaudu  tänulik oli. Aga kui „ Eesti Postimees" laidab,  mis laituse wäärt, mikspärast ei räägi ta siis otsekohe Välja? Kui meie sedasama nummert edasi loeme, nimelt seda tükki, mis pealkirja all „Sõnakene ühenduseks" seisab, siis Võiksime arwata, et tema eesnimetatud  sõnad ka muude kohta wõiwad räägitud olla. Sell kombel ei ole aga kellegil Võimalik asja õiendada. Kui sellepärast „Eesti Postimees" tõeste rahwaliku ajalehtedega käsikäes käia tahab, siis astugu ta oma kahele poole kaaluwast olekust wälja ja olgu mees! Alles siis wõime ütelda: „Meie oleme mehed, kes Vennaksed!" PÄDWKKS. Basaar Aleksandri kooli heaks. Hallikukiwi Vabrikust tu?e?" kiri: „Kui tähtjas meie Armas Aleksandri kool Eesti rahwale on, näitawad need mitmesugused teed, mille peal auusamad rahwamehed tema kasuks ja edenemiseks püttawad tööd teha, ja missuguse igatsusega rahwas tema elule-tõusmist ootab. Ühed katsuwad ta heaks kontsertide, näitemängude ja pallide abil ligi aidata; töised jälle korjawad pulmade, ristmiste ja muu pidude peal raha; kolmandad annawad temale jõulu-kingitusi ja mõned weel katsuwad basaaride, ehk kingitud asjade awaliku wäljamüümisega tema heaks ja kasuks midagi ärateha j. n. e., ühe sõnaga: igapidi püüab meie rahwas Aleksandri kooli eest muretseda ja hoolt kanda. Et aga wiimastest, s. o. basaaridest, weel wäga wähe ajalehtedes seiemaale juttu tehti, sellepärast ei saa mulle wift keegi pahaks panema, kui ma mõne sõna ka meie Hallikukiwi wabriku basaarist räägin, mis Kolmekuningapäewal s. a. Aleksandri kooli heaks ärapeeti.  Selleks päewaks oli wabriku ruumikas pallisaal  wäga toredaste kuuse oksade männikutega ja lilledega  kaunistatud ja wälja ehitatud. Saalis seisis suur, ilusaste kaetud" thee-laud (preili Zoepffel'i kingitud), kõiksugu saiade ja muu Loidu-kraamiga, kust igamees pisukese tasumise eest seda saada wõis, mis süda igatses. Wabriku muusiku koor püüdis aga seeläbi  oma osawust üles näidata, et ta wahetpidamata ilusaid tukka osawõtjatele ette mängis. Umbes tunni aja pärast oli palli-saal nõnda rahwast täis, et kusagil  tühja kohta ei nähtud ja piletid ka otsa oliwad lõppenud. Enne asjade wäljamüümist mängiti wabriku näitemängijatest näitemäng „Jõulu kingitused", kui mõne pisukese wea maha arwame, wäga osawaste ja loomulikult ära. Wähe aega peale näitemängu lõpetust  algas kingitud asjade wäljamüümine, mis aga oksjoni ehk enampakkumise teel sündis. Väljapakkumist  toimetasiwad kaks nägusat Eesti neiut, kes oma osawa ja sündimata kõne läbi osawõtjaid rohkempakkumisele  äratada püüdsiwad, mis neile ka kiiduwäärt  kombel korda läks. Hakatuses oli osawõtmine  rahwa poolt nii elaw, et mõni asi peale 50-ne korra rohkem maksma tuli, kui ta wäärtus oli. Näituseks aeti mängu-sawitassi paar, ühe kolme-aastase lapse kingitus, mis 6 kop. wäärt oli, 3 rubla 50 hinnaliseks üles. Mõned asjad saiwad 10—12 korda tagasi kingitud ja jälle uuesti wäljapakutud, mis nende wäürtust muidugi sedasama wõrra kõrgendas. Kõige osawamad ülepakkumises ja tagasi kinkimises oliwad: noor. härra Zoepffel, M. Schmidt, õlle- ja J. Relgas, pereMks"Mjas, Imille eest nMstin awalikult tänavakule!).  Oli'wad  kõik asjad wäljamüüdud, ehk küll lõpetusel suur osa asju alla nende wäärtuse wäljamüüdi, siis oli kõigiga ühtekokku peale 115 rubla sisse tulnud, millest summast umbes 10 rubla kulude peale maha arwata tuleb. Auu ja tänu, südamelik tänu meie wabriku  rahwale, selle elawa ja waimustawa osawõtmise  eest! Waewalt oli wäljamüümine lõppe-, nud, nii tuli selle asemele kohe rõõmus õhtu tantsuga, kus koosolejad ennast kui lapsed rõõmustasiwad. Tantsu ja mängu wahe-ajal sai aga nii mõndagi Eesti seltsi ja kuulsat Eesti meest elawa ja mõnusa sõnadega elada lastud. Nimelt meie õrnasugu, meie neiusi, kelle näpu- F töö läbi ka ülemal nimetatud summake sisse oli tulnud, > lasti waimustawalt elada. Ka Sakalat ei unustatud ära. Nende terwiseks tühendati mõnigi klaas ära, neile head ja õnneliku uut aastat soowitades. Nõnda wältas see kaunis ja lõbus pidu künni hommiku kella kolmeni, kus igaüks täis rõõmu ja waimustust selle soowimisega, et pea sarnast pidu näha saaks, koju poole tõttas. Iseäranis südameliku tänu on teeninud aga: proua Zoepffel, preili ja pojad; siis preilid Jenny Hansen, Math. Treublut, E. Uhke ja A. Sternseldt; emand Tannebaum ja kaupmees herra J. Schwarz, kes nõuu ja teuga .'selles ettewõtmiseks abiks on olnud." Soowime, et iga linn ja wabrik omale sellest loost head eeskuju wõtaks! Nurjatu koolmeister. Kahju, peame jälle nurjatumast koolmeistrist rääkima. See koolmeister on Wändra kihelkonnas, keda sagedaste kraamist joonud  pääst üleskoristatakse ja kelle kooli ka wiimasel koolide üle waatamisel kooli-konwendi peal wäga nurjatumaks  laste tundmiste poolest nimetadi. Siiski on ta ametis. Hilja aja eest tagasi hakkas seal koolimaja  põlema, aga et tuld aegsaste nähti, kustutadi teda ära. Tuli oli pööningult lahti peasenud ja kui kooliwanem seda asja järele hakkas pärima, tüli wälja, et koolipoisid pööningul sagedaste piipu käida põletamas.  Kooliwanem otsis nüüd koolipoiste taskud läbi ja leidis, et kuuel weiksel jõmpsikal piibud, tubakas ja lahtised tikud taskus oliwad. Ühe jõmpsiku taskust  leiti ka mäng kaarta ja tuli siis wälja, et poisid  nelja ja wiie kaupa ööse koolimajast ära käiwad sauna-urtsikutes kaarta mängimas, kust sagedaste alles hommiku jälle koolimajasse tagasi lähäwad. Mis tahetakse meie rahwast teha, et tema noort sugu st», kombel kõlwatuma koolmeistrite käppade all meelega nurja aetakse? Tartust. Eesti Aleksandri kooli pää- ja abikomiteedp koosolekust 21. Januaril rääkisime juba minemas numris. Täna tahame meel mõned teadused juure lisada. Aastal 1880 on Aleksandri kooli töö nii elaw olnud, kui seda enne kunagi ei ole nähtud, millega meie Eesti rahwas oma waimustawat armastust Kõrge Riigi-Jsa wasta Tema juubeli-aastal  ülesse püüdis näidata. Abikomiteesi tuli 10 juure ja 20 uuendati. Raha tuli sisse 10,301 rubla, aga siin ei ole meel kõik juubeli-aasta korjandused kooS, maid neid tuleb meel tänawu aasta aluStusel taga järele kassameistri kätte. Nii on näituseks Januari kuus meel ligi neli tuhat rubla sisse maksetud, mis jo ka kõik juubeli-aasta korjandused on. See on üks suur summa praeguse halwa ja waese aja kohta ja tunnistab, kui elama armastusega meie rahwaS oma kalli Riigi-Jsa juubeli-aasta rõõmu ühes on tunnud. Eesti Kirjameeste Seltsi eestseisuse liikmele J. Bergmannile. Teie arutustest, mis Teie Seltsi koosolekul protokolli allkirja kohta olete ette lugenud, on näha, et Teie ja töised minu seletusest  (Sakalas 51) mõtteid arwate leidwat, mis mul räägitawat seletust kirjutades sugugi mõtteks ei ole olnud, mis ma sedamööda ka oma seletuse sisse mitte ei ole tahtnud panna. Minu mõte, mis mind sundis kirjutama, oli ainult see: „ Aastaraamatu toimetajad on presidendi nime protokolli alt sellepärast  maha jätnud, et kui mõne teadawa punkti üle nurinat peaks tõusma, siis see nurin juba ette oma päris sihist mööda oleks juhitud hoolimata minu pähä! " Üksnes selle eest tahtsin ennast oma seletusega kaitsta. Et mul wähematki mõtet ei olnud, Eesti Kirjameeste Seltsi eestseisusesse puutuda,  on selge. Kuna mul nüüd teada on, et presidendi nimi paljalt endist pruuki mööda on trükkimata  jäänud, mitte aga sellepärast, nagu mina arwafin, siis ei ole selle asja kohta midagi enam ütelda. Tartus, 23. Januaril 1881. J. Kurrik. Tartu maakonnast. Rõuge haigus. Mööda läinud sügisel oli kõwaste kuulda, et Tartu linnas olewat rõuge haigus ja palju inimesi selle haiguse kätte ära surewat, kunas ümberkaudu maal sellest weel ühtegi ei teatud. Nüüd on see haigus ka maale wälja rändanud. Puhja kihelkonnas, Kawilda ja Konguta wallas, alustas jo Detsembri kuul m. a. ja jeni ajani lähäb iga päewaga ikka kangemaks, ega näita tahtwat enam lõppedagi. Palju on neid, kes selle tõbe ohwriks on juba saanud. Igal pühapäewal hõigutakse  kirikutest 10 künni 17 surnut maha, kes rõugetesse  ära on surnud, küll noori kui wanu, ja haigete  arw lähäb päew päewalt ikka suuremaks. Kahju, et wallawalitsused selle eest nii wähe hoolt kannawad, et abi-röugeid saaks pandud, iseäranis laskele,  mis haiguse kergituseks saaks olema. k. I>. 5.) TaliimM ~TalU«»« Siber' täidab amekit' truuiste, mis ta enese peale on wõtnud. Ühtegi nummert ei lähä mööda, kus ta mitte meie rahwa püüdmistele hoopa ei annaks. Nii paneb näituseks  meie rah-vas oma lootust tulewiku kohta suurelt meie koolide, ja koolmeistrite peale, kelle käes meie noor seisab. Seks katsuma oma koolisi ülema järje sisse tõsta, aga ka koolmeistrite seisuse seast kõiki neid mehi wälja lükata, kes selle auusa seisusele teutuseks on. Meie rahwas kannab ütlemata palju oma koolide heaks ohwrisi, ning meil on juba palju koolimajast, kelle ehitamisega wallad enam on teinud, kui nende jõuud õiguse pärast kannaks. Niisama on meil suurel mõedul koolmeistrist ametis, kes oma nime ja seisusele igapidi auu teemad. Seda on Sakala  juba mitmel korral rõõmuga ülesse tunnistanud. Ka on selle lehe wäljaandja ettepanemise peale tema juhatamise all seisma seltsides koolmeistrite kohta otsuseks  tehtud, et koolmeistrid poole maksuga seltsi liikmed wõiwad olla, mis ommeti tunnistab, et kooliõpetajaid auustatakse ja nende ligiolemist seal soowitakse, kus . rahwa paremad mehed nõuu käiwad pidamas. Aga just sellepärast, et meie koolmeistri seisust nn wäga auustame, lähäb meie püüdmine ka sellepeale Välja, selle auusa seisuse seest kõiki neid mehi wälja heita ja eemale hoida, kes selle seisusele teutuseks on. Sellepärast  oleme mitmest nurjatumast koolmeistrist awalikult  kirjutanud, lootes, et nende tegude awaldamine neid auusa koolmeistri ametist eemale wiiks. See lootus ei ole igal korral mitte täide läinud, sest just seesuguste nurjatuma koolmeistritel on sagedaste nii wägewaid eestkostjaid, et neid naljalt keegi ametist wälja ei saa. Wallawalitsused ja wolikogud on küll