kuuskümmend aastat mana, tugema kiha ja pea aegu halli juukstcga, aga ergu ja targa silmadega, mis lahkelt ja usaldust äratawalt walla maatsimad. Ta õde tuli tema järele, üks mana tütruk, hea südamega ning, kuida näitas, uudishimmulik selle üle, kes küll see ootmata wõeras mõis olla. «Ma teretan Teid südamelikult omas I majas," ütles õpetaja ja pakkus Aleksan- > drile, kes tema wastu tuli, südamelikult j kätt. Muu onu voja poeg rääkis mulle i juba teitc õnnetusest ja nii ° heameelega I kui mina ka teile oma tõlla luban, tahak- > siu mina niSgi teile täna õhtu seda nõu anda, unun kortriga rahul olla ja mitte j uueön kurja ilma ja pimeduse kätte ival ju niiuua." 7.-! a tänan teid kõigest südamest, bärra ! õpetaja, ja wõtan heal meelel teie sõbra- ! kiku kutset wastu. Ma ci tungi mitte sinult teie majasse," ütles Aleksander ja ' liigutus kõlas kõigist tema sõnadest «Ma, »waid ma tungiksin ka kõigel meelel teie ! ukalduie sisse: sest selle külgcs ripub mi- uu rulcwiku rahu ja kahe inimese õnn." Õpetaja jäi imeks pannes seisma, selle pöäk ei olnud ta mitte Me walmiStatud. aga ta kummardas wiisakali ja ütles: .Ms ttie kasuks minu W«m«ses seisab, f« peab sSndima, mu hsrrs. «argareta, et ruttu minu kirjutustuppa tuli wiidud saab ja sina, Oskar, lase mõrra härra asjad seja tuua. Olge nüüd heaks minuga seltsi tulla," palus ta Aleksandrit, kui ta oma üliluue seljast ära wotnud oli ja paluta iv läks tema järele ta kirjutustuppa, kus küünla walgus ja soe tuba neid wastu wõtsiwad. Õpetaja istus ühe tooli pääle ja palus sõbraliku käenäitmiscga wõerast teise püüle istuda, mis esimise wastu seisis.  „Ra olen," algas Aleksander kanatamatalt,  „teic onu poja toas tema ema pildi näinud; ma tundsin teda kohe esimesel  silma pilgul krahwina Schlettendorfi olcwat. Oh ' kartke teie midagi, mu härra," ütles ta ruttu selle pääle, kui ta nägi kuidas see õpetaja nägu muutis ja kuidas see kohkumas liigutuses üles tõusis, „krahwina  oli mulle tõesti kallis, ütelge mulle, aga Jumala pärast õieti, sest minu abikaasa,  minu lapse ja minu enese praegune ja tulcwiku onn ja rahu on Me kulges, kes oli Me poisi isa??" „Mu härra," ütles ehmatanud õpetaja, ma pean esiteks teadma, mis õigus teil on mulle niisuguseid küsimusi cttcpanna, mis kolme inimese mööda läinud elukohta käiwad; teie ütlete oma tulema õnne ja rahu minu ,välja ütlemise külgeS rippu wat. Aga ma ei tunne ju teid mitte, ei tea teie nimegi." „Andke andeks," hüüdis Aleksander, et ma seda pole teile kohe nimetanud, oh, see piinaw ootamine. Mina olen paron Schlettendors ja minu abikaas on Marie wõcrastüttar. Uskuge, et meie kõik teda armastanud ja auuStanud oleme, nagu oma lihast ema. See kurb teadus, et ta see kallis, juba mõne kuil eest surma läbi meist ära lahkunud on, mõils teile küll julgust anda kõik seda mulle awaldada, sest nüüd ei wõi teie awaldus talle mitte enam kahju teha. Uskuge, et ma seda saladust  juba tean, aga päästke mind meel sest piinamast teadmata olekust, kes oli see isa?" -,See oli üks Poolakas," ütles õpetaja, „ja ta nimi oli Kielski." „Ha, päästetlid, walgusele tulinid!" hüüdis noormees höiskades ja muljus torinawalt  õpetaja oma südame wastu, niis talle rinnust ähwardas suure rõõznu parast wälja düvpata. „Mn naene, mu armas, kallis naene, nüüd oled sa jälle minu oma, ja mu laps, mina ainult olen sinu isa ja ei keegi mu ! Ll> süda, süda, nüüd ole tuaem. et sa wälja pidada wöid seda ütlemata, seda otsata õnne!" (Järg Mb tulema.) kassa seda ehitamise ja ilustamise kulu ei jõudnud ära tasuda, siis on keegi teine seda kulu aitanud kanda, mida aga õpetaja ei ütelnud, ehk küll kogudus seda heategijat teada soowiks- kogudus saad ka selic heaks oinalt poolt jõudu mööda andisi andma. Nelipühi ja Jaanipäewa wahel -varastati  ühe meie koguduse mehel A. c: el 132 rupla raha ja hõbe ankcr uur mask ketiga, 18 rupla iväärt ära, M. K. keda margaks ariveti wöeti kinni ja anti Sillakohtu  hooleks. Sillakohus andis tema Hinge kohtu hooleks. Et aga midagi tõeliku tunnistusi ei olnud, lasti mees lahti. C?ee samma kohtu alune mceS toodi minema suwel passi puuduse ja mõne seaduse wastalise tembu pärast Suuremalt, mangi wiisil ära, ja anti nagu seadus nõuab mallamalitsuse ülewaatmise alla. Nüüd on selle mehele jälle pass antud, mis tunnistuseks  on, kui palju see walla-malitsus seadust teab, ehk seadust peab. Meie rahwas peaksiwad küll targemaks saama, et ta oma noortsugu mitte Suuremaale hulkuma ci laseks. Endisel ajal teeniti ja toodi küll Suuremaalt raha, aga nüüd ükSneS paha, see on santa elu kombeid. —n. — Jaani kihelkonnast. A uus ces mü r k mc ic rah waiscwa l i t s u! es. Mõni Eesti ajaleht arwab ja ootab et „Saarlase" päris seisukoht  omast rahwast üksnes haibdust kõneleda on; see pole tõsi Z „Saarlase" seisu koht näikse see olewat, et ta oma kasu püüdmiseks rahwa halba poolt ei marja, -vaid seda ehk küll raske südamega, walgc ette toob, lootes ja ootes ei sellest kasu tuleb. Iseäranis meie rahma iseivalisnsest, see on : meie ivalla asjade toimetusest ci ole Saarlane  palju mitte kütusega kõnelenud. Mis see tähendab  ? Kas seda, et Saaremaal mitte annsaid ivalla asjade toimetajaid ci olegi? ivõi seda, et halwad teod ja juhtumised üksnes uudiseks arwaiaksc jn neid awaldaniiscks ajalehele saadetakse? iviimne põhjus näitab õigem olewat. Maasi ivalla segased  asjad ivõi nende arutamine leidis Saarlases  ruumi, mille lõpel soowiti et selle walla ivalitstisest  cdeöpidi kiitusega ivõiks köneldatud saada. Täna saab siis ka selle walla praegusest «valitsusest  niõui sõua pakutud, mis teistele aunsaks eesmärgiks  saab olema. Nimetatud ivalla talitaja lähedal elab üks lesk uacue, kes «vaesuses ja puuduses oina puumaad  veab. Kuida teada, oli mööda läinud aasta üks neist kehwamatest; sellepärast waatas tallitaja enne jõulu (1885) järele, kas waene  lesk oma perekonnaga kallid paimad ka rõõmsasti wõib wasta mõtta. Kui talitaja leidis, et wilja puudus, andis ta omast käest lesele waka rukkist, nii wõiü see perekond ilma mureta kallid jõulu päewad üle elada; eks see ole auus eeSmärk? Ka on Maasi wallaS niisuguseid mehi, nagu neid mõnes kohas juhtub olema, kelle elamine hooletuse ehk liia topsiwõtmisc läbi heas korras ei ole, niisugused on nimetatud wallaS praeguS hooltsa ülewaatuse all. Ümbert kaudu kõrtsi meestele on käsk antud, et nad niisugustele mitte mõlgu ega ka nutte põllu saaduste eest ci tohi kõrtsi märga anda; ka raha eest kui seda neil juhtub olema ei tohi ta ka mitte üle liia anda, nagu kõrtfiseadusgi seda nõuab. Metsa-wahtitele on käsk antud hoolega selle järele waadata, et keegi wõeras niisuguste kehwadc meeste heinamaade  pääl ei tohi heina teha, ega metsast puid raiuda,  juhtub seda olema, siis saab talitajale, ehk pcakohtumchelc  seda teada antud, kes asja järele kuulab. Keegi ci ivõi niisugustele meestele, kui ta omast ei taha ilma jääda, muidu laenata, kui walla walitsuse ülekuulamise all, keö seaduslikud kasud määrab ja selle pääic ivaatab et laenetud asi täie eest mälja läheb ; eks see ole anus eesmärk? Nüüd enne lcikusc aega andis talitaja ühe küla kohtumehele käsu, mõne mehe (kellest hooletust annata wõib) rehetoa ahjud järele maata, kas need heas korras on; jällegi auus eesmärk. Olgu neist näitustest küllalt; juba iga üks wõib neist ära näha, et Maasi walla praegune malit sus tubli kohuse täitja on ja wõib teistele armsaks eesmärgiks olla. Olgu igal pool ja igal wallal niisugused tublid walla ametnikud, küll siis „saarlane"  omast seisukohast neist kiitusega kõneleb, nagu tänagi. Jaanlane. Tartu ülikooli ümberm uutmine, kirjutab RiÄK W. , saab päem päewalt ikka somviiawamakL.  Kohaliste koolide iimbenuuutmine, riigi keele pruukimine kohtudes j. n. e. , see kõik annab põhjust soowida, et ka Weuekeel ülikoolis wõimalikult pea õpikceleks saaks. Seda ühtcpuh. kuste NiShki W. ja tema kaa - wcndade ülckvoli tagakiusamist, pancwad ka juba Wenelched paljuks. Nõuda kirjutab Pet. List. ühes juhtköues, kus ta WedoinoStit pilkab, et küll Sakslased WeuclaStelc wastased olla, aga siiski see nõu olla seda moodi, nagu tahaks kõik raamatud ärapõletada  et seega pahandust lvppctada. Pärmist. Meile kirjutakse, Teede ministri poolt olla see teatus tulnud, et Pärmise ka pea rand-tee tehtud saab; selle teaduse järele oliwad 14 Heina kuul IBBt>. kõik Pärnu ümberkaudsed mõisnikud ja Saksad NhlamõisaS koos, selle üle nõuu pidamas. Tcadmatta kuidas nende plaan tehtud sai? Riiast. „Nig. Ztg," kirjutab : „Kolm Homikumaa  ineest oliwad ühe kuuekümne aastase härjapõlwlase  naistcrahiva kantjala suuruse plekk kasti toppinud ning tahtsiwad teda siis paki asemel Riiga ligi wõtta, et sellel wiisil sõiduraha odawamaks  jääks. See keelati neil aga ära, ehk nad kül tõendasiwad, et nad Pnrisist saadik teda ikka juba selle kasti seeö olla wedanud, ning lasti kastist wälja wõtta ja nagu inimest kunagi wabalt raudteega sõita. Lüarn." kuuleb, et sisemine minister olla otsuseks teinud, et Riiu linna seisused  gaasi- ja wecivürgi ilmamaksuta linnawalitsuse  kätte peamad andma ning selle järele on linna wolikogu poolt kinnitatud leping, mille järele seisustele selle tasumiseks 377,000 rubla pidi maksctama, tühjaks tehtud. Kroppcnhofi mõisast Riia kreisis kirjutakse Lätti ajalehe Balsil" : Meie auustatud päris härra on halastusest kehwadel aegadel mõnedel rentuikudel rendi mõlgu, teistel hoopis järele jät, und ja jälle teistele ilma määramata aja püüle kohtlaste kasudega raha laenanud. Ka on ta kooli olu parandamiseks nelja aasta eest kogukonnale 300 rubla koolimaja ümber ehitamiseks kinkinud; kogukonna poolt pole siisgi midagi tehtud, ehk küll praegune inaja nende eneste poolt kõlbmatuks  on tunnistatud. Ka tüttarlaste hariduse eest püüawad mõned meie wanemad inimesed hoolt kanda, mitte üksipäinis kooliõpetuses, maid ka