Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja wäljacmdmine, Kuresaares, kaubaulitsas 10. „Saarlane" maksab: Saaremaal aastas 1 rbl. 50 kop., postiga saadetud Ä rbl. Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud 1 rbl. Ä5 kop. j Tuleb wälja iga pühapäewal. ? Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  T kop. Pühapääw 25. Märtsil 1884. I. aastakäik Sõnakene walest ja selle kaswamisest. (Ots.) Mga kust peaks siis male inimese sisse tulenia, kui ta loomulikult tõelik peaks olema? Kõige enam kannab puudulik  kodune laste kaswatamine sääl juures süüdi. Palju laste wanemaid öpetawad meelega ome lapsi maletama, ja kiidawad neid siis päälegi, kui sellegi osawasti korda saamad. Aga sagedasti öpetawad wanemad  üsna ilma oma tahtmata wöi täädmata  lapsi maletama. Olgu siin üks juhtumine  näituseks, mis ma ise oma silmaga olen näinud. Uks ema oli oma wäikese wiie aastase pojakesega üksi kodu, äkitselt näeb ta aknast wälja waadates pruuti kerjama  tulewat. (Saaremaal on see pruuk, et pruudid oma ümmerkaudse rahwa käest käiwad oma weime makka tarwis anded kerjama.) Poega maenitsedes: ütle et emm läks metsa lehma otsima! ise puges kambri moodi alla pruudi eest peitu. Pruut astub tuppa, küsib: Kus emm sa taet on läinud? Laps kostab: Taet laks randa wärsked kala tooma ja emm on lapse keel jäi kinni: Kus emm on? küsis pruut. „Emm on kambris aseme all" kostis laps. Ema tuli nüüd kül häbelise näuga woodi alt wälja, andis ka pruudile ühe hea wiina lonksu eest käpu täie lamba willu ja saatis nii pruudi minema. Aga seda külma sauna, mis pojakene nüüd ema käest sai, ta oli jo ema käsu täitmata jätnud ja mitte pruudile waletanud. Seega oli ema arwates pojakene neljandama käsu wastu pattu teinud, see pidi karistatud saama. Aga küll pojakene töine kord paremine  mõistab töt salata ja kindlamine walet tunnistada, ja seega kaheksama käsule  tubliks üle astujaks saada. Aga kool kannab ka sagedasti oma turja pääl hea osa seda süüdi, laste kaswatamise  juures. Laps, kes koduses kaswatamises  on öpinud walet armastama, sääl peaks kül koolmeister kõik oma osawuse jõudu, wale surmamiseks lapse juures kokku wötma. Hale lugu on see küll, kui koolmeister  oma õppijaid tõe salgamisele õpetab sündigu see tahtmata ehk tahtmisega temast. Eks ole see lastele tõe teelt wöerutamiseks, kui koolmeister n'agu see mitmes kohas sagedasti sünnib oma laste kirjalikku töösid ise teeb, ehk teha aitab ja parandab  ja siis lapsi imesti laseb ära kirjutada  ja kooli katsujale siis kui laste eneste tööd näitab; ehk lastele mõnda tükki < — olgu mis tahes heasti selgeks õpetab sa siis kooli katsujale näitab, nagu möistaksiwad  lapsed igalt poolt nii heasti, kui seda ise äranis õpitud tükki. Eks pane koolmeister see suguse teu läbi meel selle paha juure pääle, mis rumala koduses kaswatamisses on lapse südamesse istutatud,  meel sõnnikud pääle, et ta walelikus meele hästi kindlaks saaks. Mötlege, oh koolmeistrid! selle üle järele, kas jõuate seda kurjust, mis teie niisuguse teuga oma öpijatele südamesse külwate, oma südame tunnistuse kohtu ees meel wabandada? Mis peab koolmeistri ülem püüdmine küll muud olema, kui see, et tema öppiad oma südame ja meele poolest heaks haritud saamad? Eks tõsidus ja meelekindlus ole see mis inimest inimeseks teeb, see on: kõlblikuks, kõige hea . kombedele, Km^iina, armas laste koolmeister, oma öpiaid tõsidusele ja meele kindlusele see on: et neid ükski asi ei jõua tõe salgamisele sundida  kaswatada,  siis oled sa palju enam neid oma öpetamisses harinud, kui seda keegi kooli katsuja sinu käest wöiks nõuda. Inimene, kes malet Põlgab ja tõsidust armastab, see on: kellel tõelikku meelt on, sellel on ka auutundmist ise enese wastu, see on: Ta tunneb ennast, kui ühe kõrgema looma ole- Jututuba. Armastage sma wihamehi. Jutustus Saksa keelest ümber pannud 0. 11. X. (Järg.) „Saab raske olema!" wastas Natti lühidelt.  ~Nüüd peame aga tubliste ette waatama,  et see kelm meile mitte selja tagant pussi ei mängi. Aga tule nüüd, Augustin! Ega jutt kõhtu ei täida, waatame, mis põder  teeb, kelle pihta saa nii osawaste sihtisid.  Praat, mis metsmees ära põlgas, ei wöi metsa mädanema jääda." Poisid astusiwad põdra juure, kelle weri halja rohu kõik punaseks oli wärwinud. „Sinust saab üks tubli kütt, Augustin, kui sa ika nõnda osawaste lased," ütles Natti. „Nüüd aita mind tema nahk seljast  maha tõmmata, siis lõikame ühe hää tükikese kullest, teeme tule üles ja küpsetame  ära. Ega Tahkotah meelgi paha ei saa olema, kui meie temale ' pärast tagasi tulekut Nk küpsetatud põdra liha ette paneme."  Ilma aja wiitmata hakkasiwad mehed Võte ja rebisiwad nii suure usinusega põdra nahka, et see kuri juhtumine koguni meelest  ära läks, mis nendel metsmehega oli olnud. Aga see pidi nendele warsti uueste meele tulema. Kui Natti praegu kummarkülle  põdra kindsu kullest liha oli leikamas, lennas wibupüssi nool wisinal üle tema pää puu sisse, kus ta suline warre ots tükk aega mürises.' „See saadeti minule, mitte puule," ütles  Natti wihaselt. „OH sina metsa kurat!" Selle sõnaga tõmbas ta täie püssi kätte ja kargas põõsastikku, kust nool oli tulnud. Pea pärast seda kuulis Augustin pauku ja Natti tuli nukra meelega jälle pöesastikust wälja. „Kõrwale läks!" ütles ta paha melega. „Tall kelmil on ka nõnda kerged jalad, et taga ajamine üsna ilma asjata oleks. Aga sa nääd nüüd Augustin, mis meil temalt loota on. Tema ei saa mitte enne rahule jääma, kui ta meid oma kustumata miha sees on ära tapnud." „Jah, kui meil mitte õnneks ei ole, teda enne ära lepitada ja tema miha waigistada. Olgu üks süda nii kõma, kui ta tahab, õige tõsise armastusele ei jõua ta ommetegi wasta panna. Mina ei jäta oma lootust mitte maha, et meie teda minnaks meel sõbraks teeme." „Külla'p saab näha," wastas Natti, „ei ma seda usu. Parem oleks, kui pauk temale  pihta oleks läinud, sest selle salaja mõrtsuka nöuu eest ei ole ta muud paremat ära teeninud, kui et teda metselaja wiisil maha lastakse." „Tuleta meele Natti, mis meie Õnnistegija  ütleb," wastas Augustin maenitsedes. „Armastage oma wiha mehi, õnnistage neid, kes teid ära wannuwad, tehke hääd neile, kes teid wihkawad, teile liiga teemad ja teid taga kiusawad! Anname selle ülemeelelisele,  noorele metsinimesele tema kurjateu andeks; ta ei oleks seda tõeste mitte teinud,  kui ülema tundmise walgus tema pimedat  südant oleks walgustanud. Tema ei tea mitte, mis tema teeb ja sellepärast loodan mina ikka, et temast meel ükskord niisama tõsine ja truu sõber wöib saada, kui ta praegus wihane ja hirmus waenlane on." Natti oli muidu küll õiglase meelega ja anus mees, aga nii suurest südame helduses:,  kui Augustiuil oli, ei saanud tema mitte aru. Õige puhas kristlik kannatad kõik, usub kõik, loodav kõik,