Sakala W, Wiliandis, 26. Septembrikuu päewal 1881. IV. aastakäik. P-lütika, kirjanduse ja MntöS ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Baltlased ja Eesti Kirjameeste Selts.  Poliitika  ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Kohtu otsus; naljakas; „Tallinna Sõber" i „Eesti Postimees" ; rahwa lugemine. Wiliandi maakonnast: Usu muutmine; uus postijaam. Pärnust: Uus õpetaja. Pärnu maakonnast: Kiri Wcnekcele ajalehest. Riiast: Uus kindralsuperintendent Girgenson. Tallinnast: Ärakarganud mängid;  isetapja; Imelik soow; kole tegu. Tallinnamaalt: Segadused. Baltiskist: Õnnest. Soomemaalt: Huntide.kiskmine. Peeterburgist:  Wõeramaale reisinud K. K. Wladimir; põllutöö ministeeriumi kingitus; Liiwimaa rüütlikogu ja „Golos". Moskwast: Esimene lumi; Moskwa wäljanäitus. Kuulutused. Lisaleht. Hommik. Kullakene. XXVII. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Baltlased ja Eesti Kirjameeste Selts. AeS «Baltlased" meie maal on ja mis nad on, seda teab juba iga Eesti laps meie juures, sest sellel nimel on üks iseäraline tähendus, mida mitte lühikeste sõnadega Võimalik ei ole ära seletada. Kui seda nime nimetatakse, siis tuleb kõige pealt Harry Jannsen meele, kes hea hulga noori mehi enese ümber kogus ja Eesti Postimehes oma Baltlust sügawamalt põhjendas. Pärast asus stuä. tbeol. R. Kallas oma theoloogijate parteiga kamende meeste sekka, ning sellest ühendatud kogust on siis Viimaks meie Eestirahwa Baltlased Välja siginenud, nagu nad ennast täna kindlas parteilikus ühenduses awaldawad. Oli Harry Jannsen selle partei põhjusõpetuste (theorii) määraja, siis on R. Kallas praegu nende suurte ja kuulsa tegude esimene ja ülem juhtija. Mis selle partei poliitika ja muud põhjused on, seda ei hakka meie siin üleSse arutama. Meie tahame aga sellest jutustada, kuidas see partei ennast Viimasel ajal wäljastpidi awaldanud, nimelt meie Eesti Kirjameeste  Seltsis. Nendest tegudest paistab ka stlleparkei kuju kõige selgemine wälja. Palju toredaid sõnakõlksust ja auupüüdmise kõlinat,. erapoolikut  kasupüüdmist ja keerulist walet need on awaldused,  mida igal korral, kus selle partei töö päewa ette astub, ilmsile näeme tungiwat. Paari aasta eest tagasi nimetadi seda parteid ka kiriklaste parteiks, millel aga mitte nii täieline tähendus ei ole, kui Baltialaste nimel. Kuidas aga Eesti rahwas sellest nimest mõtleb ja milles mõttes tema peale waatab, see paistab kõige selgemine meie filma, kui üht raamatut loeme, mis selle nime all hilja aja eest tagasi ilmus: «Naljakannel  ehk Laulurahe Baltlaste lilliaias." Kuidas on nüüd need Baltlased ennast meie Eesti Kirjameeste Seltsis järgeste awaldanud? Nemad on meie Kirjameeste Seltsi oma partei erakasu Voli alla ja teenistusse püüdnud rusuda ja kui seda wiimaks täielt ei saanud korda aetud, püüdsiwad nad Seltsi wale abil lõhkuda. Need on rasked ütelused, aga meie ei wõi neid pehmendada ja saame awalikult Siaeks tegema, mis meie oleme ütelnud. pealt rikkusiwad Baltlased Eesti Kirja- Dneeste Seltsi rahulist tööd seeläbi, et seda Mi,, mis 11. Hurt'il ia C. R. JgkMlMll ajalehtedes aastal J lsisse kandsiwad, kus nad seda püüdsiwad  toime seada, et Selts õpetaja Hurt'ile õigust annaks. See katse läks neil küll tühja, aga Seltsisse oliwad nad nüüd ka parteiliku olekut kannud, mis sugugi sinna ei kõlbanud. Mis oli Seltsil sellega tegemist, et kaks nende liigetest ajalehtedes tülitsesiwad? Seltsi eesmärk oli see,'Eesti kirjandust edendada, kus igamees omast seisukohast hoolimata ühenduses töistega tööd wõis teha. Aga Baltlastel oli nende parteilik erakasu enam wäärt, kui Seltsi suured eesmärgid ja sellepärast kandsiwad nad üksiku seltsiliigete Välist tüli Seltsi sisse. See oli esimene hoop, mis Baltlased meie Seltsile andsiwad. Sellest ajast saadik oliwad Seltsis ka kaks parteid: Baltlaste partei (keda esiotsa ka kiriklMe parteiks nimetadi) ja (Eestlases Esimesi oli wäga wähe, aga suurem jagu eestseisWuikmeid oliwad nende seast. Need nimetasiwad  Seltsi paljust ka Sakala parteiks, aga nemad ei mõtelnud sugugi selle peale, et Seltsi paljus mitte Sakala eest wälja ei olnud astunud, waid selle eest, et Selts puhta ja parteilikust elust segamata kirjanduse  ja teaduse elu edendamisele truiks jäeks. Aga selle esimese katsega ei olnud Baltlased weel mitte rahul. Nemad tarwitasiwad Seltsi ühtepuhku selleks, oma parteid Valitsusele wiia. Kõiki neid, kes nende partei poolt ei olnud, katsusiwad nad esmalt igapidi Seltsi elus maha rusuda. Nii ei Võtnud nad J. Kurriku wäga mõnusaid rehkenduse raamatuid Seltsi toimetuste sekka wasta, sest selle põllu peal pidi nende Kallas üksi läikima, Dr. M. Weske keeleuurimise  kirjad andsiwad nad ühe filosoofia studendi (Harry Januseni) kätte läbi waadata ja otsusetegemise  alla, nii et Dr. Weske enam omi kirju Kirjameeste  Seltsi toimetuste seas wälja ei Võinud anda ja seeläbi üks uus raamatute kogu sündis, mis „ Eesti Kirjawara" nime all wälja tuli. Niisama wõtsiwad ka Baltlased Dr. M. Weske käest aastaraamatu Väljaandmise  ameti ära ja andsiwad selle tähtja töö ühe theoloogia studendi kätte. Kõik need ülekohtused asjad takistasiwad meie Kirjameeste Seltsi tööd raskeste ja neid oliwad Baltlased, kelle käes eestseisuses healte paljus ehk õigem peaaegu terwe eestseisus oli, täitsa oma erakasu ja parteiliku Voli ülendamiseks ära toimetanud. Weel enam paha werd sünnitas see nende püüdmine  Seltsis, kui nad tänawu oma ajalehe, MktL Possin^eke" auu seeläbi rahwa silmas püüdsiwad ülendada,  et J. W. Jannsen'ile tema «poliitika" tegewuse  eest tänu-adressi nõudsiwad. Selts oleks küll selle poolt olnud, kui J. W. Jannsen'ike tema «kirjamehe"  töö eest Eesti kirjanduses õnnesoowituse kirja saata oleks tahetud, aga Baltlased ei olnud sellega rahul, waid tahtsiwad Seltsi õige tee pealt ära poliitika tee peale awateleda, mis Selts sugugi ei woinud sallida ja mille pärast ta wiimati õnnesoowituse kirja nöuu täitsa tagasi lükkas. See ei wõi ilmaski Seltsis maad leida, et ta poliitika töö pärast õnnesoowitusi awaldvb, aga seesugune awaldus oleks «Eesti Postimehe"  ajalehele ja seeläbi Baltlaste parteile suureks kasuks tulnud ja sellepärast ei küsinud nad Seltsi kasust ja auuft ühtegi. Iga Eesti Kirjameeste Seltsi liige teab sellest jutustada, kuidas weikene Baltlaste hulk Seltsi paljust igal silmapilgul ärritas. Sellel weiksel hulgal oliwad omad iseäralised otstarbed ja eesmärgid ja neid ajasiwad  nad igal parajal korral tormisel kombel taga, Millegi muu peale, ei Seltsi ega rahwa nime auusa kõla peale waadates. See ärritas suurema jau seltsi- liikmeid ikka enam ja enam nende eraparteiliste wasta wihale, mis juba mitmel korral õige nähtawalt wälja paistis, nagu näituseks Kesti AlMmdri kooli pääja  abikomiteede näha oli, kus komisjoni walitsemise juures kõik Baltlastest ettepandud  kanditaadid tgasi lükati. „ Eesti Postimees" katsub seda walitsemist nende sõnadega teutada: „Kus nad uniwersiteedist läbi käinud mehed kõrwale heitsiwad  ja nende asemele mehed walisiwad, kes õieti külakooligi pole läbi käinud." Walitsetud komisjoni liigete seas on meie teada 8 õpetatud meest, kellest 6 meest uniwersiteedi peal õppinud. Baltlaste kanditaadid  aga, keda tagasi lükati, oliwad: Kallas, Ein-il wald, Kuppits, Grenzstein, Vr. Hermann, Niggvl. Oleksiwad walitsejad neid mehi ka joni walitsenud, siis ei oleks talupoegadest mitte üht j liiget sisse saanud. Kas aga Aleks, kooli asutajad seesuguse  komisjoniga rahul oleksiwad olnud? Ei ilmaski. Seda teadwad Baltlased ka ära, aga nad püüaysad walitsejaid paljalt sellepärast teutada, et Baltlasi komisjonist  wälja jätsiwad, mis need oma erapüüdmiste läbi ise ära oliwad teeninud. Nõnda oliwad siis Baltlased juba pää- ja abikomiteede  koosolekul ära näinud, et nad ennast ka Kirjameeste Seltsis healte paljuse alla pidiwad heitma ja oma era-woli ja wõimuse püüdmist maha jätma ning Seltsi paljusega magusalt tööd tegema ehk Seltsist wälja astuma. Aga kuidas wõiwad Baltlased oma erakasu püüdmist maha jätta? Nemad oliwad juba ammugi otsuseks teinud: ei tee Selts meie tahtmist, siis astume wälja, lõhume Seltsi ära ja asutame uue Seltsi, kus meie põhjuSkirjade järele üksi uusi liikmeid sisse kutsume ja nõnda meie Selts üks täitsa Baltlaste  Selts wõib olla ja selleks jäeda. Nõnda ka tehti. Kui Baltlased nägiwad, et nende tahtmist ei tehtud ja healte paljus eestseisuses nende käest ära kadus, astusiwad nad tuttawal kombel Seltsist wälja. Kõik need mehed, kes seiemaale Seltsi tööst wäsimata hoolega osa wõtsiwad, aga mitte Baltlased ei olnud, oliwad waikselt kannatades Seltsis tööd edasi teinud, sest isamaaa auu ja rahwa kasu oli neil ikka kõrgemal  seisnud, kui kellegi parteilik erapüüdmine. Nemad kannatasiwad Baltlaste ülekohtulised teud magusalt ära ja oliwad õnnelikud, kui Seltsile mingisugusel kombel ka wastaliste juhatamise all kasu wõisiwad saata. Aga oopis töisel kombel awaldasiwad ennast Baltlased, kui nad nägiwad, et walitsuse ohjad Seltsis nende käest ära hakkasiwad kaduma. Baltlastele oli nende erakasu  ülem kui Seltsi kasu, ning kui seda erakasu enam taga ei wõinud ajada, tallasiwad nad rahwa auu jalgadega ja katsusiwad Seltsi täitsa ära lõhkuda, ilma selle peale waatamata, et uus president kohe teada andis, et tema juhatuse all ükski parteilik püüdmine  Seltsis maad ei tohi leida. Oli see wäljaastumine juba üks inetu tegu, siis oliwad järgmised püüdmised weel inetumad, millega Seltsi lõhkuda püüti, kus kõige põlgdawama wale juurest abi otsiti. Seda püüdmist malede teel saame tulewal korral täielikult oma lugejate silmade ette tooma. See asi puudub meie rahwa elu kõige ellama soone külge ja meie peame sellepärast temas selgust saama, et surma eest ennast hoida teaksime. Nii palju tahame