lähewad. Saab taim tasa oma juurtega maa seest wälja tõmmatud, fiLS on näha, et igalpool peenikeste juurte karwakeste külgeS Mulla raasukesed kõwaste kinni seiswad, nii et nad ükst karwa keste katki kiskumise juures lahti kistud saada wõiwad. Seepärast peawad stiS ka taimed, kui nad ümberiStutatud saawad, ettewaatlikult maa seest wäljawõetud saama, et mitte liig palju juurte karwakestest katkendud ei saaks, nii et taim peale ümberistutamist mitte enam elada ei wõi. Mida rohkem juurest taimel on, seda rohkem wõtab ta omale toitu üles, ja seda rutem hakkab ta õitsema ja wilja kandma. Taimest, kellel rohkeste  juuri on, wõib kergem ümberistutada, kui neid, kellel wähe juuri on, mispärast ka aednikud taime enne kerge mulla sisse istutawad, kus ta rohkeste juuri ajab, nii et ümberistutamise juures kaunis hulk juuretest terweks  jäeb. Juuretest üleswõetud ja ärasulatud toidud saawad taimest ülespoole imetud, ja kõige rohkem sinna kohta, kus neid kõige rohkem tarwitakse. Saawad ikka uued abinõuud juure sünnitud, ja suurendawad nemad ennast ikka rohkem, fiis saawad järgest üleswõetud ollused äratarwitud, järgest woolawad uued ollused nende abinõuude  juure. Ei kaswa abinõud enam ja surewad wiimati  ära, fiLS on nad toidudega täidetud. Sellepärast woolab, kui meie kewade alles lehteta kase puu sisse lõikame,  rohkeste wett wälja, mis peale juured jälle oma tööd hakkata wõiwad, sest et üks jagu üleswõetud weest jälle mahawoolab. Nagu meie siin üleswõetud weest suurt hulka wäljawoolawad näeme, saab ka taime hingamise  läbi rohkeste wett auru näul waljaaetud. Kui ka 'ühe taime seltsi juurele sünnitamine maapinna  olu järele ennast seab, ja seesama seltS pehme maa seeS juurest sügawasse, rammusa maa sees aga madalasse ajab, siiski on igal taime seltsi juuretel määratud  nägu, mille tundmine kultuura taimete juures waga tähtjas Nii teab ka põllumees wahet madala ja sügawa, nõrga ja tugewa juurega taimete wahel. Sügawa juurega taimed jünnitawad pea juurt, kes 2 ja 3 korda pikem on, kui taime maapealne jagu, ja igalpool on neil peeniksi kõrwalisi juuresi. Niisugused taimed, siginewad sagedaste kinnise maapinna sees, kelle lahutust nemad just edendawad. Nimelt on nende seas kauna wilja taimed taimed tähtsad, niisama ka tammed, saared ja männad. Koguni tõisiti on lugu taimetega, kellel madalad ja nõrgad  juured on, nagu tubakal ja naerel, kelle juur küll ruttu jämedaks läheb, aga lühikeseks jäeb. Et niisugused taimed maapinda wäga wähe lahutawad, siis tarwitawad nemad ka rohkem sõnnikut kui töised. Ka on nõrga juurtega  puid, keS niisket maapinda armaStawad, milles wesi ise rohkeSte ollust ära sulatab ja taimele üleswõtmisele ettewalmistab, näituseks pajud, haawad, leppad. Selge on, et see asi taimete wäljalautamisele wäga tähtjas on, ja et wihma hulga muudatus tähtsalt kaswu peale mõjub. Mõned troopikuse puud ei saa mitte ükst nende juurte läbi toidetud, kes pea warre alumisest jaust wälja lähewad,  waid ka oksad sünnitawad juurest, kes ruttu maapinna  poole kaswawad ja temaS niisama kui pea juur ennast wäljalautawad. Nii on puul wõimalik ikka edasi kaswada, kunas mitte üksi pea kännu ligi olew maapind, waid ka kaugem maa temale toitu annab. Wiimaks sureb aga pea känd ära ja wana puu saab mitme weiksemate  puudesse muudetud. Siia maale oli meil niisuguste taimetega tegemist, kelle juures maa all üksi toitu üleswõtjad juured on, ja wars, lehed ja õied maa peal seiswad. Maades rohkema ehk wähema külma talwedega wõiwad üksi niisugused taimed  maapealse warrega ennast alalhoida, kes peale wilja ja seeme sünnitamist ära surewad, wõi ka need, kelle maapealse warre pungad, kes tulewal aastal wäljalööma peawad, kõwa soomuste läbi külma kahjuliku mõjuduste eest küllalt kaitstud on. Hulgal taimedel aga on weel töine kaswamise wiiS, keS kõiges kliimades, kes taimest talwel puhata sunniwad, kasulik on, ja neile wõimalikuks teeb, üle aasta elada. Neil ei kaswa mitte üksi juur, waid ka wars maa all, ajab maa all weikseid soomusemoodi  lehta, ja nende lehede warretes jälle pungast, keS kas tükk aega weel maa all edasi kaswawad wõi warsti maa peale ülestärkawad. On wili walmis saanud, siis woolawad toidud, kes maapealsetes abinõuudeS mitte enam äratarwitud saa, maaaluse warresse, ja saawad seal weel kaua edasi tarwitud, kuna maa peal juba kaswamine seisab. Maaalune wars wõib sibula wõi pommi wõi pikka juure moodi olla, ikka ajab ta maa all hulga wõsusi. On maaalune wars sibul wõi pomm, siis seiswad õitsejad  wssud tihedalt töine töise kõrwas, nagu lume kannikese  juures, on ta aga juure moodi, siis on wssud maa peal töine töisest kaugem eemal. Meie parajas maal leiame meie nimelt metsa ja karjamaa põhja peal palju niisugusid taimest, kelle maaalune wars juurika moodu on. Kohtades aga, kus pala sui on, millest ärakuiwanud maa pragusi saab, on taimed, kelle maaalune wars sibul wõi pomm on, palju sagedamad. See miiS, kuidaS wõsud maa all oma tegemusele maa peal ettewalmistud saamad, on üksikute seltside juures ka jälle mitmesugune. Mitmede juures on maast läbitungiwal  wõsul üksi mõned lehed otsas, tema sünnitab siis maa peal lehta, oksi, õisi ja wtljast edasi; sagedaste aga saamad kõik abinõuud maa all sünnitud, ja nimelt sell ajal, kus taime kaswamine maa peal lõpetud on. Aedas leiame meie selle koha peal, kus Aprilli kuuS krookus ja hüiatsintus õitsewad, warsti üksi meel mõningaid  kollaseks läinud ärasurnud lehta, kaewame meie aga sügawamasse, siis leiame emasibula lehtede murretes pungast,  kes nüid suuremaks lähwad, ja toidudest rikkad on, kes nendesse maapealsetest lehtedest woolasid. Tulewal aastal ajawad üksikud sibula pungad mõningaid maapealsid lehta, nemad sarnastawad toidust, ja nende töö produktid woolawad maaaluse sibula sisse. Aegapidi lähäb tema ikka suuremaks ja tugewamaks, nimelt kui ta enam emasibulaga  ühendud ei ole, wiimati on nii palju toidust sibula sees, et ta mitte üksi enam lehta, waid ka õisi ajab. Acg. mida sibulapung tarwitab, et isi õiesi sünnitada,  on wäga« mitmesugune. Kõik need taimed teemad siis suurt jagu omast tööst maa all, nemad kaswawad kõige rohkem neis maades, kus lühikene soe sui on. Seepärast  kaswawad nemad maga rohkeste Wahe mere maades, Aasia rvhulagendikkudes ja Australia tuimemas kohtades. Nimelt rvhulagendikkudes on kohe peale lume ärasulamist maapind niisuguste taimede õiedega kaetud, kes juba maa all sünnitud said, maa peal üksi kenamat karma omastasid  ja ruttu ennast suurendasid. Mitmed taimed on seda wõimu, toidust sarnastada, üSna ärakautanud ja tungiwad oma juurtega töiste taimete juurte sisse, et neist walmistud ühendusi jault omale saada. Need taimed kaswawad niisama, kui neid toitjate taimede wõsud, kõik abinõuud saamad maa all sünnitud, siis tõusewad nemad maa peale, sünnitawad seemet ja seega on siis nende tegewus maa peal lõpetud. Läbiräägimd taimede seltside juures nägime meie seda pindmist, kõige wähem oma mil ja ja seemneid maa peal walmistada, aga on ka wisugusi, kelle juures õiete sünnitamine maa peal, milja ja seeme Valmistamine aga maa all sünnib. Et milja ja seemne walmistamine mitte ikka õhu sees sündida ei pruugi, näeme meie mitmest mee taimedest. Peale mereheinasi on ka kaunis hulk mee taimi, kes õiest küll mee peal ajamad, milja aga mee all sünnitawad. Kui nende taimede wtli, kes õit õhus, Vilja aga maa sees walmistawad, peale õiete äranärtfimist malmis saanud  on, kõwerdab ennast Milja Mars, kuna üks pool temast kõwem kaswab kui töine, Viimaks majub wili maapinna peale ja ka tema sisse, kus seemed seisma jäewad. Nimelt armastawad mitmed liblika õielised kaswud oma milja Võimalikult ruttu maa alla marjule panna. (Järg jäeb tulema.) Mõnesugused sõnumed. Kas koerad wõiwad ka lugema õppida? Selle küsimise peale on üks Inglis õpetud mees John Lubbok tulnud ja katsed teinud. Tema wõttis ühe musta willakoera selle tarrvis kasile ja on sellega järgmisel wiisil oma esimesi katseid teinud. Ta pani kaks kaussi koera ette, millest esimene tühi oli, töine aga toiduga täidetud) esimese kausi ääre peale pandis ta ühe walge kirjutamata tähekese, kuna ta töise kausi ääre peale tähekese pandis, kus peale sõna „söök" (food) oli kirjutatud. Koer õppis lühikese ajaga mõlemate tähekeste wahet tundma. Mõne päewaga õppis ta juba svowitawat tähte oma peremehe kätte tooma, ning eksis wäga armaste, ja ühel hommikul tõi ta selle tähekese üheksa korda järgimööda oma käskija kätte ehk küll tähekene hulga töiste kirjutatud ja walgede tähtede sekka oli ära peidetud. Lubbok ütleb, et see koer ka wiimaks sõnade „food" ja „ood" wahel selgeste wahet on oskanud teha. Et koeral seesugune katse on korda läinud, siis wõib selgeste uskuda, et need loomad ka rohkem  jõuawad ära õppida. Uus püssirohi. Krupide wõi kõige suuremate  suuretükide wabrik on uue püssirohu üles leidnud, mis pruuniks püssirohuks kutsutakse. Sellest uuest leidusest kirjutab „T. Rundich." järgmiselt: Jälle on püssirohi ülesleitud, mis pruuni wärwi on ja ajajooksul musta püssirohu asemele wõib astuda. Tema on shokoladi wärwi. Pealegi olewat tema jõuud suurem, kui mustal püssirohul. Pea wiga selle uue juures on aga see, et ta lahtiselt aegamööda iseeneses ära põleb, ehk teda küll niisama süttest, salpeetrist ja weewlift saada walmistatud. aga pisut töisel wiistl nimetatud materjaalift kokku seatud saada. Seda uut püssirohtu peab õhukindlas nõuus peetud saama. Pruuni püssirohu walmistamine ei olewat  ka nii wiletS, kui muSta juureS. MuSta püssirohu Valmistamist juures peab wäga ettewaatlik oltama, et mitte suur õnnetus ei juhtu. Ka nimelt sõdimise juureS arwatakse teda sellepärast parem vlewat, et ta mitte nii paksu suitsu ei sünnitawat, kui must püssirohi. Pariisis hakkawad uuemal ajal enamiSte kõik meesterahwad pidu ja auukohtades helepunases pidukuues ssaterkuueS) ilmuma. Nende uus mood on ka Inglismaal  kaunis lahket mastuwõtmist leidnud. Musta ülikonda  saab paljalt leinapaikades kantud. Saab naha, millal nende uus mood meie juure jõuuab? Suur julgus ja kihlwedu. Julgest kihlweust kirjutab „Hironde" järgmiselt: Seitse rikkast noort meest wedastwad ühe manema mehega BordeauksiS seepeale kihla, et nemad julgemad metselajate näitaja Redenbach'i lõmide puuris igaüks üks pudel likööri miina ära juua. Nimetatud metsaliste näitaja oli ka noorte meeste ettewõttega ühes nõuus ja läks ise kõige eeS hirmsa metsaliste puuri ning keelas kareda sõnaga hirmsaid metsalisi  magusaks; noored mehed läksiwad ka puuri, jõimad omad Viinapudelid tühjaks ja astusimad kui wõitjad hulga pealtwaatajate sekka jälle tagasi. Surnute unustamisest. Nagu Wiiuist „Köln. Ztg." saab kirjutatud, saada warsti WiiniS Schubert'i ja Beethoveni kehad üles kaewetud ja liht marusse paigast suure pidu ja laulukooride saatusel auumatusse  paika kannetud. Nii auuStatakse muial surnukehast,  keS elus ja teus õiged ja tahtmises head oliwad. Kadunud õnn. Oli kord mul neiu, noor ja iluS, ArmaStaS mind ime hellaste. Onnsal õhtul, püha pärna wiluS Truudust tõutelles minule. Ida kaarest kerkib päike, Ohurada rändama. Onnis kelle armu läike Mure jätab muutmata. Oli nagu waatakS tähte silmad Alla kõrgelt õnsalt õhu ra'alt, Nagu paistaks puhtad maimu ilmad, Pettuseta paradiisi maalt. Waata kaugelt põhja piirelt PaiStab weike pilweke Armastaja rinnas kiirelt Onne ilm on udune! HeledäSte tõstis ööpik heale, Kaebawalt see kõlas kaugele. Minul, waates neiu palge peale, Langes rõõmu pisar laugele. Juba tõuuseb tuule hoogu, Tormilik on tema käik, puistab puude ladwad loogu Ara kustub õnne päik! Waata taewa sõrwalt koidu kuma Kuulutab ju päikse tõusemist. Minu neiu näus kerge puna Ütleb: „Lahkumise tund on wist" ! Paksud pilmed käiwad taewaS, Pimedaks on läinud ilm. Minu süda suureS maewaS, Et ei armukest näe film. »Jgaweste truiks jäen sull' mina" ÜtleS ta, kui andis mulle suud „Tõuusem päike tunnistajaks sina, Et ei armasta ma mitte muud!" Näed kui wälgu sthid käiwad Läbi paksust pilwedest. Minu südamesse jäimad AhaStused igamest! Nüid see armas aeg on ammu mööda, Ära närtsinud minu armu puu. Wannun ära seda õnne ööda: Kus mnl truudust lubaS neiu suu. Juba pitkne purustanud Kalli pärna kildudeks. Armu, mis mind unustanud, Arwan põrgu pettuseks. J. Jaanus. 1884 5K 17. Sakala. Wastutaja: J. Kõrw.