Sakala Wiljandis, 16. Wcebwankm päewal 188 S. VIII. aastakäik. Zlmub igal laupäewal. ÄuulukuHte korpusriba maksab 5 kop. Eesti seltsivele poole hinnaga. Foimendufe adreis: ..Sakala" toimendusele Wiliandis. Wene keeli: Li. peMüaiw Ll-.M». ~ Sakala" aastahind poolteist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop. Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adress id palutakse selge ste kirjutada. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'i pärijad. Tartus: J. Tü 1 k Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamawpood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjerMusse majas: Tallinnas: ThomaS Jakobson'!, Busch'ijaKlugeckStröhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: G. F. Hall berg; Lihulas: kaupmees T. Büttner Pärnus: ~Sndla" Seltsis ökonom Must ja E. Treufeldt'i raamatuvood; Narwas: M. Põder; RakwereS: J. Kuus'i raamawpood ja A.Heraklides pitquulitsal 51. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; WõruS: Vielrofe; WalgaS: Rudolf; Paides: Seidelderg ja C.Aerfeldt; Peeterburgis: K. Leopas, LevenLS npoeu. Avõ KBoja N. Mattissen IleLvuiö npoen., x Razanen. uoera, 28 / 21. WiljandiS: F. Feldt. Mõned mõtted Linda Seltsi tegewuse kohta. i. Äagü meie lugejad kuulutustest leiawad, tahab EeSti Kaubalaewa SeUS Lmda 4. Mansil s. a. oma harjulikku peakoosolekut pidada ja mitmeid tähtsaid asju nõuupidamise ja otsuse tegemise alla wõtta. Meie oma poolt wõime üksnes soowida, et see koosolek selle Seltsi edeSpidise tegewuse kohta mitte ilma kasuliku järelduseta ei jäeks ja et mõnegi praegu temas weel leitawa puuduse  waSta mõnuS abi saaks otsitud. Linda Selts on meie Eesti seltside seast kõige tähtsam, nii et kogu rahwa silmad tema peale waatawad ja temast mitte küllalt ei wõi rääkida. Mõndagi tühja juttu körwale jättes, ei tohi meie aga mitte mõnest asjatundja nõuuandmisest hoolimata mööda minna, waid piame teda tänuga kuulma, kui meie näeme, et ta tõsisel mõttel ja ainult Seltsi edendust  silmas hoides on awaldatud, nagu minewal aastal härra Woldemarist ilmutatud ülitähtjas kiri Linda Seltsi tegewuse kohta, mis igal pool tähelepanemist äratas ja wist ka nimetatud Seltsi asjatoimetuse jälle õige eesmärgi  poole on nihutanud ja seda oli meie arwates wiStiste waja. Kui Linda Selts 1878 aastal asutati, siis leidis tema kaugelt ja laialt elawat osawõtmist ja tublit tuetust, nõnda et temasse peagi mitu tuhat liiget kokku kogus; aga õitsewale järjele ei ole tema siiski weel mitte saada jõudnud. Kust see aga tuleb? Põhjused on mitmesugused, peapõhjus on aga salgamata see, et Seltsi tegewuS esialgusest saadik mõne kriipsu wört ettemääratud sthlst kõrwale oli tüirinud. Jaost ei ole seda ka imeks panna. Linda Seltsi agaramad liikmed oliwad kõik enamiSte  põllumehed, kellel küll palju head tahtmist, aga mitte palju mereasjanduse tundmist ei olnud. Mõned kalamehed tuliwad neile küll ka oma nõuu ja jöuuga appi, aga keegi sügawama mereasjanduse tundja ega alukse eht laewa omanik ei heitnud oma rahaga selle ettewõtte edendajaks, sest kui nad kord Linda Seltsi koosolekul  käinud, siis näinud nemad, nagu meie mõne meremehe  arukustest teame, et wõimus ja otsuse tegemine adrameeste käeS olnud, keda nemad mitte usaldada ei wõinud, sest et neil laewaseltsi juhatuseks tarwilik teadus wöis puududa. Nõnda ei saanud siis Linda Seltsile juba tema sündimisel mitte meremeeste waimu sisse ja ka pärast ei annud kindlalt maalt puhuwad kuiwad tuuled merepoegadele seal lõbusat wiibimise kohta. Taieste Väljaõppinud  laewa kaptenitest ja asjatundjatest ei ole juttugi olnud, ehk küll mitmelt poolt niisuguste meeste kätte juhatus ja eestseisus soowiti. Kurwastusega on meremehed  tähelepannud, et ka nende kõige paremad soowid ja tõsisemad nõuuandmised lugupidamata tagasi lükati, nõnda et Linda Selts rohkeste kaswanud põhjuskapitalist hoolimata peagi asjatundmise puuduse pärast kiratsema jäi ja seal mõndagi otsust tehti, mis teaduse põhjusel sugugi wõimalik teha ei oleks olnud. Kui siis Selts wiimaks isegi aru sai, et tema eesmärgist kõrwale olt kallanud, wõeti mitmesugused muutused käsile, millest üks töisest mitte parem ja kasulikum ei olnud. Niisuguse wõõriti oleku wasta astus siis hra Woldemar wäga agaraSte  wälja ja tähendas selgete, maenitsewate sõnadega Linda Seltsi ainu kasuliku tegewuse eesmärgi peale tagasi, nimelt puhta laewanduse peate, mille tormis Selts ise omale laewu pidi ehitama hakkama. Tema küsib, kas siis Linda Seltsi liikmete seas ühtegi peotäit isamaalisi mehi ei ole, kes töistele selgeks teeksiwad, et see Selts üksnes siis head tunnistust ja kasu wõib leida, kes kõige pealt oma kohusid täidab. Kahju aga on küll üelda, et Linda Seltsis ei sellkorral ühtegi sellesarnast meest leida ei olnud, ega ka pärast, poole õiget peastjat temale tõusnud ei ole, nimelt ühte mereasjanduse põhjalikku tundjat, kes Linda tormidest wintsutatud laewukesele parajad purjud peale paneks ja teda kindla käega ja terasel silmal kardetawate kaljude wahelt läbi oleks tüirinud,  nagu see noorema Läti Kaubalaewa Seltsi „Austra" juhatajatel õnneks näikse minewat, kelle tegewust mitmes tähtsamas ajalehes kiidetakse, nagu hiljuti weel „Moskowskija  Wedomost"is. Nimelt tähendatakse seal selle peale, et „Austra" oma laewad ise ehitada laseb kodumaa  rannal, mis isamaalisele laewandusele ja üleüldise riigimajapidamisele suureks kasuks on, sest et laewade ehitus mõnelegi tublile ja töökale omamaa pojale head teenistust annab ja ka meie kodumaa metsadele kasulikumat  tarwitust määrab, kui toore ehitusmaterjali wäljaSmaale  wedamine. „Austra" Seltsi tegewusest anname ehk edespidi sellesama teate järele ühe kujutuse wõrdlemiseks.  Linda Seltsi koosolekutes on muidugi ka oma laewade ehitamisest kõneldud, aga siitsaadik ei ole weel mitte selgeks tehtud, kudaS seda tööd kindla põhja peale rajada tuleks. Selle juures on ka laewade ehituseks metsaostmise küsimus tuulutatud ja seda nõuu mõnelt poolt heaks kiidetud, mõnelt poolt oga ka ära laidetud. Kumbalgi pool on oma jagu häid põhjusi, mis kuulmise wäärt on. Meie oma poolt piame seda metsa ostmist küll wäga kasulikuks, aga üksnes tingimise wiisi. Nimelt piaks enne selgeks tehtud saama, kust ja kuda kõige kasulikum  oleks laewametsa osta, ja enne piaks ka aru saadud olema, kui kasulik metsaga kauplemine üleültse on. Aga praegu ei ole Seltsil niisuguseid mehi, kes ostetawat metsa oskaksiwad kindlaste takseerida, kas ta ka laewa ehituseks sündsat materjaali wälja annab. Ja kui mets ostetud on, kust siis laewa ehitajat meistrit wõtta? Oma kodust küll mitte, kõige wähemalt esiotsa mitte, ehk küll osawatest töömeestest mitte puudust ei ole. Madrustest ei ole ka mitte puudust ja neid on kaunis odawaste saada, sest kuna wäljasmaal madrusele 40 rubla kuus palka maksetakse,  teeniwad meie omad ka 20 rubla eest. Raha puudus ei tohiks seda nõuu ka mitte takistada, sest raha on ju esialguseks ka oma jagu juba koos. Poliitika ringwaatus. Wenemaa ja Saksamaa wahel kestab kurjategijate  wastastikune kätte andmise leping edasi. Esite piawad  aga kurjadteod, mispärast süidlasi kätte antakse, ära määratama. Weikeste süidide pärast jääwad tegijad kätte andmata. Kui aga poliitika kuritöö ühes mõrtsuka tööga, malts raha tegemisega, wõi põletamisega ühendatud  on, piab kätte andmine tingimata sündima, mitte aga trüki seaduse wastu eksimise, ehk sala seltskonnast osawõtmise juures. Peale selle pidada lepingu juures ka, nagu Inglise ja Saksamaa wahelgi, tingimiseks tehtama, et kätte antud inimest selles riigis, kellele ta kätte antakse, mitte muude süidide pärast, kui ainult sellepärast, mis eest ta kätte anti, karistuse alla ei tohita wõtta. Kindlused  on muidugi alles walmimata. Peale selle on Wenemaal Inglismaaga Asganistani piiride õiendamise küsimus ees, mis tarwis härra Lessar, kes esite Tiflifi pidi minema, nüid Londoni on läinud. Ka Saksamaal  on nimetatud kurjategijate kätte andmise lepinguga palju tegemist. Peale selle kaalutakse meel riigipäewa peal tollimaksu uuendust. Würst Bismark on kõrgendamise  poolt, et selle läbi mõne asjade raiskamine wähemaks  jäeks, nagu nimelt metsa asjus. Ka Põhja- Ahwrika konwerentS ajab Saksamaa mõtlema, sest ka temalgi on seal maatükke, mis ta omaks nimetab. Teadmata  on aga, kuidas see konwerentS lõpeb, sest et Portugaalia  töiste riikide mõtete wasta räägib. Bismarki 70-aastase sündimise päewa kingitus kihab ka wäga tema meeleliste pääS. Tema poolsed ajalehed toomad määratumaid  pikke kiituse kirju kantsleri kohta ja kutsuwad rahwast annete andmisele üleS. Ka wannutatud meeste kohtus nõuab BiSmark liigete Vähendamist. Muidugi on ka palju tema mõtete waSturääkijaid. Prantsuse lehed nähikse Inglise kahju üle kaunis rõõmsas tujus olewat ja arwawad, et selle läbi Jnglisemaale  jälle weikene märguandmine on olnud, et ta oma maade ahnust ükskord ometi järele piaks jätma. Prantsuse  leht „Franke" ütleb: „Et Inglismaa Kartumi langemise läbi nii alandatud on, siis unustame ka meie oma wiha tema waStu ära. See wõib wõimalik olla, et Kartumi langemise järele ka Gladstone langemine tuleb. Meie anname ühtlasi oma wõidetud naabrille nõuu, mitte hullus kättemakSmise tujus SuudanlaSte kallale tormata, waid maitselt oma töiste surumisepoliitikat  muuta. Ka kestab Prantsusemaal tööliste mässajate seltskond edasi. Nad ei taha enne oma rüistmisi  järele jätta, kuni neile nende nõuudmisi mitte ei täideta. Nad on mitmed sala koosolekud ära pidanud, kus päris hullud otsused on tehtud. Walitsus waatab aga wäga terawaste nende liikumiste peale. Graf von Pari S'i meelelised on aga kõige hullemad tööliste üleskihutajad,  lootuses, et Prantsusemaa piaks ennast siis jälle wiimakS „peastja" hoolde andma, kes muidugi nende aru järele siis graf von Paris olema saab. Nagu muidugi mõista, nutab Jnglisemaa ühes oma ajalehtedega Kartumi langemise pärast leina pisarates.  Kahju, mis selle läbi Inglane sai, ei ole mitte weike. Tröösti pakuwad aga ka mitmedki ajalehed oma rahwalle. Nõnda kirjutab „Statist": „Jnglismaa on palju suuremaidki õnnetusi mõnikord kandma pidanud; aga ikka on näha olnud, et uuS õnnetus Inglismaad