RäbinaS on 7. Mail rahet sadanud püsfikuuli suuruSteS terades, mis rutipõldudele ja noorte viljapuudele  rohkeste kahju on sünnitanud. Wõru maakonnast kirjutab Riia Wene lehele üks kaastööline, mis üht hirmutavat pilti kelmide tegevusest seal maakonnas annab. Kirjasaatja kaebab hobuste varguste  ja teeriisumiSte üle, mis seal igapäewaliseks asjaks saanud ja ka jo päise päeva ajal ette tulevat. NaesterahvaS  ei tohtida enam ükfipäinis sõita, kui neile kesk teed karmantshikud kallale asuvad, sõiduriistest maha upitavat  ja fiis hobusega minema panevat ja mitte üksneS hobuseid, vaid ka muid loomi hakkavad vargad waeSte talupoegadelt riisuma. Ta arvab seda kõik sellest tulevat,  et wargate trahvid liig nõrgad ja kohtud nende karistamiseks liig võimetumad näitavad, nõnda et kelmidel vähematki hirmu ei ole, võera omaduse lubamata wiistl püidmises. MiS trahw see siis on, ütleb kirjasaatja, kelm pannakse kaheks kolmeks kuuks ehk aastaks pooleks türni, kust teda pärast seda jälle vabaks lastakse, kuna ta kohe oma tööd jätte edasi ajama hakkab, künni jälle lõksu langeb ja siis üsna rõõmsa meelega tuttava kohta marsfib. Niisugustest kubiseda selle maakonna wangikojad täis nagu heeringatega täidetud pütid. Kui tähelepanemise väärt asja nimetab kirjasaatja, et ka naesteruhwad seda neile kasutoovad käsitööd toimetama hakkavad. Nõnda saanud mineval talvel politsei Wõru ligidal ühe naesterahwa kätte, kellel palju naesterahva ja kuus ülikonda meesterahva  riideid ning kaks revolvrit kaasas olnud. Kohtute  kasina karistuse pärast hakavat inimesed selle hädale ise seega abi nõuudma, et õigust mõistma ja kelmisid ise nuhtlema hakkavad. Seesugusel viisil on sell talvel kakS kelmi nii kaua nuheldud, kuni hing välja läinud. Ka sõit avaliku poSti tee peal ei olla sea! enam julge. 29. Aprillil s. a. on päise päeva ajal 3 versta Wõrust eemal, üks noormees ühe möldri kallale langenud, piStoliga teda küljest haavanud ja fiis ise kui tina tuhka kadunud. Haavatud wiiti Wõru haige majasse, kuS ta tänini põeb. Kuul olevat sügavas, kust teda võimatu olevat kätte saada. Röövlit ei olla veel kätte saadud. Töine sarnane lugu juhtunnd 2. Mail 22 werSta Tartust  Maidell'i mõisa postijaama juures: Üks mölder sõitnud  õhtu hilja rukidega linna. Nimetatad postijaama juures karganud kolm tundmata inimest tema kallale, kiskunud  teda koorma otsast maha, löönud temale kividega pähä kaks suurt haava ja sõitnud hobusega, pärast seda kui temalt ta rahakoti 5 rublaga riisunud, ära. Möldril olnud küll 116 rubla raha kaasas, mida ta oma vesti sisse ära peitnud, kust vargad seda mitte leida ei võinud. Mölder läinud kohe, umbes kesköö aegu, jaama kommissari  juure ja palunud maksu eest hobuseid, kellega enda riisujatele järele ajada. Kommissar aga ei lasknud ennast omaS magusas unes eksitada, laskis mehe väljaajada ja ei annud mitte hobuseid. Mõned ütlevad, et mölder postitallitaja üle kaebdust olla tõstnud, töised et ta seda tegema ei saada, kuna ta ometi tema vastu protsessida  ei arvavat jõudvat. Riiast. Meie kubermangude elu ja olu on viimasel ajal meie suuremate riigilehtedele rohket kõnemateriali annud. OmaS viimses numbris võtab „Uus Aeg" setteks jälle sõna, kuS ta usuvahetamisest kõneleb, mis siin ja seal suuremal ehk vähemal mõedul nähtavale tulnud. Sealsamas teab tema ütelda, et haagikohtunikudelt ja sillakohtunikudelt lähemas tulevikus ihunuhtluse andmise õigus ara saavat võetud ja seega selle karistuse viimased juured, mis ühel ajal nimetatud ammetnikude kätte veel jäenud, kuna ta muidu terweS riigis ärakautatud, välja kistud. Ta tähendab, et rahvas seda uuendust igalpool suure igatsusega ootavad ja seda päeva, mill oodetav seadus kuulutatud saaks, kui täielist pidupäeva saaks pühitsetama. Läti ajaleht Balss maenitseb oma sugurahvast väljarändamise kohta: Wäljarändajal on hulga teadmata  takistustega võidelda, nagu wiljaikalduste, põllutöö  riistade muretsemise, wiljaseemne saamisega j. n. e. Ka keele tundmise puudus on asujalle suureks raskuseks ja lahus asujatele tuleb veel see puudus juure, et nende lapsed ilma kooliõpetuseta piawad üleSkaSwama. Siis näitab „Balss", et need vabadikud ja sulased, kes wäljarändada,  koguni Kaukaasiasse minna mõtlevad, et sealt kergemat teenistust ja leiba saada, koguni eksiteel ja niisugune  lootus kergemeelne ja ilmaasjata iseenese petmine on, sest et pea igal pool sisemisel Wenemaal tööpaigad palju madalamad on, kui meie juures, sagedaste pool madalamad ja et igakord tööd mitte leida ei olegi. Kui küll Wene põlluharimine pühapäevade rohkuse pärast ja iseäranis seepärast et Wene talupoeg mitte omavoliline maaomanik ei ole, tagasi on jäenud, siiski ei pruugi mitte arvata, et wõeraid töölisi otse oodatakse ja Wenelased lahti lastakse. Töiseks annab nimetatud Läti leht väljarändajatee  nõuu, nõnda palju kui võimalik ühtekokku ja mitte üksikute perekondade viisil ükstõisest lahku asuda, Misläbi reifiõpetajate läbi hinge eest hoolekandmine ja koolide asutamine wõimalikuks saaks. Lõpuks nimetab ta, kuida seiejääjad töölised Väljarändamisest rõõmustawat, lootes et nüid nende palgad tõuusma piawad. Sellearwamise  wastu näitab ta et sellest teenijatele mitte oodetawat  kasu kaöwada ei wõi, kuna ainult terwed ja tublid teenijad ühes saawad wiitud ja põdurad ning kehwa terwisega kodumaale jäewad. Sellkombel Võida halbdus niikaugele edeneda, et maa rahwa Varanduse jõuud ka aeg ajalt enam ja enam kahanema saada, nagu lugu Spaanias olnud, kus mõne aasta eest kõik tublimad teenijad Ameerikasse wäljarändanud ja ehk küll mitmed laewatäied kulda ja hõbedat senna tagasi saadetud, jäi ta aasta-aastalt ikka enam oma õitsemast olekust tagasi. Balss küsib, kas ehk samasugune lugu, Väljarändamise läbi ka meie kubermangudele ei wõi kätte tulla. Kä ammetlik leht „Küla sõnumetooja", mida meie wallawalitsustele kätte saadetakse, kirjutab Väljarändamise üle, millest järgmist seia ülesmõtame: Wiimse kolme kuni nelja aasta sees rändasiwad mitu tuhat inimest Kaukaasiasse  Välja ja sattusimad sealse kliima ja põlluharimise olemise tundmuse puudusel, Viletsama järje sisse. Harilikul  Viisil walimad asujad rändamiseks kõige Vähem sündsamaid aegu, nagu kewade ja sui hakatust, kus nad hea päewapalga peale loodawad. See nende lootus Võib aga härmaste täide minna, sest et uued töölised mitte igal pool teenistust ei leia, ja suurem osa asujatest palawikn haigusesse sattuwad, kelle järeldus sagedaste Vee-töbi ja surm on. Loodetud rahakasu asemel, leidwad  perekonnad sellkombel aina häda ja haigust kauaks ajaks, sattumad Võlgade sisse ja tööjõuust rööwitud, kahetsuswäärilise olekusse. Näituseks on 1882 aastal Aleotowis 30 perekonnast 27 meesterahwast töötegijaist ära surnud —ja nõnda on lugu pea igal pool. Kui suur peaks küll õnnetumate asujate hulk üleüldse olema. Palawik on üks hariline haigus, mis sisserändanute hulgas laaStamat tööd teeb, iseäranis Heina ja Lõikusekuudes.  Paremine käib aga nende üksikute asujate käsi, keS sügise ajal Varemast Mihkli kuul wäljarändamad, kuna nad lahedamat ja sündsamat õhku eest leiawad. Sügisel ja talwel harjuwad nemad selle õhuga ja kliimaga ära ja seda tuleb arwa ette, et mõni neist pärast weel haigeks jäeb. Tallinnast. 7. Mail sündis Tallinnas ühe ettewaatamata  korstnapühkija läbi raske õnnetus. See puhastas  Toompea alewis Hollandi maja korstnat ja ViskaS katuse pealt oma luua üheS raske kuuliga maja hoowi. Kuul kukkus aga ühe all seiswa 6-e aastase poisikesele päha ja wigaStas teda nõnda raskeste, et tema elusse jäemiseks  wähe lootust olewat. Statistika komitee aruande järele on minewal aastal Eestimaal järgmised inimesed ülekohtu surma saanud. 1) üks talupoeg, kellele kaks metsamarast Wirumaal  Pudiwere metsas kepiga päha lõiwad, nii et ta kolme päewa pärast suri; 2) üks talupoeg, kes ühe kakeluse  peal nii rängaste peksa saanud, et ta järgmisel päewal  suri; 3 ja 4) talupojad, keda Wirumaal Wiitna kõrtsi lähidal nende põlemast elumajast tapetult wälja toodi; 5) aastane talupoja laps, keda tdine pois kiwiga surnuks löönud ja pärast Vette wiskanud; üks 60 aastane naene, keda tema poeg, Wisuste walla koolmeister,  usuhullustuses maha löönud; üks gümnasiumi õpilane, kelle surma üle lähem teadus puudub. Enesetapjaid  oli seal 17. Poomise läbi tegiwad endale otsa 10 meest, maha laskis ennast 1 soldat, ärauputasiwad ennast 3 meest ja 1 naesterahwas ja raudtee rööbaste peale heitsimad 2 meest. Häkilist surma surimad 68 inimest, nende seast 7 meesterahwast ja 2 naesterahwast, kes liia joomise läbi otsa saiwad. Kogemata wiisil leidfiwad õnnetumat surma 128 inimest, upumise läbi 50 meest ja 6 naist. Nende seas oli ka 6 last, kes ülewaatajate hooletuse läbi kaewudesse, tiikidesse ja kraawideSse  kukkufiwad. 19. Aprillil suri Wenemaal Harkowi kubermangus  mõisnik baron A. Rosen ära. Tema on Eestimaal  Mäetaguse mõisas sündinud, kadetti koolis üleskaswatatud  ja riigiteenistuses olles Keiser Nikolai Valitsuse hakatusel, mässajate liiki löönud, mispärast teda ühes töiste mässama te kaaslastega Siberisse saadeti, kust teda aga pärast Vabastati ja Keisri Nikolai ja pärast Aleksandri  11. armu läbi mitmel wiisil tema põlwe on kergitatud.  Oma noore põlwe raskeid eksitusi on tema äratunnud  ja kahetsenud. Oma wangipõlwe elulugu ja oma ja kaaslaste eksitust on ta ühes kirjas awaldanud. Ta olewat ka muud kirjatööd teinud, mis pärast tema järeltulejad  ehk trükile saawad toimetama. Wirumaalt. Rakweres saab 23. Juunil s. a. taluhobuste wäljanäitus ärapeetama. Eesti Kub. leht teatab, et kohaliste kiriku eestseisjatele kuberneri härra poolt käsk olewat tulnud, wäljanäituse kuulutust Vähemast kolmel pühapäewal järestiku kiriku ukse ees rahwale ettelugeda  lasta. Selle kuulutuse järele piawad talupojad, näitusele toodawa looma üle nimetatud päewa hommikul Rakweres teadust andma. Näidatawad hobused wõiwad 6 aastat Vanad ja ei tohi mitte wähem kui 1 arshin 14 wersh. kõrged olla. Ruune ei Võeta näitusele wasta aga aastased warsad wõiwad ka auuhinna osaliseks saada. Kõik näitusele toodawad täkud ja märad piawad Eesti maal nende omanikude eneste juures üleskaswatatud, mille üle kohaliku mõisawalitsuse tunnistus ettenäidata piab olema. Rakwerest kirjutab meile meie kaastööline: .Minewal  tõistpäewa hommikul 15. Mail oli siin linnas suur tulekahju. Wendade koguduse palwemaja Wallimäel, mis puust ja õlekatusega oli, põles ära. Tuli hakkas ööse kella ühe ajal ja lendas suure kiirusega üle maja katuse laiali, nii et inimesed, keS majas elastwad, nimelt üks wana kingsepp ja üks lesknaene oma tütrega, waewalt tuast wälja peasesiwad ja kõik nende Vara ja riided sisse jäiwad. Niisama jäi ka maja pööningule hulk wõerast kraami. Et wesi wäga kaugel oli, ei Võinud tulekustutajad  midagi awitada. Maja ja selle kõrwas olew kuur põlesiwad põhjani maha. Kust tuli lahti peasenud, on teadmata. Arwatakse, et ta on põlema pandud, sest kingsepp  oli oma raha, enam kui 300 rubla, maja pööningul  katuse sees hoidnud, mida wist kelmid oliwad kuulda saanud ja ehk öösel sealt raha otstma läinud ning maja sell wiisil põlema pannud. Ta oli kuulus palwepaik terwel Wirumaal, kus palju palwetajaid iga pühapäewal koos käisiwad, on aga nüid korraga tuhahunikuks saanud." —kl - Peeterburgist teadustatakse traadi teel ühest raudtee  õnnetusest, mis Bolgoie kohal juhtunud. Masina juhataja on raskeste haawatud saanud ja ahju kütjad on Vähema haawadega peasenud. Reisijate prahiwagun on täitsa purustatud ja konduktör kõige enam Viga saanud. Ühest Vankrist on üks abielupaar wäljahüppamise läbi ennast peastnud, kuna üks kolmas reisija raskeste puruks pigistatud on. Magadis Vankrites on ükS surma saanud ja töised kergelt haawatud. Õnnetust arwatakse kurja käe sünnituseks ja on raudtee Vaht Woronow, kes oma Viha kustutamiseks oma naabri wasta raudtee rööped lahti arwatakse kruwinud olewat, kange ülekuulamise alla Võetud. Meie kõhtude uuendamist ootawad peale meie eneste ka kõik suuremad ja tähtsamad riigikeelsed lehed ja kirjutawad selle üle, et seda kasutõutawat parandust, mis riigi head korda kosutama ja meie praeguse oleku läbi riigi elusüdamest lahutatud kubermangust enam ligendama ja ühte liitma saaks, nii pikale wiiwitatud. Juba 1862 aaStal, kui need parandused Wenemaa kohta wälja kuulutad!,  anti riigisekretärile käsku, kõigile kubermangudele, kes weel mitte uuemate seadluste järele Valitsetud ei saa, teadustada ja arwamisi riiginõuukogule ettepanna lasta, missuguseid muudatusi nimelt uute kõhtude sisseseadmistes ettewõtta tarwis oleks. Siis wõeti asi läbirääkimise alla, anti teda mõnesuguste kommisjonide kätte läbikatsumiseks, mille otsused 1870 a. kõhtude ministri läbikatsumisele anti. Pärast lasti see lüsimus koguni magama uinuda, nõnda et 14 aastat tema üle enam midagi ei lausutud. Waheajal saeti Kaukaasiasse mõnesugustest takistustest hoolimata, sest seal asuwad mitmetsugu rahwad ja sissejuurdunud  kombed oliwad uuendusele suureks raskenduseks, uued kohtud sisse, sedasama tehti ka Poolamaal, ainuüksi  Baltia kubermangud on neist siiamaani ilma jäema pidanud, kui siin küll kaugeltki niipalju raskendusi nende sisseseadmise wasta leida ei ole, kui eelnimetatud maades, arwawad Wene lehed. Piuks nüidki see nõnda pitka talweund puhkanud küsimus, kus ta uueste päewakorrale Võetud, pia täienema ja see igast õiglasest südamest igatsusega  oodetud uuendus, sest et küllalt juba sõelutud ja kaalutud, Varsti oma Vilja Võiks näidata, mida loota meil nüid asja on. Et palju Wene raudtee seltskonde ikka enam Võlgade sisse langewad ja aastased sissewõtmised mitte juhtunud õnnetuste kahju ära ei jõua tasuda, siis on riigiwalitsusel nõuu, seda hädapaiset sellkombel rohitseda, rt kõik raudtee Valitsused edespidi oma raha sissewõtmiste ja wäljaandmiste üle aruande sisse piawad andma. Kui meie sellepeale mõtleme, kui wäga korratumas järjes mõned raudtee tegewused on, kes määratuma summade kaupa kroonule kahju teewad, siis näeme, et parandust selles aSjas hädaste tarwis läheb. Mõne päewa eest teatasiwad lehed, kuida ühe Wene raudtee pealt korraga 154 ilmamaksuta  sõitjat leitud. Sedasama seaduse üleastumist tuleb siin ja seal tihti ette ja ka meie Balti raudtee peal. Riiginõuukogu ette, mis tulewal sügisel kokku astub, saawad mitmed tähtsad seadused läbiwaatamisele tulema, nagu nimelt: kauplemise seadus, joogi kauplemise  ja tollimaksude küsimus j. p. m. Kõigekõrgema käsu järele saawad nüid noored nikrutid terwe rügemendi juures olles lipu all wannutatud.  Mõne päewa eest saiwad pealinna kaardiwae nik rutid läbikatsutnd ja siis oma rügementi roodudesse ja 22. Sakala. 1884