Kui Saare kohtumees H. Utsu Põllumeeste seltsist oli rääkinud, siis rääkis Tarwastu kohtumees A. Reinwald  pitkemalt Põllumeeste Seltsi tähtjusest ja kasust ja tuletas elawalt meele, kuidas meie Wiliandi Põllumeeste  seltsi maja, kui terme Sakala maa auu ja uhkus alles pooleli seisab ning palus iga pidulist selle püha isamaa «altarile ohwrid tuua. See soowituS  ja palme läks nii rahwa südamesse, et silmapilk meie Põllumeeste seltsi maja ehituseks 84 rubla kokku tuli. Rõõm oli näha kuidas rahwa südamed selles isamaa aituseS hulgani õnnest paisusiwad ja palju neist lubasiwad Põllumeeste seltsi liikmeks heita. MõrnaSte küla koolimaja on wäga suur ja tore, wäljast maa- ja seest telliskiwidest. Tarwastu wald on 10 aasta sees 5 suurt walla koolimaja ehitanud ja tütarlaste kihelkonna koolimaja ehituse poole kulu kannud, nii et meie wald nimetatud wiimse kümne aasta sees üksi koolimaja ehituste peale umbes 25,000 rubla on kulutanud. Kui meie Aleksandri kooli korjandused  ja muud uuemad edenemised siia juure arwame,  siis ei ole meie Sakalased omal maal mitte wümsed ja töiste maakondade Eestlastel ei ole tarwis häbeneda, kui Piirikiwi neid Sakalasteks sõimab." Tarwastlane. Põltsamaalt. Põltsamaa Eesti Põllumeeste Selts on oma tegewust õige osawalt alustanud. Tema liigete arw ei ole mitte üksi juba esimesel aastal kohe 400 liikme peale tõusnud, waid tema on omale ise ühe kontori asutanud, kust seltsiliigete wili otse Peeterburgi linna ära müüakse, peale selle, kui teda seltsi enese masinates on puhastatud. Peeterburgisse  on tänawu juba seltsi kontorist 1300 tshetwerti  odre (15 wagongi täis) ära wiidud ja 3000 tshetwerti on weel seltsi aidas. Sell kombel saawad seltsiliikmed ligi 2 rubla tshetwerti otrade eest enam raha, kui kohaliste hindade järele. Meie lisalehes saab pea see kõne ilmuma, millega üks osaw seltsiliige seda tegewust Põltsamaa seltsis elusse äratas. Pärnust. Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul 24. Januaril näitas president C. R. Jakobson  mööda läinud aastat ja tööd lühikeses kujus ette ja arutas sealt õpetusi wälja, mis ka Wlewiku tööle juhiks wõiwad olla. Ta kahetses seda wäga, et mitmelt poolt meie EeSti põllumeeste seltsa nimelt kardetawaks püütakse teha ja seelpbi head ja rahulist olekut meie üksikute rahwuste ja seisuste wahel rikkuda. Seesuguste wale laimduSte wasta olla aga kõige parem waSWS auuS töö, millega, meie põllutöö järge tõSta ja seeläbi meie kodumaa ja terwe riigi kasu ja auu ülendada püütakse. Ka meie Pärnu põllumeeste seltsi töö olla nii seadusline olnud ja hoolsat püüdmist parema poole awaldanud, et ka kõige suurem waenlane  tema peale õigusega kaebdust ei wõi tõsta ehk tema kasu ei julge salata. Nüüd näitas kõneleja lühikeses ülewaatuses selle seltsi tööd mööda läinud aastal ja ka neid takistusi, mis selts ära oli wõitnud. Mullu aaSta on Pärnu Eesti Põllumeeste Selts 7 koosolekut pidanud, millest 5 Pärnus, 1 Wändras ja 1 Tori Sära peeti. WiiS koosolekut neist on president juhatanud, 2 herra M. Suigusaar. Pitkemaid  kõnesi on neil koosolekutel 27 peetud, ja nimelt: C. R. Jakobson 7, M. Suigusaar 4, J. TootS 3, Btuä. N. Sõrd 3, J. Tammann 2, J. MõttuS, J. Kõrw, J. Lüdimois, A. Hanson, swä. A. Sõrd, A. Roller, J. C. OtStawel ja N. Raudsepp igaüks ühe kõne. Kõik need kõned puüduwad teaduste küsimistesse, mis põllutöö ringis seisawad, nagu näituseks: Põllutöö kongresside tähtsusest, Soome wiisi järele wõi tegemisest, wiljupuude kaswatamisest, looduse õpetus koolis, tuulest, elektri wäest, pilwetest, lina harimisest, põllutöö ajaloost, wiina awaldused inimese kehas, lammaste kopsu lutikutest j. n. e. Ka üht näitust pidi selts mööda läinud aastal käsile wõtma, mis aga halwa aja, nimelt põhu puuduse ja külma kewade pärast, kus kõige paremad põllumehed enam omi elajaid hea korra sees ei jõudnud pidada, tänawuse aaSta peale pidi jäetama. Aga auuhindade Väljakirjutamine  kõige parema talumaja plaanide eest oli 60 plaani kokku toonud, plaani kokku esimese ja 1 plaan töise hinna w üüriliseks arwati. Töise kõne pidaS stuä. meä. N. Sõrd sellest, mis õhk inimese wereS teeb ja kuidas õhk elumajades peab olema. See wäga õpetlik kõne, saab terwelt Sakala lisalehes seisma ja sellepärast ei ole meil siis tarwis tema sisust pitkemalt jutustada. Nüüd tegi seltsi kaSsameister J. Tammann aru kassa olekust, mille järele 367 rubla 62 kop. kassas raha järele on, mis intressi peale on pandud. Lühikese waheajcr järel wõeti esmalt 19 uut liiget wasta ja siis walitsedi uus eestseisus ära. Siin andis seiemaalne president C. R. Jakobson teada, et temal liig suure töö pärast muial mitte enam edeSpidi Võimalik ei olla, prefitendi ametit Pärnu Põllumeeste Seltsis, keda ta kümme aastat rõõmuga juhatanud, enese peale wõtta. Uueks eestseisuseks walitadi: Presitendiks loodija J. TootS Pärnust, tema abideks preester M. Suigusaar Pärnust ja päriskoha omanik J. Tammann Wändrast; kassameistriks  päriskoha omanik J. Pool Wändrast ja tema abideks päriskoha omanikud M. Tampu Wändrast ja J. Jaakson Tammistest; kirjutajaks tolliametnik J. Kangur Pärnust ja tema abideks walla kirjutaja Weske Saugast ja käsitööline Arnemann Torist. Rewitentideks waliti: mõisa rentnik H. Werner ja kaupmees Kuusik. Nüüd tänas selts seiemaalset presitenti C. R. Jakobson'! tema töö eest seltsi kasuks ja walitas teda omale auupresitendiks, seda lootust awaldades, et auupresident ka edespidi kõigewähemalt paar korda aastas seltsi koosolekuid saaks juhatama. Tänades awaldas C. R. Jakobson, et ta ka edespidi nii palju oma töö jõudu selle seltsi heaks tahab kulutada, kui wähegi Järgmine koosolek  saab Weebruari kuus WändraS olema. Tartust. Mõni sõna toimetaja poolt, sille pealkirja all awaldab Eesti Postimehe uus toimetaja, kuidas tema seisukoht edespidi Eestirahwa parteide kohta saada olema. See pitk kiri on muidu wäga ilus, aga põhjusmõte, millest ta wälja läheb, on täitsa wale, ja sellepärast ei wõi meie ka terme kirja enesega midagi suurt teha. Wale mõte aga, millest „Eesti Postimees" wälja läheb, on see, et Eestirahwas kahte parteisse langeda, kes nagu sikud purde peal töine töise wasta seisawad, künni mõlemad mette kukuwad. Lugu ei ole sugugi nõnda. Meie Eestirahwas ei lange sugugi kahte parteisse, maid meie terme rahwas on üks ainus ühendatud terme Eesti partei. Aga selle ühendatud rahwa ainsast parteist on üksikud mehed wälja astunud, kes ennast töiste tööriistaks on annud olgu meelega ehk teadmata ja nende wasta on meil kibedat Võitlemist tarwiS. Seni maani nimetadi neid Baltlasteks, wõib olla, et neid edespidi Kolewlasteks nimetatakse. Meil on sellepärast ainult üksikuid parteimehi, aga rahwas on üks. Kui Eesti Postimees edasi Soomemaad nimetab, ja ütleb, et seal Soomlaste eneste wahel mingisugust partei wahet ei olla, siis ei ole see ka mitte õige. Seal on küll kaks parteid, aga need parteid on waenlaste wasta igal korral ikka jälle üks. ÜheS tükis on aga Soomemaal  küll parem lugu, kui meil: Soomemaal ei ole ilmaski pärisorjust olnud ja' sellepärast ei ole seal ka pärisorjusest järele jäenud lipitsejaid, kes wõera isanda tüki leiwa eest oma enese majarahwast hammustavad.  Kolewlasi ei ole neil, ja kui Eesti Postimees  Eestirahwa leht tahab olla, nagu Soome ajalehed  Soomerahwa lehed on, siis ei tohi ta mitte nii kaua oodata, künni ta purde peal waStalisega kokku puudub, waid ta peab selle eest hoolt kandma, et Kolewlaste sikk sugugi purde peale ei saagi. Kes arwab, et meie ajalehed ilma «sõitlemata läbi saamad, see wõtku sukawardad kätte ja laulgu „wanamemme" ehk muud laulu. See laul saab omal kohal ilusaste kõlama, aga meie põldusi ei saa ta mitte kiwidest ja mätastest puhastama, kuhu tugewat kündmist ja käerammu tarwis läheb. Meie loodame, Eesti Postimees  saab oma uue juhataja all pea ka ära nägema, et leige olek kusagil kohal ei kõlba, kus rahwa asju edüsi tahetakse ajada, ja et lipitsejatel üksi siis korda läheks rahwast tõeste kahte parteisse lõhkuda, kui neid pehme käega paitama hakatakse. Tartumaalt. Wäewaldne saksastamine. Meie oleme juba mitmest oma rahwa koolist jutustanud,  kuidas seal wäewaldne saksastamine pruugis, nii et Eestikeele rääkiminegi poiste eneste wahel käredaste ära oli keelatud. Nagu meile nüüd Kodawerest kirjutatakse,  on. ka sealne kihelkonna kool seesugune.wäewaldne  saksastaja. . Ükski koolilaps ei tohi seal sõna Eestikeelt rääkida) kes seda hädasunnil teeb sest koolipoisid ei mõista jo kooli tulles mitte sõna Saksakeeli  sellele pannakse ilma armuta kolk kaela, kuhu peale on kirjutatud: „Laiskuse eest". Need koolipoisid, kes endale seda teutuse märki kaela ei lase panna, saadetakse koolist koju. Selle osawa saksastaja kooliõpetaja  nimi on J. Schulbach. Riiast teatawad ajalehed, et seal 14. Januaril kella 9 ajal õhtu kena, heleda ja walge-hiilguseline tulekuul (ehk tulihänd), umbes 2 deetsimeetri suuruselt igapidi läbimõetes, arwata pooltõist sekundi näha olnud, mis peale ta, hiilgawaid sädemeid igale poole Mates, koost ära löönud ja kustunud. Tallinnast. Uus Tallinna Saksakeele ajaleh-t „Die Heimath" on nüüd juba enam nädalat ära elanud ja meie wõime rõõnMa tunnistada,  et ta nõnda kirjutatud on, kuidas meie paremUt ei wõi tahta. Meie ainus soowimine on see, et ta selleks jäeks, mis ta seiemaale on, mida meie ka kindlaSte usume. Et kõik töised Saksakeele ajalehed meie maal nagu kullid kohe „Heimath'i" kallale langesiwad, nii pea kui oma esimese numriga healt oli teinud, see on kõige paremaks tunnistuseks uue ajalehele. Soowida oleks, et kõik need Eesti mehed, kes Saksakeele ajalehta loewad, uut ajaleht seeläbi toetakfiwad, et teda enesele telliwad. „EeSti Postimees"  kirjutab ka omas 2-ses numris eesnimetatud uuest ajalehest ja ütleb siis: „Suuremaid wastaseid, kui C. R. Jakobson ja Harry Jannsen enne oliwad, ei wõinud leidagi, aga mööda läinud aasta wiimases Sakala numris loeme imekspanemisega, et asi koguni töiseks on saanud. Sakala teretab seal ajaleht „Die Heimath" suure hea meelega ja tunnistab, et tema põhjused selle uue lehega ühed olla. Nõnda on mõlemad  mehed oma mõtet muutnud. Harry Jannsen on nõnda nimetatud Baltlase mõttele selja pöörnud ja rahwa poole löönud, ja C. R. Jakobson ei ole sellepärast enam tema wastane." Nõnda kirjutab „Eesti Postimees". Meie omalt poolt ei taha seie muud juure lisada, kui seda küsimist: Mikspärast on Eesti Postimees „ imekspanemisega" lugenud, kuidas Sakala uue ajalehe programmi rõõmuga teretas?  Poliitika piirides ei ole muud sõbrust ja waenlust,  kui seda, mis eesmärgid kokku liidawad ehk lahutawad. Et Harry Jannsen nüüd uut poliitika teed on hakanud kõndima, kui ta nägi, et wana peal mitte oma rahwale kasu ei wõinud saata, see teeb temale ütlemata suurt auu ja annab sellest tunnistust, et tõsine isamaa armastus ka enne tema tööd on juhtinud. Et aga Harry Jannsen kergema tee pealt raskema peale on astunud, fee annab meile ka seda lootust, et ta praeguse teele truuiks jäeb. Oli aga lugu Harry juures kord nõnda, siis oli ka iseenesest mõista, et Sakala tema sõbraks pidi heitma, sest Sakala wäljaandjal ei olnud Harry Jannsen'i enese kui inimese wasta mingisugust wihawaenu.  Seda ei saa meile ilmaski keegi süüks wõima anda, et meie oma eratundmisi ülemaks seadame kui neid poliitika eesmärkisi, mille eest meie wõitleme. Eesti Postimehe „imekspanemine" on sellepärast ise imekspanemise wäärt, sest meie ei arwanud mitte wõimalikuks, et Eesti Postimehe praegune wäljaandja ajalehtede poliitika tööd mitte niisama kõrge auujärje peal ei arwa seiswat, nagu seda Sakala wälja andja arwab. Peeterburgist. Lähemates päewades ettetulew poliitika protsess 22 kurjategijate wasta saab kinniste uste taga ära toimetatud. Igal kohtualusel on aga luba, üht oma kõige lähemat sugulast kohtu toimetuse ja mõistmise ajal pealt waatama paluda. Peale selle on weel 50 istet Johtu ja adwokadi ametnikkudele pealt kuulamise tarwis olemas. Kes aga sisseminekü luba tahab, peab igakord «valitseja senaati ülema juhataja käest seks luba tähte paluma. Admiraal Shestakow on Keiserliku Majesteedi poolest merewäe ministeeriumi juhatajaks nimetatud. Wene ajalehed teretawad seda suure rõõmuga. Shestakow oli jo Krimmi sõa ajal Läänemeres  tähtis mees, kes iseäranis Soome ranna jauks õigel ajal ja tähtjal wiisil wasta wõitlemise tarwis hulga suuretüki paatist laskis ehitada, mis Inglastele palju pääsooja tegiwad ja neid kindluste eest werise pääga mitukord häbiga tagasi saatstwad. Nagu Wene ajalehed teawad rääkida, saada Lääne mere kubermangude kohtute rewideerimine senatõri  Manassein'i kätte antud. Peeterburgis teha pitkanäpu mehed õhkudel  õieti julgeste. oma tööd. Need olla enamiste lapsed,  kes, pealt näha ilma mingisuguse kurja nõuuta, tagant üles wankrisse hüpawad, kus sõitja sees on, ja siis suure näputöö kunstniku osawusega sõitja taskud  tühjaks teemad. Kärmeste lippawad nad jälle ära, kui tormijooks õnnelikult on lõpetatud, ning arwa on wõimalik, neid kinni tabada. Hullu koera hammas. Majawalitsejat Peeter Landraati hammustas tema oma koer l 7. Juulil  mullu aasta nõnda kõwaste kaesse, et luu ära purustas. Arst põletas küll kohe haawad ära. Politsei arst leidis töisel päewal koera tõeste hullu olewat ja laskis haige laatsareti wiia, kus ta haawad 1. Sep tembril juba nii kaugele oliwad paranenud, et teda laatsaretist wõis wälja lasta. 14. Detsembril tundis ta aga suurt wedelikude põlastust, iseäranis wee wasta, mida ta enam suu juure ei julgenud tõsta. Arst toimetas teda küll jälle 16. Detsembril laatfaretti,  kus ta aga juba 18. Dets. suure weekartuse waewlemise kätte ära suri. Kertshist. Nina otsast ära hammustatud. Mõne aja eest hammustanud seal üks linna wolinik waidlemise juures, oma seltsimehega karwupidi kokku minnes, tema nina, selle tulusa nuusutamise riista, juure ai otsast ära.