nõuuawad, km nad täielikud peawad olema. Et Olewiku pildi „tehas'es" aga seda wõimalik poleks olnult teha, seda tunnistawad sealt tänini Välja tulnud „pildid" kõige paramine, sest neist ei ole sagedaste tõeste mitte wõimalik aru saada, kas nad .inglit, härga ehk mõnda enne weeuputlist elukat kujutawad. Et aga plaanid üksnes siis wõiwad tulu saata, kui nad täielikud on, sellepärast sai nende omanikude (C., R. Jakobsoni pärijad) poolt Olewiku toimetajale teatatud, et tema sellekohalist pakkumist mitte ei wõi wasta wõetud saada. See pahandas hra Grenzstein'i, sest. et temal enam lootust polnud tähtsaid plaanist Olewiku tarwis saada. Mis ta nüüd tegi? Tema andis kirjawastustes asjale selle kuju, nagu oleks ta mis temal aga, nagu näidatud,  täitsa wõimata rahwale ja Jakobsoni pärijatele suurt head püüdnud teha, mis töised aga kiusu pärast ei ole sündida lasknud. Jälle wana laul: tema ilmasüüta kannataja ja heategija, kellel ikka õigus, töised tülinorijad ja kahjutegijad, kes talle ülekohud teewad. Kes asja täieste ei tundnud, nende silmas pidi ka asi seda nägu olema, seda tunnistab ka Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi otsus, tähendatud plaanide awaldamiseks mitte abi anda, sest et mõne ajalehe toimetus seda ilma hinnata oma peale olla lubanud wõtta. Ja seda Grenzstein tahtisgi, ning sellepärast oleme meie sunnitud  awalikult arutama, mispärast tähendatud plaanide Valmistamist ka ilma hinnata Olewiku pildi „tehaste" hooleks ei Võidud anda. Sarnaste Viguritega aga ei wõi keegi rahwa usaldust teenida ega head teha, waid sida üksnes kautada ja head asja takistada. Näitemüük. Omal elu päiwil kogus õnnis C. R. Jakobson hulga asju Eesti Aleksandri kooli kasuks Sakala toimetusesse kokku, mis wahele tulnud surma, kui ka mõne mu takistuse pärast tänini müümata seisiwad. Nüüd on nõuuks wõetud, neist asjadest 25. Märtsil see aasta Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi saalis Aleksandri kooli heaks näitemüüki  asutada. Õndsal kogujal enesel polnud mitte õnneks antud seda toimetada, katsume siis meie seda tema nimel ja mälestuseks seega teha, et sellest näitemüügist  rohkeste osa wõtame, ning seega meie priiuse mälestuse sammale jällegi kiwa ta ehituseks kokkukanname. Meie Aleksandri kool on esimene asutus, mis Eesti rahwas ühelmeelel oma enese käe peal on ette wõtnud, sellepärast on meie kohus igatwiisi  teda edendata ja tema heaks töötada. Ärgu lasku ennast selles töös keegi sellepärast eksitada, et wiimasel ajal Aleksandri koolimaja parandamiste kohta nurisemist ja laitust on olnud. Wigasid ja eksitusi laidetakse üksnes sellepärast, et nad paraneksiwad  ja neid edespidi enam ette ei tuleks. Meie oleme käe adra külge pannud, ning ei tohi enam tagasi waadata, waid peame seda südimalt edasi töötama,  kui maailma ees häbis j e ei taha jäeda ja Vastaliste naeru alla langeda. Weikene „Felliner Anzeigep" on wiimase Wiljandi linnawolinikude walitamise üle koguni pahane, sest kõige 28 Voliniku sekka olla ainsalt üks literaat (õpetatud mees) walitatud saanud. Mõisnikka olla küll ka kaks walitud, aga need olla tingimiseks teinud, et nad ameti üksi siis saada wasta wõtma, kui Vähemalt 5 literaati wolikogus istuda, seda aga ei sündinud, sellepärast „ tänanud nad selle auu eest, linna Volikogu nõuupidamisest osa wõtta." Nõnda jäenud siis üksainus literaat järele. Imelik on, kuda „Felliner Anzeiger" linna wolinikude walitamist rahwuse asjaks näitab pidawat. Tema ütleb: „ Nõnda on siis ülepea walitud: 2 Eestlast, 14 käsitöölist, 12 kaupmeest ja linna sindikus herra E. Faber üksainus literaat." Selle uudise järele on siis meil neli rahwust: Eestlased/ Käsitöölised, Kaupmehed, ja Literaadid. Meie waesekesed arwasime ikka, et linnawolinikude Valimisel rahwuse peale kõige wähem tuleks waadata, nüüd õpetatakse meid, et asi mitte nõnda ei ole. Wõi tahtis „Felliner Anzeiger" uusi ametnikust nimetates neid nende tööde ja seisuste järele ära jautada? Wõib ehk olla, aga ega „Eestlane" ju millegi seisus, amet ega töö ei ole. WiljttNdimaalt. Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi I. peakoosolek 19. Weebruaril 1883 aastal. I. Kõnesid pidasiwad: 1) President, alustuse kõne, milles ta seltsile head edenemist, kindlat meelt j. n. e. uueks aastaks soowis, ja lõpeks Keisri Herrat elada laskis, mis peale seltsi liikmed püSti tõusiwad ja waimustawalt „Ta elagu" laulsiwad. 2) Abipresident J. Tomson, kus kõneleja mööda läinud aastat meele tuletas ja seltsliku elu kasust, tema eesmärgist, seltsi liikmete ja eestseisuse kohustest pikalt ja laialt rääkis. Kõne lõpetusel tuletas rääkija ka Riigi walitsuse armu ja heategevust meie wastu meele ja soowis, et Jumal wõtaks meie Keisrit Tema walitsuse ajal kaitsta, mis peale seltsiliikmed püsti tõusiwad ja liigutawalt „ Jumal Keisrit kaitse Sa!" laulsiwad. 3) Seltsi liige J. Wöörmann, inimese looduse üle walitsemisest teadusega (mõistusega) ja teaduseta (mõistmata). Kõneleja pani näituseks ette, kuidas inimene mõistuse waral kõik looduse wäed ennast teenima sunnib, kuna aga mõistmata inimene nende ja ka töiste inimeste orjaks jäeb. Wiimaks soowis rääkija ka meie seltsi liikmetele, et nad kõik orja mõtted enestest ära heidakstwad, nimelt, et iga üks mehena enese eest wälja astuks ja mõistuse teel oma asju ajaks. 4) Põltsamaa kihelkonna preester W. Hink, laulmisest, kus ta selle üle kaebas, „et rahwas, Eesti rahwas, ei laula enam nii palju ja nii Lluste oma laulusid, kui ta laulis mõned ckümned aastad tagasi". Kõneleja seletas näituste waral ära, kui suur wägi laulul on, kuidas ta inimest waimustab ja teda auusate ja õrna tundmistega täidab. President tänas rääkijat niisuguse õpetliku kõne eest kõige seltsi nimel ja palus, et kõne saaks lubatud ajalehes ära trükkida, mis ka lahkeste lubati täita! 11. Seltsi sisemistes toimetustes saiwad läbi räägitud ja otsused tehtud: 1) Eesti Kirjameeste Seltsi kirja üle, mille küsimine oli: a) „kas saadab Põlts. põllum. selts ise saadiku Keisri Herra kroonimise pühaks Moskwasse, wõi walitseb mõne töise seltsi saadiku ja kui palju lubab seesama selts saadikule reisi raha ja b) kui palju lubab ta Kreisri Herrale kingitawa pildi hinnast,  mis peale 1000 rubla on, oma tasuda wõtta?" jäi, et liikmete aasta maksule 30 kop. juure-panna; sellest juure pantud summast saagu 30 rubla pildi hinna wähendamiseks antud, aga järele jäenud raha jäegu saadikule reisirahaks. Selts saadab ise saadiku, kui kõrgemalt poolt luba saab. 2) Pärnu põllumeeste seltsi kirja üle, mille läbi talumajade plaanide awaldamiseks ajalehtedes abiraha meie seltsi käest palutakse. Otsuseks jäi, et abi ei saa mitte lubatud, sellepärast et seltsi kassas wäha raha on ja ka sellepärast et mõned ajalehtede toimetajad olla seda oma peale lubanud toimetada wõtta. 3) Abja koolm. J. Jungi kirja üle, mille läbi kirjasaatja seltsi liikmeid palub, temale sellega abiks olla, et omad nimed need temale üles annaksiwad,  kes temast kirjutatud raamatut „Kunstsõnniku olust ja kasust", osta soowiwad. Selts oli selle poolt, aga aja puuduse pärast jäi nimede korjamine tulewaseks koosolekuks. 4) Tuletas seltsi juhataja Tallinna tütarlaste käsitöö kooli meele ja palus waheajal selle heaks priitahtlika andeid kokku panna. Sisse tuli 5 rubla 30 kop., endise summaga kokku 14 rubla. 5) Missuguses ajalehes selts omad protokollid j. n. e. ära trükib? Selle tarwis sai „Sakala" walitsetud. 6) Saiwad herra Kurriku Stenografia õpetuse tabelid seltsi liikmetele wälja jagatud, mis selletarwis wäljaandjast enesest oliwad kingituseks saadetud. Selts laskis selle eest nimetatud herrat kirjalikult tänada. Seltsi tulewane kokku tulek määrati 25. Märtsi k. p. peale, hakatus kell 12 lõuna ajal. Uusi liikmeid tuli 8 juure. Seltsi liikmeid oli peale saja kokku tulnud; osawõtmine  läbirääkimistest oli wäga elaw. Peale selle rääkis abipresident mõned sõnad lõpetuseks, mis peale selts „Jumal keisrit kaitse Sa!" lauldes ära lahkus. Seltsi kirjatoimetaja P. Toom. Pillistwerest. Esimesel Paastukuu ehk param ütelda Wastlapäewal, peeti siin Pillistwere kihelkonnas Kõu mõisas Eesti Aleksandri kooli heaks näitemüüki. Palju Eesti neiude ja peiude tehtud ja kingitud asju sai sell päewal ära muutud. Ohtu, nõnda arwata sell ajal kui seajalgu söödi, tuli saal puupüsti rahwaft täis. Põltsamaa Eesti Põllumeeste esimees herra Rose kõneles lühidalt, et kõnepidamine sellel näitemüügil fillakohtu poolt ära olla keeletud. Nüüd mängis Põltsamaa pasunakoor ning näitemüük algas. Kõige enam rõõmustas rahwas selle üle, et kaks kenaste ehitatud rahwa riides noort neiut asju wäljapakkuda aitafiwad. Et pakkumine elav? oli, wõib juba sellest näha, et üks kinnine kiri, mis üks noor Eestlane kirjntanud, 1 rubla 35 kopikat maksma läks. Tänu kõigile Eesti neiudele ja peiudele, kes lahkeste andeid kinkifiwad ja kogusiwad ning näitemüüki toimetasiwad!  Püüdkem igaüks omast kohast teha mis kellegi jõuud kannab, et meie Aleksandri kool pea wõimaliknlt elule ja teule saaks aidatud! 4. B—pp. Pärnumaalt. Wändrast. Näitemüük ja loositamine.  Meie Aleksandri kooli abikomiteede tegewus hakkab uue eluga peale; asjad läheksiwad jõudsaSte edasi, kui tülid aga pea- ja abikomiteede wahel ükskord  otsa jõuaksiwad. Pühapäew 27. Weebruaril lehwitasiwad lipud lahkeste Wana-Wändra ruumika wallamaja ees. Kohaline abikomitee ja rahwas pidasiwad  Aleksandri kooli heaks näitemüüki ja loositamist. Ehk küll ilm pahur oli, oliwad ruumikad tuad nõnda rahwast täis, et liigutama enam ei peasnud. Asju oli wäga suurel mõedul kokku toodud. Tõeste imeks pidin ma seda näputööde hulka panema, mis kokku oli toodud. Tõeste, suureks auuks Wändra „kudruS kaeladele", kes ise ka kiiduwäärt kombel wana Eesti Pärgadega pidule oliwad tulnud. See wana, liht ilus peaehe on küll seda wäärt, et ta uuesti neiude poolest auu sisse peaks saama tõstetud. Ei olegi weel ammu, kui ta Wändrast wõerdus. Mõnigi neiude ema on weel pärjaga käinud. Aga ma unustasin  pärja tuhinaga pidu enese ära. Esimees algas pidu kõnega, milles ta näitas, et Aleksandri kooli laiendatud plaan ka rohkem tööd tarwitab, milleks ka kõiki rahwast, iseäranis neiusid ja noorikuid appi palus. Suure waimustusega lauldi selle peale: „Jumal, Keisret kaitse sa!" Nüüd algas loosimine ja pakkumine wahetades. Waheajal rõõmustas rahwast  W. koolmeistri laulu- ja J. koolmeistri mängukoor.  Kahju, et aeg mulle ei lubanud, pidu otsa ära ooodata, ega sissetulekut, mis muidugi mitte weike ei olnud, teada saada. Mai kuul tahetakse jällegi sarnast pidu ette wõtta, milleks südamest õnne soowime. —x — Sissetuleku üle kirjutab aga töine käsi: Ajalehtede kuulutuse järele pidas Wändra kihelkonna rahwas, oma uueste walitud abitoimekonna juhatusel, 27.Küünlal näitemüügi ja loofitamise pidu ära, mis sellepärast wäga tähtjas ja kõigile eeskujulik on, et sissetulekutest midagit wälja ei antud. Rahwa lahke käsi oli selleks 1500 asja ning 41 wakka wilja kinkinud ja toimetajad kandsiwad tarwilikud kulud wabatahtlikult ise. Pidu algas muusiku mänguga. Selle järele pidas toimekonna esimees lühikese, aga meile wäga tähtsa kõne, mille peale keisri laulu lauldi. Näitemüük  ja loositamine wahetasiwad ükstöise järele. Wahede ajal rõõmustas koorilaul ja muusikamäng kuuljate südant. Rahasaak oli järgmine: Loositamisega  173 rbl. 85 kop., müügiga 132 rbl., piletitega 22 rbl. 30 kop., kingitud 15 rbl., kõik kokku: 343 rubla 15 kopikat. A. I. Tartust. Tartu linna wolikogu tegi mullu otsuseks  linna päralt olewate Sootaga ja Saduküla talukohad,  mis tänini linnale renti maksiwad, päriseks müüa. Linna wolikogu koosolekul 3. Märtsil teatas linnapea, et 102-est Sootaga ja Saduküla walla taludest praegu juba 82 talu päriseks olla muutud, 10 talu kindlaste ära kaubeldud, nõnda et paljalt 10 weel ostjaid pole leidnud. Tartumaalt. Nurja läinud eksam. Pühapäewal  6. Märtsil tahtsiwad noored wargus - õpilased Äksi kiriku juures weikest proowi teha. Selle tarwis õpetas üks noormees, kes 21 aastat wana ja ennast warguse kunstiga juba tuttawa arwas olewat, oma 15-ne aastase noorema wennale kätte, missuguse hobuse ta pidi mõtma ja kuhu poole sõitma. Tema ise aga -lubanud ühte jalgteed mööda pisut eemale mastu tulla ning hobusega ära sõita. Hobuse maht aga juhtus nägema, kui noor hobuse armastaja minema hakkas, ning tema appi hüüdmise peale ajasimad mõned leeripoisid  margale järele. Umbes wersta kaugusel saiwad nad ta kätte ning tõiwad tagasi. Wanem wend oli näinud, et margale järele sõideti, ning pööris ühte kõrmalisesse majasse sisse. Weikese marga tunnistuse  peale toodi ka tema õpetaja kiriku juure tagasi, kus mõlemad puu külge kinni seuti, kus nad kui häbi sammas senikaua pidiwad seisma, kuni rahwas kirikust wälja tuli. Eksam oli nurja läinud. Töisel päewal saiwad noored kunstnikud wallamajas karistatud ning stis Tartu sillakohtusse saadetud. Walgast. Palwe ja soow. 12. Detsembril 1882 asus Wa lga linna Eesti Aleksandri real kooli naesterahwa abikomitee. See abikomitee on nüüd nõuuks mõtnud Mai kuu sees Walgas üht näitemüüki ehk basaari nimetatud kooli heaks ära pidada. Seepärast  palub ta kõiki ümberkaudseid auustatud isamaa poegi ja tütreid, noori ja manu, meie kasulikku ettewõtmist  töö ja lahke annetega tuetada ning näitemüügi heaks kõiksugu asju koguda, mis ihukatteks tarwitatakse