Eesti seltside, Aleksandri kooli ja Eesti rahwa edendajate  termist joodud. Kui üks noormees Eesti neiude  ja perenaiste termist oli joonud, tõstis üks meie kewadise lille-peenra õie-oks, neiu L. G., oma healt ja tänas neid, kes nende nõdrema sugu peale on mõtelnud, soowides, et Eesti noored mehed kindlusele kaswaksiwad ja kui tugewad tammed elu turul heljumata  seisaksiwad, siis wõida nõrgad tapu wääned nende najal edasi jõuda ja loodetawat maimu-wilja kanda. Sellepeale laulis naeste koor ilusa healega: Nad elagu! Wiimaks tutwustadi ühes lühemas kõnes koosolejaid selle teega, kus peal meie teaduse riigi ja maimu waldade Agawuste sisse wõime tungida,  kui soowime maimu wabaduse wäärilised olla ja oma kaaskodanikude maimu kõrguse piiril ühes kõndida;  ning näidati, et raamatu kogu see päris teaduse  tare, kirjanduse kamber ja hariduse ait on. Et meil Kanapääs üks niisugune üleüldine laenu raamatu kogu puudub, soowiti mõeldud raamatu kogu selle päewa mälestuseks asutada ja meie waimuhariduse looja armulise Riigi-Jsa auuks „ Kanapää Aleksandri Laenu raamatu kogu'ks" nimetada. Nüüd on sellele oma alus pantud ja meie ettewõte kindel. Ka Aleksandri  kooli heaks panti hea raha summake kokku. Kõnede ja söögi maheajal kaunistas meie pidu Kanapää laulukoor ilusa Eesti ja Soome lauludega; peale selle oli eesnimetatud pasuna mängukoor ja meel üks noor muusiku kaswandik, „ Kanapää wiioli mängukoor",  pidu lõbustamas. Wiimane oli küll õige noor kahe kuu wanaduses lapsukene, aga oma hoolsa kaswataja  koolm. J. Leppiku osawa juhatuse läbi mõistis  ta juba kaunis tundlikult nutta ja meel selgemine naerda, mis igat kuuljat waimustas selle noore 7 healelise wiioli koorile tublit käsmu, head edenemist ja kaunist õitsewat wiljakandmist südamest söönuma. Pidu muu ilustuste, nagu tulepommide laskmise, waniku ja kullatud käbidega kuuse okstest ehitud akande, postide (tulbade) ja kõne tooli, mitmesuguste kirju särama laterna ja lipude, lilledega kaunistatud laudade  j. n. e. kõrwal on nimetamise wäärt pidulaua  rätik ühe ilusa pildi, riigi adleri, ja järgmiste sõnadega: „19. Webr. 1880. Auu meie Keisrile Aleksander !?. Kõrge Isa, Aleksander Töine! Sinu liigis Hiilgab weerand sada aastat õnnis pölw me'e riigis. Sinu auuks ilma maa, ristirahwas koguna Hõiskab täna tänuga: Jumal Keisrit kaitse Sa!" Peale selle oli kaks auupilti (transparent!), kuhu kõik selle päewa tarwilised tähendused, aasta-ajad ja järgmised  sõnad: „ Hõiska rahwas! Aleksander 11. Meie eest hoole kannab, künni Jumal talle elu annab," mitmesuguste sündsa wärwidega kenas tähtedes, ilusas  lille ja waniku ehetes mäga osamaste sisse lõiganud  oliwad. Künni pooleni ööni wältas koosolek, siis lahkusiwad pidulised tänuliku südamega ükstõisest ära koju minema. e j Wõru maakonnast. Oiendaw kiri. Põlwa / koolmeistrilt'! simiest rmstute nngltüsest, kellest omas / wiimases numris jutustasime, oli paljalt „Eesti Postimehe"  ja „maarahwale" kirjutatud, aga Saksakeele ajalehed oliwad nii rumalad olnud, teda ka ümber panema, ja seal ta mitte õiendamata jääda. /Mue' D awaldab omas 58'""s õiendust: „Wist on Põlwa kihelkonna  mõisnikud suure imekspanemisega „Neue Dörptsche  Zeitung'ist" seda „Eesti Postimehest" .wälja wõetud teadust tähele pannud", et nad „kõik mullu kõhutõbe ajal sündinud kulud 1600 rubla suuruses  omast taskust ära tasunud olla", sest et esmalt ühe Põlwa kihelkonna kulud mitte nii suured ei ole olnud, maid nad kõikides Wõrumaa kihelkondades,  kus kõhutõbi walitses, nii palju olewat wälja teinud, ja töiselt ka selle kihelkonna mõisa mammad sarnast otsust sugugi teinud ei ole. Eksitus „Neue Dörptsche Zeitung'i" 50 '"«s numris on seeläbi tulnud, et Põlwa kirjasaatja Eesti keele sõnast „mõisnikute kassa" mitte aru ei ole saanud. „Eesti Postimehe" kirjasaatja oli selle sõnaga „mõisnikute kassa" maakonna  kassat arwanud ja kõikide kihelkondade nimel, kus kõhutõbi walitses, meie maa ülematele selle Wõru kreisile tehtud heateu eest tänu tahtnud ütelda; nagu ka tõeste mõisnikute konwendi otsuse järele need kulud maakonna kassast wälja peawad. tulema. Oige küll, et see „Eesti Postimehe" kirjasaatja sõna „mõisnikute  kassa" mitte lähemalt ära ei olnud seletatud, kust wõimalik oli, kõne mõtetest wälja arutada, et selle sõnaga Põlwa kihelkonna mõisnikute kassa oli arwatud. G. W. Schwartz, pastor. Põlwa kiriku mõisas, 5. Märtsil 1880." Nõnda on õpetaja Schwartz'i õiendaw kirw-Meje tahaksime seie paljalt juure lisada, et /,Eesti Post? mehes" seda sõna „mõisnikute kassa" sugugi ei seisa, maid seal öeldakse: „Aga kuulge: pühapäewal 29. Jan. teadis meie õp. herra Schwartz oma kogudusele  rõõmusõnumeid kuulutada, et nii heaste arsti rohu pruulijatel kui pruukimatail, rikastel ega waestel Eestirahwa seast punast kopikut maksta ei tule, waid seda olewat meste auustatud mõisawanemad, 1600 rubla, eneste peale wõtnud ja omast.taskust wälja maksnud." Siin ei seisa mitte sõnakestki „mõisnikute kassast". Aga mõnes kohas ei tähenda peu täis sõnu midagi; neid on jo kerge wälja mõtelda ja ette laduda. Kahju aga, et „Eesti Postimehe" lugejad nii palju tänupisaraid selle asja pärast enne aegu ära on pidanud walama! Tüllinnast. EestiWa Hem-maakohtus on aastal 1879 W" kohut m õMetud: 1 kiriku waras, 2 Soodoma patulist, 4 inimeste tapjat (neist 1 mõisnik, 2 talupoega ja 1 soldat), 10 naisterühmast, kes omad lapsed ära oliwad tapnud,  5 majapõletajat, ja 162 warast (nende seas 1 mõisnik ja 11 linnakodaniku). Iseenese tapjaid 011 8. Linda Eesti laewameeste seltsi vidulik koosolek KeiMM..WajMeM ' atitase juubeli päema pühitsemiseks. Seda kallist püha pühitses Linda selts pidulikult 24. Webruaril. Et kõned ja laulud ka siin needsamad tänu awaldused oliwad, nagu muial pidude peal, sellepärast wõime aga lühidelt nimetada, et kõne-pidajad selle pidul järgmised  oliwad: Seltsi president G. Eslon, abipresident J. Herms ja seltsi liikmed Jaanwerk ja Mühlbach. Pidu ajal anti eestseisuse poolt järelseiswaid rõõmusõnumeid  seltsile teadce: Esmalt on Linda seltsile Rakweres abiselts juure tulnud. Töiselt oli eestseisus auustatud käe läbi kirja saanud, et Ministerium seltsile,  kui juba üks osa raha koos on, ka raha poolest abi saab andma ja ühe rewitendi nimetama, kes nii heaste seltsi kui riigi kapitali üle walwab. Isegi on mõista, et seeläbi asi rahwa silmas palju julgemaks saab minema, keda seltsi wastalised juba iga pidi eksitada püüawad. Suure pidu mälestuseks wõttis Selts J. Hermsi ettepanemise peale nõuuks, üht kapitali  asutada, kelle intressist üks adwokadiks õppija noor Eestlane stipendiumi wõiks saada, ning tehti ka kohe selle kapitali korjamisega alustust. Pidusöögist wõtsiwad ligi 100 koosolejat osa. Tükikene toorust „Tallinna Sõber" läheb omas rahwa pimestamise töös Ma nii kaugele, et seda imeks wõiks panna, kui asi mitte mõnes tükis liig jõle ei oleks. Omas 11. numris on ta jälle üht kirja Sakala seest nii käänanud ja wäänanud, et wiimaks nende sõnadega lõpetada wõib: „ Läheks ilmatarkuse õpipoistel korda, seda sidet oma roostetanud pusnugadega katki lõigata, siis langeks inimese sugu järskust kaldast alla koleda kooba põhja ja selle koleda kooba nimi on „Nihil"! Need sõnad ajawad karmad ihu peal püsti ja lugejad saamad  wist küsima, missugune kiri Sakalas „ Tallinna Sõpra" seesuguse „koleda kooba" serwa peale wedanud  on. Kui meie nüüd wastame, et see meie kaastöölise  A. P. kiri „Teadus, usk ja ebausk" meie Lisalehe 8. numris on, siis saamad seda wist wähe lugejaid uskuma. Aga lugu on tõeste nõnda. „ Tallinna Sõber" on oma meistri-tüki malmis teinud.  Ja kuidas on ta seda malmis saanud? Noh, ta käänab esmalt meie kirja ütelused ümber, see on ta waletab, ja siis arutab ta malest malet. Meie kirjas  on usk (mitte kiriku usk) ja teadus kõrwu seatud ja on öeldud, et ilma usuta inimese sugu oma endise rumaluse sisse tagasi langeks. „Tallinna Sõber" aga näitab, nagu oleks meie kirjas öeldud, et usk ja teadus „üks töise wastased" on. Oma wäga segast arutamist lõpetab ta nende sõnadega: „Meie oleme siin usust üleüldisel kombel rääkinud, sellest usust, mida iga inimene oma südamepakituse järel otsib, kui tema wõim elule Siis ütleb „ Tallinna Sõber", et nHte ei räägi, ' kelle tarwis „kiriklik laste ja jesuiitlikult kokku sõlmitud, ja kui siis Sakala kirjast mõned tükid wälja on wõetud, siis käänab see „Tallinna Sõber" selle kirja ütelused nõnda ümber, nagu oleks seal ommeti kiriklikust usust räägitud ja see kiriklik usk ja teadus wastastiku seatud. Tõeste, see on üks suur kunsttükk, mis siin „Tallinna Sõber" teeb, sest nüüd wõib ta keelmata oma lugejatele edasi liiwa silma puistada ja wõib ka sinna juure lisada: „Meie kitsas leht ei luba meile, kõiki seda meelesegadust  ja teadusesegadust arutada, millest see mõistmata õpipoisi töö täis on." Aga neist sõimusõnadest ei ole küll, „Tallinna Sõber" sõimab meie kaastöölise A. P. tööd weel toorema sõnadega, nagu: „solgi seeme sobitaja", „solgi pott", ~kihupää", „kirjaproowidega  solgitud" n. n. e. Kõik see kiri läheb aga selle peale wälja, üleüldse Sakalat teutada, ning meie saak- sime wäga imeks panema, kui see kiri mitte mõnes Saksakeele ajalehes ümbertõlgitud ka wälja ei saaks tulema, sest seks näitab ta just kirjutatud olewad. Eestirahwa seas wõib see „Tallinna Sõbra" kiri üksi wiha sünnitada nende wasta, kes seda rahwast nii toorel kombel tema eestkostjates laimab. Selge mõistusega  Eestlast ei saa ka „Tallinna Sõber" oma jesuiitliku  kawalusega ilmaski õigelt teelt kõrwaie petma, sest nende silmas on tema töö, mis ta on „Nihil". Riiast. Näitus. Need, kes suwel asju Riia näitusele  wiiwad, wõiwad neid raudteede ja aurulaewade peal alandatud woori-hinnaga edasi toimetada, ja nimeltz Balti raudtee peal edasi ja tagasi 30 protsenti odawamalt,  kui muidu, Pärnu ja Kuuresaare aurulaewad (C. Beythien Riias) 50 protsenti. Asjad peawad aga järelseiswa adressi all minema, kui seesuguste hindade alandamist soowitakse: „An das Executiv-Comite sür die 111. baltische Ausstellung, Herrn H. Thiemer Co. in Riga". Seie tahtsime weel juure lisada, et Viimane  ülesandmise tärmin 15. April on. Need asjad,  keda sinna maale näituse komiteede teada ei ole antud, ei lange enam auuhindade mõistmise alla. Peeterburgist. Keiserliku Majesteedi Ketserina  termis on wiimasel ajal jälle pahemaks läinud.  Südame põksumine läheb ikka kangemaks. Töiste haiguste kõrwa on ka weel magamise tuju tulnud. Jõud kadub ikka enam ja enam ära. Jällegi on 14. Märtsil ööse sala Lrükimaja  Peeterburgis ülesleitud, kus ka 16 kirjaseadjat töölist kinni on wõetud. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Würsti Bismarki sündimise päewal 1. Aprillil on ka Keiser Wilhelm tema juures käinud õnne soowimas. Inglismaalt. Inglismaa kuningana on wõerusele läinud. Endine Prantsusemaa kuningana Eugenie on aurulaewaga Aafrikamaale sõitnud, et seal kõik neid kohte waatamas wõiks käia, kus tema poeg omad wiimased elupäewad ära elas ja surma sai. Lõuna-Aafrikast. Seal on Transwaalis Inglaste  ja Hollandi kolonistide wahel lahing olnud. Inglaste sõamehed, kelle hulk 550 meest olnud, olla esite talupoegade kallale tunginud ja neist 80 meest maha löönud. Siis on talupojad 400 Inglast ära tapnud ja töised wangi wõtnud, ühes hulga moona ja ühe suuretükiga. Aastast. Mekka püha ülem (ülem-sherif), kes Muhamedlaste kõige pühama Kaaba templi hoidja, on ära tapetud. Ülemsheris on Muhamedlastele umbes sedasama, mis paapst katoliigi kirikule on. Uueks püha ülemaks on sultani poolt Abdul Matheb Effendi nimetatud. Kirja wastused. 172) M. W. A —s. Oleme tanuKl kätte saanud, aga ruum ei lubanud pitkemalt rääkida. 173) K. Gl. P—s. See on üks nii imelik juhtumine, et ma sellest töiste pääkomitee liigetega pean rääkima. 174) M. W. K—s. Mõlemad kirjad saamad peaaegu muutmata trükitud. Täname wäga. 175) A. D—l S —s. Isamaa laulul on ilusad mõtted, aga wormi poolest on puuduline. Töist laulu ei ole wõimalik trükkida, ehk küll wäga kena on. 176) C. W. T- f. Selle asja kohta on palju kirju tulnud ja oleme temast ka nii palju rääkinud, kui meie lehes wõimalik oli. 177) J. R. N s. Sedawiisi ci ole wõimalik, aga saame ehk mõnd mõtet Teie tükist tarwitama. 178) P. K. S.-J—s. Nalja Marti oleme tarwitanud, laulu tuleb enne trükkimist rohkeste muuta. 179) F. W. S—s. Lühikeselt ci maksa jutustada ja pitkalt ei kanna ruum. 186) J. S. A—s. Kui lugu nõnda oli, siis on ta inetu küll olnud. 181) J. S. P—s. Kui Teie nõuate, et omas lisalehes rööwll lugusi peaksime jutustama, siis ei wöi meie seda Teie soowi täita. Saate laatade peal raamatu kaupmeeste käest oma waimule seesugust toitu enam kui tarwis leidma. 182) K. K. L—s. Teie arwate, et meil nüüd juba nii palju lugejaid on, et igas lehes kaks suurt pilti wõiksime anda. Suured pildid  makiawad 56 künni 80 rubla tükk, igas lehes kaks pilti, teeks ligi 7660 rubla aastas wälja. Nii palju ei ole meile tänawu wcel raha sisse tulnud. Mikspärast ei ole Teie omi sügawaid mõtteid talla naha peale kirjutanud? Siis oleksime Teie kirjast omale paar saapaid lasknud teha, nüüd peame teda muidu paberi korwi wiskama. 183) K. P. Wenemaal. Koolide poolest näikse Teil kurb lugu kull olewat, aga sellest asjast meie ajalehes rääkida, ei tooks Teile mingisugust  kasu. 184) A. W. H. M—h. Tänuwäärt sõnum, saame jutustama. 185) M. L. W—s. Ei sünni trükkida. 186) J. K. T—s. Saame seda kirja omas lisalehes awaldama. 187) J. P. L—l. Ei wöi trükkida. Kui rahwas läbikaudu koolmeistri wasta nii halb on, siis peab koolmeistril ka süüdi olema. 188) C. R. T—s. Saame jutustama, aga uii pitkalt ei ole wõimalik. 189) G. C. j. t. P —s. Täname wäaa. Saame peaaegu terwelt  trükkima. 190) M. K. M—s. On Nalja Mardile liig pitk. 191) J. K. R—s. Meie ei usu mitte, et selle seadmisega tcelkauplemine  ära on häwitatud, sest linna ccs ci mõju jo seesugune seadu .> enam ühtegi. Meie arwame ennema, et wärawa ees kauplemine nüüd weel enam õitsema hakkab. 192) H. S. P—l. See on küll sille koolmeistri naisest ütlemata  rumal ebausu temp olnud, aga ajalehes ci maksa temast ühtegi rääkida. 193) A. S. T—s. Teie waimustawat kõne saame nii pea kui wõimalik trükkima.