Tallinna Sõber 22. Teine aastakäik. Tallinna/ Ztw Lchekun päälva! IM Uteiildne aealeht Eestirahwale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas l rubla, poot-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 1 rubla 40 kop., - pool-aastas 60 kop Kuulutused maksawad iga rea esik selle aseme pealt 5 kop. Tellimised ivöetakfe wasta: Tallinnas: Lindsors'; päriate trükimajas. H»ctcrõurgis: J. C-. Seekandt, l) lalnsxouÄg » 54. Hartus: W. Just. - Hirnus: K. Kudewiita. Ztallweres : L. Wattty. Haardes: A. Seideköcrg. Kapsalus: H. A. KollSerg. Kuresaares: Tsi. Lange. Amblas: K. Kr. Raudkepp.— Maal: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. A. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass Acer,,) Register : Kõigekõrgem kuulutus. Kassi kuld. Omalt maalt: Tallinnast: Linna-sõnumiks. Tallinna wee-torud. Graf Kotzebue. Baltimaa Politsei-kohtute uuendamine.  Peterburgist:  Leinu- ja matuse asjust. Greekamaa Kuniuga-Praua. Würst Gortschakow. Hiina-fõda. -- Kuuramaalt- Maru. Waua mees. Soomemaalt: Wilja-kaswust.  Hundid. Moskmast: Pushkiui mälestuse-sammas. Raudtee-õnuetus. Wolga jõc äärest: Häda. Igalt poolelt. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austri a-Nngrumaalt.  Inglismaalt. -- Nootsimaalt. Balkani poolsaarest. Sissesaadetud: Näitcuiäng Tallinnas. -- Kiriku teadused. Jumala Armust Meie Aleksander Teine Kõigi Weneriigi Keiser ja Jsewalitseja, Poolamaa Kuningas. Soomemaa Suurwürst j. n. e. j. n. e. j. n. e. Anname teada kõigi meie ustawatele alamatele: Jumala, Köigewägewama tahtmine, Tema äramõistmata püha eeshooluse teede peal on olnud, Meile üht rasked läbikatsumist pealepanna.  mis Meid ja kõiki Meie maja määramata  leinamisega täitnud on: Lehekuu 22. pääwal  sel aasta! on Meie ar m astu d Abikaasa,  Ketsri -Prona Maria Aleksandr  ow na pikalise haiguse järel, mis juba kana aega murelist kartust sünnitas, surnud. Kõik tarkade arstide nöun peale tehtud ettewõtmised  Tema tennise parandamiseks, kõik hookus ja kõik pehmed murekandmised, mida palaw armastus ja elawam allaheitmine nende südames äratas, tuuuistasiwad ennast Meie sügamaks  kurwastuseks selle häda wasta wöimatumad  olema, miS Tema kallist elu lõpetusele saatis, seda elu, mida Tema wiimise otsani kõikumata Oma ilmaliku kutsumise kõrge kohuste ja kristliku helduse-tegude läitmiseks pühitsenud oli. Jumalas hingama Keisri-Proua wäsimata emalik murekandmine noorede kaswaudikv.de hulkade  heaks nendes kaswatamise asutustes, mis Tema Iseenese ülewaatamise all seisiwad, Tema südamelik osawõtmine wiimise sõea ohwrite ja nende perekondade hädast, mis mitte üksi isamaa piiretes ei möödunud, waid ka kaugel elawate usu-osaliste üle ulatas, jaamad seda loodame  Meie kindlast ikka nende tänulikkus mälestuses  elama, kellele Tema õnne saatis ja saamad Kõigearmulisema, Köigeõigema Kohtumõistja  ees paremas ilmas oma tasumist leidma. Kui Meie nüüd selles kindlas uskus ainust kinnitust leiame ja Ennast alandlikkus anustnses Kõigekõrgema seadmise alla kummardame, siis kutsume Meie kõiki Meie ustumaid alamaid, Meiega ühes südamelikule palwele Taewa-Jsfa poole, selle kojuläinud puhta hinge rahu eest igawese õnnistuse pühades paikades. Anuetud Peterburgis 22. Lehekuu pääwal aastal ükstuhatkaheksasadakaheksakümmend pärast Kristuse sündimist. Meie walitsnse kakskümmendkuuendemal  aastal. Peakirja alla on Keisri Majestäti Kõrgestoma käega kirjutud: Kassi kuld. Kas mäletad armas lugeja, kui omal muretal lapsepõlwel liiwahaukuS mängisid? Päike paistis  soojaste ja liiw libiseS läbi sõrmede, kuida neid ka kokku viigistasid ja liiwa pidada tahtsid.  Allapidi, allapidi, senna kust wöetud oli; ei olnud seal pidamist, nii kui elupääwadel pidamist  ei ole, kuida neid ka kinnipidada tahaksid,  kuida ka peu sisse viigistada. Allapidi, allapidi haua poole, ega seal pidamist ole! Aga sel ae. l. ega sina sea! weel tähele pannud, kuida pääw pääwa järel kabus; neid oli sinul ees weel küll. nõuda kui liiwahaukuS liiwa küll oli. Kes neid ettearwata, kes neid lugeda suutis, neid eeõolewaid elupäiwi, mis iseenesest tuliwad, ilma et sinul neid kangutada ja kokku - kanda oli l Sina ei soowiuudki ka neid pidada; eks olnud eespool midagi tulemas, mis sinu lootusrikka silma ees kulla läikis hiilgas? Eks tahtnud sina kullast õnne kõigi nende ümber punuda, kes sinu! armsad oliwad? Kõiki head ja kõiki, ilu tahtsid siua nende üle kallata; kõiki rikkust, mida oma mehe jõuuga kokkukaudsid, kui suureks said. Ja, oleks se aeg aga juba käes, oleksiwad nõdrad lapsepääwad juba möödas!  Maailm on suur ja maailm on täis rikkust,  ja wara, ja se on wägewa lööwõimud oma, ja täiel mehel on palju wägewad töö-wõimu; miks tema maailma suurest wara st suurt osa wõtta ei mõi! Suurema usinusega, kangema wöimuga pugesiwad käekesed kerge liiwa sisse, kui oleks selle seest juba nüüd midagi kallist wara wäljakaewata. Korraga mis se oli? Midagi kõwemad puutus sõrmede külge; midagi rabenes ja tükike jäi peusse. Siua tõmmusid silma ette. Terakas mustjas puru oli peus, aga terade wahel läikisiwad kulla lehekeses  päikese paistes. Kuld! Selge kuld! Ja seda oli liiwa sees weel rohkem. Rõõmust wabisewa kätega rookisid sina liiwa, kuida se ka mägise tagasi firises. Suur tera kas kiwi seisis sinu ees; terad pudeuesiwad kergest sinu käte all ja kõik oliwad särama kullaga segatud. Oti se üks leidus! Mis nüüd eit ütleb!. Rõõmuga  ja rutuga kogusid sina sellest kallist warast  rüppe, mis aga mahtus, ja lippasid koju poole. pEit, eit! Kulda, kulda! Mina leidsin kulda palju kulda! Seal on weel! Kõik liiwamägi on kulda täis! Ega nüüd enam taadil  tarwis ole talwel läbi lume puid raiuma minna, ja nüüd ostame /Lanakubja suured lehmad,  ja ostame eit, mida meie ostame? Seal on weel kulda küll!" Aga eit waatas  naerates sinu peale: »Kassi kuld!" Mis se oli? Oli sinu leidus muidu, oli sinu rõõmus lootus tulema elu-ilu peale tühine?  ,K ulda katsutakse läbi tules, inimest kiusatuse s". Eit pistis peeru põlema ja pani mõne kullalehekese peale. Paljas  must tuhk jäi Hiilgamast kullast järele. Kassi kuld! Närtsiud oli sinu esimene lootus.  Nukra meelega istusid sina uurkas, künni noor wirk maim uues te lahuwibutas ja uus lootus noort rinda paesutas. Asjata ka kasuta ei olnud sinu lootus ka mitte. Sina leidsid üht õpetust, mis edaspidise elule suuremad kasu saatis, kui peutäis kulda. Sina õppisid tundma.  et kuld üksi ei läigi, ja et kõik kuld ei ole, mis läigib. Sina õppisid iga asja läbikatsuma, enne kui seda läikima wäljauäituse pärast omaks wõtsid, ehk kui hiilgama koore pärast hinda andsid.  Se leidus teritas sinu silma ja karastas sinu mehist meelt, mille abil eksimata üle kirju elutum aStusid, kus niipalju üle kullatud räbalaid müia pakutakse ja nii sagedast kirju ja säraw kooruke kõlwalumad sisu katab. Eluaeg õpetas  siud aga edaspidi meel mitmesugust kaSsi - kulda tundma Onu sinule, kui sina ennast iial wälzaspidisest säramast läigist petta ei lasknud! Üleüldine inimese armastus, kannatus Vendade  eksituste ja uõdruste wasta on südameharituse  parem mili, mida Ristiusu õpetus külmab  ja kosutab. Se on selge kuld. Ka /Sakala"  õpetab kannatust ja auustust /võera-usuliste"  wasta ja pakub sellega oma lugejatele kulda. Aga laseme läbi tule käia, katsume järel, kas ei ole ehk ka kassi kuld. Mõera-usulised ja meie kohused  nende wasta"; selle pealkirja all toob sSakala" Nr. 17 üht juhtkirja, mida meie siin läbikatsuda tahame. Kui „ Sakala" hakatuseks waua-aea usu-tülideft  krisilittus kirikus ja sest kanuatamata meelest rääkinud on, mis teise-usulifi tuleriitade peale medas, ja kui oma rõõmu selle üle tunnistanud  on, et meie mitte enam , neis metsaliste aegades" ei ela, siis kirjutab  se aealeht edasi: /Äga siiski on ikka ka meie aja! mee! „mehi, kes sellest kasu tüünemad, kui wiha /vaen mitmesuguste usuliste wahe! edasi /eslab, ning palju on mee! inimesi, kes noo,rest  põlwest saani teiste usuliste wasta wiha „omas südames kammivad, ilma et nad teak/nvad,  mis selle wihale juureks ou. Palju /iu meie ajal nagu pimedusega löödud hingesi,  kes kõige paremat ja kõige auusamat /nimest kohe halwemaks ja pölgatawakski pidada wõiwad, nii pea kui nad kuulewad, ,et ta töist usku on." Kui /Sakala" mahe aeal mõned Piibli-salmid  wvõriti tarwitanud ja tagurpidi seletanud on, kirjutab edasi: ,Möni lugeja arwab, et need sõnad, nns ,praegu rääkisime, mitte poliitika aealehe asi ole, waid üksi kantsli peale kölbawda