sest et suur osa mere- ja maamäe moona wõerastest sadamatest oleks osta ja toimetada tulnud. Kolmandaks  ei oleks ka pärast wõidu - saamist mingit üli tähtsat mõidusaaki Hiinariigi küljest loota olnud, sest et Wenemaa sealt poolt mitte oma piiride laiendust, maid aga nende julget seisust ja kaubakasu laienemist pääasjaks peab. Saime seda nüüd ilma sõata, rahulise lepingu teel kätte, siis on see just, mis taheti ja mis osawad Wene poliitika mehed oma suure isatnaa kasuks nüüd ommeti korda toimetasiwad. Euroopa poliitika peale waadates on Hiina segaduste  lõppemine pealegi parajal ajal tulnud. Kreeka ja Türgi tüli wõib igapäew kes teab mis muutusi Eüroopa poliitikas sünnitada, ja nimelt wõib Inglise pääministri Gladstone mõtteline ministeerium Londonis pea langeda ja Beaeonsfeldi nõuulised mehed sealse riigi tüüri oma kätte saada. See kõik oleks wõinud, kui sõda jo Hommiku-Aasias põlemas oleks olnud, Venemaale meel suuremaid raskusi ette wedada. Sealt poolt aga on nüüd waenlaste käest tööpõld ära wõetud. Wenemaa seisab korraga jälle lahtisel kätel ja kõigel poliitika jõuul Eüroopa ja nimelt Türgi- ja Kreekamaa asjade juures oma endise koha peal. Meremäe sõale walmispanemine Hommiku-Jndiamerel tegi esite küll tööd ja kulu, aga on juba siiski omalt kohalt käsuline  olnud, et selleläbi kartus ja lugupidamine 'Weneriigi  waStu seal pool wäga on tõusnud, ja jault pealegi Hiinalaste eneste kuluga, sest nad ise peawad selle eest kahju tasuma. Peale selle aga, et Wene merewägi Hiina rahu-lepingut oli aitanud kiirustada, wSib teda, kui Hommikumerelt Eüroopa wete poole tagasi pöörab, Türgi piirides Weneriigile õige taimis minna. Sellepärast on siis rahuleping Hiinaga praegu Wenemaale suureks kasuks, sest ta teeb igapidi Weneriigi  käed Hommikumaa tülides lahti. Poliitika ringwaatus. Wana Wttaw asi on, et würsti Saksa keisri majas palju wägewaid temale ühtepuhku auku püawad kaewata. Seiemaale on ta neid aga ikka ärawõitnud ja tema wastalised on häbiga taganenud. Nii on nüüd ka krahw Eulenberg, naga juba jutustanud oleme, ministri ametist pidanud tagayema ja würst Bismark on uueste oma wastaliste peale wõitu saanud, ehk küll krahw Eulenberg märgukirja  Keisrile sisse akdis. Ilma Bismarkita ei saa Saksariik mitte läbi ja sellepärast saab igamees langema, kes würsti poliitikale takistusi tee peale püüab seada. Türgimaal on Saksariigi saadik Hatzfeld Saksa woli katsunud näidata, aga tema püüdmised ei ole mitte korda läinud, waid asjad seal niisama segaseks jäänud, nagu enne. Saksariik püüab Kreeka-Türgi tüli heaga ära lämmatada, aga see püüdmine ei taha korda minna. Sõda saab Sakslaste püüdmistest hoolimata wift tulema, ja siis ei ole Türklasega enam nalja. Wist saab ta siiS Eüroopast täitsa wälja minema. Aga kelle kätte langeb tema pärandus? See mõte teeb Sakslastele pääwalu. Wiimasel Türgi sõa ajal oli Inglane Sakslasega  ühes nõuus ja Wenelane ei saanud sellepärast mitte oma wõidu kasu täieste kätte. Praegune Inglismaa  walitsus on enam Wenelase poolt; ka on Inglismaal  oma koduste asjadega nii palju tegemist, et ta ennast palju WSeraste asjade sekka segama ei hakka. AluStab nüüd uus sõda Türgimaal ja aetakse sealt ehk Türklane wälja, siis ei saa ka Wenelane seda lugu mitte waikselt pealt waatama, sest Konstantinoopoli on Weneriigi lõunapoolne looduslik wäraw. Würst Bismark  aga arwab wist, et mida wägewam naaber on, seda kardetawam ta on. Würst Bismark soowib sellepärast,  et asjad Türgimaal wanamoodu edasi lonkama jääkfiwad, kuuni ehk tulewikus Saksariik jõudsamalt ligi wõib rääkida, kui seiemaale. aal walmistatakse nii kangeste sõale ette, nagu sõda iga silmapilguga alustama. Ateene linnas on raekoja ja gümnaasiumi majad laatsarettideks sisse seatud, kuhu haawatuid wasta tahetakse  wõtte. Wõeraid pealikuid wõetakse ka sellesama auuga ja nimega Kreeka sõatpäe teenistusse, mis neil muial oli. Kuidas on aga lugu Türgi ma aga? On ta ennast nõnda ette walmistanud, et ta wasta jõuab panna, kui waenlased igalt poolt peale tungiwad, ühelt poolt Kreeklased, töiselt poolt Albaanialased ja kolmandamalt  poolt ehk ka Bulgaarialased ja muud? Türgi sõawäega on wäga waene lugu. Riigiwalitsuse rahapuudus  on nii suur, et soldatid seesugust ülespidamist ei saa nagu tarwis ja nende elu ütlemata waewaline ja waene on. Toit on waene ja sellepärast sureb palju sõamehi ära, ehk neid on liig palju haiged. Albaanialased põgenewad enamiste ara mässajate sekka, kus nad palju paremat ülespidamist saawad, kui Türgi teenistuses. Waewalt on loota, et nõnda waeselt peetud soldatid waenlase wasta jõuawad panna, olgu Türgi soldat muidu küll wähega ülespidamises harjunud. käsi käib kodumaal niisama halwaste, nagu kõlon!!oes. Hirm on praegu peremees Inglismaal,  sest hirm täidab kõikide südameid ja juhib kõikide tegewust. Kus wähegi kasermuid, kuninglikuid lossist, kantsi ehk tagawara aitast on, seal on ööd ja päewad otsa suured wahisoldatite hulgad wahtimas. Mitte üksi Londois, waid ka maal on igal pool mässamise kartust, ning Kroonu ei julgegi tagawara wäe püssa enam oma magasiinides hoida, waid on neid iga sõamehele kodu hoida annud. Kardetakse, et Jirilased magasid kuidagi wiisi tühjaks riisuwad, mis nad ka juba mõnes kohas teinud on. Seda hirmu Inglaste südames on Aafrikamaa õnnetus-weel suurendanud. Sest see kautatud  lahing Buurside wasta, kus ka Inglaste ülemkommandõr  langes, on muidugi mässajatele julgust annud. Ka Paavstil Roomas on kitsas aeg käes. Teda on UMnaM 20. Webruaril teretamas ja temale õnne soowimas käinud, sest et sellel päewal kolm aastat täis sai, kus ta püha-isa kohused enese peale wõttis. Seal on paapst omas wastuse kõnes ütelnud, et ta tänawu terwe kristliku maailmale ühe suure „jubileumi" wälja tahta kirjutada. Kirikul olla praegu wäga kurb ja kitsas aeg, kus teda sugugi nii ei auustada, nagu tema kõrge auujärg, mis temale Kristus inimeste õnnistuseks  annud, seda tarwitada. „Jubileum" pidada kristliku hingedele wõimalikuks tegema, et palwe ja heategude teel ligi wõiwad aidata, kirikule paremat tulewiku sünnitada. Omalt maalt. WiligMA. Wiliandi Eesti Põllumeeste enesM tänawu, ka jubäteadwad, ühe suurema seltsimaja, mille tarbeks kahe Vakamaa suurune krunt juba enam kui aasta eest tagasi nelja tuhanda rubla eest ära osteti. Suur jagu materiali on juha koos ja kewade alustab ehitus,  keda sügiseni aegsaste malmis tehakse. Meie Eesti Põllumeeste Selts Wiliandis on juba nii suur, et. mõnusat korterit, kus nii palju liikmeid kokku wõiksiwad  tulla, Võimalik leida ei ole. Sellepärast saab seltsi uues korteris nimelt suur saal olema, keda ka muidu kontsertide ja sarnaste tarwituste peale wälja üüritakse, n. n. e. Seltsil küll nüüd meel nii palju raha ei ole, kui maja maksma wleb, aga seltsile antakse  nüüd hea meelega raha obligatsionide wasta wõlgu, sest selts maksab kuus protsenti aastas intressi ja antud raha on nii julge koha peal, nagu kunagi muial. Selts loodab, et ta kümne aasta sees omad mõlad kõik ära maksab, mis jo mitte raske ei saa olema, kui meie mõtleme, et nüüd juba ligi 200 päriskoha omaniku seltsiliikmed on ja et edespidi wist keegi meie weikestest põllumeestest seltsi ukse taha ei saa seisma tahtma jääda. Läti Selts Riias ehitas enesele ka wõla peale mõne aasta eest tagasi seltsimaja  üles, mis 60,000 rubla maksma tuli, aga millest mõlast nüüd juba õige suure jau maha on maksnud, sest et Selts kohe peale kahe tuhande liikme peale tõusis. Mikspärast ei peaks siis terwe Wiliandi maakond mitte ühest majast jagu saama, mis paljalt kümme tuhat rubla maksma tuleb! „Jse on mees" ütleb Vanasõna! on asemele Mnkse-Maarza õpetaja L. Fanckhaenel Valitsetud. Õpetajad J. Lipp ja H. Tresfner oliwad wähem healesi konVendi saadikute poolest saanud. Meie arwame, et see Valitsemine kõige selgemine ülesse näitab, kellele kõige suurem kahju sellest tuleb, et meie tõsised rahwamehed praegu kahes parteis elamud. Annaks Jumal, et mõne mehe silmad kord juba lahti lähäksiwad ja ühendatud tugew käsi meie asju kodumaal igapidi juhiks! Uus põllumeeste selts pidada, nagu „Eesti Põllumehe" esimene nummer jutustab, Palamuse  kihelkonnas tõusmas olema. Meie ei saa aru, mis niisugune selts weel peab tähendama, kuna Tartu maakonnal juba oma põllumeeste selts on. Juba maakonna seltsi on raske ülemal pidada, lest põllumeeste  seltside tõöpiir on suurem kui kellegi muu tööpiir, ning ta tarwitab palju waimu ja wara jõudu. Seda ei wõi ühes ainsas kihelkonnas mitte sellel mõedul olla, waid selts saab seal ikka enam ehk wähem - üksiku meeste woli all seisma. Kihelkonna põllumeeste seltsi ei saa sellepärast riigiwalitsus tõeste ka mitte kinnitama ja nad wõiwad üksiainult suurema seltside osakonnad olla, nagu Ruhja selts praegu Ökonoomia seltsi osakond on. Saab Palamuse selts Tartu Eesti põllumeeste seltsiga ennast ühendama, ehk saab ta meie weikeste põllumeeste ühendust lõhkuma ja ka mõne toredama suurema seltsi külge heitma? Riiast. Kongressi wiimasel istumisel, mis 17. Webruaril ära peeti, walitsedi kindral -kongressile, mis Märtsi kuul Peeterburgis saab olema, kaks saadikut  ja nimelt krahw Keyserling Kuuramaalt ja von Essen Kastrist. Et töine saadik mitte weikse põllumeeste  seast ei walitsetud, nagu mõnelt poolt soowiti, sellepärast andsiwad weikse põllumeeste 6 saadikut peale kongressi kubernäri herrale palwekirja sisse, et kõrge ekselendsia herra kroonumaade minister ühe saadiku 11. kongressi jauskonnast weikeste põllumeeste seast ise kindral-kongressile walitseks. > Talltttnalt. Kir iku tüliasjad. Peeterburgi Wene azaleyt „GÄos^" mnas 41. numris 10. Webruaril Tallinna kiriklikude tülidest juba kolmat  korda, mida wõimalikult sõna sõnalt' ümber paneme:  „ Lugejatel on juba tuttaw uue õpetaja asendamine  Jaani kiriku jutlustaja koha peale. Tähendame weel, et selle koguduse liikmed kõik linna Eesti elanikud  on. Meie seaduse andmine (riigiwalitsus) on selles arwamises, et õpetaja walimise asjus Lutheruse usu kirikutes otsustaja heal koguduse liigete päralt on; waimuliku esiwaldadele (walitsustele), s. o. konsistooriumidele  on wõimus osandatud, kogudusest walitud õpetaja sisseseadmist keelda, aga täielti seaduses ettepandud  punktide järele. Tallinna Magistraal waatab aga tõisiti selle asja peale, ennast selle juures Balti kubermangudes olewa seadusliku kiriku patronaadi peale toetades, mille järele üks inimene ehk asutus, keS seda raha annab, mis kiriku alal hoidmiseks tarwis, sellega ühes ka jutlustaja asendamise õigust (õigust õpetajat sisse seadida) oma kätte saab. Patronaadi õigust praegusel ajal Jaani kiriku üle. omandades, on Magistraat aga koguni tähelepanemata  jätnud kaht wäga tähtsat asjaaru: üht millel üleüldine tähendus on ja mis omas põhjuses Magistraadi  patronaadi õigust kõikide Tallinna kirikute kohta wälja tõukab, ja töist mis iseäralikult Jaani kiriku kohta puutub. Asi on see, et uue linnaseaduse sisseseadmisega  Balti kubermangude linna Magistraadid terwelt ja tingimata niisuguste asutuste tähendust kautasiwad,  kellel linna asjanduste tallitamistega ehk kellel üleüldse mingi walitsuse kohusega tegemist oleks nad päriwad ainult kõhtude karakteri, sellepärast loetakse  neid ka ammetlikult kõhtude ministeeriumi alla. Kui/ weel Tallinna Magistraat siiamaale uue linnaseaduse  sisseseadmise käsu wasta mõned rahasummad, mis kirikliku tarwituste päralt on, oma käes peab, siis ei ole selle raha äraandmine uue linnawalitsusele muud enam, kui paljas küsimine millas, kas on seeüle  juba kirjawahelduS wältamas. Sell kombel on selge, et Magistraadil kui kohtul ilmaski õigust ei wõi olla kiriku patronaati oma käes pidada,'mis kohaliste seaduste 11. jau 1057 artikli järele üksi linnade päralt on, s. o. niisuguste asutuste päralt, mis linna walitsust toimetawad. Aga sellest on weel wähe. Jaani kiriku kohta iseäralikult ei wõi Magistraadil juba sellepärast patronaadi õigust olla, et niisugune õigus, nagu ülemal räägitud, üksi selle tingimise juures on, kui kiriku kulust kannetakse ja seal juures ka õpetaja ülespidamise maksu. Jaani kirik on aga koguduse oma kuluga 1866 ehitatud ja saab sestsaadik ka sellesama koguduse waraga alal hoitud  ilma kellegi abita, ei Magistraadi ega linna walitsuse  poolt. Nüüd küsime, mille peale põhjendab Tallinna Magistraat oma nõudmist, mis ennast selle juures näitanud, et ta õpetajat Asimuth'i linna konsistooriumile  kinnitamiseks ette pani, kes ka nüüd kiriku peal ammetit peab, olgu küll, et terwe kogudus oma soowi, õpetajat Jürmann'i saada, wäga selgeste tunnistanud on. Seaduslikud koguduse esimehed (wöörmündrid) ei lasknud muidugi teada parajat aega mööda minna, konsistooriumis Magistraadi määramise wasta protesteerida.  Aga see'p see wiga on, et konsistooriumi liikmed  needsamad raeherrad on, kelle arwamiste järele õpetaja Atzmuth enam koguduse meele pärast peab olema, kui koguduselt omalt walitud õp. Jürmann. Konsistoorium lükkas palwe tagasi, üteldes: „LiguS Jaani kiriku õpetajat sisse seadida on täieste Magistraadi,  kui seadusliku kiriku patrooni päralt." Kahju, et ülem kubermangu walitsus, kelle nõuule kubernäri juure koguduse liikmed pöörasiwad, mingit wahediku ametit oma peale ei wõtnud, millega õnnetumaid  Eestlasi Magistraadi ja konsistooriumi isewolilise  teu eest oleks kaitsnud.