sünnib. Bacninh on nüid kaua ettewalmistamise  peale ommeti kord ära wõetud ja Prantslasi selle ärawõitmise juures paljalt kõiges 70 meest surma saanud. Kindralid Millot ja Negriers on nimelt selle ärawõitmise kallal töös olnud ja ei olnudki see töö nõnda raske, kui ettevalmistamine ja kartus oliwad. Prantslased tahawad nüid oma wõitudega ka natukene edasi minna ja weel Haimanl saart Hiinlaste käest ära wõtta. Prantsuse kindral Millot, kes hiljuti alles sõawäljale läks, kirjutab warssi kodu tagasi, Hiinlased ei olewadki  nii wäga sõahimulised ega Prantslaste wastalised, nagu seda esite üeldi. Pekingis olla sõaparteilased wähenemas, mis aga õigusega heaSte kokku ei kõlawat, sest et mujalt sõnumed  tulewat, et ka need, kes senini rahu eest kostsiwad, prinz Kong ja wiitsekuningas Li Hung- Tshang oma seisukohta muutnud olla. Nemad ütlewad, et Prantsuse peaminister Ferry übes oma wälimiste asjade toimetaja ministriga mitmel wiisil Hiina riiki ja nende 400 miljoni  suurt rahwast pilganud ja pahandanud on. Kergeste wõib küll asi nõnda minna, et seal Hommikumaal suur sõda sünnib, mis Prantslastel liia kauguse pärast kerge pidada  pole. Kriftianiast Norwegi pealinnast tulewad päew päewalt ikka uuemad sõnumed. Peale peaministri, keda riigikohus iseäralise maksu alla ja ka ammetist lahti mõistis, on nüid ka üks töine minister kohtu alla pandud ja tahetakse  tedagi ammetist lahti mõista. Kuningas Oskar, kes hiljuti Norramaa pealinna läks ja keda tema adjutant Gadd saatis, pidi sealt sedamaid oma adjutanti kodu saatma ja uut asemelle tellima, sest et adjutant Gadd ka ennast Norralaste liiki lõi ja parlamendi healte enamusele järele andma soowis, kui riigikohtu otsus ministrite üle halwa poole kalluks. Weel ei ole kuningas oma wiimist arwamist kindlaste awaldanud ja wõib ta ainult üht teed edasi minna, kas järele anda ehk parlamenti uueste kodu saata. Wiimane nõuu aga ei aita midagi, sest neist katsetest pole senimaani mingit wälja tulnud. Inglise parlamendis on kauba-ammeti president Chamberlain üht uut seadust kaubalaewade  kohta ettepannnd, milles tema neid waesid madrusid, kes kõrgeste kinnitatud wana laewade pealt hukka saawat, kaitsta püidis. Sea! püidwat suured kaubalaewa omanikud seega suuri wõitufid kergemine kätte saada, et nad wanu laewu kõrge hinna ette kinnitada lasewad ja siis neid merele saadawad, kus nad äpardawad ja hukka saawad. See on aga laewaomanikka pahandanud, nad pidanud  Londonis suurt koosolekut, mille peal otsuseks tehtud, et riigiwalitsus seda uut seadust  enne ühest parlamendi wolikogust põhjalikult  läbikatsuda laseks, kui teda kinnitab. Ministri ettepanekul saab küll oma jagu õigust olema, midas aga rikkam rahwas, pealegi siis mitte, kui nende rahale kahju tuleb, heaga kuulda ei taha ja seepärast omakasulist kära teha katsuwad. Egiptuse pärisorja angeldamist, midas kindral Gordon Aafrikasse jõuudes jälle seaduseks  tehes lubas, ei wõi töised riigid wagufi pealtwaates ära kannatada. Nimelt Prantsuse riigiwalitsus on selle asja kohta Inglase käest aru nõudnud ja Inglane seletanud, et tema ainult Gordoni ühe jau tegewuse eest wastutab  ja pärisorjade angeldamisele nii palju takistust teeb, kui see Inglase wõimuses on. Esite katsub aga wift Inglane meelitama lubamistega Aafrikas jälle mässamist taltsutada  ja siis wõib tema täielikult peremehena ette astuda. Nii nõder ei ole aga Inglis wabameeleline ministeerium mitte, et ta omas Aafrika wõimetustes inimeste müimist keelata ei jõuaks. Egiptuse sõa asjus lähawad ka sõnumed  liig aega mööda edasi. Kindral Graham ja admiral Hewett on ühes iseäralises üleskutses  kõiki mässajaid Osmani juurest ära kutsunud ja priitahtliku allaheitjatele armu anda tõutanud. Osmani on selles kirjas kelmiks üeldud ja rahwale näidatud, et Jumal ommeti oma asju sarnaste meeste läbi ei ajawat. Aga sest kirjaga kutsumisest ei tulnud midagi wälja, millepärast Inglased jällegi sule ja tindi asemel mõõka ja piiki tarwitama piawad. Seda on nad ka ise ära näinud ja seepärast täie tulega mässajate wastu pannud. Selles lahingus on mässajad küll wäga selgeste  näinud, et nad omast wäest midagi ei wõi ja aga aSjata endid ära tappa lasewad. Inglasi saanud surma arwata 100 meest aga paganaid see wasta 4301 l meest ja mitu tuhat pealegi jäenud haawatult lahingu wäljale.  Loodetakse, et see sõrmega näitaw wõit mõjuwalt mässajate meeldesse läheb ja nende silmad pimestamistest lahti teeb. Neid wõidusõnumeid  wõetakse JngliseS iseäranis rõõmuga wasta. Ameerika wälimiste asjade toimendaja minister Mr. Frelingheysen on awaldanud, et tema Jnglisemaa kaitsemiseks dinamiidi wasta midagi teha ei wõiwat. See olla kongressi asi ega ei ole kongressist säetud wälimiste asjade õiendaja wolikogu selle asja üle mingit otsust annud. Roomas on Eüroopa  wolitatud saadikud see üle nõuu pidama hakkanud, kuidas kõiki Eüroopa riikisid selle põrguwäe kahjutegemise eest kaitseda wõimalik  oleks. Omalt maalt. Wiljandift. Kolmapäewal 7. Märtsil mälestas Eesti rahwas oma kangelase C. R. Jakobsoni surmapäewa leinamisega. Meile on mitu kirrja saadetud, milles teatatakse, et sellel kurwal päewal palju talumajasid leinalipudega  märgitud ja rahwas oma kangelast ialgi ei unusta. Eestlased leiawad oma esimeest  igas elu awaldamises ja edasi pindmises waja olewat. Eesti kooli, talu ja seltslik elu leinab oma osawamat juhatajat ja meie ajakirjandus  teab, millele Jakobson kuue aasta eest õige põhja ja piiri pani, et Jakobson'! sarnast Eesti põlw kaua ootama piab. 11. Märtsil sai kuus aastat, millal Sakala esimest korda Eesti rahwafl teretas ja seega Eesti poliitilisel elul uus aeg algas. Õndsa kangelase rähwa töö on igaweste tähtis, on unustamata ja iga Eestlase püham kohus on, temast rajatud teed edasi käia ja wäsimata iga elu edenemiste takistuste wasta wõidelda. Rahwa tegewuses teame ja tunneme ikka, et kangelane C. R. Jakobson ialgi meie mälestuses  ei sure, tema waim elagu Eesti rahwas edasi, kui meie teda ennast ka enam näha ei wõi. Surnud on ainult see, keda ära unustatakse.  18. Märtsil saab Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi saalis suur näitemüif, Seltsi maja heaks ära peetud. Selle tarwis on mõlemate pidude ajal ja ka muidu rohkeste kingitusi sisse tulnud, nõnda et seda naitemüiki  õiete rohkeste kasu Seltsi majale toowat arwame, milleks rahwa poolest rohkeste osawõtmift  soowime. Seltsi eestseisus on ka selle eest muretsenud, et osawõtjatel peale näitemüigi  muud lõbustust olema saab ja on seks paari tutwat mängukoori mängima palunud. Saalis saab peale theewee ja söögikraami ka soowi peale punshi müitud, midas mõned isamaa  pojad ehk talwe ärasaatmiseks ja kewade wastuwõtmiseks tahawad. Soowime weel kord rohket osawõtmist ja lahket pidu. Uut tütarlaste koolimaja tahetakse siia linna endise puu-aia platsi peale ehitada. Kooli ruumisid tahetakse kuue klassi jauks teha, nõnda et iga klassi 30 kooliõppijat mahuksiwad ja peale seda ka weel kaks elamise  ruumisid; peakooliõpetaja jauks kolm elutuba  ja teaduslise koolitaja elamiseks kuus tuba. Saksa Kirjameeste Selts pidas siin 1. Märtsil koosolemist. Koos oliwad 26 seltsi liiget. Uueks liikmeks heitis koolide inspektor Schmidt. Kingitusi oli toodud: 24 Wene, Prantsuse, Luksemburgi, Austria, Saksa ja Shweitsimaa wask ja hõbe rahasid; hr. E. Werncke oli ühe Wene hõberaha 1798 aastast, kinkinud; raehärra Rosenberg kinkis ühe Berliini esimese wäljanäituse medali 1844 aastast ja ühe Tallinna laulupidu mälestusraha 1866 aastast. Selts oli ühe Amiensi rahu mälestusraha ostnud. Seltsi president pidas siis kõnet kirikhärra Shlegeri (Lizzelstedtenist Baadenimaalt) ülesleitud maailma-kõne  Volapük üle ja tõi endistest katse- test näitusi ette. See maailma-kõne olewat lihtlabaselt wäljauuritud ja wõida siiski peenikesel  wiisil mõttid awaldatud saada ja lühikese  ajaga teda ära õppida. „Wiljandi Teadustaja" sFetl. Anzeiger),  on üle maailma wlst kõige wähem ajaleht ja teda annab aga ka v. z. Mühlen wälja. Wiimane nummer nuriseb, et Wiljandis  uulitsate äärsed uued jalgteed, midas minewal  aastal kandilistest telliskiwidest tehti, talwe külmaga kiidud küllest ära andnud ja sedawiisi wigastatud. Linna saiwad need jalgteed  raehärra Rosenbergi kiwidest walmiötatud, aga ainult v. Stryk'i maja esine jalgtee, mis ka sarnastest kiwidest, aga mitte N. waid v. St. wabrikust, olewat wigastamata. Jah, seal näitab see leheke, et R. materjal wigaline  olla, aga v. St. —, sest et ta v. St. wabrikust, olla parem! Meie ei wõi oma otsust weel mitte anda, sest et kewadine prügi alles ühel kui ka töisel pool selgest nähasaamift katab. Wiljandi maakonnast kirjutatakse meile Paistu kihelkonnast järelseiswal wiisil: „Meie kihelkonna wallad elawad mitmet wiisi, wõttawad  mitmel wiisil üleüldisest elust osa ja nimelt üks hulga suuremal moel, kui töine. Näituseks weikene Kaarli wald, kus paljalt ligi ZO peremeest ehk talupidajat, ommeügi on siin wallas mitmed Kirjameeste Seltsi ja mõni kümme Põllumeeste Seltsi liiget. Ajalehti ja paljalt rahwuslisi luetakse siin wallas paar kümmend, nõnda et peaaegu iga talu kohta üks ajaleht tuleb. Mõne aasta eest asutati siia uue ruumika koolimajasse, kus peale seda mõni 50 õpilast lahkeste ruumi leidwad ja emakeele kõrwal ka riigikeelt õpetatakse, ka raamatukogu, milles juba peale 400 raamatut rahwale ajawiitlikuks õpetamiseks on. Meie laulukoor aga, mis rutuga ja wõimsalt kuulsaks  ähwardas saada, on peaaegu palju omast noorest kuulsusest kautama pidanud, mitmed lauljad läksiwad mujale elama ja sedawiisi tuli tõbi selle hea elnawaldusesse. Meie kihelkonda teklis ka tänawuste muutliste  ilmadest rõuge haigus, mis paiguti tubliste  möllab. Ka selle haiguse hirmus pidiwad  mõned koolid, ning ka meie kihelkonnakool  mõni nädal seisma. —les." Wäljarändajatest. Meile on järgmine  kiri selle palwega kätte läkitud, et meie teda Sakalas ära trükiksime. Kirjasaatja kiri on järgmine: „Auustatud Sakala toimendus. Palun mitte pahaks panna, kui ma kui linarookija  oma rvopjtse hända kinni pidades, kõweraks  jäenud sõrmedega, kord ka sule kätte wõtan ja Teie kallis lehes mõnda sõnakest väljarändajate  kohta palun awaldada. Nõnda kui ma rahwa käest kuulnud olen. rändawad ka mujalt poolt meie kehwemaid suguwendi Wenemaale,  sellest wõin ma siis äratunda, et üksi mitte Helme ja Tarwastu kihelkonnas waestel teenijatel naeseliStel sulastel päris kitsikus käes ei ole, waid seda kitsikust on wist siis mitmel pool meie kuldsel weiksel isamaal ette tulnud. Mina selle kirja kirjutaja olen eelnimetud mõlemate kihelkonna elu tundma õppinud ja tean wäga selgeöte, kuida niisuguste  inimeste käsi nimetud kihelkonuades käib, kes nüid piawad wäljarändama. Helme kihelkonnas  on see kitsikus aastad kolm neli ennemini  hakanud ja wiimasel ajal on ka kuulus Tarwastu oma elanikudele liig kitsaks saanud. Mitmesugused pea ülesanded on Helme kihelkonda  palju kehwemaks ja sellepärast ka waesete  teenijatele ennemine kitsaks teinud. Esiti on Helme kihelkonnas pisut kehwemad põllud. Töiseks on Helme kihelkonna koha pidajad oma talude eest palju suuremat hinda maksnud,  nii et nemad nii palju ei jõua ehitada, kui Tarwastu kihelkonna peremehed, et sedagi wiisi mõni pisut tööd saaks. Kolmandamaks on Helmes era maksud palju suuremad kui Tarwastus. Näituseks maksawad Helmes leerilapsed  leerimise raha lapse pealt 3 5 rubla, kuna Tarwastus õiguse järele 72 kop. Jätan niisuguse arutuse targemate meeste hooleks ja ütlen mõne sõna ära, mis mull südame peal kipitseb. Minewa aastased Helme mehed, keda Paju Stryk walja wiis, ei ole keegi halja oksale saanud, maa, mis ta neile olewat kätte annud, olewat wäga kehwa, nii et põlluharija  suurt waewagi ära ei jõua tasuda. Nüid näewad mehed küll, et palju paremat maad ja ka paremate tingimistega saada on, aga mis nemad wõiwad parata ehk kuhu molwad  nemad peaseda, kaup on von Strykiga kindluste tehtud. Anna see weidike ära miS on, kus sa siis meel paris tühja katte ;a kõhuga lahed? Nii on nemad siis ettevaatamata  oleku pärasi turba august küll mälja peasenud, on aga teadmata kombel kaemu kukkunud! Mitmed v. Stryk'i maapidajad olewat oma rveikse kraamikese kokku pannud ja öösel ära põgenenud, kuhu nemad salamahti paremaid kohte ollmad tellinud. Pärnu maakonnast. Kontserdist ja isamaalise  asutuse takistamise püldeft kirjutab meie kaastööline järelseiema sõnadega: ~19. Weebruaril  andsimad Tori lauljad, meeste-kwartetr, Wana-Wandra rvallamajas Pärnu Eesti Põllumeeste  Seltsi ehitatama maja heaks kontserti. 12 laulu saimad nimetatud koorist lauldud; mahe -ajal, kui ka pärast kontserti, mängis Tori muusika koor. Ojamõtmine ei olnud mitte suur. See tuli sellest, et hra Lüdimois oma koolilaste läbi rahma sekka juttu wälja lautanud  oli, kui oleks see kontsert Wändra wallamalitsuse  poolt ärakeeldud olemat, ehk küll kuulutused  mitmes kohas üleslöödud oliwad. Nahwas  jäi uskuma ja üksi need, kes kirikusse olimad  tulnud, saimad lauljate eneste suust kuulda, et kontsert mitte keelatud ei olnud. Waatame nnid natukene selle peale, mis seda mehikest sarnast põlastamise wäärt tegu on ajanud tegema. Kontsert sai ühe hea asja tarwis antud, et hra Lüdimois temast osamötmist kahandas, tunnistab, et tema selle Eesti asutuse  mastane on. On see male? Sus on tema, hra Lüdimois, Tori laulukoorile selle läbi suurt ülekohut teinud, kui ta Torilasi sellepärast ütles nimetatud päemal kontserti andma tulnud olemat, et selleläbi 26. Weebruaril  „kihelkonna kooliõpetajatest" antamat kontserti, millest hra Lüdimois ise ka tegew liige on, osamötmist kahandada. Tori laulukoor  kuulis seda, et nemad ka tahamad kontserti anda, alles 6. Weebruaril, kuna nende palwekiri  juba 6. Januaril kuberneri härrale luba pärast sisse antud sai; ka sellest ei teadnud Tori laulukoor midagi, et nemad üleültse laulawad.  Hra Lüdimois'ele annaksin ma head nõuu, et ta rohkem oma kooli eest hoolt kannaks,  mis niisuguse järje peal on, nõnda et tal praegu paljalt 6 koolilast on, kui et ta Eesti heade asutustele takistust teeks. x." Meil omalt poolt ei ole selle asja tüki kohta muud juure lisada, kuid soomida, et maenuline olek, midas Eesti asjadest igapidise kasude pärast kõrmale jätma piaksime, Marssi sureks. Sellepärast amalhame ka seda sissesaatuft  selle armamisega, et omalt poolt mõjuma ja paraja palga maksuga eksijaid õigelle teele mõiksime juhtida. Niiast teatatakse, et seal laewasõit takistamata  edasi minemat. Ilm olewat päris kemade moodi. Riia Läti selts on seltskonna aastal 1. Detsembrist 1882 künni 1. Detsembrini 1883 „Balt. Westhn." teate järele ühte kokku 31, lii) rbl. sissewõtnud ja sealt 7440 rbl. wäljaannud. Seltsi warandus on kokku 31,110 rubla suur. Näitemängud, kontsertid ja töised  selle sarnatsed õhtud on hästi kasu sisse toonud. Seltsi liikmete arw oli minewal aastal  1036. Seltsi praegune president on adwokat  Kalning. Ka Läti laewameeste seltsi tegewus ja jõud on suurem kui meie Lmda seltsil. Sest Läti seltsil „Austral" on praegu kuus laewa ja Windauis tahetawat seitsmendamat  weel ehitada. Seltsil oli Januari-kuu algusel peale laewe ka 119,644 rubla puhast sula raha kapitali. Ruusktst saab ühest kentsakast ivarga äpardusest  järgmiselt kirjutatud: Ühe mõisniku B. mõisas jalutanud Iõulu-kuu wiimaste päewadel  uhel õhtul üks tüdruk mõisniku kabeliaiale,  mis mõisast werst maad eemal olnud. Km ta matmise keldri lähedal kõndinud, kuulnud  ta kedagi alt keldrist abi paluwat. Tüdruk ehmatab wäga ära ja paneb jooksu, nii palju km talad kannawad, otsekohe mõisasse ja jutustab  seal tuapoisile, et keegi kabelis on ülestõusnud.  Tuapois jutustab lugu härrale, kes ««sugust lugu küll esiti uskuda ei tahtnud aga wnmaks ometi paar meest waatama saatis,  mis seal õiete on. Kui keldre uks lahti sai keeratud, leidsiwad mehed tüdruku juttu -'g- olewat. sch M sellesama walla mees istus 56 11. Sakala. 1884