rium Sakslasi terwelt ära hukata. Nemad ässitawad rahwast üles, awaldawad kirju ja tunnistusi ajalehtedes,  kus palju nimesi all ja katsuwad igapidi tüli ja mässamist ministeeriumi wasta sünnitada. Nagu muial, nii on ka nüüd näha, kuidas kiriklased oma  punaseid  mässajaid omale seltsilisteks tarwitawad. Et Prantsuse walitsus kiriklaste ülemeelist wõimust on murdma hakanud, sellepärast hakkawad siis ka jälle komunistlased oma pääd tõstma. Põhja-Prantsusemaal ei ole mitte üksi mitu tuhat töömest omad tööd korraga  seisma pannud, waid seal on ka juba töömeeste poolt natukene mässamist katsutud teha, mis aga kohe jälle ära lämmatadi. Tähele on panna, et sala käsk töömehi juhib, kellele ka tundmata allikast päewapalgad wälja maksetakse. Kõige kardetawam sõariist kiriklaste käes on koolid. Nüüd on Prantsuse riiginõuukogus otsuseks tehtud, et need noored mehed, kes katoligi uniwersiteetide peal on õppinud, mitte riiginõuukogu ametnikudeks ei wõi saada. Nüüd kardawad kiriklased, et see alustus on ja pea kõik noored mehed, keda kiriklastest  asutatud koolides kaswatadi, riigi teenistusest wälja saamad heidetud. Selle läbi oleksiwad siis ka kõik need lõpmata kulud ilmaaegu olnud, mis kirik Prantsusemaal koolide asutamiseks ja ülespidamiseks on kulutanud. Siiski on piiskopid Pariisis jälle uueste oma nõndanimetatud katoligi uniwersiteedi heaks raha korjata käskinud, mis kõikides kirikutes wälja sai kuulutatud.  Seda uut kerjamist panemad usklikud wäga imeks, sest nemad on selle otstarbeks juba lõpmata palju ohwerdanud, aga kirikute kõht ei saa ikka meel täis. Nimelt hakkab naiste sugu seesuguse raha pealeajamise  kohta pääd raputama, sest kirikus on neile käsku antud, et nad omad ehted ära müüksiwad ja raha kõik kirikule tooksiwad. AnglismaAl hakatakse juba sellest rääkima, endist VeaconZstõlm ministeeriumi kaebduse alla anda, et Asghanistaani sõas ligi pool tosinat miljoni enam ära on kulutatud, kui esiotsa ülesanti. Wanameelsed ajalehed katsuwad jälle omalt poolt Gladstonet laimata,  et ta enne walitsemist Austria walitsuse wasta olla rääkinud ja peale selle kui ministriks sai, omi sõnu tagasi hakanud wõtma ja ennast Austria walitsuse  ees wabandama. Seda seletawad Gladstone wastalised  nii ära, nagu oleks terwe Inglismaa seesuguse teu läbi teutatud. Nõnda wõitleb siis iga partei töise wasta, ning Beaconsfield on omas wiimases awalikus kõnes lootust awaldanud, et tema partei pea jälle saaks walitsuse enese kätte saama. Belgias) hakkawad wabameelilised ka seal wõitu kõige pimedam kiriklaste nurk oli. Nii pidi Thuin'is üht uut senatori ja üht parlamendi  saadikut walitsetama, kus kirikul suur wõimus uskliku rahwa üle on. Aga mõlemad walitsemised lõppesiwad sellega, et wabameeleliste saadikud 600 healte paljusega kiriklastest wõitu saiwad. See otsus oli kiriklastele suur lops, mis neile nagu mõni wiimsepäewa  pauk wälja näitab. hakkab Väljarändamise tuju nagu katkuks tõusma. Väljarändajaid on nii palju, et neid nagu weikseid laewadesse kokku topitakse, kus nad haigelt ja wigaselt Ameerikasse jöuawad. Lugu on selle poolest nii pahaks läinud, et Ameerika Ühendatud- Riikide walitsus üht jagu kapteinisi selle eest on pidanud  trahwima, et nad üleliiga palju inimesi oma laewade peale oliwad wõtnud. Ühel ainsal päewal jõudsid näituseks 3343 wäljarändajat Nju-Joorki linna, ning esimesest künni 23. Aprillini tuli sinna ühtekokku 34,000 wäljarändajat, töised linnad olgu rääkimata. Ühe ainsa aurulaewa peal oli 1342 wäljarändajat,  kelle lastest 13 tükki tee peal ära oliwad surnud. peawad praegu kangeste selle üle nõuu, et PalAMnna maa jälle neile saaks. Inglane Oliphant  on Türgi sultanile ühe plaani ette pannud, mille järele esite Kileadi ja Moabi maad Juudi koloniiks  ümber saaksiwad muudetud. Seda plaani olewat  sultan wäga lahkeste wasta wõtnud, sest temal on suur raha puudus ja Juudid tahawad nõuetud maa eest head hinda maksa. Juutide kolonn pidada Türgi ülemwalitsuse alla jääma, aga ühe iseäralise kubernäri walitsuse all seisma. Selle läbi pidada lahutatud Jsraeli rahwas jälle ühe kindla kogumise koha omale saama. Maa ostmise raha pidada Juutide käest priitahtliku annete teel kokku tulema. Plaan on juba nii kaugele edenenud, et koloniile ka kaks raudtped  peab ehitatama: esimene läheb Jasfast Jeruusalema  ja töine Haifa'st künni üle Jordani. Juutidel wahwa nõu küll! Omalt maalt. Wiliandist. Raamatu trükkisa F. Feldt on kubernäri herra käest luba saanud, Wiliandi linnas üht raamatu poodi asutada. Pärnust, petaia B ery w itz'i t õe n dus. Meie „Mis ee!t..k°olWist°r lahti tehakse» on õpetaja Bergwitz  Pärnust ühe „ õienduse-kirja" „Neue Dörptsche Zeitungis" ära lasknud trükkida, kellega ta asja iga tundja silmas õiendamise asemel tõendanud on. Öp. Bergwitz ütleb küll, et meie kiri „täitsa walelik" olla, aga siiski tõendab ta ise selle kirja ütelust, kui ta tunnistab, et ta tõeste Uula koolimajas ära olla keelanud,  Keiserliku Majesteedi 25-aastast juubeli päewa pühitseda ja et koolmeister tõeste lahti olla lastud. Räägitud asjad on siis õiged, muud kui õp. Bergwitz ütleb, nagu isegi mõista, et neil töised põhjused olnud, kui neid meie kirjasaatja nimetanud. Esmalt olewat pidu koolimajas sellepärast ära keelatud, et teda seal koolmeister ja wallawanem, kes Kreeka õiget-usku pidada olema, nagu Bergwitz juure lisab, seda pidu just kiriku ajal prostoi kõrtsi minaga tahtnud pidada ja kellest pidust üksi peremehed pidanud osa tohtima wõtta. Seda kiriku ajal pidupidamist olewat õp. Bergwitz ära keelanud, kuna kõikides töistes koolimajades  õhtu seda pidu ilma napsita- olla ära peetud ja seal ka igamees temast osa wõinud wõtta. Koolmeister  ei olpwat mitte pidu pärast lahti saanud, waid sellepärast, 'et ta wastapaneja ja ropp õpetaja wasta olnud. Kuidas ta wastapaneja olnud, seda ei ole mitte üteldud. Ka olla teda kooliwalitsus lahti teinud. Et walla ametnikud õpetaja juures käinud järele pärimas, miks koolmeister lahti lastud, see ei pidada jälle mitte tõsi olema. Siis aga ütleb Bergwitz  kohe taga järele, et üksi lutheruse usu kiriku wöörmünder,  lutheruse usu kooliwanem ja Kreeka õige-usu wallawanem koolmeistrit tagasi tulnud paluma, kus neile õpetaja lahkeste ära seletanud, et koolmeistrit tema sageda ja suurte eksimiste pärast mitte enam wõimalik ei olla, ametisse tagasi lubada. See õienduse-kiri on tõeste üks imelik kiri. Ühe joonega nimetatakse kõik maleks, mis meie kirjasaatja ütleb, ja siis tunnistatakse jälle kõik tõeks. Meie kirjasaatja ja need, keda õp. Bergwitz'i kiri teutab, saamad wistist  seletusi seeüle andma, mis õp. antud põhjustest arwata on. Meie oleme nimetatud kirja omas sees ilma kaksipidi mõtlemata seda ennemalt awaldanud,  et meile juba enne mitu kirja selle üle oli sisse saadetud. Meie ei oleks saadetud kirja Uula koolmeistri  lahtilaskmisest mitte awaldanud, nagu meie juba mullu ja ülemullu mitu sarnast kirja «maldamata  oleme jätnud, kui meid mitte Saksakeele ajalehed  seda nüüd ei sunniksiwad tegema, kes nagu ühest koorist meie peale Nihilistlaste püüdmisi tunnistama hakkafiwad. Meie lükkasime neid ütelust ütlejate peale tagasi ja lubasime tunnistusi ette tuua. Seesugust tunnistusi on meil ütlemata palju, ehk meie neid küll kõik awaldada ei taha. Saksakeele ajalehed on aga omad tunnistused wõlgu jäänud. Ütlemised ilma tunnistuseta:  „Sina oled Nihilistlane, sina waletad!" sedawiisi mõistab kõige nurjatum koolipois ka sõimata.  Sedawiisi ei hakka meie mitte rääkima, sest meil ei ole seda tarwis. Meie räägime, mis meie teame, ja need tõeste juhtunud asjad näitawad ise ilma meie tähendamata,, kuidas lugu on. Tnxtnjt Eesti Kir^aMLH.tL..SMsz.^,koosolek  23. Äprillik'lBW. Seltsi president J. Hurt sellega, et koosolekule ja kirjatööle kenal kewadisel ajal head edenemist soowis, nii et meie kewadine koosolek head witja kannaks ja seltsiliikmed kirjapõllul head seemet külwaksiwad, nagu põllumees oma põllu peale. Selle peale teretas Selts oma auupresidenti  Dr. Kreutzwaldi ja Eesti wanawara korjajat  Dr. Mühlenthali Wastselinnast, kes mõlemad koosolekust  osa wõtsiwad. Nüüd luges pr. J. Hurt päewakorra Seltsile ette ja andis aru selle üle, mis Januari koosolekust seiemaale Seltsi töö kohta oli ära toimetatud: I) Pandis ta Seltsile wiimasest koosolekust  saadik Toimetuste nime all ilmunud raamatud ette; 2) Palus ta, et seltsiliikmed temale materiali saadaksiwad, mis rahwa aja-arwamise, tähtede seletuse, kuu ja päikese warjutamiste, wirmaliste wehklemiste ja muu sarnaste taewa märkide kohta puuduwad, sest tema tahta nende rahwa arwamistest üht raamatut wälja anda; 3) Andis president teada, mikspärast saadikud 19.Webruaril Peeterburgi ei läinud; 4) Luges ta kirja ette, mis Kubernäri herra poolt Seltsi õnnesoowituse  kirja peale oli tulnud, kus ka Keiserliku Majesteedi poolt 8. Märtsil sisemiste asjade toimetaja  ministri herrale antud tänukiri ligi oli. Kui president selle kirja ette sai lugenud (tema seisab juba Sakala 13. numris eesotsas ülemal), mitmekordse hurraa hüüdmise ja lauluga: „»iuma Keisrit kaitse sa"; 5) Andis president teada, et m, Karell seda auu, mida Selts temale pakkus, Seltsi auuliikme nime wasta wõtta, mitmesuguste takistuste pärast mitte wasta ei ole wõtnud; 6) Rääkis president  Tartu Eesti Seitungi ütelustest Kirjameeste Seltsi kohta, neid läites. Sellepeale pidas kooliõpetaja Blumberg kõnet, kelle pealkiri oli: „Mõni sõna rahwa elu haigustest ja mis kool omalt poolt nende parandamiseks teha wõib." Seltsi soowimise  peale saab kõne Seltsi aastaraamatus trükitud. Siis rääkis kooliõpetaja Kunder Rakwerest „Lindude  elust." Ka seda wäga tuumakat ja õpetliku kõnet soowis Selts aastaraamatus näha.  Sellepeale  luges koolmeister Sommer Wirumaalt ühe kõne ette, kelle pealkiri „Kolmed wanemad" oli. Ka seda kõnet soowis Selts äratrükitud näha. Nüüd pidas Bwä. M. J. Eisen kõnet „Eestirahwa kirjatööst  aastal 1879." Seda kõnet soowis Selts ka omas aasta raamatus leida ja palus kõnelejat, et ta igal aastal niisugust kõnet ja igal aastal ilmunud raamatuid kritiseeriks. Seltsi kirjutaja Kurrik pani mitmed raamatud ette, mida Seltsile oli kingitud,  nende seas ka Di . Wiedemanni Sürjääni-Saksakeele  sõnaraamat, ja ühe kingituse, mida Schnakenburgi trükikoda Seltsile oli saatnud. Selle peale wõeti 8 uut liiget wasta, kelle seas ka üks Kreeka õigeusu preester oli. Kui mõned seletused oliwad antud ja Selts otsuseks teinud, et lähem koosolek 29. Augustil  saaks olema, astus Seltsi auupresident Dr. Kreutzwald MMooli pGle. ja maenitses ühes meeles Seltsi kasuks tööd teha, mis peale"Seltsi auupresidendile Seltsi poolt mitme kordne „Ta elagu!" kõlas. Sellega oli siis jälle üks tähtjas koosolek lõpetatud. See koosolek oli nimelt sellepärast tähtjas, et meie terwest rahwast armastatud  ja noortest ja manadest auustatud laulikute isa ja wahwam rahwa eestwõitleja oma healt selle heaks. Seltsis on awaldanud, et Seltsis wana armastus ja üksmeel jälle walitsema hakkaksiwad. Meie Dr. Kreutzwald  on wiiskümmend aastat meie rahwa eest wõidelnud  ja tööd teinud; temal on omal ajal ka palju tagakiusamist ja waenlasi (ka rahwa enese seast) olnud, aga tema on kõikumata truuiks jäänud ja tarwitab nüüd weel omi wanu päewi rahwa kasuks ära. Dr. Kreutzwald wõib oma elu ja tööga iga isamaa truui pojale eesmärgiks ja õpetajaks olla, ning ta on seda ka tõeste igal pool Eesti pinnal. Sellepärast on tema sõnad meile nagu kallid prohweti sõnad, kellest meie loodame, et nad mõnusat wilja saamad kandma. Tartu.Saksakeele ajaleht ~ Neue Dõrxtsche näitab omale eesmärgiß teinud olewat, edasi laimata ja oma lugejate ees teutada. Meie wõime siin tähendada, et Dr, Mathiesen  ise Saksamaal on ja abiredaktor eaml. A. Hasselblatt,  Kambja kirikherra poeg, praegu üksi seda leht juhib. Omas 104. sees katsub see herra nüüd õige imelikul kombel „Sakalat" laimata. Tema ütleb, Sakala olewat Eesti Kirjameeste Seltsi koosolekust 23. Aprillil kuulutanud, et seal riidu ja tüli olnud, mis aga sugugi õige ei olewat Sakala olla jälle waletanud. Nüüd aga teadwad meie lugejad kõik, et Sakala sellest Kirjameeste Seltsi koosolekust täna esimesel korral on rääkinud. Kus pool on nüüd wale. „Neue Dörptsche Zeitungi" kiri on märkide  sisse wõetud. Missugusest sopasest allikast see walekiri wälja on woolanud, seda meie küll selgeste ei tea, aga arwata wõime seda iseenesest. Meie küll ise sellest koosolekust Tartus osa ei wõinud wõtta ja meie kirjasaatja ei ole ka midagi seal olemast tülist kirjutanud. Aga et seal ka jälle tüli on olnud, näeme „Neue Dörptsche Zeitungist", kus jutustatakse, et üks „ tänamata ja iseenesest täis seltsiliige" midagi täitsa kölwatumat asja ütelnud, mis eest ta presitendi käest ähwardawat waitolemise käsku saanud. Kas see „Neue Dörptsche Zeitungi" ütelus ka üks wale on, seda meie ei tea selgemalt ette tähendada, aga nii palju on selge, et meie lauluisa kallid sõnad, Seltsis üht meelt pidada, mõnes kohas ka kaljust maad on leidnud, et sell kombel meie Seltsi koosolekust Saksakeele ajalehes malel kombel jutustada wõidi. Jumal parandagu ise meie rahwa asju! Kui meie omad mehed sell kombel meie wastaliste leeris, meie puudusi awaldamas käiwad, et sealt nende ukse lame pealt põlgdawa naeratamisega antud tänu wasta wõtta, kuidas wõime siis meel loota, et meid seal nõnda auustatakse, nagu auus wastaline auusat wastalist peab auustama! Tartumaalt. Matused. Maarja kihelkonnast Kudina wallast kirjutatakse meile kiri sellest, kuidas Grahw Ernst von Manteusfel, kes Itaalias omas 80"'°s eluaastas ära oli surnud, 11. Aprillil Kudina