Sakala 2«^ MUandis> 27. Jumiluu päcwal iBB>. IV. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Ecsiirnhwa saadikud Peeterburgis. I.  Poliitika  ringwaatus. Omalt maalt. Wili andis: Wiliandi postiwalitsnscst. Pärnumaalt: Tori hoaste oksjon. Tartust: Suurckovli  EeStikcele lektor Dr. Weske; Tartu Eesri Põllumeeste Selts. Riiast: „Zeitung f. Stadt und Land." Tallinnamaalt: Enne wiimise  päewa ime. Nakwerest: Palwe Wiru Eestlastele. Soomemaalt:  Laewade õnnetus. Peeterburgist: Montenegro würsti proua ja saadik. Odessast: Mässajad. Har korvist: Willad. Wõe rait maalt. Jeruusalemast. lirimaalt. Amccrikamaalt. - Juulutujed. Lisaleht. Kullakene. XVI Serbia wilrst Milan i.pilt). Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastuscd. Eestirahwa saadikud Peeterburgis. I. Aüll kellegi rahwale ei ole 1. Märtsil tehtud hirmus mõrtsuka töö suurema waluga südamesse lõikanud,  kui Eestirahwale. Meie rahwas oli nagu pää peale löödud ja ta elas mitu aega pool uimases olekus,  ütlemata suurt walu südames tundes, kus teda üksi see mõte trööstis, et meie praegune Riigi-Jsa, Keiser Aleksander UI., kes Omal teekonnal meie maal alles mullu aasta mitte ära ei ole põlgannd, ka *waese talupoja urtsikusse astuda ja Oma Enese silmaga  Eesti talupoja elu tähele panna, niisama armuline  meie wasta saaks olema, nagu Jumalas hingaw õnnis Keiser Aleksander U. Kui meie rahwas esimesest ehmatusest toibunud oli, seal hakati igal pool sellest rääkima, terwe rahwa poolt ühed saadikud Peeterburgi linna saata, kes rahwa nimel palwet õndsa Keiserliku Majesteedi haual teeksiwad  ja meie Keisri Herra Aleksander lil. rahwa tingimata  alandust ja jäädawat truudust tunnistaksiwad. Esiotsa oli nõuuks wõetud, et igast maakonnast wallawanemad  neid saadikuid walitseksiwad, ning Wiliandi maakond tegi seks alustust seeläbi, et Wiliandimaa wallawanemate toimetaja komitee, mis need omail endistel koosolekutel edespidise koosoleku toimetajaks oliwad* walitsenud, Wiliandi linna politsei-raeherra käest luba küsisiwad, Wiliandi linnas seks kokku tulla, kuidas oma leinamist ja alandust Keiserliku Majesteedile  awaldada wõiksiwad. Aga see nõuu ei läinud mitte korda. Siis wõttis EMIMrPMMUMHs omal koosolekul otsuseks, kolmwadikut Peeterburgi linna saata, milleks ta oma kolm presidenti walitses. Ehk küll Eesti Kirjameeste Seltsis igast seisusest liikmeid  on ja tema liikmed üle terwe maa laiali on lautaiud, siiski arwati, et saadikud mitte terwe rahwa poolt saadetud ei oleksiwad, kui mitte kõik Eesti seltsid nende saadikute saatmisest osa ei wõtaksiwad. Sellepärast  ühendasiwad ennast siis 17 Eesti seltsi, kelle 17 saadikut 15. Juunil Peeterburgi Need seltsid oliwad: Eesti Kirjameeste Selts Tartus, Eesti Aleksandr? kooli pääkomitee, Wanemuine Tartus, Tartu Eesti Põllumeeste Selts, Wiliandi Eesti Põllumeeste  Selts, Pärnu Eesti Põllumeeste Selts, Põltsamaa  Eesti Põllumeeste Selts, Koit Wiliandis, Endla Pärnus, Üllendus Väides. Almarine Narmas. Lindg Rakweres, Looius ja Estolmiu Tallmnäö. Linda meremeeste  selts Tallinnas, Heategew Selts De^Mrgis ja Tartumaa wallawanemate kogu. Nende seltside saadikud oliwad järgmised: Kirikõpetaja  J. Hurt, lektor D?. Weske, redaktor C. R. Jakobson, professor J. Köhler, taluomanik M. Mitt, wallawanem Luha Põltsamaalt, taluomanik Jürmann, redaktor 1)r. K. A. Hermann, linna walitsuse nõuunik  Th. Jakobson Tallinnast, majaomanik ja linna wolimees C. Romm, taluomanik G. Hagedahl, Sukk ja meel mõned muud. Juba 15. Juunil kella 12 ajal lõuna wõttis seestpidiste asjade toimetaja ministri herra, krahw Jgnatjew, saadikud wasta, kes oma alanduse ja truuduse  kirja selle palwega tema kätte andsiwad, seda Keiserliku Majesteedi jalgade ette maha panna. Krahwlik  Kõrgus Jgnatjew rääkis lahkeste saadikutega ja tänas neid nende tuleku eest. Kui saadikud oma soowi oliwad awaldanud, et nad kantsi kirikusse tahtsiwad minna ja seal üht hõbe männikut kuld krooniga, kellele need sõnad Eesti ja Wenekeeles peale oliwad kirjutatud: „Rahwa Heategijale Aleksander 11. tänulik Eestirahwas," siis laskis minister kohe kantsi kommantandile  telegrahweerida, et meid wasta saaks wõetud. Ministri herra juurest läksiwad saadikud selle koha peale, kus hirmus mõrtsuka tegu 1. Märtsil oli sündinud ja kus nüüd üks weike kabel seisab. Waikselt heitsiwad nad siin kabeli ees põlwili maha ja palusiwad  oma Issameie palwet, mille peale igaüks ühe waha küünla püha kuju ees kabelis põlema laskis panna. Siit läksiwad siis saadikud jala üle Neewa jõe kantsi kirikusse. Saadikutega ühes oli ka juba ministri herra tellegramm kantsi kommantandi herra Gantzki kätte jõudnud, kes saadikuid lahkeste kiriku suurest otsast sisse kiriku juhatas. Saadikud astusiwad liigutud südamega ja pühas tundmises meie õndsa Riigi-Jsa haua ümber, keda hõbe männikud ja lillid üleüldse katsiwad.  Nemad andsiwad järge-mööda Kristuse kujule, mis ka haua peal oli, suud, ning selle peale pani saadik  C. R. Jakobson, keda töised seks enne walitsenud oliwad, ka Eestirahwa hõbe pärja ehk männiku õndsa Keisri haua peale, mis ta järgmiste palme sõnadega tegi: „ Issand, armuline Jumal! Siin, suures südame walus oma kõigesuurema Heategija haual sinu ees seistes, palume sind: anna temale igawest õnnistust ja ole temale armuline nagu tema tuhandate wasta armuline olnud! Seda palub meiega ühes terme Eestirahwas  silmamees. Aamen!" Kõik saadikud nutsiwad.  Saadikute soowimise peale andis kommantandi  herra iga saadikule weikese lillekimbu õndsa Keisri haua pealt mälestuseks kaasa. Selle peale läksiwad saadikud õndsa Keisri Aleksandri I. haua juure ja sealt õndsa Keiserina Katarina 11. hauale. Ka kõik töiste õndsa Walitsejate hauad näitas kommantandi  herra saadikutele ära, mille peale neile Keisri Peeter l. enese tehtud tööd ära näidati, mis seal kirikus kui püha mälestust alal hoitakse. Kell oli juba 4 äralöönud, kui saadikud kirikust wälja astusiwad  ja kommandanti ja üht armsat mana kindrali südamest tänades, kes neile kõik lahkeste ära oliwad seletanud, liigutatud südamega igaüks oma korterisse läksiwad. Tulewal korral jutustame edasi. Poliitika ringwaatus. Weneriigi poliitika, kui Milani külakäiku Peeterburgis nimetamata jätame, on praegu kõige enam kodustes tegewustes. Wäljaspidi seisab enamiste  kõik nõnda, nagu jo lähemates mööda läinud päewades. Rahuline kodune tegewus on wistist iga riigi suurem õnnistus, ja see lootus seisab praegu iga Weneriigi truu alama südames, sest kurjategijate Nihilistlaste  hullustamistele saab kord korralt nende pesakondade  ülesleidmisega pea ots saama, ja iga õige inimese  süda wõib juba jälle rahul oma kalli Riigi-Isa marjul oma head leida ja tööd teha. Ka Juutide waSta on rahurikkumised taieste matkimas. Praegu aga peetakse riigitallitustes nõuufi ja räägitakse ajakirjades suure hoolega sellest, kuidas raskeid tulekahjust, mis Wenemaal tihedaste kokkuehitatud külades ja linnades, kus pealegi tulekaitsmise seltsist korraliku wähendada ja edespidist tuleõnnetust keetda parlament kutsuti tänawu kokku kui muidu, aga nende kõige hädasem ja päaasi: lirimaa talurahwa seaduse  uuendamine täiele saada, teab, kas saabki. Uus seadus tooks küll mitmetpidi liri talurahwale  ja maale elu parandamist ja paremat käekäiku, aga niihästi mõne tulipää lirlase kui kõige enam wanameelse  Inglise mõisnikkude poolt, kes senni ajani liri rahwast armuta oliwad rõhunud, tehakse parlamendis uuele seadusele takistust, nii et see aga waemalt edeneb. Senni aga kasmab mässamise sarnane korratu olek lirimaal  päem päewalt. Leppimine naabri saarega, Inglise maaga, näitab enam ja enam lõppemas ja üks krahwiwald  töise järele pantakse Inglise sõawäe walitsuse alla, ehk see küll senni ajani palju midagi lirlaste wasta ei ole aitanud, kes, kuna soldatitel weel päris sõahakkamise  luba ei ole, ikka suuremates hulkades kogumad  ja mässamist lausa jo edasi ajajad. Inglismaalt tuleb ikka jälle uusi sõnumeid, mis lirilaste kõlmatuma tegudest jutustawad. Rahwas hakkab riigi ametnikudele igal pool ikka weel wasta, ehk küll suur hulk mässajate päämehi kinni on pandud. Nii sündis mitmel kohal, kui kohtu ametnikud kohtu kirjad nende kätte tõiwad, et rendikohtadest wälja pidiwad  minema, et rentnikud kohtu ametnikkusi sundisiwad,  kohtu käskkirju ära sööma. Weel halwem lugu olr ühe rentnikuga, kelle lehm haige oli ja kellele tohter pool toopi kõhu lahtitegemise õli oli käskinud sisse anda. Apteeker seal kohal oli aga mässajate wande all, see on, keegi ei tohtinud tema käest midagi osta, kui mitte mässajate nuhtluse alla ei tahtnud langeda. Et aga lehm muidu terweks ei wõinud saada, läks rentnik õhtu pimedas ommeti apteekri juure ja ostis sealt oma pool toopi õli ära. Aga mässajad oliwad walwsad olnud. Kui ta wälja astus, astusiwad mitu meest tema juure ja küsisiwad tema käest, kas ta ei teada, et apteeker mässajate wande all olla. Rentnik wabapdas  ennast sellega, et temale seda õli lehma kõhu lahtitegemiseks  hädaste tarwis olla. Aga see wabandMlM ei maksnud mässajate juures ühtegi. Nemad mõtsiwav mehe maha ja walasiwad temale terwe pudeli täis õli kõik kõrisse. Preili Atma Parnell katsub naisterühmast  lirimaal seesamasuguseks ühenduseks ühendada m