Saarlane Ileiildiiit B^-iai ajaleht «aa- ja liaaarahwalc. U° ZF. Teisipaewal, 5. Septembil 1889. VI. aastakäik. nrotsob' Ilmub igal toiftpclo»vcrt. Knrefaarcs nr. 17. Kirjad käiwad: Saarlase toimetusele, Kuresaare. Kuulutuse riim ehk selle ruu« Olge kasinamad! AuuStatud „Saarlase" lugejad! Siiamaale oleme ikka enamast meeste« rähmadele ja nende kasuks midagi kirjutanud, aga ilmaski ka õrnema soo kohta midagi awaldanud; seekord mõjub juba see päälkiri, nagu näete, enam naisterühma elu külge. Ega siis meesterahwad sellest armu saa, maid peawad ehk mõni ka oma kohta laskma ütelda: Olge kasinamad! Kasinus on puhtuse elumärk, mida praegusel ajal aga mäga mähe meie rahwa leskist leida on, iseäranis meel naisterahwaste juurest, kus seda muidugi kõige rohkemal, mõõdul peaks leida olema, aga wöta näpust!  Naisterühmas  juba loodusest saadik peab meesterahmast  kasinam ja puhtam olema, aga ei ole midagi! Mõnigi mees näikse meel naist õpetawad, kuidas ta ennast peaks puhastama ja harima. See pole mitte Lks nõnda loodud wiga mõne juures, maid see on päris hooletus ja laiskus! Waatame ennem noori tütarlapsi, kuidas need endid puhaStawad ja wahest mitu kord päemas pesemad ning loputawad, et palge -Mg«"HitsK"pichäs peaks 'lcma jm-poiktcle silma paistaks; aga niipea, km naiseks jr tanu alla saamad, siis on lugu hoopis Leme. Juba nad tahtwad homikul kauem magada saada. On ta siis moodist wälja tulnud, ei tule temal waheft meelegi, et peab silmad puhtaks pesema, enne kui muud talitust tegema läheb. aavui läheb ka homiku pesemata palgega ja kammimata peaga turu pääle: silmad unised peas, suur rätik lohakile ümber pea ja silmad, just kui kardaks Jumala päewa walgust. Niisugust kasimata noori naisi näeme enamast igal homikul turul, talumeeste  wankrite wahel ümber koterdawad. Tuleb ta siis paari tunni pärast säält kodusse, noh, siis tarwis ülepea kaela süüa teha ja Kahest ka tuba korista. Kui siis kellu 12 meele tuleb, siis saab kamaluga kord külma wett palge pääle wissatud, üks kõik, kas siis pale on puhaS, wõi räpune! Riided need olgu mis ja kuidas tahes selgas, mis sellest palju lugu! Sagedasti kuuldakse noorde naiste suust: „Ma olen nüüd naine ja mis tarwis pruugin ma ennast enam ehita wõi puhasta, kes mind nüüd enam waatab?" Oh kulla noorikud! Kas teie mees pole siis mitte inimene, kes igapäew teid näeb ja waatab? Kui teie igapäew ilusasti puhaS ja niisama ka teie tuba on, siis peab mees teid poote armsamaks ja wõib ka teiste ees paasi gi uhke olla, et temal kasin ja puhas name mazaH k>u ka wäsias on. see poie siiv togum ime, kui mõni naine kaebab, et ta mees pärast pulmi koguni sandiks tema wastu on läinud. Mis peab üks mees, kes ise kasin tahab olla, ühe niisuguse tahma pungiga pääle hakkama? Ta teotab jo meest kodus ja ka wäljaS. Siin pean nüüd jälle wahet tegema, et ma mitte kõige kohta seda pole ütelnud, aga siiski suurema hulga noorde naiste ja ka mõne neiu kohta, keda siin uulitsate ja turu pääl kasimata ja lohakile riie« tega näha on. Seda ei taha ma ka mitte ütelda, et peab igapäew siidis ja sametis käima, ei, seda ei luba meie alama rahwa teenistus muretseda ja pole ka ülepea sugugi tarwis. Waid iga naisterahwas,  kui ka meesterahwas, kui homiku üles tõuseb, siis olgu tema esimene töö, palge nägu puhtaks pesta ja siis keS wäljaS ehk ka kodus mitte musta töö juures ei ole, siis pangu puhtamad riided selga ja mingu wälja, ei see tarwita palju töö aega, waid auustab inimest! Waatke see on kasinus! Seda lugu olen ma sellepärast kirjutanud, et ma ühel homikul ilusa ilmaga turul Üht talu naist juhtusin kuulma rääkiwad: „Näe linna noori tüdrukuid ja naisi, kuidas nemad nn räpusalt kodust wälja tulewad! Mina küll öö läbi tee pääl olnud, ilma uneta ja ka pesemata täna alles, aga siiski olen ma tõesti puhtam, kui need linnalased siin praegus! Aga näe! Kõik on ühesugused ilma pesemata nägudega, just praegus teki alt wälja tulnud!" Noh, kas polnud see küll üks kena ütelus? Sellepärast soo- Jumal aitab. 15 (Ots). Han.S oü juba õe kinlüatust aimanud ja tuli karmi taie ilusate kaladega, nüS ta kõige wiimaks püüdnud oli. „Zuuli siin on sull," ütles ta, „ keeda ära ja siis on meil tunni aja pärast kena õhtu söök/' ~KaS mu armamine ei olnud õige," ütles tohter, kõige paremad kalad peate ikka ise omale ja meie linnaS saame need, mis üle jaamad. „Aga," lisas ta jume, kalad tahawad ojuda ja kui teie seda lubate, siis tahan ma seda asja muretseda. Hei, kutser!" hüüdis ta läbi akna, „tee tõlla kast lahti ja maata, kaS sääl midagi meie tarwis on." Kutser andis mäikse Willemi kätte ohjad ja palus Juuli käest üht korwi, ja mitte kaua, siis ilmus ta hulga joodama wiina pudelite, kookide ja praetud lihaga. Nii sai siis seesugune saksa sööma aeg malmis pandud, mida Jaani maja wist ialgi näinud ei olnud. Nüüd istusiwad nemad lauda ja see rõõm oli ülimaga suur. Söömaajal  sai seda asja meel kord lastud kõik oma mõte silma eest mööda käia, mille lõpule jõudes kõikide südamed rõõmu pärast hõiSkasiwad. Sell õhtul tülimad mitmed sõbrad külast Jaani teretama, kelledele tema ka seda asja rõõmsa ja tänuliku südamega jutustas. Iseäranis südamelik oli jumalaga jätmine,  millega nad tohtri hcrrat ja prauat minna lasksiwad, keda ka Jaani poolt salaja pulmale kutsutud sai, mis nüüd lootuse järele mitte enam kaugel ei wõinud olla. XII. peatükk. August Treierile sai kaunis kibe nuhtlnS osaks; sest tema oli oma süüd malede ja ilmasüüta inimeste kahkluStamisega, millega ta ennast päästa püüdis, nii kaugele suurendanud,  et seega nuhtluse kergitusest juttugi ei wõinud olla. Kui tema mõne aasta pärast w ängist lahti sai, ei tundnud teda keegi enam ära, nõnda lahjaks ja näotumaks oli ta läinud. Isa maja oli tal selle aja sees ära müüdud ja selle eest saadud raha wõlgnikudele ära jagatud. Siin külas ei näitnud August ennast mitte enam, siiSgi oli temal nii palju julgust, et ta senna linna elama jäi ja oma isa ametid pidama hakas: tema laenas raha suurte kasude eest wälja ja see läks temal korda, nõnda et ta lühikese ajaga kõik isa mõlad ära maksta wõis. Tema tahtis kui tal seks raha pidi küllalt olema, oma isa järele teise maailma jäosse minna. Nõnda kaugele ei lasknud teda aga tema mana wiga mitte saada: tema ei olnud pitka wangi põlwe aja sees joomist mitte ära unustanud. Ja sellest see siis ka tuli, ct tema Mardi öösel kõrtsist tulles raSkeSte maha kukkus, oma pea purustas ja teisel homikul ära suri. Weel waljemine aga kui August Treier, saiwad need teised kurjategijad karistatud; mõlemad wõeramaa  mehed pidiwad kakskümmend aastat wangi jääma. Nendest kurjale tööle eksitatud kolmas, kes sääl juures raskesti haawatud sai ja tõesti wähem süüdlane oli, pääsis maapäälste kohtumõistjate käest see läbi, ct tema, kuidas arst juba arwanud oli, mõne päewa pärast ära suri; temale oli z see suureks kergituseks tema wiimaStes tundides, et ta oma südame päält kohtn;  mõistja ees kõik kahetsedes oli üles tunnistanud  ja lootis nüüd õpetajaga, keS temale wiimasteõ tundides abiks oli, Jumala igawese halastama armu pääle. Sest asjast on aga palju rohkem «eel head wälja tulnud, nõnda et Joosepi sõna siin on tõeks läinud: „Teie mõtlesite küll mu waSta kurja, aga Jumal pööri» seda heaks, et ta teeks kuida täna päew on. Kurjade inimeste püüdmised ja teod seisawad kõik Looja wägewa käe all: kui kurjadel kõik korda läheks, mis nemad mötlewad ja tahawad, siis oleks meiega paha lugu ja inimese elu» ei edeneks üksgi hea asi; aga see läheb neil ainult ürikest aega korda ja ka siis ainult silma kirjaks ja sns zuhlb maailma walitseja seda asja nõnda et ta kurja inimeste pahaid tegusid ja panu