Tallinna Sõber Kk 8. Kuues aastakäik. Tallinnas, Z 5. Knönla-kuu pääwal 1884. Ulkülditt aealeht Eestirkhwalr «aat li««adts. Tuleb ükskord nädalis wälja» Maksab Tallinnas Li«dfor»'i päriate trükimajas: s rubla, 40 kop. pool-aaSta- 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: „„ta« 3 rubla pool-aaStaS 1 rubla 70 kop. Mnlntnsed maksawad iga rea ehk selle aseme peatt s kop. Tellimised wöetakse wasta t Tallinnas: Lindfors'i päriate trükiinajas. : J. S. Seelandi, o««usxei-e--l 54. Hartns: W. Just. - Zstakweres : L. Wattly. Saides: A. Seidelõerg. Kapsalns: H. AollSerg. Lihulas -J. poodis. Wiljandis: H. J. Karow'i raamatupood. Kuuresaarcs: Hh. Lange.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: IV. F- Eichhsrn. Elab Baltiskis, kirjad kätwad Baltiski (Baltischport Laõüo«iS-110xi5.) Meaister: Omalt maalt. Tallinnast- E-Stimaa maa-eestjt-suse tegewus wiimasel kolmelaaStal. ..Rahwameeste" tenewuS witmasel kolmel nädalil. Keisri Majestätidc jutule wõetud. - Kaksiti souum-d. Oadataw seadus joogikaupluste kohta. Tulekahjud ja tulcpauemised. Pahateud. Tartust: Amelipüha Kodumaa üliSpptjad. Uus Zeusor. - Kuuraaalt: Kirikuwargad. Peterburgist: Ke-srikojast. Lahke meel wälise sõbrnse üle. Georgi Rittrete saadikud. Senator Manassetn haige. Soomemaalt; Erzpiisgop  Bergenhcim I°. Hangöe sadam kiuni. Koukurs. Lozist: Koukurs. Moskwast - Lumehange ja sopa kartus. Protsess. Kasanig: Inimese ohwrid. Wöecalt maalt: Saksamaalt. Austria-Ungrumialt. Norramaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Jtaatiast. Egyptusest. Ameerikast. Jutu leht. Kiriku teadused. Omalt maalt. Tallinnast. EeStimaa Ritterkdnna, kui maa seadusliku  eestseisuse poolest, pidi nende pärimiste wasta wõideldud  saama, miS nende maksude häwitamist nõuda katsufiwad, mis kui manast seatud ja antud osa, kõige Baltimaa maa ja pinna pealt, nenda ka talukohtade  pealt, Ewang.-Luth. usutunnistuse kirikule maksetud  saamad. Selle kõrwas on aga taluperemeeste õigusliku kasu eest hoolega muret kantud. Nenda on mõjuwat nõuu wõetud, et rendikon t r a k ti d e tegemise juureS seaduS igatahes trumviste ja kõikumata peetud saab, ja talukohtade müümisele on mõned kergitused tehtud. Liiwimaa Ritterkonna poolt oli ükS seadus Riigiwalitsusele kinnitamiseks ette pandud, mis järel edaspidi ka nende mõisade waldadest talukohad wõiksiwad  müüdud saada, mis waestelaste omad on, ehk mis omanikkude nõdra meele ehk pillamise pärast wöörmündrtte all seisawad. Ceõtimaal ei olnud küll waestelaste mõisade  kohta selles asjaS iseäralist seadust hädast tarwiS, sest LandStua kohus, kui ülem waestelaste eestseisus, oli juba nõuu leidnud neid oStukontraktifl seaduslikult kinnitada,  miS waestelaste eestseisjate poolest nende mõisade talukohtade üle tehtud on. SiiSkt arwaS EeStimaa Rilterkond  heakS, oma palwet selles asjas Liiwimaa Ritterkonnaga  ühendada, ja on loota, et see palwe kohalises paikas waSta wõetud ja täidetud saab. Et talukohtade ostjad odawa intressiga rohkem raha oma ostetud kohtade peale laenata wötkfiwad, selleks on seatud, et oStetud talukohad peale Kceditkaõsa wõla, ka weel Laenukassast, iga wälja arwatud rukkiwaka hinna peale 12 rubla laenu saada wõiwad,  niikaua, kui Kreditkaõsa ja Laenukaõsa wõlad kokku mitte rohkem wälja ei tee, kui kaks kolmat jägu talukoha  ostuhinnast. Tallinna linna ja EeStimaa Ritterkonna wahel oli nende talukohtade üle waidlemist, miS Raemõisa  wallast ära müüdud on ehk edaspidi ära müüdud  saawad. Kui hoS pi dali mõiõ ei kannud Raemõis  tänine mõnda üleüldist maa koormat. Linnawalitsus arwaS, et see SiguS ka nende talukohtadele jääma peaks, mida Raemõisa wallast ära müüakse. Et aga neil kohtadel pärast hospidaliga enam ühtigi tegemist ei ole, et neid fiiS ka enam ühe heategewa asutuse omaks lugeda ei wõi, sellepärast arwati Ritterkonna poolelt, et nendel ka teiste EeStimaa talukohtade eeõ mingisugust eesõigust olema ei peakS. Et see arwamine ka nende pöhjuSkirjadega ühte läkS, miS Rootsi walitsuse aeal selle hospidali- ja waeste mõisale antud on, mis järel see õiguS üksi aga niikaua keStama peab, kui sellest heategewa asutusele kergitust ja kasu tuleb, miS ära lõpeb kui mõis ehk ükõ jägu mõisast erainimese omaks saab, fiis tunnistas ennast wiimakõ ka Kubermangu walitsus Ritterkonna arwamise poole, ja need, Raemõisa wallast ära müüdud talu kohad saawad edaspidi  koigeist maa maksudest ja koormatest osa wõtma. Tartu Nõdrameeliste asutusele oli EeStimaa Ritterkonna poolest 10,000 rubla ilma intressita  laenuks antud ja see laen oli kolme aaSta eest peetud Maapääwa poolest kingituseks muudetud. Selle suure kingituse  eest on Tartusuurkooli eestseisus oma südamelikku tänu saatnud ja üheS ka kinnitanud, et EeStimaa maakoguduste!  selle eest tähendatstb asutuses eeSõiguõ antud saab. Ikka saawad nende Eestimaa maakoguduste liigete heaks, keda nende õnnetus selle asutuse abt tarwitama sunnib, neli aset lahti peetud, miõ eest iga aseme pealt 15 rubla kuuS maksa tuleb. Professor vr. Moritz von Engelhardt'i mälestuseks on EeStimaa Ritterkonna poolest Tartu suurkoolis  ükS 300 rubla suur aastane abiraha (Stipendium),  asutatud. Seda abiraha saawad esiteks õnnsa vr. v. Engelhardti pojad, pärast aga ikka üks EeStimaa kirikuõpetaja  poeg, keS Tartu suurkoolis Jumalasõna teadust õpib. Kroonimise püha mälestuseks on EeStimaa  Ritterkonna poolest 10,000 rubla kingitud, et Tallinnas  selle abiga üks Pim ed ate- k oo l asutatud saaks, miS ka juba asutatud, flsseõnmstatud ja oma helduse-ametit  tallitamas on. Lutheruse püha mälestuseks on Eestimaa Ritterkonna poolest Toompea-WaeStelaste-koolile  4000 rubla kingitud. Hoolekandmine EeStimaa rahwakoolide eest, on wiimase kolme aasta seeS mitmesugune olnud. Kui ka mõnes paikas meel mõnda koolmeistret waStapanemisele, seadusliku  ülemate käsu waSta eksitas, siis on seda õnneks wäga wähe olnud ja weel wähem tuli seda ette, et kooliwalitsus oma wiimast nõuu tarwitama ja wastapanijat  ametist lahti laskma pidi. Ülepea on rahwakooli asi wiimase kolme aasta sees wäga rõõmsast edenenud„ ja annab wäga head lootust edaspidise käigu peale. Uksi Ranna-Läänemaal, kus sel aaStal üks uus liikumine ilmus üksi seal kardetakse, et see ka rahwakooli kohta mõjub. Koolikäimise sundmus Ewang. Luth. usutunnistuse koolides,  on seal raSke täita, kus aruanded puuduwad, kes selle usutunnistuse liige on ja kes mitte. Sellepärast ei ole mõnes Ranna-Läänemaa maldas koolmeistril ega kooliwanemal  wõimalik olnud läbi katsuda, miks mõned koolilapsed  koolis puudusiwad. Ritterkonna poolest on, nagu juba enne tähendatud, kohalises paikas palutud, et nende aruannete eest hoolt kantud saaks. Selle palwe täitmist on loota ja nenda on ka loota, et kõige wähemast Ewang.- Luth. usuliste laste kohta kooliskäimise ast ka seal jälle korralise joone peale nihkub. Et kooli aSjade tallitus rohkem ühel wiisil tehtud saaks, selleks sai Ulem-Koolikommissioni poolest ükS ,Juhataja" walmistatud, miS järel Maakonna-Koolikommissionid oma ülewaatamise ametit tallitama pidiwad. Nenda nimetatud ,Kooli-korralduse" (Schulregulativ) läbi oli küll koolmeistretele  omaõ ametitallituseS üks juhataja antud ja mitmes aSjas abt saadetud, aga pea nähti, et sellest küll ei ole, kui kogudused omalt poolelt koolt tallitust ei tueta. Selleks oli küll ka juba kooliwanema amet seatud, kelle hooleks kooli ülewaatamine ja ülewaatamiue selle üle langes,  kas koolikohuslised lapsed ka korralisel kombel koolis kätwad. Kui suurt hoolt aga ka kooliwanemad kandsiwad, fiiS oli nendel ühelt poolelt liiga wähe wõimust, teiselt poolelt takistab elukohtade kaugus wäga palju nende ametitallitust.  Ülem Koolikommission wõttis sellepärrast nõuukS, Koguduse-KoolikommiSsioni kindlama korra peale seada ja kooliwanema kohuseid, kui ka koduse õpetamise ülesvaatamist  selle kommtsfioni hooleks anda. Selleks sai üks »Juhatus  kooli asjade ülewaatamiseks koguduse ametnikkude läbi" walmiStatud, mida mttmeS paikas juba suure kasuga tarwitatud  on. Sellest aeast saadik, kui üleüldise sõeawäe teenistuse kohuse seadus wallakoolmeistritele nii suurt eesõigust annab ja kui wõimalik oli wallakoolmeistrite palka kõrgendada, sellest aeast saadik on suurt tungimist nähtud, koolmeistri ameti õigust saada; ka Liiwimaalt on hulk noori mehi tulnud,  Maakonna- wõi Kreis-KoolikommiSfioni ees oma eksami  tegema. Selsamal aeal on aga ka. õppijate hulk Kunda Seminaris wähenenud. Sellest on näha, et eksamid Maakonna Koolikommisfioni eeS kergemad on ja koolmeistri  ameti õigus seal wähema aea ja raha kuluga saada on, kui Kuuda täielise koolikäimise läbi. Sellest kuli aga ka, et mitmed oma eksami Maakonna-Kooltkommissioni  ees küll tegiwad, omas ametis aga kasinat teadust  ja osawust üles näitasiwad. Kuuda Seminari eestseisuse  nõuu peale sai siis peatud, et kõik keS koolmeistri eksami  teha tahawad, sellepärast Kuuda Eksami-komitee ette astuma peawad. Ühelt poolelt saab selle läbi Maakonna- Koolikommissioni liialine töö wähendatud, teiselt poolelt Peawad ka wälised koolmeistri ameti eksami tegijad niisama palju teadust üles näitama, kui Kuuda Seminari kaswandikud.  Kohaliste aruannete järel oli Eestimaaal möödaläinud  kooli-aaStal 539 rahwakooli, nende keSkts 12 kihelkonna-kooli  ja 527 wallakooli. Juure tulnud oliwad sits wiimafe kolme aasta seeS 10 wallakooli. Üksikute maakonnade  järel oliwad: Harjumaal 134 wallakooli ja 1 kihelkonna-kool; Wirumaal 173 wallakooli, 7 kihelkonnakooli;  Zärwemaal 109 wallakooli, 3 kihelkonna-kooli; Läänemaal  111 wallakooli, 1 kihelkonna-kool. Wiimase rahwalugemise  järel on EeStimaa maarahwa hulk 316,686 hinge suur. Iga 588 hinge peale langeb fiis üks rahwakool  ja fee seadus on rohkem kui täidetud, miS iga 300— 1000 hinge peale kõige wähemast üht rahwakooli pärib. Wiimasel kooliaastal on 20,271 last EeStimaa rahwakoolides  käinud —10,613 poeglast ja 9658 tütarlast, ja langes  siis umbeS üks õppija iga 15 hinge peale. Kooli wanabuseS—lo künni 13 aaStat —oli 18 630 last. Sedawitfi  on fiiS ka wõimalik olnud rohkem lapsi koolides käia lasta, kui kohaline maaseadus sunnib. Rõõmustawal kombel on Venekeele õpetamine EeStimaa  rahwakoolides laiemale nihkunud. Aastal 1881 oli neid rahwa koolisi, kus Venekeelt õpetati 393, wiimasel kooii-aastal juba 519, nenda et aga weel 20 rahwakooli järel on, kus tänine Venekeele õpetamist järje peale seada ei suudetud. Kihelkonna koolide tegewus on enam tagasi kui edasi läinud. KogudnSte osawõtmine kihelkonna-koolide kohta on kahanenud ja õppijaid on ennast wähem kihelkonnakoolidesse  pakkunud. Sellepärast on Hanela kihelkonna-kool koguni kinni jäänud ja Turbla kihelkonna-koolis on kooltplaani  alandama pidatud, et aga wähegi õppijaid kokku saaks. Seda arwatakse osalt sellest tulema, et mitmed, keS ennast koolmeistri ameti peale ette walmistawad, seda koduses  õppimises teewad ja stis teistega üheS Maakonna- Koolikommissioni ette eksami tegema, lähemad. Arwata on, et uus seadmine, miS eksami tegemist Kunda Eksamikommissioui  hooleks annab, edaspidi ka kihelkonna-koolifi jälle rohkem täidab. Hanela kihelkonna-kooliS on ikka wähe õppijaid olnud, sest palju neist, kellel wallakooli õpetamisest  küll ei olnud, on ennemini Lihula Saksa elementare koolt läinud. Selle aruande järel näib fiis esiteks kaksteistkümnest  kihelkonna-koolist EeStimaa kohta küll olema. Ka ei ole seda abiraha, 1000 rubla, miS aaSta! 1881 Eestimaa Ritterkonna poolest kihelkonna koolide tuetusekS lubati, wiimasel kolmel aastal mitte tarwitatud. Rootfi Seminari poolest, Nuarootfist, oli palutud,  et Ritterkond tänise, 600 rubla suure abiraha juure lisa annaks, sest muidu et wõtkS see kool enam pärast seda ülewal seista, kui Rootfi MiSfioni SeltS selle koolmeistri  ära kutsunud on, keda tema tänine oma kula peal üles pidanud oli. Nuarootfi kirikuõpetaja, Propst Girgenson  oli seda palwet omalt poolelt tuetanud, sest see ei oleks koguni soowitaw, kui Rootsi MiSfioni Seltsi pookst saadetud koolmeister weel kauemini senna jääks, keS ennast