Saarlane t»° 40. Esmaspäew 6. Oktobbril 1886. 111. aastakäik. maksab: Tuleb igal esmaspäewa! wälja. Knrcsaarrs, Nr. a UM Uleiildiüt psiittka kjaleh! «««- ji li»»a r»h«>lt. V? Saaremaa Ewangeliumi Luteruse usu kiriku köstrite minewik ja tulewik. Siin ajalikkus elus ei ole midagi seisaw ega muutmata. Igal ühele ja iga seisusele saab njawool wahetusi ja muuimisi tooma. Elukäigi inuutmised ci ole mitte iga ühe oma meelemallaS. Nõnda kuida taimekene alatasa oma seisukohta looduse sunni! wahetab, see on: kasmab, õitseb, nutja kannab ja närtsib, niisamma saab ka iga seisuse elukäik saatuste sunnil ajakohalikult muudetud.  Täna tahame siis seda tähele panna kuidas seaduseda  jakohaliste,nõudmistega Saaremaa Emangeliumi Latteruse usu kiriku köstrite elukäikis on juhtunud ta tulcwikus juhtima saamad, nii palju kui meie s.da ette aimata wõimc. Nõnda, kuida wanarahwaS seda tunnistada mõib, vinud waua aja Lutheruse kiriku köstrid hea iäälega otsitud ja walja maiiisetud taulnmehcd. ,!.'ad pidiwad ka seda olema, sest sel ajal ei olnud neil mänguriista laulu juures abiks, nagu nüüd nn. Kogudused oliwad ka palju suuremad ja lanluwiisid kunstlikumad ja keerulisemad, kud praegusel  ajal. Enne kui meie kirikulaul praeguse Puusist noodiraamatu järele ühe aluse paale sai rajatud, oli pea igas kihelkonnas oma käänapid ja :-Zõrdnsed. Kiriku köster-s!»siis-igaS kihelkonnas laulu pea ja juht, ning tal mõis küli tegu olla t.rwc koguduse laulu korras pidada. Et igas irguduscZ manal ajal ka laulikud wõi laulukoorid !astrile abiks olinad, on ka tõsi; sest nüüdsel ojal, kus laulu maim meie rahiva hukkas enam soiku hakkab jääma, nõude, kuida kuulda, mõne suuremas koguduses köster ühe seaduse põhjusel, et tal abilauljad pcawad olema. Wanarahwas nimetab kiriku köstrid (lsiormeistriies, (ütle : koormeistriks),  mis ka oma kohta õige ou ja arwata wõime, et nad manal ajal üksnes koormcistrid, laulukoori juhatajad vliwad, sest see oli nende amet. Seda wõime aga arwata, et kiriku köstrite eluseisus wanal ajal lõbusam oli, knd nüüd wiimastel aastakümnetel;  sest neil oli suurem sissctulk aga wahem toimetust. Kuidas „Awwa raamatu" seadustest mrha wõime, on koolmeistritel pnäle oma seadusliku ameti see kohuseks olnud, et nad kirikliku kuulutusi (maha lugemist) mõisast mõisasse pidiwad ümber kandma ; see oli küll üks orjus aga siiski lõbusam ja tormisele kasulikum, kui praegune kooliarstis. Hiljem, kui rahwale priiuS kuulutatud sai ja seaduse sunnil rahwakoolisid hakati asutama, siis lükati ka laste koolitamise amet kiriku köstrite päälc. See sündis wist häda sunnil, sest kirjamehi,  kes koolmeistri ametit mõisiwad pidada, oli ennemuiste wähc ehk talurahwa huikas mitte sugugi. Rüüd Iviimascl ajal, kus kooli asjus palju nõutakse, on kiriku köstrite eluseisuS ivaeivalisemaks ja raskemaks läinud, sest nad pearoad talwe aial nädalas kõik 7 päcwa tublisti orjama. Suurem osa Ew. Luth- usu kihelkonna kooli kainbrid, mis köstri majade otsas on, on kitsad ja madalad, otsast ka niisked, ning kooli magamise- ja söömakamber  on üks ja seesamina. Seda wõime arwata, kuidas nendes ühe ehk teise termiscga lugu on, kes sänl wnimu tööd peawad tegema. Et köstrid Saaremaal kihelkonna koolmeistrid on, see pnntub ka meie rahwa elusse kahe sugusel wiisil Köstrid on wõinnd wnikosc palgaga, mida ka rahwa käest ei nõutud, koolmeistrid olla. Kui köstri sa koolmeistri amet lahus oleks olnud, nagu see Suuremaal sa Hiiumaal on, siis oleksiwad kihelkonna  koolide tannis uued masad pidanud ehitatud saama sa koolmeistri palk ühemehe wõi peremehe tarwis, oleks mitu korda suurem pidanud olema. Koolimajade ehitamisest kui ka koolmeistrile palga maksmisest oleks ikka oma sägu meie rahwa päälc langenud, kui küll suurem osa kulusid, nagu see siia ajani olnud on, mõisa omanikud oma päälc oleksiwad wõtmid. RahmaS on selle läbi, et kiriku köstrid ka koolmeistrid on, ihulikus elus kergitust saanud, ja see on üleüldine kasu. Et aga kiriku köstrite ihu ja maimu rammu koolitöö labi wälja kurnatud saab, selle läbi tuleb ka oma jägu kahju, mis meie rahwa elukorra külge puutub. Meie kodu-ja kirikulaul ei ole praegu mitte korras jn see tuleb sellest, et köstritel mitte selle paremale korrale seadmiseks aega ega waimu jõudu ei ole. Sui ajal, kus köstritel, kes ise maapidajad  ei ole, enam aega oleks, siis ci ole rahwal aega; talwel, kus õige laulu õppimise aeg oleks, on köster, kuida ööldud, maimu poolest rõhutud. Kuida teate, tuleb meil nüüd kooli elus muutmine Sellest muutmisest on meie Saaremaa Croangelmmi Lutteruse usu köstritel tulewikus kõige enam elu kergitust loota sa oota. Mitme põhjuse pärast ci ole scc enam sünnis ega wõimalik, et nimetatud Jututuba. Ülestunnistus iurma woodi pääl (Järg.) Need põhjn-ed iuniüumd minu tundmused- sügamaöse  põhja sa sammad niiud kartlikult warjama.  uus mind iga räew visata piinas. Noore SMitiga ei mõinnd ma ialgi õigeks sõbraks iaada. Ta oli üks ilma tähtsuseta '.necs, kellesi, ka: ta a unis mm marandus maha arwateFe. murd midagi üle ei jää kui üks kaubascll. Tema haridus  ei ulaianAd kaur mehe osuast kauge-nale ja, ehk kM .a ew muud ja südame headm midagi kile ci sõimad mamidc, niZgi nõutakse ül,c kõdra Kesi ikka aaaafe enam, kui Me ja ma kaina Tma temaga iülmall ümber. Tunnistama vean ma, et minu ümberkäimises Simliga üks nea jäm kodedun tss vii. kest selle mäZrinicra inimen omaks oid: kord Ellen, see ilus ja kõige Imadnm lega eimTwd nem laama. RoshcStcr uidas iagedasii  mured pidud emas maias, kus ka raljn tädtm d rrõeraw osa mõtwimd. Ühel väemal leidsin  rm Rostzeirri saalist ühe wäga ilma, peenikeste  eln miisibega noore mehe. Tema sai malle Doks" Lindmar!'i nime M Wicwx tMMkZ tchtsb M sae teretapmc endid «Nsvst p«lt miiiaka snrwlMiWiMa. Lindwart oli õpitud mees, Mga rW« sa sk nüüd ettrmõtnud Pshjs- AssikZt Mi rrWa ja tundma õpida. Näe saiss NMeic aja seeZ Wamelikaks sõbraks. Aga chsSQPMa märkisin ML, et Lindllart ja Elle» teine teist salaja aga tuliselt armastama hakajiwad,  inida Lindwart meie südamliku sõpruse pääle toetades mulle ühel maitsel tunnil üles tunnistas. Ma ci mõi mitte öölda, niis mu süda selle awalduse juures tundis. Liudwartile ei ilmutanud ma oina pölewat armastusi E liini waStu inittc ja jö udsin ennast wähcmast nii hoida, et ma mäljaSpoolt rahuline olin ja seda wlisi LiiSwarti usaldust mm« waStu silmakirjaks ärateeniva  püüdsin. Aga minu sees taples mitmesuguste  tundimtSie hirmus sõda. Kmia ma Lindmarti  owaks sõbraks pidasin ja teda :õsi'eü armastasin.  laks kadedus ja ivi.> rm.'"e '"cdcstc uü stiureke minu sccs, et ma ü. idmar t. "lammaernst  süleni wastu Roshefu.». n... r anda eahisiu, ci seega mvalimlt tema m 'cSSa. Aga mis oleksin ma selle lav' kr", '"und? 6Lem armak'3 rv oleks ma sellega mitte äratecttinnd.  See ep olets muud nsidagi elr.r.d. fui innetu kadedus tiing euttcmakSmine. Mune ei jäänud mzud üle tui silmakirjaks rahuliseks jääda ja suure südame waluga külmalt päaltwaaia. kuiva armastus Lindmarti ning Elleni maoe! päem päemalt ikke- suuremaks kaSivis. Äa T:rlt, keda uur nüüd mmc enam ci ivihkanud, meie en.neminc  haled meelt temaga tundsin., uäiias mümsks  Lindmardr ja Elleni armastust öramõ.rkamud olcuat, mag kadedus sõitis tema sees maad. Ta laskis Ellenit tunda, et ta tema südame saladust tmb ja oli Lindwardi WSstu mati vali ja jume. Aga «uimane ci pannud tcds Nhclcgi. noor inimene ci nwju midagi WMS ja mii» MnaAnse «sstiz," wsstas mulle LiNdsari, kui ma temale ütlesin, et Smit Elleni kihlatud peigmees  on. „Ellen armastab üksnes mind ja ei kedagi muud. Mis mulle selle naeru määralise kihlatuscga tegemist!" Wauast Roshestrist ei saanud ma mitte aru. stui ta mitte kogune pime ci olnud, siis pidi ta ju nägema kuida lugu tema tütre ning Lindwarti wahel oli. Kõige selle päälc waatmata jäi tcina enne ja parast kõikide wastu ühesuguseks ja ci anuud wähematk mürki, kas ta Elleni ja Lindwarti armastust heaks kiitis wõi põlgas. Ma arwasiu wiimaks, et ta nõuuks oli wõtnud, asja juhtumise kaupa otsale lasta minna. Mng tõesti tuli üks hirmus juhtumine, just kui üks pimlstam kõue nool, senna -vahele/' Eiscner wänses, kudu würg käis tema liikmetest  läbi. Ta kattis oma mreestu.e j.-, rammuta  kattega näo kinni ning õhkas rrÄcs:.'. LeSkõS on möödas, ke. nr!.- nõuda?" tusts e.e.ue madala hääle ning idee...: er. eeega. Ma tunni.tastn seda tõeks. „MZuc minuti eest lõi kellu Lts,' ütlesin mina uwq k«Mu kartliku osawöt'.mftW tema ole' ' . l . Eiscner ci waStanud mu"' :::.d MwtaS üksi stli-ii oma ette tühja õ'n: si?>. W näüks ta waimustd oma ccS. . str. j n ca. - - täna," ütles ta taiale häälega. ~Sh Eile::. linn:, mng Sina meene sõber i Teie k. . mee 'en. ma rntan teile juurde. Aga me r.ee riie iral wahel'" Helle tarjatie käis üle ea tunde ze ta langes minestanud oma padja rääle neab. Ma kari'stn. ei Eiscner kõigest rracnast p'äsrr.d on. Tema naaber, kes seda karsten st ku"> o.i, astus tasskeM WPpg -ja küsis, kae are e.ern s