rahwas wiimasest enam lugu, kui esimesest. Ka saaks meie rahwas wüga tänulik ja rõõmus olema, kui, Eesti Postimees" oma praegust suurt kuju enesest heidaks ja 2V2 rubla eest wanas weikses kujus aga ka wanas maimus jälle käima hakkaks. „ Eesti Postimees" teutab sellepärast meie rahwast, kui ta selle rahwa nimel meie waimuwara küünarpuuga mõetma ja kopikute järele wälja arwama hakkab. Meie rahwa süda ei seisa mitte nõnda oma rahakoti külles kinni, et ta paari kopiku Pärast neid mehi kiwidega hakkaks loopima,  kes tema õiguste eestkostjad on. Sell nurjatumal  kombel ei awalda ennast ka kõige madalam rahwas mitte, waid igal pool katsutakse seesugust eestkostjaid  rahwa poolt igapidi auustada ja rõõmustada.  Rahwa wastalised ja need, kes oma kasu pärast nende wastaliste teenistuses seisawad, wõiwad üksi rahwa määrimiseks küünarpuid ja raha-rehnungisi rahwale mõetjaks tahta teha, nagu neid wiimasel ajal „Tallinna " ja ..Eesti Postimehes" sagedaste lemme. Meie rahwas ei saa mõetusi wasta wõtma, mis jo sellest wälja paistab, et „ Eesti Postimehel" kõigest tema suuristest hoolimata mitte enam lugejaid ei ole, km „ Tartu Eesti Seitungil." Mitte suuruse peale ei waata meie rahwas, waid seestpidise  wäärtuse ja hea oleku peale. „Revalsche Zei- on Tallinna laulupidu toimekonna poolt õienduseks  teada antud, et mitte kindralsuperintendent Schulz teretamise kõnet ei saa pidama, waid õpetaja Malm Raplast. Ka ei pidada mitte õp. Hörschelmann  altari teenistust pidama. Niisama ei pidada õp. Eisenschmidt mitte jaanitule juures Jumala teenistust  pidama, waid lahkelt ühe ilmaliku kõnega ette astuma. „Revalsche Zeitung" lisab seie juure: „Sellest wõib jälle näha, kui wähe ustawad Sakala sõnumed on." No jah, ega Saksakeele ajalehed muidu ommeti Sakalast ei wõi rääkida, kui temale mitte ka natukene nipsu ei löö. Et laulupidu toimekond otsuseks  oli teinud, kõnepidajaid salaja pidada, siis ei ole jo sugugi imeks panna, kui paari kõnepidaja nimega eksinud oleme. Ka oli sell korral toimekonnas tõeste nimetatud meestest juttu olnud, ehk küll pärast tõisiti  on walitsetud. Üleüldse räägiti siin Wiliandi pool, et suure leina-aja pärast Tallinna pidu pidamata  jääda, mille pärast siis ka keegi siit laulupeuks sinnä ei tea sõita. Linda Eesti laewameeste seltsi presttendi  käest meile Äs maAekud, mis meie järelseiswalt lühendatud ülespaneme. Linda laewameeste seltsi esimese laewa „Linda-Morgenrodeni" õnnistamine olnud Tallinnas 9. Lehekuu päewal. Õnnistamise kõnest pidanud superindentent Schulz ja preester Tiisik. Peale selle on terwise joomine tulnud,  kus president Eslon kõige esite Keiserliku Majesteedi  termist joonud, ja siis preester Tiisik ja Th. Janwerk meel muid kõnest pidanud. Laew olewat kaks aastat mana ja kanda 655 tonni ehk 40,000 puuda. See laew lähemat nüüd raudtee mana raud rööbastega Ameerikamaale, ning weuraha olewat selle sõidu eest 5500 —6000 rubla. Laew olewat 35,052 tubla 72 kop. (75,000 Saksa markka) maksnud. Peale 'selle tulnud kinnitamise rahad, paberid ja muud tarmitused weel ligi 5000 rubla maksma. Laew on tamme ja ODna puust Wige. uuema moodu järele ehitatud, raud ja wask pottidega kinnitatud; wäljastpoolt  mee sees käija jagu on wask plekkidega löödud. Kahe aasta eest, kui teda ehitadi, olla ta 50,800 rubla maksnud. Laewa läbiwaatamise ja takseerimise juures olnud: 2 Narma kapteini, 1 Ainaste kaptein, 4 Soome kapteini ja Tallinnast mitmed kapteinid, kes ise osalt laewu ehitawad ja ehituste juures on. Kõige suurem asja toimetaja ja kirjade seletaja olnud Rootsi ja Norramaa konsul, kontorist Gahlnbäck. Woori andja olnud Scheumann Spieli kontor. Laew pidada Augusti kuul puuwilla mooriga Tallinna ehk Krooni linna tagasi tulema. Laewa peale jäänud  muist wanu mehi teenima, muist saanud uued, kes Eesti >.mehed. Manadest jäiwad: kaptein T. Gundersen  ja 6 madrust, ja uüst saänud Eestlaste seast juure: tüürmann, kolm õppind madrust ja kaks noort õppijat, kõik kokku 13 meest. Kesknädalal 14. Lehekuu  päewal on laew oma Linda lipu üles tõmbanud ja teele läinud. Nii kaugele saadetud kiri. Nii rõõmustan),: kui see sõnum meile ka on, et Linda selts juba oma esimese laewa wälja saatnud, siis näitab  meile ommeti, nagu oleks Seltsi eestseisus seda asja natukene liig ruttu toimetanud. Esmalt ei ole meie Selts weel mitte kinnitatud, sest et põhjuskirjade tallal ikka weel tööd tehakse: hea asi wõtab palju aega. Raha pidi aga nii kauaks Riigi panka intressi peale jääma, künni kõik eeswalmistawad asjad malmis on. Töiselt ei ole mitte wälja kuulutatud, et laew ostetud oli ja Tallinna sadamast wälja pidi minema. Wist oleks suur jagu seltsi liikmeid selle päewaks Tallinna tahtnud tulla, nagu ka need, kes alles liikmeks  tahawad heita, mis läbi see laewa wäljasaatmine suureks piduks seltsile oleks saanud ja palju rahwast uue osawõtmisele äratanud. Nüüd oleme aga selle õnnistamise ja wäljasaatmise sõnumeid kõige esmalt Saksakeele ajalehtedes leidnud ja alles paar nädalat hiljem arwatakse Eesti ajalehti selle wäärt olewat, et neile asja teada antakse. Meie peatne tunnistama, et seesugune awaldus meile südamesse on lõikanud, ja meie seda enam sedcr eestseisuse toimetust peame kahetsema,  et ta meie Seltsile kahju teeb, sest kõik kirjad, mis meie rohkeste Tallinna ümberkaudu seltsiliigetest oleme selle asja kohta saanud, tunnistawad seda selgeste.  Aga meie palume kõiki seltsiliikmeid, et nad ennast omas auusas ja heas ettewõtmises mingisugusel kombel eksitada ei lase, sest Seltsi käes seisab jo ikka wiimane ots ja woli ja tulewates koosolekutes saab Selts 'wistist kõik nii joonde seadma, Nagu tarwis on. Wirumaalt. „Waimu liikumisest" Wirumaal kirjutatakse meile S. kihelkonnast, et ka sinna kihelkonda  nüüd kaks niisugust meest olla tellitud, kes ennast inimeste mõtteid ütlewad äratundwat ja nende südamest wälja lugewat, mis seal sees elab. Nemad olla sinna tulnud, wilja umbrohust lahutama ja üht iseäraliku püha kogudust asutama. Aga mitte üksi palme- ja koolimajades ei tee nad jutlust, waid ka lautades. Nii olla üks neist püha prohwetitest, peale selle, kui K. koolimajas lugemise ära pidas, selle koolimaja  elajate lauta läinud, seal olewat noort naisterühmast,  kes elajaid tallitanud, noomitama. Oma noomitust alustanud ta nende sõnadega: „Mis teie noored tüdrukud õhtu magama heites mõtlete? Kas mõtlete, et peaksiwad noored poisid meie juure magama tulema?" n. n. e. Kui wäga need missionärid seal juba-rahwa silmas auu sees seisawad, paistab jo sellest wälja, et naisterahwas, kelle ette missionär seesuguse küsimistega astus, mitte küsijat kohe lauda uksest wälja ei kihutanud, waid teda enese kallal edasi vaimustamise  tööd" laskis teha, nii et teda inimesed pärast nutuste silmadega laudast wälja nägiwad tulewat. Kirjasaatja paneb wäga imeks, et „ kihelkonna eestseisjad"  neid ümberhulkujaid mehi „oma tiibadega katwad",  kellest midagi head loota ei olla, nagu seda juba mõne kümmekond aasta eest tagasi Tallinnamaal nähti, kus prohwetid pärast omi usklikuid Uue Jeruusalema  asemel Samaarasse wiisiwad, seal juures omad taskud raha täis toppisiwad ja nüüd omast raha intressist  priskeste nagu muudgi surelikud inimesed „ kurja maailma elu" edasi elawad. X. ?s Mlja eest tagasi jurustas MistMhwä mitmes numris meie koolidest, ms meie koolides salgas. Tallinnamaa koolisi meG nõnda täielikult ei tunnud, kui Liiwimaa koolisi, kus küll rohkeste saksastamist  leida on, ning meie arwasime sellepärast, et „Ristirahwa pühapäewa leht", kes enamiste Tallinnamaa  koolidest rääkis, meie Liiwimaa koolist ei tunnud ja sellepärast oma ütelustes wiimaste kohta eksinud oli. Nüüd aga näeme, et nimetatud ajaleht ka Tallinnamaa  koolidest malet on tunnistanud, mis meile järgmisest kirjast wälja paistab. „ Tartu Eesti Seitungile"  kirjutatakse Wirumaalt: „Küll on juba saksastamisest  mitu kord ja mitmelt poolt juttu olnud, nõnda et sellepärast enam tarwis ei oleks ajalehesse astuda. Ma usun aga siiski, et see asi seda nõuab, jälle kord nimetatud kohast läbi rääkida, ja loodan ka, et sealt poolt üks õiendus saab saadetud, kas seda saksastamist  kuskilt on kästud, ehk ta on aga paljalt ühe ainsa inimese töö, kes seda otsegu hallikast wälja keedab. Lihawõtte pühade aegu juhtusin ma kord oma sõbradega  ühe kihelkonna koolimajasse, et koolimaja ruumi ja sisemist olekut tähele panna. Korraga nägin ma, et üks poogen paberit seina külge naelutatud oli. Seda nähes tõttasin ma kohe waatama, arrvot«s, ehk wahest on tunni plaan, mis igas haritud koolis kui see kõige tarwilikum asi seina peal pruugitakse. Aga wõta näpust! Siin oli hoopis töine asi. Selle lehe ülemise ääre peal seisis suure tähtedega kirjutatud: „Kooli säädus". Mis seal seaduseks tehtud oli, panen ma muutmata, ja sellessamas kirja wiisis (ortograafias) lugejate ette: 1) Oigel ajal se on kello 8 ajal hom. peab igga üks õppija klassis ollema rahulikult istuma. 2) Öppetuse tundide ajal tähhel panemisega 01. 3) Öppetuse raamatud, heftid igga ühhel puhtad ollema. 4) Puid ja wet toob iggaüks tarwituseks kelle , kord tuleb. 5) Silmad ja käed puhtuses. 6) Kambrid, lauad ja pingid iggal ajal korralikult  ollema. 7) Tullega ettewaatlikkult ümberkäia. 8) Wastatullija wõera inimesega arrilikul wiisil ümberkäija. 9) Ilma lubbada keski ei wõi koddu ega teiste paikade peal minna. 10) Sõimata, manduda teine teist ei tohhi. 11) Ohtu kell 9 maggama, hommiku kell 6 ülles tõusta. . 12) Jgga õppija ei wõi enneste keskis Eesti keelt räkida. 13) Howi peal ilma lärmita wõib ka wähe jalutata  ja mängida, agga mitte ilma lubata. 14) Jgga üks peab ennast rihtuses kõiges üllewal nimetud Imelikult pidama. Kes ülemal nimetatud seadust juhtub silmama, saab ehk wahest naerma, mis küll sugugi naeru asi ei ole, waid kelle peale tõeliku silmadega peab waatama. Mina isegi kohkusin selle üle; sest kodust tulles räägiti ikka, et Eestimaal Eestikeel peab walitsema, mis ma ka tõeste uskuma jäin; aga ometi seisis seina peal, et Eestikeel keelatud on. Süda lõi mull üsna kartma sellepärast, et ma midagi wõeraid keelesi ei mõista ja nüüd wist seia nälga ära suren, ehk jälle kuhugi wõera maa sisse ära eksin. Muud rahwast ma jo kusagil ei näinud seal ligidal, kui aga mõned kooliõppijad. Ma oleksin küll Eestikeeles teed küsinud, aga ikka tuli meele, et Eestikeel õppijatel keelatud on. Et ma ise ka teel üks õppija olin, siis arwasin, et kui ma seda prostoi keelt siin porssima hakkan, mis pealegi keelatud  on, siis wahest pistetakse puuri. Wot, sitsi siis! Tundja koolmeister peab aga waluga selle järele mõtlema,  mis need ees antud § S tähendawad. Kes juba mõni aasta koolmeister on olnud, see teab warsi, kui palju see waewa maksab, enne kui lapsele ema keeleski mõni seletatud asi, mis mitu kord sai läbi räägitud, selgeks saab. Palju wõib weel sealt kasu tulla, kui laps, kes wanemate juures weikesest saadik Eestikeelt õppis, korraga peab tummaks saama ja oma kõnewiisi,  mis juba walla koolis pisut õpitud sai, tormale heita, seda waewast ja poolikut Saksa ehk Wenekeelt seal otsegu pulgaga peab ümber käänama; sest seda teab juba igaüks, kui kaugele kihelkonna kool wõeraid keelesi õpetab. Koolis seisab küll seina peal, et Eestikeelt  rääkida ei wõi; tuleb aga laps tuast wälja, siis kuuleb ta jälle seda keelatud keelemurret räägitawat, wõtab ta keeldust ära unustades oma isa isade keele wälja, aga see ei taha enam heaste minna; seal juures tuleb kokutamist ja puiklemist ette, sest ta on ära unustatud. Et see tõsi on, wõime sellest ära tunda: kui laps mõni aeg niisuguses koolis on käinud, kus jutustamist sugugi ei ole, siis on kohe tunda, et kõnes takistusi ette tuleb ja mõni kord ka sugugi aru ei saa, mis üks niisugune laps rääkida tahab, ta mõtleb töist ja räägib hoopis töist asja. Mis siis weel loota on, kui seda niisugustega wõeras keeles tehakse, kes weel wõerast keelt aga pisut tunnewad ja prii tundide ajal ka oma keelt rääkida ei tohi! Soowida oleks, et see kool warsi selle asja poolest paraneks." ä. v. Mu st lv ee alewikmt. Koolilaste läbikatsumine nende õiguste osasaamiseks, üleüld!ses M teenistuses seaduses (punkt 4, § 56) kinnitatud on, sai tänawu Mustwee alewikus 10. Mail Kreeka õige-usu koolimajas ärapeetud. Kui ma mitte ei eksi, on Peipsi ranna jauskonuas üheksa tegewat kihelkonna kooli, aga neist kõikidest saatsiwad paljalt kolm kooli omad kaswandikud  eesnimetatud läbikatsumisele, ja nimelt: Mustwee  7, Laiuse 6 ja Lohusu 3 poissi. Kahe esimese kooli kaswandikud tegiwad oma eksaam Wenekeeles wäga kiiduwäärt kombel ära, millest ära wõis tunda, et neis juba tarwilikul kombel selle õpetuse eest hoolt on hakatud kandma. Aga mis teemad töised koolid? li. Peeterburgist. Keiserliku Majesteedi Keiserina  matuseks oliwad järelnimetatud wõeramaade printsid Peeterburgi linna tulnud: Keiserlik Kõrgus Saksariigi Troonipärija, kellele Keiserlik Majesteet Keisri Herra, K. K. Troonipärija ja suurem jagu Suurwürstisi raudtee peale wasta läksiwad, kust Saksariigi  Troonipärija Keiserliku Majesteedi körwal lahtises  tõllas talwe-palleisse sõitis. Peale selle Inglismaalt  Edinburgi Hertsog, Austriast Ertshertsog Wilhelm,  Baieri maalt Prints Arnulph, Daani Prints Waldemar, Bulgaaria würst Aleksander, Prints Aleksander  Hessenist ja mitmed töised. Peale selle on ka Keiserlikud Kõrgused Suurwürst Mihael Nikolaiewitsh  Tiflissist ja Suurwürst Nikolai Nikolaiewitsh oma poja Suurwürsti Peeter NikolaiewitUiga Woraoneshi  kubermangust surma sõnume peale kohe Peeterburgi  linna tagasi tulnud. Keiserlik Majesteet on Tarshoki wlekahju hädaliste heaks oma enese erakassast 5000 rbl. kinkinud.