seda tunniStawad, et kõik see põnewil olek ainult sellest on tulnud, et AfganiStaani emiir wale kaartide läbi ekfimõttele on meelitatud, nagu oleks kõik Sarakist lõunepoolne  maa Afganistani päralt. Kõik see on selle asja niikaugele wiinud, et sellest rahulikult raske on wälja saada. Makedoonia-Bulgaria mässudelle, millele eksimõttel  Wenemaa poolt abi loodeti, on oodetult poolt koguni waigiStust antud. Wene saadik Konstantinoopolis v. Nelidow on Sofia linna Wene kindral-konsuli asemnikule  järgmise telegrammi saatnud. „Antke awalikult teada, et keisri Majestedil nende mässude ja ässituste üle sugugi head meelt ei ole, waid neid koguni igast kullest kasutaks ja kahjulikuks piab. Antke teada, et Teie niisamma, nagu hra Sorokin enne tegi, ühtegi saatekonda ega nõuudmist wastu ei wöta." Sel wiisil on siis sealsed mässud wististe waikimisel, sest seesmine elujõud olla iseenesest juba weikene." Inglase Suudani sõast on üks lahing, mis Inglastel  Osman Digma waStu oli, jälle selgeste näidanud,  missugune edenemine neil Suudanis on. Üks Londoni leht kõneleb sellest umbes järgmiselt: „Wiimsed sõnumed Suakinist näitawad selgeste, et Inglased kimbatusesse  on juhtunud ja kahe tule wahele wõetud. Araablased  lähemad iga päewaga julgemaks, kawalamaks ja osawamaks; nemad hakkasiwad nii imeliku osawusega Inglaste kallale, et need esiotsa suutumas ära hirmufiwad.  Wõitlus oli hirmus äge, päris wastastikune raiumine ning kole langemine. Waenlasi oli 4000 meest. Tema kahju arwatawat 800 meest olewat. Inglastest  langenud 56 meest ja 170 olnud haawatud. Kõik sõnumed awaldawad, et waenlane oma sõawüe seisukorda  palju paremaks on seadnud. Kõik merised lahingid ei ole siiamaale muud teinud, kuid Araablasi aga palju julgemaks." Suakini-Berberi raudtee ehitamine näitab tõeSte juba peale algawat. Inglise sadamatest on juba 18 määratumate koormatega laewu sinna saadetud, mis niipalju materjali raudtee tarwiS sinna wiisiwad, et aru ei mõista enam tehagi; 7 laewa saadetamat meel järele. Hiljuti nimetasime, et KaSsala linnaga wististe sarnane lugu saab olema, nagu Kartnm'iga, sest et see linn ka ilma abita jäetawat. Nüid aga kirjutab sealt üks Egiptuse  ohwitser, et sealsel wähelasel sõawäel koguni halb järg olla. Wesi olla koguni kõlbmata ja linna rahwaS olla soldatite waStu wäga karmid. lirlased pühitsesiwad 17. Märtsil (5.) püha Patriitfius'e  päema õige tormilikult. Dublinis kõndis rahwa hulk lauldes ja mängides linna pää-uulitsas ja lasksiwad  Mahdit elada. Peale kesköö oli kaks plahwatust, mis läbi üks maja sisse langes. Sellel juhtumisel on alleS saladuse kate peal. Mitmel pool luusiwad märatsejad  öösel polgu kaupa ümber ja tegiwad oma kolet nalja, miS tapmises ja hoonete põletamises ilmusiwad Suetsi kaanali üle tahetakse Pariisis aru pidada, mill wiisil teda üks ehk töine riik edespidi pruukida wõib. Inglise walitsus olla paar tähendust omalt poolt selles aSjaS sinna saatnud; tema tahtwat, et Suetsi kaanal edespidi mere kääraks saaks arwatud ja et ta täieSte priiks lpee teeks köikidelle jäeks. Itaalia poliitika näitab Suudani asjus koguni oma jallge peale tõuuswat. Ministri Mancini kõnest on näha, et Inglasega ühendust mitte enam ei saada tulema. Nõnda ajab siis Itaalia Punases meres päris ise oma poliitikat, muud kui waenlust ka mitte Inglasega ei olewat. Itaalia olla kaks programmi, millest üks juba käeS toimetada olewat ja töine alles ees seiswat. Itaalial ei olla Punases meres ei Inglise, ega Prantsuse,  waid selge, puhas Itaalia poliitika. Itaalia olla laSte kingadest juba wälja astunud. Tema saada aega mööda Egiptuse wähese sõawäele jõuudu juurde saatma ja sügise algawat ühes Inglasega täieline sõda. Walitsus ei saada midagi ilma parlamendi luata ette wõtma ja Itaalia saada wõimalikult palju ohwerdama, et Suudanis  soowitaw rahu jalale tõuseks. Itaalia üliõpilaste  seaS on praegu rahuta waim walitsemas. Noored Jtaalialased on wäga pahased oma riigiwalitsuse üle, sest et see Austria ori ja Itaalia akademia ja poliitika wabaduse wangiStaja olla. Juba mitmed ülikoolid, nagu Türmi, Padua, Parma, Neapeli ja Rooma ülikool, on kinni pantud. Kinni panemise põhjus tuli PaduaS tõuusnud  tülist. Seal tahtnud üliõpilased aula saali 1848 aasta Austria sõawäe ja üliõpilaste tülist, kus palju were walamist ette tulnud, mälestuse kiwi saada, kus peal mõned teotuse salmid Austria sõawäe kohta peal oliwad. RiigiwalitsuS ei lubanud aga seda mitte muidu, kui ainult siis, kui kiri tõiseti muudeti. Selleläbi tõuufiwad  tülid ja riiud, mis juba kohtud pidiwad õiendama tulema. Tüli seeme lagunes ka töiste ülikoolide peale, kuni riigiwalitsus snnnitud oli koola kinni panema. Paawst on neil päiwil „ Saksa mõisniku sugu saatekonna"  waStu wõtnud ja Preisi kiriku-poliitika olu kohtu järgmist mõtteid awaldanud: „ Ja nüid need suured küsimused, mis Teie isamaad ähwardawad. Ma tõendan Teile, et see mulle wäga suurt südame walu teeb, et ma Saksa katoliiklastele, keda ma südamest armastan, ikka weel mitte kiriku rahu ei wõi saata. Igal ajal olen ma malmis olnud, Teie keisri majesteedile  ühenduseks kätt andma; ma tunneksin rõõmu, kui meie nõnda kaugele jõuaksime. Mis ma ial suutsin, olen ma teinud; ma olen riigiwalitsusele nõnda püidnud  alati wastu tulla, kui ma wähegi wõistn ehk tahtsin. Siiski on aga mõned punktid, millest ma mitte mööda ei tohi minna ega ilma ei wõi jäeda. Kas see on siis ülekohtune wõi liig nõuudmine, kui ma waimulikke meeste kaswatamist kui täieliseks piiskoppide õiguseks pian? Kui riik omalt kohalt nõuab, et ministrid oma ameti eeskirjade  järele walitsewad ja nimelt oma ametnikke tema maimus kaswatawad, siis piab ta ka sedasamma õigust kirikulle ja tema auukandjatele, piiskoppidelle, andma ja iseäranis preestrite kaswatamises täielist woli lubama. Töiste küsimuste üle wõib ometi nõuu pidada ja leppida, aga selles asjas ei wõi kirik mitte järele anda. Mikspärast  paneb riik nimelt hingekarjaste ametile ja toimetusele  tõkked ette? Neil meestel on ainult oma laste hinge õntsus meeleS; riigi asjadesse ei taha nemad sugugi puutuda, weel wähem kahju teha." Wäga armas kuulda! Saksamaa Suurte sündimise päewad wõtsiwad wiimsel nädalal ja wõtawad meelgi palju ajalehte ruumi ära. Keisri Willemi kaheksaskümnes üheksas sündimise  päew peeti suure ilu ja toredusega 10. Märtsil (22.) terwes riigis ära, mida ka muude riikide Saksa alamad püidsiwad kõigest jõuust ligi aidata. Würst BismarN sündimise päewa kingituse üle, nagu ennegi juba nimetasime, kõnelesiwad lehed mitmet moodu; nüid on aga waimulikud ja priimeelsed lehed ometi wiimaks kahte rinda langenud, ühed tahawad Bismark'ile endale midagi kinkida, töised jälle seda raha selle päewa mälestuseks  mõne hea teo peale ära tarwitada. Lehtede kõne järele olla ka korjajad komiteed kahte arusse läinud ja kingituse üle tõusewad ägedad waidlemised. Isa sündimise  päewal tahetawat poega Herbert Bismarki iseäranis ka meeleS pidada ning temale „ printsi" nime ja sinna kõrwale weel „würstlik arm" nime juurde lisada. Saksamaa wilja tolli kõrgendamise pärast tuli ka Põhja-Ameerika Ühendatud riikide lehtedes mitmesuguseid  kõnesi ette, mis aga Saksamaa kõigest jõuust lepitada püiab ning näitab, et tema Ühendatud riikide wastu õige ettewaatlikul kombel on toimetanud. Austria saadikute kogus on wiimseil päewadel käredad waidlemised olnud. Üks Saksa priimeelne, nimega Knotz, on oma kõne läbi, et Sakslasi Böömimaal ja Ruteenlasi Galiitsias surutawat, ühe palawa Poolamehe wihale üritanud, nii et see rusikuga kõnelejat ähwardas. Töuusnud kisa pärast lõpetadi koosolek ära. Järgmisel päewal katsus Knotz weel kord läinud asja meelde tuletada,  mis peale talt sõna õigus ära wõeti. Kisa läks jälle suureks ja Knotz karjus walju healega ja rääkis kõlbmata sõnu, mis peale temale korda meelde tuletati. Saadik Schönercr kutsus Saksaliberaalisi (priimeelsed) nõuupidamiselt ära, läks aga üksipäini töiste naeru all saalist wälja. Lühikese aja järele tuli rahu jälle tagasi. Prantsuse Tonkingi sõa üle kõneleb keegi sõa platsilt järgmiselt: Meie oleme ainult neis Tonkingi maakondades, mis just meie soldatite jallgade all on, peremehed ja isandad, kõik muu läheb meie käest jälle ära. Ilmaski ei ole meil õnnetumamat sõda olnud. Meie seisame waenlase piiri peal, mille taga suured hulgad söamehi seisawad, kes tundi ja silmapilku ära wõiwad walitseda, millal meie kallale tulla. Meie liigutusi ja seadlusi tunnewad nemad selgeste, aga meie ei saa nende seadlustest mitte enne teadust, kui nad juba korda on saadetud. Prantslased nurawad wäga selle üle, et riigiwalitsus Hiina asjust enam midagi ei awalda. Ferry nähikse seda aega ootawat, mill tal midvgi head sealt kuulutada on. Omalt maalt. Wiljandift. Meie Balti kubermangudes olla kaks ametniku wahetust tulemas. Eestimaa kubernöör Poliwanow,  kes kaua aega selle ameti peal on olnud, jätwat siinse ameti üle ja minewat sarnase ameti peale Woronesbi  kubermangu. Tema järele tulija kohta ei ole weel kindelt sõnumet. Ka Kuuramaa wiitse-kubernõör parvn Heyking minewat oma ametist ära; tema asemel astuwat prokuröör Mjassojedow. Nõnda ütleb Beob.": „St. Pet. Ztg." teab aga ühe Riia sõnume saatja järele ütelda, et Mjassojedow mitte wiitse-kubernööriks, waid kubermangu prokuröõriks Kuuramaal olewat nimetatud. Kaksik wõitlus. Märtsi kuu 11. päewal läksiwad  kaks Kreiskooli poissi mõne tühja osja pärast tülisse. Et kumbki järele ei tahtnud anda, aga tüli siiski lepitatud pidi saama, sellepärast wõtsiwad nõuuks ja läksiwad mägedesse, et seal eht Inglise moodu järele rusika wõitluses ometi otsus pidi tulema. Kummagi! oli kolm tunnistus meest juures. Kui ära oli kõneldud ja maha tehtud, et alla jääja andeks pidi paluma, algas wöitlus. Osawusi nähti mõlemil olewat. sest hoobid langesimad nii walusaste, et kumbki korda mõõda uimaselt maha langes. Et kumbki järele ei jätnud ja lühikese puhkamise järele jälle wõmmima  hakkasiwad, siis astusiwad wiimaks tunnistus mehed, kellel see liiale näitas minewat, wahel ja ütlesiwad: Teie tapate sel wiisil üht tõift ära, parem hakkage maadlema. Seda tehti. Maadlemise läbi oli aga wõit töise pool, sest töine pois oli piagi all ja pidi nüid leppimise tingimise  järele andeks paluma. RaSkeid hoopa oliwad mõlemad saanud. Ei ole mitte kiiduwäärt tegu. —k — Wiljandi maalt. Kolga-Jaanist kirjutatakse: Meis Koiga-Jaanis on ka weel ebausku salalikul näol liikumas. Hiljuti suri ühel peremehel J. K.'l wasikas ära, mis üleaidse poisi nõidumiseks arwati. Sellepärast kutsus peremees seal ligikorras olewa wanamehe, kes poisile  tema kelmust pidi kätte tasuma. Manamees lõikas wasikal kõrwad ära, mattis kollde tuha alla ja riputaS ka klaasiga werd ahju kohta suitsu, sellest pidi nüid poisile häda kätte tulema, ja tuli ka. Warsti peale selle jäi pois haigeks ja keegi tohter ei ole teda weel seni ajani parandanud. Nüid aga kahetseb manamees küll, aga ei wõida midagi enam parandada, sest et peremees wasika südat kätte ei anna, mille läbi ainult weel abi wõida saada. Kõik seda tuleb ebausust, ja rumalus arwab seda tema süiks. Suures-Jaanis käinud üks Sürgawere Käliste küla tüdruk 12. Märtsil kiriku juureS kaupmehe A. Hakkaja  poes kaupa ostmas. Kodu minnes sõitnud talle Sürgawere soo peal 3 4 wersta Jaanist keegi kõrwi hobusega järele, kutsunud noort tütarlast peale ja lubanud  teda edasi wiia. Tüdruk tõrkunud esite küll wastu, aga istunud wiimaks ometi wõöra mehe ree peale. Natukene  maad edasi sõites, hakkanud wõõras tütarlapse käest raha nõuudma; kui see aga ütelnud, et tal raha sugugi ei olla, lubanud rööwel tema kohe ära tappa. Surma hirmust sunnitud, andnud tüdruk oma raha, paljalt 7 rubla 80 kop., wiimaks ometi armutuma kätte, kes teda kohe selle peale ree pealt maha lükanud, ise hobuse ümberpöörnud  ja Jaani kiriku poole tagasi sõitnud. Kuritegu alles awalikuks tulemata. Inimene, inimene! 'Pärnust. Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek 10. Märtsil s. a. Pärnus. Kõige pealt tuletas  koosoleku juhataja ülempreester M. Suigusaar wiimascid  Riigi pühi, nimelt meie Kõrge Keisri Härra sündimise  päewa, mida 26. Webruaril, ja Trooni peale saamise  päewa, mida 2. Märtsil s. a. kõigis Wene riigis pühitsedi, mõninga elawa sõnaga koosolejatele meelde, mis peale koosolejad waimustawalt „Jumal, Keisrit kaitse Sa!" laulsiwad. Siis awaldas härra Suigusaar, et Selts täna õndsa C. R. Jakobson'i surma päewa mälestamiseks  kokku olla tulnud, ja et Pärnu Põllumeeste Selts seda päewa juba kolmat korda mälestada. Sellepeale  rääkis kõneleja õndsa Jakobsoni tegewusesi Eesti kooli põllul, näidates, kuidas õnnis meie maarahwa koolist  endisest wiletsast olekust seega peastnud, et ta neile wäga head kooli raamatud olla kirjutanud. Sest kes meist ei tunda tema „Koolilugemise ja Maade teaduse käsiraamatuid." Mitte üksi poislaste, waid ka tütarlaste  haridust olla õnnis Jakobson alati kalliks ja silmaS pidanud. Tema olla ära tunnud, et ilma naesterahwa hariduseta rahwa elu järg ilmalgi õitsewasse olekusse ei wõi tõusta, seepärast olla ta ka ses asjas oma töötaw« käe adra külgi pannud ja meie tütarlaste alguS koolidele tahtsa ja sisuka lugemise raamatu „Helmed" kirjutanud. Et Seltsi maja Seltsile liiga kitsas on, siis wõeti koosoleku juhataja ettepanemise peale nõuuks majale weel töist korda peale ehitada. EhituS lubati tulewa kewadil ette bzõtta. Raha selle tarwis tahetakse osast näitemüikide,  näitemängude ja osast wabatahtlise annete korjamisel  Seltsi liigete wahel sisse wõtta. Kooliõp. T. pidas pikema kõne, milles näidati, et inimesed, kes noorel  põlwel elu koolist olewat läbi käinud, kõige suuremat  ja tahtsamaid tööst maailmas olla sünnitanud. Sest eluga wõideldeS olla nende waim küpseks ja meel kindlaks  saanud, mispärast nad ei ühegi raskuse eest, mis takistada püida, ei kohkuda; mida enam a-oht seda kindlamalt nad oma sihile pmda, kum nad ka sinna saada. Töist wiisi olla aga lugu nende inimestega. kes lapsest saadik ellitatud ja töiste peale lootma harjutatud olla, seesugused ei wõida ei ise oma, weel wähem töiste kasuks maailmas midagi walmiS teha. Kõne oli sisukas ja wäga tähtjas, mis eest koosoleku  juhataja kõnelejat Seltsi nimel tänaS. Seltsi esimees M. Suigusaar rääkis Kirillusest ja Metooduseft, es Slawi sugu rahwale Jumala teenistuse raamatud 5Z 1.8 Sakala. 1885