Mäkste karjamõisas näitemängu mängimine, kellest õige palju pealtwaatajaid osa oliwad tulnud wõtma, sest et mängu kasuliku ettewõtmiseks mängiti, see on Eesti Aleksandri kooli heaks. Mängijad tegiwad, mis nad wõisiwad ja mõned mängisiwad omad tükid õige tubliSte  wälja. Mis mind aga kurwastaS, oli see, et ümberringi kuulatades ma kusagil Eestikeele healtki, weel wähem sõnu kuulsin, mis mind selle mõttele äratas,  et mo emakeel surnuks Ladinakeeleks on saanud, sest kõik ümberringi, kes Eesti näitemängu ootasiwad, rääkistwad saksa keelt. Mängu hakatusel peeti mõnus kõne, mida aga mitte wõimalik kuulda ei olnud; Baltlased  ehk mis nad oliwad, ei lasknud seda ka töist kuulda, mis nad enesele ei arwanud tarwis kuulda olewat, sest nende elaw saksa keel lõi auusa kõnepidaja surnud Eestikeele üle. Muidu on seesuguste juhtumistel esimeseks hariduse seaduseks, et keegi töist wälja rääkimisega  ei sega. Õnnetuseks oli ka eestseisus wõeraste istmed natukene nõrgad teinud, nii et nad ära lagunesiwad,  millepärast mõned kuuljad waljuste käratsema hakkasiwad. Seesugusel juhtumisel peaks meil aga küll natukene kannatust olema, sest need ettewõtmised on jo isamaa kasuks käsile wõetud, kus koosolejatel töine mõet peab olema, kui oma kasuks mängijate juures. Loodame, et auusad Eestlased igal pool, kui nad ka wõeraid keelesi mõistawad, oma emakeele auustamisega, teda rahwapidudel rääkides, rahwale head eeskuju saamad andma." —A — Worumaalt. „Eesti Postimehe" sõber C. R. kirjutab oma kalli kullerkupule Tartu ka mõni sõna Wõru rahwast, mis see suure rõõmuga kohe oma pauna pistab. Selle kirja järele ei ole mitte üksi Wõrumaakonna  rahwaS kõige nurjatum rahwas maa peal, waid ka terwe Eestirahwas. Sest kirjasaatja ütleb: „ Paneksin  ma küll päälkirjaks „„ harimata ja toores rahwas,  "" siis saaksiwad seda mitu wäga pahaks panema ja minu ütelus oleks ommeti tõsi. Rahwas on jo mõnes paiguS ja mõnesugune. Ühes kohas nii haritud,  et lugedes ja lauldes ennast kiidab ja kuulutab, kuna ühel hoobil ommeti toorus ja umbteadus igalt poolt kuue alt nagu hobuse jalg wälja paistab ja heliseb. Töises kohas ei näita haridusega weel hakatustki  tehtud olewat ja seisab asi Vagusi nagu wesi lombis." Selle kirja järele pidada siis meie rahwa juures, mis üks „harimata ja toores rahwaS", ühes kohas niipalju haridust olema, et nagu „ hobuse jalg kuue alt wälja heliseb" ja tõiseS kohas nagu „waga wesi lombis" on. Kui meie aga neid kirjutaja pilta natukene terasemalt tähele paneme, siis peame ennema küll tunnistama, et tema enese haridus alles nii madala  järje peal seisab, et ta oma hariduse puuduse pärast töiste hariduse rikkust ka wäga kergelt puuduseks  wõib arwata. Ja kust see C. R. siis seda hariduse puudust wälja on leidnud? Tema ütleb seda S. walla 200 talupojast selle läbi ära tundwat, et nad „enamiste kõik weel pitkas halliwati riides" käia; olgu „talwe külmaga ehk sume soojaga," ikka olla neil „sedasama karwa watt seljas." Et halliwati kandmisest Vaimuharimise puudust ära tuntakse, seda ei ole meie weel kuulnud, sest halli riideid leiame igal pool, nii linnas kui maal. Aga wõib ka olla, et kuue pitkus see märk on, kust seda hariduse puudust äranähakse:  mida pitkem kuub, seda wähem haridust, arwab C. R. Aga wist saab C. R. sõprade seas mõnigi õige pitka kuue mees olema, keda ta õige targaks  arwab. Et seesugune C. R. Sakalat ka nokkimata  ei wõi jätta, on iseenesest mõista. Wõib olla, et tema kiri just sellepärast ka oli kirjutatud, sest walla nime jätab ta nimetamata, mis siin küll tarwis oleks olnud, kui uskuma peame, et S. wald paljalt kirjutaja  pääajude sees ei ela. Tema lõpetab oma sõnumiku  nende sõnadega: „ Noortel meestel on seal iseäranis  armas, ehk küll laiduwäärt pruuk, öösel talu õuesi mööda ümber luusida ja noore lindude peale klaperjahti pidada. Mis niisugustele minu arwates kõige parem oleks, wõib Postimees isegi arwata, ehk küll Sakala seda Jumala pärast mitte ei kiida ega salli, palju enam teeb neile selle eest pai ja kiidab neid, olewat jo noore rahwale magus ja rõõmu asi." Et üks Eesti Postimehe sõber C. R. nii waletab, on jo jõle küll, aga et Eesti Postimees seda oma sõbra walet trükib, on weel jõledam. Kus on Sakala öösist ümberhulkumist kiitnud? Meie laidame seda niisama,  nagu iga auus inimene; aga sellepoolest, mill kombel seesuguse pruugi wasta abi peab leitama, on meil töised mõtted, kui Eesti Postimehel ja tema sõpradel. Meie arwamise järele on kaunis seltslik elu, parem kooliõpetus ja käredam walitsus kõrtsielu kohta need abid, millega pea seesugust öösist ümberhulkumist  kautada wõimalik on. „Eesti Postimees" ja tema sõbrad aga tahawad teda ihunuhtlust abiga lämmatada. Kuidas ka „Eesti Postimees" meie kõrt- side nurjatumat elu wõib laita! Need kõrtsid toomad jo ütlemata palju renti sisse. Sellepärast on ta omale põhjuseks teinud: „Laimame heaste rahwast ja ka Sakalat,  siis ei pane keegi meie kõrtsa, neid kullakaewandusi,  tähele." Tallinnast. Uus raamatupood. Meie rahwa tarwitused lähemad ka kirjawaras iga päewaga suuremaks.  Kui mõne aasta eest tagasi H. Laakmann Tartus esimese Eestikeele raamatupoe sisseseadis, seal kõngutas mõnigi mees pääd seesuguse ettewõtmise kohta. Aga mõni aasta hiljem tuli töine ja kolmas seesugune selge Eesti raamatupood juure ja praegu on neid Tartus, kui meie ei eksi, neli. Ka Tallinna linna asutas Fr. Brandt paari aasta eest tagasi ühe Eesti raamatupoe.  Aga ka seal ei ole ühest küllalt, maid nüüd on K. Leopas Peeterburgist, nagu kuulutustes loeme, meel töise seesuguse raamatupoe sinna juure asutanud. Kui meie nüüd sellepeale mõtleme, et K. Leopas, kui tundja mees ja elaw isamaa poeg kõik neid omadusi oma juures ühendab, mis igal raamatu kaupmehel õiguse pärast peaksiwad olema, siis wõime seda uut raamatupoodi  igaühele soowitada, kellel raamatuid tarwis on osta. Selle poes wõib ta usaldusega seda wasta wõtta, mis temale nõuuküsimise peale pakutakse. K. Leopas on juba Peeterburgi linnas Eesti osakonna asutaja ja elawam edendaja sealse Palme seltsis olnud, ja tema soowimine, meie rahwa waimujärge edendada, ei saa ka mitte Tallinnas wähem elaw olema. Soowime sellepärast uue ettewõtmisele head edendust ja rahwa poolt lahket waKtawõtmist! Wiru maakonnast. Õnnetused ja kurjused. Wirumaalt kirjutab meile meie kaastööline: „Ehk küll kewade poolne suwe kuiw oli, seda enam sadab nüüd meil wihma. Wihmasaduga on ka sagedaste müristamist, kus wälk mitmes kohas õige kahju on teinud. Nii lõi ta Waiwara mõisas ühe kallist sugu lehma maha, lõi Merekülas ühte majasse, kus kööginaist  wigastas, Peetris peksis ta ühe kõrtsi rehealuse postid puruks ja Korffi waksaalis sulatas ta masina kruuwid ära ja rebis seinapaberid maha. Aga nii suurt kahju, kui muial, ei ole wälk meil mitte teinud, sest inimeste elu on temast puutumata jäänud. Kolmandamal Augustil ööse on margad Waiwara kirikus käinud, kuhu nad aknast sisse tungisiwad ja mitu lukku lahti murdsiwad. Aga et nad raha ei ole leidnud, mis nad wist otsisiwad, on nad kõik asjad mööda kirikut laiali pillanud ja siis jälle ära läinud, ilma et midagi ligi oleksiwad wõtnud. L. mõisa herra K. on siin ühe teu ära teinud, mis naljalt muial ette tuleb. Tema wiskas mitmed perekonnad talupoegi majadest wälja ja laskis uksed kinni pitseerida. Naabri inimestele olla ta kõwaste ära keelanud, neid wäljawisatud waeseid korterisse wõtta, millepärast nad heinakuhjade ja puude all pidiwad  elama, nii et mitmed juba haiged oliwad. Seda sai üks Wenelane, kes Merekülas ojumas on, kuulda, üüris oma halastama kristliku südame tungimisel ühe korteri ja korjas laiali pillatud naised ja lapsed taewa alt sinna kokku. Ühtlasi olewat ta seda mõisniku tegu ülema kõhtudele teada annud, kust juba järele kuulamine on alganud." Lnbauist. Liibaui sadam pidada suurelt wälja ehitatud saama, mille tarbeks riigiwalitsuse poolt 7 miljoni rubla ära on määratud. Liibaui sadam on peaaegu terwe aasta otsa lahti. Saksamaa ajalehed  kardawad, et kui Liibaui sadam sell kombel wälja saab ehitatud, et siis Saksa sadamatele sellest ütlemata suur kahju tulla. Peeterburgist. Kõigekõrgem Ukaas. Terwe Weneriigile on 6. August üheks tähtjaks päewaks, sest et sellel päewal Keiserliku Majesteedi poolt üks Kõigekõrgem  Ukaas walitseja senatile on antud, millega mitu kõige kõrgemat seadeldust meie Riigiwalitsuses ümber saamad muudetud. Selle Kõigekõrgema Ukaasi ehk käsu järele on: 1) Kõigekõrgem seadja komisjon riigi korra ja awaliku rahu kaitsmiseks koost ära lahutatud  ja tema töö seestpidise ministeeriumi hoole alla antud. 2) Keiserliku Majesteedi kantslei lil. jauskond  ära lahutatud, ja tema tööd seestpidise asjade toimetaja ministri hooleks antud, kelle all ta kui iseäraline  riigipolitsei jauskond saab olema. 3) Shandarmide  wäe walitsust on seestpidise ministri alla antud. 4) Kõik asjad, mis Kõigekõrgem seadja komisjoni toimetuse ette lähemad, on seestpidise ministri alla ära seletada anda, nii et selle komisjoni liikmeid ka edespidi iseäraliseks nõuupidamiseks kokku wõib kutsuda. 5) Kindralkubernärid ja muud ülemad, kes seiemaale 12. Weebruaril antud Ukaasi järele Kõigekõrgema seadja komisjonile omi asju ette paniwad, panemad neid nüüd seestpidiste asjade ministrile ette. 6) Et seestpidiste asjade toimetaja ministri toimetused wäga suureks on läinud, on neist toimetustest wälja lahu- tada: a) kõik posti ja telegrahwide asjad, ning saab üks iseäraline postide ja telegrahwide ministeerium ära seatud; b) Wõerausuliste waimuliku asjade jauskond,  mis ühe iseäralise ülema alla antakse. Need on need tähtjad muudatused, mis Keiserlik Majesteet 6. Augustil oma enese käega alla on kirjutanud. Uued ministrid. Walitsuse Teadustaja järele on Keiserlik Majesteet grahw Loris-Melikow seestpidiste asjade toimetajaks ministriks, ja endist seestpidiste asjade ministrit riigisekretäri ja salanõuuniku  Makow'i postide ja telegrahwide ministriks nagu ka wõera-usuliste waimuliku asjade jauskonna ülemaks nimetanud. Peale selle on salanõuunik  Kahhanow ja kindralmajor Tsherewin seestpidiste asjade ministri abilisteks nimetatud. Seestpidiste asjade toimetaja minister, kindraladjutant  krahw Loris-Melikow ja posti ja telegrahwide  minister Makow on 10. Augustil nimetatud  ministeeriumide walitsust oma kätte wõtnud. Keiserlik Kõrgus Suurwürst Troonipärija  on 14. Augustil Haapsalust Peeterburgi jõudnud. Kuninglikud Kõrgused Kreekamaa kuningas ja kuninganna on Taanimaalt tulles 13. Augustil Zarskoje-Seloosse jõudnud. Keiserlikud Kõrgused Suurwürst Sergei Aleksandrowitsh ja SuurwürSLina Maria Aleksandr  ow na on 9. Augustil õhtu Zarskoje-Seloo'st wäljasmaale reisinud. Keiserlikud Kõrgused Suurwürst Wladimir Aleksandrowitsh ja Suurwürstina Maria Pawlowna  on oma kõrge lastega 12. Augustil wäljasmaale  reisinud. Hiina saadik markii Tseng ja Dshaapani saadik würst Janigawara on ka juba Keiserliku Majesteedi jutule lastud, kus nad omad wolikirjad ette näitasiwad. Uus seadus on nüüd ka juha wäljawlnud, mille järele Kroonu krundimaks kõikide Tallinna ja Riia kubermangu maade peale tuleb. Tulewal korral anname sellest seadusest pitkemalt teadust. Kurjategijast haawatud uksewaht Stepanow on 10. Augustil oma haawa kätte ära surnud. Wöeralt maalt. Hiinamaalt. Wene saadik Hiinamaal on telegrammi  Peeterburgi saatnud, et asjatoimetus Wene ja Hiina wahel neis punktides, mis seiemaale kahewahel  oliwad, rahulolewal kombel otsusele olewat jõudnud.  Tshong-Hou, Hiina endine saadik Wenemaal, olewat markii Tsengi eesträäkimise peale wangist lahti lastud. Sell kombel näitab, nagu tahaks Wene-Hiina tüli ilma sõata lõppeda. Inglismaalt. Afghanistaanist tuli Inglismaale  jälle paha sõnumeid. Inglased on KandahariS täitsa Asghanistaani sõawägedest sisse piiratud. 24. Augustil  katsusiwad Inglased wälja tungida, kautasiwad aga palju mehi ära. Üksi 8 pealikut ja 180 soldatit saiwad surmawd, ja 5 pealikut haawatud, nimetamata haawatud soldatid. Afghanistaanlased tasemad kantsi wallisi oma tuleriistadega. Konstantinoopolist. Suurteriikide saadikud andsiwad 24. Augustil Türgi walitsusele teada, et kui mitte kohe Dultshinjo Montenegrolaste kätte ei saa antud, siis suurteriikide ühendatud sõalaewad ette saaksiwad tulema. Töiselt poolt tulewad sõnumed, et Prantsuse kolm soomuslaewa seks juba teel olla ja kõik laewad, mis suuredriigid wälja saadawad, ennast Palärmos pidada kokku koguma. Kirja wastused. 411) A. R. T—s. Saame pea awaldama. Saatke meel! 412) Th. J. T—s. Sinna ei wõi muud parata, tui linna volikogu. Muretsege edespidi selle eest, et Eestlaste poolt enam volimehi  linna wolikoguS on. 418) J. T. W—s. Oleme Teie kirja avaldanud. Olge nii head ja saatke meile neid sõnumeid, mis lubate, aga nii täielikult kui wähegi wöimalik. 414) J. S. U.-K—s. Kui muutnud oleme, wõime ehk tarvitada. 415) K. L. T—s. Oleme Teie soovi täitnud, aga kirja kohta palume, et ta ikka veel seie jääks, saame teda tuleva aasta alustusel vistist trükkima. 416) H. L. H—O. Sedaviisi ei ole küll võimalik. Seda asja peavad abikomiteed toimetama. 417) PK. J.-J—s. Täname sõnumete eest. Kas Teie endist viis kirja kõik meie kätte on jõudnud, seda meie enam ei tea. Kui kirja vastustes igaühe peale vastust ei ole saanud, siis küll vist mõni kautsi on läinud. 418) P. N. T—s. Teie „Nalja Mardist" räägitud juhtumine on meile täitsa wndmata. Olge nii head ja jutustage meile see asi täitsa välja. 419) A. R. T—S. Töist laulu saame hea meelega trükkima, aga esimene saaks teataval kohal liig palju pahandama, mis mitte soovitav  ei ole. 420) S. W—s. Saame mõlemaid awaldama, aga oleme tubliste muutnud. 421) K. K. A—l. Oleme, nagu näete, tarvitanud. 422) Mag. J. T—s. Saame suure tänuga awaldama.