rukkid heaste olla kokku pantud, üks kolmandik aga mädaneda alalise wihma kaes, ja nisu olla wäljade peal puhas maha heitnud. Läbi kaudu loodetakse siis, nagu jo ütlesime, Wenemaal tänawu keskmisi wiljasaaki rukki ja nisu pooleft kui ka heina poolest, tõuuwiljade saagid ei ole weel kokku arwatud, sest et põhjapoolsetes kubermangudes, nagu ka Poolas ja Lääne maades, need wiljad weel wäljal latwa liigutawad. Inglismaal on wanameelse ja lordide kannuskäiad  jälle korra katsunud, parlamendis Gladstone wabama meelse walitsuse wastu tormi joosta, aga asjata. Suurem hulk heitis nende ettepanekud, kui Gladstone enese eest oli kostnud, tagasi. lirlaste sala seltskond käib oma hirmsa tegudega praegu Wene NihilistlaStest üle. Nende ülemaa-ilma walja lautatud  hirmu teud tuletawad ajaloos selle „Mägede mõrtsuka riigi" olu ja tema teendrid meelde, kes ristisõitude ajal poliitika põhjustel iseenese kasuks hirmu ja salajat surma wälja kandis ja kelle põueodade  eest Rooma paawst omas pallastis ega õhtumaa  wägewad julged ei olnud. Itaalia ajalehed teatawad kõik suure waimustusega  ja kiitusega oma kuninga Humberti osawõtlikuft ja julgest meelest, kui ta Hiskhia saare õnnetuse kohta waatamas käis. Mina tahan kõikide õnnetumate juure saada, ütles kuningas, kui tema suured saatjad teda tagasi meelitasiwad. Ühe ainsa silmapilgu jäi kuningas Humbert kahwatand näul ja murtud meelel hirmsat ärahäwituse kuju nähes seisatama. Sis astus tema kõikide ees kardetawas kohas edasi. Minister Genala palub teda, wähemalt mitte kõige ees minna. Aga kuningas wastas: „Lahme aga, mina tahan ka õnnetuses esimene olla; meie oleme jo kõik ühesugused." Ja nõnda lähewad nad hirmust kardetumat ärahäwituse teed mööda Casamicciola waremetesse. Hirmus hais tuleb siin ja seal maas olewa surnukehadest. Kuningalle  patutakse klaasiga Inglis-äädikat; tema tõukab selle tagasi. Eespool paluwad teda mõned rusude peal nutwad naised omakste peaftmiseks abiks, kes ehk weel rusude all elus wõida olla. Kuningas trööstib neid wärisewal healel ja juhatab üht hulka mehi seie kaewama. Tee ääres, kust kuningas läheb, oliwad weel hunnikute kaupa surnukehast maas, kõik hirmsaste purustatud. Kuningas ei wõinud oma pisaraid warjata. Kartmata läks ta iga sisselangenud majasse, kus weel elawaid peasta loodeti, ja läks alles tunni pärast Casamicciolast ära. Lahkumises piirasiwad teda nutjad rahwa hulgad. Kuninga helde ja südamelik, inimese armastusest aetud osawõtmine on kõik Itaalia rahwast waimustawaks abi-annete kokku panemiseks äratanud. Maawärisemise hakatusest kirjutatakse ühest teatrist: Esimese näitemängu sõna peale lõhkes maa ja üks kollane suur tuleleek tõusis sealt üles. Warsti peale seda olime kõik suitsu ja tolmu pilwedesse kaetud, tuled kustusiwad ja hirmus ehmatuse kaebamine täitis kõiki kohte! Hispaania on ja jäeb mässamiste ja walitsuse wahetuste maaks. Sell maal on õnnetus olnud, mitmetest walitsuse harudest trooni õiguselisi saada. Don Karlose ja praeguse kuninga Burbonite sugukondade  wahel on igawene wiha ja waen. Nende wahel kergitab wabariigi mõte oma pead. Kuningriik  on omad wanad juured ara kautanud ja praegune kuningas Alfons Xll. on, ehk ta küll jo 10 aastat riigisaadikute nõuukogu juures walitses, waga wähe jõuudnud, oma troonirahwale armsaks teha. Nüüd on ta parlamendi walitsuse ära lõpetanud. Nüüd keeb riigis jälle, küll ühes kohas Don Karlose, küll töises kohas wabariigi mässamise tuhing. Hispaania parteid on omas pilkas heitlemises, ühe ja töise wastu, õppinud, waStastiku töine töise kohta nagu ütelda hellalt hoides asju ajama. Ühe partei pukile saamine toob siis ka wasrase partei meestele uusi kohte ja uut teenistust. Üks mässamine Hispaanias on siis nagu ühe julge ettewõtmise toimetus, kus ka õige rohket kasu selle ehk selle walitsewa parteile saab, ehk, kui see koguni nurja läheb, noh siis muidugi kahju. See kord kuulukse, et endine, kuninga Anadeo aegne mmisterpresident, Zorilla Badajozi mässamisega käsi käes käia. Kui kuningas Alfons aerule tuli, pidi Zorilla Pariisisse põgenema ja, kui ta sealt ära aeti, siis Genfi linna. Wiimse aastate sees on ta mitu kord katsunud, mässamist siin ja seal Hispaanias õhutada. Omalt maalt. Viljandist. „Olewik" katsub wäewõimuga Eesti Aleksandri kooli asju nõnda kirjuks ja segaseks teha, kui iial wõimalik. Rahu ei pea olema ega tulema, näitab „Olewiku" põhjus mõte ja siht olewat. Et seda korda saata, teeb ta kõik mis wõimalik. Professor  Köleri teutamise eest ei põrka ta tagasi, maid teeb seda lageda julgusega. Ta teab Köleri wennapoja  mõisast rääkida, seletab rahwale ette, et professor  Köler, kui president Aleksandri kooli kassa saaks ära tühjendama, ta luiskab, et õpetaja herra Hurt sellepärast lahti olla tehtud, et ta kord Jakobsoni  ja tema partei wastu olla hakkanud, kõneleb kamakast saladusest, mis wiimasel koosolekul olla tehtud ja tuhat muud asja, mis Hurti ja Grenzsteini nende parteiga rahwa silmas süüta, magaks kannatajaks  peawad maalima. Oma 29. numbris hädaldab  ja kaebab Grenzstein selle üle, et Aleksandri kooli wiimse koosoleku healte andjaid mitte awalikult ei lubatud nimetada. See olla suur kamalus olnud, sest nüüd on Grenzstein wälja uurinud, et „wäga mitmed healeandjad on ennast „Tuisulastest" lasknud pöörata ja on oma heale abikomitee tahtmise wastu annud, kuna nad seda kodus ära salga wad!" Siin on raske aru saada, missugust awaliku nimede awaldamist  ~Olewik" pärib. Wiimasel koosolekul sai ju asi kõigiti korra järele toimetatud, nagu Dr. Herrmann'gi  tunnistab. Wolikirjad saimad läbiwaadatud, mis õiged, masta wõetud, mis maled, tagasi lükatud. Kõige saadikute nimed saimad seal juures ette luetud. Healeandmisel tuli iga abikomitee järgipidi ette; kes ta saadik oli, oli wolikirja läbi waatamiselt koosolekul  teada. Igaüks andis heale sedamööda, kuda ta seda heaks armas ja õigeks pidas. Kellel niisugune wolikiri kaasas oli, kus abikomitee poolt ette oli määratud, kuhu poole ta heale pidi andma, see tegi seda ka nõnda. Kus wolikirjas seda nimetatud ei olnud, seal oli saadikul kitsendamata woli ja wõimus, mis ta oma heaksarwamise järele mõis tarwitada. Meie ei mäleta praegu, kas Audru abikomitee wolikirjas  ette oli tähendatud, kus poole tema saadik oma heale pidi andma, ehk mitte. Weider on aga wähemalt see, et Audru abikomitee esiteks ütleb, et tema sellega rahul ei ole, et A. Sõrd tema eest heale on annud, nagu „Olewik" tõendab, kuna see abikomitee oma heale J. Kuusile olla annud. Oli heal Kuusile antud, kudas sai siis Sõrd ta omale? Ilma wolikirjata heali ju masta ei wõetud. Weel weidramaks läheb asi, kui „Olewik" sellessamas numbris ühe kirja äm trükib, kus Audru abikomitee selle üle nuriseb, et üks „Mutt" tema eest heale olla annud, keda Audrus keegi ei tundwatki. Kahte healt kellegil abikomiteel ei olnud, kudas mõis see lugu siis sündida, et kolm meest korraga ühe ja sellesama abikomitee käest woli kirja wõisiwad saada? Segane lugu. Palume seletust. Naeru wäärt on ka see „Olewiku" suurustus, mis ta nende sõnadega wälja puistab: „ Sellepärast peame meie nüüd tungiwalt  nõudma, et nimetatud healed awaldatud saaksiwad." Terme koosolek teeb otsuseks, et tähendatud  awaldamist ei lubata, Grenzstein ei pane seda mikskiks, maid hüüab nagu mõni wügem walitseja: Tühi kõik, mis koosolek otsuseks teeb, mina aga nõuuan, et healed awaldatud saamad! Eks ta ole tutawate meeste suurustus, kes arwawad, et nemad ilmeksimata ja kõige wägewamad on. Ka on täitsa tühi, kui „Olewik" ütleb, Hurt olla enne lahti tehtud, kui ta kaebduse peale oleks kosta saanud. Grenzstein teab ise wäga heaste, et Hurt 22. Weebruaril  34 abikomitee poolt tõstetud kaebduse põhjusel  lahti mõisteti, ja et Hurt selle kaebduse peale mitte üksnes polnud kostnud, maid kaebajaid ka weel armetumalt laimanud. Aga see ei tähenda „Olewikule" midagi. Tema on kord miseks tall ju ka oma põhjused on oma peale wõtnud, Hurtki eest seista ja ta teeb seda, üks kõik, kas tõtt rääkides, ehk malet luisates. Saame näha! Wiljandimaalt. Kurista wallas on, nagu meile nüüd taga järele teatakse, 18. Juunil arudlane ja hirmus pitkse õnnetus olnud. Nimetatud püewal lõi pitkne Kassi-Jaani talu elumaja põlema. Maja rahwas oliwad waewalt palja eluga peasnud, kui töine pitkse pauk naabruses olema Nõmmiku talu aida põlema pistis, mille katuselt tuli Kassi-Jaani lauda peale langes, mis maani maha põles. Aga weel enne, kui lauda lagi sisse langes, kohas kolmas pitkse pauk, mis Nõmmiku talu elumaja põlema lõi, mis ka täitsa tuleroaks sai. Pärnust. Pärnu Põllumeeste Seltsi koosolek Pärnus 31. Juulil s. a.  Esimehe  abi M Suigusaar rääkis mõne sõna Riia praegusest  politehnikumi ja käsitööde näitusest, tähendades, et selle ilu ja toredus küll suur olewat, nõnda et sellesarnast Baltimaal enne wist nähtud ei olla. Esimees  J. Toots teatas, et koduloomade, põllu- ja käsitöö näitus, mis seltsi poolt käesolewail päewil, see on 30., 31. Juulil ja 1. Augustil taheti ära pidada, linnawalitsuse poolt saanud ära keelatud, ja seda loomade muhu tõbe pärast, mis Pärnu maakonnas  liikumas olewat. Kõneleja olla aga siiski jälle palwekirja kubermangu walitiusele sisse saatnud, milles ta palunud, et kubernör Augusti kuu lõpul, ehk Septembri hakatusel päewad nimetaks, millal näitus wõida ära peetud saada. Sellega ühtlasi andis esimees seltsile ka teada, et näitusel wälja jagatarvad auuhinnad (2 suurt, 3 weikest hõbe ja 0 wask auuraha  ning 20 kiituse-kirja), millede hinna wäärtus 80 rubla hõbe olewat, maade ministeeriumi poolt seltsile kätte olla saadetud ja kõnelejast koos olejatele ette saiwad  — Küll olewat kahju, et selts oma näitusi ära määratud ajal pole saanud ära pidada; siiski loodeti, et körgeste auustatud kubernöri herra seltsi alandlist palwet saaks tähele panema ja seda suure kuluga asutatud näitust palwekirjas nimetatud päewadel ära pidada lubama. Loomade tõbe ei olla siin ümberkaudu enam kuulda. Sellsamal puhul pidas herra Toots kõne kunftsõniku  (Superphosphati) tarwitamisest. Kõnes anti õpetust, kuida põllumehel selle sönikuga tulla ümber käia, et see loodetawat tulu tooks. Ka kõige waesemail  aastadel maksta põhu rohkus põllumehele seda hinda mitmel korral tagasi, mis ta sõniku ostmiseks kulutanud olla. Soowiti, et põllumehed seda kunstliku  põllurammutust suuremal mõõdul' tarwitama hakkaksiwad, kui nad seda siiaajani on teinud. Üliöppija N. Sõrd rääkis mõnesugufist külgi hakkama haigustest, ühtlasi õpetust andes, kuida nende eest tulla hoida. (Kõne saab trükitud.) Tulewane koosolek lubati 14. Augustil Jööpre mõisas ära pidada, millest rohkeste liikmeid paluti osa wõtma tulla. Lõpeks etendasiwad mõned isamaa armastajad noored mehed ja kaunid neiud Põllumeeste Seltsi maja heaks näitemängu „Adwokat tohtre ametis," mis peale kulude 20 rubla sisse tõi. Näitlejad mängisiwad wäga mõnususte, mis ka waatajate rahulolemist  suurel mõõdul ära teenisiwad. Selts awaldab  neile selle waewa eest oma tänu. Niiast. Riia Läti Baptisti kogudus on mööda läinud Juuni kuu sees 11 inimest oma sekka wasta wõtnud. Kõik wasta wõetud uued koguduse liikmed saiwad esimesel nelipühi päewal Andreasholmi juures kirikherra Gibbeet'ist Düüna jões ristitud. Liiwimaa postiwalitluse ülem, tõsine riiginõuunik  von Swjatski on 14. Juuli kuu päewast saadik Liiwimaa postkontorid rewideerimas. Tema ära olekul talitab ta abiline herra Ssamssonow tema ameti asju „Riqasche Zeitung" Aleb kuulda saanud olewat, et sisemiste asjade ministeeriumis praegu nouu olla, Läänemere kubermangudes tulemase aasta algusel rahukohtuid sisse seadida. Wenemaalt on tänuwuse aasta esimesel weerandil üleüldse 5,571,591 tietwerti wilja matjamaale  wiidud, see on siis 1,708,266 tsetwerti wähem kui minema aasta sellesama aja sees. Liibawist. Kuda Liibawi Saksakeele ajaleht teatab, olla neil, kellesse asi puutub, nõuu käsil, ühte suuremat summa sellele palgaks määrata, kes Wirgeni baron Nolde mõrtsukad ülesse annab ehk kinni wotab. Peeterburgist kirjutatakse „Walguseie": Märatsejatele „Olewikule" ja „Eesti Postimehele" on käesolewal aastal Harry Jannseni „Heimath" seltsiliseks heitnud. Kui Harry Jannien oma Saksa keele lehte hakkas wälja andma, siis räägiti mitmel pool, Harry Jannsen olla oma endist Balti seisukohta maha jätnud ja tubliks isamaa pojaks saanud. See paistis esiotsa ka tema lehest wälja. „Heimath" tõi minewal aastal meie kodumaa oleku, iseäranis ka meie agraar- ehk põllu asjanduse kohta mõnda wäga tähtjat tööd, mida meie muidu ainult mullu „Walguses" ja enne „Sakalas" olime harjunud lugema. Lautati ka seda mitmelpool  wälja, Harry Jannsen olla meie unustamata wõitleja C. R. Jakobsoniga ühe tähtja Tallinna suguwenna asjaajamisel ära leppinud ja partei olek olla nüüd kadunud. See wiimane arwamine ei olnud küll mitte igapidi õige, sest Eesti keele professori waidluse asjas paistis wälja, et ta täieste parteilik oli ja endise järje peal seisis. Kus ta asjaliku tõsidusega oleks pidanud selgeks tegema, et meilkeele  uurimises ja teaduses tubli mehi on, seal tegi Harry Jannsen suure wia: ta nimetas ja tõstis ainult J. Hurt'i kõrgele, nagu Eestlastel muid mehi ei olekski, kui ainult see nimetatud mees, kelle tegewuse kannul tülid armastawad  käia. Niisugust wiga ei oleks poliitika mees mitte tohtinud teha. Kui sellepärast küll palju nurinat oli, unustati see wiga siiski aeg ajalt ära, sest et töistes küsimustes „Heimathi" tegewusega täieste rahul oldi. Tähtsamate kodumaa poegade juures oli mitmelpool nõuupidamisi,  kuda sellele lehele wõiks toeks olla. Aasta lõpu poole aga jäi „Heimath" aeg ajalt wesisemaks, mis mõnegi waimustust mahendas ja asja ära ootama sundis. Koguni uus elu ja olu näis tsensori ja wäljaandmise muutmisega käes olewal aastal „Heimathile" tulewat. Aasta Algusel