Sakala .?? 39. Wiliandii. 27. Sedtembriim Päcwal 1889. m. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. WaStutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Eüroopa poliitika taewas ei ole praegu mitte ilma pilwedeta. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist:  Kubernäri herra teekond; Eesti Postimees wõtku tellimise raha tagasi; Eesti Postimehe jampsus; Eesti Postimehe kaastööline A. P.z Eesti Postimehe G. Soonsein. Wiliandi maakonnast: Keiserliku Majesteedi kroonimise püha pühitsemine; tulekahju. Pärnust: Pärnu kontserdiandjatest. Peeter kurgist: Bulgaaria pealikud; admiral Lesfowski;  uus telegrahwi seadus; Keiserlik laew Liwaadia. Kaasanist: Põllutöö näitus. Wöeralt maalt. Hiinamaalt: Kodune sõda. Türgimaalt: Dultshinjo. Inglismaalt: lirimaa segased asjad. Healed rahwa keskelt. Kuulutused. Lisaleht. Isamaa ja armukese eest. V. Muhamed ja tema usk. 11. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Euroopa poliitika taewas ei ole praegu mitte ilma pilwedeta. Kõige pealt paistab meile Raguusa sadam filma, kus nüüd suurteriikide sõalaewad walmis seisawad, et kui Türklane mitte heaga Dultshinjo linna Montenegro kätte ei anna, fiis laewade pealt suuredtükid kohe paukuma  hakkawad. Näitab küll, nagu oleks nüüd Türklasel  tõsi taga, oma asju Montenegroga heaga äratoimetada.  Seda wisamad tahawad aga Albaanialased olla, kes käredaste waSta panewad, ja neid ehk saab Türklane ka meel sala taga aitama ja ajama. Suuredriigid  ei wõi aga poole tee peal seisma jääda, kui ennast terwe maailma eeS naeruks ei taha anda, ning sellepärast on laewade pealikud juba wõera konsulitele Dultshinjos teada annud, et nad oma peredega linnast wälja warjupaika läheksiwad. Sell kombel on siis wäga häSti wõimalik, et suurteriikide laewade pealt suuredtükid pea Dultshinjo peale paukuma hakkawad. On aga sell kombel sõda alustanud, siis ei ole sugugi ette äranäha, millas ta lõpeb. Ja kui ka Montenegro asjad heaga peaksiwad walmis ja äraõiendatud saama, siis jääwad Kreeka tüliasjad ikka weel järele, sest Türklane  ei taha Kreeka piiri õiendamises mitte sugugi suurteriikide tahtmist teha, mis ta otsekohe wälja on ütelnud. Raske on aga uskuda, et suuredriigid fiin ka järele saawad andma, waid ennema on arwata, et nad ka siin selgusele soowiwad saada. Siiski ei saa nad Kreekamaa tüliasjades nii ühel meelel olema, nagu Montenegro asjades, ning sellepärast ei ole teada, kas nende sõalaewad weel peale selle kõik kokku saawad jääma, kui Montenegro tüliasjad õiendatud on. KaDrantsüse ja Maksa maa wahel ei ole praegu mitte selge mis ta Shäärburis  Saksamaa wasta pidas, oli Prantsusemaa wäljastpidine  minister Freycinet oma sõnadega pärast lämmatada  püüdnud, mispärast temal aga walitsus nii wõimatumaks läks, et ennast nüüd ametist lahti on wõtnud. Freycinet on niisama läinud, nagu enne rahuarmastaja  Waddington, ning uueks ministriks saab wist nüüd meeS saama, kes enam Prantslaste tahtmise järele on, kui need mehed. Prantsuse rahwas ei wõi oma Elsas -Lootringeni maad mitte ära unustada ja nemad ei saa enne rahuliselt magama, künni need maad nende riigiga ühendatud on. . . On nüüd Saksamaale Pransusemaa poolt sõda karta siis on üks tuttaw Saksamaa poliitika mees, vonVarnbüler, kes würsti BismarNga suures sõbruses seisah, selle eest muretsenud, et SaMased ka Wenelaste poolt sõda on kartma hakanud. See herra von Varnbüler on Ludwigsburgis uhe kõne pldanud, kus ta õige palju wale asju ette laub, aga Saksa ajalehed usuwad teda, sest et ta nii ligistiku würsti Bismark'iga tuttaw on. Saksamaa ajalehed, nimelt need, mis würsti Bismark'i woli all seisawad, ässitawad  juba kaua Saksarahwast Wenelase wasta üles, ning nemad on nüüd ka von Varnbüler'! sõnu seks tarwitanud. Imeks pannakse küll, ettSaksamaä esimesed  poliitika mehed sell kombel SaksaßchMcftWenemaa  wasta ülesse püüawad ässitada. Sellepärast arwatakse,  et kui nüüd Eüroopas kusagil sõda peaks alustama, siis see mitte kahe riigi ehk rahwa wahele seisma ei jääks, waid wäga laialiseks ja üleüldiseks saaks minema. Poliitika ringwaatus. Kõige suuremat tähelepanemist tõmbab praegu see juhtumine enese peale, et Saksamaa ajalehed juba tükk aega Saksarahwast Wenemaa wasta ülesse katsuwad ässitada, mille püüdmisele hiljuti jälle Bismarki poliitika  sõber von Varnbüler uut materiali on annud. See von Varnbüler on Ludwigsburgis omas kõnes selle üle püüdnud otsusi anda, mikspärast Saksa riigiwalitsus  wiimati sõawäe-kulude suurendamist on nõudnud. Sell korral olewat ametlikult selge olnud, et Weneriik Saksa piiri ääre ühe sõale walmis seatud suure sõawäe  üles olewat seadnud, nii et Wenelased kahe päewaga  300,000 sõamehega Breslaui juures üle Saksa piiri wõisiwad minna. Prantsusemaale olla Wenelane ühtlasi lepingut pakkunud, seltsis Saksamaa wasta wälja minna. Seda Wenelase lepingu kaupa olla Prantsusemaale saadetud, aga selleaegne Prantsuse wäliste asjade minister Waddington olla teda kohe würsti Bismarkile, kes sell korral Gasteinis oli,- teada annud, mille peale würst Bismark kohe Wiini linna sõitnud, et seal Austriaga kaitsmiseks lepingut teha. Waddingtoni olla pärast Gambetta puki pealt maha lükanud, kes ise hilja aja eest tagasi Shäärburis oma sõa-kõne ärapidanud. Nõnda on von Varnbüleri kõne sõnad ja mõtted. Ehk küll Prantsusemaa endine minister  Waddington neid ütelusi awalikult waleks on tunnistanud ja ka Wene ajalehed selgeste ette on näidanud,  et seesugust Wene sõawäge mitte kudagi wiisi Saksamaa piiri ääres walmis ei ole seisnud ehk seista wõinud, siiski on selle Bismarki sõbra sõnad palju paksu werd sünnitanud ja Saksamaa ajalehed ei ole mitte aega tarwitamata mööda lasknud minna, waid on oma lugejaid tubliste Wenelase wasta ülesse püüdnud  ässitada. Keegi ei jõua seda asja aga küllalt imeks panna, mikspärast würst Bismark nüüd päris rahu ajal seesugust sõapasunat oma sõprade ja ajalehtede läbi maailma sisse waljuste wälja laseb hüüda. Seesugusel  püüdmisel ei wõi muud otstarbet olla, kui Weneriigi  rahupüüdjat pooliitikat maailma ees kardetawaks teha ja Weneriigi wälift poliitikat takistada. Kui nõnda Saksa poliitika-mehed igapidi Weneriigi wasta wälja astuwad, siis wõib neil küll ka see sala nõuu südames elada, kord Weneriigiga sõda alustada, muidu ei oleksiwad nende ässitamise!) praegu mitte arusaadawad. Würst Bismark on nüüd peale muu ametite ka weel kauba ja tööde ministri ameti oma kätte wõtnud. Et ta oma raske ametitööde juure ka weel selle uue on võtnud, on seda raskem arusaada, et ta alleS hilja aja eest tagasi parlamendis ennast oma raske töö koorma all ütles „surnud väsinud" olewat. Aga wist ei ole würst Bismark Saksamaal mitte üht sündsat meest leidnud, kelle kätte ta kauba-ministeeriumi oleks võinud usaldada, sellepärast wõttis ta ameti enese kätte, et aga omad plaanid täide saaks aewd. Bismark on praegu Saksamaal riigikantsler, wäljastpidiste aSjade minister, Preisimaa ministerpresident ja kauba minister. Sell kombel on temal siis neli suurt ametit käeS, kellest igaüks muu sureliku inimeSte mõedu järele oma terwet tugevat mehejõudu tarvitavad. Saksamaal on wist suurevaimuga meestest nii suur puuduS, et ühe peale nii palju koormat langeb. Praegu on suurema jau Saksamaa ajalehtede väljaandjad Juudid: kõige suuremad ja tähtjamad ajalehed Saksamaal ou nende asutused. Kui nüüd Stöcker'il ja töistel sarnastel tagurpidi-vedajatel korda peaks minema, et Juudid Saksamaalt wäljaaetakse, siis peab wist ka BiSmark weel kõikide Saksa ajalehtede toimendused enese peale võtma, kui tahab, et poliitika ja muud ajalehed weel edasi ülema vaimu avaldajad peavad olema. Saksamaal  näitab praegu aga kaks suurt meest olewat Moltke ja Bismark, ja sellepärast ei ole imekS panna, kui Sakslasi praegu mitmes kohas neile oma suurte meestele juba eluajal auukujusi näeme ülesse ehitavat. Austrias on Sakslastele jälle meelehaiget tehtud. Sakslased täMsiwad Pesti linna Saksa teatrit ehitada, aga et seal väga vähe Saksu elamas on, ei andnud linna magistrat seks neile mitte luba. Et selle suure ülekohtu üle Saksa ajalehed tuld sülitavad, on iseenesest  mõista. Inglismaal oli Oksfördi linnas suur rahwaõiguste  tundjate kongress kooS, kus palju otsust tehti, mis terve maailma rahvastele määraks peavad jääma. See otsus tehti seal ka maha, et keegi riik töisele poliitika  eksijaid välja ei pea andma, kui üle piiri sinna põgenestwad. Aga kõiki kurjategijaid, kui seda kurja ka poliitika pärast tehti, nagu salatapjaid, hoonepõletajaid  ja riisujaid, antakse välja. Prantsusemaal on ministrite vahetus olnud. SeiemaalnennNsterpresident olla ennast sellepärast lahti võtnud, et ta lubata ususeltside lämmatavuses mitte töiste ministritega enam kokku ei ole leppinud, vaid nende ususeltside ehk ordode kohta liialt pehmust avaldanud.  Arvatakse aga, et ka weel tõisa aSju põhjuseks  olla olnud, millest mitte avalikult ei räägita. UuS ministeerium on nüüd nõnda kokku seatud, et Ferry president ja koolide minister, ja BarthAemy Hilaire (ütle: Jläär) väliste aSjade minister on. Itaalia, Austria ja Saksamaa ühendusest räägivad praegu ajalehed õige palju. Seesuguse ühenduse  kaup ei pidada weel mitte täitsa valmis tehtud olema, aga würst Bismark teha kõigest väest seks tööd, et see ühendus elusse ärkaks. TürFtmza-l-on aSjad ikka weel vana koha peal. Türgi uus ministeerium ei ole mitte Inglaste meele pärast; ennema on ta Wenelase kasuks. UuS esimene minister Said Pashaa on JnglaSte vaenlane, ja riigSraadi  uuS president Server Pashaa on WenelaSte suur sõber. Server Pashaa arvab, et Türgiriik üksi fii<