tallitaja ministrile igal aastal üles, kui palju neid tarwis on ja see toimetab käsud kohaliste kohtute kätte, kes selle eest hoolitsema piawad, et ettekirjutatud arw hobuseid wäeteenistuse  tarwituseks kokku wõetakse. Kõik tarwitusele kölbulised hobused, peale Keiserliku perekonna, wõeramaade  saadikute, posti- ja muu ammetnikude omade, wõiwad sõa-ajal wastu wõetud saada. Iga maakond on mitmesse hobuste wäljaandmise jauskondadesse jäetud, wähemad linnad langemad igaüks ise oma jauskonnasse, kuna suuremad linnad, linnawalitsuse seadmist mööda mitmesse jauSkonda jautatakse. Wastu wõetawate hobuste üle teeb juba rahuaegadel üks kommisjon otsust, kes wäeammetnikudest,  linna- ehk walitsuse liikmetest kokku on säetud. Seesama kommisjon määrab ka kohaliste laatade hinna järele wastuwõetud hobuste hinna. Igasse maakonda  on omad kogupaigad nimetatud, kust hobused wäe peale ärasaadetakse. Ajalehtedes oli juba kord ühe seltst asutamisest juttu, kelle peapüid saada olema, talupoegadele head tõuugu roeiseid muretseda. See seltskond saab, kuida „Pet. Wedomstist" kuuleme, karja kaupa suguloomi kokku ostma ja järeltulijatele kätte saatma. Talupoegadele tahab seltskond  hea suguloomade muretsemises seega kergitust teha, et ta neile seltsi liikme maksu wustu loomi laenab ja ka wallawalitsuse eestseiSmise peale wõlgu annab. Seltskonnal  on kõige pealt hea weise jagudest waene põhjapoolne  Wenemaa silmas. Wiljandi maakonnast. Õnnetus. Mette teatakse järelseisaw kurb lugu, mis tunnistab, et iga töö ja tegemise juures inimesel kõige enam ettewaatust tarwis on. Mõne nädali eest oli siin R. walla peremehel üks Walga linna mees nurmest kiwa maa alla laskmas ja ruttaS tööga sellel wiisil kiiremine edafi saada, et ta üleliia kiwide alla SSnistanud, mis muidugi stis seda kergemine fiSse kukkufimad. Majaperemehel oli see ast natukene wõeras ja noomis sellepärast töömeest enam ettewaatuselle, kes aga oma tööd isegi heaste küllalt arwas tundmat ja noomimist mikski ei pannud. Õhtul ei tulnud töömeest ühes töistega kodu ja kui seda peremehele teatadi, ruttas tema õnnetust aimates põllule, kus ka maese töömehe ühe kiwi haugust leidis, aga külmalt ja surnult! Surnukeha wiidi Walga linna, kuhu lahkuja naese ja lapsed leinama maha jättis. L. Õienduseks on meile järelseisaw kiri awaldamiseks  saadetud: „Awalik kiri Kündja Nebukatile. Teie, härra Nebukat olete oma Kündja 26 sees weikese laulukese ära trükkinud ja selle alla kirjutanud „Aadu Reinwald." Sellepärast tunnistan siin awalikult,  et minu käsi Teile elades ühte rida ei ole kirjutanud  ja nimetatud salmikesed mulle hoopis wõerad on. Ma ei hakka Teile pikemat laitust awaldama, asja lugu laidab Teid isienesest. Aadu Meiunmld." Tartumaalt. Kodawerest kaebab üks kirjasaatja „E. Postim.", et seal rahwa elu wäga puudulisel waimuhariduse  järjel olewat. „Pöörame filmad koolide poole" ütleb kirjasaatja „kust meie noorsugu õpetatud saab: nendes walitseb enamiste alles wana kirjawiis ja kui ehk mõnes paigas ju hakatus uuega on tehtud, siis on see teadmata. Sellepeale maalib nüid kirjasaatja Kokora wallast kurba pilti lugejate silma ette. Sealsed 3 koolimaja olewat wiletsad kui heina kmnid. Lauluja  mängukoorid olewat waikinud, (Miks?) raamatu kogu puududa ja näitemängu ei lubawat wallawalitsus mängida j. n. t. j. n. t. Ajalehti loetawat sellewasta aga tubliste, 19 lehte tulewat walla kohta. Walga maakonnast kirjutatakse meile Z. wallast EestlaSte elust järelseiswad riad: „Rõõmsa südame ja põksuwa põuega loeme oma suguwendade seltsliku elu edenemist siit ja sealt, mis meid Läti rajaltki järeltegemisele  awateleb. Aga meie katsed ei tärka nõnda kergeste ja kõrgeste, meie nagu asutame endid alles ja püiame ka siis warsti seda töistele teatades näidata, et siingi „rahwas waimu walgust nõuab ja endist wiletsusi matta katsub." Selleks ei puudu meil aga ka sugugi takistustest  ja kõige suurem takistus on kõigist see, et liig palju kõrtsa on, kus rahwa nooremad pojad oma paremaid  elutundisid ära raiskawad ja priiskawad; üle kümne talu tuleb siin ju üks kõrts! Sellest hoolimata teeme ka siin omad weikesed sammukesed edasi ja annab järelseisaw  lugu sugupärast oma jagu tunnistust. Rõuge Aleksandri-kooli abikomitee pidus siin Wiitina wallas lürijaani talu kenas õues Jaani päewal näitemüiki, midas Zooru ja Wiitina mängukoorid lõbustamas oliwad. Rahwast sai sellega mitme arusse aetud, et sellsamal päewal ka kihelkonna uues koolimajas Saksa ja muu keelde laulude kontsert oli. Siiski oli ka meie Eesti peust osawõtmine kaunis ja said asjad kõik ära müidud ning jäi peale kulude tasumist oma 69 rublakest kooli heaks ülegi. Iseäranis  tänuwäärt ja mõistliselt lõbustas Z. mängukoor pidu, kuna W. meestest mõndagi edespidiseks soowida üle jäi. Rahwas soowiks küll jälle peagi lõbustust ja elu äratust, mis nagu kastetilk kosutawalt Soome lahest Lati rajani mõjub! U. 4." Lätimaalt. Bersohnis walitseda, kuida ajalehe „Balssile" teatakse nii suur põuud, mis igale ühele tutwa kuiwaft suweft 1848 aastal, wee! üle käida. Jaanipäewast  saadik ei olewat wihma tilkagi tulnud, mispärast nüid lõikuse lootused wäga kurwastawad olewat. Hein ja ristikhein olewat heaste kaswanud. Tallinnast, üks Hebreamees D. oli uuritegija J. poja kinniwõtnud, sellepärast et teda arwas kiwiga oma poega wiskanud olewat ja tahtnud teda oma majasse wedada. Poisikese kisa peale jooksnud kohe hulk rahwast kokku, peastnud posikese wihase juudi käest lahti ja toimetanud  teda ennast politsei kätte. Pärast on Hebreameeste palwemaja (Sinagogi) ette hulk töömehi kokkukogunud, et juutidele walu anda, mida aga politsei õnneks waigistada saanud. Asi on Tallinna raekohtu seletamise alla wõetud. Pärnu maanteel sündinud 17. Juulil raSke õnnetus. Nelja aastane poisikene, R. N. kadunud järsku ära ja tagaotsides leitud ta kõrwalisest kohast. Küll wõetud õnnetu kohe wälja aga surnult. Maenitsegu see liig hale surm kõiki, paremine ja hoolsamine laste järele waatama  ja ka nimetatud kohtasid tarwilises korras hoidma. Harju maakonnast kirjutatakse „Walgusele:" Juunikuu  lõpul tõusis Harju-Jaani kihelkonnas häkki suur ja paks pikse pilw üles ja ruttas kange müristamisega edasi Poole. Maardu walla järwe lähidal tõusis müristamise ajal enne sadu tuule keerd, mis põesad ja kõik ettepuutuwad  asjad üles kiskus ja enesega ühes ärawiis. Ühe walge hobuse juure jõudes tõstis tuule keerd selle üles ja wiis seda tükk maad edasi, mis peale siis hobune jälle wigata maha kukkus. Wiimaks pööris tuule keerd Maardu kaunis suure järwe peale ja kiskus siit nüid kange müristamise  ja kolisemisega suure weesamba pilwedeSse üleS. Wett woolas jõena ülesse ja langes siis järwest kaugemal suure wee piiskadena maha. Pilw ja weesämmas oliwad ennast täieste ühendanud. Lõppeks katkes weesammas jä kukkus raske kahisemisega jälle järwe tagasi. li. ?. Wirn maakonnast. Kõrtsidest kirjutatakse meile sealt maakonnast Weike-Maarja kihelkonnast järgmine kiri: „Auus Sakala Toimendus! Nagu seda awalikult sagedaste  tunnistatud, on praegu meie rahwale kõige suuremaks  kahjuks ilmaliku ja wainlu wara poolest, risuks ja kammitsaks edasipüidmistes jalus, meie kõrtsid. Nende kohta ei jõua seda mitte küllalt soowitada, et neid esiteks suuremal mõedul saaks wähendatud ja töiseks, et kõrtside pidajateks ainult auusaid ja ustawaid mehi wastu saaks wõetud. Praegu on need löömitsad aga hirmsa rendi all, nii et nendes peaaegu auusal wiistl elada ei saagi. Kui nad kõik ka just suisa ei warasta ega wargust wastu ei wõta, siiski ei saa nad halwast nimest lahti, sest et nad pettust siiski oma müirides pesitada lasewad, mis wa wedeliku angeldamisega enamiste igas kohas ilmub. On nimelt mõni sugupärast rohkem märjukest saanud, kui seda tarwis, siis katsub kõrtsmik temale ikka weel seda rohkem anda, et enam lõigata) mingu waimustud wenna kukrust kas wõi wiimane kopik wälja ja siis kirjutatakse temale mõni uaelgi wõlga! Ei saa mees aga enam siis ilmast aru ega otsa, siis annab kõrtsi papa oma endise sõbrale kuklasse ja näidatakse temale sedawiisi ust! Kas olen ma enne oma ütelusega liig wali olnud, wõi on mõni maailmas, kes seesugust kõlwatust pettuseks ei piaks? Minu arwates on asi just nime kohane ja oleks sarnasid kahetsemise wäärilisi lugusid palju wähem, kui kõrtsa wähem, wähe oleks. Meie kihelkond on üks neist wähematest Eestimaal, aga kõrtside poolest ei ole meie wistist töistest taga. Siin kihelkonnas on peale kahe wiinakontori weel tosin järgmisi kõrtsa: Kiriku juurest peale hakates on Kaarma, siis Rakwere poole Erina, 7 wersta wahega Raeküla, 5 wersta taga Karja, ühe ainsama wersta järel Kruusi augu, 4 wersta Abawere, 5 wersta Punamäe, Paide poole 5 wersta peal Kamariku,  9 wersta Risu (Wao) ja 2 wersta Jlwandu, seega 49 wersta peal 19 kõrtsi, mis küll liig on. Peale seda on kroonu nimelt nende kautamise eest hoolt kannud ja weel sellel aastal on kolm kõrtsi ära kaütatud. Kui meie ka neid wiina-hauke tähelpanna tahame, mis rahwa kasuks omad uksed wiimase 25 aasta sees kinni pannud, siis näeme küll kõige selgemine, kellega rahwa edenemist takistatud on. Kinnipandud kõrtsid on: Äsamata,  Aburi, Puha, Wesiaru, Metsu, Erina-alt, Sauewälja,  Eipri, Loksa, Lebawere, Tagantaru, Awisbä, Uniküla,  Metsa, Kiigita, Sootaguse, Wao, Mõisamäe, Nõmme, Posti ja Wõsu. Loeme neid nüid eest wõi tagat, aga wähem ei saa nende hulka siiski mitte, kui 21. Isand, kas see ei olnud liig?! Oli! Kuda pidi rahwas, kes alles lapse kingades enamiste käis, edasi püidma ja edasi saama, kni nõnda palju takistuste hunnisid tee peal ees oli? Sellest näeme, et meie esiwanematel kõigiti raskemad  päewad oliwad, kui meil on, aga et nad siiski kaineks Mõistsiwad jäeda. Wõtame märku, armsad sugu- wennad ja nooremad mehed. Kui palju paha ja tüli kõrtsid rahwale teinud ja tegewad, seda ei jõua üleskirjutada.  Mitmed on kõrtside parast oma kassa wõera oma külge pistnud ja mitmed joobnud peaga oma katt ligimese wastu tõstnud, ning sedawiisi kohtu alla saanud ja wangi raudu kannud. Alles hiljuti lõppis siin kõrtsist tekkinud T. mõisa kartohwii warguse protsess, kus 8 inimest wangi sattusiwad. Mõned olid neist wanad, mõned noored ja sedawiisi on mitme kümne inimeste perekonnalik elu eksitatud  ja takistatud. Minu arwates peaksiwad inimesed igal pool ise ka kõrtside kadumise eest hoolt kandma hakkama ja kõige hõlpsam ja mõnusam rohi on see ärgu mingu keegi kõrtsi, siis nende uksed hallitawad enesestki kinni. Soowida ja soowime seda kõigile! N. N " Peeterburgist. Pühapäewal 22. Juulil Keisri Proua ja Suurwürsti Prouade Maria Pawlowna ja Maria Aleksandrowna nimepäewal peeti Peeterhofi suures  paleekirikus Keiserliku Majesteetide ja Keiserliku perekonna  juures olemisel pidu- jumalateenistust. Palwetamise  ajal paugutati sõa-sadama walli peal harjunud kombe järele suuritükka. Pärast Jumalateenistust soowisiwad waimulikud mehed, kõrged härrad ja rügementide saadikud,  kelle peamees Keisri Härra ise on, Keisri Proua Majesteedile õnne. Kellu ühe ajal p. l. oli pidulaud Peetri saali kaetud, kellest kõik koosolejad osawõtsiwad. Kell 11 hakkas suures palees pall, kuhu 225 inimest, nende hulgas ka diplomaatika mehed, osawõtma oliwad palutud. Sõaminister P. S. Wannowski on, kuida pealinna lehed teatawad, Wäljamaalt Pecterburgisse tagasi jõudnud ja olewat jälle oma täielise terwise juures. Tulewal kewadel tahetakse Peeterburgis lindude  wäljanäitust ärapidada. Amuuri maa-jau kindral-kuberneriks ja Amuuri sõawäe jauskonna juhatajaks on kindral-adjutant baron nimetatud. Ta on juba oma ammeti kohale ärareisinud  ja tahtwat nii pea kui senna jõudnud, läbiwaatamift  oma alla usaldatud maal ettewõtta. Kindralkubermangu  linnaks on Klabarvwka walitud. „Uue Ajale" teadustatakse, et Besaraabias wiinaaiad tänawu iseäranis head ja rikast saaki tõutawad. Konstantinoopoli lehed teatawad, et Weue saadik  Konstantinoopolis tõsine salanõunik Nelidow sealse walitsusele teada annud, et Wenemaa Türgiga uut kauplemise  lepingut maha teha svowib. Pealinnas tahetakse järelekatsuda, kas mitte wõimalik  ei oleks kõnelemise traati (Telephon) telegrahwiga ühendada. Telegrahwi walitsuse seadluse peale mõeldakse seda katset ühe Nikolai raudtee jaamas ette wõtta, kuhu kõnetoru wärgid üles säetakse ja telegrahwi traati kaudu lihtsa telegrahweerimise abil healega kuuldawalt kõnelda. Jhu-gardewäe rügemendi peamees oberst würst Parjatinski on ammetitest, mis tema kätte oli usaldatud,  lahti lastud. Rahukohtuniku N. N. Schukowskile antud ta kohtukonua elanikude poolest üks kuldne ammeti kett ühe 159 allkirjaga tänu-adress kohtupidamise ajal kätte. Kett olla 2'/2 naela raske ja makswat 1399 rubla. Schukowski on Kaasani ülikooli peal studeerinud ja 1869 aastast saani rahukohtuniku ammetis. Õnnelik ammemik, kes nõnda rahwa rahulolemist ja usaldust ära teenida mõistab. Bakust tuleb teatus, et Pärsia shahhi wäimees Mirsa-Agha-Khan saadikuna Peeterburgisse on reisinud,  Keiserliku Kõrguse Suurwürst Auujärje pärijale shahhi kallikiwidega ehitatud päewapilti kingituseks tooma. Wene saadik teatab Dantsigist, et Wenemaalt weiste, lammaste ja kitsede kui ka nende loomade liha, Preifimaale ehk sealt läbiwedamine ära on keelatud. See keeld ei ulatada aga mitte wõi, juustu ja piima kohta. Kindral adjutant graaf Eduard Baranow on Baaden-Baadenis, kus ta terwise-wett pruukimas oli, surnud. Ta on Eestimaal mana Wene mõisnikude sugust sündinud, seisnud õnsa Keisri Aleksandri !l. sõbrade rias ja tõusnud teenistuse astmeid mööda ruttu kõrgelle. Aaastal 1866 nimetadi teda Liiwimaa kindral kuberneriks, kusi ta juba poole aasta pärast lahkus ja Wilna kindral kuberneri ammetisse hakkas. Sealgi oli ta ainult mõne aasta ja pühendas pärast seda oma töö jõuudu mitmel muul wiisil pealinnas riigiteenistuses. Nimelt raudtee asjanduses on ta tänuwäärt tööd teinud. Temast alustatud  tööd sellel põllul on nüid töiste lõpetada jäenud. Mnskist. Kuida „Rig. Ztg." teatab, on Mai ja Juuni kuu sees Minskist ligi 86 Hebrealast Ameerikasse wäljarändanud. Sellest kubermangust olla wiimse aastaga  566 Jsraeli last senna ülemaale kolinud. Moskwast. „St. Peet. Wed." on usaldawalt poolt kuulda saanud, et Moskwa uniwerstteedi professor Muromzew  ja Kiiewi uniwerstteedi dotsent Mishtsenko ning Harkowi uniwerstteedi dotsent Ssyzianko am.netist lahti on lastud. 5S 32. Sakala. 1884