j. muud) uued sõidu teed ja seltside tegewused, siis ei ole need ikka jälle muud, kui paljalt kaasaitajad ja rutentajad. Kui nüid aga ühes ajaS üks niisugune kõiki ärawõitja waim on sündinud ja haritud rahwaSte sekka wälja läinud, noh siis ei ole ta muidugi enam pildi kuju, maid jumalik jõuud, siis ei pease keegi ärkanud inimene tema käest ära, siis on kõik õhk ja mets ja maa seda maimu lehwimist täis. Minema aasta saja töisel poolel hakkas kristlikus kirikus see waim lehwima, kes nõuudis, et inimene oma enese mõistusega piab tõde ja Jumalat äraseletama (NationalismuS). Nüid oli sell ajal Põhja-Saksamaal üks õpetajate seminar, kus professorid kõik teha püidsiwad, et see waim mitte nende seminari ei saaks. Köit raamatud ja kirjad waadati läbi, enne kui nad seminari müramast sisse lasti; aga tee, mis sa tahad, õppijad läksiwad käte wahel ratsionalistlasteks. See ajawaim näis ka just õhuS lehwima.  Praegusel ajal teeb spiritismus wõi maimude sisse uskumine päris peawalu mõnele mõtlejalle. Ta tungib rumalate ja targemate, patuste ja wagade elumajasse  ja kippub õhku täitma. Nüid küsime meel kord, kas see ka ikka tõde on, mis ajawaim nõuab? Mõnikord on ta küll tõde ja tõsidus ning meie wõime siis niisugust ajawaimu tõdeks eneseks pidada, aga sagedaste on ta ka üks walewaim mis keS teab missuguse äramõistmata jumaliku tahtmise tööriist wõib olla ehk ka jälle selle tahtmise wastane. Nii on näituseks Euroopa riikide süles üks seltskond mehi asumas, kes kõik maha kiskuda tahawad, mis riiki ja rahwast koos hoiab. See kuri ajawaim jookseb kui tont meie aastasaja priiuse ja hariduse järel. See aja eksitus ei saa aga millalgi wõitu mõistuse üle saama, selle eest kannab waimuhariduS ja tõde hoolt. Aga ta on nüid ommetegi olemas ja sellest näeme meie, et kõik mitte tõde ei ole, mis ajawaim omas süles peidab. Sellest aga piame meie jälle seda märku wõtma, et meie kui pimedad ajawaimu stsse ei wõi uskuda, waid kui hariduse ja risti-usu läbi walgustatud lahtiste silmadega  töömehed, keS head pahast lahutada mõistawad, keS igat waimu tema wiljast ja silmnäust juba äratunnewad.  Meie ülesanne on siis otsida, mis ajawaimus tõde on ja selle järele elada. Ka meie Eesti rahwaS ja tema ajakirjandus piame seda omast ajast mõistma wäljaotsida, mis tõde on. Üksi tõewaimus wõime meie kindlaks saada. GeSti rahwaS astub Eüroopa hariduse maimuga sammu ja iga wastaline töö oleks siis rahwaSte elu edasilaenetamisele waStu ajamine. Oleks kellegi rahwal tõeste hinge wigasi, noh siis ei saaks keegi auus rahwaliige suud pidama, sest seeläbi sünniks kahju. Kui kaugelle meie sellel wiisil jõuame? Ikka ei lahku see wana parteiwing weel südamest ära! Sellegipärast ei wõi meie weel mitte nutma hakata kui mõni EeStirahwa liige Eesti asjadest õiget lugu ei mõista pidada. Ainult pool osa meie rahwa meestest wõtawad õiglaselt rahwa elust osa ja könelewad sellest õiglaselt, kuna aga töised endid põhjuseta kõrwale hoiawad ehk nagu katukse pealt maha waat.awad. See ei ole õige, asi nõuab parandust. Meie arwates tuleb see nende külmus sellest, et nad mitte hariduse ja ühenduse läbi oma rahwast tõsta ei taha ega mõista, waid kes teab kelle muu läbi. Meie aga arwame, tui mitte rahwa waimuhariduse ja praeguse edenema ajawaimu eest boolt ei kanta, siis ei sna meie rahwas mitte midagi. Meie saaksime kadunud poja sarnaseks kes raba sõi. Teeme üheskoos ilma kadeduseta ja kõrge hobuse seljas sõitmata tööd. Oh meil on ju otsatu palju oma rahwa hariduse kallal töötada, et ka meie ajawaim töistega ühes wõiks maailmade teed edeneda, nagu seda tarwis on. Pilkajad ega Kalja Pardid ärgu tulgu ette otsa, waid tõsine, puhas, õige ja püha püidmine ning töö õiges ja puhtas isamaa, Keisri ja Jumala ning ligimese armastuses. Sellepärast piame oma EeStirahwa waimuhariduse  ja seltSliku elu, oma edenema ajawaimu eest hoolt ja halb on see Eestr mees, keS seda küll teab, aga ei tee. Rumalalle antakse muidugi andeks Priiuse ja hariduse ajawaim lchwib ka meie armsal kodumaal kõrge Riigi Isa kaitsemise ja lahkuse all. Mõistkem sellest arusaada ja tema lehwimist kui õiget eluõhku äratunda. Selle juures olgu meie suurem hool aga ka see, et meie ihu ja hingega omast ajast ja tema maimust ikka jälle ja jällegi seda wälja otsiksime, mis tõjt, õige ja auuS on; sest see tungib ikka ja igal ajal ja maal läbi tammitsa tänama, üle waskise wärawa, kindla kalju keskeella, läbi rauda müirisida, teraksesta tornisida. Poliitika ringwaatus. Wenemaa seisukoha üle suures wõi waikses maailma meres, kirjutab Wene ajaleht „Nowosti" pitkemalt  ja annab nõuu, et Wenemaa Kweelporti saart selles meres, mis Koreast lõuna pool on, oma ülemwalitsuse  alla wõtma pidada. Mõeldud pealinna leht ütleb juba enesele Hiinamaalt selle üle ka kirjutatud olewat ja seletab, et selle juures mitte raha peale ei wõida waadata, waid aga seda kasu silmis pidada peetama, mis sarnasest saarest ja heast sõasadamast edespidi riigile tulla wõida. Praegu olla katseks kõige parem aeg, kuna Jaapani keisril muidugi omalt poolt midagi ütlemist selle wastu ei ole ja Hiina omas sõa kimbatuses ka seega rahul piaks olema, et Wenemaa mitte rohkem ei taha. Wene riik tahab oma õndsa kuulsa Skobelew'i Aasiamaa wõiduteed julgemine edasi minema, milleks aga riigi tarkus ainult lähemat kewadet arwab ootawat.  Senni saadik oli ainult Inglismaal moeks, oma alla woeraid maajagufid. wõtta, aga nmd halkamad seda ka töised riigid tegema ja on Wenemaa nende õnnelikumate  seas, kes oma hommikumaade teed ilma mõegata ja wereärawalamiseta edasi marsib. Soome maapäewa on Keisri Härra käsu peale kindral-kuberner grahw Heyden Wene keeli trooni kõnega awanud, mille kastuseks saadikute poolest Soome ja Rootsi keeli tänukõnesid peetud. Maapäewa üksikute jauskondade koosolekul on mõisnikud oma keskel Rootsi keelt rääkinud, aga talupojad ja waimuliku seisuse mehed Soome keelt. Wiimased on oma kõnepidajaks ka üht talupidajat walinud ja tema abiliseks õpetajat. See on Soome suguwendadest wissiste rõõmustan). Need seisused seisawad ükstöisele ka kõige ligedamal, nõnda piaks ka nende sõprus ja mõtted kokku sulama. Saksa pealinnas kokkutulnud Kongo konwerents ei ole weel oma tööga malmis, sest et jõe lähedalt iga riik natukest ka omale pärib ja töine jälle heaga anda ei taha. See uus Aafrika riik saawat inimeste arwu poolest 30 —4O miljoni suur olema ja maa suurujes arwata nii laia piiridega, kui Saksa, Prantsuse, Spaania ja Portugaalia maad kõik kokku ehk umbes 30,000 Saksa ruut penikoormat. See järele saaks siis Kongo riik küllalt oma jagu suur olema, ega ole see sugugi ime, et selle tähtsa tööga, riigi aluste panemisega ka aega läheb. Prantsuse peaminister Jules Ferry ja Saksa riigikantsler würst Bismark on wastastiku üht lepingut teinud, et Prantsuse riigiwalitsus omalt poolt Saksa kauplusi ja riigi alamaid igal pool kaitseb ja Sakslane jälle mingit takistusi naabri riigi laiendamise asjus ei tee, olgu see Hiinas, Egiptis ehk Kongo riigis. Palawamalt  mõtlejad Prantslased ei taha aga sarnasest Saksa sõprusest midagi teada ja nurisewad iga päew ikka enam oma ministeeriumi üle, kes würst Bismarksi kaissu karganud. Inglise kuningriigil oliwad aasta algusega tähtsad päewad, sest troonipärandaju prints Wales'e wanem poeg prints Edward Vietor sai täieealiseks. Selleks tulemase Inglise kuninga troonipärandaja sündimisepüewaks oli suur kogu kingitusi kokku woolanud, Saksa keiser oma riigi kõrgema auutähe saatnud ja ka Inglise praegune peaminister oli noore kuninga kanditaadile õnnesoowimise  kirja saatnud, milles tema soowis, et noor prints oma elu ülemaks eesmärgiks heategemist seaks ja oma mõtteid isamaaliste püidmistega paaritaks. Prints Edward Vietor on ka wana peaministrile wastanud  ja ütleb, et tema õnnesoowi kiri kõigist kingitustest ja kallist asjadest parem olla ja tema oma elu sihti ka nende järele rajada tahta. Omalt maalt. WiljlMdtst. Nõnda kuida meile teatatakse, on siin auusaist neiudest üks komitee kokku heitnud, kes Paastu kuul Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi majas üht näitemüiki,  Shtupidu ja laulu kontserti anda tahawad. Sissetulek  on seekord iseäralise kasuliku tütarlaste kooli heaks määratud, mis meid wäga rõõmustab. Meie linna- ja maakonna rahwas on küllalt oma Seltsi maja, Aleksandrikooli  ja ka C. R. Jakobsoni pärijate heaks obwerdanud ja pidusid teinud, aga oma õrna suu eest ei ole palju wõidud muretseda. Seepärast soowime iseäranis soojalt, et mõeldud pidu heaste korda tahaks ja kaunist kasu õrnasu'u  kaswatamije heaks tooks. Wiljandi maakonnast. Tarwastu kihelkonna 11. Aleksandri kooli abikomitee pidas 23. Detsembril m. a. oma kooSolekut, kuhu komitee liikmeid õige rohkeste kokku oli tulnud. Peale protokolli lugemist wõeti aasta maksusid waStu, midaS 65 liiget -r- makfiwad. Km ->aSt- rah° wStmine lõpetatud oli. peeti komitee liigetest kolm kõnet, milledes Aleksandri kooli kasuks töötegemist meele tuletan. Iseäranis kauni ja kena kõne pidas komitee luge mm-». T.. miS osavõtjate poolest rõõmuga waStu s°> w°etu°. Siis räägiti uätiemüiki asutamisest j- arwatl heaks teva Küinla.kuu lõpul ehk Paastu-kuu algul ära pidada. «» aruanne mincwascst aastast korjandusest ette lueti ja wee mõnda meikest asja toimetati, siis edendati komitee liikmetele ilma hinnata näitemäng .Worstarn linna pürjermeister ja naljakas elaw pilt bengali tule walgusel ning laulett ka paar ilusaid isamaalist laulu. - Snislepi kihelkonna õigeusu preester PoliStowsky olt Kärstna õigeusu kihelkonna koolimajasse oma kuluga ilusa jõnulupuu walmistanud, kuhu ta kõik omas kihelkonnas  olewaid koolilapsi kokku oli kutsunud. Töisel jõulupüha  õhtul tuliwad lapsed, laste wanemad ja hulk muid inimesed kihelkonna koolimajasse kokku. Ruumid aliwad seestpidi toredaste wälja ehitatud, mille keskel ilus jõuulupuu  säras. Lapsed laulsiwad köstri juhatusel  isamaa  laulust, muist Eesti muist Wene keeli. Ka pidastwad kooliõppijad Wene ja Eesti keeli lühikest kõnesid, millest kooliõpetaja hoolsust ja usinust näha wõis ja mille üle laste wanemad endid iseäraliselt rõõmustastwad. Kihelkonna  koolilapsed kinkistwad oma kooliõpetajale ilusa laua lambi ja tänastwad teda tema wästmata waewa ja õpetuse  eest. Kooliwalitsuse poolt jagati lastele wäga palju kingitust wälja. Suislepi walla kooliõpetaja J. R. kõneles  jõuulupuust ja õige-usu Valgusest. Lõpeks kõneles preestri härra Eesti rahwa koolielust ja seletas pitkemalt waimustawas kõnes, kuida Wene Tsaarid Viimasel ajal palju on Eesti noore su'u koolitamise eest hoolitsema hakkanud  ja laskis kõne lõpul Ketserina Majesteeti elada, siis lauleti Greeka õigeusu kombe järele Nendele palju aastaid, Jumal Keisrit kaitse Sa ja lõppis rõõmuS jõuulu Shtupidu rõõmsa ja waimustawa huraa hüidmisega. ä—K." Meie arwame oma Õigeusu suguwendade koolielust seepärast täielisemalt kõnelda tarwis olewat, sest et nende õitse aeg alles hakkamas on. Suure Jaani kihelkonnast kirjutatakse meile R. walla rõõmsast kingitusest, mis neile uue aastaga osaks on saanud. R. on kroonu wald ja see on wana wiiS, et kroonu waldade manulised ka awarama elupärast rohkem märjukest wõtta wõiwad. Aga kõrge armuline kroonu ei ole seda wiga mitte muude Viisil parandama hakkanud, kui kõrtside arakautamisega. Minewal aastal kautas kõrge kroonu waldade rahwaste kasuks Kõu walla piiridest paar kõrtsa ära, selle peale Vaatamata, et ka seega mõned sajad rublad renti saamata jäewad. Tänawu uue aastaga sai nimetatud R. walla kõrtsi uks kõrgema käsu peale kinni pandud.  Kes ei piaks selle üle tõsiselt rõõmustama, kes ju meie kõrtside laiduwäärilist kahjutegemist oma rahwa seas küllalt näinud ja ka awalikult kaebanud oleme. Sellega on siis armuline riigiwalitsus meile jällegi näidanud, mis meie piame tegemata jätma ja mis meie piaksime enam tegema hakkama. Wanaste juba on Eesti rahwale see mood sisse juurdunud, et nad kõrtsa ka lõbu kohtatekS piawad ja sinna „paari pala" juttu Vestma lähawad. Kui kergeste langewad aga seesugusel luul iseäranis weel nooremad jooma ja raiskamise kimbatusesse. Meie rahwal on aga juba õnneks ka uüid muid kokkukäimise kohtasid ja need on seltsid! Pöörame hulgani oma kabakutele selga ja lähame hulgani oma seltsidest osawõtma. Seda tahame küll kõik mõistlisemad rahwa liikmed, seda tahab ja sinna juhatab meid ka armuline riigiwalitsus ise. —a—. Olewik kirjutab, et Paistu õpetaja ammeti kanditaat  Jaan Bergmann 30. Detsembril ammetise on seatud. Nagu meie kuulnud oleme, on ka „Olewiku" toimetaja Aadu Grenzstein sellel sisseõnnistamise pidul olnud. Pärnust. „Pärnu Postimees" kirjutab oma linna laadast ja ütleb, et see sellel aastal sugupärast elawam olnud kui mullu. Kaubitsemiseks olnud ümberkaudu ja koguni Setu piiridestki rahwaft kokku tulnud ning angeltud elamalt. Nimelt rohke olnud mana hobuste loomade müimine,  ostmine ja wahetamine, nõndasama ka lina ning maarahwa käsitööde müimine. Uulitsate ääreS seisnud kõiksugusid wee nõuusid, mokka, sõelasi, sarju j. n. e. Hinnad olnud läbistiku keskmised. KeS ei rõõmustaks, piame omalt poolt nende teatustele juure lisama, selle üle, et meie wagusalle ajale jälle natukenegi elawamaid elumärka nähtawale tuuakse. Andku Pärnu kui üks Eesti suurematest kaubalinnadest aga tubliste raha, küllap siis põllumehed laatastd muu märgiga elamaks teha wõiwad. Tartust. 5. ja 7. Jaanuaril olid Eesti Kirjameeste ja Põllumeeste Seltsid koos. Esiteks oli Kirjameeste selts omas majas koos, kus president vr. M. Weske pitkema teretuskõnega algas ja seltsi möödaläinud kolme aasialisest tegewnsest aru andis. Rõõmustav? oli see nähtawuS meie suurema seltsi tegewusesse, et ta Eesti kirjanduse edenda- 188 b 56 Z. S a ka l a.