Saarlane ZW Kleüldiue politika xjaleht »>. j, liissrshsslt. MM tk ÄO. Teisipäewal, 6. Juunil 1889. VI. aastakäik. maksab - postiga saadetud aastas . Ä „ „ pooles aastas I „ 2K „ Ilmub igal toifip«o<vctk. Kuresaarest. Mai-kuu ilmad oliwad nii soojad ja ilusad, et õige wanad inimesed ei mäleta nii wara niisugust aega olnud olewat. Sooja oli enamast iga pnew 15—20 graadi; ka mere wesi on 19—21 graadi soe. Juba Mai-kuu hakatuses  käisiwad inimesed meres suplemas, mida nii wara ilmaski wõimalik ei olnud. Kõik põllud linna ligidal on kaunid rohelised ja haljendawad rõõmsasti. Wihma on korralikult ka olnud. Saab näha, kuidas kõik see suwi ja wiimaks sügise läheb? Aga lootuse pääle peaks iga põllumees sügise ütelda wõima: Loojale tänu! Kui palju tulekahju meie Saaremaal Maikuu  sees kahju teinud, on üsna kurb kuulda! Sest: Waras jätab warna seina, aga tuluke jätab ainult tuhka maha: Nii põles Raadiveres üks wabadiku maja maha, kus juure» inimesedgi tule haawu saiivad; Mees ja laps oliwad nii ära põlenud, et linna hospidali said toodud, kunas naine aga kohe ära suri. Üks päew pärast seda põles Tahulas A. Mikkau talu kõige kõrwaliste hoonetega maani maha, kuS ka suuremast osast loomad sisse jäiwad. Tule hakatus oli kuida kuulda, iseeneste käest kogemata sündinud. Nädal pääle selle oli jälle Põidel, Lewala külas tuli lahti pääsenud ja hukkas suuremalt osalt kõige küla ära ja ka wiimaks kõrtsi; nii et praegus üsna lage koht järele olla jäenud. Mitte kaua, põles jälle säälsamat kihelkonnas W. Müür'i talu maja maha, kahju olla 800 rubla. Nii on siis Mai-kuu sees palju tule õnnetusi olnud. Kui palju kahju raha järele arwata on, ei ole praegus selgest teada; kui see on teada, et need suuremast jäost tulekahju kassas mitte kinnitub ei olnud, ainult mõned ja ka madalast üles wõetud. Ka mõned näikse walla kirjadega linnas abi käiwad  palumas, aga mis see palju mõjub selle hulga kahju wastu. Meie linna sadamas paraudakse praegus aurulaewa „Konstanse'd"; küll on see aga uudis, mida siiamaale weel pole ette tulnud. Saab näha, kas see töö ka oma kasuliku otsale jõuab?! Esiteks on ta selle poolest raske, et ta juba wäga wana on ja teiseks, et ametmehed koguni linnast kaugel elawad ja peawad kõik tarwitused kaugelt paranduse paigale wedama, mis aga wõeras linnas kõik käe pärast on. Sellega on siis näha, et Saarlased Ülemaalastest kuidagi moodi järge ei taha jäeda. Nüüd on meie uus suplejate lõbu maja (Curhaus) nii kaugel malmis, et mõib juba igaüks  klaasi õlut sees ära juua. Ka teatri saal on malmi». Saab näha, millal esimine pidu-Zhtu uudes majas jalale seatakse? AuuStatud „Linda" kaastöölised Kuresaare neiud! Jumal aitab. i I. peatükk. HHleie seisame mere kaldal. Ülewelt mäe Djl>> päält hiilgab uhke mõisa üle metsa; V" mäe all seisawad aga kehwad urtsikud ja nende keskel kirik, mille kellad iga homiku ja õhtu tublisid meremehi maenitsewad oma hädaohtliku töö juures mitte Jumalat ära unustada, kes tuult ja merd juhib. Omas külluses rvõib lossi omanik uhkusega ülalt alla waatada, aga raske ja täis järsku muutusi nii kui meri on nende elu, kes all rannas clawad. Ons merekäik õnnelik olnud, siis on nende rõõm suur; oma saagiga sõidawad nemad teisel homikul lähedal olewasse linna, täis lootust, et nad oma teenitud palka saamad; aga mure ja kurbtuse pilwed kortsutawad  selle nägu, kes mähe püüdnüd, ehk kellel tormilised laened wõrgud ja paati katki lõhkunud; kuis wõib tema oma kahju jälle paranda! Jah, mitte ainult wõrgud ja paati ei neela kamal meri. See on küll kena maata, kui manad halli peaga kalamehed oma laste ja laste-laste keskel istumad ja nendele jutustawad omaist julgeist noore põlwe juhtustest. Aga sagedaste rööwib üks ainus tormiline öö mitmest perest nende ülespidajat ja toitjat, sagedaste nutawad koidu ajal noored lesed ja lapsed mere rannal; oh! ilmasjata ootawad nemad, et nende abikaas, nende isa tagasi tuleb, kes juba külmas mere põhjas hingab kuni wiimse päewani. Ning siisgi peab küsima: KaZ tõeste mõisa herra elu sääl kõrges mäe pääl kindlam on, kui nende wacste, kelle elu ja wara iga päew mere laenete hooleks antud on? Häda wõib juhtuda nii hästi ülal lossis kui ka all urtsikus. Iga inimese elu on mere sarnane. Kas on ta elu adra taga kindlam, kui mere pääl paadi sees? Lootus Jumala pääle ja kindel meel on selle maailma elaniku ainus kilp. Kui lugeja nii hea on ning mind läbi küla saatma tuleb, siis paluksin ma teda kuni teise otsani tulla, kus üks pisikene maja seisab, mis oma iluduse poolest juba kaugelt silma paistab.; mõisa ligidal, mäe jalal seisab ta ühe kauniste haritud aia keskel; kordus, puhtus ja rikkus paistab akendest ja ustest wälja. Tubli Jaani omadus on see maja. Siit saadik oli temal kõik heaste korda läinud. Igas julges ettewõttes oli tema ikka esimene olnud, ning siiski pääsis ta iga kord ilma kahjuta, sagedaste ka suure saagiga, ning mis ta enesele niimoodi waewa ja hädaga teenis, seda tarwitas ta ka natuke aawalt oma maja aast' aastalt ilusamaks tehjes. 8 aastat oli ta õnnelikus abielus elanud; kaks kenat last, poeg ja tüttar, oliwad wanemate rõõm ja uhkus. Aga oh! nende kodune rõõm sai nii kui wälguft purustatud; pea teise poja sündimise järele suri naine ära ning üksi, ilma nõuta jättis ta Jaani oma wäetimate lastega järele. Küll elas wcel Jaani wana elatanud ema ning ta läks ka kohe oma poja juure, et tema laSts kaswatamist ja maja pidamist oma hooleks wõtta. Aga pea oli näha, et tal selleks mitte küllalt jõudu ei olnud. Ta mõistis küll maja oma endises puhtuses hoida, aga lapsed, nii sõnakuulelikud kui nemad ka oliwad, kaswasiwad temale ometi üle tema halli pea, nii et ikka nendest karta oli, et nad kahju teeksiwad ehk kahju saaksiwad.  Kurbduscga waatas tubli Jaen selle pääle; nii palju kui töö lubas, oli ta küll kodus: endine lõbus ja rõõmus olek oma seltsimeeste keskel oli tema juurest kadunud; waiksestc istus ta oma ema ja laste keskel; siiski piinas see mure tema südant, et lapsed nii ilma ema õrna armu ja abita pidiwad üleskaswama. Wiimaks tuli ta selle mõtte pääle, nendele uut ema muretseda. Kust aga niisugust leida, kes ka tema südame tundmise järele nendel üheks õigeks emaks oleks? Külas ei olnud mitte tüdrukutest puudus, kes hea meelega priske mehele, ilusa maja omanikule oma kätt olcksiwad annud. Aga ta soowiS enesele niisugust, kes oma kohut tema laste juures südame rõõmuga täidaks. „Wõeras ema" see nimi kõlab nii halwasti ning