See, kelle pääle panin oma lootust. See on ju mind nüüd ära unustand Kes tunneb kõik mu häda ja mu kurbdust? Ma õnnetumaks eluks ajaks saand! See pääle mõtle, kui sa õnnes elad. Ja rõõmustad end kena lilledest, Et oled minu armastust nii põland Mis mind siit pea hauda saadab wist. Mu pääle mõtle siis kui kägu kukub. Ja päike kuldselt ilma walgustab. Et minu süda meelgi armus tuksub. Ehk küll see juures hirmsast' walutab. Mu pääle mõtle, mis sa mulle teinud. Ja mis mu süda sinu pärast tundmd; Mu kalli rahu oled minult wiinud, Ja selget piina asemele toon'd. Mu pääle mõtle alt'ri eeS, kui seisad, Ja oma südant lubad teisele Kui oma „jah" tal mustuseks sääl annud. Siis surma krantsi annad minule. Mu pääle mõtle, kuni maa pääl elad. Mu pääle mõtle, kui ju haudas ma; Kui on ehk sull maailmas rõõmu pärivad, Mu kurwaStust ja surina mäleta. Laulu lõpul matis Kristjan oma palet kahe käe wahele ja hüüdis südame põhjast õhkades: „Ei, ei, tema ei saa ilmasgi minu pääle mõtlema, ci nüüd, kus ma elus olen, ega pärast surma! Mis hoolib tema sest nukrast narrist, kes ennast tema pärast surnuks kurwastab! Tema pärast ei saa ta küll mitte üht pisarat walama!" Kaua istus Kristjan seesuguste kurwa mõtete sisse wajunult, kuna pilwed ikka rohkem endid taewa wõlwile kogusiwad ja päike kord korralt alla poole wajus. Rahuline waikuS walitses ümberkaudu, ainult mõni kord tegiwad loomad karjamaa Ml häält. (Järg tuleb). Meesterahmad on omad kirmed, noad, saed ja oherdid ülesse otsinud ja walnüstawad nende asjade  asemele uusi, mis suwel ära on kulunud ehk katki oliwad läinud. Naisterühmad on ka mitmesuguste  näpu töödega platsis, ühel suka ehk kinda wardad käes, teisel näikse nõel nii tiitsast käes wilkuwad, et ots üsna palaw on, mõnel näikse jälle ma' wokiga tegemist olewat. mis küll pitka puhkamise järele enam heasti ei taha liikuda. Mitmel peiul ja neiul on ka õige kibe töötamine, ostmisel, et oma lubamist õigel ajal täita wõib ja et aga sängikesega enne pulmi malmis saab, miinustel  on ka üsna tuli taga, oma weime waka walmistamisega, seda on meel maja natuke täiendada,  et parajal ajal wõtmisega puudust ei tuleks; sest peiu ähmardab igal noore-kuu teist- ja neljapäewa  õhtul tupa astuda ja pitka kaela mehed, kui soldatid laua taha utstnassc panna. Sellepärast siis Miinad, Marid, Anned ja Liisid- olge hoolsad omale weime wakka walmistama, kirstu kaanta kaunistama! Mitmelgi emakesel näikse kurrud otsa ees olcwat, et tema südame tükk Miinake küllalt ruttu ei ole kosilast leidnud. On ehk küll tubli wcime makk, rahma sõnaga: „Kirst täis, kimp pääl," aga teine tühi paljas, waene kui kiriku rott, on juba pühapäewal  kirikus maha kuulutatud. Seda ja meel palju teist niisugust juttu nurinat on praegusel ajal maarahwa tubadest õhtutel kuulda. Ka mitmelgi peiul on praegus süda walu täis, kes sui hooletu oli olnud oma kodu kanakest teiste seast wälja otsida ehk walida; sest wälja tööde juures oli see hoopis kergem, kus siis igat neidu silmaga näha mõis, kunnas see aga praegus ilmawõimata on; sest kui praegus neiud korra wälja lähemad, siis on nende silmad nii suurte rätikute sisse kinni mässitud, et waewalt nina ots wälja paistab. Wõtku pagan meel see rätikute sisse mässimise moe ära! Enne elasid ka tüdrukud. said pruudiks, läksid mehele ja kaswatasid lapsi, oliwad ka päälegi ilusad, ilma et kellegi palge nägu oleks ära külmanud. Weel hullem lugu on see, et mitmed noored mehed ka endid rätikute sisse hakkawad mässima. Mitmed manad emakesed nuriscwad jälle isekeskis  noorde inimeste riide moodide üle, mis nüüd aast' aastalt ikka hullemaks lähemad. Iga aasta peawad uued riided muretsetud saama ja manad üsna kõrwale miskama, mis ilmaski enne nii pole olnud. Enne kandsime meie kõik ilusaid rahwa riideid ja olime üsna uhked isekeskis, kunas aga nüüd nooremad, kui wigased endi riide panemad ja wälja lähemad! Nii on siis praegune talu rahwa too ja jutt õhtutel lambi malgusel. Mis juttu aga linna tubades jutustakse ja mis tööd siin tehakse, leda peame ka tasakesti järele kuulama ja waatama, mida tulema korra, kui ruum jätkub ka pajatame. Kärlalt saime järgmise kirja: 21. Oktobril, juhtusin ma kogemata ühe talu taadiga tee pääl kokku, kes metsast puu koormaga kodusse läks. Mehikene istus ise koorma otsas ja ladus päratuma  suure teibaga oma hobusele selga, kus midagi muud ei olnud, kui luu ja nahk, mis iga löömisega wastu kõlises, kui puu kännu wastu. Waene loomakene tõmbas sammu ja jälle seisis. Mees kisendas, mandus ja peksis hobust, nii et teiba tükid lendasimad ja waesel loomal üks naha tükk teise järele kontide küljest eemale sadas. Wahe ajal olin ma senna ligemale jõudnud ja küsisin seisma jäädes: „Külamecs, mis teil wiga on? Mis kometid teie selle hobuse kondiga siin suure maantee pääl teete?" Mees aga tegi mulle niisuguse näo wastu, nagu süle kutsikas konti närides, nõnda et ma waewalt naeru wõisin pidada,  ja waStas: Näh k.. .t, nüüd iga üks küsib mis mull wiga on! Näete ise jo paremine, ma' hobuse koli ei wiitsi enam wcdada, kedas põrgut mina siis senna wõin parata!" „Ei külamees," kostsin ma, „see ei lähe korda, astuge koorma otsast maha, sest teil on muidugi suur koorm ja lahja hobu ees; laske mana loom natuke puhata." „Noh, maata nüüd, wõi mana mõi mana," wenitas mees, „mull on hobune allcS Zti aastat mana, muudkui paljas laiskus on tal; hästi memmalt tarwis. On ta hobuseks hakkanud, siis peab ta ka wedama; ega ma ta pagana pärast wõi laupa ööseks teele jüeda!" Nõnda rääkides hakkas mees jälle mäest looma konti wemmeldama, kes pikali siis edasi liikus, kuuni wiimaks metsa nuki taha minu silmist ära kadus. Oh sa jõle mees! mõtlesin ma, ühte looma, keda sinu ahnus ja tigedus künni kondini kurnanud on, julged sa nüüd meel nii hirmsal kombel piinata  ja waewata! KuS on sääl so wiis meelt ja ristiinimese aru jäänud? Wõi armad sa, et Jumal, kes ka kõige mähemat looma waewa näeb ja tema häda tunneb, siin sinu halastamata tegu ei peaks nägema ja sind selle eest nuhtlemata jätma? Mõtelge kõik ühe laulu salmi pääle, mis ütleb: Risti nime küll sa kannad. Siiski sinul kõma meel; Oma looma wacwast lugu. Näeb see, kes ülewel. Li. u. Karjast. Säält kirjutab meile sõber, et 12. Oktobril eflmine külm külaliseks olnud ja kohe ka nii waljult, et teisel homikul mee kraamid pääl kandsid ja mõnigi akna ruut jäega kaetud oli. 18. Oktobril pühitseti Leisi walla, OcSti küla Wene-usu kooli maja sisse. Rahwast oli kaunis hulgake kokku tulnud Jumalateenistusest osa wõtma. Scllsamal päemal algas ka õpetus uudcs kooli majas. Tartumaalt. Mööda läinud kuu lõpul uputanud üks noor tumm naisterahwas ennast Ema jõge ära. Kodu olnud temal wist mähe meelewastalist sõna wahetust oma wanematcga, selle pääle kadunud tema kohe ära, ilma et ta ühelegi oleks märku annud, kus ta tahtwat minna. Mitmesugused järelkuulamised ka kirikute läbi, kadunud üle teada nõudmised, ei toonud miskisugust teatust, alles kaks nädalat pääle kadumist leidsiwad kala püüdjad upunud surnukeha oma kalapüüdmise tõkke küljest, kus mesi teda riideid pidi oli kinni uhtunud. Ka tummasid ei tohi nii kaugele ärritada,  et nad oma meele ära heidawad. Tallinnast. Hiljuti laulatati Tallinnas aruldane  paar: mõlemad laulatatawad oliwad kurttummad.  Dünaburgis juhtus hiljuti selle läbi hale püssiõnnetus, et üks ülema teener, kes püssi puhastamisel  sellega armateS, et see mitte laetud ei ole, naljatades eemal mängija kolme lapse pääle laskis. Pauk käis, ja kõik kolm last, üks poisikene ja kaks tütarlast, saiwad haawlitest hirmsaste haawatud. Kohe kutsuti kaks arsti õnnetuse paigale, aga need tunnistasiwad laste elulootust wõimatumaks. Kuuramaalt. Friedrichstadti linnas on paari nädala eest ühel öösel maga suur tulekahju  olnud, kus juures 20 maja ära põlesid ja 70 perekonda ilma peawarjuta ja kõigest omast warast ilma jäiwad. Peterburgist. „Ühendus toob sisse" selle päälkirjaga on, nagu „Peterb. seitung." kirjutab  keisri herra poolt kinnitatud ewangeliumi  abikaSsa oma aruannet aastast 1888 äratrükinud. Peter burgi konsistoriumi all seiswad kihelkonnad, Peterburgi linnaga on selle hea ja õnnistud asutuse tarwis 23,195 rubla, ja peaaegu kõik see summa on nende kihelkondade eest saanud kulutatud. Mosku konsistoriumi  all seiswad kihelkonnad keskmises ja lõunapoolses  Wenemaal, Siberi- ja Kaukasiamaal ja Krimmis, kus kogudused cnamiste üsna wäiksed on, ei ole rohkem annud kui 8347 rubla, aga nende eest on saanud kulutatud 19,748 rubla. Kuuramaal on sisse tulnud 5585 rubla, 24 kogudust ei ole mitte andisid annud. Kulutatud on Kuuramaal 5322 rubla. Liimima al on Läti kogudustest mähe sisse tulnud, 22 kogudust ei ole midagi annud, aga Eesti kogudused on jõudu mööda õige rohkeste annud, Riia linnas on 4,929 rubla sissetulnud. Eestimaal on armastus  usuwcndade wastu kasivamas, sääl on L 457 rubla antud; 5 kihelkonda ei ole midagi annud. 2260 rubla on selle jäuskonnale abi antud. Tallinn on oma suuruse järel arwatud kõige teiste linnade ees oma andidega: sääl on kokku tulnud 4220 rubla. (Olewiste kogudus on üksi 1580 rubla annud). Aga selle poolest on jälle maike Saaremaa kõikide jäuskondade ees, et Ml kõik kogudused oma andid on annud, mitte üks ainus ci ole neid abikassale keelanud. - Peterburgi ja MoSkwa wahcl tahetakse kõnetraati käima seadida, mille kuludeks sisemine  minister riigi nõuukogust 100,000 rbl. on nõudnud. Raha-ministcriumi poolest on kästud, tänawu  aasta 200,000 rbl. eest waskraha lüüa, see on kaheivõrra kui mullu. Suur wõit, 200,000 rubla, mis minema  1888 aasta nr 6, ssria 6768 pääle langes on ikka meel riigi pankast ta õnnelikust omanikust wäljamõtmata, ehk küll poolteist aastat sestsaadik Praegu tehakse nikliga üle tõmmatud kuulidega laskmise katseid. Need kuulid olla selle poolest paremad, et nad mitte rohkeSte ei purustama!  ega raskelt paranewaid haawasi sünnitaivat, maid oma suurema jooksu wõimu pärast kas kohe surma toowat, ehk, et nad luid ei purustamat, kergelt arstiwaid haawasi järele jätwat. Ajaleht „Grashdanin" annab tähtsat nõuu, maailma näitust Peterburgis pidada, ja et see hästi korda läheks, peaks walitsus seda omalt Järg waata era-lisas.