tungaltera, emawili. Sellest iseäralisest kasvust  katsume natuke pitkemalt juttu teha. Sagedaste leiame meie valmis rukipeast päris tera asemel ühe isesuguse sarwemoodi kõvera, mõnikord tolli pitkuse punakas - musta ebatera, keda küüsiduks kutsutakse. Küüsidu sünnitab üks koguni weikene seen selsvieeps purpurea lul), kes ruki õitsemise ajal õieseemne-sõlme peale asub, selle aegamööda ärarikub ja siis ise selle jõuu oma kasuks taimest välja imeb, mida muidu tera oleks saanud. Selles küüsteras peavad aga need seeneidud paljalt talwekorterit, kuna nad alles fiis, kui küüStera mulla stsse saab, ennast valmistavad ja jälle uuesti vilja õitsmete peale asuvad. Kui meie sügisel korjatud küüsidu Weebruari kuu lõpul ehk Märtsi kuu algusel poti-mulla stsse külvame ja sinna klaaskausi  peale paneme, fiis näeme, et sealt kuni 30 weikest  seent välja kasvavad, kellel ümargused peakesed otsaS on. Saab see küüsidu ühes jahuga leivaks tehtud  ja söödud, fiis näitab ta oma kihvtist omadusi. Kui ta aga tervisele kahju teeb, fiis peab teda suurem  hulk VH jagu leivas olema. Seda ei sünni meie praeguse põlluharimise korral küll mitte enam nii kergeste. Aga endisel ajal suri palju inimest  selle kihvti kätte ära. Nii suriwad aastal 922 p. Kr. s. Hispanias ja Prantsusemaal enam kui 40,000 inimest selle kihvti surma. Ka Wene-, Rootsi- ja Saksamaal suriwad selle katku kätte palju inimesi ära. Missugune jagu selles viljas just kõige kihvtisem on, seda ei ole praegune keemia teadus veel kindlaks teinud. Professor Dragendorff on leidnud, et siin Sklerotin - hapu ja gummi sarnane kihvtine Skleromucin kõige tähelepanemise wäärtsemad olla; esimest on 4—4,5 protsenti, töist 2—3 protsenti. Seda tera pruugitakse apteekides wäg» palju. Juba vanad Hiinlased on selle kihvti rohuga tuttavad olnud. Küüsidu ei kaSva mitte ükst rukipeas, vaid ka töiste heinkaSwude peas, nagu lustes, orasheinas ja kaste-heinas. Et see kihvt kõige enam selgroo-üdi peale käib, sellepärast kutsutakse teda ka selgroo-üdi kihvtiks. (Järg jäeb tulema.) Põllu jäutamisest. Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis peetud kõne 29. Januaril 1833 W. Johannson. 11. KuidaS seesugune plaan walmistada tuleb, selleks annab ast ise oma tarwituse järele selgemat õpetust. Kaks asja on aga siin juures tähele panna: 1) Et kõik tähtjamad teadused üleskirjutatakse. 2) Et plaan puhas ja alal hoitakse, mis fiis niiheasti peremehele, kui tulewa põlwe rahwale palju Väärt on. Aga peaasi on see, et plaani järele on wõimalik õigel ja loomulikul wiisil põlluharimist edendata. Ta on põllumehele seda, mis laewamehel kompas ja kaart on. Seal on iga põld oma numbri järel tähendatud ja wilja wahetuje ring on põllujautuse sisse ära jautud  ja ettemääratud, aasta nummer seisab iga aastase teaduste ees, see mis ette wilja Vahetust määrab, see on nüüdse peremehe siht, mille järele ta lähäb. See aga mis peremees juure kirjutab, nagu näituseks, Võtame põld 3, seal seisab ettekirjutatud odrad, noh peremees näeb kuda kewade on, kui odramaa kordamine kätte tuleb, fiis kordab maa ära, ja kirjutab  kohe tähendatud odra põllu jautuse ruutu sisse, kordamise päewa ülesse, nõndasama ka kui külwab ja kui lõikab, fiis oleks näituseks lühidalt nõnda: 5. Mail korratud. 25. Mail 4 Vakka külwatud. .20. Augustil 30 koormad. 20. Sebtembril 40 wakka saadud. Nõndasama tuleb kõige põldudega plaani peal teha. Mina soowiksin, et igal põllumehel peaks niisugune  plaan olema, ehk kõige Vähemast päriskoha omanikudel. Minu arwamise järele peaks see üks raamat  olema, palju lehta tal esiotsa tarwis ei ole ja neid Võib pärast juure lisada; esiteks oleks 30-neft lehest küll, sest kui põld kaheksaks on jautud, siis oleks kaheksa aasta jauks kaks lehte tarwis ja 30-ne lehega saaks 120 aastat läbi. Raamat oleks nõnda jautada: esimese kahe lehekülje  peal kokku oleks täielik põldude jautus ehk plaan ja järgmise töise kahe lehekülje peal tähendused ja teadused, nagu näituseks: wilja hinnad, hõle ja heina hinnad, palju hobusid, v lehmi, härgi, muid loomi, palju lambaid, sigu j. n. e. „ töötegijaid, „ sulasid, „ tüdrukuid, „ päilrst, kui palju keegi palka on saanud, mis seltsi põlluproduktist  on müüdud, palju koht sisse teeninud, missugune  aasta on olnud j. n. e. Kõik need teadused peawad nõnda jautatud olema, et kaheksa ehk mitmeks põld jautatud on, nõnda mitme aasta teadused nende kahe lehe peale ara jautatud saawad. Põldude jautamise wahe jooned käiwad ülemalt alla, aasta jautuse jooned põigiti läbi, siis saab iga põllu kohta iga aasta jauks neljakandiline ruut. Nende ruutude peale saab wiljawahetus ette ära määratud, ja aasta jooksul kõige tarwilisemad teadused lühidalt selgeste üles pantud j. n. e. Sellest oleks waga palju rääkida, aga olgu sellest seekord põllumeestele järele mõtlemiseks küll.. Kui elame, siis saan tõinekord sest laiemalt kõnelema. Ma olen katsunud oma kõne kokku pigistada ja olen aga lühidelt tähendanud, sest see ei ole ka mitte wõimalik, ühe lühikese kõne sees kõiki seletust,  mis selle asja kohta käib, ära ütelda, waid tähendan  aga lühidelt weel juure, et põllumees peab kõik tähelepanema, mis iganes põlluharimist wõib edendata. Sellepärast armsad Eesti põlluharijad wennad, pangem igaüks käed tubtiste tööle ja uurige kõik tähelepanemisega  järele, ja mis iganes keegi edenemiseks hea leiab olema, antku kohe töistele teada. Siis saame meie wististe oma armulise Riigi-Isa warju all ja Jumala abiga, kes oma õnnistust meile ei saa keelama, oma põlluharimise edenemiseks, õige sihi järele hoopis uue tee rägastikust läbi raiuma, kus peal meil lõbusam ja lahkem on edasi astuda, ja kuhu meie kindlad märgid ja postid panna wõime, mille järele meil ja meie lastel ja järeltulewasel sugul weel kergem edasi saada on. Sipelgatest. I. Kes ei ole küll mitte tihti ja hea meelega sipelgate  tööd ja tegewust tähelpannud ja nende hoolekandmise  peale waadates neid kõige hoolsamateks ja tegewamateks loomadeks mitte üksi elajate, waid ka mõistusega ehitatud loomade, inimeste, seas nimetama pidanud. Need loomakesed on oma ilmwäsimata töödega  ja hoolekandmisega ning wirkusega meile eeskujuks. Katsume siis seepärast nende weikeste töömeestega natukene lähemalt tutwaks saada. Sipelgas ehk murelane on putukate liigist, nahktiiwikute  seltsist ja nõelajate nahk-tiiwikute soost. Nagu iga putuka on ka sipelga kehal kolm jagu: pea, rind ja tagumine pool, ja kolm paari jalgu, mis mitmest lülist kokku jätkatud on. Pea küljes on silmad,  suu ja katsumise sarwed, wiimased on silmade lähedal; nendega katsuwad putukad, tunnewad ning haifiwad. Tagumine pool on rõngastest, mis gummi sarnase  nahaga ükstõise küljes kinni on. Kõrwu putukatel  ei olegi, nad hingawad keha läbi, mis hingamise haugukeft täis on. Putukatel on walge weri; nad sünnitawad ennast munade läbi edasi. Loomake moondab  ennast mitu korda,, enne kui ta oma päris keha wormi kätte saab. Munadest tulewad esite tõuugud ehk roomikud wälja, kes palju sööwad. Tõuugud jäewad wiimaks wõrgu sarnaseist kiudest kokku tehtud tupe sisse ning seisawad pool surnud seal, seni kui nad täieliseks loomaks end moondawad, tulewad siis tupest wälja ja lähewad paari minuti pärast lendu. Seda moondamist nimetatakse täielikuks moondamiseks. Kõik putukad aga ei moonda ennast mitte täieste; mõned moondawad paljalt üksikuid keha jagusi. Sipelgad  on niisugused loomad, kes ennast täieste moondawad.  Nagu töistel nahk-tiiwikutel on ka sipelgal neli õhukest nahk tiiwa, millest weikesed weresooned läbi käiwad. Nahk-tiiwikute pealmine lõualuu on kõwa, alumine aga pehme ning imemiseks loodud. Emakatel on tagumise poole otsas toru, milleläbi nad munewad ehk ka teraw astel. Nende tõuugud on jalgadeta. Mitmed ehitawad enestele kunstlikud elumajad ning peawad hoolsaste muret oma poegade eest. Nende seast leiame meie wäga kasulikuid loomi. Nahk-tiiwikud on kahte jagu: munejad ja nõelajad. Sipelgas on nõelajate nahk-tiiwikute soost. Nõelajate  nahk-tiiwikute emakatel on nõelamise astel tagumise  poole otsas, millega nad nii haawata wõiwad, et haawatud koht ülesse paistetab. Sipelgatel aga puudub see nõelamise astel, selle asemel on murelasel aga tiirule tagumise poole küljes, millest nad sügelewat  wedeliku wälja pritsiwad, mida murelase-hapuks nimetatakse. Sipelgas on punakas-pruun loomake; tema sarwed  on nagu nikastatud nõelad, ta tagumine pool on peenikese tõrukese läbi rinnaga koos. Seda loomakest leiame meie tuhandate kaupa enamiste metsas ja teede peal. Sipelgal on, nagu ka töistel putukatel, tublid musklid, seepärast wõiroad nad ka enesest suuremaid puutükka suus edasi kanda. Murelased jantakse kolme jakku: isad, emad ja töötegijaid. Nad sünnitawad ennast, nagu kõik putukad,  munade läbi edasi. Waatame fiis natukene lähemalt  sipelga eluloo peale. Ema-sipelgas kõnnib hulga töö-tegejate saatusel ühest elumaja kambrist töise ja muneb igas ühes kambris pitkergusi, walgeid ehk walgekollakaid mune. Kohe peale selle halkamad töö-tegejad munade eest hoolt kandma ja neid suure hoolega hoidma, nad lakkuwad ja kannawad neid ilma soojuse järele, kord elumaja ülema korra peale, kui ilm soe on, kord jälle alumise haudumise ruumidesse, kui wäljas ilm külmemaks  on läinud. Kui munad juba kaunis suureks on porsunud, tulewad neist esite weikesed karwakestega kaetud tõugud ehk rööwikud wälja; nende kallal awaldawad töötegejad  oma kõige suuremat tegewust ja hoolekandmist, nad puhastawad neid kõige sugusest mustast, walmistawad  neile sööki ja toidawad neid. Tõugud jäewad wiimaks wõrgu sarnasest kiudest kokkutehtud tupe sisse, kus nad poolsurnud seisawad; nüüd peawad rööwikud aga weel enam kui munad kord päewa kätte, kord jälle pesasse wihma ja külma eest wiidud saama, kuni neist wiimati noor sipelgas wälja tuleb ja tallitajate suur hool ja mure lõpeb. Sipelgate selts- ehk perekond on mesilaste perekonnaga  peaaegu ühtewiist kokkuseatud. Mõlematel on isad, emad ja töötegijad, mõlemate seltslik kooselamine wältab mõni aasta, mõlemate juures leiame üksiku elaniku hoolekandmist ja tegewust terwe kogu ja perekonna  eest. Sipelgate eluwiis sunnib inimest enam tähelepanemisele. Mesilaste juures on kõik *a jautud, igal mesilase pojal oma häll, onn toidus, igal töötegijal oma ära määratud ad teewad aga kõik ühes nõuus ja übes ko teataw koostegewus, see üheS nõuus elamin et üks ühe ja töine töine eest wälja s seda aga waja on, see ühes nõuus ela. nende wäetimate loomadele jõuudu niisugu, awaldada, mida ükski neist uskuda ega loota ei võiks. Ka töötegija sipelga kohus on palju suurem, kui meie seda mesilase juures leiame. Töötegija sipelgas ei pea mitte üksi elumaja ehitama,  teda korras hoidma, teda wahtima, enese ja pojade toidu eest hoolt kandma, waid ka isadele ja emadele peawad nad toidust muretsema; lennu ajal peawad töötegijad emast jälle koju tagasi wiima, neil on suured taplused waenlastega pidada, igal ajal peawad  nemad kõige parema sõa ehk muu plaani eest hoolitsema; üksi oma suure hoole ja ilmwäsimata töötamise  läbi on neil wõimalik oma kohusid täita. Waatame üksikult sipelga kolme seisuse peale, siis näeme, et isadel ja emadel lennu ajal tiiwad on, töötegijad on aga ilma tiiwadeta; wiimaste pea on tihti wäga suur; mõnede soode juures on töötegijad mitmesugused, mille seas üht töötegijat iseäralise suure peaga „soldatiks" nimetatakse. Rahuline ja korraline tegewus, mida meie suwe läbi sipelgate pesas leiame, lõpeb korraga kui Augusti kuul lendamise aeg tuleb; isad ja emad lendawad üles poole taewa alla laiali; kui kogemata mitmed koloniid kokku juhtuwad, siis on must sipelgate pilw näha. Uksi wähem hulk neist waljarändajateft jõuawad oma koju tagasi ja need on üksi emad, keS kodu lähedal  ennast on maha lasknud ja kes siin töötegijatest, kes neid otsima on läinud, üles leitud ja jälle pesasse tagasi, aga ilma tiiwadeta kantud saawad, kus siis nendega suure armastusega ümber käiakse ja nende eest suurt hoolt kantakse. Töised emad aga saawad osalt töistest elajatest ära häwitud, osalt surewad nad ise toidu puuduse pärast ära; mõned neist wäljarändajatest emadest aga hakkawad uusi perekondasi asutama; seda teame meie küll, et need wiimased emad omad munad maa sisse munewad, mitte ei tea meie aga seda, kas nad ise ka edespidi nende eest tarwiliku hoolt ja muret kannawad, sest et neil töötegijate abi puudub; katsed ses asjas kinnipüütud emadega ei ole meile selle üle mitte õiget otsust aNNUd. (Järg jäeb tulema.) Wastutaja: J. KZrm