Saarlane H 33. Esmaspäew 1. Septembril 1886. 111. aastakäik. maksab: Tuleb igal esmaspäewal wälja. KnrcsaareS, IV. Jaam kihelkonda. Saaremaal. Kuulutuse rida ehk selle ruum maksab Ä kop. UM Ultüldiiir pilltillil ajlileht maa- ja linna tahmale. UM Rahwas ja ajalehed. (Ots.) 5) Postimees ja Laulu ja m augu lehest wöiks kokku ühe koolilehe  saada. Need tulewad ühe toimetaja  juhatusel wälja, kellel kooliteaduste tarwis ka haridust, maimu andeid ja sisimist  kutset on. Kõik tublid koolmeistrid, muud kirjanikud ja laulu armastajad hakkagu  Postimehe kaastöölisteks, ja kõik, kes wähegi hariduses tahawad edasi astuda telligu Postimeest. 6) Põllu- ja käsitöö leht saagu Eesti Postimehest, sest see üleSanne näikse tema praeguse toimetajale  Hm Tülk'ile kõige kohalisem olewat; ka on Eesti Postimees oma sündimisest saadik siia ajani „Eesti Põllumehega" ühes ilmund. Kõik tublimad põllumehed, karjakaSwatajad  ja käsitöölised saagu aeg ajalt ikka enam Eesti Postimehe abiliseks; ja üksgk põllumees ja karjakaswataja ärgu jätku Eesti Postimeest tellimata. 7) Kündja jäägu kauba-leheks Kündja on oma nime ja eesmärgi poolest küll põllutöö leht, aga ta wälja tulemise koht, Riia, ei ole Eesti põllutöö kohta mitte üsna kohane. Riia on Baltimaa tähtjas kauba turu; kauplemine ja põllu töö käiwad mitme külje pärast wäga käsi käes, selle pärast peaks Kündja abiks ja juhiks olema, kuidas ja kust Eestlased  kõige odawamalt kaupa wõiksimad saada ja kuidas ja kahu nad oma põllu-ja karja kaswatamise saadused kõige puremine maailma turule wõiksimad saata. Paale selle woib Kündja wõõramaa põllu harimisest  mis ta Eestlastele arwab kohalise  olewat - seletus anda ja juhatada, missugused masinad ja põllutöö riistad kõige kasulikumad on. Baltimaa suur põllu pidajad, mõisa-walitsused toetagu Kündjad kaastöö- ja tellimisega ning lasku teda oma walla rahwa hulkas rinki käia. Niisammuti peab iga kaupmees Kündja sõber olema, sest kuioa tähendasime: on ta niisuguse kaha pääl, et ta kauba leht wõib olla. 8) Lõbu ja nalja leht saagu Sakalast. Sakala alustaja mälestuseks peaks ta küll üks neist tublimatest politika lehtedest olema, aga kas ta nüüdse toimetaja  juhatusel seda jõuab olla, on teadmata; ka on juba mitmed teised lehed Sakala puhkamise ajal politika tüüri warre nii oma kätte tabanud, et Sakalal selle tööpõllu  pääl enam nende kohaliseks pole tarwis rutata. Sakala on Nalja Mardi sünnitaja ja praeguSgi on temas„L õ b u" j ägu," nii täitku ta ennast edespidi ikka enam ja enam Lõbu ja naljaga. Kõik lõbu ja nalja armastajad heitku talle kaastöölisteks  ja juhtigu tema sisu nime koha- likuli, küll siis Eesti rahwa hulkast osawõtjaid  leiab. 8) Tallinna Sõbraleon Eestlaste  hulkas raske töö põldu leida, sest et teised ajalehed mööda läinud ajal ärksama rahwa osakonna ees tema kohta usalduse on ära rööwinud. Kui Tallinna Sõber praguse tööpõllu pääl Eesti rahwa hulgast kaastöölisi ja tellijaid leiaks, siis oleks see waga hea, aga kui mitte, siis alandagu ta oma hinda, lühendagu oma „üle üldiseid politika sõnumid" ja tungigu senna kohtadesse  sõpru otsima, kus weel ajalehti ei loeta. Suurem osa Eestlasi ei tea ega pea ajalehtedest weel ja neile oleks oma hariduse,  waimu ja loomu kohalist äratust tarwis, mida Sõber wõiks korda saata. Pääle selle wõib Tallinna Sõber mitugi tähtsat ülesannet ära täita, sest ta on osaw maade, seisuste ja rahwa tundja. Ta näikse oma praeguse töö põllu pääl kõikumata ja kindla maimuga olewat ja meie usume, et neid saab ka olema, kes tema elu ülespidamise eest hoolt kannawad.  lt)) jäägu Eesti Kirjameeste seltsi leheks ja toogu Eesti kirjanduse üle arwustuslisi kirjeldusi; ta wõiks ka Eesti Kirjameeste seltsi aasta raamatu asemel olla ja pääle selle seesamma tööpõllu pääle jääda, kus ta praegus on. Jututuba. (Ots.)' Aleksander ja Oskar astusiwad mängi saak ; see oli üks wäga palaw ilm ja rahwaft vli Paksule nimetatud laua ümber. Km «d õnnelikult rahwa hulgast oliwad läbi tunginud, laskis Aleksander oma noort seltsilsst oma wastu platsi wõtta, kus ts teda maitse finsdcga juhatada mõis. Sügsw waikus, ainult Me toonilise ülewaatja hüüdmine, kes numrid ütles, hiilgawad  kulla hunnikad, mängijate palest wälja paistaw kM«s ja rõõm, põncwuS ja uudishimu»,  Ml kõrmal nurisew ratas, mis Musti üviber jooksis ja numreid wiskas, pekSwaist südameist ja uuriwaift filmist hoolimata, mis küll hoolega ta järele waaisiwad,  KL see mõjus suurel mõõdul terawa  noone mehe maimu päälc. Aga enam kui kõik muu puutus temasse ülewaatja jahmatanud, kimme nägu, kes tema Wastn seifis ja ratast ümber ajas, ofawõzm-ia nagu mashm, nõnda et arwmm pidi. kui icma kahwatanud eluta näosse waadari, e! ia sest, mis ta tegi, ise midagi ei readSNd. Ta näitas haige olemat, sest kõigest Nsmatamaft palamusest hoolima» oli ta s«S kuue nööbid kuni kurgu alla kõwaSti kN« pannud. Oskar oli pea kõik mängid kaotanud. „Mul on wecl üks kulla tükk," sosistas ta paroni poole, „seda tahan ma meel ohwerdada." „Jah, ma näen juba, sul ci ole mitte enne rahu," naeratas see, „aga rutta, juba mäng algab, ja siis päästa mind sest sulatamise ahjust, ma ei wõi tõeste mitte seda enam kauem wälja pidada."  Mäng algas ja Oskar wiskas oma kulla tüki laua pääle, nõnda et see kaugele  ära -veeras ja' nullu pääle ülewaatja ette seisma jäi. Küsides waataS see reise külge oma sisse majunud, ära kustunud silmadega ja oli, nagu aivaldaks sell silma  pilgul, kus ta noore mehe otsa maaras, elu ja liigutus temas. Noormees kummardas  peaga kastuseks; ratas mu rii es ja „Mro uoir, iiupiaii et ruaugue," kõlas ülewaatja huutelt. Üks tasane jutu kõmm käis kõigest ridadest läbi; sest see oli üks aruldanc juhtus. Kahwatanud, wSfinsd mees rata juures luges kulla tükifid. ja meel üks kord leudaS ta maade õnneliku Mängija pääle, kes nüüd Aleksandriga tasakcsti  rääkis. Saal majuS manamees kui Mälgust krahmatud kokku, ta luges ja luges, ta würiscwad sõrmed hakasiwad segama ja ! korraga wajuZ ta sõna lausumata tooli Pääle. Üks kohkumise kisa tuli kuulvamale, igalt xoolt tungiti juurde ja teda tcsten I illcs; ka Aleksander astus juurde. Ta j ära kahwatamine oli küll waewalt wähem, kui eluta ülewaatjal, keda wälja kanti—  „Kielski," pomises ta ehmatades „tema oli see tõesti, mina ei ole ennast mitte petnud," Ilma asjata päris ta juures olijate käest järele, keegi ei tunnud teda, keS hoolib küll ühest rata ümber ajajast! Tema koht oli jälle täidetud, ratas keerutas kui ennegi ja keegi ei mötlcnud enam mööda läinud juhtuse pääle, mis silma pilguks mängi oli seganud. Aleksander aga ei mõinud ennast mitte nii ruttu waigistada; ta marjas küll Oskari eest oma leidust, aga ta ruttas wöeraste majasse Paulale oma juhtust jutustama. Paula ei pidanud seda mitte ilmwõimataks. Mart sai wälja saadetud, et ratamche nime, elukoha ja seisuse järele päriks. See tuli pea tagasi. „Tema hüütakse Dumarm," teatas ta, „ja elab teise uulitsa miimascs otsas. Aga mängu härrad ütlcwad, see asi polla mitte nii kardetaw; tal olla ammu juba mere woolus olnud, saada aga iseeneses sellega malmis." „Tcma on see siiSgi," ütles Aleksander, kui ta küll oma nime muutnud on. Oleksid  sa teda näinud, sa oleksid tõesti ära kohkunud, Paula, selle kahwatanud näo ja j tema tontliku waate pärast. Ma anvan, ! ma ei eksi mitte, tema elu ots on ligi. j Ma tahan ometi kord ta juurde minna, j ehk wõin kuidagi wW meel aidata, tema