Üleüldse üelda, on meie kihelkonna iseenese ja rahwa - tundmine nii eluta asi, et seda iga wõeraS imeldaks. Meie küla koolid ootawad maakonna kooli rewideerijaid ja saawad siis omast jõuetusest ise kõige paremine kõnelema. Kihelkonna koolist kõneleb rahrvas nõnda wähe, et ma paar wersta koolimajast kangel seda inimest  leidsin, kes selgeste ei teadnudki, kas kooli wõi koolitajat on ehk ei ole. Mina arwan, et kvhegil nõnda wähe waimuwalgust ei püita, kui siin, sest raamatute ja lehtede lugemine seisab stin nõnda madalal järjel, et meie Zuulu-Kahwrite peale mõtlema sunnitud oleme. Kõiges mis ma siia tean tulewat on: 4 risti lehte, 5 Sõpra, 6 Kündjat, 7 Olewikku ja mõned üksikud Postimehed, Eakalad, Walgused  ja Wirulased. Seltside liikmeid on siin paljalt lögewestc ja Riidaja, ka paar Leebiku waldadest; töised on neist patude awatdustest ka wabad. Iga rahwusliku meelega inimene piab siin ära punestama, piab häbiga ära punastama, kui seda kõik kuuleb ja näeb, mis Helmes tema peale kallatakse. Aleksandri-kooli tööd on Helme kihelkond wähem teinud, kui kohegil mujal. Kooli heaks ei ole siin ammu enam midagi tehtud ja komitee liikmed ei mälesta enam, kunas nad wiimate koos käisiwad. Laulu koori ei ole meie kihelkonnal kunagi olnud ja kui üksikud wallad seda ajawiitliku lõbudust enestele muretseda püidsiwad, siis hakkasiwad nad suwel parmudega põrisema ja läksiwad sügisel kurgedega ära „lämmele" maale. Olgu selleks see weikene näitus: Wiljandi maakonna kontserdi toimekond kirjutas siia ühe koolmeistrile,  kellel laulukoorikene oli ja kutsus teda oma kooriga ka tegewalt osawõtma. Koolmeister  peitis seda kutsekirja julgeste oma woodi padjadesse, et ta kellegi kõrwu ei ulataks ega sillmi ei paistaks. Aga oh õnnetust, ka töine kiri tulli ja ~oh Jumal, peasta mind kurjast ära," ütles koolmeister, kui ka weel programm tulli. Ta palus ja paluh taewaft aitajat ja ei ole nende kirjade tulekust saadik enam oma lauljaidki kokku kutsunud! Kae, kulla lugeja, kudas meie mehed hirmuga elawad meie kihelkond leinab juba kaua. Kõrtside elu kannab siin lopsakat umbrohu rikast willja, ehk tüll wiimate Jõgewestes ja ka Tagerperas neid kohte wähendati, aga see ei mõu nii ker gesti. Mitu aega piab wett kannetama, enne kui meri tühjaks saab? Nii ei tähenda ka siin üksikud parandamiste pindmised kedagi. P. walla piiris on neli kõrtsi ja maksawad 3000 rubla ümber renti, aga rahwas seal, ma ei ütle muud, ei ole mitte rikas." Tartu maakonnast. «Eesti Postimees" kirjutab kindlast armastusest järgmise lou: „Üks wanamees tahtnud ühes wallas noort tüdrukut naeseks wõtta ja läinud õpetaja juure maha kuulutust soowima. Aga õpetaja ütelnud, et ta liig wana olla noort naist wõtma. Paar läinud õpetaja juurest ära, aga üks noor mees läinud nüid wanamehe nime all õpetaja juure ja lasknud seda wiisi ennast loetada ja mahakuulutada.  Wanamees läinud fiis selle tähega, mis noormees õpetaja käest saanud, töise kihelkonna  õpetaja juure ja lasknud ennast tüdrukuga  laulatada." Sellest lõust paistab meile siin naljakalt silma, et wanal mehel murdmata kindel armastus noore neiu wasta on olnud. Pärnust. Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek 7. Märtsil (õndsa Jakobson'!  surma päewal) Pärnus seltsi omas majas. Esimees J. Toots nimetas, et praegune koosolek täna õndsa C. R. Jakobson'i mälestuseks  saab peetud; nimetas, et meie küll kahe aasta eest oma seltsi unustamata isa haua ümber, walusa südamega olla seisnud, siiski aga mitte sinna nutteS kui lapsed seisma jäenud, waid kindlal mehisel sammul ette wõtnud, õndsast aetud sihti kinni pidades, kõrgema  haridusele edasi rühkida, mida ka siiamaani  kõigest takistustest hoolimata tehtud olla. Selts andis püsti tõustes oma kadunut esimehe, õndsa C. R. Jakobson'i mälestusele auu. EsimeeS awaldas, et Pärnu neiud : M. Tender, M. Janson ja E. Peters seltsi saali õndsa mehe kuju ümber hõbe wanniku tänase päewa mälestuseks kinkinud. Wannik on tamme puu lehtede kujul walmistatud, tähenduseks, et õnnis wõitleja, kui kindel tamm wankumata, elu tormide wastu on seisnud. Koosoleku juhataja awaldas seltsi nimel kinkija neiudele tänu. Seltsi kirjat. J. Toffer rääkis mõne tähtsa lause õndsa Jakobson'! tegewusest Eesti hariduse waljal näidates, kuida Jakobson ei ole rahwa hässttaja ega äritaja, waid ärataja waimu unest olnud, ja seda noorematele koolis oma kauni kooliraamatute kirjutamise ja wanema  inimestele seltside asutamisega, kuhu ta wiimasid kokku kogunud, neile seal, et parema elu järjele tõuseksiwad, seltslikust elu kombeid õpetanud, paremaid põllutöö liistu muretsema juhatanud ja häid koduloomi kaswatama kihutanud.  Pealegi püiduud ta seltsides rahwa sekka ühendust kaswatada, teades, et rahwas üksi kindlas ühenduses tugew olla ja nõnda kergemine kõige takistuste wastu pannes oma eesmärgile ligineda wõida. Nõnda olla siis õndsa Jakobson'i püidmine Eestlasi waimu ja ihuliku wara poolest rikkaks ja jõukaks teha olnud j. n. e. Kes seda ütelda, et Jakobson  omakasu pindmiseks töötanud, olla weel kaugel eksiteel. Nagu iga mehel meie seast teada, oleks õndsal nii palju tarkust küll olnud, omale raha ja wara koguda; aga meie teada vmmiti, et ta oma abikaasa lastega puuduse ja wõlgade sisse olla maha jätnud. Kus olla siis see oma-kasu püidmine. Et tema oma raamatute ja ajalehe eest ka maksu nõudnud, ei wõida ommeti ükski imeks panna, sest seda teha ju ka kõik töised raamatute ja ajalehtede toimetajad. Kui kõneleja weel oli seletanud, kuida õnnis Jakobson Wiljandi Põllumeeste seltsi maja asutaja ja Pärnus asutusele ärataja olnud, siis soowis ta lõpeks, et koosolejad tänase päewa mälestuseks, õndsa Jakobson'! sKurgja) koha lunastuseks jõudu mööda ohwerdaksiwad, mis ka sündis ja 36 rubla kokku tuli. Esimehe abi P. Kull rääkis ühendusest, millest meie seltsi elu, kui ka rahwa seas praegu puudus olla; näitas, et see, et meie seast igamees ise külgi wedada püida, praegu meie edenduste püiedele, kui ka kõige headusele suuremaks takistajaks olla, mis peale soowiti, et ühendus wõimalikult pea jalale WõikS seatud  saada. J. Toots awaldas, et mitmed wallawanemad  ja tähtsad koha omanikud tema läbi olla soowinud Pärnu maakonda ühte „wastastiku  tulekahju tasumise seltsi" elule kutsuda, mis walla liikmete oma toimetuse ja walitsuse all wõikS tegew olla. Asja awaldaja kiitis seda nõuu koguni heaks; soowis, et mõistlikumad  rahwast maal selle asjaga tuttawaks teeksiwad, ja see tähtjas asutus rahwa kasuks wõimalikult pia tööle wõiks hakata. Edasi seletadi nimetatud seltsi põhjused, kui ka kasu, mis sest asutusest rahwale wõiks tulla, pikemalt;  nimetadi ka, et wahema tuhande liikmega  asja mitte ei maksa ette wõtta. Anti teada, et seltsi poolt palutud luba, Pärnu Põllumeeste Seltsi „põllutöö näitust" iga aasta Augusti kuul Pärnu linnas ära pidada, Kõrge Rugiwalitsuse poolt selle käsuga tulnud olla, et näituse päewad kohalise kubermangu  walitsusele igakord ette saaksiwad teada antud. Nõnda on siis selge, et Pärnu Eesti Põllumeeste Selts iga aasta Augusti kuul põllutöö ja koduloomade näituse Pärnu linnas saab ära pidama. Esimees pani koosolejatele Tartu E. P. S. esimehe J. Tülk'i „Weikese weeloodija" ette, seda raamatud wäga heaks kiites, mida tema, kes mitu aastat „weeloodija" ammetit olla pidanud, wõida tunnistada. Selle tähtsa raamatu abil wõida iga taluperemees, ilma õpetatud weeloodijata kraawide kaewamest ette wõtta. Ka antawat seal õpetust, kuida heinamaid  parandada ja kala kaswatamise paikasi soetada. Keel olla selge ja kõne soraw. Raamatu hind 60 kop. Peale mõninga seltsliku talituse wõeti nõuuks, Aprilli kuu lõpul ehk Mai-kuu hakatusel jälle kokku tulla. „—" Et häid ja wiisakaid selle saada, peab neid nooruses heaks ja wiisakaks õpetama. Pärnust kirjutab kohaline saksa ajaleht sealse käsitööliste kiiduwäärilisest nõuust järgmiselt: „Meie käsitööliste rõõmus ja hea edasipüidmine on meie Pärnlastele kaunis selgelt hakkanud silma paistma. Meie käsitöönikud ütlewad: Aastast on palju mööda läinud, kuna meie ennast sellega ikka leidsime pettetud olewat, et wiisakamaid sellist milgi moodul saada ei wõinud,  kõik meie sellide wahetamine oli asjata. Nüid on aga Pärnu käsitöönikud kindlaSte seda oma pühamaks eessihiks wõtnud, et häid ja korrapäralika sellisi ainult siis wõib saada, kui õppijad nii saawad selliks harjutatud, et nemad ainult oma tööd oskawad teha, waid nad pearoad  ka kaunid ja wiisakaid elukombeid oma meistrite juures õpima. Hilja aegu on kaks meie käsitööniku õppijad jälle käsitööliste eestseisjate  poolt, oma meistrite soowi peale, ammetlikud  selli-paberid kätte saanud, kes oma meistrite pealnimetatud heas ettewõttes on kauni ja kõlbliku tööle ja korraliku elukombetelle harjutatud. Järgmised settid, Mihael Waks ja Gustaw Pihlak, on ka oma wiisaka elukombete eest meistrite esimehe käest hõbedased tasku-kellad kingituseks saanud. Walgüft. Meie kaastööline kirjutab Malgast  ja ütleb, et talw seal liig kehw olnud. Ta ütleb ennast tänawu mitmel pool käinud olewat, aga nii pehmet talwe ei ütle ta kuskil mujal olewat, kui omas kodupaigas. Ka kirjeldab  ta, et seal juba sügise üks roana mees oli ära kadunud ja alles nüid jäe-wedajatest olla üles leitud. Nimetatud wanakene olewat püsti jäe sisse olnud külmanud. Riiast. Nagu kubermangu zeitung 25 näitab, on riigiwalitsus seda rüitlite palgamaksu,  mis Eesti ja Läti zensorid neilt saiwad,  ja 1400 rubla suur oli, zensori ammeti uuendamise pärast tagasi annud. Kuuramaalt. Liba uist. „Lib. Ztg." kirjutab ühest suurest tülist järgmise lou: „Üks aruldane juhtumine on kaupmehel H. olnud, mis enne wift kuskil pool weel ei ole kuuldud. Selle kaupmehe H. wõidulaenu paber oli wiimse wälja-loosimise ajal 200,000 rubla wõitnud. Kui kaupmees H. kassast läinud raha wälja wõtma, saab temale seletatud, et seda raha temale mitte ei wõiwad wälja maksa, sest see pilet olla tema endiselt omanikult ära warastatud ja olewat ennemi ajalehtedes teadustatud,  kui tema on ostnud, et nimetatud pilet on ära warastatud. Sellepärast olewat sellel endisel omanikul sellest wõidust suurem õigus." Mis selle tüli ja protsessi lõpp saab olema, õpetab tulewik. „Mit. Ztg." kirjutab: „Kuuramaal läheb hobustewargus aast aastalt ikka suuremaks  ja awalikumaks. Sagedased hobuste wargused  on päris maa nuhtluseks saanud. Wiimasel  ojal saawad hobuste wargused nii awalikult  ja toorelt korda saadetud, kui seda ennemine  ilmaski ei ole ette tulnud. Küllalt on juhtunud,  et wargad päris omaniku silmade ees wankrisse istuwad ja ära sõidawad. Mõnikord saab ka mõni wargus wäga naljakal kombel ära tehtud. Sellepärast teadustawad ajalehed ka igal nädalal rohkedest hobuste wargustest ja ei wõi ka sugugi imeks panna, kui maal elanikud, warga kättesaamise korral, liig karedat  on ja neile ise käredalt kätte maksawad. Wiimsete Kuura kubermangu seitungi numbrites  saab hobuste kattetoojatele suured summad pakutud. Üheksa hobust on seal ühes ainsamas  numbris kuulutud ära warastatud olewat. Ka on wiimasel ajal meie linnas mitmed hobusewargad  kinni wõetud; üleültse saab aga igal pool selle üle nurisetud, et hobuste wargate  trahwid liig weiksed olla. Nimetatud leht soowitab ka, et igasse kihelkonda üks ehk kaks ratsa shandarmi saakfiwad jalule seatud. Meie aga arwame, et paar ratsameest ühe kihelkonna peale midagi ei tähenda, waid hobusewargaid saakfiwad ainult käredamad trahwid ja kõrtside wähendamine, meie kaelast ära pöörma, sest enamiste nurjatumate kõrtsmikude juures, on praegu nende paha loomade asupaik. Tallinnast, üks C. von Knorring ja baron Schilling on endid pistolidega hiljuti lasknud. Kolmandamad lastud kuulid lennanud  märki, nõnda et v. Knorring südamest läbi lastud sedamaid surma saanud ja v. Schilling  lõuast haawatud olnud. Kahetsemise wäart küll, et just sugulased, mis need rüitlid oliwad, surmaga endid lepitawad. Linda seltsi peakoosolekul on Direktor Weitzenberg ennast ammetist lahti wõtnud ja tema asemele walitud rätsep Schreim. Meie ei wõi praegu sellest koosolekust Saksa lehtede järele pitkemalt midagi ütelda, waid piame ootama,  kuida kohaliste Eesti lehtede sõnumid saawad olema. Baron G. v. Maydell, kes oma 25e aastasest Siberi elust kottu tagasi tulnud, on Tallinnas Ewangeliumi Seltsi heaks mitu awalikku kõnet pidanud. Peeterburgist. Würft Meshtsherski näi tab kuulnud olewat, et kohtu-ministeerium on nõuuks wõtnud. üht awalikut raamatud selle tarwis rahwalle wälja anda, kes wannutatud kohtu üle üht weikest pildikest tooks, nii et rahwaS ka teada wõiks, mis see wannutatud meeste kohus päris on ja kuda moodu tema seadused käiwad. Keisri Härra Majesteedi Aleksander 111. sündimise päewal oli pealinn ülitores lippu ehtes. Isaki kirikus sai pidu Jumala teenistus  peetud, kellest palju kõrgeid ammetnikufi osawõtsiwad; iseäranis palju kindralist ja ohwitseeri, ning ka liht rahwast. Onnesoowitusi  ci ole Keisri kojas mitte wastu wõetud. Keisri koja minister Graf J. J. Wo- on oma reisiga 2. Märtsil Tambowi kubermangu jõudnud. Kindral-adjutant Graf Peeter Shuwalow  on wäljamaalt Peeterburgisse tagasi jõudnud. Nii kui kuulukse, saada suurwürsti Sergei pulm printsessina Elisabethiga Juulikuul  ära peetama, ning saada siis noor paar Bjelosselski paleisse elama minema, keda hoowiwalitsus  nimetatud suurwürstile on ära ostnud. „Birshew. Wjed." teab rääkida, et wiimase! ministerkomitee koosolekul on maha tehtud, riigi kulu peale 4000 wersta raudteed ehitada; sellel aastal saada juba ehitusega hakatust tehtud. Ajalehele „Nowostile" saab Moskvast ühe suure päewalehe asutamisest järgmiselt kirjutatud. Selle uue lehe asutajad olewat „Mosk. Wjed." pea kaastöölise K. Zwetkowi ja endise sellesama lehe kaastöölise N. Wassiljew'i  toimetajateks nimetanud. Selle lehe asutamiseks  on järgmised kaupmehed 400000 rbl. kokku pannud, nimelt Gushon, Köhler, Hebr. Morosow  ja Krestownikow, peale nende on ka mitmed töised nimetud summad kaswatanud. Ses lootuses, et nimetud uus leht aitaks nende kauba ajamist ja tolli seadust kergitada ja parandada. Sun on kaks kokkuhangeldajad, härra Simens ja Halske, nõuuks wõtnud, Peeterburgisse  üht elektri walgustamise asutust põhjendada.  Nii kui „Pet. Gas." teab rääkida, olewat nimetud härrad juba Londonist 10 elektri  masinat tellinud, 6 kolmekümne hobuse jöuulist ja 4 neljakümne hobuse jõuulist masinad.  Need masinad saatvad 380 laternale walgustuse jõudu andma ja järgmiste kohtadesse  ära jautatama: esimene masin Fontanka äärde Newski-Prospekti walgustamiseks, Anitskowi sillast künni Snamentski platsini, töine Mõika äärde Newski walgustamiseks, kelle walgus Morskajast künni palei platsini ulatab ja, kui lubatud saab, siis saab üks masin Kasani kiriku juurde saetud, Gorohowaja  walgustamiseks. Pea asutus saab aga mõlemate teatridega ligikordses wasta seisus olema ja nimelt ka mõlemaid teatreid walgustama.  Goftinnoi wärawa ligidale saab üks masin 15 magasini walgustamiseks üles säetama. Majade peale laenu-kassa seadus olewat,  nii kui „Now. Wr." teab rääkida, ühest kokku astunud komisfionist juba walmis tehtud ja saada warsti riigi nõuukogule kinnitamiseks ette pantud. Kõigekõrgema kroonimise pidu andeksandmise  manifesti järele on Ohtu-Siberimaa kindral - kuberner Sahalini saare peal sunnitöölistele,  kes ennast korrapäralikult on üles pidanud ja oma käskjate sõna kuulanud, rohket  armu üles näitanud. Kindral-leitenant Anushkin on 3500 karistuse alustest sunni tööd 1330 seega lõbustanud, et neid Siberimckale  priiks on lasknud. Neist kergendatud trahwi alustest oliwad 1131 meesterahwast ja 199 naesterahwaft. Graf Walujew, kes tuttawa juttu „Lorini" tegemisega kirjanikkude hulka on astunud,  saawad, nii kui „Now. Wr." teadustab,  pea üht waimuliku stsuga raamatud wälja andma. Raamat on ühe saksa õpetaja jutlusest  ümber tõlgitud, kus pühast õhtu söömaajast  räägitakse. Moskwast. Tulewal Mai-kuul saada Moskwas  Keiserliku kõrguse suurwürsti auujärjepärija  nimepäewa õige pidulikult pühitsetud, ühtlasi saab siis ka suurwürst täieealiseks tun- 12. Sakala. 1684