Tallinna Sõber .R 52. KuueS aastakäik. Tallinnas ZB. Zõnln-knn pääival 18R. Ultiildkt «kkltht Eestirkhivale «»al ja ll««adts. Tuleb ükskord nädalis wcklja. Maksab Tallinna» LindforsZl-Briate trükimajaS: aaSta» 2 rubla, 40 kop.— pool-aastas 1 rubla 40 kop Koju chk postiga saadetud: aasta» 2 rubla pool-aaStaS 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas: LindssrsU päriate lrnkUmajas. Setervurgis: J. S. Seelandk, v»uusxouus k 54. —Hartus: Laalimanu. - Uakweres: K. Aulis. Aaides: A. SeidelSerg. Kapsaku-: H. Kollverg. Lihulas: A. ZZüttnerU voodis. Wikjandis: tz. J. Karow't raamatupood. Aarwas: W. Mõrus: Mrana Melrose. WalKas: M. Audokfi. Anuresaares : M Lange.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport LaUMoM-lloxõ.) Register t Tõrelemised. Omalt maalt. Tallinnast: Eksamid. Kingitused. Wäljanäitufed. Linna sissetulek.  Talliuna-Rapla raudtee. Pahateud. Aleksandrikooli asjust. Baltislist: Õiendus.— Ädisclt: Smator Baron Rosen f. Tartust: Suurkooli asjust. Pärnust: Raudtee. Kuresaarest: PoStid taliStatud. Riiast: Kindral Baron Wrangell f. Põltfamalt: Õiendus. Peterburgist: ~Lulheruse-asutuse" tegewuS. Suur tulekahju. Noored soldatid. Mõrtsukatega. KohuS petjate peale. Kronstadtist: Tulekahju. Samaarast: Kiri. Tashieutist: Metsakaswatamine. Wõeralt maalt: Saksamaalt. AuStria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt Inglismaalt. Itaaliast. - Spaaniast. Türgimaalt. - Eayptusest. Lõune-Aafrilast. Aastast. Jutu leht: Pärijad. Kiriku teadused. Sõelumised. Meie ei tahaks uut aastat jõelumistega algata, sellepärast  räägime mana aasta lõpul wätja, mis meil teiste wasta südame peal on, iseenese asjus iseäranis ja maa ja rahwa asjus üleüldse. Kes on »rahwuslik" ja kes on plnitte rahwuslik"? Teeme kord selgust. Meil on üks erakond, kes seda heaks kiidab, kui Eesti rahmas ennast meie Saksa sugust kaaskodanikkudest täitsa tahutaks, kõiki seda tagasi tõukaks, mis Eesti rahwa enese maimust idanenud ja wälja kaswanud ei ole ja fiis ainu ükfi ,oma keSkis" tallitaks". Aga mõtelge järel, kui palju meile fiis üle jääks, kaõ meie rahwaS fiis mitte kolmweerand tuhat aastat tagafi lükatud ja kõigist oma waimu-warast paljaks riisutud ei saaks? Waatame aealous ümber, siis ei leia meie mitte ühte rahwast, kes oma waimu-kodä aina ükfi ise üles ehitas. Wana-Greeklased on, niipalju kui sellest teatakse, oma haridust Fönikialaste ja Egyptlaste käest saanud ja wiiflwad  seda Rooma, kus Greeka-Rooma haridus ennast Juuda rahwa keSkist tulnud Ristiusuga ühendas ja kõige maailmale malguseks sai. Ikka õppis üks rahmas teise käest ja õppimises woolas õpetajate maim õppijate sisse, ühendas ennast rahwa endise maimuga ja sellest sigis rahwale koguni uus maim. Eesti rahmas õppis Saksa rahwa käest ja sedawiifi ei ole Eesti haridus, Eesti maim, siis mitte muud, kui Eesti-Saksa maim. Kes fiis Eesti rahwast nüüd Saksa haridusest lahutada püüab, see ei tee muud ühtigi, kui püüab Eesti maimu lõhki kiskuda, Eesti rahwast koguni midagi muud teha. kui ta praegu on. Kas see on Mei ei usu seda mitte. Meie armates on just need itte - rahwuslikud"  kes rahwast teisele teele pöörata püüawad, kes ,wai wahele!" hüüawad, kes Eesti rahwale ühtegi  teist vharidust" pakuwad, kui Eesti rahwal juba on, sest nemad tahawad jo Eesti rahwast midagi muud teha. Läheks nende nõuu korda, siis wõiks Eesti rahwast ehk küll kes teab mis saada, aga see «,kes teab miS", see ei oleks fiis mitte enam Eesti rahwas. See on meie arwates nii selge, et iga laps sellest arn saada wõib. Waatame nende tallituste peale, mis wiimasel aeal C. R. Jakobsoni pärijate nimel, Kurgja koha asjus ilmunud on. Juba enne oleme meie selle peale tähendanud, et „WalguS"  kaks kord järestikku Kurgja koha müümise tärmini rahwa ees segada püüdis. See pidi mägise kahtlust sünnitama,  nagn oleks ühel ringkonnal selle asja juureS midagi salanõu», mis mitte anus olla ei wõi, sest et auusad püüdmised saladust ja segadust põlgawad. Nüüd on seda sala-nöuu ilmutanud. ,Wirulane" kirjutab  oma X 2 49 sees : ,Paari nädala eest teatasime, et meie õndsa C. R. ,Jakobsoni koha ja warandnse ära müimise asjus mitte ,ei tea, kndas asja kohaliste eestkostjate teadus ja arwaxlnine  selles müimise luos on. Ka oldi meile mõnelt ,poolt, kes asja lähemal seisawad, teatatud, kui ei oleks ,tarwis oksjoni päema wäga karta, sest just müimise „päewal saawat meel mehi ette astuma, kes kohta wõõ„raste  kätte ei laskwat minna; ehk: ta saawat liig (? toim.) „ odawaks jääma, nii et teda tagafi sünnib osta (ltoim.) ,Mõlemate mõtete kohta olewat kindlust. Täna aga saame pselle asja kohta õndsa Jakobsoni abikaasa poolt kindlaimaid  teatust ja need teatused on kurwad ja rasked, iKummagi mõtte peale ei olewat kindlust, et Kurgja koha ijäädawat miiimist, praeguse asja oleku järele waadates, .wõiks keelata. Kui nõuetawat wõla summa nüid warsti .ära ei maksetawat, siis saawat 17. Detsembril Kurgja .koht tõeste kalliste (!toim.) ja jäädawalt müidud. Nõnda .olewat lugu". Mirulane kutsub nüüd tuntud wiifil uuele korjandusele  ja laenamisele Kurgja koha peale, nimelt järgmiste põhjustamisega: ,Kurgja koha pealt maksetakse ühes meskiga praegu tuhat rubla renti, ja kuulda on juba, et mõned tema seest umbes 25 tuhat rubla mõtlewat pakkuda. Sellest ,on fiis näha, et mitte kahtlane ei ole laenata". Mis see tähendab? Siin on keegi, kelle koht wölgade tasumiseks peab ära müüdud saama ja keS loodab, et see koht oksjoni peal odawaks" jääks, nenda et sünniks Lagast osta", ja kes kardab, et selle koha eest nii palju pakutakse, et iga dessätin ligi 330 rubla, f. o. umbes wiis kord nii palju makSma tuleb, kui tänine läbistikku teiste talukohtade hind onl See ei tähenda muud kui seda: Jakobsoni pärijad wõi nende kutsutud ehk kutsumata eestkostjad asjatallitajad loovamad, et nemad selle oksjoni mõnul wõlgadest lahti saaksimad, nende kulu peale, kes enne Kurgja koha peale raha laenasiwad, Kurgja koht aga neile jääks. Sellepärast  on „Walgus" kaks kord wõõriti-sõnumit oksjoni pääwa üle toonud, et wähem ostjaid kokku tuleks ja sedawiisi  wähem pakutud saaks. Kas toimetus ja kõik teised lootjad tõeste mitte enam aru ei saa, et see lausa pettus on, mis peale nemad loodawad?  Kas nemad ära ei mõista, missugust paistet nemad sellega oma esimehe marju peale heidawad? Kust see siis tulnud on, Wirulane ennast ei häbene, ühe selgest wäljaräägitud  lootus ega rahwa ette astuda, mis Kurgja koha wõlauskuiate kahjust abi loodab? tahawad Jakobsoni pärijate asjatallitajad Kurgja koha peale, ja ajawad sellepärast selle koha hinda nii kõrgeks, et sellega kergest künni wiis seesugust kohta osta wõiks. Kes peab fiis aga uueste „laenata" usaldama,  kui endiste laenajatele seesugust tempu üsna awalikult  plaanitakse, nagu oleks Jakobsoni pärijatele kõik lubatud, mis teistele keelatud on? Aga kuuleme natuke, missuguste kõnedega rahwast Kurgja koha korjandustele kihutakse. K. J. Rätsep p Hargla kihelkonnast kirjutab ? Walguse" 52 sees teiste kestis: ,Teie auustatud ajalehe M 48. numris ilmus üks xkurb, walus ja hädaohtlik teadustus, et meie Jumala ,rahus hingama, õntsa wägimehe ja unustamata kangelase  C. R. Jakobsoni pärijate koht Kurgza ühes tema , kalmukünkaga saada 2. Jürikuu päewal tulewal aastal ,weel wiimse mölgewa 3000 rubla pärast tingimata Oksjooni  wiifil ära müidud ja seega wiimane leib ja pea,mari  tema leinama lese ja wäetimate laste käest ära ,wõetud. Jumal hoidku seda sündimast! Tema lese ja ,waestelaste silmawett ei jõuaks siis enam ükski inimene ,fiin maa pinnal kuiwatadal Need kiwid, see kalmukünkas,  mille all meie õnnis wägimeeS praegu miimist und saaksimad stiS kõige Eesti rahwa poole nuttes kui wihane adraraud nende külge puutub: ,OH taewaS, oh Eesti rahmas! Kus olite teie, kus teie ,süda, kus teie isamaa ja ligemese armastus, kui selle „weikse summa parast laskstte a.inetumalt adrarauda seda ,mulda sörkima tulla, kus teie hariduse edendaja, wägew lõearmastaja, isamaa kallim töötaja rahulikult oma ras,kest  waewast puhkab?! Tema on oma wara ja waema, ijõuudu ja mõistust, terwit ja elu enneaegselt suguwenidade  ja õdede eest ohwerdanud". Kas see peab ka üks proowike sellest .haridusest olema,  mida Jakobson .edendas", üks wäljanäitus sellest .tõearmastusest", mida Jakobson õpetas? 25,000 rubla taheti Kurgja koha eest .pakkuda", 30,000 rubla alla olla WilMdi Maakohus seda kohta takserinud, nagu Jakobsoni pärijate tallitajad awalikult kuulutafiwad. Nüüd olla .wiimane wõlg" ainult 3000 rubla ja selle pärimine  teha leske ja wäetimaid lapsi .wiimasest leiwast" lahti! Pea selle peale oti aga wõlg juba jälle 5000 rubla peale kerkinud. Mis on siin tõsi ja mis ei ole mitte tõsi? Kui rohkem wõlga ei ole, miks seda raha fiis ühest awalikust kassast ei wöeta? Ja kas arwab see kunstkõnenik  tõeste, et keegi oma .wihase adrarauaga" Jakobsoni kalmuküngast .sörkima" läheb? Igaüks peab ennast selle üle rõõmustama, keegi ei wõi ega tohi ennast selle üle pahandada, kui leskedele ja waestelastele eestkostjad ärkawad ja nende asju kõigest wäest ja wõimuft tallitawad. Aga seda ei tohita ometigi mitte ühel wiifil teha, mis lausa pettust pea selge sõnaga leskede ja waeskelaste asjatallituse lubatud abinõuuks tunnistab, mis rahwa ees aun ja häbi igawest piiret segab,  mis tõearmastust ja haridust jalge alla tallab. Selle üle pahandab ennast üks suur jägu Eestlastest, ja need Eestlased et ole tõeste mitte halwemad ega tuimemad kui teised. Nende Eestlaste hääl tahame meie olla, nende nimel hüüame meie: Lõpetage oma keerulisi kunftkõnefi, mis nõdrema wendade meelt segawad, Teid endid aga mõistlikuma ja parema rahwa põlastuse alla saadawad ja Teie .wägimehe" warju raskemast teutawad, kui kõik tema wastased seda teha tahksiwad ja teha wõisiwad. .Die Heimath" on jälle ilmunud ja on meile oma uue elujärje uumred saatnud, mis eest meie täname ja ka edaspidi selle lehega sidemesse jääda tahame. .Helmathi" algusteretuses leiame meie mõnda, mille poole meie ennast rõõmuga tunnistame, mis ikka ka meie juhtnöör  oli ja ikka selleks jääma saab. Seal lueme meie näituseks: .Igal maal on omad looduslikud tarwitused ja salga.mata  warad. Ka meie oleme, kui ka ainult üks jägu .suurest isamaast, siiski ka jälle üks ühidnS mitmesuguste .warade ja tarwituste läbi. Sest juba nende keelede wald, .mida meie kõige eesmalt igapääwases elus tarwitame, ei .ulata suures Weneriigi piiretes kaugemale kui meie Balti .kodumaale. Ja mitte teistki ei ole meie eluwiisidega ja .osalt ka meie usutunnistusega, ja köikis meie waimuhari.duse  löövuses (Charakier) ja meie politika põhjustes .tunneme meie ennast isewiisi olema. Kuida ei peaks meie .mitte seesuguste warade omandust ära tundma, kui need .meile lubatud on? kui>a mitte nende tulewiku, nende .kosumise, nende kinnituse ja edeudufe eest hoolt kanda .tahtma? Ja sellepärast saab meie afi olema, meid ehi.tada  omas majas, käesolewa aea waimu ära mõista ja .sellega seda ühendust leida, mis seda meie omaks kinni.tab."  See on tõeste tõsine kodumaa hääl, mida iga auuõ kodumaa poeg tunneb ja ära mõistab, mille järel käteS meie ennast ka oma üleüldise suure isamaa osamaks ja auusaks teenistuseks kölwulifekS teeme, sest ainult weikest kaswab ja figib suur. Kes oma kodumaale, oma esiwanemate  auusa elnkombele, oma usutunnistusele truum ei ole, kuida wõib selle poolt isamaa truuwust ja truuwust Riigi-3sa  waSta oodata? Kõigest südamest soowime meie ,Hel-