1. klassist. - Athmis on sala mõrtsukas sealise Türgi Saadiku, Fertdun-Bey, elu peale kippunud. Greekamaal ja ümberkaudsete saarte peal oli Mihklikuu  22. pääwa homikul kergemat maawärisemtst. Suuremast  kahjust ei ole kuulda. Afghanistanis on Mihklikuu 12. pääwal Bijauri juures  raske wõitlemine Jnudalist Omrak-Khani ja Abubakari, Akhund-Swalt poja wahel olnud, kus wiimane löödud sai. Emir käSfib kõiki ümberkaudseid suguarufi Omrak- Khani wasta wälja minna ja nemad walmiStawad ennast selle wasta. Omalt maalt. Tallinnast. Pealinna lehtede sõnumite järel ei saada kohtute muutmine Baltimaa kubermangudes enne aastat 1889 algatud, sest et selle asjas weel palju eeSküsimist  ära wastata ja mitmesuguseid ettewalmistamisi täita on. »Eestimaa Kubermangu Zeitung" kuulutab Kubernöri ringkirja, mis järel era-feltside ja asutuste poolest antud medaljed ja tähed, auusa ja kasuliku teenistuse eest, ehk ka elujuhtumiste mälestuseks, mitte riiete peal ei tohi kantud saada, sest et riiete peal ainult Kõigekõrgemalt  kinnitatud ja antud auutähed wõiwad kantud saada. Politseidele on selles ringkirjas käsk antud selle üle walwata, et niisugused seltside ja asutuste poolest antud auutähed mitte enam riiete peal kantud ei saa, waid et neid ainult kui jetonifi ja brelokkisi (mida enamift uuri ketti külges kantakse) wõib hoitud saada. Ringkirjas üteltakse lõppeks  : pSedawiist saab minu afi olema, iga kord läbi katsuda, kas iga walitsuse poolest kinnitatud seltsi ja asutuse  liiked kasulikku tööd teiuud on ja riiete peal kantawate  auutähtede andmist korralisel wiisil ette panna, kui nemad iseäranis seesuguse palga «väärilised on." Meie teades on tänine ainult tuletõrjujate seltsid meie kodumaal seefugusi auutähtesi omast käest annud, mis nüüd keelatud on. vLiiwimaa Kubermangu Zeilung" kuulutab Kubernöri ringkirja mille järel Rtia-Wolmari Kreiskohtu poolest selle ühe Wallakohtutele saadetud eeskirja peale, millest Kubernöri poolest kästakse, et kõik kohtud ametlikkudeks kirjadeks paberit Wene Mli pealkirjaga tarwitama piawad,  Saksakeeli kirjutatud oli : saab Wallakohtule  ette kirjutatud, kirjawahetamiseks paberit tarwitada, kus selles keeleS pealkiri on, milles kiri üles pandud saab, ja Kubernöri käsku mis sellega mitte kokku ei lähe, tähelepanemata  jätta." Walju sõnaga saab see Kreiskohtu tähendus hukka mõistetud ja Kihelkonna- ja Wallakohtutele  ette kirjutatud, kui edaspidi ülemate kohtute poolest neile kirjast seesuguste tähendustega piaks saadetud saama, neid otsekohe Kubernöri kätte saata. Tallinna Linnasaadikute-kogus- Mihklikuu 16. pääwal, seisis pääwakorral: 1) Linna-ameti ettepanek, enne kui lahtimise-maja  ehitama hakatakse Linna-ingeniöri wõerale maale saata, seesugust majast waatama, ja selleks 500 rubla määrata. Ainult Linnasaadik Th. Jakobson rääkis selle nõuu wasta ja raha sai lubatud. 2) Kubernöri kiri. milles sündmust päritakse, et turule toodud lahitud siad sisikonnast j. n. e. piawad puhastatud olema. Selle poolt oli ka Politseimeister ja see sai wasta wõetud. 3) Kubernöri kiri, milles nõuutakse, et linn selle raha pärimist piab maha jätma, mis tänine kroonu poolest Politsei ülespidamiseks antud on. Linnaameti poolest oli arutatud, et Kõigekõrgemast kinnitatud Riiksrathi  heaksarwamist mööda, Lehekuu 18. pääwast 1882, Tallinna Politsei ülespidamiseks 33,100 rubla määratud on, millest kroonu 1862 rubla kopikat, linn 31,237 rubla 30kopikat annab, ja et linn sel aastal juba omalt poolelt priitahtlikult 10,000 lisanud on. Kui kroonu poolest antud raha ka otse selle summa kõrwas ära kaub, mis linna poolest kantud saab, siiski ei arwanud Linnaamet  waesel aeal tarwis olema, ennast sellest abist priitahtlikult  lahti lüüa. Selles nõuus oli ka Linnasaadikute-kogu.  4) Kubernöri kiri, milleS linna poolest üht ruumi nõuutakse, kus awalikud naesterahwad wõiwad läbi «vaadatud saada. Linna-ameti poolest oli selle kohta arutatud,  et Seespidiste asjade Ministri juhatuskirja mööda, Lehekuu 29. pääwast 1844, linna «valitsusel sellega ühtigi tegemist ei ole, waid et see ülewaatamine haigete-majas piab toimetatud saama. Haigete-maja Tallinnas ei olla koguni mitte linna oma, siiski olla selle ülewaatamise ruumi kohendamiseks linna poolest juba 200 rubla Politseimeistri  kätte antud. Suuremat koormat selles asjas ei wvida ega tahta linn waesel aeal oma peale wõtta. SelleS nõuus oli ka Linnasaadikute-kogu. 5) Linna-ameti ettepanek, alewi ja Teliskople tee, nõndanimetatud Seywangi-alee, wahele, Pachelmanni maja juurest hakates, üht 330 sülda pttka ja 2 sülda laia Ked istutatud puudega teha, mis juba ammu soowitud ja mille kulu 1375 rubla peale arwatud on. Herra E Saefftigen on selleks Peterburgis  elawate Tallinna inimeste käest juba 635 rubla korjanud, 100 künni 150 rubla wõida istanduste-kommission  selleks anda, selleks wõida kohalise elurahwa keskis weel raha korjata ja kohalise maa peremehed, Raeherra Psaff, Eylandt, Blinow ja Faehlmanni pärijad, lubawad maad ilma hinnata anda; linna kassast oleks selleks kenastuse-tööks  ehk 100 rubla lisa waja. See nõuu sai wasta wöetud ja nimetatud osawõtjatele ja kinkijatele linna tänu tunnistatud. 6) Majaperemehed weikes Valeasnoi-nulitsas oliwad palunud, neid mõneks aeaks teede-tegemise rahast wabastada,  sest et nemad oma uulitsat ise prüginud on. See sai künni aastani 1893 lubatud, selle kaubaga, et nemad senni ise oma uulitsat heas kordas piawad. 7) A. Kattler oli omale 2. alewijäus liht krunti kruntraha  peale palunud ja seda sai temale lubatud, selle kaubaga,  et tema ükskord 1 rubla ja pärast aastas 5 kopikat iga ruuksülla eest maksab. 8) Endine Tallinna kaupmees Heinrich Franck, kes mõne aasta eest Tallinnast ära läinud, oli sel aeal Tallinna koolide heaks ühe summa kinkinud, mis Raekohtu tallituse all seisis. Nüüd, kus seesugused kapitalid Linnasaadikute-kogu  tallituse alla saanud, küsib H. Franck, kuida seda raha larwitatakse ja soowib, et see linna Tütarlastekooli  maja ehitamiseks tarwitatud saab. Nöuuks sai wöetud,  seda soowimist täita. 9) Tallinna Politseimeistri kiri, nende paikade pärast, kus awalikkust majast wöib sallitud saada, mida nüüd 8 on ja mida selles kirjas 10 peale rohkendada soowitakse, kuida seda ka Kuberuöri poolest soowitud oli. Linnaamet  omalt Poolelt oli arwanud, et see koguni mitte Linnafaadikute-kogu  asi ei ole, waid ainult Politsei asi ja nõuuks sai wöetud, sedawiist Kubernörtle ja Poliseimeistrile  wastata. Eestimaa Kubermangu Zeitungi" era-jäutuses on üks kiri pßishki kirja wasta Wene Technika-seltst  Tallinna jäuskonna õhta-klasside asjus. Selle järel ei olla need klassid mitte oma tööd seisma jätnud, waid on Mihklikuu 17. pääwal oma kolmandamat aastakäiku alganud. rNowoje Wremja" sõnumite järel on nendes kubermangudes.  kus Maakonna-nõuukogud on, kroonu wõlad wäga suured; mõnes kubermangus olla pooled maksud wõlga. Läbistikku on Wenemaal iga saea rubla maksudest  39 rubla 70 kopikat wõlga. Mihklikuu 25. pääwa õhtul põles lihunik Wilkeni heinaküün Khristinenthaalides maha. Tuletõrjujatele oli Politsei poolest teada antud, et tulekahju Karli-kiriku juures olla, kui nemad aga senna jõudfiwad ja nägiwad, et tulekahju palju kaugemal ja küün juba maha põlenud oli, siis läkstwad nemad tagasi. Sisse on 2500 puuda heinu ja palju tööriistu jäänud. Kõik kokku oli 1500 rubla eest kaitse alla antud, aga see ei tasu peremehe kahju. Juba tulekahju juures arwati, et kuri käsi tuld pannud ja hoolsa kuulamiste ja otsimiste järel sai Pristaw Nieländer teisel pääwal tegija kätte. See on kroonulaewa  madrus Wladimir Nenasskiu. Ärakargamise  ja oma kroonu-riiete äramüümise pärast oli tema wangi pandud, sealt tähendatud pääwa õhtal jälle ära karganud, Kompasst-uulitsas mitmet pahandust teinud, ennast kõrtsides täis joonud ja siis selles küünis sooja öömaja otsinud. Pärast olla temal wilu tulnud ja siis on tema küüni põlema pistnud. Sealt ära minnes sattunud  tema Kadrinthali ja tahtnud seal selle maja põlema panna, kus Admiral Pilkin elab, ütleb aga kahjetsetes, et temal laastu puudunud. Tema näidata wälja, nagu oleks temal selge meele puudust, mis ehk liiast joomisest wõib tulnud olla. Tallinna Mihkli-laat algas Mihklikuu 23. pääwal. Loomi oli mähe laadale toodud; rahwast olnud rohkem waatamas, kui ostmas. MM Westnik" kirjutab: Miimase , Statistika aastaraamatu" järel ei olla Baltimaa kubermangudes pea koguni mitte umbaabitslast. Nenda olla neid noorte meeste kestis, kes oma söeawäe-kohuse täitmisele lähemad, Liiwimaa  kubermangus ainult 4„ protsenti, Eestimaa kubermangus  5., protsenti leitud. Ast on aga nenda, et see mitte Wenekeeli lugemise ja kirjutamise oskamist ei tähenda,  maid Läti-, Eesti- ja Saksakeelise lugemise ja kirjutamise  oskamist, f. o. üht oskamist, mis riiklikust seisupaigast  waadates üks surnud kapital on, pealegi meel kui teatakse, et neid, kes Wene keeli lugeda ja kirjutada oskawad,  wäga mähe on, 1 künni 3 protsenti." Selle peale tähendawad ,Nowosti": Ms isewiifi aru lugemise ja kirjutamise  oskamise kohta! Muidugi oleks soowitaw, et seal neid rohkem oleks, kes Wenekeeli lugeda ja kirjutada oskamad;  sellest feisupaigast piakstwad aga kõik Sakslased umbaabitslastekS  peetud saama ja kõige nende teadus, kes mitte Wenelased ei ole, oleks üks surnud kapital." Omalt poolelt wõime lisada, et »Rishki Westniku" sõnumid koguni mitte tsse põhja peal ei seisa. Meie arwates piab meie kodumaa noorte meeste keskis juba 20 kuuni 30 protsenti  neid olema, kes Wenekeeli lugeda, suuremalt osalt ka kirjutada oskawad, s. o. umbes niisama palju, kui WenelaSte keskis ülepea aabitslast leitakse. Baltiskist, Mihklikuu 28, paäwal. Luiged lahmad, lumi ütleb üks Eesti wana-sõna. Et see wahest sõna pealt tõsi on, seda nägime heile. Homiku! läksime jalutama, kuulsime kõrgelt luige healt ja kui mõned sammud  edasi läinud olime, langesiwad ka juba esimesed lumeterad.  Ilm oli pääw-pääwalt wilumaks jäänud, ilma öökülmata. Öösel enne seda oli müristanud ja wälku löönud. Sedawiifi tuli siis ka esimene lumi ootamata, mis ikka maad natuke kattis, muidugi aga pea jälle kadus.  Järgmisel ööl oli esimene tõsine öökülm; weelompide  peal oli künni weerand tolli paks jea, mis ka kõigel paäwal enam täieste ära ei sulanud. Sedawiisi piame siis arwama, et suwi tõeste möödas on. Lehed tugewamate  kaskede ja saarede peal on meel rohelised, halkamad aga pärast öökülma langema. Ümbersalwitud Rootslastel  Suur-Pakri saarel oli Mihklikuu 24 paäwal suur õnnetus. Üks peremees Suures külas oli linnakseid kuiwatanud,  tema weike poeg oli kadaka oksa ahjus põlema pannud ja parsile wiskanud, mis läbi tuli lahti läks. Kuus talumaja kõige körwaliste hoonetega põlesiwad täitsa maha, wiis talumaja ja nende hooned on wähem ehk rohkem kahju saanud. Wirumaalt kuuldakse kahest teerööwlite teust. Pühapääwal,  Mihklikuu 6. pääwal, oli üks taluperemees jala Rakweresse läinud, oma asju tallitama. Kulina mõisa ja Rakwere wahel tulnud kaks meest ühe waukri peal tema järel ja wõtnud teda ka peale. Pärast pitkemat magust juttu küsinud lahked külamehed, kas temal ka raha olla ja üks annud temale selja takka hoobi pähe mis teda paigal uimastanud. Pärast ärkas talumees tee körwas metsas, werise peaga ja ilma rahata, millest 100 rubla kaasa oli wõtnud. Akademia kunstnik, maaler N. Kosako w s k y, oli sel suwel Kunda zementi-wabriku  walitsuse poolest kutsutud sealistest ümberkaudseist kenamatest kohtadest ja paikadest piltisi maalima, milleks need paigad esiteks looduse järel kriidiga ehk bleistiftiga üles wöetud saamad. Seda eestööd oli herra Kosakowsky Mihklikuu 24. pääwal lõpetanud ja tahtis nüüd Tallinasse  sõita, neid piltisi talwel maalima. Tema pakkis need paberid, maalimife-tarwitused, riided ja omad teised asjad kohwri sisse, mida ühe zementi-wooriga Rakweresse saadeti, kuna tema ise hiljemine järel sõitis. Rakweres ootas tema kaua oma asju, künni wiimaks see mees tuli, kelle kätte kohwer antud oli, aga ilma kohwrita. Tema rääkis, et tema teise woori taha jäänud, Esso mõisa ligidal  tulnud kaabakad rewolmritega tema kallale ja rööwinud  kohwri ära. Noor kunstnik on sellega kõiki kautanud, mis temal kaasas oli. Riideid ja teisi asju wõib küll raha eest jälle saada, aga kõik tema suwine töö, mida talwel  walmis maalida ja sellega raha teenida tahtis, on kadunud. Politsei poolest saamad kurjategijad küll otsitud, kui neid aga ka leitakse, siis on wähe lootust, et paberid, mille wäärtusest seesugustel meestel aimu ei ole, weel alles on. Jõhwi raudtee-jaamas tahtis öösel wasta Mihklikuu  23. pääiva üks talumees raudtee-rongi peale minna, libises aga trepi pealt wagoni alla. murdis parema käeluu ja wigastas oma pead. Tartust kirjutakse, et raudtee-stld Tõlliste juures, mis Mihkli-kuu 15. pääwaks walmis pidi saama, raske wihmade läbi jälle ehitamises takistatud saanud. Siiski loodetakse, et sõidud Tartu-Walga raudteel juba sel aastal algatud saawad. Ühe kaupmeesteseltskonna poolest, kes aga mitte Tallinnast ei ole, olla palwekiri fisse saadetnd, milles sõitude algamistega rutata palutakse, et wili Tartu ja Walga maakonnast kergemini wõiks Tallinna sadamasse weetud saada. Riiast. Wiimase kurjateu lugu on Itthidelt: Johanna Leussertil oli Johanna Eskole raha maksa, kes seda järges parimas käis ja temale nõuu andis, oma maja põlema panna lasta. Tema rääkis Brückneriga, kes omalt poolelt  Albinit abiks palkas, kes majasse elama asus, kuna Leuffertid ise randa elama läkstwad. Johanna Esko sai Johanna Leufferti käest 200 rubla peale weksli, millest pool Brücknerile pidi saama. Wulf Gottschalk on Johanna  Leufferti ja Bruckneri tunnistust mööda neile nõuu annud; tema tallitas maklert ametit Leufferti ja rahalaenaja  Theodor Schneiders'i wahel, kellel 700 rubla selle maja peal oli. Gottschalk on selle eest 100 rubla palka saanud. Brückner sai weel 25 rubla, ostis selle eest Miitawis 18 V 2 naela schandorini ja Karl Volkmanni poest petroleumit. Kohe, kui õli põlema pandud, löiwad ka leegid wälja, ja põletastwad Brückneri nägu ja kast. Albini sõitis randa, seda Leufferti-paarile teada andma ja waluraha kurnama. Et oma äraolemist tulekahju ööl tunnistada wöikS, palus Albini Richard Rosenhagenit ütelda, tema olla sel ööl seal olnud, ja makfis selle eest 7 rubla; tulepanemisest ei taha tema Rofenhagenile rää-