seltsid selleks; sealt leiab iga mõistlik põllupidaja mõnusat ja tarwilikku õpetust. Ka wäljanäitused, mis kõik põllumeeste seltsid sell aastal pidawad, töstawad ja edendawad Eesti elu. Olgu siis mõistlikud põllumehed ja terwe Eesti rahwas, täitke oma kohusi, mis isamaa meile peale paneb, teatke, kes ülemal nimetatud kohusi ei täida, ehk neid kõige wähemalt täita ei püia, see ei ole isamaa armastaja ega Eestlane! „ Eesti pojad edasi, astkem oma radasi!" Theodor Kanemägi. Poliitika ringwaatus. Lääne-mere kubermangudel on, nagu meie kord juba pealinnast saadud sõnume järele teatasime, wissiste tulema uue aastaga oma kaua oodatud uute kohtute sisseseadmist loota, midas ka Riia lehed tunnistawad.  Ettewalmistamistega on juba nõnda kaugele jõuutud, et 1. Januariga 1885 rahukohtud meie maal algada wõiwat, mis kõiki meie kubermangude kodanikka iseäralikult rõõmustama saab. Läänemaal, nagu Tallinna Saksa keeli lehed tcatawad, olnud minewal aastal seal Greeka õiget usku talurentnikute juures 3 kooli üiri peal, aga mõisate omanikud  kaebasiwad talunikka kohtusse, kuda nad ilma omanikule  lubata wõeraid majasse wõtnud, ning rentnikud pidid oma kohtadest wälja minema. Palwete peale jäeti neid küll meel kohtadesse paigale, aga selle tingimisega, et nad enam Greeka koolisid oma juure korterisse ei tohi wõtta. Wene leht „Nowosti" kõneleb ka sellest asjast ja ütleb kuulda saanud olewat, et ülemal pool nõuuks wõetawat, üht iseäralist õntsa Keisri Nikolai 1. käsku, mõisamaast koolimaa wäljawõtmise pärast, uueste üleswõtta  ja seaduseks teha, kui mitte kohatised maaomanikud  priitahtlikult ise kooli ja kiriku tarwis maid ei taha anda ega müia. Pealinna lehed teawad rääkida, et sellel ajal, mill meie Keisri Härra Poolamaal olema saab, Temale Saksa ja Austria keisrid külaliseks tulewat. Saksa uute parlamendi liikmete walitemifi tahetakse  juba tulewal kuul käsile wõtta. Sellepärast kehitawad  ja walmistawad iga partei omalt poolt wõidule ette ja tehakse juba siin ja seal kõwaste healt.  Riigikantsler  Bismark on ka omast suwekorterist pealinna jõudnud ja kõneldakse seda sellepärast sündinud olewat, et Sakja-Prantsuse poliitika wiimasel ajal hulga sõbralikemaks  ja ükstõise poolehoidlikumaks saanud, mis Prantslastel  Hiina pärast tarwis läheb ja milleks kantsler keisri luba paluda tahab. Prantsuse ja Hiina tüliasjad ei taha rahulikult ära õiendatud saada, sest et Hiina riigimehed wanat wiisi aga wiiwitada ja aega edasi ajada katsuwad, wahel tulega wastu panemad ja siis jälle plagama pistawad. 24 aasta eest oli Prantsusel nendega niisamasugune tüli ja sõda, millest ka meel Inglane osawõttis. 1857 a. tuli Hiina ja Inglaste ning Prantslaste wahel tüli, nõnda et wiimased üht Hiina pealinnadest Kanton'i, ära wõtsiwad. Sellepärast hakati diplomaatika teel asja kokkuleppimise  pärast nõuupidama ja olid Inglise saadikuks lord Elgin ja Prantsuse saadikuks baron Gros. Hiina riigiwalitsuse saadikud katsusiwad jällegi wanat wiisi wiiwitada aga peale, nõnda et see Inglise ja Prantsuse saadikutel kopsu üle maksa ajas ja nad miimist otsust nõudsiwad ehk sõaga ähwardasiwad ja ka seepeale Pei-Ho sadama ära wõtsiwad. 27. Juunil 1858 aastal sai leping Tien-Tsin'is kokkukõneldud ja pidi ta Pekingis kinnitatud saama. Aasta läks jälle mööda, aga leping ei saanud ikka meel mitte kiknitatud, nõnda et saadikud Elgin ja Gros ise Pekingi asjalugu järelpärima tahtsiwad  minna. Pei Host keelati neil aga üleminemast ja katsusiwad oma sõawäega asjata neid kindlaid kantsisid läbimurda, mis jõe äärde oliwad ehitatud. 8. Märtsil 1860 jõudsiwad Prantsuse sõawäed Hiinasse ja nõuuti siis weel lepingu kinnitamist ja saadikute pilkamise eest andekspalumist. Kui seda Hiina ei teinud, siis kuulutati temale 8. Aprillil sõda ja Jnglis-Prantsuse sõawäed piirasiwad  Kuusangi sisse. Jälle hakati lepingut sobitama, mis terwe suwi kestis ja parajaste kui seda 7. Septembril  alla pidi kirjutatama, teatas Hiina saadik, et tema riigiwalitsus selle lepinguga rahule ei jäewat. Selle aja sees oli Sau-Koli-Tsin Pekingi juures suurt sõawäge kokku kogunud. Euroopa sõamehed läksiwad Pekingi peale, wõtsiwad teda ära ja põletasiwad suwe-palee maha. Sellepeale tehti rahu ja Hiinlased maksiwad Prantslastele  8 miljoni taöli kahjutasumiseks ning linn ja sadam said sellest ajast kõige Eüroopa riikidele kauplemiseks  awatud. Ka nüid püiawad Hiinlased niipalju kui iial woimalik wiiwitada, tegewad rahu j. n. e., aga ei pia seda jälle mitte ja panemad aga sellel kombel tüli tulele puid juure. Ammu juba on Tonking ära wõidetud  ja wõetud, siis tegiwad Hiinakesed lepingu ja rikkusiwad  seda ise jälle ära, seepeale lubasiwad kahjutasumist maksa, aga ei tee seda mitte ja seepärast wõtab Prantslane  ühte linna töise järele nende käest ära. Admiral Kourbet on Futshu sadamat imelikul wiisil ruttu ärawõitnud  ja Hiinlasi seal weikese mäega tubliste maha raiunud, kes mitte eest putkama ei peasenud ja neid wiimaseid  ei ole sugugi mähe olnud. Nüid tahawad Prantslased  Kelungi kindlust ära wõtta ja Hai-Nan'i saart, Tonkingi wasta, oma kätte saada, et sedawiisi kindlamalt oma kahjutasumist ise seal sissewõtta ja ära maksa laske wõiksiwad. Arwatakse, et Hiinlased sõda ei julgegi kuulutada  ega kuigi suurelt wasta ei jõua panna. Daani pealinnas pidasiwad hiljuti maailma lutheriusulised  waimulikud ülemad koosolekut, millest 1250 waimulikku Daanimaalt, 150 Inglismaalt, 8 Kanadast, 25 Ühendatud riikidest Ameerikast, 60 Saksamaalt, 15 Schweitsist ja Wenemaalt õpetaja Dalton, Peeterburgi konsistorialnõuumees. Saksa lehed ei tea nimetada, kas neid mehi rohkem Wenemaalt oli, wõi ei olnud. Inglise peaminister Gladstone käis Midlothianis oma walijatel külaliseks, keS teda suure waimustusega Vastu wõtsimad. Rahwast oli nii murdu temal wasta, et tõlla aknad rahwa hulga pärast katki rõhutud saiwad. Ka tähtsaid wabameelelisi poliitika-mehi ei puudunud seal, nagu Roseberri, kelle juures ta korteri wõttis. Igat healeõiguselist walijat lastud tema jutule ja ta rääkinud nendega. Egiptuse sõa ülemaks käsuandjaks on kindral Wolseley nimetatud, kes ühes Northbrookiga juba Aleksandriasse  läinud on. Omalt maalt. WiljaMst. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi 11. näitus 18., 19. ja 29. Augustil 1884. Minewal korral nimetatud auuhindade saamise kohta on meil seda täna juure tähendada ja nimelt hobuste jauskonnas, et Aug. Kitzberg Pollist ja J. Raudsepp Holstreft auuhindade saamisest sellepärast ise priitahtlikult tagasi astusiwad, et nende hobused mee! mitte näituse komiteest määratud aega, poolt-aastat, nende käes ei ole olnud. Sellelsamal põhjusel jäeti ka auuhinna mõistjatest  Wiljandi mõisa walitseja Schwalbe must mära, mis kül ka muidu auuhinna wääriline oleks olnud, ilma auuhinnata. Ka jäi minema kord kogemata mälja, et proua Marie Schmidt'i mära ministeer. kiitusekirja auuhinnaks  sai. Siis on peale minewal korral nimetatud meel ka mäljanäitajatest auuhindade määrilisteks arwatud ja aunhindasid  saanud, nimelt naesterahwa käsitööde jauskonnas: Linaste kangaste eest: 1. auuhinnaks sai perenaene Mari Linde Kõust kuld sõrmuse; 2. auuhinnaks sai Minna Treffner siidirätikn  oma ninarätiku kanga eest; 3. auuhinnaks Seltsi kiitusekirjad saimad: Eewa Peeterson Karulast ja Reet Thomson Holstrest. Tekkide eest: 1. auuhinnaks kuld sõrmuse perenaene Dorbek Karulast oma läbimillase moodi tekki eest; 1. auuhinnaks kuld sõrmus neiu Ann Thomson Suurest-Kõpust oma kunstliku poolmillase teki eest; 2. auuhinnaks siidirätikud saimad: Perenaene Kullamaa Wiiratsist, Leena Kisa Kaarlast 2 teki, millase kanga ja kinnaste eest ja peren. M. Reimann Kaamast teki ja bukskini eest; 3. auuhinnaks seltsi kiitusekirjad saimad: Perenaene Ann Bergmann teki ja linase kanga eest; perenaene Eewa Kuuskler Sürgamerest  teki eest; Kadri Wasar Uusnast; A. M. Oniks Läänemaalt ja Loumise Kalu Kõust. Heegeldatud tekkide eest: 1. auuhinnaks siidirätik sai neiu C. Mielberg Põltsamaalt; 2. auuhinnaks seltsi kiitusekirja sai Ann Roosson Tarmastust. Koetud läbimillasete rätikute eest: 1. auuhinnaks: kuld sõrmus sai perenaine M. Saabas Sürgamercst: 2. auuhinnaks siidiratiku sai: Leena Reisik Laatrest rätiku ja teki eest; 3. auuhinnaks seltsi kiitusekirjad saimad: perenaised Ann Nõges ja Mari Nõges Wiljandi mallast, Anu Pekk Kõust. proua Anna Birkmann Wiljandist laudlinade, heegeldatud kardinate  ja sukade eest. Niidi eest: 1. auuhinnaks seltsi kiitusekirja sai Liisu Juhkam Suurest-Kõpuft ja 2. auuhinnaks ka seltsi kiitusekirja perenaine Mall Henno nitsmete eest. WillaSte lõngade ja nendest tehtud wähemate  tööde eest: 1. auuhinnaks sai ministeeriumi kiitusekirja neiu Mari Jõgi Pööglest; 2. auuhinnaks seltsi kiitusekirja  neiu M. Sõrd Pärnust oma heegeldamise ja kudumise  töö ja lõngade eest; 3. auuhinnaks ka seltsi kiitusekirjad  saiwad: neiu M. Kiwisild Jaskast, oma kaela salli, teki ja lõnga eest; perenaine Leena Karu Karksist lõnga ja sukade eest; Mari Kartoffel Laatrest näputööde eest ja Mari Ainson Holstrest kinnaste eest. Wäl j a õmbl emiste ja ilutööde eest: 1. auuhinnaks sai ministeeriumi kiitusekirja neiu H. Linde Waimastwerest oma tepiku ja põlle eest; 2. auuhinnaks sai seltsi kiitusekirja proua L. Tõnnisjon Wiljandist, laastu-kübara eest. Iseäraliseks auuhinnaks sai 10-aastane tütarlaps Julie Tönson siidirätiku, oma nooruse kohta tähelpanemise  wäärilise näputööde eest. Handwärgi tööde eest: 1) Wärwija N. Natus Wiljandist) wärwitud ja trükini  „ A. Nalenius „ j tud tööde eest, 3) G. Kerstens saabaste eest, saiwad ministeeriumi kiituse kirjad. 4) saduksep Seidat Wiljandist, oma shummadani ja sohwa eest ja 5) W. F. Ehrenpreis hea saabaste pealiste eest, saiwad seltsi kiituse kirjad. Iseäralise kunst-töö eest sai W. Jürgenstein Wiljandist  wäljatopitud lindude eest seltsi kiitule kirja auuhinnaks. Sõstra wiinade eest saiwad: 1. auuhinnaks luhkamson Wiljandist ministeeriumi kiituse kirja ja seltsi kiituse kirja 2. auuhinnaks pagar Kelch Wiljandist ja M. Leppik Kaarlist. Neist isewalmistatud  wein maitses nõnda kenaste, et auuhinna mõistjate  arwamist mööda sellel ettewõtel meie maal iseäranis tähelpanemise wääriline tulewik olla wõib. Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts on omal tänawusel  näitusel nii rohkeste auuhindasid, nagu lugeja nägi, wälja jaganud, et need wiöstste iseäraliseks äratuseks ja meie põllutöö edenduseks olla wõiwad. Nimelt on kokkuwõte  järele auuhindasid antud: Hobustele: 1 suur hõbe auuraha, 2 weikest hõbe auuraha, 4 prongs auuraha ja 8 minist. kiituse kirja. Kariloomadele: 1 suur hõbe auuraha, 1 weike hõbe auuraha, 2 prongs auuraha, 2 ministeeriumi kiituse kirja ja 6 seltsi kiituse kirja. Karja produktidele: 1 prongs auuraha, 2 seltsi nimega kuld sõrmust ja 10 seltsi kiituse kirja. Naesterahwa käsi-töödele: 1 prongS auuraha,  6 kuld sõrmust seltsi nimega, 10 siidi rätikut seltsi nimega, 2 minist. kiituse kirja ja 30 seltsi kiituse kirja. Handwärgi ja kunsttöödele: 3 ministeeriumi ja 3 seltsi kiituse kirja. Põllutöö riistade, masinate ja muu metallist ehk puust tehtud kunsttöödele: 1 hõbe auuraha, 2 prongs auuraha, 2 ministeeriumi kiituse kirja ja 6 seltsi kiituse kirja. Aia-, põllu-produktidele, wiljale ja wiinale: 2 ministeeriumi ja 10 seltsi kiituse kirja. Kõik kokku: Riigiwalitsuse 2 suurt ja 2 weikest hõbe ja 5 prongs auuraha; Keiserliku Ökonomia Sotsieteedi 2 hõbe ja 5 prongs auuraha; 8 kuld sõrmust, 10 siidi rätikut, 19 ministeeriumi kiituse kirja ja 68 seltsi kiituse kirja, see on: 118 auuhinda. Nende hulga auuhindade  järele oleks pidanud küll osawõtmine näitusest suurem olema, see.on: rohkem loomi ja asju piaks kokku toodama. Ainult õige täieliselt ja rohkeste oli tänawusel näitusel naesterahwaste käsitöösid, 347 asja, mis meie Eesti eitedele ja neiudele tõeste suureks auuks on. Lõpetame  selles lootuses oma aruannet, et meie tulewane näitus  igapidi weel täielikum olema saab ja Eesti mehed oma ergadest naesterahwastesi enam taga jäeda ei saa tahtma. Siin piame weel üht tähtsat asja tulewa näituse  kohta nimetama. Sillakohtunik härra V. von Helmersen,  kes seltsi palwe peale ka elajate janskonnas auuhinna  mõistjaks oli, kinkis seltsile 40 rubla tulewa näitusel  kariloomadele raha auuhinnaks. 25 rubla saab talupidajast  näitusele toodud ja esimese auuhinna wäärilisekS arwatud puhast werd pullile ja 15 rubla talupidaja segawerd  lehmale. See raha auuhind saab ühes auurahadega  wälja antud. Seltsi president awaldas seltsi nimel kinkijale tänu ja on see lahkus ja meie karja kaswatamise  edendamise awitamine tõeste tänu ning meelespidamise  wäärt. Riigiwalitsus ja töised auuhindade andjad tahawad oma kingitustega meid ergutada, seepärast osawõtma,  rohkelt kõik osawõtma, et meie armuline Riigi- Jsa ka oma riigilaste eneste edasipüidmise tahtmist tubliste  näeks. Kõrgemalt poolt tehakse palju meie elujärje parandamiseks ja edendamiseks, millepärast ka meie kõi- 1884 56 36. Sakala.