Tallinna Sõber Kj io. Kuues aastakäik. Tallinnas, st. HZaaslii-kliii Mival IM. Uleiildne nealthl Etstirnhivale «aa! ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnal Ltudfor»'i päriate trükimaja»: H rubla, 40 kop. pool-aastas 1 rubla 40 kop. Koju eht postiga saadetud: ,„ta« < rubla pool.aaSta» 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea eljk selle aseme pealt S kap. Tellimised wöctakse wasta: Hallluuus: Lwdfors'i päriake trükimajas. SeterSurgis: J. S. Seelaudt, dsuuspeua» Ai 54. Uartus : ZZ. Aust. - Alakweres : L. Wattly. haides: A. Seidelöerg. Kapsaku-: H. Kollõerg. Lihulas: A. Bülk»er'i poodis. Mkjandis : H. Z. Karowst raamatupood. Kuuresaares: W. Lauge.—Maal- kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F- Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport NÄÄilkcriN-lloxiT.l «-«»»»»«, Omalt maalt. Tallinnast - ~Grashdanin" ja Baltimaa asjad. Keisruplihad. Raudteede plaanid. > M-glSt-r, surmad _ Laamäpiinajad. - Ilmad. -Kadrina kihelkonnast-. Hõbepulmad. - Pärnust: ttliSnnete surm. Viljandist: KirikuwaiaS liuni. Peterburgist: Keisrikojast. Saksamaa Keisri j fllndimisepääw. Admiral Lessowski j-. Erausuliste acaleht. Samaarast : Kaks kuja. Wõeralt maalt: Saksamaalt.  AnStria-Urigrumaalt. Schweizist. Prantsusmaalt Inglismaalt. Rootst-Norrawaalt.  Egyptusest.  Ameerikast. Jutu leht: Pärijad. Õkendns. Kirja waStused. Kiriku teadused. Omalt maalt. Tallinnast. 3uba sagedast oleme meie sellest elawaosawõtmisest  rääkinud, mida mõned Wenekeeli lehed, iseäranis  nendanimetatud ,wabameelised" lehed meie kodumaa  ja meie rahwa waSta näitavad. Pilkais kirjadest arutatakse, miS kõik Riigivalitsuse poolest Vallimaa kubermangudes  peakS tehtud ja sunnitud saama, et nimelt meie maawalla kogudused sellesama joone peale nihkuksiwad, kus Weneriigi seespidiste kubermangude maawalla kogudused juba seisawad wõt seista. Osavõtmine on jo iseenesest wäga armaS afi ja meie peakfime oma Wene sugust kaaskodanikkude  wasta kõige selle hea eest tänulikud olema, mida nemad meile pakuwad, kui see tõeste seal juba oma tulusat mõjuvust üles näitanud, rahwast jõukaks ja nõukaks teinud, korralist elu ja haridust järje peale tõstnud, headust ja õigust igal poolel walttsema pannud ja kurjust ja ülekohut  igal poolel lämmatanud oleks. Nii armulisest ja wabameelisest südamest aga Wenemaa  seespidiste kubermangude maawalla koguduse seadused pärast maarahwa wabaStamist ka antud saiwad, nii wähe on need tänine sealise rahwa elukorda tõe poolest lõbusaks teha suutnud. Aga needsamad lehed tuuuiStawad ka, kulda Wenemaa  seespidiste kubermangude põllutöö aast-aaõtalt rohkem  raisku läheb, tuida koguduste wõlad ja rahwa waesuS ja wiletsuS aast-aastalt kaSwawad, kuida rahwakoolid  kosuda ei taha, kuida hingemaaks jägatud koguduse maa tema osanikkufi ja nende perekondasi toita ei suuda, nenda et , peremehed" külakondade ja koguduste kaupa suvedel sadade werStade taha tööd otsima rändama peavad,  sügisel aga palju muud tagasi ei too, kui neid kulutatud  ja räbaldatud riideid, mida kewadel kottu tervelt kaasa wõtsiwad. Za needsamad lehed tunnistavad edasi, kuida vabastatud maarahvas nüüd omaS viletsuses Juutide ja teiste kasulaenu toimetajate laenuorjakS langeb, mis tõeSte raSkem kanda on, kui päriSpõlwine elukord kristliku mõisniku  all oli. Ja nemad jutustavad selle kõrwaõ tükikefi  nagu seda, kuS ükS töömees palaval pääwal poemehele kaks kopikat palga eest wõlga jääda tahtis, keS seda aga ei lubanud, et töömees kalja pudeliga ära jookfiS ja pärast kaks kuud vangis iStuS, enne kni kohtu otsus tehtud sai, mis teda ka veel mõnekõ aeakS vangi mõistis. -- Keegi ei või ega taha flin seaduse andjaid ehk koguni seadust ennast hukka mõista,  aga ükõ viga peab kõige selle seeS olema ja selle viga ülesotsimiseks ja parandamiseks on meie kõrge Riigivalitsus  just nüüd hoolsas töös ja meie ja meiega üheS kõik siged isamaa pojad soovivad ja loodawad. et see wiga pea leitud ja parandatud saaks, et meie suur isamaa ja meie Wene sugust kaaskodanikud pea selle järje peale tõuSta wöikfivad, mis nende kohaline on. Kui aga meie kõrge Riigivalitsus nüüd just selle wigaduse  või puuduse ülesotsimise kallal tööl on, mis Wenemaa  seespidiste kubermangude maarahwa elukorra üles- Sitsemist lämmatab, fliS on see seda kentsakam, et need Wenekeeli »vaba meelised" lehed just nüüd meile sellesama elukorra Põhjust, see on Wenemaa seespidiSie kubermangude  maa- ja taluseadust, selle seaduse tänine veel üles leidmata wtgaduSteta üheS, meile pakuwad, kuna nemad ise tunnistama peawad, et meie maa- ja põlluseaduste mõnul meie maarahvas wägewast kosunud on, nii palju parandamist ja täieldamist need seadused iseenesest ehk ka vee! tarvitada voikfiwad. Ja Wenemaa seespidistes kubermangudes  oli palju kergem uut taluseadust anda, kui flin. Seal langes kõik uuendus nenda nimetatud ,puhta laua" peale, seal ei olnud tänine taluseisust ega taluseadust, mida enne eest ära pühkida tuli, kui uut seadust selle asemele asutada võis. Koguni teine lugu on selle poolest meil kodumaal. Meil on ikka, ka pärispõlwe kõige rõhuvamal aeal, aaStast 1710 künni 1816, talu seisus ehk taluperemehed  olnud ja meil on kindlad talukohad olnud, mitte koguduse liigete osad, nagu Wenemaa seespidistes kubermangudes. Meie kodumaal seisawad õigused ja kohused  kohtade ehk maa ja pinna peal, mitte hingede peal. Kohtade, maa ja pinna pidajad on siin üksi aga nende õiguste ja kohuste kandjad, mis kohtade omadus on, niikaua  kui nemad kohtade pidajad ehk peremehed on. Ilma kohata on nemad täitsa vabad. Kõik see elukord, mis aealoulikul  teel meie kodumaal siginud on ja mis uueste korraldatud ja täieldatud saab, nii pea kui sellest enesest uued elutarwitused välja kasvavad, kõik see peaks enne ära hävitud ja välja pühitud saama, kui meile neid Wenemaa seespidistes kubermangudes nüüd maksvaid maaja  taluseadust anda wõiks, mis kõikide tunnistuse järel ja tegeva elu nähtuste järel ise nii kibedast parandamist tarvitavad. Ka ksik meie kindlad talukohad, nenda ka päriseks ostetud talukohad peakstwad ära lõhutud ja koguduse  maaks muudetud saama, enne kui siin üht niisugust rahwakogudust asutada võiks, kui see Wenemaa seespidistes kubermangudes on. Ja üksiainu talukohad peakfiwad  lõhutud ja hävitatud saama, mitte ka mõisad nende maadega, sest need on Wenemaa seespidistes kubermangudes  ka puudutamata jäänud ja meie Keiser ja Herra on veel hiljuti selge sõnaga kinnitanud, et need ka edaspidi  puudutamata jääma peawad. Mitte möisade ja mõisnikkuoe wasta ei jookse fiiõ need ,wabameelised" osavõtmise), vaid üksi ja ainu talukohtade  ja taluperemeeste vaSta. Kui suurt segadust, sassi, mässu, häda ja ahastust üks niisugune vägivaldne lõhkumine,  talurahva keskiS sigitaks, kuida see kõiki Eesti üleSõitsewat elukorda ja haridust maha rõhuks, sellest ei näi ,wabameelistel" lehtedel aimu olema. Need ei tunne meie maad, meie maaseadust, meie rahwast ega meie rahva elutarwitust, vaid igatsevad aga üksi ja ainu meie maad ja rahwast Wenemaa seespidiste kubermangu maaga ja rahvaga ühesuguseks nühkida, kni ka meie maa ja rahwa kosumise kulu peale. Nende osavõtmine ja armastus meie rahwa wasta ei ole mitte mehe osavõtmine sõbramehe elukorrast. —Weel kentsakam on aga see, et uimelt ,Wirulane" ja ,Walgus" nende Wenekeeli lehtedega ühes nõaus on ise aga jälle teises paikas Maaomanduse püüdisest" juhtkirjas? kirjutavad nagu ,Walgus" seda oma Nr. 16 sees algab, kuna ometigi, maaomandusel" selle põlluseaduse ja maawalla  koguduse seaduse all aset ei ole, mida nemad meile pakuwad. Kõige kergem kohuS, mida meie seesuguste lehtede  peale mõista võime, on see: anna neile andeks, nemad ei tea mis nemad teevad!" Ainus Wenekeeli leht, mis tänine natuke arusaamist meie kodumaa elutarwituSte kohta näitas, ja nende eest koStiS, on ,Grashadanin", mis paari aasta eest Würst Meshtherski läbi asutatud sai ja tema toimetuse all ilmub. Meie ei ole sellest lehest oma lugejatele tänine veel midagi rääkinud, sest et see meile natuke üleliiga Meshoidaw" olema ja rohkem ühe seisuse kui seisusliku elukorra eest kostma näitas, ja et meie teda selle pärast õiete usaldada  ei võinud. Nüüd on Mashdanin" jälle üht kirja Baltimaa kubermangude üle maailma ette saatnud, millest meie näeÄe, et Würst Meshtherski meie kodumaad mitmes tükkis rohkem ei tunne kui tema- „vabameelised" suguvennad,  ja et temal wiimases otsas ka palju teist eesmärki  ei ole kni neil, ja see ei ole rohkem ega wähem kui Eesti ja Latt rahwa Venestamine. Grashdanini" kirjast kõlavad nüüd kõik teised  Eestikeelt lehed, igaüks arutab seda omal wiifil ja ka meie tahame oma lugejatele ütelda, mis meie sellest arvame. Esiteks räägib mõnest asjast õige osavalt ja mõistlikult, ja kaebab nimelt selle üle, et igal poolel kus rahwa venestamist nõutakse, seda kiusamisega ja ässitamisega  korda saata katsutakse, mis kõige riigile ja kohalisele, maakonnale ühetasa kahjulik on. Siis kirjutab ,Grashdanin" Vallimaa kubermangude kohta ja ütleb: vJkka raskemaks jääb aru saada, mis meie tahame, missuguse poole kaebtustel aSjalik põhjus on. mida riigi tõsine tarvitus pärib. Wist on Baltimaa kubermangudes palju hea kõrvas, mis alleshoidmise väärt on, ka korratumaid  ja kahjulisi asju, mis ara kautada tulevad. Ühed tähendavad maaseaduse ja maata talurahva, kul kõige paha põhjuse peale. Aga, hoolimata nendest otsata raskustest,  mis selle küsimise seletamisele wasta astuvad, tõuseb selle juures ka see politikli? küsimine: kas on mõistlik, ühes Wenemaa jäus just nüüd üht nii sügavat ja kõiki tuhinat äratavat ja liikuma panevat sel slikku küsimist üleS kihutada, ilma et kindlust oleks, kas fee asi ka rahus ja mõjuval kombel võib seletatud saada? . . . Teised arvavad: mõisnikud oma üleelanud õigustega ja eesõigustega  olla kõige paha juur. Olgu; arvame kord et see paha on, kui Politsei, teiste kohtute ja valitsuse võimus mõisnikkude käeS seisab. Aga mis peab siis tehtud saama? Kas peavad seal meie kohtud, meie Politsei ja meie Maa k on na-ko g ud asutatud saama? See tähendaks,  kõige selle asemele mis seal aastasadades aealon käigust siginenud on, midagi seadma, millel seal alust ei ole. Kolmandemad ütlevad: riigi- ja maa kohtutes  ja asutustes peab Wenekeel ametlikuks keeleks pandud  saama!" Aga kuida kui selle läbi üleüldist sassi köikeis valitsuse asjades sigib, mis kohalistele tarvitustele  kahju teeb? .. ." Nii kaugelt, võiks ,Grashdanini" kirjaga pooliti rahul olla. Seal ei ole küll seletatud kuS see ,paha" õieke on, millest ,wabameelised" Wenekeeli lehed räägivad, aga seda teame meie muidugi, et ,Grashdanin" just nende osa ei wsta, vaid pilgates kirjutab. Meie omalt poolelt tähendame aga siin veel, mis meie juba sagedast tähendanud oleme: Kõiki ,paha" ei või ükski ilmalik seadus maailmast hävitada.  Olgu seadused nii suure hoolega ja osavusega kokku kunstitatud kui iganes tahes, ikka saab ühe vägivaldne  meel teist piigtstama ja rusuma, nii kaua kui Õnnistegija igawane käsk: pead oma ligemist armastama, nagu iseennast," veel milte vägiwalda ja ülekohut inimeste südamekest välja pühkinud ei ole. Tahetakse kord rääkida, mis ühegis maakondaS olla, siis võib seda üksi teha, kui lugu seal teise maakonna kõrva arvates, pahem on. Seda ei või jo aga Baltimaa  kubermangudest, Wenemaa seespidiste kubermangude kõrvas, meie rahvaelust, haridusest ega kohtutest keegi ütelda. Meie maarahvast, ka wabadikkusi mitte, ei ole veel ükski häda sundinud sadade verstade takka ,tööd otsima" minna. Meie koolid on Jumala abiga kosumas. Meie kohtutes ei ole veel üht avalikku varast, petjat ehk koguni mõrtsukast  ilmasüütaks mõistetud, kui tema süü tõeks tunnistatud  oli, ja meie kohtud ei ole veel kedagi ühe pudelitäie kalja pqrast kaks kuud eeskuulamise vangis istuda