kirikute ja kooli asjad; termile hoidmisest, maa niasa pidamisest ja ka wilja puude ja aja au isa harimisest. Jutu tuas loodame  tuleival aastal algus jutnsid, mis meie kestes sündinud ette kanda, mis armsad lugeda ja kenad lunida; ka nalja nurk saab järgest tüpse kraamiga täidetud olema. Meie eneste wabel öölda: kipitab meil üks hale naljatas orja põlire lugu, mis mitte tuulest ei ole wälja luuletud, maid sündinud  lugu on. Soowime siis, et meie praegused sõbrad aegsasti tuletud uue aastaks tellimist tuntama  ja päälegi soowime, et iga üks endine lugeja ka töist uut sõbra seltsi tooks ja kaks lehte übe asemele telliks! Sest mida suuremaks lugejate arw sigineb, seda mööda laguneb meie leht laiemaks, —ja jutu wõiin läheb mõnusamaks. Päris patune luuletus oleks see, kui keegi seda mõtleks, et meie Saarlaste aealebte selle mõttega olema asutanud, et see läbi Imad teenistust leida. Ei mitte; maid raluva hariduse ja silma ringi laienduse pärast oleme seda teinud. „Saarlane" maksab kihelkonna postiga aastas 1 rbl. s<l kop., kroonu postiga 2 rbl.; pooles aastas kihelkonna  postiga 1 rbl. ja kroomi postiga 1 rbl. 25 kop. Raha palume tellimisega sisse saata. Hüüd termist kõigile anastad sõbradele soowib „Saarlase" Toimetus. kui oleks see walskus, petlik, sunnitud. Ma olen Bettytt nuttu korda tähele pannud, ja see näitab mulle, kui ei arivaks ta sinuga  miuc auufaSti." „Nüüd kuulgu uks niisugust poissi," naeris mana Nrra. „Dn jo mull ometi see neer tüdruk juba mittu aastat tee«iSiuies.  ma ci wöi mitte kõige «õhemat ta üle kaebava ja minu wcnna poeg tahab kcrm ta rõõle murda! Ei, ei, mo poeg," rääkis ta rõmemas roonis edasi, „siin olev la ekn teel. Ma tunnen Bemn kauem kui ima ja ütlen sulle otte kobe, et ma rõemus olen, et mull nittugr.uc verenaene sm Ninu Jumal, mis sugune «.abc rcma ja endise tüdruku «ahe! on, Kõik olid minu koii paal wäljas, kmk marastaiid sa pcttid mind, aga Betty mc mao ikka minu kalu põäle, ta on ikka Ntir.u rcrmne räran mures. Ei, ei, Tom, nm. rr. '.... u.ttorus!" ~Na annan jo päämeclega järele," waõtn.s neermccs ~ja ci olek v.a ka oma motrid m.a« aidanud, kui sa ne mind «k ci olek üles kurwnud, kartuseta ütlema.: kas minu! sinu majas bää 0u... i-ZLd Beitu käest wecl ük kord selle bnkkas mõtte raran endeks paluma," rrastes mana onu, ~icda «öm raa sulle ~Na ttmncn s-eda isegi," «aetas Torn, ..aar nüüd ci taba ma ka mine enam aina miim, maid «e.driku «inna. kui ma enne see kuulutuse olen muretsenud." Siis tõusis ta üles, rapputa.s südamelikult  onu kütt ja ruttas tuast wälja. Kähe aega enne seda, oli Mis; Vetti? ukse tagant ära läinud, kus ta nii kaua luurinud. Tema peenikesest kuulmisest ei olnud mitte üks sõna tähele panemata jäänud, mis onu ja noormees rääkinud oliwad. Õleks Mr. Blessington nüüd oma perenaiste  pölastawat pilku näinud siis ei oleks ta enam Tonn arwamistc wasturääkinud. „See poiss peab majast malja saama," urises Bctty wiha pärast hambaid kiristades, iie cr. esile, kui ta kööki läks. „See ei passi mulle sugugi et tema kõik minu lootuicd rikub. Arwasin ma ometi lühikese  aea eest, ct see mana härra seista üksi maailmas. Kas ennast muidu nii ära salgama olen pidanud? Äga ma arwasin, ct ma oma härra ohmerdewa muretsemise ja macwaga ranutsemise eest üks kord tema «ara pärija pidin olema. Saäl ilmub korraga see hulgus manna poeg! Aga sellegi pärast ei pea Blcssmgtom rikas rärandus nunn käest pääsema. Aga kõige esirc peab Tom kk nr ale muretsetud saama, võisid osad siis minu ja Bobi loosiks. Kümctre sõnade zuurcs ueasiLS ta reemuböiskana maakega cneic Lmter, ja näircs mälm, kui osi ts juba krai tema omadus. Aaiusist aega andes raasi.s ta jälle iseenesele: „Tce on ometi Ü6na kena, et ma selle mõtte pciäle tulin, Bobit singi kauplejat mängida lasta; nõnda wõib ta takistamata majase tulla, ja minuga katku saada, ja et see meel sngedamine  sünnib, tahan raa talle mõnda muud kaupa müüja anda. Ah, ah, ah, mo uhke härra Tom," naeris ta metsalikult, „teil ci saa marsi midagit enam teie onu feinde uaabelt otsida olema." Nende sõnadega läks perenaenc nagu jälle siledamaks  ja ühe õrna naeratamisega läks ta köögi tüdrukule käskusi andma. Töisel pääwal kuulutasid New Jorgi pääma lehed, et üks noor mees uimega Hermann Forstmar, pärast auru laewa Washingtoniga seie rnleiuiN kaduma on läinud, ja sellele, kes tema elu asemest tarwilMu tüütust teab anda, 10 naela waema valguks saab antud. >leik tüütused olla Mr. Blessingtoni juures, Amirystrect NrÄK üles anda. Täna ilzuus mana bürra junreS jälle see singi müüja, kelle leba mood Blessiugkonile  kartust ja hirmu püüle oli ajanud. Ta pakkus maga haid lumetud morstind müüja ja liias meel juure, et tema toidu kambris meel muud mäga büäd sööma kraami olla. „Kui see härral meele järge on," lõvetas ta oma euuxakliku kõnet, ~nis i-aan tna iga nädala leia tulema ja selle eest muretsema, et malitseja härra m-.nuga laad rabul olema." (Järg jääb tulema.) Isamaalt. Muhumaalt. Sügise on kätte jõudnud,  iga peremees waatab omad aidad ja keldrid järele, kas küllalt oma perele aastast  ülespidamist arwab olcwat. Jah suureni  jagu neist kiitwad et see aastane kalasaak  rohke olnud ja ei teagi hulgal aeal niisugust saaki enne nräletawat. Asta on ka noid pereuieln, koll oi mcrcpüüsed õige koiva paal ci olc, kes oma kala marandust suuremat kaubaturule ci mai saata, need, kcllcl head mõrrad on 8 kl) jahm sü ammud, mõimad rõõmuga Loozat tänades oma kalamarauduse paale maata ja tIN 3t) tündrid raha mastu tünder madetada. Endsed merepüüsed: inöörgud ja noodad kautamad aast aastalt ikka enam oma tähtsust, ja uued püüsed, mõrrad astumad  asemele. Pellukasu, ruaid ja odrad mõlemad on läkistiku keskmist saaki wälja anuud, mõnes koda» ka waenc. saak oli suurema  jäul üsna hea. Heina kasu oli hea ja saadi korralise aea pärast kõik termelt oma rammu sees kätte. Kui rugi orase pääle maata me, siis veame küll imeks panema, tust see. tuleb et, suurema säu talumeestel see üsna heaste korda läheb ja suuremat wiga ühtit? aga enamiste kõik mõisa põllud ja arwa mõne tlllal ka, on üsna macsed ja mõnel üsna mustad, et muidu aru ei saaks kas külipõld  on, kui mesiwaud seda ei näitaks. Nagu laialt mitmes muus kohas, nõnda oli ka siin rugi külipõllul kaks wiga juures:  põud ja põllu uss. Kus oras üles tärkas, sääl hakkas uss kännu päält orast ära sööma, ja seda mitte arwendades waid üsna paljaks. Mõnes kohas ei tõusnud jälle oras kuiwa pärast ülessegi. Pärast minnast wihma oli punast rugi orast küll naha, aga Mihkli kuu öökülmad panid selle kiduma ja kasu kinni. Aga küida juba ööldud, on suurema jäu waikse maa pidajatel  tükkis teine ja hõlpus asi. Mustjalast tulewad meil wäga kurwad sönu-uid. Täälnc õpetaja E. Pilberg on 2!>. Sii.ua kuu pääwal lil lillese raske haiguse  järele oina elukäiki lõpetanud ja Jssan.da  rahusse hingama läinud. Tema on 3 5 aastat 5 kuud manaks saanud ja 7 aastat Mustjala kogudusele Jumala söna kuulutanud. Lesk proua ja 3 nõtra lapsukest  nutmnd tema järele ja nende kõrwas leinab leseks jäänud kogudus oma hüäd ja truu hingekarjast, keS ikka armastuse ja tasase maimuga neid jõudnud juhatada ja õige teele saata. Ta hingagu nüüd rahus omast waewast.Õnnistegija armu süles. 111. Waljalas 15. Wiina k. p. Lõbus sume aeg on mööda jõudnud ja sügise oma wilu tuulede, wihmaste ilmadega ja pitka pimeda öödega asemele tulnud; puud laiemad  tuule sunnitusel lehti maha ja öö külmad kuulutamad talme tulemist. Mööda teed edasi kõndides, ehk üksikult kohegil wttlja seistes tuleb ilus sumi kõige oma lõbustestega meele ja sunnib mägise laulma  : Kus on nüüd jäänud päesukesed Ja ööpik lõbus laulu lind? Kus lõõritajad lõokesed? Kes sumel rõõmustasid mind. Kõik on sojale maale läinud ja ka inimesed  otsiwad omale majade seeS marju paika ja kogumad sooja tuba koku, kus sagedasti mööda läinud sume tööst ja põllu saagist kõneldakse. Wauad pere-taadid rääkiwad siis sellest, mis nende toimetusel pere üles pidamiseks sisse on tulnud ja ncude juttu järele wõiu ka mina Saarlase lugejatele täätada, et milja saak meie pool keskmine olnud, mõnes tuhas ka kehwa poolile; üsna hääd käsmu ja wälja andmist  olnud arwasti leida, aga kartuhwli saagi üle ei ole kuskil pool palju nurise» mist kuulda, selle mastu olla aga kaapsu saak kaunis waene. Lehtede pitkus ja lai-