saatnud, ja ettevalmistamised oliwad ka nii suuri kulusi teinud, et seltsil neid ilmet näituse pidamata wäga raske oleks kanda olnud. Mis siis muud, kui näitetoimekonna  liikmed astusiwad kindlal meeles kokku, ja Wõtsiwad nõuuks, tulgu mis tuleb, näitust 27., 28. ja 29. Augustil ära pidada. Tänu linnawalitsnse herradele, kes näituse jauks platsi kõige seal peal olewa laada poedega, mis käsitööde väljapanemiseks wäga omased oliwad, ilma hinnata tarwitada andsiwad, ja seega seltsi kulusi peale 199 rubla wähendasiwad. Esimees Toots palus omas teretus kõnes linna elanikust,  et nad waatamas käimisega näitusest wõimalikult rohkeste osa Wõtaksiwad ja ka nõnda seltsi kulusi wähendaksiwud.  Näite - toimekonna liikmete rõõmuks on ka see palwe heaste mõjunud, sest 2599 inimest igasugusest  seisusest käisiwad näitust waatamas, mis joogimaja nüriga übcs seltsi kulud tasus, ning paar sada rubla tulewa näituse asutuseks weel ülegi jäi. Wiimasel näituse päewal (29. Augustil) jagati loomade ja käsitööde eest näiteplatsil awalikult auuhindasi  wälja, mis imewiisi rahwast näis waimustawat. See kinnitas seltsi lootust, tulewal aaStal näite asutust weel julgemalt ette wõtta. Auuhindade wõitjad oliwad järgmised: Loomade eest. I. au u palga, Riigiwalitsuse suure hõbe auuraha  sai Joh. Boström Räämalt oma aastase Eesti-Berberi tõugu talu eest. 11. auupalga, Riigiwalitsuse weikese hõbe auuraha  sai J. Tammann Torist oma 4 aastase Eesti- Soome tõugu täku eest. 111. auu valga, Riigiwalitsuse was? auuraha sai Hindrik Kruusmann Keblastest oma 4. aastase Eesti-Ardeni tõugu täku eest. 1. auu palga, 4. Riigiwalitsuse kiituse kirja s"i J. lacke kaubamaja Pärnus oma 5. aastase Eesti- Ardeni tõugu sugumära eest. 2. Riigiwalitsuse kiituse kirja sai C. Ammende Pärnust oma 8. aastase Orlowi tõugu täku eest. 3. Riigiwalitsuse kiituse kirja sai C. Ammende Pärnust oma 8. aastale Orlowi tõugu täku eest. 111. auupalga, Pärnu Põllumeeste Seltsi kiituse kirju saiwad: 1) Karel Siimann Arest oma 3.' aasta'e Eesti-Ardeni tõugu täku eest. 2) Mihkel  Soobik Talist oma 4. aastase Eesti täku eest ssee hobune oleks 11. auupalga wäärt olnud, kui tal mitte preid skärnad) poleks jalgus olnud). 3) Jaak Haas Torist, oma 3 aastase Eesti-Ardeni tõuugu täku eest, ja 4) M. Tammpuu Wana-Wändrast, oma 2V- aastase Eesti-Orlowi tõuugu täku eest. I. auupalga, Riigiwalitsuse weikese hõbe auuraha  sai H/. Nõmm Andrust oma aastase segiwerd  Angleri tõugu lehma eest. 11. auupalga, Riigiwalitsute wask auuraha sai M. Michelson Jööprest  oma aastase Angleri pulli eest. I. auupalga,  1,. Riigiwalitsuse kiituse kirja sai proua Norrenberg Närnust oma 1V» aastase segiwerd Angleri  tõugu wMika eest. 2. Riigiwalitsuse kiitusekirja sai J. Tammann Torist oma 2V» aastase Algäuer'i pulli eest. I!l. auupalga, seltst kiituse kirju saiwad:  4) J. Juntson Pärnust oma Eesti lehma eest, 2) emand Jänes Pärnust oma 7. aastase segiwerd Angleri lehnja eest. 111. auupalga, 5 rubla raha sai Juh. Sutt Tõstamaalt, Eesti lehmade kasvatamise  eest. i / PiimatallLtuse ja wõi eest. I. auupalga, Riigiwalitsuse weikese hõbe auuraha,  sai J. Tammann Torist oma Soome wiisi järele sisseseatud eest. I. auupalga, Riigiwalitsuse  /kiituse kirja sai K. Kull W.-Wändrast hea wõi eest. j 11. auupalga, Pärnu Põllumeeste S. kiituse kiruu saiwad: T. Kull Patist ja A. Linde W.- Wäydrastlhea wõi, ning emand Schmidt Taalist hea seebi eest/ Kõigesugnse käsitööde eest. I. auupalga, Riigiwalits. suure hõbe auuraha,  sai herra Sebulke Pärnust hea põllutöö-riistade ja masinate eest. 11. auupalga, Riigiwalitsuse wask auuraha, sai J. Uritam Weldsalt oma tehtud hea oreli eest. I. auupalga, Riigiwalitsuse wask auuraha,! sai E. Kull'i õlleköök Pärnus hea õlle eest. I. au u Valga, 1. Riigiwalitsuse kirja, sai sepameister  Ä- Tammann Pärnust ilusa surnu ristide ja hea rauf saani eest. 2. Riigiwalitsuse kiituse kirja sai H. Puls'i õlleköök Pärnus hea õlle eest. 3. Riigiwal tsuse kiituse kirja sai J. Thal Pärnust, hea kinnaste eest. 4. Riigiwalitsuse kiituse kirja sai O. Räämalt, hea lubja põletamise eest. 5. Riigiwal itsuse kiituse kirja sai H. Arnemann Pärnust, wask tatiga sugade eest. 11. auupalga, Pärnu Põllumeeste Seltsi kiituse kirju saiwad: Sepp Pallitser  Torist walatud terasest tehtud hea kirweste eest, O. Roosmann Pärnust hobuse kabja rauade eest, Capt. J. C. Meybaum Pärnust ilusa nikerduse tüöde eest, J. Berens Pärnust zinkist walatud tubaste ilu asjade eest, G. Saart Pärnust hea wokide eest, M. Kalm Wiluwerest wasest tehtud kanga kudumise niite eest, Wilmson Koongast oma tehtud leierkasti ja lõõtsa- Pilli eest. Aia- ja puuwilja eest saiwad: I. auupalga,  Riigiwalitsuse kiituse kirja M. Tammpuu, W.-Wändrast wäga hea õunate eest. 11. auupalga, seltsi kiituse kirja A. Uwa Kaelastest hea õunate eest. 111. auupalga, Karel Martenson Nulust hea kartohwlide  eest 3 rubla. I. auupalga, Riigiwalitsuse kiituse kirja, saiwad  naesterahwad oma näputööde eest: Neiu M. Sõrd, õmbluste eest, neiu Leesment Talilt ilusa Eesti kirjas koutud teki eest, proua T. Kull Patist willase kangaste eest, proua L. Tammann Torist ilusa koutuste eest, neiu Els Mägi ilusa näputööde eest. 11. auupalga, Pärnu Eesti Põllumeeste kiituse  kirju saiwad: neiu Anna Timm Kaelastest kunstlikult  koutust tekide eest, neiu Laura Suburg Wana- Wändraft ilusa näputööde eest, neiu A. Sokarew Wana-Wändraft ilusa näputööde eest, neiu Elise Aspe Pärnust ilusa näputööde eest, neiu Victoria Müller ilusa näputööde eest ja emand Jacke Tõstamaalt ilusa naesterahwa wööde ja muu näputööde eest. 111. auupalga, 5 rubla raha sai Liisa Martinson  Nulust oma ilusa teki eest, emand Säbelmann 10 rubla, A. Oidermann 5 rubla, J. Sutt 3 rubla j. n. e. Riigiwalitsuse kiituse kirju saiwad weel: H. D. Schmidt'i kaubamaja Pärnus põllurammu, nimelt Superphosphati wälja lautamise eest weikese põllumeestele  ja R. Barlehn'i kaubamaja Pärnus sellesama toimetuse eest. J. B. Specht Pärnus wiinade wälja seadimise eest. Auuhindade wäljajagamisega lõppis ka näitus. Näite - tvimekonna liikmed on Võimalikult kõik teinud, mis selle asja edendamiseks tarwis oli. Nad toimetastwad  kõigest jõuust, et meie Põllumeeste Seltsile selle näituse läbi auu ja meie agarad põllumehed,sellest kasu saaksiwad. Kõik tvimekonna liikmed, keda seltS selleks waliS, tegiwad oma tööd, mida nende kätte usaldati, wäsimata ja rõõmuga, ning kasu, mis nende toimetamisest rahwale tuleb, on neile tänupalgaks. Ruhjast. Kuda Läti ajaleht „Balt. Westn." kirjutab, protsessib praegu Ruhja alewiku walitsus kohalise kiriku wõõrmündri- ja kirikherraga. Kirikherra  ja kirikuwõõrmünder nõuawad iga alewis olewa korstna pealt 1 rbl. 20 kop korstna - maksu, mis neil ühe wanaaegse seaduse põhjusel õigus olewat  nõuuda. Kui umbes 30 aasta eest tagasi praeguse Ruhja alewi asemel üksnes mõni maja ja üks kõrts seifiwad, siis on küll mõned elanikud kirikherrale iga korstna pealt 1 rbl. 20 kop. lubanud maksta, mis nad omal ajal ka täitsiwad. Ajajooksul  jäenud aga asi unustusesse, ning nüüd, kus Ruhjas juba 1400 elaniku on, nõuetawat korstna maksu uueste. Walgast. 21. Augustil pidas Walga linna Eesti Aleksandri kooli naesterahwa abikomitee Lambert'i  pärijate lahkest lubatud ruumides Aleksandri kooli heaks basaari, kellest siin paar sõna tahtsin rääkida. Preili Undritz, abikomitee president, on oma kaaslastega wäga tänuwäärilist tööd selle basaari heaks teinud. Neiud ja noorikud kogusiwad endid iga „neljapäewa õhtu" oma presidenti juurde kokku ja pühendasid mõned tunnid meie kooli heaks tööd tehes, kus juures mõni noor mees neile kangest Kalewipojast ehk mõnest muust wanaaja wägimehest ette luges. Sarnasel ja ilusal wiisil on meie wirgad noorikud ja neiud õige rohkeste ilusaid asju walmistanud, keda basaaril küllalt imestada ei jõutud, mis „nõdrad" armastuses ja kindlas meeles oma isamaa wastu on jõudnud korda saata. Basaari ruumid oliwad pärgade ja lipudega kenaste kaunistatud, ja pidu maja ukse peal lehwitas Eesti lipp oma tähendus-rikka wärwidega. Basaari müügi-laua pealt tõstsinad ilusad vitsewad lilled kalli asjade wahelt oma õitsewaid päid püsti, mis eest kunstkärner Kulli wäga tänada tuleb. Karksi meestekoor elustas oma ilusa lauludega wäga tänuwääriliselt  koosolekut ning osawõtmine wõeraste poolt oli nõnda suur, kui seda waewalt loota wõis. Mitmed Eesti neiud oliwad ilusas rahwa riides pidul, mis wäga kiita tuleb. Kui keel ja kirjandus asjad on, mis ühe rahwa iseloomu ja rahwust alal hoiawad, siis on seda ka wistist rahwa riided; kauks meie rahwa riided ära, siis oleks ka üks osa meil rahwusest kadunud. Kui see iga waatajat silma ülendab, neiut kerges lihtsas rachwa riides, hõbe sõlega rindaS säramas näha, siis on see silmale nõndasama tume, kui naesterahwas soojas tuas ehk liiategi tantsu põrmandul pitka kuube seljas kannab, nagu seisaks ta Küünla kuul pakase külmaga õues. Meie esi-emad kantsiwad kardades särawaid körtisi ja seelikuid. Kas meie neiud neid nõndasama ei wõi kanda ehk weel oma peenikese pihtade järele ilustada, mis läbi nende ilu märksa kõrgemale tõuseks, kui linna kliderdus ehk tuas olles pitkas mustas kuubes; kuub jäegu külmale marjuks. Nagu öeldud, osawõtmine oli baraarist õige suur, nõnda et ruum pea kitsaks jäi ja asjad oliwad kell 8 õhtu puhtaks ära müütud ja tants tuuris suure lustiga peale poole ööd. Basaari alustas herra M. Põder ilusa sissejuhatuse kõnega ning herra Rätsep rääkis koolidest, iseäranis Aleksandri kooli tarwitusest wäga mõnusalt; ning pidu lõppis mitmepidi heategija, meie kalli Keisri, ja Aleksandri kooli peakomitee presidendi prof. Koler'i elada laskmisel  suure waimustusega. Kulud maha Võetud, on basaari puhas sissetulek umbes 200 rubla. ! N. li. ! Walga ligidalt kirjutatakse meile: „Sellest hoolimata, et käre waidlemine Aleks, kooli asjas maad on ! leidnud, teeb Eesti rahwas waimnstawalt selle kooli ehitamise  kallal tööd. Kuna endistel aastatel suwel kange põllutöö  ajal töötamine nimetud kooli heaks enamiste suikus seisis,  on sell aastal osawõtmine sest tööst koguni elaw. Ajal  lehed kuulutawad igal nädalal hulga kaupa pidusid, näite>  mängusid ja näitemttükisid, mis meie kalli kooli heaks ära peetud saanud ehk weel toimeutada tahetakse; igal pool, kus ! inimesed kokkn puutuwad, kellel isamaa töö ja rahwa kasu kuidagi tähtjas, räägitakse sellest koolist ja peetakse tema ! edendamise iile nõuu. Igas rahwa kokkupuutumisel on lai!  tust nende kohta kuulda, kes Aleks, kooli asja üksi oma ! wormi järele ajada pttüdwad ning rahwa tahtmisest midagi ! lugu ei pea, ning rahwa otsus nende kohta on: kes ! ühenduses, õiglasel meelel tööd ei taha teha ja üleüldises rahwa asjas oma jonni ajawad, neid peab rahwuslise töö ! põllult wälja heidetama, muidu wõiks nende üksipidise töö ! umbrohi terwet rahwuslise tööpõldu lämmatada. Suurt ! head meelt on see igal pool sünnitanud, et kõrgeste auus!  tatud suguwend professor Köler Aleksandri kooli peakomitee presidendi ameti wasta on wõtnud, ja rahwa tahtmise ja ! tarwituse peale waadates, selle kooli ehitust on lubanud juhatada ja edendada. Professor Köleri nimi on meie rahwa juures nõnda kõrges anus ja usalduses, et kõik tüli ja riid selle kooli asjas tema juhatuse all mägise saab waikima, j kui seda ka weel inetumamal kiusul peaks õhutada püütama, kui seda praegu „Olewik", „Eesti Postimees" ja „Heimath" teewad. Seda on rahwas Aleks, kooli abikomiteede koosolekutel  mitu korda näitanud. Tülitsejad, kes Adu Grer.z-steini  kombel professor Köleri kooli jütsidega, kes alles 100 lugeda mõistawad, wõrdlema hakkawad, kägistawad ise oma kõri kinni, ning nende tunnid on loetud. Waatame ülemal  nimetatud lehtede kiusukirjasi natuke lähedamalt, et näha, kui tühjad, põhjata ja wõidulootuseta nad on. „Slewik" oma ässitamas tujus on nõnda keew, et ta isegi oma mõtetest  aru ei saa. Ta kirjutab: „Prosessor Köler tuetab ennast oma sõpradega healte enamuse peale, lootes, et siis suurem hulk rahwast nende poole hoiab ja neile wõidu toob. See lootus ei ole põhjata, aga see põhi on lootuseta." See on küll kooli-Jütsi loogika! Kui üks räägitaw lootus põhja peal seisab, kuidas wõib see lootus siis ilma põhjata olla? ehk kui ühe teatama inimese nimi Adu Grenzstein on, kuidas ei ole see Grenzstein siis ühtlase mitte Aadu? Edasi kirjutab „Olewik": „Hra professor Köler eksib, kui ta oma enamusest ühendust loodab. Tahame ühendust pidada, siis ei jäe muud nõuu, kui wähem ja suurem hulk peab mõis- tusele järele andma." Täieste õige! Aga miks ei anna siis „Olewik" oma wähema hulgaga õiguse ja mõistusele järele? Ehk kas on siis Olewik ehk keegi töine selgeks teinud,  et suurem hulk Aleks, kooli asjus mõistuse ja õiguse wastu oma otsusi on teinud? „Olewik", „Eesti Postim." ja „Heimath" kirjutawad, et kunstliku ässitamise läbi suurem  hulk saadikuid oma healed Hurti wasta olewat annud ja heale andjad olewat noored inimesed, kes ei tea, mis nad teemad. Kas seisab see ütelus mõistuse ja tõe põhja peal? Waatame järele. Aleksandri kooli ehitamine on terwelt  rahwa asi. Kes kuidagi rahwa heaks midagi teha tahab ja mõistab, see on Aleks, kooli ehitajate seltsi heitnud ja teeb seal üleüldiseks rahwa kasuks tööd; kes sellestki tööst mitte osa ei wõtta, see ei taha ehk ei mõista rahwa kasuks weel midagi teha, on alles liig madal. Nõnda on Aleks, kooli asutajate komiteedes terwelt meie parema meeste hulk koos, kelle ülesanne rahwa kasuks töötamine on. Üleüldiste koosolekutele, kus selle kooli tarwituste üle nõuü peetakse, wolitawad seaduslised abikomiteed healte enamusega muidugi  niisugused saadikud, keda nad rahwa asjas tundwad ja usaldawad, ja need saadikud teemad üleüldistel koosolekutel  tarwituse, mõistuse ja oma õiguse tundmuse järele otsused. Kui need meie rahwa parema meestest wäljawali- Lud saadikud oma otsust mitte õiguse ja tõe tundmise järele ei tee, siis ei olegi ju meie rahwal õigust ja tõe tundmist! Miska teemad nimetatud lehed tõeks, et saadikud mitte mõistuse  ja õiguse, maid palja ässitamise järele oma otsusid on teinud? Kas ehk settega, et neid allaealisteks lasteks sõimawad?  ehk et neid (seega termet rahmast) mõne nurja läinud  inimese osaliseks püüawad teha? Kni nimetatud lehed oma süükspanemisi wõiksiwad tõeks teha, siis oleks meie rahwas see kõige alatum maailmas, kellel mingit mõistust ja seega ka mingit õigust ise oma tarwituste üle ligi rää-