Tallinna Sõber Tallinnas, 1. Zmi-knn päälval WZ. Kk m. W»eS aMM». Kltiildne ktaltht Eestirkhuilllt «alil ja liaaadts. Tuleb ükskord nckdalis wälja. Maksab Tallinna» Lindsor»'! päriate trükimajaS: 2 rubla, 40 kop. pool-aaSta« 1 rubla 40 kop, Koju ehk postiga saadetud: gMta» 3 rabla -» pool-aaSta» l rubla 70 kop. Anntntnsed maksavad iga rea ehk selle aseme pealt ü kop. Tellimised wöetakse wasta t Tallinnas: LindsorsN päriate trükimajas. Aetervnrgis: Z. S. Seelandt, o»»nöx»as 54. Tartus: W. Znft. - Uakweres: L. Mattty. Saides: A. Heidelberg. Lapfalus: H. Kollverg. -- Lihulas: J. Mttner'i paadis. Mljandis: K. A. Karow't raamatupood. Kuuresaares: Hh. Lange.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltisli (Baltischport La-iiSvM.lloxiib.) MeaiMer- Kmesaare ehk Saaremaa asjust. - Omalt maalt: Tallinnast: TithtjaS uõunkogu. -- Postan et. asjust. mr I » Sutruwabrikutest, - Tallinna ,m»a nõuu kroonimise pühaks. - Wtlsa hinnast. ... Reulkov idtst. - ..Olewiku" kuulutus. - Wilj-ndi noorikud- ja neidude tõrelemine. - Kolga-Jaani Wenc koolist „Wtrulase" Jumalasõna trutaminc. Weue Misstonist Vallimaal, Alelsandrlkooü lõhkujad Kiri «Olewiku" wasta. - Baltiskist: L-mvasõidust. - Kcwade hakatus. - Kentsakas kõrtsi silt. Meremeeste koolist. Kose kihelkonnast: Õnnetus. Tartust! Kõrge wõeras. Hobuse waraad -- Riiast,- Lõnnepidn. Uulitsa tüli. Prokuröri abilised Weider kangelaste tegu. Aruanne kooli asjust. Kuuramaalt - Tuisk. Peterburgist: Kroonimisest. Würst Gortshakowi surmast ja elust. Soomemaalt: Kaks imet. -- Poolamaalt: Tülid suurkoolis. Moskwast: Õnnetused, Tulekahju WSeralt maalt: Saksamaalt. AustriaMugrmnaalt. Schweizimault. Belgiast. Inglismaalt. Natuke omaist asjust. Jutu leht. Kuresaare ehk Saaremaa asjust. l. Natuke arglise sammuga näib uuS aeg iile wäänjate, Saaremaale aStuma. Kõik mida sealt kuuldakse, kõik see kannab rohkem ehk wähem wana aea tähte oma otsa ees. Just imeks panna ei wõi meie seda mitte, ja ühegi seisuse  ehk seltskonna süüks anda ei wõi meie seda ka mitte. Saarede peal peab rahwaS ikka suurema wisadusega seda kinni, mis wana on z rahwaS elab saaredel ikka rohkem 9oma keStiS" ja lahutab ennast suure maa rahwast ja nende elu liikumistest ja muutmistest. Saaremal on aga weel mõned aSjad iseäranis, mis põllutöö edenduft ja waimu harimise edenduft, muist ikka, muist wiimaSte neljakümne aastate sees takistanud ja tagurpidi  tungitanlld on. Ühelt poolelt takiStawad põllutöö edenduft tööjõuulise rahwa iga aastased rändamisel), korraldamata kalapüüdmised  ja korraldamata meresõidud; teiselt poolelt takistab waimu harimise edenduft see kiriklik lahutus, mIS neljatümnemate aastate seeS just Saaremaa kogudust kõige rohkem laastas. Peale selle seisab Saaremaa  kewadetel ja sügisetel sagedast nädalate kaupa suurest maailmast lahutuses, mis läbi rahwas teistest inimestest,  suure maailma liikumistest ja muutmistest wõerutatud  saab. oma osawõtmist kautab ja tuimuse sisse langeb. Waimu haridus seisab aga kodueluga, põllutööga ja teise tööga nii kindlas fidemeS, et ükS edeneda ei wõi, kui teine kammitsas on. Saaredel peab rahwaS, nagu meie ülemal tähendasime, ikka kõige kangema sitkusega ja wisadusega oma esiwanemate  elukombest kinni. See on iseenesest anus, on hea ja kiidetaw. Need mürawad ,edenduse" tormid, mis meie päiwil läbi kõige maailma puhuwad, need ei edenda kedagi. Need ktsuwad üksikuid inimesi ja ktsuwad terweid rahwaid sellest kindlast pinnast lahti, kus peal üksi haridus kosuda ja elukenaduS ja eluõnn õitseda wõiwad. See piud ou: seisuslik, seaduslik, perekondlik, elukord,  Ristiusu selge, puhta ja solkimata Gwangeliumi  õpetuse põhja peal. Korwale liikuda sellest elukorrast ei tohi üksikud inimesed ega tohi rahwad, sest teist kosutawat  elupinda et ole kusagil. Kes selle pinna pealt ennast liigutada laseb, seda puhuwad elutormtd selle woogawa mere kohawa laenete sisse, kus NthiliSmus, SozialiSmus, Kommuniõmus ja teised kõrwewaimud oma sortsitautsu tautstwad ja kõiki elukenadust ja eluõnne uputawad. Aga setSma ja hallitama ei pea ka selle pinna peal keegi jääma. Meie peame selle kindlast pii ratudptnna peal kõrgemale kaSwama. See on see suur wahe alleshöidwa ja nendanimetatud wöi ,uuemeeltse" edenduse wahel: Aleöhoidwalt poolelt ei taheta muud ühtigi alleS hoida, kui seda pinda, mille peale meie tähendasime. Selle pinna peal tahetakse aga üksikuid inimest, rahwaid ja kõiki inimeste  seltskonda kõrgemale kaSwatada. Nendanimetatud wöi ,uuemeeliselt" poolelt tahetakse üksikuid inimest, rahwaid ja kõiki inimeSte seltskonda selle pinna pealt nihutada, tahetakse meid nendest rajadest wälja tungitada, mida Jumala igawene käsk selle nurme ümber piiras, kuhu tema inimest elama seadis. WäljaSpool seda nurme ütlewad uuemeeltsed wabalased kötkt wabadust ja maailma eluõnne õitsema, ja wana igawese  petise sõna: ,Teie saate olema kui Sumal", kõlab jälle suure käraga läbi maailma. Aga jätame seda korraliste õpetajate õpetada ja tasaste lugejate järel mõtelda, ja pöörame Saaremaale tagasi. Kuna suurel maal talurahwa asjad põllutöös ja koguduse  elus uue aea tarwitust mööda korraldatud saiwad, kiirel sammul edafi jöudstwad ja kuna neid paraku juba mitmelt poolelt üle seadusliku, loodusliku ja mõistliku piirete  kihutada püütakse, on Saaremaa rahwa elu tanine mitmes tükkis korraldamata, kosutamata /a kõrgemale kaswatamata  jäänud. See ou kahelt poolelt kardetaw. Kes teise taha jääb, see on juba iseenesest waene, kui tema ka omast endisest warast midagi kautanud ei ole, sest mitte see üksi et ole waene, kellel wähe on, waid ka see, kellel wähem on kui teistel tema seisuse kaaSliigetel. Jääwad asjad Saaremaal jäädawalt seisma, siis saab pragu suure maa rahwa ja Saaremaa rahwa wahel ikka laiemaks wenima,  ja sellega ühes kaSwab ka Saaremaa rahwa waesuS  Eesti talurahwa läbistituse elujärje wasta arwateS  —, ja seda suuremaks kaswab Saaremaa rahwa nukker meel. See ou see kahju, mida jäämine wana paiga peale, juba iseenesest sigitab. Teiselt poolelt on aga weel suuremat  kahju karta. Suurelt maalt koStawad üle wäänjate hääled suur maa rahwa kosuwama ja üleüldse parema elu üle, aga üheS ka nende mitmesuguste liikumiste üle, millega suurel maal rahwast wintsutakse. Jääwad asjad Saaremaal  täitsa wana korra peale seisma, fiiS wõiks kergest juhtuda, et Saaremaa rahwas suure maa paremat elujärge nende liikumiste wiljaks pidama hakkaks, mis ometigi muud ühtigi ei ole, kui umbrohi, mis wilja orase sekka kaSwis. Kui siis Saarlast mitte pea nende õige ja tõfiSte  edenduste osaliseks teha ei katsuta, miS suure maa rahwal juba on, fiis wõikstwad nemad kergest selle ekstmõtte peale sattuda, et edendus tõeste sellest seemnest kaSwanud oleks, mida »rahvamehed" nii agarast wälja puistawad. Suurel maal teab mõistlik rahwas wäga heaste, et „rahwamehed"  wast siis, wõeraste sunnil ja palgal käratsema hakkaflwad, kui uue elukorra põhjus juba pandud oli. See teadus teeb mõistlikku rahwast, nimelt aga talurahwast tugewakS üleskeerutatud liikumiste tormi wasta, sest just suure maa talurahwal on midagi kautada. on kõik uue aea tarwitust mööda korraldatud elujärje põhjus kautada, kui wäljaspoolt kihutatud liikumine üle loodusliku, seadusliku  ja kristliku piire kargaks. Seda elujärje ei ole Saarlastel  mitmes tükkis weel mitte, neil et ole suuremalt jäult krunditatud ega ostetud talukohtafi kautada ; nemad ei tunne neid ega nende mõjudust, nemad ei ole kindla jalaga mõistliku uuenduste pinna peal juurdunud ja selle pärast wõikstwad üleskeerutatud körwetuuled neid kergemast kõige korralise elu pinna pealt puhuda. Saaremaal wõiks kergest kära tehtud saada ja sellest wõiks seal ka talurahwas  osa wötla, ilma aru saamata, et see kära ka just ühe kindla, iöuuka ja nõuuka talufeisuse wasta tõstetud on. Hakkakfiwad Saarlased selle nõuu järel,uuendust" pärima, mida .rahvamehed" annawad, siis pärtkfiwad nemad Eesti talurahwa elukorra kewadest ükfi aga töukusi ja põrnikaid.  Seda kardame meie, ja et meie kartus mitte tõeks et läheks, sellepärast tahame meie paaris numres Saarlaste elu ja elutarwituSte ligemale astuda, tahame selle peale waadata, mis neil puudub, tahame omalt poolelt nõuu anda, kuida seda puudust kautada wõiks ja kantama peaks. Kui need kirjad ükfl ühe wetkema Eesti jäuskonna asjade külge puuduwad, fiis loodame meie, et lugejate suurem jägu seda meile mitte pahaks et pane. Saarlased on jo niisama heaSte suguwennad, kui kõik teised Eestlased, ou niisama HeaSte meie ligema kodumaa kodanikud, kui kõik teised, kes Keisri kaitsusel Baltimaa kubermangude kosutamast  iseolemisest osa wõtma peawad. Nemad on ka B al tlased  ja meie soowime, et ka nemad ennast mitte Pskowlasteks,  NowgorodlaSteks wõiMoSkowiitlastekS edendada" ei laseks, nagu »rahwamehed" seda oma peidetud letwaisade  sunnil ja palgal Eestlastele ,soowiwad". Selle pärast on aga waja, Saaremaa talurahwa elu selle korra peale tõsta, mille peal suure maa talurahwas juba elab ja Jumala abiga kosub. Saaremaal on köigeist Baltimaa jägudest weel kõige rohkem tööd teha. RiStirahwaS peab aga selle elust kõige elawamalt osa wõtma, kellel osawõtmist ja tuetust kõige rohkem tarwis läheb. WiimaSte aaõtate sees on küll meie lehed kord korralt Saaremaa elust kirjutanud, aga seda tegtwad nemad oma! wiistl. Ühed waidlesiwad Saaremaa  ja suure maa sahkade üle, teised kihutasiwad kõiksuguseid  seltsist", muusika koorist ja teist asutama, theatreid ehitama j. n. e., mis küll omast kohast soowitaw küll on, kui need rahwa enese tarwttufest wälja kasivamad ja õige piirete sisse jääwad, mis aga rahwa elu põhjust ja majapidamist  kuidagi kosutada ei wõi. Need Saarlaste rahwaelu edendajad on just niisama pöörased nagu puusepad, keS toorest puud lakerima ja kullatama hakkawad, enne kui riist walmis tehtud on. Kolmandemad katsuwad kog >ni tõõrahwast  wihale kihutada, ja wäljaspoolt elukorra parandamist  pärima õpetada. Ühed tahawad Saarlaste eluõnne uhket hoonet torni otsast peale ehitama hakata, teised tahawad  kõiki tänist elukorra pinda üles tustida ehk üleS künda, nagu Eestlaste ennemuistse jutu järel Kalewipoeg oma kalewite hobusega Peipsi rannast hakates, kõiki EeSti pinda üles kündma ja sooks muutma hakkanud olla. OnnekS söönud hundid tema hobuse ära, paljas makS jäänud jä° järele, mis weel täna pääwani, Maksa mäe" nime all, Moora mõisa piiretes seisab. Sellest see tulla, et Peipsi pool nii suured sood ja rabad on. Jumal hoidku Saarlasi,  teisi Eestlasi, kõiki RiStirahwast ja kõiki maailma seesuguste  kangelaste ja eest! Paari aasta eest kuulsime meie, et Saaremaa Ritterkond  ehk mõiSnikukogu ühel meelel ja ühe korraga talukohtafi  krunditada tahta. Meie lugesime ka aealehtedeS, et üht osawat maamõetjat otsiti, keS seda suurt ja tähtsat tööd oma hoole alla wõtaks. Pärast näis see ast jälle soikuma. Nüüd leiame meie paar kirja selle aSja üle ,Kuresaare Nädalilehtes". Nende kirjade sisu ja joont tahame meie lugejate ette panna ja tahame oma alandlikku nõuu nende külge köita. (Jääb pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Nende pääwade sees on Eeõtimaa, Liiwimaa ja Kuuramaa eestseisused Ritterkondade peamehed  ja saadikud Riigas kokku astunud. Nõuupidamise all seisawad need muutmised, miõ Kõigekõrgema käsu peale meie kodumaa seadustes teha on, nimelt Rahukohtute asutamine  ja nende kohaline Talukohtute muutmine, ja Maakonna-nöuukogude  asutamine. Nõuukogus istuwad Eestimaa poolt: Ritterschafthauptmann Baron Wrangell  Nõelast, Landrath Baron Maydell Paaswerest, KreiSsaadik  von Lilienfeld Albust, G Baron Engelhardt ja Baron Wrangeli Tohiselt; Liiwimaa poolt: Landmarschall  von Bock, Landrath A. von Richter, KretSsaadik