 töõtegia Issanda wiinamääl, hauda langenud- Arnold  Friedrich Christiani oli aastal 1807 Pölwe kihelkondas  sündinud, kus tema isa kui maamõetsa sel aeal elas. Pärast kooliõpetust studeris tema kuuni 1829 Tartu suurkoolis ja oli siis kuuni 1838 kodukoolitaja Soomemaal  ja kooliõpetaja Tartuõ. Tähendatud aastal kutsuti teda Rõngu kirikuõpetajaks ja «valiti aastal 1846 Wõru maakonna Propstiks. Peale oma hoolsa ja osava ametitallituse  tegi Christiani ka nii osawat tööd teaduslikul põllul, et laiemate ringkondade silmad tema peale tangesiwad  ja et teda aastal 1853 Tartu suurkooli Professoriks kutsuti, kuna Erlangi suurkool teda juba aastal 1852 Auudoktoriks nimetanud oli. Kui aastal 1865 Liiwimaa unustamata Kindral-Superintendent, Vr. Ferdinand Walter,  oinast ametist lahkuma pidi, siis sai Christiani Liimima  Ritterkouna poolt selle raske ameti peale kutsutud. Sellelt juhatavalt paigalt on tema 17 aaStat Liiwimaa Ewangeliumi-Lutheruse usutunnistuse kogudust osawa sõnaga  juhatanud ja wägewa sõnaga kinnitanud, eksimata, kõikumata ja kohkumata kõrgemate ja alamate ees, kuida nimelt tema Maapääwa-jutluS aastal 1869, Hebr. 10, 32—39 järel, elawat tunnistust annab, mis üle tema kitsama kodumaa piirete kõlas ja nii mitmele äratuseks ja kinnituseks sai. Peale selle kõigi on tema kõigest meie kodumaa elust, rõõmust ja kurnatusest, lootusest ja kartusest  elawat ja tegevat osa wõtnud ja on igas omaS ametis  kõikumata usku ja «««ehist meelt üles näitanud. WanaduS  sundis teda aastal 1882 omast ametist lahkuma ja pitkema haiguse järel, mis tema selget Maimu segada ei suutnud, on tema Issand teda nüüd oma juure kutsunud. Meie kirik saab tema mälestust soojaS südames kandma ja kõigel meie kodumaal on soowida, et meie maa ja meie kirik seesugustest ustavatest Issanda sulastest ja kodumaa poegadest mitte tühjaks ei jääks. Selle kuu 3 pääwal suri Tallinnas Kollegien-Asseõsor ja Ritter Heinrich Tichter. endine KreiSkooli-õpetajä  Paides, Kooiide-Jnspektor Rakweres ja Kreiskooliõpetaja  Talliueas, 74 aaStat «vana. Saksamaal sündinud,  oli Heinrich Tichter meie kodumaa kooli-pöllul 49 aaStat osawat ja hoolsat tööd teinud ja «vist on ka meie lugejate keskiS mitmed, kes tema õpetusest osa saanud ja keS tema mälestust tänulikkus südames kannavad. Aastal 1881 lahkus H. Tichter avalikust teenistusest, õpetas aga eratundides edasi, künni ootamata surm tema elule kopsurabanduse  läbi järSkut otsa tegi. Walilsuse Teadaandja" kuulutab Kõigekõrgemalt kinnitatud seadust, mis järel Greeka-õigeusu kirikute, palvemajade,  surnuaidade ja rahvakoolide asutamiseks Vallimaa  kubermangudes sundmüse «viisil wõib maad ostetud ja hooneid üüritud saada, kui tähendatud kirikute ja koolide «valitsus selle maa ostmise jä nende hoonete üürimise üle mitte prlitahllikult maa ja hoonete peremeestega kaupa ei saa. Selle sundmuse all ei seisa mitte need maad «väljaspool  talumaa piireid, kus elumajad, majapidamise hooned, rohuaiad ja keeduwilja aiad peal feisawad, niisamati ka mttte hooned, mis talurahwa käeS rendi peal ja rentija elumajaks ja majapidamise hooneteks tarvis lähemad, kui rentnik neid mitte priitahtlikult selleks ei anua. Iga kiriku ehk palvemaja ja nende teiste ehituste tarwis võib kuuni 2 dessätini, iga kooli tarwis künni I'/, dessätini, iga surnuaia tarwis künni 1 dessätin maad sundmuse kaupa ostetud saada. Sunnitud ostuhinda «väljaarvamiseks  võetakse kohalise maa keskmine sissekandmine, miS 6 protsendiga kapitaliks arwatud, s. o. 16'/, läbi multipliziritud  saab. Kui aastast sissekandmist mitte kindlast määrata «võimalik ei ole, ehk kui see ühegi Põhjuse pärast mitte ostuhinna «väljaarvamiseks ei «või tarvitatud saada, siis saab hind selle järel arwatud, kuida maa ja pinna keskmine hind kohalises maakondaS on. Peale selle ostuhinna, mida maa pärisperemees saab, maksetakse rentijale  weel kahjutasumist nende aastate eest, mis tema määratud rendi aeast puudu jääwad. See kahjutasumine ei tohi aga mitte rohkem olla, kui neljas jägu ostuhinnast. On Greeka-õigeusu kirikule, palvemajale ehk koolile üht hoonet tarwis üürida, ja kiriku ehk kooli «valitsus ei saa selle üle wäljawalitud hoone pärismehega ja rentijaga mitte priitahtlikult kaupa, siis «võib see hoone kuuni kolme aasta peale sundmuse kaupa üüritud saada. Selleks saab kohaline hoone takseritud ja 6 protsenti takseritud hinnast aastaseks üüriks arwatud. Sellest sündmusest on kõik hooned vabastatud, mis mitte taluma piiretes ei seisa, niisamati ka kõik hooned ja nende üksikud jäud, mida talu peremees omaks elumajaks ja majapidamiseks tingimata tarvitab. Kolme aasta pärast piawad need hooned jälle tühjendatud ja endises kordaS tagasi antud saama. Seespidiste aSjade Minister on ringkirja läbi Kubernõridele käsku annud hoolega selle üle walwata, et ka teisteusuliste matuste-rongideS mitte pärgast pealkirjadega  ega ka teisi tähtefl kantud ei saa, millel kiriklikku ega riiklikku tähendust et ole, sest see olla rahwa ufutundmuse  wasta. Surnukirstust teifeusuliste kirikutes ja Jumala-kodades  pärgadega ja wäänikutega kaunistada jääb selle hooleks, kaS teiseusuliSte «vaimulikud ülemad seda lnbawad wõi mitte. .Nowoja Wremjä sõnumite järel saada seaduseks tehtud maatöö töölistega mitte kauemini kui üheaaSta peale kaupa teha. Sellesama lehe söuumi järel olla uus pasfi-seadus juba kohalise? paikas läbiwaatamise all. Eestimaa Twang.-Luth. usutunnistuse Konsistonumi  riugkondaS on «viimasel aastal 5249 poeglast ja 5063 tütarlast, kokku 10312 last sündinud; nende keskiS oliwad 160 paari kaksikuid, kolmed kolmikud ja ühed neljakud, 443 körwalist ja 323 surnud last. Surnud on 4359 meesterahvast ja 4270 uaesterahmast, kokku 8629 inimest; nende keskis oliwad 114 meesterahvast ja 128 naeSterahwest peale 80 aaStat «vanaks saanud; õnnetumat surma saiwad 134 inimest. Laulatutad faiwad 2073 paar». Selle kuu 5. pääwa homlknl sai Tallinna Politseile  teada antud, et ISaastane Leena Tikenberg Suur- Lähtrest, kes Weike-Raunawärama juures elaS, sktewingust  lämmatud omaS korteris surnud leitnud oli. Ülewaatajad  leidfiwad ühe kirja, milles L. T. tunnistab, et tema ise »õnnetuma armastuse'' pärast oma elule otsa teinud. Surnu käeS oli üks nuga. L. T. olla korratumas  eluS elanud. —. Selle kuu 6. pääwal andis Pitkauulitsalt  maja Nr. 203 ülemataja Politseile teada, et selle maja pöningul ühe sündinud lapse surnukeha leitud oli. Järelkuulamised faiwad kohe algatud ja tuli wälja, et 5 kuu eest mehele läinud Anna K. seda last Küünlakuu  23. pääwal saanud ja hirmu pärast oma mehe eest, esiteks pöningi trepi alla, pärast põningile peitnud. Sündides  olnud laps eluS. Anna K. on juba enne salatud raskejalgnse pärast nuhtluse all olnud ja sai kinni pandud. —° Selle kun 2. pääwa õhtul waraStati Baltiski maante ääres üks lipp, wäärt 12 rubla, ära, mida seal üks kõrtsmik KeiSri Maiestäli sündimise- pääwa auukS wälja riputanud oli. Õige palju wargufi on wiimasel nädalil Tallinnas jälle üles autud. Teiste keSkis olirvad selle kuu 6. pääwal 14aaStane Julie B. ja 13aaStane Sofie R. herra R. majasse kerjama läinud, kes ise oma prouaga kodu ei olnud. Kuna teenija tüdruk, kööki läkS, neile leiba leikama, oliwad noored kerjajad ühe kirja ära warastanud, kuS 20 rubla seeS oli. Weiked margad ja ja nende wanemad saiwad Politsei poolest pea leitud. Lapsed tunniStafiwad märgust, ütlestwad aga ainult 10 rubla kirja sees leidnud olema, mida nemad oma emade kätte annud. Ellad eided kippustwad küll esttekS laöte peale, pidiwad aga pärast ometigi tunnistama, et nemad raha waSta wõtnud ja sellega oma üüri maksnud oliwad. Merikülast on Tallina Politseile teada antud, et seal öösel wasta selle kuu 4. pääwa üks 8 aaStane must ruun saaniga ja riistadega on ära waraStatud; niisamuti ka Nõela mõisast, et seal Küünla kuu 27. pääwal tõllakuur  lahti lõhutud ja mitmed kutsari riided, hobuse-riistad ja kakS kella «varastatud. Selle kuu 6. pääwa! sai talumees Priidu P. keS keelatud aeal turul 7 jänest müüa pakkus, Politseisse wiidud. Wiimasel nädalil oliwad ilmad ikka weel waikfed ja selged; pääwa aeal mõjufiwad päikese kiirud, öösel tõusis  külm kuuni 12 graadt peale. Pühapääwa homikul oli taewaS kergest pilvine, külma oli 3 graadi, pärast juba 1 graad sooja. Öösel külmetas aga teisel pääwal oli juba segase taewa all 3 graadi sooja. Pärast näib ilm jälle selgeks minema. Meil on .Olevikule" üks küsimine ette panna. See leht kirjutab oma Nr. 10 sees: .Tallinna Sõber manitseb rentijaid, et nad .kontrahidele, miS mõisnikud neile on teinud, alla kirju.tamistega  ei tõrguks. Hm!" Meie palume wastust, miS see jutt tähendab, ja nimelt mis fee .Hm!" tähendab. Meie ei ole kusagil .kontrahidest"  kirjutanud, mida .mõisnikud neile on teinud," waid meie oleme EeStimaa Kubernöri kaSku kuulutanud, miS järel .kaubad maakohtade üle mõisnikkude  ja talupoegade wahel" seddust mööda piawad kirjutatud kontraktideS üleS pandud olema. Ka edaspidi oleme meie ikka neist kontcaktidest kirjutanud, mis wäljaretnijate ja rentijate wahel tehtud on. MikS tõreleleb  nüüd .Olewik" ühe sõna waSta, mida tema ise kirjutanud  on, mitte meie, ja miks soolab tema seda oma tõremist weel on salaliku õhkamisega? KaS peab sedawiisi see .ühendus" sigima, millest .Olewik" ja teised pitki juhtkirjast kirjutawad? Kas peab sedawiisi meie kodumaal see rahu ja lepitus sugude ja seisuste wahel sigima, mida meil kõigil nii wäga karwiS läheb, kui meie kõduma edaspidi  kosuma, kui ülepea meie kodumaast weel edaspidi peab jutt olema? KaS saab fedawiist talurahwaS juhutatud seda käSku täitma, mida kõrge ülem omaS ringkirjas annud on? MiS peab fee .Hm!" tähendama, sõnade kohta, mida meie omaS kirjas koguni mitte tarwilanud ei ole? Harjumaalt kirjutab keegi .Postmehehele," tähtede  all Z 4. k.: ,Siin pool ei usuta mitte, et põllumehed suurt kasu , loomade kaõwatamisest saamad, maid peab mujalt nõuu , leidma. Siin on palju kalarikkaid jänvefld, nagu näi- Paunkülad üksi 7 tükki. Neis wöikS kalade kaS,watamist  ja püüki asutada. See annaks ka teenistust. . Joa-möisa all on kakS jõge, mille well küll jõuaks .ksige suuremad «vabrikud käima panna. Miks ei tehta .«vabrikuid wZi miks ei laSta neid asutada?" Lagejad teadvad ja näewad weel sellest numrest, et meie kalakaSwatamise eest kõigest wöimust kestame, edaspidi  koSta ja seda tähtsat asja ka edsspidi jõudu müöda kosutada tahame. Et kellegi! aga meele tuleks kalakaSwatamist  loomakaswatamise asemele panna, seda ei wõinud  meie ette arwata. Põllumehed piawad põldu harima ja loomi kasvatama ja meie loodame kindlast, et see neile oma kindlat igapääwast leiba saaS andma, kui ka mitte .suurt kasu," mida tasased mõistlikud inimesed ülepea  ei pia ahnitsema, kalamehed piawad ka u kasvatama  ja kalu püüdma, kui kalad täiSkaswanud on. Kalakaswatamine  ja kalapüüdmine ei pia mitte põllutööd ja loomakaswatamist nurka tõukama. Põllud ei pia sööti jääma ja heinamaad ei pia wõsaStikku tais kaswama; need on ikka meie maa ja rahwa ülemad toitjad ja Paunküla  seitse jarwe ei suuda iialgi kõiki maakonda üles pidada.  See on unenägu, kui see mitte midagi weel tühisemad  ei ole. Ja miks Joa mõisa jõgede peale .vabrikuid" et asutata? Meie ei saa õiete aru, kaS see küsimine kiustlik, lapsik wõi midagi muud on. Lihtlane wastuS selle kentsaka küsimise peale oleks: Sellepärast, et see, kelle oma Joa mõis on, oma piires vabrikuid ei taha. Weel teravamat wastust teeniwad aga seesugused kirja saatjad rahwa majapidamise poolest. Wõtku need herrad ühtegi suuremat ja mõistlikumat aeslehte kätte, küll nemad siis leiawad, et maailma turud meie päiwil nii kangest wabrikute-kaubaga täidetud on, et see kusagil enam ostjaid, kõige wähemast mitte õiget hinda, et leia. Kõik vabrikud wanail «vabrikute-maadel piawad oma tööd «vähendama ja piawad tööliste palka «vähendama, kui nemad mitte igal pääwal tuhandete kaupa ci kaha kahju saada ja wiimaks halastamata haamre alla langeda. Sellest tulewad need kurjad ja kardetawab .tööliste-küstmised"  ja kärad, mis meie päiwil 'kõiki seltskonda kägutawad  ja tooruse ja roojuse laukasse tõukama kipuvad. Üks riik kaitseb oma «vabrikuid teise wasta tollidega, mida «võidu kõrgendatakse ja sedawiisi kaupade hinda kunstlikult kaSwatatakse, mida kauba tarwitajad, s. o. rahwaS, maksma  piawad. Meie kodumaal, inida Jumal oma helde ja wägewa kaitsuse alla «võtku, toidab põllutöö «veel ikka põllumeest,  kui ka viimastel aastatel asi kitsikumaks läinud on. PsllumeeSteZjuureS, nimelt suuremate põllumeeste juures, ei ole aga tänine siin «veel tubli tööjõud asjata tööd otsinud, waid ikka kuuldakse põllutöö valdas weel rohkem kaeb tust tööjõu puuduse, kui töö puuduse üle. Ja põllutöö kaitseb elukombete puhtust ja kinnitab termist, kosutab rõõmsat meelt, kuna «vabrikutöö seda kõiki häwitab. Kõigest sellest hoolimata hakkavad aga käärimata majapidamise - politikafed  meie kodumaal ikka käredama ja toredama häälega  .«vabrikuid, vabrikuid!" karjuma ja käivad juba «vabrikute - asutamise sundmust pärima, põllutöö, rahwa  tasase kosumise ja elukombete puhtuse kulu peale. Ja keS peab siis neid .«vabrikuid" asutama? KaS piab Joa möisaherra selleks sunnitud saama, «või kas tahab k. Zl. üht Wabrtku-.Lindat" asutada? Miks kirjutawad mõned mehed asjade üle, millest ««eit aimu ei ole, miks .lasevad" mõned toimetused oma lehte seesuguste küpsemata  tallermaaks teha?! Üks «vabrikute- eest kostja oli selle aasta hakatusel .Postimehele" sõnumit annud, et Krähuholmi «vabrikus praegu ligi 10,000 töölist  olla, wabrlk aga weel suurendatud ja tööliste hulk kuuni 20,000 peale rohkendatud saada. Selle peale oli .Revaler Beobachter" uStawalt poolelt kirja saanud, ed et Kähnholmi wabrikuS praegu rohkem töölist ei ole, kui 3300 kuuni 4400 ja kui ka wabrik edaspidi suurendatud saaks, siig ometi mitte rohkem kui niipalju, et seal umbeb 5500 töölist tööd leida wöiwad. Selle üle pahandad ennast nüüd .Postimehe" kirjasaatja 0. wäga ja pärid waStust .mikS" iga asi, mis Krähuholmi vabrikust .häät saab kirjutatud", ikka .roomaja" töö ja .tuulest" võetud olla. Juba mitme aasta eest olla suur kanal uue vabriku tarvis läbi pae-kivi lõhutud ja kakS uute turbinate aset või auku, miS isegi kümmuele tuhandete kaupa raha maksa, olla «valmis tehtud. Et fee kanal lõhutud ou. seda teadsiwad teised ka, et aga selleoärast üks «vabrik piaks ehitatud saama, kus peale 15,000 töölist tööd leiawad, seda ei ole tänine weel keegi arutada usaldanud, ja kas kase turbiniga seesugust vabrikut võiks käimõ panna, seda jätame alandlikult asjatundjate arutada. Keegi et ole aga ennast selle üle pahandanud, kui Krähuholmi vabrikust .hääd" kirjutati. .Revaler Beobachter" o n ainult üht määratumat eksitust õiendanud ja .roomajaks" ei ole see leht ega keegi teine seda .hää"-sõnume-saatjat nimetanud. Rakverest. Sealife .Teadaandja" sõnumite järele ou endine Rakwere kodanik MechmerShausen linnale 4600 rubla kinkinud ja pearoad selle kasudest ikka kolm abitarwilist wana Rakwere kodanikku üleS peetud saama. Sellesama lehe sõnumite järel ou witna hinna alanemise  läbi kartohwlete hind nii kangest alanenud, et tündre eest rohkem maksa ei taheta, sui 60 kopikat.