Tallinna Sõber M 25 Kümnes aastakäik. Tallinnas, tt. Jaanikuu pääwal 1888. Ulejjldnr aealelst Eesti rahmale «aal ja linilides. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinna» LindforS'i pärijate trükimajas: iaSta» 2 rubla, 40 kop.— pool-aoStaS 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aaStaS 3 rubla pool-aaStas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksamad iga rea ehk selle aseme pealt »> kop. Tellimised wöetakse VaSta: Halltuuas: Liudssrs't pärijale trüüimajas. - N-lSröurgis: S. Seelaudt, d»«asv°«aa k 54. —Kartus! Laakmann. - Aakweres: Z. Auhs. - Aaides: A. Seldelöera. Kapsalus: H. Kollberg. Lihulas: Li. Ztültaer'i poodis. Miliundist E Z Aarow i raamatupood. Narmas: W. Nõder. Mõrus: Nraua Melroke Matkas: M. Uudolft. Karcsaaresi Zh. Lauge. - Maal- kuida iseäranis kuulutakse. Wastajo redaktor W. F. Eichhsr n. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport La-iiücniS-llopri. Register: Keiser Friedrich P. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast: Kirikuõpetajate prot- sessid. Kirikud ja waimulikud ametnikud. ..Postimehe" mõtled. ..Walgns' ja Kirjameeste Selts. ! Meierei-ühenduS. Rõuged. Õnnetu surm Tulekahjud. Pahateud Maalt: Pahateud. BaltiSkist: Ilmad. Tartust: Eesti Põllumeeste Seltsi näitus. Pahateud. Lamse kiriku ehitamine. i Rõngust: Rahwa-kohus. Oisnlt: näilu?. Riiast: Tüli linna asjus. Kuuramaalt: Näitus Wäljarändajad. ' Keisrikojast. Jumalateenistus Keiser Friedrichi mälestuseks. Pealinna lehtedest. Geheimerath Krupp. — Soomemaalt: Piire kommission Smolenskist: Öökülm. Kurskist: Wäljarändajad. MinS. ust: Wäljarändajad. Poolamaalt: Tulekahju. Wenemaa nstinttse-püha. Iseäral. ja uuem. son« Jutll-lcht. Keiser Friedrich. Wähem kui kolme kuu pärast on Saksamaa uueste oma Keisri surnu-raami ääres seisma pidanud. Kõrgeist kunstlikuist salgamistest ja tõewastalistest sõnumitest hoolimata,  mida Inglismaa arst Dr. Morell Mackeuzie ühegi kõrwalise tarwituse pärast selle kõrge kannataja surmawoodtlt  wälja saatis, mida Saksamaa demokratlikud lehed otse kui pilkades wälja puhusiwad, on tõeks jääma pidanud,  miS tõsi oli, kuida Baltimaa kuulus poeg Dr. Bergmann  ja teised Saksamaa arstid seda hakatusest saadik ära tunnud ja salgamata tunnistanud oliwad, nii haput nägu nemad selle eest mõnelt poolt ka on nägema pidanud.  See hiilgaw elu, millest nii palju loodeti, on halaõtamatast  haigusest murtud, see süda, täis puhtust ja täis armastust kõige inimeste wasta, on oma tuksumist lõpetanud. Koguni teise healega, kui Paastukuu 9. pääwal, lööb suur surnutel! seda surmasõnumit maailma ette: läbi mitme pimeda pilwe oli Keiser Wilhelm I. täht tungima pidanud,  enne kui tema walgus üle maailma läikiva wõis, ja fee täht weereS alla selge taewa peal, päikese wiisil, mille kiirud tema pitka elu tegude peale langesiwad, nende tegude suurust ja anu kõigile maailmale näidates, kus wiimaks sõbrad ja waenlased neid teguff auustama pidiwad.  Keiser Friedrichi elutäht oli selgel taewal tõusnud, oli paar korda tema söeamehe-teel uhkest säranud, aga kui tema trooni asteid mööda üles astus, siis seisiwad mustad  pilwed tema ümber, surma warjus lauges wägewa Saksamaa kroon tema pea peale, mis seda enam kanda ei jäksanud ja mis tema tähe endist läiki mitte enam uute kiirudega särama panna ei suutnud läik kahwataS  ja on nüüd kustunud. Läbi kõige oma tugema mehepõlwe  oli tema ennast hoolega oma kõrge ja wastatawa ameti peale ette walmiStanud, oli oma riigi ja rahwa eluõnne kosutamiseks omas kõrges maimus plaanist teinud ja nüüd, kuS tema neid oleks wõinud täitma hakata, nüüd oli tema üks murtud tamm, wöimatu halastamata haiguse paelnS oma surmawoodi peal maas. Ja mis kõige kurwem selleS kurwas saatuses on, see on see, et selle mehe surmawoodi ümber, kes wist läbi kõige oma elu-aea walet rohkem kartnud ja wihkanud on, kui surma, selle mehe surmawoodi ümber oliwad erakondlikud salapüüdmised  paksu wale-wõrgu pununud. Tema nime all on erakondlased ebawabaduse heaks tallitanud, mitte tema rahwa paremate litkete kasuks, ou tema elujõudu tugewamaks  waletada püüdnud, et kauemini tema nimel oma sala-püüdmiste täitmise kallal tallitada wõikstwad. Hoolega  peeti tõesõnumite tungimist rahwa sekka ja wõerale maale kinni. Ka telegrafid seisiwad nagu ülewaatamise all, milleks Keiser Friedrich wist mitte ise käsku auuud ei olnud. Weel tema wiimastel elupääwadel, pääw enne tema surma, on Riia lehtede sõnumisaatja üht telegrammi saata tahtnud: ,Keiser on wäga nõrk", aga seda ei ole läbi lastud. Nüüd kiidawad ebawabalaste lehed omal maal ja wõeral maal, paremal käel ja pahemal käel, tema ,wabameelt" nende eneSte waimus ja otse kui tema isa teutamiseks ja tema poja kahtlustamiseks, ja segawad sellega  juba nüüd kaaselawate ja järeltulijate meelt Keiser  Friedrichi meelduse ja püüdmiste kohta, nagu nemad kõiki maailma tema surmahaiguse kohta segada püüdnud oliwad. Kelle afi on, aealugu tõtt mööda tulewate põlwede  ette panna, neil saab raske töö olema wilja haganatest,  tõtt walest lahutada, omat ja wõerast ära tunda, kui Keiser Friedrich 111. mitte wõeral näul tulewate põlwede  silma ees ei pia seisma. Tema järeltulijal, Keiser  Wilhelm Teisel, saab raske töö olema, neid ebawaba wõimusi taltsitada, mida tema isa pitka! surmawõittemise aeal wallali lasti. Keiser Friedrich, Keiser Wilhelmi ja Keisripraua  Augusta ainus poeg, sündis Wunaknu 18. (6.) pääwal  1831, suure Leipzigi-lahingi mälestuse-pääwal, Potsdami  »Uudes palees" ja tema ei ole sedawiisi taieste 57 aastat manaks saanud. Juba aastal 1840 algas tema oma sõeawäe-teenistust, mitte silmakirjaks, nagu Prinzid enne ja pärast, waid täie tõsidusega, ja sai Hohenzollerni koja harjunud wiisil omal kümnemal eluaastal  esimese Gardi-rugementi Sekond Leilnantiks nimetatud.  Iseäralist rõhku heideti Priuzi teadusliku kasvatamise  peale, milles aealugu ja wana-aea uurija Dr. Ernst Curtius tema juhataja oli. Laulmise tundifi andis temale kuulus komponist Reichard, kelle wiifisi kõik Sakslased maailmas taulawad. Preusfi Kuningakoja wana pruuk pärib, et iga Prinz ka üht käsitööd õppima piab; Prinz Friedrich, ehk täie nimega Friedrich Wilhelm, õppis peenemat  puusepa ja raamatuköttja ametit. Suwel 1847 oli tema ettewalmistawa usuõpetuse pärast oma Babelsbergi  mõisaS kirikuõpetaja Heym'i juhatusel ja sai Kuningakoja  Ülemõpetaja Ehreubcrg'i läbi Mihklikuu 29. (17.) pääwal 1848 Charlotteuburgi schlossi-kabelis sisse õnnistatud ja püha-lauale wõeind. Kuida see noore Hohenzollerui-wõsu  kohta mõjunud, sellest anti järgmist tunnistust,  mis ka tema edaspidises elus ikka maksis: »Köige tema mõtlemise ja tegewuse põhjus ou hinge puhtus, tõsidus  ja otsekohene meel. See annab temale õrna tundmist  õiguse ja ülekohtu wahel, mis koort ja tnume üksteisest  lahutada oskab. Nii pehme ja pea neinlik tema olemine ka wälja näitab, siiski on tema sees kindel elupõhjus;  oma südametunnistuse wasta teha, ei ole sel Prinzil ka weikemate asjade juures wõlmalik." Wahe aeal oli mässamine walju hoopidega Hoheuzollern'ite wärawa  wasta löönud: suurtüki paukumine ja karlatschide lendamine Preusfl Kuningate pealinnas äratas Pnnzi politika-tundmist. Paastukuu 19. (7.) pääwa homikul 1848 oli tema lahke noorus nagu kadunud paradiis tema selja taha jäänud. Wimakuu 18. (6.) pääwal 1819 sai Prinz Friedrich Babelsbergi schlosfis pidulikult läieialiseks  mõistetud. Mõned nädalad pärast seda astus Prinz Friedrich Bonni suurkooli, kuS tema esimest korda Rheini jõe laeneid nägi. Sludenti-aeg oli nelja poolaasta  peale määratud, kestis aga kuuni Lihawõkeni 1852, sest et tema suwel 1851 ennast sõeawäe teenistuses harjutas.  Sel aeal istus Rahwa-Parlameut, /Saksamaa südametunnistus", Frankfurti Pauluse - kirikus ja pidaS nõuu Saksamaa ühenduse üle, Preussi juhatusel. Prinzlik  siudent nägi kurwastnsega, et need isamaalikud püüdmised  nurja läksiwad. Sel aeal oliwad need mässamise põuest wälja kaõwanud, ei wõinud fliS ka korda minna, sest elntaimed piawad puhtamalt pinnalt kärkamid olema. Suurkooli waheaegasi tarwitaS würstlik fludent weikematekS  reisudeks, Heidelbergist ja Kölnist saadik. Saksamaa  aealugulikkudel paikadel sai tema isamaa meel karastatud  ja arusaamine wanemate ja uuemate kunfltööde kohta äratatud. Tema astus rahwa laiemate ringkondade ligemale  ja tema rõõmus meel, tema uhke ja siiski lahke olek, tema osawus rahwaga ümber käia, kaudsiwad temale juba siis rohket armastust ja auustust sisse. Jürikuu lõpul 1851 läks Prinz oma kõrge wanematega Inglis- maale ja astus esimest korda selle Printsessi ette, kes pärast  tema elukaasaks sai. Kui Prinz Friedrich Viinakuu  18. (6.) pääwal 1851 Hauvtmanniks (Kapteniks) nimetatud sai ja Lihawõleks 1852 Bonni suurkoolist wälja astus, siis oli kindel põhjus sõeawäe asjus ja riigiteaduses  tema waimnSse pandud. Esiteks õppis tema fõeamehe-teadustes edasi, sai aastal  1852 Majoriks nimetatud ja läks selsamal aastal oma isaga Austria Keisri kutsumist mööda Austria manöwritele,  mis Olmützi juures peetud saiwad, kus Keiser Franz Zoseph teda jalawäe-rügemeuti U 20 auuülemakS nimetas. Olmutzist läks noor Prinz esimest korda Wiini. Aastal 1853 astus Priuz Friedrich oma isa lubaga Freimaurerite-seltsi sekka. Kuida see tema kohta mõjunud on, selle üle on raske otsust anda. Ka see selts on aegade  kaikus omast algusjooneft mitmet wiisi nihkunud; seal walitsewad usu kohta mõned teised woolud, kui Ewangeliumi õigeusu kirikus. 1854 aasta hakatusel sai Oberst Moltke, kes sel aeal 4. söeawäe-korpuse stabi ülem oli, Prinz Friedrichi adjutantiks nimetatud. See annab kõige paremat tunnistust, kui suure hoolega Prinz Friedrich sõea-kunstis õpetatud pidi saama. Raskest sõeawäe-teeuiStusest  hoolimata, wõttis Prinz Friedrich ka riigiwatitsuse  aSjust osa ja sai selleks Kuninga poolest Riiginõuukogu  liikeks nimetatud. Mihklikuu 29. (17.) pääwal 1855 sai Prinz Friedrich Ballnorali  schlossis PrinzesS Victoria'ga, Inglismaa Kuningapraua  waneina tütrega, kihlatud. See kihlumine ja tagajärel  laulatamine, on kõikide tunnistuste järel mõlemite eneste sügawamast südamest tulnud ja politikal ei olla sellega iialgi midagi tegemist olnud. Saksamaal wöeti seda sõnumit enamiste igal poolel suure rõõmuga wasta. Sellest loolsiwad wabameelelised erakonnad, kes Inglismaa wabame>lelise walitsuse osalisteks saada tahtstwad, oma püüdmistele mõnu. Ainult uks weike, aga wägew erakond,  keS tuetamist Wenemaa peale soowis, oli selle ,Inglismaa  kosja" wasta. Inglismaal peeti sel aeal PreuSsi riigist weel wäga wähe lugu ja sellepärast ei teinud see asi seal palju rõõmu, mida .wiletsaks kosjaks" nimetati. Nemad ise, kelle külge see kõige rohkemast puutus, on eeskujulikkuS  abielus elanud ja kergest wõiks olla, et Kronpriuz  Friedrich selles omas Kronprinzi-põlwes. mis 27 aastat keStis, rohkem oma koduelu külge köidetud sai, kui tema lühikese Keisri-põlwe kohaline oli. Oma Prinzipõlwega  kokku on Keiser Friedrich peale 30 aastat abielus  elanud ja seda enamist ikka just kodu-elus, kui Satsa- Auslria ja Saksa-Pranksuse sõdasi arwamata jätame, kus Kronprinz Friedrich oma wahwust ja osawust üles näitaS, usaldust ja auuslust kõige oma sõeawäe, kõige Saksamaa rahwa ja kõige maailma silma ees üles näitas ja ära jeenis, kuida tema wiimases sõeas ka Kindral-Feldmarschalli  ui >e sai, auupärgadega, mida aealugu jäädawal wärSkusel hoidma saab. Näärikuu 25. (13.) pääwal 1858 sai Prinz Friedrich St. lames-palee kirikus Londonis  Prinzefs Viclorlaga laulatud ja sõitis Küünlakuu 8. (Näärikuu 27.) pääwal oma noore abikaasaga pidulikult  Bellini linna sisse. Neli kuud enne seda oli Kuningas  Friedrich Wilhelm IV. peaajust rabatud ja Priuz Wilhelm oli Prinz-walitsejakS saanud. Näärikuu 2. pääwal  1861 (Jõulukuu 21. pääwal 1860) suri Kuningas Friedrich Wilhelm IV.. Prmz-walilseja sai Kuningaks ja tema poeg Kronprmziks. Oma rasket haigust, mis teda mitu kuud otse surijaks tegi, ou Keiser Fridrich ühe kannatusega ja rahulise mee-