seisma jääda. Selle julgustükiga on nad aga ajalehtedes suurt tormi sigitanud ja muidugi ei mvi ka walitsusel sellest hääd meelt olla. Ju kardawad mõned, et paha .hariduse  mõillus" uuesti algab. Ziri maal ei taha kudagi rahuline kord maad leida. Ikka uusi wägi walla tegusid kuuldub säält. liri waimulikud ei näita ka oma püha osa noomituskirjast suurt hoolimat, maid märatsewad aga edasi. Sääl juures näib neile weel seltsilasi  juurde tuleivat. Walesst maakonna elanikud ohtu Inglismaal,  on ka enamasti wana Britlaste järeletulijad ja sellega lirlaste sugulased. Nad on ka senini weel endid ja oma iseloomu  Angel-Sakside ja Normannide sugust Inglis rahwast eemal ja segamata hoidnud, kuna küll muidu wälimiscs elus nende wahet  märgata ci ole.- Nüüd aga tahawad ka need mehed Inglis parlamentis oinale erakonda seada, tahawad oma wolinikkusid ja ascmikkusid kindlaks koguks korraldada, et siis kes teab, mis nõudmisi Inglis Malitsuselc  ette panna. Wana Gladstvnc poolt saamad nemadgi toetust. Kanada piiritüli Ühisriikidega on mõne Inglis ajalehe harja õige punaseks ajanud, nad suurustnwad, et Kanada järwede taga Inglis suurtükid tüliotsijaid ootaivat. Kanadas isi on pahameel Ühisriikidc ! päälc ka juur, kcS neid nüüd mitmes ! tükis pigistama onhakanud, kuna neil leping ei sobinud. Kanadalase!) ütlewad, et sarnane  tegu neid üsna tlhisriikidest mõõrustawat,  kuna jääl mõned Kanada ühendusest nendega iinistasimad. Ometi loodetakse, et kauba leping edaspidi weel sündida wõib, Uhisriilidc senatis oli enamus ainult selle pärast lepingu wastu, et riigi presidenti, kes enamusele ei meeldi, pahandada ehk tiisikusesse saata. Aga kui paha tuju lahkub,  tulcwad ehk teised mõtted. Valtani poolsaar on ju ammu ajast tuttaw Europa miili auk, kust tulcsädemcd wälja käiwad ja teistegi tubasid süütama kipuwad. Nüüdgi ci puudu sääl süütust. Bulgaria asjad on ikka ainult tänaseks, homseks, Serbias on wirmsete sõnumite järele jälle kõik käärimas ja kihamas, nüüd tulcwad ka Rumeeniast teated, et jäälgi claw liikumine sala öõgumas oleivat.  mille siht on, praegust kuningat Kaar- j lit, kes „wõõras Sakslane" olcwat, minema saata ja endiste Kuusa würstide sugu jälle troonile upitada. Hiljuti ilmunud uus ajaleht „Töde" on seda just otse oma ülesandeks wõtnud. lift kiwidest walmistada ei saa; imehelid.-l lõuseb laul luule lugudes sünnitatud iuimese ellast rinnast, rändab ülcsse õhu sisse, lukkub  ta kohawasse metsa, see kostab talle kohawnlt wastu; lendab ta lagendikule, kajab  ta otsata kaugusesse ilma wastukajata ära. Ehk seisab sääl lähedal üks inimene, kelle ilu-helide laanes tugcw tuimus malitscb,  siis lukkub see otsata kõlade kaja küll tema hinge laande, aga asjata otsib tema säält sündiwat wastnkaja, ta peab kui kõwenia I kalju riiki wajuma ja nagu asjata surmale suikuma! Aga seisab sääl lähedal inimene, ! kelle ilu-helide laanes ka pisut kuldseid ku- jusid elab, kuuleb ta siis kusgilt rõõmu rikkalt  rinnalt luule-lugusid lausa lagedale , lcndawat, leiawad nad tema õrnashelilaa- j nes clustawat wastukoja, ja ta tunneb seda- j sama õnne, piis luulede sünnitaja tõesti on i tundnud. Ära rääkimata rõõmuga kostawad  luule kajad tema ilu-helide ilmas, i Kannawad hinge kõrgele tähtede taga kuld- i sesse lõbu laande. Sääl lendawad tunnid tuule tiiwul ja kaowad päcwad pilgu mii- ! sil lõbusale lõpule. Kui nüüd küsima pea- I me, miks ei ela luule iga elawa inimese rinnas? Asjata otsime wastust, lühikene näitab meie mõistus, tume meie tundmine ja nüri meie nägemine selles asjas. Küll peaks palwctades iga inimene mõtlema  r Luule, kaSmind ka ei kanna elu ilude ilma, õndsama õnne kaissu, aga kellel see püham pulle tundmata on, ei wõi sugugi arwata, mis selles ilmas elab; waid ta kuuleb  niisama ilma tormide ulumist, kellade kõlinat, püsside pakkumist, weiste ammumist  ja see kõik on temale üks luule lugu, mida terwes niaailmas toimetatakse. Küll jutustawad meile palju, wäga palju luule i lugusid wete moode kohinast, nad toomad meile sala sõnumid nägemata maimude wallast;  asjata otsime sõnu seda ära seletada, kui ilusate toonidega ojake meile sala luule lugusid ette helistab; wasimata tahab körw neid kuuldusi sõnadeks sõlmida ja lugudeks > luuletada, aga asjata I See näitSb sala mägede wolil seiswat, mida mirte siin ilmuda  ei wõi lasta. Kuuleme kord metsa puudes puhumat tuulekest, kas ei kosta, meile jälle kõrwu, nagu sala sortsilastc sõnu, kas ci kosta meile jälle körmu tuhande helinate ilul luule lugusid, wäsimata kuuleb körw, tuksudes tunneb süda seda jala maimude mäge. Ka ise ta kostab kaugele inimese iluhelide-.laande kus ta wäsinult waikib, aga mitte igawesti kõigile uinuma ei jää, maid ilusamas helis  riklalt moolab ja täidab õhku, melja ja kaunilt woolawat oja. Nõuda mahetawair ilmas luuletused oma lugusid, ilma algusest  kuni täna päewani, ilma et inimene neile piiri wõi Põhja saaks panna. Kui nüüd aga keegi küsida tahab, kudas wmb inimene rohkem luule õnncliscks saada, ehk enncni selle rõõmu riiki rutata? Siin on küll kostus peaaegu wöimata! Aga siisgi peab katsuma midagi eesmärgiks wõtta, püüdma peab selle saladuse jälgile tõusta. Nii kui seda ilmas ikka näeme, et iga kaswaja raim seda tarmitab; mis temale kõige rohkem meele järele on, siis kui ta aga seda saab, lopsakalt ja õnnerikkalt õitseb. Sedasama tarmitab ka siis kasivam inimese maim; mitte ainult, et teda rammusa igapäise toiduga  toita, maid maja ka luule toitu tema õrna maimu elu lauale kanda ja seda sellele korralikult  maitsta anda. Seda kõik sõna sõnalt  järgi mööda seletada on wift asjara, sest seda niärku ja põhjusõpetust leiawad laste kaswatajad sellest raamatust päälkirjaga  „Eesti Ema." Ja igapäewane elu on igal ühel kõige suurem kool ja teaduse raamat, kui seda aga hoolega tahetakse rahete  panna. Kui keegi wõib üht taime nii kaugele kaswatada, et ta elu luule lugusid täicsii tunneb, siis on ta talle rohkem warandusr kinkinud, kui keegi kulla waranduslnic rikkus  seda teha jõuaks— Eesti maalt. Raudtee Pihkwa ja Petseri ivahel  on ju nii laugel, et masin Pihkmast kraami weab. Siinse rahwale on see kõik lväga suur uudis, nii et parme kaupa inimesi „ime elajat" waatamas Hiljuti tulj ka üks naene, laps sules ja kaks karjapoissi, waadanud wäljast ja läinud ka wagunissc waatama, kuna aga ametnikud ukse kinni paniwad  ja waatajaid Pihtivasse iviisiiuad. Et wõeras linnas naene karjastega wäga troostita  olnud, antud neile süüa ja toodud kohe tagasi. L. Õienduseks. „Postimehe" nr. 93 sees Jõgeweste kontserti arwustades kõneldakse ka R. koorilauljatest. Selle „ilusas" palgas  etendatud ..algupäralise" kontserti juure kriitika kohta, mida wcike ~r" teinud, teatab allninietatud õienduseks, et R. laulukoor kontserti  andma ci olnud kutsutudgi, sellepärast ka sääl laulmise pärast ei ole käinud. Mis sellesse laulukesesse „Kllll on hull" puutub, mis see R. koor küll laulis, siis on tähendada, et see naljalaul mitte nii kohutaw mõruwee mõjuline et olegi, nagu ~r" chmatanult arutab. Arwata wõib, et,.ril wist senini naljalaulust wöimalik ei olnud kuulda. Seda laulu lauleti ka 21, aug. Tartus rahwapidul.  kus ta rohkesti lõbu sünnitas ja rahwapidu laulude hinuamöisljad, kes seda laulu ka kuulsiwad, tähendasimad, et laul üsna naljakas olewat. Sõna tuleb laulus küll kord ette ja ei pruugita teda muidu Ecstikecles mitte, aga et säälsamas  ka siui-silmadest ja sini-taewast Saksakeeles  rägitakse, siis jäi ka „Blauer Montag" Ecstikecles,.sini-eesmaspäewaua" seiSnia. Lõpeks soowin, et niisama mähe, kui see lauluke tulimee tuju sünnitus on, niisama wöha Läti maalt. Wiia politsei uuendusega laduwad scnised  limiawolikogu saadikute auietid politsei  juures ära ja selle pärast lahkusiwad ka endised Riia politsei-asscssorid J, Jessen ja E, Schnackenburg omast ametist. Nende  lahkumise auustujeks oli linna poolt tore pidu walmistatud, Läti ajaleht „Dcenas Lapa" räägib  kroon n w a l e tege mi j est, mille üle Kuura maal Grikkeni wallas. waiekondades,.  uimelt krvonuwaldades, tähelepanemise  iväärt, Nimetatud walla wäiksemna  Pidajad ivõi wabadikud oliwad maadeininisteriumisjc  kaebanud, et neid teetegemine  rusuda ja minister oli neid sellest wabaks mõistnud, mille pääle Kuura kuberneri nõudmisel pääniehe kohtud ivallamalitsuselc  tcatasiwad, et wabadikud tectegcmiscst  lahti on. Nüüd aga hakkasiwad kõik wäikseuia kohtade pidajad nimetatud tööle ivaStu tõrkmna, sest et määratud ei olnud, kui suur üks wabadiku koht wõib olla, mis teetcgemiscst waba on. Selle on otsustatud, et ainult need wabadikud teed teha ci pruugi, kellel kolin dessätini ! ehk alla selle maad on, kuna suuremate ! kohtade pidajad ju oina kontrahtide järele - kõik oivalised uiaksiid ja nõudmised täitma s pcawad, ! Lilbcrwis oli keegi naljahammas kõla i ivälia ajliuud, et tuttaw Prantsuse, kangelane  Boulaiigcr Liibawi kaudu Peterburisse Niiiiewat ja et teda csmaspäewal 22, aug, Liibawi oodata olcwat. Ja nimetatud päcival oligi sadam pungil uudishiniulisi soolajaid täis, kes kuulust meest näha ihkai  siivad, Ime küll, kui wäga „tõmbaw" ! Boulangcri uimi on, iiiie aga ka, kui ker- Wene maalt. Ketoröurrst. Rahaministeriumi ajaleht,  „West. Fin. "annab Wcne maa kandand  u!sc käigu wiimascl poolaastal aru. Wälja on wiidud selle aja sees Wene kaupa 430,0M rubla eest, see on 32 protscnkl  rohkem, kui mullu. Sisse on toodud 144, 138,000 rubla eest, see ou jälle 6 protsents mullusest wähem. Nõuda on täitsa 204 miljoni rubla eest kaupa enam wälja wiidud kui sisse toodud, mis Wcne riiigi majanduse kohta wäga hää tundemärk on. Elamast kaubanduse käigust tunnistab ka rand-tcede sissetulik, mis länawn pool aastal 125 miljoni rubla on olnud see on 11 miljoni  rubla enam kui mullu. - „Now, Wr," toob Afganistanist  rahntuid sõnumid. Põhjapoolses maa jjaos vlewat emiri lellepoeg Jsaak khan waenulippu emiri rväslü lehivunaa pamurd,  suur hulk sõjawägesid olla endid tema poole lööuud ja mitmed maakonnad teda omaks isandaks turustanud. Küll olla osast sõjawäge, mis otse Jsaak thani all seisis, temast lahkunud ja emirile truuks jäänud, kuid siisgi olla tema wõim suur, nii et ju wõitlusi tema ja emiri wäehulgade wahel ette on tulnud, mille järeldus wccl teadmata on. „Nom. „Wr" kardab, et kui see kodusõda pikale lähab ehk koguni praegune emir Abdurrahman  alla jääb, siis sellest ka kergesti segadused  Algatusteni matises paletiikas mäiksiwad  tekkida. Era panka kontor isi tahetakse riigiwalitsuse poole terawama tähelepanemise alla ivötta ja nende tegewust enam piirata, sest et mõnes nendes korratust olla leitud. Edespidi wöida pangakontorid ainult rahaministri  loaga aivatud saada, rahamimsteruunil  peab moli olema, igal ajal panga raamatuid läbi waatada, ci tohi ka panga raha toimetused kõrgemale tõusta, kuipangavmanikude  puhas kapital on ju meel mõnda muud tingimist. Kuna Weue maa ristiusu pühast kõik politika ajalehed omal iviisil ju kõnelenud  on, teeb seda Moskmas ilmnw tähtjas  Wene kuukiri „Russkaja Myssl" jWene mõte) taga järele ka omast seisupaigast. Ta ei ole mitte politika lehtedega ühes mõttes, kes enamasti selle Pääle rõhku pannood,  et õigeusk Wene maale iseseisliku ja iseäraliku seijupaiga Europa riikide seas on andnud. Ta tõendab, et Wene maa ristiusku heitmise läbi kutsutud ou, ennast teiste kristliku rahwastele ligistama, mitte nendest ecnialc hoidma. Wäga olcwat soowida, et Wene maa ennast edespidi Europast wöerastada ei püüaks, maid kristliku  perekonna liikmena temale omas hariduses,  kombetes, korralduses ja seadlustes ligineks. Ka tuletab ta meelde, et kui Wene maa Maimu elu täitsa teistest eratatud oli, siis ta kängus seisis, kuna pärast wäljamaa mõjul kosuma hakkas. Ka rahaministeriumi ametlik ajaleht  tõendab, et Wene maa wiljahinnad Lill. Tõesti lihtne lilleke on oinas kaunis tuustis täiesti tähele panemise wäärt. Aset  lootuse wügewaid tegusid järele teha, aga ühe õrna lille ellaid iludusi täiesti järele teha, näitab asjata püüd olcwat. Ilma  et keegi käsi seemet on külinud, tõuseb taimeke mustast mullast ülesse, ta kogub omale niaast, õhust ja wecst nii mitme karwalisi  wärioisid, nii ella õrnust ja iludust, et imestades peab juurde seisma jääma ja Ütlema l see on wägew looduse tegu, mida inimene asjata-tkatsab järele teha. Otsata palju luiste wõimu seisab aga lillede iludujes,  tuhat kordsel sala keelel wõiwad nad luule lugusid jutustada, iga- ilusamas elumajas,  kõige kauninlas rohu aias ci leia meie ilu ilma lilleta. Iseäranis weel suurtes  linnades, kus suured majad selle tar- ! wiS on ehitatud, mis otsata lillede laaneks mõime nimetada, kus need kallid oma luule lõhna wälja lehkawad! Wäsimata näitab inimesel nende keskel kõndida ja nende sala luule kõnet kuulda olewat. Kui nüüd põhjalikult  järele mõteldes ühe ilusama lille juurde seisma jääme ja kõik omad mõistlikumad  mõtted kokku mõtame, siis leiame tüll, et lill üks neist looduse ilu hallikatest on, kust Põhjatu kunstide wägi wälja woolab,  Iseäranis ei ole ka tema ilma ivõininta  ega kõneta, kui meie luulet leiame, siis ei puudu tahetakse jälle lauljale tänu analdada, piiniitalse lilledest Pärga ja antakse tähtjaks iäiiu täheks. Tahetakse ühest ellast neiust j lugu luuletada, jälle wõctakse lilleke selleks j eeskujuks, tahab keegi noor mees õrnale neiule oma ella armastust esimest kord tunnistada,  siis walib ia iihe ilusama lille, kes seda sala südame soowt peab awulikult üles tunnistama, ja kui kindel tunnismees olema, cl see ka surmani kestab I Ehk ka teadust tagasi tooma kui ta leigust ehk kiil- must eest leiab.H, Tah takse kedagi rõõmus- siis olgu lilled jälle kui tänu kõne kandjad ja kui rõõmu riigi isad, kes seda asja toimetawad. On aga keegi wihane ehk halb, see ei armasta mitte lille, waid oma wiha tujuS teeb ta neid puruks, kui ta neid kätte, saab. Siis näitab meile tõesti lill kui kõrgema looduse kaunim anne õndsamast iluduse laanest. Sureb meil sugulane ehk sõber ära, sõsar ehk weli saab meil hauda kantud, siis kaunistame tema kalmu küngast kallima lillega. Kui nüüd lilled armsama haual kasivamad, on nemad kui wahcmehed, kes meie kõnet mõistawad, nad wõiwad sügawasje  haua põhja meie palmid wiia, nad wõiwad ka kaugelt mulla põuest armsa hinge õhku üles kanda ja nagu nägemata troosti sõnu kurwale leinajale kätte kanda. Wäsimata kannab leinaja ema oma surnud lapse hauale lillesid, nagu need meel tema armsama wiimsed elu õilmed oleks, mida ta mitte närtsida ei taha lasta. Kurwad ja nutust punased silmad näiwad neiul olewat, aga ta tõttab lille kimbuke käes surnuaia poole, wäsinult langeb ta hauale kummuli, kuumad pisarad kastawad musta mulda, lillekimbule on ainuke trööstija ja tunnistusemees,  selle mälust wäsinud südame scesl Ta saab ilusasti mulla sisse pandud ja puhast  mett pääle kandud, et ta ci peaks eladesgi  närtsima aga asjata! Ka lilleke närtsib jälle haual ja näitab sellega selgesti, et meie kõik täna elame ja homseks kõige oma ilu ja waraga närtsinud oleme. Kaugelt wöõralt  maalt saadab armsani peigmees oma mõrsjale ühe ainsa lille lehekese, sest rohkem  ei wõi ta mitte nii kaugelt maalt saata; ehk ta küll ja pika teekonna  pääl suutu närtsinud näitab, jutustab  ta ometi palju nende südamete siscmisest  olekust, ta kannab armast musu mitu tuhat wersta omas põues salaja ja ellalt puudub ta ilnsa neiu huultesse ja seob saiaja  paeltega südameid. Tuleb kuningas ehk würst oma alamaid waatama, punub 5K 99 Postimees.