et meie, mida warem, seda parem, oma täieliku tööd Wõiksimc peale hakata." Õpetamata Eestlaste suur süid (?) on just umbusaldus  oma ligimeste (?) wastu ja sellepärast ei saa mina koguniste mitte aru, mis nendele 1879 ja 1880 paha oli tulnud, et nad kõiki ütlemata kergelt uskusiwad. Siis oleks weikene Linda asutajate hulk ja Eslon kas wõi taewa tähti peale 5 protsenti lubada wõinud, ka see oleks wist suure usalduse ja waimustusega wastu wõetud saanud. Hull on see asutamise aeg! Koguniste wõimatu oli siis midagi seaduse põhjusel seltsist osawõtjatele seletada.  Warsti oli üks walmiS, kes niisugusele seletajale seltsi lõhkuja nime andis ja siis seda kõrwale lükkas. Suures  pimeduses on see Selts senni maani lonkanud. Aktsia omanikud ei tunne koguniste oma seltsi põhjuskirja, mis ka wäga puudulikust Wenekeeleft Eesti keelde on tõlgitud. Enamiste kõik aktsia omanikud arwawad, et Linda Selts on üks panga asutus, kus nende raha jookswa rehknungi peal seisab ja wõimalik on, iga silma pilk teda sealt kätte saada. Kõikide Seltsi toimetuste juures on aktsia seltside kohta käidawad seadused ja nõndasama ka seltsi põhjuskiri  koguniste tähelepanemata jäetud. Mina panen nüid wäga imeks, kust minul see suur julgus tuli, niisuguse segase asja tallitaja direktoriks heita. Muidugi arwasin mina, ek kolme aasta jooksul on Linda seltsi liikmed juba aru saanud, et nende selts mitte miski klub ega lauluselts ei ole, waid üks selts, kus igal ühel oma raha kopikas seisab, mis suure waewaga teenitud on ja selleparast tähendasin mina ka omas lühikeses kõnes peakoosolekul 5. Märtsil, et meil hädaste tarvois kõik rahulikult, asjalikult ja ilma tülita toimetada, sest riidlemise  ja waidlemisega ei wõidaks meie midagi. Mis näitas aga 5. Märtsi peakoosolek? Näituseks tahan mina kolm kõige weidramat juhtumist koosolekust, kus üle 300 inimesi oli, nimetada. 1. Mina seletasin, et seltsi põhjuskiri on ükS kõigekõrgemalt  kinnitatud kontrakt riigiwalitsusega, mida mitte ilma luata murda ei tohi. Põhjuskirja §57 kirjutab meile ette, et seltsi aruande tegemise juures piame § 61 tähendud protsendid seltsi hoonete ja laewade hinnade alandamiseks maha arwama j. n. e. Kõik minu seletamine  läks tuulde ja ei olnud muud kui tühi töö, sest üks kurja näuga wõtja mees tõusis üles ja põrutas kõwa healega: „Mina arwan, et Keisri Härra ei ole mitte põhjuskirja  kahju waid kasu pärast alla kirjutanud ja sellepärast  ei ole weel ka midagi hoonete ja laewape hinnast maha grwata, kui mitte kasu ei ole olnud." Enamiste kõik karjusiwad: „Õige, õige!" 2. Näitasin mina, et koguniste seaduse wasta töö oleks, kui meie aktsiate peale diwidendi (kasusid) siis maksaksime,  kui aktsiate hind wähem 100 rubla ja kui meil neel selle juures kahju vn olnud. Selle juures nimetasin  mina ühte Seltsi nõukogu liiget, kes ikka tungiwalt päris, et Seltsi walitsus piaks aktsiate omanikudelle „prvtseudid" wälja maksma. Mees, kelle nime nimetasin,  ei olnud aga mitte laisk, tuli silmapilk oma suurte rusikatega kõnetooli ette ja päris kangeste, et mina oma sõna tagasi wõtaks. Niisugust seaduse wastalist tööd mina muidugi ei teinud, aga üsna hale oli pealt waadata, kudas wiimati suur jagu koosolejatest seda meest meelitasiwad,  et oma sõna tagasiwõtmise pärimist järele jätaks. Igas haritud seltsis oleks niisugune mees silmapilk wälja wisatud, aga mitte siletatud ja meelitatud saanud. 3. Ühte meest, nimelt G. Eslon, kes omale ülemal  nimetatud kutsumises „selle nõuu esimese alustaja ja üleswõtja" nime annab, kes nüid mitte Seltsi aktsiaomanik  ei ole, ja kellel Seltsi põhjuskirja järele mitte õigust ei ole peakoosolekust osa wõtta, ei lastud, minu käsu järele, koosolekust osa wõtma. Aga mis sündis pärast? H. Schreim, koosoleku juhataja abi, pani ette, kas wõib hra Eslon koosolekust osa wõtta wõi mitte. Rohkem heali oli selle poolt, wähem selle wastu ja hra Eslon astus toreduste koosoleku saali. sWaidlemine selles asjas tuuris umbeS pool tundi.) Mina küll ei leia niisuguste tembude juures kõige wähematki mõistuse raasukest. Mõned arwawad, et Linda Seltsi asjad sellepärast  nii puhaste lähwad, et Eestlased weel lapsekingus (Kinderichuhen) olewat. Sellepeale pian mina wastama, et Saksa, Prantsuse, Hispaania ja üleüldse mis taht riigi talupojad ei saaks ka mitte paremiste ehk aktsia seltsi asjade toimetustega korda. Mina katsusin aSja seaduslikule teele painutada, aga asi oli liig kõrver läks katki ja läks tõeste katki, sest nüidsed seltsi ametnikud ei wõi ilmaski niisuguse asjaga toime saada ja ei ole ka terweS Linda Seltsi kogus tarwilikka  ammeti täitjaid leida. Kes midagi selle peale kirjutada soowib, sellele annan nõuu enne heasti seadust läbi lugeda ja uurida. 1) Seaduse Paragrahwid üleüldse aktsia seltsidele Weneriigi sead. nagu X j. 1 osa § 2139 künni § 2198. 2) Linda Seltsi põhjuskiri ja 3) Kõik Linda seltsi protu- kollid ja Seltsi tõsine seisukord. Ei tee ta seda, siis ei saa ka tema arutamisel) muud midagi kui paljad arvamised  olema, millest jo mõndagi selle seltsi kohta meie ajalehtedes mitte puudusi ei ole. Weitzenõerg. Poliitika ringwaatus. Wenelane on oma sõprusi Saksaga juba ka tegude läbi näitama hakkanud. Berliinis on Wenele suur laen 100 milj. kuldrubla kinnitatud, midas meie riigi raudteede  ehitamiste peale ara pruukida tahetakse. Seda raha võetakse Saksa ja ka Inglismaal kvkluj nõnda et seega üheMobil ka Wene rahahind hulga tõusnud on. Töiseks algab Poola kindral - kuberneer kindral - adjutant Gurko oma walitsuft hoobis uuel viksil, kui tema eelkäija  Albedinski valitses. Tema ei kõnele enam midagi Wene-Poola sõbrustamistest ja järelandmistest, Vaid näitab otsekohe, et valitsus täieste venestamist tahab, ega Poola erapüidmisi, mis osalt riigivalitsuse vasta käivad, ei salli. Oleme neist juba enne kõnelenud. Prantsuse kuulsa Gambetta kodulinnas Kahoris on temale auusammas seisma pandud. Selleks piduks olivad endid kuulsamad ja vähemad Gambetta sõbrad kogunud ja ka märatu rahvahulk kokku tulnud. Pea minister Jules Ferry pidas väga mõnusa piduköne ja kiitis selles Gambetta suuri tegusid, mis Prantsusemaale tähtsaks ja unustamaks jäevad. Tema ütles, Gambetta olnud priiriigi kuulutaja, alustaja ja tugevaks tegija. Nüid olla priiriik juba omad juured ka rahvasse löönud ja saab seega kindlalt seisma. Ka sõaminister Campenon,  kes ka Gambetta all sõaminister oli, pidas töise kõne, milles tema Gambetta sõaväe eest hoolitsemist kiitis. Tema tähendas, et igal rahval piab sõavägi olema, mis tema auu on, mis teda kaitseb ja mis tema eest sureb. Austria kroonprinzlik paar on omas reisimises ka Türgi sultani pealinna jõudnud ja on sea! sultan neid õige toreduste vastu võtnud. Türgi sultan võtnud kroonprinzessi oma käe kõrvale ja viinud teda sedaviisi kui auustatavat võerast paleesse. Ka kinkinud tema mõlematele tähtsaid kingitust. Norramaa riigi Mi ei taha naljalt mitte kustuda ega lõppeda. Need ministrid, kes riigikohtust ammetist lahti on mõistetud, on kuninga poolest uute tähtsa ammetitesse  saetud. Niisama on uus ministeerium neist liikmetest  kokku pandud, kes vanaist veel ammetisse jäivad. Ka uued ministrid on neistsamaist meelseist meestest, nõnda et asjalugu mingilt muutnema ei saa. Riigikohus tahta ka küll jälle neid ammetist ära mõista, aga kuningas Oskar on neile ju enne ammetisse astumist kinnitanud, et tema enam sarnast riigikohtu otsust täitma ei saavat. See vaidlemine kuninga ja parlamendi vahel on seal juba mitu aastat vältanud, saab näha, kaS ta pea lõpeb. Omalt maalt. Wiljandist. Tähtis püha ja pidu! Terwe Wene riik saab 6. Lehekuul suurt püha pühitsema, mill meie armsa Keiserliku Kõrguse Suurwürsti Troonipärija Nikolai Aleksandrowitsh'i sündimise- ja täie-ealiseks saamise päewa pühitseme. Tema saab, nagu see Jumala tahtmine an, omal ajal isaisade trooni peale astuma ja krooni ning walitsuskeppi oma kätte wõtma, millepärast küll meile nüid seesinane tähtsas päew iseäranis rõõmustav?  ja püha on. Pealinnad, töised riigi linnad, kubermangud  ja maakohad, ühelhoobil kõik Wene miljonite elanikud katsuwad seda püha iseäraniste asutustega igaweseks  teha, et ta noorele ja wanale meelde jäeks. Meie Eestlased ei jõuua suuremaid summasid seks ohwerdada  ja piame katsuma seda tähtsat päewa ka jälle omal weikesel jõuul ja nõuul kalliks pidada ja unustamataks teha. Selle eest on meie maakonnale juba tuttaw, hoolas pidutoimekond  muretsenud ja saab sellel 6. Mail Wiljandi Põllumeeste Seltsi maja saalis üht iseäralist toredat pidu ära pidama. Mitmed mängukoorid ja laulukoorid saamad  lõbustuseks olema ja näitemängu saab pidulistele mängitud. Selleks piduks on jälle ustawate Seltsi liikmete  läbi rohkeste noori inimesi kokku palutud, kellel sisseastumiseks  ka natukene maksu, endisel wiisil on, saali puhastamise ja walgustuse kuludeks. Meie arwates on niisugune püha pühitsemine iseäranis tähtsa ja sellel wiisil meie wäbe jõuuga Eestlastele ka üsna sünnis. Siin hulgani kokku saada, oma kõrge Auujärjeparija sündimisepäewal  rõõmus olla, ei ole kellegil tahtmata. Peale seda silume ja edendame ka seega oma seltslikku elujärge, mis meie rahwa harimise edenemisega ommeti ühes käima piab. Soowime weel kord rõõmsat püha ja pidu! 12. Aprillil peeti siin linnas harilikul wiisil kewadine hobuste wõi Pori-laat ära. Laadale oli tubliste  inimesi tulnud, ehk küll teed kaunis põhjatumad oliwad ja kaubeldatawaid hobuse loomi ei puudunud ka sugugi. Nende hinnad oliwad aga weel kõrgemad, kui talwel, sest et ka nüid juudid paremad ära korjasiwad. Alamad tööhobused oliwad ka õige hinnas. Wiljandimaalt. Tarwastust teadustatakse meile, et seal wiimasel ajal juba hulle koeri olla hulkumas; paar neid hirmsaid hulkujaid on juba õnneks läinud, Tarwastu ligikaudses maha lasta. Ülemalt poolt olewat käsk tulnud, kõigile koerile kolgud kaela panna, meile teadustaja ütleb, et kolgud selle hirmsa tõbe wastu paris süntsad ei ollagi, sest kui mõni kõiguga koer hulluks läheb, siis ei tohtida teda iga nägija mitte maha lasta; sest kolgutud koeri pcetawad ikka õigeks koerdeks. Koera päitsed oleks selle haiguse wäljalagunemiie wastu küll kõige parem abinõuu. Kellel palju koeri on ja neile ei taha päitseid muretseda, wõiks koeri wähendada. Sealtsamast kihelkonnast saab ka teadustatud, et seal üks isa oma weikese pojakese Tarwastu kirikus on lasknud ära matta ja pärast Wana-Suislepi Greeka õigeusu kiriku aeda maha matnud. Laps olnud küll Luteruse usu õpetajast ristitud, mispärast teda tema isa aga Greeka õigeusu kabelisse wiinud, on arusaamata. li.- Nõnda kuda meile meie auus kaastööline teatab, tahetawat Rõika wabrikus suwel Juuni kuul, arwata 3. päewal, üht kaunis laialist näitemüiki Aleksandri kooli heaks ära pidada. Pärnust saadetakse meile seda kirrja äratrükkimiseks, mis ka hea meelega teeme: „Teatus Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi poolt suure ja weikese maa- ja kohapidajate ja käsitöölistele. Kroonu Maade - ministeeriumi lubaga saab Pärnu Eesti Põllumeeste Selts ka tänawu suwel Pärnu linnas koduloomade, põllu- ja käsitööde näitust pidama. Näituse ajaks on Seltsi poolt Augusti kuu 4., 5. ja 6. päew s. a. määratud.  Eelnimetatud  Seltsi poolt walitatud näitetoimetuskond saab selle näituse  korda minemise eest kõige suurema hoolega muretsema, palub kõiki ümberkaudseid suure ja weikese maa- ja kohapidajaid,  karjakaswatajaid oma uuema wiisi järele piimatalituse  ja wõi tegemise riistadega, käsitöolesi j. n. e. agaralt selle näituse wastu walmistama ja sest osawõtma Niisama kui mullu, palutakse ka tänudi rahwaft, et nad kõiki, mis aga iganes tähelepanemist wõiks äratada, näituselle toekstwad. Nimelt toodagu: kõiksugust kariloomi, töö-, weu- ja söiduhobusid, lambaid ja sigu; maa- ja karjasaakist nagu põllu- ja aiawilja, head kohupiima, wõid ja juustu; kõiksugust käsitööst, mis töösepad (meistred) maal ehk linnas on walmistanud, maja- ehk muud perenaesed ja wirgad neiud kangasjalgel, ehk oma sõrmil on kudunud ja õmbelnud. Kõik tööd ja asjad saawad näite-toimetuskonnast wastu wõetud, näituse ajal hoolega hoitud ja pärast näitust kui nad selle wäärilised oliwad kas auupalga, ehk Seltsi tänuga asja omanikule tagasi antud. Naljanäituse toimekonna liikmed on: mõisavalitsejad  J. Toots Tõstamaalt ja G. Toots Watlast; mõisapidajad J. luntson Iõõprest, H. Werner Saugaft ja J. Toffer Tõstamaalt; kohaomanikud M. Tammpuu ja M. Kull W.-Wandrast; käsitöölised H. Arnemann ja Joh. Tamman Pärnust; õllewabriku omanik P. Kutt ja kaupmees H. Nieländer Pärnust ja H. Nõmm Audrust. Selle toimekonnal on oma tarwitust mööda woli, kas Seltsi liikmede ehk wõeraste seast omale abimehi nimetada. Wäljanäituse kawa seestkiri, programm) ilmub edespidi iseäranis ja saab siis rahwa sekka wälja lautatud. Wõtkem siis, auustatud Eesti majapidajad, põlluja  käsitöölised ka sest näitusest elawalt osa, ühed näidates ja teised waadates. Nimelt toodagu õige rohkeste kõiksugust loomi kokku, nii et sest näitusest wõimalikult tarwilist kuju saaks, kuidas meie maa karjakaswatamise ja pidamisega  õiete lugu on. Pärnu Põllumeeste Seltsil on nõuu ajajooksul seda näitust päris näitelaadaks muuta, kust iga põllumees häid sugu-, töö- ja tapaloomi, kui ka põllu-tööriistu wõib osta, ehk neid siin ka müia; Seltsil on aegamööda nõuu seda asutust nii tähtsaks tõsta, et loomade ja põllutööriistade tarwitajad ka kaugemalt siia tulekstwad omale tarwitusi ostma, ehk neid siin ka teiste tarwitajatele müima. Sellepärast on Selts Kroonu Maade-ministeeriumist  luba palunud ja ka saanud, seda näitust iga aasta Augusti kuul kolme päewa wältusel Pärnus ärapidada.  Nõnda on siis Pärnu Põllumeeste Selts selle lubasaamisega jälle ühe sammu edasi jõudnud. Kõige jõuuga tahab Selts seda usaldust, mis Kõrge Riigiwalitsus  selle armulise lubaga ta wastu on ülesse näitanud, Sakala. 1884 17.