TMttchwM et ole mitte paljas .rahwaS", kelleks .rchwamched" teda muuta .soowiwad". TalurahwaS on ÜkS fetsuS, on ühe riigi kohaline, mis Jsewalitsuse põhjusel seisab. See .rahmas" aga, keda .rahwamehed"  sigitada püüamad, see on perekonnata ja peremeheta SeltSrahwaSlaSte kart. Ja meie talumaa ei ole mitte kogndnsemaa oma ..hingemaa"  lapikeStega, milleks .rahmamehed" seda lõhkuda ja killutada soowiwad, miS ühegi .pvllutöõ" kohaline ei ole. Meie talumaa on talumõisadetS korraldatud. Seda on meie targad maa manemad, meie mõisaherrad teinud, ja nemad on omale sellega üht anusammast teeninud, mida .rahmameeöte" nurjatumad äcritamised ja kõlwatumad sõimamised  et kõiguta. Selle kindla korraldamise eest saamad  GeSti rahwa tnlewad põimed korraldajaid õnnistama. Nende järeltulijad aga, keda .rahwameeSte" kõlistawad ärrtlamised etsttawad ja oina esiwanemate kohtade pealt kangutamad, need saamad kahetsema, ja nende stlmawesi saab .rahwameeSte" südameid koormama. Ja ka selle eest on meie maa wanemad hoolt kanuud, et suurpöllu pidajate töölistel tarwiS ei ole, ilma maata ja ilma kodupaigata elada. Ja neil on ilma mõlata rohkem  maad kindla piirete wahel, kui .peremeestel" Wenemaa  seeSpidtSteS kubermangudes kõikuma hingemaa lapi- W, suure mõlaga. Seda elukorda, miS iga mõistliku põllutöö kohaline on, tahawad seliSrahmaSlaSte kujulised .rahmamehed" oma ärritamiStega rahwa eeS halmakS teha. tahawad maad wiletsa, nõuuta ja jõuuta popSomauitudega,  kentsaka .popSkärnaliStega" täika, kellest iialgi muud loota et ole, kui huntShantsakaid. Aga meie taluseadus seisab meie Suure Rahu-KeiSri käitluse all. Ja Wenemaa seespidistest kubermangudest koSlab ÜkS hckäl teise järel, miS meie armsa Wenewendadele  sedasama põlluseadust ja elukorda pärib. Ja meie kõrge RiigimalilsuS ou just nüüd üht meie kodumaa kuulsamat  poega kutsunud, Wenemaa seeSpidifeid kubermangust  uurides läbi retsima ja uõuu otsima, kuida seda kallist  uõuu seal korda saata wõikS. Kõikide nende silmad, keS tõega meie suure isamaa mägemuft ja lugemust, meie armsa Wenemendade eluõnne soowiwad, kõikide nende silmad  saamad elama osawõtmisega herra Akademiker vou Middendorff't tähtsat uurimise käiku tähele panema.  See kutsumine ou ükS kõrge wastus meie .rahwameeSte"  ja nende leiwawanemate ja salakattsejate tembutamiSte  peale. See on ka ÜkS aegade täht. Jumal andku õnnistust! (Jääb poolele.) Omalt maalt. Rõõmuga näeme meie, kuida kõige meie kodumaa sugude  ja seisuSle osawötmine ja usaldus meie lehe kohta kaSmab. See osawötmine ja usaldus on ennast wiimasel nädalil hulga kirjade läbi ilmutanud, millest nii palju oma lugejate ette paneme, kui sel korral mahutada wõime. Teisi auustatud kirjasaatjaid peame paluma, et wabandakfiwad,  kui meie nende kirjast korda ootama jätame. Esimene kirt tuli Tallinnast ja puutub sügawalt .Liuda" Seltsi praeguse malitsuse külge. Kui meie seda kirja üleS mõtame. stiõ ei taha meie sellega muud ühtegi teha, kui tahame aga ühe amaliku lehe kohust taita, mis iga, awaltku elu külge puutuma häälele aset andma peab. Kiri on järgmine: .Palun alandlikult minu kirja, mida mitme tahtmise järel Teile saadan, omas leheS üles mõtta. Mina olen wäga kaua.Linda" Seltsi tööd ja talitust wagufi pealt maatanud, kaS tema otse silmasihil, armulisest Riigiisast kinnitatud põhjuSkirjade. mõi oma pea ajude jahutusel edasi läheb. Aga, wäga kahju, el praegune  Seltsi malitsuS põyjuSkirja otse kõrmale jätab, pealegi woorimehe poiste eeSjuhikS nimetab ja EeSti rähmale,  keS oma raha senna usaldanud, tuhka silma puistata  püüab I Armsad EeStiwennad! maadake Märtsikuu koosolekul teraselt ette ja taba, kui kaugele Teie kenast ehitatud LaewaseltS .Liuda" juba on juhitud! Kenast Laewa. seltsist ei ole muud üle jäänud, kui ükS Kribukrabu-pudupoe  SeltS, mida meie pohjusktrjadeö sugugi ei ole nimetatud.  Hea olekS, kui ta kasulik oleks, aga siiski jääkS ta seaduse  waStasekS tööks, sest põbjuStirt ei luba seda mitte. Mina arwan, et Seltsi asutajad ükSnes seda uõuu wõtsiwad.  Wenemaa mere aSjandust laiendada, miS weel tänine  puuduslik on oluud. et Wene alamad mere asjanduses  rohkem wötksiwad õp tust saada ja see kasu, mida mere aSianduS saadab kui seda õigel teel toimetakse, üksneõ  ka Wene piiresse wõiks jääda, kust riigile ja rahwale  kasu faakS tulema. Aga kahju, nüüd on hoopis teisitt  selle asutuse wõt seltsiga läinud. Waatame seda lähemalt: 1) Pudupood sai Tallinnas asutatud, et Seltsi walitsuS  oma sõbradele häid kohte ja paikasi wõikS anda. Aga Seltsile teeb see aaStaS ligi ttvvt) rubla kulu. ja kasudest et ole rääkidagi. 2) Suur kimi ait sai ehitatud, mis oma ehituse kulu järel Üle 2000 rubla aaStaS peab siSse tooma, aga kui malmis oli, fiis tull ilmsiks, et kasil lootagi ei ole. Ehituse  kulu on nagu hauda maetud. 3) TartuS sai Sellst rahaga suur maja ostetud, aga wõera nime all, sest Seltsi uime all ei olla wist kindel küll olnud, seda ööta! 4) Laew .Morgenroden" seisab sügisest saadik Tallinnas aga kelle süü pärast? Laewa oleks mõinnd wäga heaste Kronstadti ja sealt jälle wälja sõita, kui Sellst walitsus seda oleks tahtnud. Aga sel oliwad teised tallitused  Tartus, Wiljandis ja Rakweres, ja laewa jääti unustusesse, kui ka küll laewa tallitus ees olekS pidanud käima, mida talwel ei mõi toimetada. Laewa kippar lasti ilma mähemagi järelkuulamiseta oma maale minna, ja makselt palk wälja, reisiraha auti temale ja madrustele peale kauba. Aga seal oleks kippari ja tüürimehe wahel mõndagi pidanud seletatud saama, mida koguni kõrmale jääti, sest kippar oli Rootslane. 5) Peale selle peab Seltsi eestseisus omad nõuupidamised  salaja oma keskiS, ja lükkab rewifioni kommisstoni ja muud targemad mehed wälja, sest neil ei olla selle tegewusega asja! 0) Nüüd on selle toimetuse läbi Seltsile suured mõlad kaela tulnud ja wilgub meel, nagu tuli kustuma tuki külgeS, mis pea tuhka langeb. Waatke ette teraselt,  Gestimennad! Oleks meel palju ütelda, aga olgu sekS korraks." Tallinnas 4. Webruaril 1863. E. T. Peterburgist kirjutakse: .Nagu kägu oma nime hüüab, nenda kiitleb pea igas .Olewiku" numres Peterburgi .haritud" rätsep herra Käbi asutuS, .Heateggem Selts." Viimastes numriles leian mina selle Seltsi aruande, aasta 1881/82 kohta, mis järel .Heategew Selts" umbes 105 rubla ütle sadamiis rubla rikas olla. Mina soowiksin teada, miks siis, kui .Heategewal Seltsil" raha on, Lätlased mitte meel üüriraha kätte saanud ei ole, kelle majaS see Selts omale õhtut üürinud, mis kolme kuu eest 200 rubla wälja teeb. Rahma suust kuulen mina ka, et herra Kappel oma 20 rubla kuupalka, laulujuhatamise eest, weel ei ole kätte saanud. Peale selle kiitlewad nemad, suure Jõulupuu malmistanud  ja kes teab mis waestelaStele kinkinud olema. Mina olin 6. Januaril ise seda suurt Jõulupuud waatamas ja palu» luba, sellest mõnda sõna rääkida. Jõulupuu ise oli Lätlaste oma. Puu külgeS oli umbes 30 mahaküünalt ja nende wahel rippuflmad õhukesest  paberist tehtud lindid. Lapsi oli oige palju kokku tulnud, enamist kõik oma mauematega. Lapsi laSti ilma rahata sisse aga ma es te manemate käest nõuuti ukse juures raha, riiete üleShotdmise eest. Oma enese silmaga nägin mina, kuida suures uuttus üks mana mammake .haritud" Taaralaste— ah! tahtsin ütelda, .Heategewa Seltsi" eestseisuse poolest tagasi lükatud sai et temal mitte 'p olnud riiete hoidjale seltsi poolest seatud summat maksa. Wist tahtis .haritud" Heategew Selts maeSte laste manemate rahaga Jõulupuu kulust tasuda. Häbi olgu seesugustele .Heategewa" nime kandjatele, kui nemad omale sel kombel kasu otsimad. Noh, teiselt poolelt annan mina neile nende süü andeks. Sellest aeast saadik, kui .Palme" Eesti Osakond elama hakkas, lähemad kõik Peterburgi Eestlased senna, ja peab siis .Heategew" Selts mõtta katsuma, kuuni weel saab. Iga inimene ja iga loom sirutab ennast meel miimast korda, kui surema hakkab I Sellepärast on seda raha mölmist ja iseenese kiitmist „haritud" Heategema Seltsile andeks anda." A. D. Simbirski kubermangust kirjutakse: .Siin oli täniue see õnnetus, et maleprohwet Kristian Nelh neid Lutheruse usku Eestlasi oma järel käima meelitas,  kes kümne aasta eest seia elama asustwad. Nimetatud  K. R. on Keila kihelkondas Wääna maldas sündinud,  ja oli omale seal ümberkaudu kauni seltskonna jüngrid  kogunud, iseäranis Jüri kihelkondas. kus tema enne oma usust ära langemist koolmeistrekS oli. Kui aga seal enam keegi tema noo ta ei läinud, siis tuli tema, seitsme aaSta eest, oma jüngrite seltskonnaga Simbirski, kus siin elama Eestlaste keSkis oma õnne katsus. Ja maata! õnn oli mehikesel hea. Ligi 30 perekonda sanvad tema jüngriks, kes kõik Laupääwal püha hakkaflwad pidama soola söömise ja wärmitud riidete kandmise maha jäkfiwad. Armulauale nemad enam ei läinud, oma lapsi ristisimad nemad ise ja tegiwad palju muid säherdust tempusi, mille üle teistel RiStiinimestel hale meel peale tuli, nende kurwa elulugu maadateS, milles nemad seda elawat hallikat maha jätnud ja endale kaemud kaewanud, miS katkised, ja mett et pea. Aga nüüd, tänu Jumalale! nüüd hakkab asi pöörama. Mitmed perekonnad neist eksitatud hingedest, on oma male usu maha jätnud ja tunniStawad ennast jälle awaliknlt Lutheruse koguduse liikeks. Ja ümberpööramine, see on rõõmustaw asi igal tõsisel Ristiinimesel kuulda. Sellepärast ka minagi sulge kätte wõtstn ja neid ribast awaldasin. Need kes enne kõik raamatud, peale Biibli, waimuliknd ja ilmalikud, ära põlekanwad, need ostamad omale nüüd uued, ja telliwad aealehta. Loota on, et ka teised saamad ümber pöörama. Andku Jumal! Mis muidu weel Simbirski kubermangust teadustada, see on see, et ilmad siin maga külmad ja tmsused on. Graadi klaas näitab eitamiste 26 kuuni 28 graadi N, ja Detsembri ja Jannari kuu hakatusel on Simbirski kubermangus  peale 100 surnut leitud, kes külma ja tuisku ära surnud. Ka hundid on siin wäga julged, käiivad karjakaupa, sagedast 30—40 tükki üheskoos. Eestlastele ei ole nemad tailine suurt kahju teinud, kuid aga hirmutanud  ja mõne wähema looma ära näppanud. Ühel mehel juhtus ka see imelik õnn. wõi õnnetus, et ta tükk maad ma kriimsilma isanda selgas sõita sai. Hundil oliwad tagaajajad taga, ta jooksis üle ata hüpates wasta meest, kes ehmates hundi selga kukkus ja hirmuga tugemast metsamana kasukast kinni hoidis, künni minnaks maha kukkus, ja fiis mõlemad õnne tänades üksteisest lahkusimad." J. P-s. Tallinnas näiwad Sakalamaalt tulnud .uue meele" äratajad mõnda mehikest juba nii kaugele .edendanud",  .harinud" ja .waimustanud" olema, et nende öösene wahwus otsa ega äärt ei tunne. Kuida . Wirulane"  miletsast kaetud rõõmuga kuulutab, olla paari nädali eest .Nistirahma Pnhapääwa Lehe" silt törwaga üle määritud. Kes oma .tublit rahwuslikku" meelt sellega tunnistada igatsewad, et nemad Jumala sõna peale põhjustatud  kirjast halwaks pearoad, need wõimad jo neid waimnrikkaid laulust lugeda, mida stsserändanud Sakalased nende pruutide kiituseks lnuletawad. kes kirikuõpetajaid kölbmata ande-sukkadega peiamad. Aga tehku nemad seda awaliknlt, oma enese kulu peale. Salamahti tehtud uulitsapoiste  tempudega saadawad nemad Eesti nime nende ringkondade ees põlastuse alla, kes esiwanemate elukombet, usutunnistust ja kirikut kalliks peawad. Armsad Tallinna Eestlased: Arge laske ennast Sakalamaa tunledest wintsutada!  vEesti Postimees" kutsub oma wiimase numre sees suure käraga .wõitlemisele" ja sõimab .Tallinna Sõbrat" ja .Kündjat", kes .Rahu, rahu!" hüüda. .Eesti Postimees" lueb siis hulga häid asju üles, mille eest .wõidelda" tuleks. Meil ei ole sel korral aega ega ole aset, läbi katsuda, kas need head asjad ka saavamad  ja soowitawad on, mida .Eesti Postimees" üles lueb. Selle peale peame meie aga tungiwalt tähendama, et kõik need kasulikud ja edendama!) muutused, mis wiimasel  aeal nii rohkeste meie maa ja rahma osaks saiwad, üksi ja ainu Niigiwalitsnse ja meie maa korralise eestseisuse  läbi, ja rahulisel lepituse teel antud ja korda saadetud on. Nimetagu .Eesti Postimees" üht ainust tõsist kasu, mida meie uutmoodi .wõitlejad" juba kui saaki rahwa sülle kandsiwad. Kallis „Eesti Postimees" : Meil ei ole .wvitlemist" tarmis. meil on rahulist läbirääkimist ja nöuupidamist tarwis. Oma söea ja waenu trummiga ei tee Teie muud, kallid „rahmamehed", kui ärritate aga üht sugu teise, üht seisust teise peale mihasekS, teete lahket  läbirääkimist ja uöuupidamist wõimatumaks ja takistate  kõiki rahulist ja kosntawat edendust! Mis .Eesti Postimees" peale selle meie .tnliwihast" ja selle põhjusest, tema wasta kirjutab, see on rahma meelesegaduseks kirjutatud  ja ei lähe tõega kokku, ja mis tema sõimamiseks ja teritamiseks ja usalduse rõhumiseks meie ja .Kündja" wasta kirjutab, see ei ole muud kui .rahwameeste" harjunud  kunst kõne, millega meie paraku juba tnttamad küll oleme. Ehk on meil edaspidi aega selle, .Eesti Postimehe"  maenutrummi põrutamise peale wastata. Siin anname aga meel .Eesti Postimehele" nsuu, et tema mitte nii palju seda ei aruta, kelle maa ja kelle linnad fiin on, kas Eestlaste mõi Sakslaste. Muidu tuleb jälle .Nishki Westnik" kohtumõistjaks ja ütleb, et mõlemad Wen ela ste omad on. Kui meie, meie tagakiusatud .wõerad" Baltimaa kubermangudes, meie Ewang. Lutheruse  usutunnistuse koguduslased, kui meie oma iseolemist, oma keelt ja oma kirikut alleS hoida tahame, siis ei tohi meie mitte isekeskis .wõidelda". Muidu tuleb kolmas ja neelab meid mõlemaid. „Eesti Postimees" waadaku ette, et teda mitte selle kolmandema tööriistaks ei tarwitata. Rahu kosutab, maeu kautab! Balt i s k i st. Selle kuu 6. pääwal andis noor Madise laulu ja muusiku koor Baltiski kirikus waimulikku kontserti. Sissetulemisest oli üks pool Baltiski weikelaste  koolile, kus Eestlaste, Sakslaste ja Wenelaste weiked lapsed ühel meelel ja enam ist Eesti keelel õpetust ja mõnusat  aeawiidet leiawad, teine pool koori enese kasuks määratud. Osawötmine oli elaw ja rõõmustaw. ja asjatundjad tunnistawad, et noor asutus oma osawust lühikese aeaga juba õige rõõmsast kosutanud on. Jumal andku ka edaspidi õnnistust!