poisikese kui ka kõige noorema tütre paal ei olnud tema silm wccl üksgi kord armastusega  wiibinud; kui KuSto sündis, oli tema juba ammugi mängukuradi küüsis ja ei hoolinud naisest, lapsest ega maja õnnest enam ammugi midagi. „Minu isa ei ole mind ialgi armastanud," saab poisike, kes eluaeg maa pääl ennast wäsinud tundis, Jumala kohtu ees ütlema, ja: „ialgi ei ole minu isa minu eest hoolt kannud." „Äramängitud' kõik äramüngiwd!" sosistas tema meelest ka surnud poisike. „Issand Jumal; Issand, Jumal!" karjatas Sumann meeleäraheiilikult, ära mängitud! tõik ära mängitud!" Wäsinud, surmani wäsinud iStuS emand Sumann ühe pingi pääl, süles hoidis tema ühte wüikest kahwatanud tüdrukukest, keS nii haige wälja nägi kui oleks temal ka surm iga silmapilk kaes olewat. Kui tema mees nõnda karjatadeS ülesse kargas, tõstis tema pead. Tema nägi teda surnud Kusto kõrwal seiSwad, aStus tema juure ja ütles kustunud häälega: „Sina ei ole ei KuStot ega seda wüikest tüdrukut armastanud, selle pärast ei olnud nende pääl ka õnnistust; kui nemad sündisid, asus mängukurat juba meie majas. Ring pane tähele wäike tüdruk saab järele minema, kuhu Kusto ees läks, ja nõnda oleks asi kõige parem olewat." .Leena, Jumala pärast, pea kinni!" MMZ e-uumann täis ahastust. Emand jäi «ait, tema nägi st edasi kõnelemine meest meelt äraheitma oleks sundinud.  Üks pehmem tundmus tuli tema üle. Tema mõtles selle pääle, kui wäga tema seda meest armastanud ja kui õnnelikud  nemad neli esimist aastat olnud oliwad, ka tundis tema äkitselt ära, kuidas ka tema ise mitu kord hoopis teisiti ja parem oleks pidanud olema, ja km üks suur süü ja pat oli see tema meelest, et tema palwe tegemist hoopis maha jätnud  oli. „Hindrek," ütles tema tasa ja hakkas tema käest kinni: „meie tahame üheskoos katsuda, kaZ weel teiseks minna ei wöiks. Meie tahame koos palwetada, Hindrik, ja tööd teha, künni käed wastu pidawad; oh Jumal! Hindrik, tead sa weel kui õnnelikud meie olime!" Sumann waataS kui läbi une oma naise otsa. Tema ei neednud teda siis mitte ära, ja tema oli ometi teda wiletsuse sisse wedanud ja sundinud. Kusto oli ometi tema ees ja teine surmaga wõitlemas laps tema kätte pääl, kuna tema ise, kes ometi nende kõikide hoolekandja ja eestmuretseja oli, kõik, kõik äramänginud oli. Surnud KuSto sai ühte tühja kambri kantud, Prits ja Marie istusiwad waikselt ja aralt ühes kambri nurgaS, nemad kartsiivad Kustot, et see nii külm ja wagusi oli. Öösel, kui emand Sumann rünga wäsimuse pärast ärauinunud oli, ehk tema küll hirmu pärast, et «äikene tüdruk surema hakkab, walwata tahtis, tõusis Sumann jälle oma asemelt ülesse. Ta ei wõinud mitte magada, tal ei olnud rahu. Temal oli, nagu sellel, keS rasket surma und maganud, millest üksgi asi teda äratada ei wõinud ja keS nüüd ometi wiimaks üles ärkanud, et näha, mis ta kõik kaotanud ja igast küljest kuulda: „Sina oled süüdlane, sa ei ole mitte hoolt kandnud ega muret pidanud. Kui uimastaw kihwt sli mängihullustuS tema kohta mõjunud,  oli ta meelt seganud ja tahtmist takistanud. Ja nüüd?! —Ta läks kambri istus surnud KuSto körwa, ja toetas pead kahe käe pääle ja laskis wiimased wiiS aastat oma waimu silma eest mööda minna. Onn et see öö ajal oli ja keegi häbipuna, mis talle üle näo woolas, näha ei mõinud! Kui hea see oli, et naine ja lapsed magasiwnd,  Kusto wait ja külm tema körwas laamas! Nad oleksiwad muidu kuulda wõinud, kuidas tema süda kahetsuses ja koormatud olekus ikka ja ikka waljemine peksma halas, kui tahaks ta lõhki minna. Mängitud, kõik ära mängitud!" Kes hüüdis nii? Tuhat häält tema sees ja tema ümber, ei teadnud midagi muud hüüda ega rääkida kui: „Ära mängitud, kõik ära mängitud!" Ja nüüd tuli korraga pimedal, ahastust täis ööl tema waimu silma ette see salm, mis Wunke töö laua kohal seina külges oli: „Palu ja tee tööd" ja need tähed läksiwad ikka kord korralt suuremaks ja selgemaks ja särafiwad üminaks kui kuld kiri ! Jah, Wunkel on ometigi õigus: Kadunud on iga töö tuba, kus see salm mitte juhtnööriks ei ole- Mõlemad ühendud! See käsitöönik, kes palub, on ka hoolas omas töös ja see käsitöönik, kes tahab et ta käte töö peab õnnistama, peab pääle tööd ka omad käed palwele kokku panema, muidu ei ole tööl mingisugust tõutust. Ja jah, Wunkel on õigui." Nüüd oleks Sumanu käed paludes taeum poole sirutanud, et Jumal teda weel kord wötaks wälja kiskuda sest wilctsusest, kuhu sisse ta ennast ja omakseid tõukanad oli. Aga palwe ja töö, mõlemad peawad esueks harjutud saama. (Ots tuleb.) Isamaalt. Knresaarcst. Uu s politsei. Septembrikuu l. päewal sai kaua odntad uus maakonna politsei Kuresaares, mi kui kõikitcö teistes linnades üle Liimi-, Eesti- ja Kuuramaa sisseseatud, Kuida Kurcsaare saksakeelne nädalileht on-as 34. numbris teadustas, on uue politsei ametnikudeks kinnitub: Saaremaa maakonna peameheks, endine sillakohtu pea A, Baron Nolcken- Ladjall,- tema abiliseks, endine sillakohtu pea abiline L. Baron Nolcken; kirjatoimetajaks,  mctsahcrra abiline F i chtcn - berg; politsei ülewaatjaksKuresaare linnale, endine politseiülem Baron Pilar-Pilchau. Pääle selle wecl Kurcsaare linnale 1 urjadnik (sõitja shandarm) ja 6 korodowoid (politsei teendrid). —i^. Kihelkonnalt. Meie kiire wõidu töö heina ja õsumise (leikuse) aeg on möödas; wõidu ajajad wõiivad jälle kergemine hinge tõmmata. Mitmes külas on siin päris kombeks saanud, mõned suured tööd, nagu heina niitmine ja rukki leitus, üks teise wõitu teha; mees on, keS ennemine oma töö malmis saab, et seega „hakkaja" nime ära teenida. Iseäranis wõidu töö on niitmine. Mõni jagu heinamaad on 10 kuni 20 wersta kaugusel, senna läheb terwe küla ühe korraga, ilma et üks teisele oma minemise nõu teataks, on kõik korraga teel, niisama peab ka heinamaalt ära tulemine seltsis olema. Niidu töö saab sääl suure rutuga walmiS tehtud, ei ole sääl öö hingamist, ega ka õiget aega keha- kinnitust wõtta. Oösene pimedus, iseäranis weel Ms, kui taewas pilwes on, ei takista seda tööd. Heinamaa wahe tulbad saamad tiku tule walgusel üles otsitud, ja järele waadetud,  kas niidu maa oma on. Metsa põõsastes  ci wöi õiget aru saada, kust niij  detud, kust niitmata on, seepärast kuuldakse i sageli pimedas küsimesi: „N. N. . kas see põõsa mahe niidetud on?" Sarnane lugu näitab, kui kangesti üks pere oma tööga teise ette püüab jõuda. .Üord kimiitasiivad ühe küla mehed kirjalikult: et eeStulewnl paaril päcival keegi nende seast heinamaale ei pidanud minema, seaduse ülesastujaid lubati trahmida. Mõned pered uskusiwad seaduse kindlust ja tegimad kodu ümber rahuga oma tööd, kunas suurem jägu küla öösel salaja niitma läinud, alles homiku märkanud teised, et seadus rikutud saanud. Naabri külast toodud abi jn maksetud seaduse rikkujatele sellega kätte, et nad abilistega oma heinamaa tükkid weel ennemine ära niitnud. Ka rukki lcikus saab mitmes külas suure abiga ja rutuSti malmis tehtud. Sagedasti  on mõne pere põllu pääl 20 kuni 30 maimu tööl, sellest siis ka tuleb, et ösumine üle pool teist päewa ei tuuri. Sarnane suur töö tehakse enamiste pidulikul  wiisil, kus õlut ja parem suu-täis ei puudu. Tule-kahju. Öösel S.j 6. Augustil põles ühe K. walla wabadiku maja kõige kraamiga ära. Et see just kesk öö ajal oli, millal kõik magusas unes päewa wäsimust  puhkasiwad, seepärast jäi enamiStc kõik tule roaks. Üks soldat srannawaht) näinud eemalt tule, äratanud naise ülese, kes ennast weel õnnekorral kahe lapsega jõudnud päästa, keegi toonud põlemast majast kaks tekki naisele ja ühele lapsele kateks, kunas teine laps üsna paljaks jäänud, see olnud kõik, mis tulest päästa oli wõidud. Tubli soldat, kellele tänu wõlgu on, ajanud ka lehma põlemast majast mälja, kes muidu ka otsa oleks saanud. Õnnetumate kurbdus on suur! —-„ mm" Karjast. P ö l l u-t ö ö l i S t e elust. Meie põllutööliste elu ja sissetulekud on Saaremaal nagu seda igaüks teab kehwa püralised, siiSgi kui iga põllu töötegija sarnast elu ülespidamist saaks, kui meil Roopaka mõisa moonakad, siis ei wõiks palju nuriseda. Moonakas, Saaremaa keeli sulane, kes aaSta ümber mõisas teenib, saab RoopakaS palgaks: 20 wakka wilja; 20 rubla raha; kaks puuda soola; neli jäda (peenart) ajawilja maad ; kaks wakka kartuhwlid mõisa päält maha teha. Üks lehm ja neli lammast mõisa põhuga üles peetud ja suil ka ilma maksuta mõisa karjamaal- Pääle selle on meel kohaline prii korter ja antakse suurte pühade ajal ka kingitusi. Kuida juba ütlesin: sarnaste  tingimistega wõib üks põllntööline rahul olla. On- moonakal ka üks miks naine, kes päiwiti mõisas tööd teeb, siis on neil üsna korrapüraline elamine. Kui Saaremaal igas mõisas nii põllutööliste elukorra eest hoolt kantakse, siis ei wõiks nuriseda. Nimetatud mõisas on ka mõned Lätlased ja need saamad, et neid tublimateks  põllu tööregijateks arwetakse, kui Saarlased, ka rohkem palka; niinelt kolm puuda soola, kaks wakka wilja, pool puuda kalu ja üks puud linu saawad nad Saarlastest  rohkem, aga kas nad ka rohkem ja tublimat tööd teemad, seda jätan siin ütlemata.  Ütleksin ma et nad töö juures kõhnemad on, siis ei usta seda, ja arwe-