heita, kui ta seda tahab. Köstri majade harimiseks,  mis elamiseks tükkis kõlwatumad on, määrati  80 rubla. Seda auusat tegu palume mitmele  eeskujuks wõtta, sest meie Saaremaal on mitmes kohas nii kõlwatumad ja korratumad köstri majad, et häda ja hale näha on, kuida nende sees termise puudusega wõitlema peab. Köster on ühe suure hulga teender ja tema amet nõuab head ja kindlat termist, et ta puudumata oma teenistust pidada wõiks, sellepärast peaks ses tükkis tema terwise eest hoolt kantama, et temale inimese seisuse kohaline maja muretsetakse. Ja kui Jaani wäikesel kogudusel see wõimalik on, nii suurt osa raha oma köstri elukorra parandamiseks  wälja anda, siis oleks see mõne suurema kogudusel weel enam wõimalik. Tartust. Õõsel 26. mkp. kella 3. ajal äratasiwad  kohutawad tule kel lad Tartu elanikkusid ülesse. Aia uulitsas olemas, hra von Anrepi suures puust majas oli tuli lahti pääsenud, mida mitte ilma suurema kahjuta kustutada ei wõidud, sest et auruprits õigel ajal kohale ei jõudnud, mis sellest tuli, et ainult 2 etterakendatud hobust teda mitte küllalt ruttu pikast mäest üles wedada ei jõudnud. Hapsalust. Hapsalust tuliwad wiimasel nädalil  sõnumid kurwade mereõnnetuste üle. ESmaspäewa  õhtul kell 6 läksiwad 4 meest sa 2 tüdrukut Tahku mõisast (Noarootsis) manas sadamas paati ja tahtstwad koju sõita. HapsaluS oli laat olnud ja räägitakse, et noored mehed laada-röömust ülearu osa wõtnud. Meri oli kõrges laenes ja teisel homikul on ümber läinud paat Noarootsi randaS leitud. Sõitjad oliwad ära uppunud. Kaks päcwa enne seda oliwad 4 Wormsi saarlast Hapsalu ligidal ära uppunud, niisamati kaks nädalit waremine kolm meest ühe Hapsalu sõidulaewa  päält. Oktobri-kuu 17. päewa õhtul põles üks saun puukuuriga kiriku-aja juures maha; järgmisel päewal läks jälle üks saun põlema, sai aga tuletõrjujatest kustutatud. Tallinnamaalt. Meile kirjutatakse. Usule ärkanud rahwa elust. Mõne aasta eest käis Tallinna maa rahwa üle üks liikuw maimu õhk, mis wäga palju patust pöörmisele ja meele parandamisele äratas. Selle ärkamise läbi sattusiwad palju ka eksi teele, kes prohwedi maimu oma meele walla alla ei jaksanud rusuda; Eesti ajalehed on sellest ärkamisest ka sõnumid toonud, kus aga enamiste ikka seda halba külge näidetud on. „Usu hullustajad," „nsu määratsejad" on Eesti ajakirjanduses tuttawad sõnad. See on aga üks koguni wõeras mõte ja armumine, kui ööldakse, et Tallinna maa rahwa usule ärkamise lubi hingedele kahju on tulnud. KeS sellest kahjust kõnelewad, tüünemad usku ja hinge elu üksi kirja tähe ja oma mõistuse läbi. Meie peame siin ühe uskliku mehega tunnistama: „Kui usule ärkamise läbi ka mitte enam, kui üks ainus hing patust pöõrnud oleks, siis on sellest ikka suur kasu olnud; sest inimese hing on tõeste nii kallis, et seda suureks kasuks arwama peab, kui üks hukatusest pääseb. Ja kui usuärkamise  läbi mõned ärkanud hinged uueSte on langenud, siis on see üks kõik, kas nad ilma ärkamata ehk ärkamise läbi maimu pimeduses elawad. Ei wõi wabandada, et ärkanud usklikute hulgas, iseäranis Läänemaal, ka segadusi ei ole ette tulnud: on küll, siiSgi ei ole see üleüldise rahwa kohta nii hirmus, kardetaw ja kahjuline, kui ajalehed sellest sõnumid on toonud. Räägitaw waimu ärkamine on Jumala riigile suurt kasu toonud, sest pea terwe Tallinna kubermang ja Tallinna linn on täis clawat waimuliku ja kristliku elu, kuna see Liiwi ja Saaremaal weel nii ei ole. Usule ärkanute elust tahame siin Saarlastele kirjutada, olgu see siis ka igaühele üks südame pihta koputan? hääl nüüdsel tuimal ajal. Waimu elu ärkamine algas Rootsi maalt. kust see Lääne maale tuli ja nii üle terwe Eestimaa  laiale lagunes. Lääne maalt tuliwad ärkanud noored mehed Eestimaa teistesse kihelkondadesse ja kuulutasiwad armuõpetust, ning selle kuulutamisel  oli sarnane mägi ja mõju, et see kõige köwamad südamed patu tundmisele äratas. Sellest sai awalikult näha, et Jumala maim selles äratamise  töös tegew oli. Örnam sugu, nagu naised, tüdrukud ja lapsed langestwad oma pattu tundes minestusesse, ja see ei olnud mitte üks tembu tegemine, nagu seda mõningate poolest arwetakse ja öeldakse. Mitmed koolmeistrid on oms koolilapsi hoolega läbi katsunud ja ära tunnud, et nad tõeste omast ihulikust tundmisest lahti oliwad. Waimu nõrkus ja minestus tulnud kooli lastele ikka waimulikuds laulude ja usuõpetuse  läbi, mille läbi siis ka ette tuli, et mitmel  ajal sääl koolis, kus sarnane waimu õhk liikumas oli, usu õpetust anda ei wõidud, ega waimultkusi laulusid ei laultud, ehk see sündis kasinat mõedul, ja wäga ettewaatlikul kombel. Eksitused selle ärkamise juures on järgmised: I) Mõned ärkanud hinged selle tulise tuhina sees toetasiwad endid enam oma südame liigutuse, kui püha-kirja ja usu pääle. Nad seletafiwad mõnda üksikut püha-kirja salmi oma elama tundmise järele; lahkusiwad sellepärast Ewangcliumi kogudusest  ära, et sääl mõne koguduse liikme juures wiga näha on, kunas aga pühakiri ütleb. Mina (Issand) olen püha, teie peate ka pühad olema, ehk et meie peame ühes koguduses elama, kus „wiga ega kortsu" ei ole. Nõnda siginesiwad Lääne maal wäikesed usu seltsid, muist langestwad Paptistlaste koguduse külge. 2) Sai hinge waenlane seda wõitu, et ta mõned ärkanud hinged, kes omad patud awalikult olid üles tunnistanud, häbi tundmisele kihutas, sarnatsed salgasiwad oma ärkamist ära, ja ütlesiwad selle hullustuse tuju olnud, kus nad nii kõnelenud, mis nad ei teadnud ehk mis tõsi ei olnud. 3) Mõned ärkanud noored inimesed tundsiwad nii elawalt ja südant liigutawalt oma pattu ja mööda läinud aja eksitusi, et nad waimulikus röömuS üks teise kaela ümber kinni oliwad ja silma weega kõikide kuuldes ome pattusid üles tunnistasiwad, eksitusi kahetsesiwad. Jumala käest andeks andmist palusiwad ja ka oma südamele rahu leidsiwad. Aga aega mööda sigines sellest waimulikust armastusest jälle lihalik armastus, kus nad oma himmude järele käies selle kirja sõna pääle toetades : «Pühadele  on kõik püha," nõnda uueSte jälle hinge waenlase kawaluse läbi mõne patu sisse langestwad,  muist aega mööda jälle oma endise tuimuse ja waimu leiguse sisse; aga siisgi on kaunis hea hulk. Eesti rahwa kohta arwala, selle ärkamise läbi oma Issandale truuiks jäänud, keS teistele eeskujuks tõsist kristliku elu elawad. Nende tõsiste Kristlaste elust kõneleme tulema kord. —r— Riiast. Liiwimaa piiskopi kohta kandidatideks on maapäewal nimetatud: Uue»Pebalggi õpetaja praost Kählbrandt ja endine Tartu seminari direktor Fr. Hollmann, praegu Peeterburgis. Liiwi maapäewal on otsuseks wõetud Wiljandija Birckenruhe maagimnasiumisid  kinni panna. Liiwimaa raudtee kohta kuulub uueste, et selle töö äraandmine raudteede walitsuSte kätte, ligemal ajal oodata olewat, kuid sõitude algust ei ole küll enne uut aastat loota, ehk wiibib weel kaueminegi. PoSti talitus ei saada enne kewadet raudtee hooleks antama. 15. mkp. wõeti esimesed sõiduwagunid, 7 tükki, mis selle tee tarwis Balti wagunite wabrikuS oliwad tellitud, raudtee walitsuse poolt waStu. Need olla palju suuremad ja täielikumad kui Riia-Dünaburgi raudteel nähtud; ka üsna uhkeste wälja ehitatud, nagu endised „würstlikud" wagunid, kuna neid nüüd kolmanda klassi tarwis pruugitakse. Wagunitel on sissekäigud  otsades konduktoridele ja külgedes reisijate tarwis. Riias pandi 19. Oktobril kui õigeusu üleswõtmise pühal, uue Lutheri-kiriku nurgakiwi paigale, mille ehitus Lutheruse 400 aastase sündimise päewa mälestuseks nõuks oli wõetud. Korjandused selle heaks on 73,000 rbl. sisse toonud, nii et ehitust õige suurel möödul wõidi ette wõtta. Kirik saab telliskiwidest ehitatud. Pidulikule toimetusele oli aruta rahwahulk kogunud; pärast Lutheruse laulu laulmist terwitaS raeherra Baum kokkutulejaid ja superintendent GaehtgenS pidas liigutama ja waimustawa kõne, mille pääle ta tööd Jumala nimel alustas. Õpetaja Kählbrandt  pidas weel Läti keeli kõne. Peeterburgist. Sõja ministri käsu pääle saamad edespidi maakaitsewäesse arwatud noored mehed nelja esimeste aastate sees pärast nende loosi all olekut harjutustele sisse kutsutud, aga mitte enam kui kaks korda selle aja sees ja mitte kauemaks, kui kuueks nädalaks. Pärast seda kui see teade, et keiserlik rautee sõidurong, mis Borki jaama ligidal õnnetumal  wiisil rööbete päält maha oli läinud ja palju õnnetust sünnitanud, aga keiser majesteet ja tema kõrge sugukond sest õnnetusest Jumala armuliku kaitse wõimul puutumata jäänud, Riiga oli jõudnud, otsustafiwad maapäewal olijad rüütlid 18. mkp. oma liigutud südamlikku tänu tundmist Jumala armu üle, keisri majesteedi ja tema kõrge sugukonna kaitsemise üle, sisemise ministri abile teatada, et tema seda nende tänu ja rõemu owaldust kõige kõrgema wastu keisri majesteedi jalgade ette paneks. Selle awaliku tänu ja rõemu tunnistusega, keda Liiwimaa maapäewa liikmed keisri majesteedi ette kannawad, ühendawad endid ka kõik Baltimaa rajades elaw rahwaS, keS liigutatud südamega kõige kõrgemat tänawad, et tema keisert ja tema sugukonda nõnda raskest õnnetusest armulikult päästnud on, et neile midagi pole kahju wõinud sündida. Wencmaa on tähtsa õpetlase kaotanud: Kuulus Aasta reisija P r e s h e w a l S ki, keS oma wäsimata ja tüdimata uurimise läbi maadeteadust wäga palju rikastanud on, ja nimelt Mongoliast ja Tiibetist wäga palju tähtsaid teatusi toonud, on nüüd omal wiiendal reisil Aasia südamesse haigusele ohwriks langenud. Tema tööd aga jääwad talle kadumata auusambaks. Looduse teadusele on ta mitmeti üsna uued hallikad awanud. Kiiewist. Mõne aasta eest leiti Buki küla ligidal Rastowitsa jõest üks ebajumala kuju. Ebajumal on raudkiwist wälja raiutud ja umbes sülla pikune. Kuju raiumise töö on kaunis kena, peas on temal kaks sarwe. Wana teaduse järele oli Buki küla kohal muiste suur linn, nimega „Bakoshin" wõi „Mokoshin", kelle elanikud seda ebajumalat teenisiwad. Kui ristiusk Wladimiri ajal Wenemaale tuli, sai selle ebajumalale seesama sugune saatus osaks, nagu Pcruunile, ta sai Rastowitsa jõkke heidetud, kus ta üheksa sada aastat seisis. Wcrnöist. Oklobrikuu 19. päewal. Heile homiku oli siin jälle maawärisemist. Ühest aastast saadik ei ole enam nii rasket kõminat ja kõikumist olnud. Wäljamaalt. Saksamaalt. Preisi maapäcwa saadikute walimine sigitas wiimsel ajal ägedat ja agarat liikumist. Erakonnad oliwad ju ammu endid kõigest jõuuft «võitlemiseks walmistanud, kuna nüüdne walimine mitmeti tähtsam oli, kui endised, sest ta oli esimene uue keisri ajal ja loota wõib, et nagu selle maapäewa korral riigi «alitsusekord  kujuneb, nii see ka esiotsa seisma jääb. Ka ei kesta nüüd enam saadikute ameti aeg, nagu enne, kolm waid wiis aastat. Praegu on walimiste  otsused suuremalt jaolt teada, millest aga näha on, et erakondade seis ja olek peaaegu endisi»