Postimees (Endine Pärnu Postimccö.) H° 76. Tartus, 8. juulil. Kolmaskümnesteine aastakäik. tllukeb Z Uoeä nältcitis roätja ouiaa oast, 3r. "k, Ilma postita aast, 2r,60 k, V- „ 2„ „ „ ~ V- „ I„4» „ „ V« „1„ 50 „ ~ . V» „—„ 80 „ ,, tuuv --,,60,, ~ „ kuus—,,3o,, Kolmaskümnesteiue aastakäik. Tettiinist ja kuulutusi «.'öiüivnll ivaLtli! Pärnus:' Borm Treüseldt, Jakobi,. Wiljandis Bietrojr. WatgaS: Rudolff. Põltsamaal: Lcihberg.  Puchk. Haapsalus: Hollbcrg, Kuresaares Lang. Iõhwis: Haho. Keilas: Maabarg Muutus wäeteenistuses. Kõige kõrgemalt poolt on wäeteeuisjuse  wältuse kohta muutusi tulnud ja niiiid „Walitsuse teatajas" kuulatatud, nõnda Zis pea pruukida. Need muutused on Kihidalt järgmised: p Tcrivewäetecnistuse aeg saab edespidi z, aastat kestma, mil soldat otse tegemas eemstuscs on. Selle aja lühendus siin>>b  üksnes kõrgema hariduse mõjul: 1) kes lõrgemad koolid (ülikoolid wõi ka gümnaiumi,  rcalkpoli wõi waimuliku seminari rise klassi) läbi on käinud wõi muidu läärase eksami teinud, teenib 2 aastat xgewus mäes ja on Pärast 16 aastat ngawara mäes; 2) kes õpeasutused koluandast  jaost läbi käiwad wõi kohalise Isami teemad, jääwad 3 aastat teenima a on 15 aastat tagamara wäe liikued  3s kes neljanda jao koolid, see on :ah«vakoolid on läbi käinud, jääwad neljaks mstaks teenima ja on 14 aastat tagawara uäe liikmed. Soldatiks ei pruugi minna kõikide Weue uaal olewate kristlikkude uskude preestrid ja õpetajad. Doktorid, arstid, loomatea,use  ja aptcegiteaduse magistrid ja loomarrstid  on rahuajal Iccnistuscst lahti, aga on 18 aastat tagawara wäe liikmed, niisamuti  ka kroonu koolide jkovliõpetajad, nim need noored mehed, kes «väljamaal õpiwad, ka tahawad eesõigusi saada, siis oeawad nad valwekirja sisse andma, ning iis alles kui Kõigekõrgemalt poolt otsus tuleb, võiwad nad kergitust saada. Politika ringwaatus. Ei ole kull ilmasgi kellegi haiguse iile nii palju räägitud ja kirjutatud, kui kadunud  keisri Friedrich 111 haigusest. Käina ju tema elu ajal Pal>u ja pikalt, edasi ja tagasi, seletadi mis tema haigus õieti oleks, on nüüd pärast surma alles õieti arutamisel) alganud. Hiljuti ilmus ametlikult Poolt pitk aruanne haiguse käigu üle, mida tähtsamad  Saksa arstid, kes ka keisri rohitse- haige nii oma mõju olla saanud, et see Saksa arstidest ci hoolinud, waid Mackeuzie pääie lostum jäi, kes teda lõika inata ter. weks teha lubas. Sellega aga «viibis asi nii pikale, et lõikamine enam aidata ei wõinud. Nüüd on Mackenzie ka isi tunnistanud,  et ta küll haiguse päris olu ju waremalt  tundnud, seda aga tunnistada ei wõinud,  sest siis ei oleks keiser Friedrich sugugi walitsema saanud, kuna Preisi riigi Põhjusseadus  kedagit kuningaks saada ei luba, kellel paranemata haigus kulles on. Saksa arstide aruande ütleb ta «võõriti olewat, ja lubab selle pääle «vastata kui tal aega on, Praegu ei wõiwat ta seda ka mitte lese keisrinna Wikioria pärast teha, Saksa maal on aga paha meel Mackenzie pääle õige juur. Prantsuse uiaal on Voulangeri täht alla wajumas. Ta käis wiimati jälle Bretagne  maakonnas kihutamas, kus niehike aga õige jahedat ja tihti koguni waenulist wastu wötmist osaks sai, Säält tagasi tulles tõttas tujus saadikute kambrisse, (Parlamenti) kus ta oma endise nõude, saadikute  koju saatmise ja uuesti walimise, uuendatult  ette tõi. Kuid ei olnud seegi kord tal õnne; ta sai ministerpresideudi poolt kõwasti tõrelda, niillc päal° »»i> eaU! läksiwad. Selle järeldus oli teisel päewal mõõgawõitlus, kus aga suur kuulus sõjamees,  kes ommeti terwet Saksa söjawäge ja kes teab, mis weel, ära pidi «võitma, j ühe ainsa kodaniku wastu «võideldes raskesti haawatud sai. Säh sulle «veel!  Sõjaminister  on oma ringkäigult, hommikupoolsete  kindlnste ülewaatamiselt tagasi tulnud - ja olewat/iõike hääs korras leidnud, mille üle-- nüüd ajalehed kiites kõnelewad. j Prantslased ütlewad haisu ninasse saanud olewat, et Saksa ja Belgia «vahel sala j leping olla tehtud, mille järele Saksa maal ! väge Belgiast läbi saata ja mõnda Belgia  kindlust oma alla wõtta. Ajalehed awaldawad wäga paha Meelt selle iile, et Belgial himu olevat, Prantsuse kulu pääle onia piirisid lõuna poole laiendada. Kui see kõik aga unistamine ei olcl Prantsuse suur rahvuse-pidu 2. (14.) juulil, mida jääl iga aasta suure mässamise mälestuseks peetakse, on ka tänuwu jällegi suurelt ja toredalt ära peetud. Arutu rahvahulk liikus uhkesti ehitatud uuliisatel, president Carnvti võeti hõiskamisega wastu, vahel sekka aga kuuldi ka hüüdmist Boulangeri  anuks. Strasburi kuju ees peatasiwad  suured salgad, pauiwad vanikuid kuju ette ja lchvitasiwad leinalippusid. Aga säalgi tuli waenuline olek Boulaugeri sõbrade  ja wastastc imchel ilmsile, mille pääle  Politsei platsi puhastas ja mõne südi korjuja kinni wiis. Õhtu pidusöögil pidas president Carnot kõnet, milles ta wabariiklasi  ühendusele manitses. Montenegro würst Nikolaus on isÄrisis wõõrsil, aimatakse  ka tema reisil politika põhjused olevat.  Bpulangeri kahewõitluses saadud kaelahaaw arwatakse küll Paranevat, see haaw aga, mis selleläbi tema politikale on löödud, ei parane naljalt. Prantslased  ci suuda Boulangerile andeks anda, et tema ennast ühest kodanliku seisuse mehest üle lüüa laskis, igal pool oli kindel arwamine olnud et jkka Boulanger wöidab.  Prantsuse  ja Saksa maa wahel on jällegi nägelemalt  poolt heidetakse wastastiku ette, et teiselt maalt iga pidi püütavat teise riigi da. Noh, sess ikka pada katelt sõima I Karta aga on, et sarnased alalised õörumised  viimati ikka asja pahaks ajajavad. Et Saksa uus keiser oma esimest reisi Wene maale ja mitte oma ligema lepingu osalise, Austria keisri juurde, ette võttis, oli mitmesugusel viisil tähendatud ja kohati kahtlustatud. Et nüüd näidata, kuda Saksa- Austria leping ikka kiirdlas jõuus seisab, saada ju enne keisrite kokkutulekut würst Bismark Austria ministri Kalnokyga kok- ku jaaiua ja politika seisu üle rääkinia. See sündiwat augusti lõpul ehk septembri algul, kus kohas Piuielk, on weel teadmata. Inglis maal kuulsas wabriku linnas Mauchestris oli hiljuti jälle lausa merine tüli Inglaste ja lirlaste wahel lahti. . üsna kiriku- teel, ühes kitsas uulitsas oliwad kallale kipus, nugade, kirweste ja kangidega. Palju saiwad haawatud, õnneks sai weel politsei õigel ajal jaole, waigistas wöitlcjaid  ja wüs päämehed kinni. Ei taha aga need lirlased enam kudari rahule jäeda. Inglis maal on ka ilmad õige külmad, kohati olewat lundgi sadanud, mis mitmes paigas mägesid katwat. Batteubergi prints Aleksander  on oma kukkumisel ometi nii palju wiga saanud, et mõneks ajaks woodi peab jääma. Terwise jäädwat wigastamist ei olewat aga karta. Tema ligemad sugulased  on teda waatama läinud. Uuesti hakawad jutud käima, et Batteubergi printsi  kihlused Saksa keisri õe Wiktoriaga  tulewal sügisel Inglismaal kuningliku  mana ema juures saada ära peetama kui leina aeg keisri Friedrichi surma pärast möödz ou. Nagu teada, on Jpglis kuningana,  kes üleüldse osaw kosja-kauba sobitaja  olewat, kõige ihu hingega selle ühenduse  poolt, mida ta ju siis soowis, kui Aleksander alles Bulgarias walitses. Noored  inimesed meeldisiwad ka ise teineteisele Nissi! ks-pnxk nouu korda ti lasknud minna, jaiwad nao paremaid  aegu ootania. Tänawu kewade pidi selle asja pärast ju pea aegu suur politika muudatus tulema. Kas see nõuu nüüdgi täide wõib minna on wäga teadmata. Jah, see pagana politik tikub ka inimeste õrna ühendus: wahele topima. Hollandi walitsus onXjälle kord oma asu maadega kimbus. Jatoa saarel on säälsed paganad sõjariistus wastupanema hallanud ja ühte Hollandi wäe salka põgenema  kihutanud, mis päälc mässajad Tjelogoni  linna puhtaks riisunud, siis Serangi liuna pütile kippunud, kust aga sõjameestel Jutunurk. Wahutawatel woogudel. Ühe Eesti laewamehc jutud ja kirjeldused. (Järg.) Ja nutid wahtisiwad mõlemad.araraakimata  weidrate nägudega teineteise otsa !.:i argselt, täis hirmu, pungis silmadega, rahutumalt, nagu oleks suur hädaoht oodata.  Mõlemad ei kõnelenud enam, muud kui paks herra lobises tublisti edasi ja preili Leidig wastas -elawalt, kuna ta kelmid  pilgud sataja tihe noore herra päält teise pätile lendasiwad. „Ma usun, teie jäätemeelehaigeks," ülles ta korraga herra von Werneri wastu. „00, 00, oöo," ägas see silmi Pööritades  ivastu, siis kargas ta tuule kiirusel jpüsti, kumardas keksti nagu jänes ja pühjkis  uksest wälja. j „Sää! ta on," tähendas preili Leidig ! halenaljaka näoga, „jee kangelane on lan- Z Nüüd tõusis barou Willmcr püsti. „Wabaudage," ütles ta mesise suuga pööritawate silmadega, „ma ma pean iveidi oo I wälja minema ' j Ja naljaka kiirusega tnigerdas ka te- Wia söögisaali uksest wälja. I Näitlejanna hele, pilkaw naermine ka»as  talle järele. I „Sääi nad nüüd on," hüüdis ta kahsjurõõmulije  mana isanda wastu," mõlemad zliniiltawad kaljukindlalt, et nad merehai- tõsiselt," purjutaja on ka selles tükis wiisakam,  it ta nii ruttu ei lange ja naesterahwale  sellest märku ci anna. Ka ei raputa  wcinihaigus inimest nii kadedalt kui merehaigus.  Neid noorihcrrasid saate alles mõne  päewa Pärast näha." Weel üks kentsakas lugu juhtus sellel ! teekonnal. Meie olime parajasti Atlandi mere algusesse jõudnud, kui ühel päewal alt kajutitest üks mana. halli pääga herra, kes wäga kirikuõpetaja moodi wälja nägi, täis hirmu ja ahastust laewa laele kapteni juurde jooksis. „Jumala pärast, kapteni herra, tulge, tulge," hüüdis ta käsa ringutades. „Mis sääl on?" küsis kapten päris laewamche rahuga. „Jssaud ja sa tacwas!" ahastas wana herra; „minu lõrinal kajutis jääl tapab  üks naesterahwas ennast ära! Ta joob kihwti Jumala uimel, tulge appi!" Kapten läks alla, manamees temale järele, mina nende kannul. „Siin, siin ruttu, ruttu!" Ja arg isand näitas märisewal kael preili Leidigi kajuti ust. Kapten raputas. „Sisje!" hüüdis näitlejanna hele hääl rahulisti. Kapten a:?ab ukse. Sääl ta seisab wastu. i „Mis wiga?" „Siin tõendab keegi herra, teie juures olla enese tapmist kihwtitamise läbi karta", kostab kapten. Näitlejanna wahib tükk aega wärisewa preestri päälc, siis hakkab ta südamelikult naerma ja naerab nii et silmad Pisaral, „Ärge kartke, anus herra," hüüab ta, „ma harjutasin ennast näitemängus, kus mul kurb osa etendada on. Teie elate minu körwal ja kuulsite küll minu wiimaseid surma ohkamisi!" Nüüd hakkasiwad ka kõik teised naerma, kuna arg õpetaja weidi häbenedes oma kajutisse  puges. Mrg tuleb,) Möldri saladus. C h, Kannike' se uudisj u tt, „Lleksid Sa tädi seda ilusat klaweri mängu kuulnud!" lausus preili Auna ja waatis Winteri pääle, kes sellel silmapilgul  wist kõikide klawerite pääle wihane oli. „Kulla tädipoeg, Sinu mütsi põhi on ju kõik noaga läbi torgitud" ütles Hulda Lindowi mitme wärwilist mütsi waadates  ja naeris ise nii südamelikult, et kõik warsti ühes naersiwad, peab nii olema pole need kellrHb--lioa haawad" wastas Lindow natukese kibedalt. Hulda waatis kelmilt Winteri pääle, nagu tahaks ka tema juures oma wallatut nalja teha. Winter mõistis wist ta möt> teid ja waatis ruttu järele, kas riided korras  on; rahuliselt pööris ta siis oma silmad  Hulda poole, kelle näol pilkaw naer lehwis, Teretamine ja tutwustus oliwad mööda,  kergema südamega läks Winter Lindowi  järel nende tarwis kätte juhatatud tuppa, Miks ta süda kergem oli? Noh, ta ei olnud meel õrnema sugu seltsis ennemine wiibinud, oli üleüldse magusa loomusega ja tublisti tagasihoidlik. Ta wanemad oliwad waesed käsitöölised; enamasti enese hoolsa püüdmise, wäsimata õppimise ja walju waesusega wõitluse läbi oli ta nõnda  kaugele saanud, et tulewal aastal arsti eksami lootis ara teha wõiwat. Aeg kulus tal alati kibedas töötamises ära, nõnda et tal sellest wäga weidi lõbustuste ja sehtsliku  elu tarwis üle jäi. Ülikooli elus oli ta üliõpilase, baron Oskar von Lindowiga tutwaks saanud, kes seisustest lugu ei pidanud, maid igat ühte tegude ja elu järele kõrgeks ehk madalaks piidas, Tutwus muutis ennast nende wahel-kvärsti  sõpruseks; baron armastas Winterit  tema wäsimata, wirga ja maewadest hoolimata edasi jõudmise parunit tema wabameelse auusa oleku ja korraliste eluwiiside pärast, Baroni kutsumise pääle tuli ta, ehk küll natukese aralt koolide wahe ajal baromga ühes selle isa mõisasse, kus nad juba kaks nädalad  oliwad olnud ja kust nad nüüd Lindowi  tädi juurde Koitlasse tuliwad. See oli Winteril esimene kooli wahe aeg, mil-