Postimees (Endine Pärnu Postimees.) M 98 Tartus, 30 augustil. 1888. Kolmasküwnesteine aastakäik. ja eu Tartus ja Tallinnas saada iga ieisisiäeiva l, ncljapäewal ja laupäewal. Tellimise hind on - Postiga aast. 3r.— k. Ilma postita aast, 2r,LO k. , V- . 2„ „ i 4g „ V-> .. 1„b0„ „TuüT—„6o„ „ „kuus—„3o„ Iga üksik nummer 3 kop. Kuulutuste korpuseid» d kop., lehe ees otsas 10 kop. Toimetuse a d ress liht- ja rahakirjadele:  ..Postimehe" toimetusele Tartus; Wcuc keeles: Lr. xMauui» rmmru ..PohtiineeS", ü.öpn-1-r. Toimetus on Tartus Sunre turu ääres nr. 17, Kapilowi majas, Tartu panga wastn. Tallinnas ou abilaliws Harju wärawas. Tesloui majas. KolmaöküiKüesteitte aastakäik. Greuzsteiii,Sachs, al linn a s P aid Ter i Elajate taltsutamisest. (Järg). ! taltsutamise wiis ei sündinud ! muidugi mitte büfflite ega teiste taimesööjate  kohta; neid ci wöiuud ininleiie mitte oina söögikohtadesse meelitada. Maid selleks Pidi teisi aliinöuusid otsitama. Aga - ühe looma kohta, kes nagu inimenegi, iga- I sugu toidust hääks wõtab, wöis enneuime- I totud wiis küll sünnis ja möjuw olla. j Tõesti köitvad ka kõik wanaaegsed tunnistused  selles kokku, et koer kõige maimu elajas on. kes inimesega ühes on elanud, ehk teiste sõnadega, kõige wanem koduelajas. Pääle eespool nimetatud tühise mängimise  himu on küll kolmesuguscd põhjused inimestel olnud, nii koera kui ka teiste loomade  taltsutamiseks ja kaswatamiseks. Inimene  pidas koera, et sündsal korral tema liha loiduseks tarwitada, ehk jälle metsloomade kütimises omaks abiliseks, milleks ju koer wäga sünnis oli. Aga mitte igas paigas ei ole need põhjused mõõduandjad. Leitakse  weel kolmandat kaswatuse sihti ja kaiki, mis tihti suurtele rahwastele sundijaks ja" millel koduelajate omaduste täienemiseks wäga palju mõju on olnud. See on. kui wäga wõõriti see küll näitab otewat, usulik Põhjus. Waliad Egiptlased pidasiwad omas majatalituses  ju wäga wara mitmesugusid koera  tõugusid, mis nende mälestusckujudest naha on; kuna aegade jooksul uued juurde j teklisiwad, kndusiwad endised ära, kelle kaswatus  korda ei läinud. Need koera tõuud ci ole palju Asrika metskoerade perelõunast  teist moodi. Üht koeratõugu aga, ..rebas e koeraks" nimetatud, kaswatati Egiptuses iseäraliku tähelepanemisega ja hoolega, sest et seda pühaks Peeti. Egiptlaste  kui ka teiste wanade rahwaste juures peeti ju elutagi asju, seda enam siis mõningaid  elajaid lahkunud hingede armsamaks asupaigaks. Muidugi auustäti siis ka elajat  wagal wüsil, kui temas maimu asuwat arwati, tihti läks auustaiuise põhjus sääljjuurcs  aga segi ja siis peeti elajat ennast puhals. Sarnast clajatc auustamist leianie pca kõikide mcisrahwaste juurest; iseäralikult on jääl. kus madu tuntakse, see pikaldane, wähese tarwitustega loom selle aun osaliseks  saanud, et teda -maimud ja hinged hää meelega elupaigaks waliwad. Kuna ristiusus  madu ära neetud on ja nõuda wäga põlatud, peetakse teda teistes paikades pahaks.  Aga ka miuudes loomades arwati hingi asuivat, kaarnate, tõbraste ja teiSte elukate sees, kus aga enamasti igal rahwal isesugusedarwamised olimad. Nõnda oli lugu ka manas Egiptuses, kuid ühes asjas oli see mana haritud rahmas teistest palju edasi jõudnud. Metslik Judiaulane ehk Asrika ..wösamces" on sellega rahul, kui ta püha elaja eest auukartusega teelt köitvale  astub ja iga asja puutumata jätab, millest ta arwab, ei maim elaja sees hääd meelt wöiks tunda. Aga Egiptlane omas korralikus majapidamises astus sammu edasi. Oli ta armama hakkauud, et maim, keda ta anastada püüdis, sellepärast krokodill  keha omaks asupaigaks makis, et jões ennast hästi jahutada ja päcwapaistel soendada  Mõiks, püüdis ta ka temale kõige hoolega seda hääd meelt walmistada; ta wõttis ühe sarnase eluka oma ecstmuretsemise  alla, ilma et ta sellest omale midagi kasu oleks otsinud; oma hoole tasumist  ootas ta maimu poolt, kes eluka sees asus ja juba selle tigiduS üksi oli temale troostiks. Niisuguse metselajaie hoolitsemise läbi on suured salgad koduelasaid tekkinud, kelle csialguse loomuse paale see kaswatamise wiis mille luvjuduscia ci Milleks seadus maksab enamasti llkkm Egiptlased on kastvatamise katseid niitmesuguste elajate  juures ette wõtnud; kuna mõnede kallal  aga sarnased püüdmised kaugemale ei mõjunud, kui üksikutesse loomadesse, on aga teiste juures see ümberkäimise wiis lerwed tõuud koduclajaid sigitanud, niisamuti (Järg tulebp Politika ringwaatus. Saksa keisri majas on tänamnne aasta spääle kurbade juhtumiste ka rohkesti rõõmsaid toonud. Päälc ristsete peeti minema!  nädalal ka keisri õe kihlusid Grccka kroonprintsiga, millest ju mõni aeg räägiti. Aruldaselt astuwad walitsejate perekondade liikmed nii noorelt abielusse kui see noorpaar:  peiu käib kahekümnemat, mõrsja kaheksateistküpinemat  aastat. Sellega saab ka Saksa keisri perekond jälle Wene keisri majaga uuesti sugulaseks, sest Greeka kroonprints Konstantin on Wene keisri lelletütre  poeg. Keiser Willem kahab enne kui ta jälle wäljamaa reisile lähab, ka Saksa riigi piirides oma lepinguwürstide juures käia. Hiljuti käis ta Dresdenis, nüüd tahta pea Lõuna-Saksa maale reisile minna. Mõnelt poolt amaldati mõtet, nagu ei oleks Lõuna-Saksa riigid mitte täitsa Saksa ühendusele keisri all truud, kuna nad selleks ju pooliti sunnitud saiwad. Aga kõik märgis näitamad, et selleks hirmuks enam asja ei ole. Pääle v. Benningseni  saawat ka teine tähtjas rahwuswabanieclse  erakonna juhataja Miquel kuberneri koha, mis küll osast walitsuse tuulepöördi tähendab. Põnewusega oodatakse, kuda sügisese  Preisi maapäcwa walimistes erakonnad  oma wõimu suudawad awaldada. Austria ministerpresideut Taasfe pidas  hiljuti oma kümneaastast ametipäewa, kus talle palju õnnesoowitusi ja rõõmu awaldusi  osaks sai. Gras Taafse on arukdase osawusega kaua aega Austria kirjulapilise riigi sisemist politikat juhtida suutnud, millega teised ministejd ikka kuigi kaua kordm  ei saanud. Nimelt on ta Böömi maa Tshchhlsid walitsnsega ära lepitada jõudnud. Aga nendel.meestel näib ka süües söögi isu kaswawat, nüüd nad päriwad ju oma maale niisama iseseisliku riigi õigust, nagu Ungrial on. Kuda walitsuse poolt seda püüet wastu wõetakse, jääb ära oodata. Prantsuse maal püütakse liikumist, mis mõrtsukatöö katse Saksa konsuli majas sünnitas, selle läbi sombutada, et ühest Saksa salakuulajast jälle kära tehtakje, keda Nizzas kinni «võetud, kui ta üht pakki Õllekastina  potti pääle pannud, kust aga lahtiwõtmisel kuulsad Lebeli patronid leitud.  mida Prantsuse sõjamäe suureks saladuseks  peetakse. Muidugi kisawad Prantslased  nlllld jälle otsata Sakslaste tigeduse Türgi riigi' lääne strwas. kus Miriditlaste  suguaru oma.«vürsti juhil kannis vmawolil clawad. on need rahutud mehed  kord jälle Türgi walitsusc «vastu hakanud,  käiwad põletades ja rööwides ümber.  Sääl körwas on nad Montcnegrolastega.  oma naabritega, alabises waenus. igast tühjast asjast tõuseb tüli ja siis käiwad  kangelased teine teisele «vastastikku kätie tasumas. Halb kordi Vulgaria «valitsus on oma «vastikut olekut Türgi wastu mitmes tükis muutnud, on raudtee küsimuses sultani kasu alla heitnud  ja näitab ka Makedonias ennast nüüd tihutuscst eemal hoidwat. et asjad wecl enam segatud ei saaksiwad. mis «viimati Bulgaria Praegusele «valitsusele otsa tceksiivad. Ka sultan näib kõigest jõuust Makedoulasi vahutada  püüdma. Abessmia saadikute läbi. kes ristiusu pühaks Wene maale tuliwad. kuuldub säält kaugelt Afrikast mõnda, mis õige kena oleks, kui aga tõsi oleks. Abessmia olcwat  ülirikas puuwillast, riisist, elewandi luust, ja muust kallist kaubast. Kulda olcwat  sääl küllalt, sellest ci peetawat aga lugu. Oma raha wesl AbeSsmial ei olemat,  selle asemel aetakse «väitsed asjad soolaga,  suuremates maksudes õiendatakse Austria  Thcresia taalritega. Linnasid olewat sääl Palju ja suured, mõnedes 50,000 ja enam inimesisas. Abessmia ..kuningate kuningal"  jNegu- Megussem) olewat pääle 300,000 sõjamehe, millega tal kerge oleks, pihutüit Jtalialasi puruks teha. kui ta seda aga tõsiselt  tahaks. Wcne maaga tahtwat nemad kõigest hingest ühendust otsida, kä soowida ennast õigeusuga ühendada, mille asjaajajaks  negus saadikuid on «volitanud ja nendele  oma käega kirjutatud kirja ligi aimud Jutunurk. Pesu Mari tawalus. Wcllu mõisa kärner, Rein Märkpuu, oli päälaest jala tallani tark mees. Kõik! mõisa elanikud auustasiwad teda,nagu kihel- ! kond kiriku herrat, üksnes pesunaene, ! Mari, oli wiimasel ajal tema Pääle natu- I kene wiltu hakanud wahtima. Põhjus, mis- ' pärast ta kärneri kurjalt silmas, oli see, et Rein tema ainukest tütart enam sugugi tähele ei tahtnud panna, waid kubja tütre ümber lipitsema oli hakanud. Mari walmistas  Reinule süüa ja käskis oma tütlll Munal sööki lauale wiia. Juba siis, kui Mari Reinu esimest korda nägi, tegi ta iseeneses  kindla otsuse, et Reinust temale mäemees  peab saama ja tema armas Miina, ehk Minna, nagu ta ise teda nimetas, oli selle otsuse Pääle kindlalt „Aameu" ütelnud.  See asi tahtis mägise tõeks nunna. Kärner käskis pesunaesel omale süüa teha ! ja see, nagu juba enne üteldud, lasi söögi Minnal lauale wiia. Ja kärner oli Minnat  tähele hakanud panema ja wõib olla ka armastama. Mari õõrus rõõmu poolest käsi ja mõtles, et asi juba küps on. Aga oh sa Moosese must tuhat! asjale tuli takistus  wahele l Kubja tütar tuli linnast onu juurest suweks kodu, ja Rein hakkas teda armastama. Enne oli Rein Minnaga ikka hääd juttu ajanud, kui see temale süüa tõi, aga nüüd ei tõstnud tn päädgi laenajalt üles, kui Müna toas oli. Pesunaesel kip- : pus meel pääs segaseks minema, kui ta selle ! pääle mõtles, et tema tütrest Reinu kallikest  ei saa. ..... ! takistuse üle peatne wõilu saama." Rääkimine tahtis mägise paljaks rääkimiseks  jääda. Rein ja lubja tütar jobistasiwad  Päew päewalt ikka joojenmi sõprust. I Alari inõtlcs ja uuris asja mi, et lunksed pääs halliks kippusiwad minema. WiimakS jcidis ta ometi nõiiu, millest natukene abi lootis saada. Ta tahtis Reinu Minna järele käima panna. Mürisedes läks Minna toidu kraamiga üle koridori tuppa, mürisedes pani ta toidu lauale jn mürisedes tuli ta toast jälle Mälja ning läkS üle koridori oma tuppa tagasi. Rein ei pannud Minna wärisemist tähele, ivaid hakkas kiiresti keha kinnitust > wõtnia ja sõi kartohwlid, kui ka just mitte kõik, siis ometigi mõned nendest, ahncsri ära. „Kas on asi muutunud? Kas on asi muutunud? ja: kas on asi muutunud?"  küsis Mari lõunal, õhtul ja bonimiknl  Minna käest uudishimullkult. „Ei meel, emake! Ei wccl, emake! ja: Ei Meel emake!" wa'-tas Minna lõunal, õhtul ja hommikul kurwasti  emale. „Lasi läheb kolm päciva mööda," rääkis  Alari tütrele troostides. „Ebk asjad muuwwad nii kaua!" itolut pöema oli mööda lainuo. Alari jooksis tütrele wastu ja küsis nagu ennegi ja tütar wastas temale nagu ennegi. „Las' läheb üheksa Päewa mööda," rääkis Mari troostides tütrele. „Ehk asjad muntuwad nii kaua!" Oheksa päewa oli mööda läinud ja jod oliwad nii hullud, et ka mitte kõige kargeni  ettekuulutaja praegust asjade seisukorda hobuse unenäogi järele pesunaesele ette kuulutada  ei oleks wöinud. Reinu ja kubja tütre kihlused olid eita õhtu rõõmsasti ära peetud, ja nõidus ei olnud mitte musta küllnegi wäärt aidanud. Oleks keegi Marile enne ütelnud, et niisugune nõidus midagi ei aita, siis oleks ta sellele nina-targale wastanud: „Kui see ci aita, siis wõid sa minule suhu sülitada." Kuid õnn oli, et keegi Mari nõidusest  mitte kõige wähematgi ei teadnud ja nüüd temale ühtegi suhu sülitajat ei olnud. Mari kippus üsna haigeks jääma. Ta oli oma kadunud wana ema talle niisugust tühja asja oli pahane. Esiti pidi ta juba meele irrahestv likuks saama ja rääkis: „Noh, las'. Rein wõtab pääle kubja tütre, aga mina ütlen, hääd naist ta küll omale ci saal" Seda wüsi rääkis pesu-Mari tiksib kuna aga kõik nagu ühest suust kinnitasiwad: „Meie kärner on ütlemata tark mees. Näe, mis ta nüüd teeb? Wõtab kubja tütre naeseks ja saab häü kongi raha kaasa. Noh, noor mees, temale läheb ka raha just karmis," „Tuhat ja tuline", ümises pesu-Mari ja keeras moodis ikka üht külge ja teist külge, „Kas siis kärner ci wõta minu Minnad? Alinna wõib ka selle mõõduga tüdrukuks jääda! Ei, seda tohi olla, et minu kanapojakcne manaks Piigaks jääb, maid temast peab Wellu mõisa kärneri armas  abikaasa saama, Olgu sääl minu pärast üks hunt ehk kaksteistkümmend tonti ees! Nii tSksti, kui päike meid kõiki walgustab ja soojendab, saab Minnast Reinu naene!" Ja Minna, kes ka jääl ligidal oli, ütles  sellepaäle, kui ka just mitte kõwasti, siis ometigi tasakest,, iseeneses! „Aamen," Kartohwlid olimad laua pääl waagnas ja „Noh, ii! is sa meel wahid?" küsis Mari, kui ta Minnad nii wiisi palja rinnaga  laua suuras nägi seisma, „Mine wii oma mehele süüa," „AH, ma armasin, et sa täna jälle kartohwlid hakkad anutama," wastas Minna ingliliku pühadusega, mõlkis kartohwli kausi, liha taldriku, noa ja kahmli ja läks, „Mis auutama? üiõidus ei aita siin mitte kõige wähematgi,' Siin peab kamalust  pruukima," käratas Mari ja hüppas  woodisl wälja. Ta istus akna all olema  lana juurde ja hakkas mõtlema,. Mõtlemine  pidi aitama, „Kartohm!id ei ole täna hääd; ma .jahutasul.nad-külma mee sees-ktra,kartsin,  et enla nendega jällegi minu kaenlaalnst  hakkab põletama," rääkis Minna