Wanaproua juures Pandi tähele, et ta mitte enam nii rõõmus, nii wõidurõõmuline  ei olnud kui siis, mill Poegennast  õnneliku peigmehena esitelenud. Nii palju oli tal aga fiisgi enesewalitsuft ja kamalust, et sellest palju märku ei aunud. Leopoldi enese tuju ei olnud ka enam hää. Ta wõttis küll lõbustustest endisel wiisil osa, aga sagedasti pandi tema juures  mahasurutud olekut ja segameelsust tähele.  „Midagi peab 'sündinud olema," mõtles seltskond ja wististi ei eksitud 'sellega,  kui ka selget teadust kusgilt ei saadud.  Kentsakal wiisil oli Margareta Madison  see inimene, kellele Leopold Nesseln oma kosjaasja üle seletust andis  wabatahtliselt,  ilma et Margareta! meeldegi oleks tulnud, selle asja järele, mis ju tema  osawõtmisest mööda läks, pärida. See sündis wanaproua sündimise-Päewal.  Ka Margareta oli kutsutud, nagu seda seltskonna pärast teisiti ei olnud teha wõidud. Proua Madison oli onupojaga — Leopold püüdis Margaretaga wäga sagedasti tantsida ja tantsi lõpul wiis teda herra Nesseln tuttwasse buhwetituppa,  mis tühi juhtus olema. Leopold jõi Margaretaga schampanjat. Wististi oli ta täna õige palju joonud, sest ta oli wäga jutukas, wäga sügawtundline.  Ta heitis Margareta pääle pilkusid, mis kahtlemata üritatud tundmuste järeldused  oliwad. „Proua Margareta," algas ta kunstlikult  wärisewa häälega, „ma olen teie silmas  suur kurjategija, kelm, auuta inimene. Ma palun, kostke jah, ma ei püüa ennast wabandada." „Mimi soow oleks, et teie nendesse asjadesse, mida mina juba ammugi unustanud,  mitte enam ei puuduks," kostis proua Madison külmalt. „Ma ci wõi teisiti," sosistas Leopold kirdelt. „Andke mulle andeks, ma ci wõi! Ma pean kõnelema l Igale kurjategijale on lubatud  oma eest kõneleda, miks ei peaks teie mind ka selle armu osaliseks tegema? Proua Margareta, Ma tunnistan sügama kahetsusega, ma olen teie wastu raskesti eksinud aga ainult oma enese õnnetuseks ! Lubage, et ma teile oma süüd tunnistan, oma eksimise Põhjused nimetan, selle rasked järeldused ilmutan" „Kui teil just nii suur lust on, mulle asjadest kõnelda. Millede kohta mul karma wäärt osawõtmist ei ole, siis tehke seda." Selle juures tegi Margareta nii põlustama  näo, et Leopoldi otsaesise üle ürituse leek käis. Aga ta walitses enese üle. „Ka sellest hoolimata, et minu jutt teile igaw on, saan ma siisgi kõnelema," ütles ta. „Waatke, proua Margareta, inimesel tuleb elus silmapilkusid ette, mill ta isegi ci tea, mis ta teeb. Pärast imestab, kohkub,  jkahetscb ta oma tegu, aga siin on see juba hilja, nagu lugu ka minuga oli. Ma olen teile juba kord ilmutanud, et minu kauba - asjanduse rahaline seisukord halwä aja ja mitmesuguste õnnetuste pärast  praegu mitte kõige hiilgawamal järjel ei seisa. Ma olen julge, et tulemil seda parandama saab, aga see wõtab aega. Nüüd oli minu ema ammune soow ja nõue, ma pidawat enesele abikaasa otsima, kes mulle oma kaasarahaga appi tuleks. ! Kui teie praegust ilma ja selle elukorda praktikaliselt seisukohalt waataksitc, siis jõuaksite warSti otsusele, et see nõuu sugugi  mitte wäga ülekohtune ei ole, kui ta ka luulega hästi kokku ei sünni. Selle ütelusega kaitsen ma ainult oma ema, mina ise ei wõi ennast juu luulelisest eluwaatlemisest  wabaks mõista, nagu seda minu tundmused teie wastu tunnistawad, weel enam aga see, mis ma teile praegu saan jutustama. Minu ema ja herra Leontjewi wahel oli ammugi maha tehtud, et minust ja Tatjanast paar pidi saama. Sest silmapilgust saadik, kui ma teiega lä- hemalt tuttamaks sain, hakkas mu süda selle plaani wastu wõitlema, Kui teie teaksite, mis mul kannatada, kui palju mul ema' tormidele wastu panna, Sääl tuli õnnetu pööre. Mmm kaubamaja sai paari wõõra pankroti läbi hirmsa Paugu, mis tema aluspõhja wankuma pani. Mida pidin ma nüüd tegema? Ema tuMK mind, ta maalis mulle kohutawa pildi ette, mis järeldused minu langemisel oleks. Ma pidin ka teie kapitali pääle mõtlema! Wõisin, tohtisin ma teie waranduse margaks  saada? Ei ialgi! Ma wõtsin nõuuks ennemini oma eluõnne kaotada, kui seda teha. Selle juures olin ma ühtlasi julga, et teie mind unustama ja kord teise parema  mehega õnnelikuks saaksite, nagu ma seda nüüd ka näen. Ma läksin ja kihlasin end Tatjanaga ära. Ma tegin seda meeleärahcitlises  Ma ei teadnud, mis ma tegin. Nüüd teab ma seda. Minu walu ja piin algas alles siis, kui ma koju jõudnud, kui teie minu wastu nii mõrudat põlastust hakkasite awnldama. Kui suur minu hingewalu oli, kui wäga mu süda selle wastu tõrkus, armastamata uaesterahwaga  abielusse heita, kuna mu süda nagu raudsete sidemetega teie külge oli seotud, seda wõite sellest nähV et ma nädala eest oma sõna Tatjana käest tagasi nõuudsin  ja ka sain. Ma ei kanna mitte enam Tatjana kihlasõrmust, kui te' seda tähele olete pannud," „Teie ei ole mitte enam Tatjana peigmees?"  küsis Margareta pääliskaudselt, „Ei, Tulgu mis tuleb, ma olen malmis,  aga seda ei wõinud ma teha! Miks pidin ma teda petma? Oh, Margareta, ma läben rõõmuga hukka, sest ma tean, et see teie pärast sünnib!" Margareta tõusis üles, „Küll nüüd! Ma keelan teile ära, minule edespidi weel sarnaste sõnadega lähenemast! Teie teate, kes ma olen! Minu kapitali pärast, mis wahest teie huk- kaminemisega kaotsi läheks, ei pruugi teil muret olla. Ma nanna teile selle juures mingit Md, sest mul ei ole kahju tema järele. Mina ci pane nii suurt rõhku raha Mwara pääle, nagu praktikalises ilmas  muidu mõõduks on." Nesseln litsus huuled .hammaste wahele.  Ta oleks hää meelega mandunud. See naene ei tahtnud teda enam sugugi uskuda! „Teie kapitali kindluse eest tahan ma muretseda," ütles ta wiimaks. „Seilest ei saa kopikat kaduma minema„ Teie -- wõite minu sõna pääle julge olla. Teie > õla maksan ma ära " „Wäga?hää," kostis Margareta niisama  kalgilt nagu ennegi, „nüud ma lähen saali tagasi; tulge." „Margareta, teie olete tiig wali minu wastu," hüüdis Leopold paludes. Margareta pööris talle selja. Nad astusiwad wiimaks saali. Kui palju Nesselni jutus tõtt olnud, seda saame edespidi kuulda. Ta oli ainult katset teinud, noort prouat oma wörku tagasi püüda. See katse oli sekH korraks luhta läinud. . . ' (Järg tuleb.) osa rukki põldusid koguni kchwad on. 16nes Lehekuu päcw on kaes, aga külm ja põud ei taha taganeda. On ka lume räntsa sadanud, aga maa on ikka kuiw. Põllumehed  waatawad juba kurwal pilgultulewiku Poole. Siin asutati l 883. aastal Ministeriumi lubaga „Wastastiku Selts", kes tule kahjude juhtumise korral oma liigetele, kindlaks tehtud armu järgi, abi annab. Selts on tänini hääs korras tegcw olnud ja kahele tulekahju kandjale liikmele, esimesele 66. rbl 99V- kop. teisele 662 rbl. 56. kop. kokku  729. rbl 49'/» kop., kahjutasumiscks wälja maksnud. Seltsil on praegu 146 liiget, kes kõik Orawa wallas kohade omanikud  on. Ainult üks weike osa kohaomanikkusid  pole wecl mitte Seltsi liikmeks hakanud. Seltsi põhjuskirjad on igal liikmel käeS: Wiiulikoortst ei ole midagi kuulda, ju ta wist puhkab. —u. Kuresaare linna tohtrid Carstens ja Grewingk, annawab amet- Ukult teada, et praegu mingisugust külge hakkawat haigust kusagil Saare maal ei ole leida ja et terwise olek saarel täitsa hää on. Selle järele wõiwad siis terwise wee pruulijad julgesti sinna minna ja ei pruugi midagi tõbe karta. Kuresaare terwise  wesi on kõige parem Balti maal. Meie oleme näinud, et mees, kes mitu aastat jalutu 'oli, Kuresaares natukese ajaga  terwise wett pruukides täitsa ierweks sai. Wene keele kursusi soowibs Wirulanc  asutatada, et Wene keel meie maal tarwitust mööda laiali laguneks ja mehed nii palju Wene keelt õpiksiwad, nagu igapäine  elu nõuab. Soome maalt. Kelfingist. Keisri Majesteet saawat, nagu Soome lehed teatawad, ka tänawu suwel Soome saaristikku reisima. Gurust. Siin tehti 17. skp. Peter Brahe mälestuse kuju pidulikkult katte alt lahti. Brahe oli 17.'aastasajal Soome kindral-guberner ja on omal ajal Soome rahwale palju hääd teinud. Tema tähtsamatest  töödest on ülikooli asutamine Turusse 1640. Läti maalt. Miast, Üks „Balt. Westn." kirja- saatja kirjutab tähendatud lehes, et tä üleminewal laupäewal ühe Stettinisse purjetama  laewa pääl mitmeid Lätlasi märganud,  kes hoolimata mitmepoolsetest hoiatustest,  kodumaad maha jätnud ja wõõralc maale elama läinud. Nende wäljarända jäte seas näinud tähendatud kirjasaatja ka emasid, kes oma rinnalapsi püüdnud waigistada.  Laewa äraminemisel laulnud tähendatud wäljarändajad tuttawat laulu„Ar  Deewa dahrja tehwija" jKodu sinust pean lahkuma), mille juures mitmelgi wäl? jarändajal pisarad silma tulnud. Uuemad sõnumid aga teatawad, et nende «väljarändajate  seas mitte ühte Lätlast ei ole olnud. Läti üleüldise laulupidu kommisjon on hiljuti selle ülejnõuu pidanud, kuda pidu eeskawa sisse seabida ja ära pidada tuleb. Lähemal koosolekul tahetakse selle kohta täielist otsust teha, kuna siiamaale plaanitud  pidukorra seadlttsmõnda on.- 18. juunil  on eesproowid, «võidulaulmine, pidulik rongikäik laulukojm juurde ja lauljate teretamine.!  18. juuni kuu P. Pääle lõunat on waimulik ja 20. juuni kuu päewaks on ilmlik kontsert ja pidusöök määratud; 21. juunil on mängu riistade kontsert ja laulupidu  lõpuks antaw pallipidu. Suur waras Jwanow, kes Tiflise  linna rentercist üle ZOO.OOO rubla warastanud ja siis Riiga sõitnud ja siin politsei kätte juhtunud, nagu meie lehes teatatud, on nüüd jälle Tiflise tagasi saadetud.  Teda otsitud selle läbi Riias, et ta järelt üks kiri üles leitud, kus sees ta Riia kaudu wäljamaale tahtnud minna. Ta elanud wagast elu ühes hotelis. Politsei  kutsunud kõik hoteli pidajad enese juurde ja näidanud Tislisist saadetud Jmanowi  pilti. Üks teener tundnud ära, et tema hotelis niisugune mees olla ja nõnda langenud waras lõksu. Et tänawune kewade igal pool ühtemoodi kuiw ja küsm um, on teada, aga Lätimaal on ühes kohas ju koguni metsad põlenud, mis mai kuu algul täiesti aruldane on. Pääle 100 wakamaad metsa on suutumaks häwitatud. Wõnnu kreisist teatab „Latw. Aw." et sääl loomade ja hobuste hinnad tänawu i õige kõrged olewat, peaaegu kahekordsed, kui mullu. Hllä, et põllumehed loomadestgi raha saamad. Seesama leht toob sõnumi, et Dinsdorfi walla kirjutaja hiljuti onur. „demandi pulmi," 75 aastast Pulma päe—  Riias -saab põhjamaa ööpik Alma Fohström iga kord, kui ka näitelawale ilmub,  iga pidi täielist kiitust ja rohket auustust osaks. Wene maalt. Fckerburist. Sinati otsus on nüüd tulnud, et raekohus ei tohi linna wolikogu käest gaasi- ja wce-wargi eest 377,000 rubla nõuda, maid peab selle raha linna kassasse tagasi maksma. Peterburist saadetakse praegu, nagu mitmed Wene lehed teadustawad, suurel mõydul munasid wälja maale. Enne ära saatmist aga lahutatakse kollane jagu walgest ära ja walatakse selle järele iseäraliste  tonnide sisse, mis tarwilisel wiisil sisse on määritud. . Wärskeid munasid saadetakse  terwelt, enne aga walatakse neid lubjaga. , Siin pidas hra Gustaw List B,mail oma vabriku 25, aastast asutuse päeva, õige suure Piduga, millest kõik töölised naeSte lastega, kokku Pääle 1200 inimest, osa wõtsiwad. Iga tööline, kes pääle —sai hõb»- uuri kingituseks, veel hõbe keti pääle selle. Suureviisiline pidu söök oli valmistatud, muusikakool ja näitlejad lõbustama  kutsutud. Ajalehed kiidavad, et hrip List sarnasel moel töölisi rõõmustanud- ja soovitavad seda teistelegi eeskujuks. Eestulewa  maailma  laadale valmistatakse Moskvas õige hoolega puuvilla riet. Ju Lihavõttest saadik on kõik kedramise ja kudumise vabrikud  agaralt tegevuses, puuvilla küsitakse rohkesti taga, kuna aga Amerikast puu villa saagi kohta pahad sõnumid tulevad. Arvata on, et puuvilla hinnad sel põhjusel  vististi saavad tõusma. Kuna kõiges Wene rii-gis 15. mail keisri kroouimise päeva pidulikult pühi  tfcdi ja tänuga mälestadi, sündis lõunaõhtu  pool riigi piiril midagi, mis seda päeva iseäranis tähtjaks teeb. Kesk-Aasia  raudteel sai sel päeval Kaspia mere ranna ja Samarkandi wahel täielik raudtee käik awatud. Esimese rongi pääl oli ehituse  juhataja kindral Annenkow oma abilistega,  õpetatud seltside saatekonnad, ajalehtede  kirjasaatjad, palju wõõra maa külalisi. Sinna jõudes wõtsiwad neid Turkestani kuberner  kindral Rosenbach, Buhara emiri saatekond ja kohalised kohtud määratu rahwahulga  juuresolekul wastu, Rong peatas wägewa Aasia walitseja Tamerlani haual, kelle sajal Samarkandi linna õitseaeg oli, kus teda maailma tähtsamate linnade sekka loetir Sääl teretadi tulijaid suuretiiki paukudega,  Pärast oli kuberneri juures pidusöök,  kus kõik pidulised waimustatud hurraa wägewale zarile hllüdsiwad, kelle wõimul sarnane ülisuur töö wõis korda minna. Pärast  tänati tee-ehitajat kindral Annenkowi, kelle hoolel ja murel Wene maa pikeni raudtee 1342 wersta on walminenud. Linn oli rohkesti lippudega ehitatud ja õhtul  ilutuledega kaunistatud. Suur töö on nüüd lõpetatud, mille tähtsus juba nüüd igal ühel tuttaw on, kuna ta alles edespidi  täiesse wäärtusesse saab tõusma, kui tema harud lõunapoole edasi peasewad, Serahi  ja Hecrati linnadeni. Nendegi tarwis  on plaanid tehtud ja töö pidada ligemal  ajal algama. Siis aga ei wõi enam kaua kesta, kui ta ka üle Afahanistani otsaga  Indiasse ulatab ja on see täidetud, siis on kindel, et Wene-Jndia raudtee üleilmlise  kaubanduse kohta wähemalt nii tähtjas  saab olema, kui Suez-kanal, Saamad ju rikkad Aasia maad sellel teel Wene kurudele  awatud, kuna Wene maa säält otsatu palju matetjali oma käsi- ja wabriku - töö tarwis saab. Sellest selgub, miks Wene ajalehed nüüd -enamasti awatawastj raudteest  könelewad ja selle juures muu politika üsna körwale on jätnud. Kõik on selle kohta ühes nõuus, et teel otsatu tähtsus niihästi kaubitsemises kui hariduse ajaloos on. Ja Peeter Suur tundis, kuipalju üks tee Kesk - Aasiasse tema tulu wõib tuua, sest saadik on seda ikka püüetud, aga alles wõis seda kindlalt korraldada. Ometi kulub meel mõni aeg ja mitmed miljonid ara, enne kui ehitust walmiks wõiks lugeda, kahe wersta pikime Amu-Darja jõe sild tuleb alles teha, niisama puuduwad ka tarwilised hooned jaamade juures ja wecl mõnda muud. Seda ja teist. Asjalik küsimine. Põhja-Amerika ühendatud riikide president, kuulus Franklin, käis kord Norwichi kalewi wabrikut waatamas.  Üks suure kõhuga wabriku herra - temale kõik töötoad ja kalewi seltsid  ja seletaS: „Siin on kalewid Jtalia tarwis, siin Saksa maa tarwis, siin jälle Ohtu-Jndia, ja need siin Amerika kindla maa tarwis," Kuna mees näitas ja kiitlikult  seletas, silmas Franklin, et töölised kõik pool halasti ja lõhkiste riietega oli- Ta pöörab ennast oma saatja poole ja küsib,- „Aga kus siis need riide seltsid on, mis Norwichi tarwis tehakse?" Mis wabriku herra selle kohta wastanud, ei ole teada, SS. P, o stimee S. 1888.