Omalt maalt. Wilmndis. 1. Augustil pidas Wiliandi Eesti Põllumeeste Selts koosolekut. Seltsi juhataja, abipresident  P. Ainson alustas nõuupidamist rõõmu awaldusega, et rohkesti liikmeid oli kokku tulnud, ehk küll palaw ilm suureks takistuseks oli ja peale meel see, et kokkukutse wäga hiljaks oli jäenud. Peale selle pandis juhataja Seltsi auuliikmete, C. R. Jakobson'!  abikaasa, Tomsoni ja Pärna prouade, preili Jakobson'!, keS kõik kolm Jakobson'! õed, tänukirjad, mis need auuliikmeks walitemise eest saatsiwad, Seltsile ette, kelle seast Pärna proua kiri järgmiste sõnadega  käis: „Auustatud Wiliandi GeSti Põllumeeste Seltsile! „Ma Taara tammikutes „Weel kuulen kanget häält: „Kõik ennemuistsed tuuled „Weel pole kadund säält! Maga rahus mo unustamata armas wend! Sinu rahwa armastus tungib kui kange hääl ka läbi haua põhja kõikide südamesse. Sügaw armastus Sinu wastu on ka Wiliandi Eesti Põllumeeste Seltsi sundinud  kõiki üleSotsima ja weel ikka kindlamaSte oma külge liitma, mis Sinule armas olnud! Seepärast, kui oma wenna mälestuseks walitatatud  auuliige, ütlen südame põhjast: Tänu, ütlemata  tänu Seltsile! Auustatud Selts on minule selle suure auupakkumisega  kui kosutaw ennemuistne tuuleõhk uut tööjõudu annud. Wiimse weretilgani saab kõik minu elujõud mo rahwa päralt olema; ei wõi mina ka ülitähtsaid asju korda saata siiski saab C. R. Jakobson'! «aim ka minu nõtra jõudu kinnitama. Otepääs, 16. Juulil 1382. Nütalie Pärna." Siis teadustas juhataja, et Tomson'i proua Ida tahta Põllumeeste Seltsi maja pühitsemisel Seltsi maja heaks uues majas kontserdi anda. Selts oli selle üle wäga rõõmus. Seltsi liige Jaan KitSberg,.keS KurgjaSse Seltsi saadikuks läkitadi, andis Seltsile selle päewa pühitsemise  üle teadust. Selle kõne juure lisas president õpetaja Kurrikoff'! matuse kõne sõnu „kus walgust, seal on ka warju" meele tuletades, et nüüd üks töine waimulik mees, Wändra köster-Luik on nimelt nende rääkinud, nimelt nende sõnadega: „Arwa saadav  Jumal nn kasulikku mehi Isamaale, kui mäleStataw  suguwend oli." Sellest asjast andis president  weel Seltsile teada, et kabeli ehituse toimetajaks on komisjon seatud> kes oma programmi saab enne ehituse käsile wõtmist kõikide EeSti Seltsidele ette panema. Nüüd luges kirjutaja minewakvrdse koosoleku  protokolli Seltsile ette. Peale selle säeti Seltsi otsuste järele „miniSteeriumi põllusaagi küsimiste"  peale wastused kokku ja nimetadi ka igasse kihelkonda 2—3 seltsi liiget, kes 1. Nowembriks sarnaste  küsimiste peale peawad Seltsile waStusi saatma. Uue maja asjade üle sai otsuseks tehtud, et pühitsemine  saab kesk Septembri kuud sündima. Pidu toimetajaks waliti pidukomitee. Peale selle rääkis president kaupluse üle, mis Põllumeeste Selts saab eneje kõrwa asutama ja mis Seltsile kui ka Seltsi liigetele suurt kasu saab tooma. Seltsile et siis tuleks õieti palju liikmeid juure ja liigetele jälle, et need saaks mitmesugust kaupa oma Seltsi läbi palju kui neil praegu on wõimalik saada. President  tõendas seda näitustega, kus ka Linda laewameeSte  Seltsi ja Põltsamaa Põllumeeste Seltsi toi- metusi meele tuletas. Nimelt Linda Seltsi heeringad olla Tartumaal juba päris kuulsaks saanud. Näituseks  wõeti ka rattawitsa, mille eest nüüd kõik 6'/- peab maksma, aga Seltsi toimetamise läbi wõiks teda s—öV5 —öV- kop. liigetele muretseda. EeStulewal koosolekul lubas Selts saadiku walida, kes seda asja saab Linda Seltsiga Wi rääkima, et wõimalikult rutemalt wõiks Selts kaupluse tegewust hakkata. President andis Seltsile teada, et Holstre lauljad  ja mängijad soowiwad ühte kapitali asutada Põllumeeste Seltsi kõrwa selle nime all „Jakobson'i ja Adamson'i kapital". See kapital jääb igaweste Põllumeeste Seltsi kätte, kes aga tema intressid põllu asjade wäljanäituste peal auuhinnaks kinkib. 50 rubla anti selleks kapitaliks juba sellsamal koosolekul ära. Eestulew koosolek saab 22. Augustil peetud. Meie juhtkirja kõrtside «ühendamisest on lugejad,  nagu mõnelt poolt oleme kuulda saanud, hea meelega  tähele pannud. Meie anname siis sellest weel seletust ja saame seda, kui materiali saame koguda, ka edeSpidi weel tegema. Paneme täna Tartu ja Wiliandi wahel Pikassilla kautse tee ääres olewaid kõrtsa tähele, keda neist kautada, keda jätta tuleks. Selle tee pikkus on 100 wersta. Hakkame Wiliandist wlleS peale. Wiiratse kõrts, Mliandist rohte werst kautada, ka juba sellepärast, et mõnedgi linna mimesed ja hulgused finna, nagu muiale linna ligidatesse  kõrtsidesse, pahandust tegema kipuwad; Kanika kõrts, linnast 3—4 werSta kautada; Holstre PirmaStu k., linnast 9 wersta — jätta; Holstre mõisa k., PirmaSwst ligi kolm werSta, on juba kroonu poolest  kautatud ehk ta küll 1000 rubla renti aastal sisse tõi; Holstre Raassilla k., PirmaStust 9 werSta jätta, saab pia uueSte, toredaste ehitatud; TarwaStu  Mustla k., Raassillast 8 werSta ehk Tarwasw kiriku k.. Raassillast 10 werSta kautada, nagu kuulnud oleme, tahta Tarwastu mõisa omanik von Menfenkampsf kiriku kõrtsi mõisa kooliks muuta ehk küll temal raha sisse tulemise asemelle sellega raha wälja andmist tuleb wäga kiiduwääriline mõte; TarwaStu Soe k. ja Gtzistle (SuiSlepa) Soe k., teine teisest nõnda kaugel, W kiwiga ehk wõib wisata, TarwaStu  kiriku kõrtsist umbeS 3 wersta kaugel  mõlemad  kautada; Randajä k., Tarwastu Mustla kõrtsist 10 künni 12 wersta kaugel jätta; Kiisa k., Ründajast  umbes 5 wersta kautada; Pikassilla k., Wiliandi pool jõge, Randojast 10 künni 12 wersta jätta; teine Pikassilla k., Tartu pool jõge, tähtsa parwe üle minemise koha pärast ka jätta; KoraSte kõrtsi, mis PikaSfillast umbes 8 künni 9 werSta oli, kautaS endine Rõngu mõisa omanik krahw Mannteusfel,  keS nüüd Tartus elab jä oma valla rahwalle mõndagi head on teinud, perenaiste palwe peale nagu räägitakse et peremehed kõrtsis aja ära wiitfiwad  ja majapidamisele sellest suur kahju tuli, lahkeSte  ära; Rõngu k., PikaSfillast umbes 12 künni 13 werSta, tähtsa teeharu koha peal, suureste ehitatud jätta. Rõngust Tartusse ei ole mitte liig kerge ütelda, mida kõrtsi jätta, mida kautada tuleks. Jäeme aga jälle endise wahe-pikkuse juure, siis tuleks asi järgmisel  wiisil toimetada. Kirepi k., Rõngust 5 wersta kautada; Kanepi kõrts, Rõngust 9 werSta jätta, aga palju parem ja awaram hoone praeguse asemelle; Udema k., Kanepist 4 werSta kautada; Tõrawere> Udernast 5 werSta jätta; Wastse-Nõu, Tõrawerest 5 werSta kautada; Nõu kiriku k., Wastsest Nõust umbeS IV- werSta kautada ehk Heewee-majaks; JäriSte k., kiriku kõrtsist umbes IVwerSta  kautada; Walgeristi k„ sealt 2 künni 3 wersta kautada; Kütuse k., Valgeristist umbes 2V- werSta jätta, eelnimetatust jo ka sellepärast parem, et wett hõlpsam saada; Külitsest Tartusse umbes 10-ne werSta peal olevad kõrtsid Lemmatsi, Räni, Tamme kõik kautada. Mõni neist wõiks ehk Lheewee- ehk ka õllemajaks jääda, nagu Lemmatsi, Walgeristi, Uderna, Kirepi kõrLS, sest selle suurema linna ligidal ehk wooride ja laatade pärast öömaja hooneid wõi peatamise paiku. Kui kahetsust, keda kõrtsi kautada, keda jätta, siis wõiksiwad wallawalitsused  küll kõige paremat nõuu anda. Ärgu kartku keegi, et 10-ne werstaline kõrtsi wahe liig pitk oleks. PikaSfillast Rõngu on kõige pitkem kõrtsiwahe Wiliandi- Tartu tee peal, aga ma tahaksin küll teada, kellel sellest just häda on. Eks Pikassillast tulles Rõngus janu kustutada ja hobust puhata ei saa. KoraSte kõrtsi Varemetest sõidad mööda kui wurinal ja wähe wõib küll neid mehi olla, kellele need waremed janu äratawad. Kiriku kõrtsisid ei tule meie arwates mitte koguni ära kautada; nad on kirikukäijatele talvekülmal  soendamise ja kogumise paigad. Nende asemelle wleks theewee majad asutada, kus pühapäewal ilmaski wärske sai lastele ja naistele puuduma ei peaks. Suutumaks  kautada wõiks neid üksnes sös, kui kiriku juures kogudusel ruumid oleksiwad, kuhu inimesed wõiksiwad kirikliku toimetustel käies sisse käända. Aga mis Sa teed ära! Sagedaste ei ole meil nende kõige tarwilikumate asjade tarwis palke kaswanud! Tartu maalt. SoowituS. Mullu aastases Sakala käigus ilmus sellest õpetlik tükikene, kuidas sõstra marjadest joodawat wiina wõib walmiStada. Seda juhatust mööda olen mina joodawa wiina walmistamise  katset teinud, minewa aasta Augusti kiul aluStates, ja seda wäga tululiku ja kiiduwäärt leidnud  olewat. 30 toobilise ankru kohta kulus ära: 24 naela suhkurt ä 23 kop. ja 16 toopi punaseid sõstraid ä 8 kop.; selget veini sain 45 pudelit, nii et pudel, kui pisukese tegemise waewa maha arwan, natuke rohkem 15 kop. (15'/») maksma tuleb. Minu valmistatud wein, mida ma „Sakala" nime peale olm ristinud, on nüüd pea aasta wanadune, siiski wõin juba tema tubliduse ja kenaduse järele ttast heal» loota. Hilja aegu sõitis üks tutaw kaupmees R. Tartust minu poole sisse. Tõin fiis ka ühe pudeli omast weinist maitseda, üteldes, et ma seda eila linnast ostsin, aga ta mitte koguni hea ei ole. Oli R. seda maitsnud,  ütles minule kohe: „MiS sellel weinil wiga? ta on ju hea küll, üksi mõned kallid Väljamaa veinid  on temast paremad! " Kui ma ära selelasin, et see oma tehtud wein ja alles nii noor on, oli herra R—-l. nii hea meel, et iga aasta omale terwe waadi lubas walmiStada. Selleks palus ta minu käest retsepti, mis mull paraku anda ei olnud. Sellepärast oleks wäga soowida, et joodawa wiina Valmistamise õpews, weel kord Sakalas ja mõnes muus ajalehes ära saaks trükitud, sest mitmetel on ta kautsi läinud, keS esiotsa asja kohe ei wõinud käsile wõtta. 'Soowin, et iga üks, kellel nii palju jõudu ja head tahmist, iga aasta, wähemast 1 ankur seesugust joodavat wiina valmistada, siis saab oma tarwis küllalt ja ei ole wõerale maale selle eest raha tarwis wälja anda, mis omal maal weikese kuluga saada wõib. Laitust ta kellegi poolt ei saa, kui aga kõik korrapärast  eesõpetuse järele toimetatakse. 27. Juulil 1352. 8. Weikese Ulila mõisa rentnik. Riiast. Meile kirjutatakse: „ Auustatud Sakala toimendus: Tahtsin siin üle Düüna Riia Eestlaste poolt mõni sõna teadustada. 14. Juuli-kuu päewa, seda Eestirahwa waimuwabastaja, EeSti elu imeks looja, rahwa õiguste eestkostja ja wahwa Võitleja C. R. Jakobsoni sündimise päewa, mälestas ja pühitses küll wist terwe Eestirahwas ühesuguste pühaliku,  tänuliku kui ka kurbliku tundmistega. Nõnda kogusime ka siis meie Riia-Miitawi alewi elanikud Aleksandri kooli naisterahwa abikomitee liikmed, kui ka teised, selle päewa õhwl endid meite weikese kooskäimise  korteri kokku, et ka seda päewa, mill taewaS Eesti rahwale selle kalli mehe kinkis, mälestada ja pühitseda. Muidugi mõista, ei wõinud meie seda rõõmsa ega lustilikku südametega teha, sest alles Valitseb  leina kurbtus tema waratse lahkumise üle igas südames! Nõnda sai siis leinawast südametest mõned kaeblikud ja kahetsewad sõnad tema kadunud mälestuse  meeletuletuseks räägitud, mõned isamaa laulud meeste- kui ka segakooris lauldud. Siis ohverdasid kooSolejad iga üks omast kehwusest mõned koppikad tema õntsa haua-kabeli ehitamise heaks, kelle nurgakivi  sell päewal ajalehtede teatuste järgi paigale sai pandud. Neid andeid tuli ühtekokku 15 rubla, mida meie nüüd Sakala toimetuse kätte saadame, selle palwega,  et teda sealt Larwilikku koha peale toimetatakse. Palume siis kui wõimalik ja kõlblik on, seda kirja Sakalas awaldada, ehk kui mitte, siis kwiitungi selle raha üle, et igaüks isi näeb ja kuuleb, kas ta koppikad  õige paigale jõudnud. Abikomitee liikmete nimel: Riias, 20. Juulil 1832. presitentina R. Arnemann. Tallinnast. „Wirulane" kirjutab: Laewa pühitsemine. Nagu juba teame, on EeSti laevameeste  selts „Linda" enesele töise laewa ostnud. 16. s. k. p. sai see laew pühitsetud. Peale rohke rahwa oli ka sadama kommandöör ja mõned töised tähtjamad ametnikud pühitsemisest osa wõtma tulnud. Pühitsemise  toimetaja oli preester Tiisik. Pühitsemise kõne põhjuseks oli Jeesuse laewasõit Galilea järwel. Pühitseja  pidas wäga tähtsa mõtetega pitkema kõne. Wiimaks  nimetas tema pühitsetama laewa senniaegset nime, „Aleksander" ja jutustas, kuda Jumalas hingav  keiser, Aleksander I!., ise seda nime temale olla pannud, kuda see nimi laewa omanikudele. ja kõigele Eesti rahwale wäga tähtjas olla ja kudas siis ka laewalised seda nime kõigis maailma meredes purjekates  ikka tähtjuses ja auususes pidada hoidma. Lõpeks nimetas kõneleja laewa uuendatud nimega „Aleksander Linda" ja pühitses teda Õigeusu kombe järele, mis peale pühitsemise tallitus südamlise palwega lõppes. Nüüd tuliwad terwisejoogid ja õnnesoowimised. Kõige esite tõstis Linda direktor Bystrom Keisri Majesteedi  terwisekS klaasi, mis peale rahwa hulk Vaimustama  hurraa hüüdmisega ja Keisri laulu laulmisega wastaS. Töised terwised joodi Eestiyma kubermangu walitsusele, Tallinna politsei valitsusele, „Linda" direktoriumile, direktorile, kõigele „Linda" seltsile, laewa kaptenile, laewa meestele j. n. e. Neile kõigile  laulett ka waimuStawalt „Elagu!" Pärast terwise  joomist laulett rõõmsa waimustuse tuhinal weel mõned mõnusad isamaa laulud ja igaüks lahkus rõõmsal meelel sellest tähtjast koosolekust. „Aleksander Linda" on kolme mastiga, peale 20 sülda pitk, 5 sülda lai, tamme puust tehtud, umbeS 18 aastat wana ja minewal aastal uue wask plekiga ülelöödud. Ta on Libauis tehtud. Tema ristimise ajal juhtunud Keiser Aleksander!l. Libauis olema, läinud siis ka uue laewa ristsele ja pannud ise temale nime, iseenese nime. Nüüd jäänud see kontor, kelle oma „Aleksander Linda" oli, pankrott