nud, siis ei tohi meis töötellijate kaebdusi mitte awaldamata jätta. Mitmest poolt on selle üle häält tõstetud, et c metmehcd tellitud tööd mitte õigeks tellitud ajaks malmis ei tee. Seda ci wõi mitte kõikide amctmeiste kohta tunnistada; sell palju täädwad, et hea töö ja tellitud ajaks malmis tegemine tema käes olem ja ees tulem õnn on, aga siiski on neid ka hulga huikas, kes omast õnnest ega nuust ühtegi ei hooli. Kõige rohkem nurisemist on uuriseppade kohta kuulda, kelledest mõni tõksujaid „õõluse silmi" kuude ja aastade kaupa oma käes veab. Mõni uurisipp on üsna mõistlik mees, jah mõistlik mees peab see olema, kes surnust metalist elu ja liikumist malmis meisterdab, aga iga surelikul on ka oma halb pool olgu ta nii mõistlik wõi rumal kui ta on. Kord küsis keegi ühe niisuguse mõistliku ja targa uurissepa  käest:„ Miks lased mind oma ukse linki selle tõotusega, „tule hoome," kulutada, meie oleme sum ed sõbrad, eks sa wõi hea sõbruse poolest oma sõna pidada ja minu töö kord nimetatud „hoomseks" malmis teha. Mõistlikul ja targal mehel on ka mõistlik kostus: „Mu kallis sõber! Sellepärast sa et mi "r suur sõber oled, pead ka ootma; ma ei taha ega tohi sinu käest seda hinda wõtta, mis minu ajawiitus su tööjuures maksab, mille läbi siis su töö ka nii kauaks seisma peab jääma, künni wöõraste töö aega üle jätab." Soo! nüüd on meil tääduS käes; ametmeistega ei wõi siis mitte tuimusi teha. Paneme mõne sõnaga tähele kuida siis lugu läheks, kui iga ametmees oma sõbradega nõnda teeks, kud nimetatud uurissepp. 1) Uurissepp ütleb kuidas see meil tutaw on : Mu kallis sõber! ei ma wõi su käest seda hinda wõtta, mis mu tõõ wäärt on, sellepärast oota, ja waata oma kopikate paalt aega, kui sull tunni pääl oma ametlik: teenistuse minna on. 2) Saabassepp: „Mu armas sõber! Ei ma wõi su saapaid mitte weel malmis teha, sest ma ei wõi ega taha sinu Kest mitte sÄa hinda wõtta, mis mu aeg wäärt on; katsu weel nii kaua palja jalu käia, künni wõõra tööst aega üle jääb." 3) Sepp: platsu mu sõber kuidas sa rohtu kätte saad, mu tõõ on kallis, raud, teras ja sööd on kallid, ei ms tohi su käest seda hinda wõtta, mis wikkat Märt on." 4) Pagar: „Wili on see aasta  kallis ja sellepärast ka leiwa hind wäga kõrge. Mu sõber! ei ma tohi su käest seda hinda wõtta, mis nüüd leib Mart on; katsu kannatada." Et niisugune sõbrus mitte korda ei lähe, peaks küll iga mõistlik, olgu ta uurisepp ehk muu ametmees ära tundma ja seda «sus sõna tähele panema: oleme sõbrad, aga kaup on wõõras." Isamaalt. Avresaares. llueks linnapaäks on cndve surnud im.napää ciemele kubermangL-waattlwse peole'': kaupmees Inlius Peter Rehsche kinnitatud, kes 'eui ajani lir.nanZä abinik oli. Karjast. Karblik waatepilt põllu pääle. Põllu mebe -ootus meie pool näitab uüeste MussL. Liia mibma sadude pärast ei olnud see fSzistue rulli külvame mitte heas korras; nõzumab maa-kebad seiswad pärast külvamist nädala kaupa lausa mee all ja mis neis kohtades üles Suõnud oleks, see K parast mee ärskuimamist  karrure alla kinni. MM» on siis nõgum.aad  kerad me kord üsna paljad: kuna ainult kõrgemates kohtades ja mägede pea! ora ilusti üle; Susis ja kasvis; aga W! algasimad parast peel? teeks põllu vaenlast omad lööd. Sstmene ?n tigu, kes pSiilt orase ladwad ara karv. ja teine on päris põllu uis, kes mulla oma :rõd teeb. Mõtied põllud oa Nwstr nende eõvriks langenud. Neid on hommikute nõnda paksult põllu pääl, et põld üsna nendega kaetud on ja uss on ka nii paksult mulla sees, et ühe peutäie osa mulla sees kümmekondade kaupa sees on. Mitmes kohas on uueste külwatud, ka sest ci näita suuremat kusu olewat, sest nad wõtivad  wastalt ära, mis nende kätte wissatakse. See aastane rukki leikus oli üsna waene ja suurem jagu jäi tükkis ilma, nõnda et seemne pidi laenama. Wähe oli neid kohti, kus ta kolme kordse seemne andis, enamiste andis ta ikka ühe ja kahe kordse, seega on siis küll waene aeg meil ukse ees. Odrad oliwad meil keskmised, aga paiguti ka waesed;  üksi kartuhwlisaak näitab see aasta hea olewat, peaks Jumal aga need mädanemise eest wõtma hoida. Muu keedu wili ei ole ka mitte kiita. Puu wili on see aasta paigusti kaunis heasti kaswanud aga ka mitte kõikis kohas, sest selle kohta peab ütlema: „Nõnda kuidas kuskil puud haritud oliwad,  nõnda on ka nende kaswatamine olnud. Kus ialgi ei ole ümber kaewatud ja wäge pääle pandud, ega see siis ime ei ole, kui sääl saak waene on. Karjast. Laada sõnumid. Meil Karjalastel on see õnn osaks saanud laata üsna wärawa taga pidada. Nõnda on meie Wõlupä laat juba teist aastat ära peetud saanud, aga hoopis suurema osawõtmisega kui mööda läinud  aastal. Inimest oli igast küljest nõnda rohkeste kokku tulnud, et neid linna laatade aegus ka rohkem ei wõi olla; ka loomi oli õige rohkeste. Esimisel  pääwal ei tahtnud ostmine küll mitte heaste edasi minna aga teisel pääwal küll. Puuwilja oli siia meel kõige rohkem kokku toodud, ehk neid küll rohkesti osteti, siiski jäi neid meel küllalt üle. Õunad, pirnid, ploomid j. n. e. kõik oliivad  ühe hinna pääl 3 kopikat toop. Riide kaupa oli ka kaunis rohkeste. 2 raamatu  kaupmeest oliwad ka Kuresaarest siia tulnud.  Esimisel pääwal oli ilm wäga ilus, teiselpääwal  oga sadas hommikust õige rohkest wihma. Üleüldiselt läks see asi siin wäga kenaste sa rahulikult, riidlemist ega märgust ei tulnud mitte ette. Laadakubjad oliwad wiisipäralised mehed, kes kohe, kui kuskil midagi juhtus ette tulema, ilma karata magusal wiisil asja mõisisimad ara õiendada. Tee on meie rahwale ja laadale suureks  au uks, et kõik nõnda auusaStc on sundinud, kuna Suuremaal sellewastu laatade pääl sagedaste valju riidlemist ja tüli ette tuled; selle asja poolest mõims meie endid ometi Suuremas Eestlastest  cttearwata, et nemad küll mõne asja voolest  meid arwawad enestest taga olcwat. Viimaks  soowime meel, et meie laadust osawõtmine iga aastaga kaswaks ja aeg ajal ka wõera maa ostjaid rohkem tuleks ja meie loomad, mis ses aasta kaunis odawad oliwad (lambad ja sead maha  armutud, nende hinnaga mõis rahul olla) kõrgema  hinna alla tõusekfiwad ja meie rahwas seega oma laada pidamisest suuremad kasu saada wõiks. Riiast. Linna Volikogu on selle üle kõnelenud.  et Wene keel ka Riia politseis peab ametlikuks  keeleks olema. Nüüd ei olla aga nii palju Wene keele mõistjaid politseis, et kõik raamatud wöiksiwad Wene keeles kirjutatud saada. Wolikogu  wõtnud nõuks Sinatit paluda, el Saksa keel wõiks meel jääda. Selleks on maga mähe lootust. Missionär Dr. Hugo Hahn Kaplinnast lõune-Afrikast on Afrikast rcfftdes ja Saksa maalt läbi tules Rüga jõudnud ja tahab kauemaks ajaks oma poja juurde Rõugesse külaliseks jääda. Nagu täüda on endine Walljala-Rõuge õpetaja Hahn lõunc-Afrikas sündinud ja on missivnäri Dr. Hahni poeg. Peeterb. Kasulik muutus pidada tulewal aastal elule astuma: Posti- ja telegrafi pääwalitsus  tahta asja nõnda sisse sääda, et kõiki Wene maal ilmuwaid ajalehti ajakirjasid wõimalik on kirjade  postijaamades tellida. Selle muutuse eest saamad nii hästi ajalehtede lugejad kui ka toimetused  wäga tänulikud olema. Nüüd on ajalehtede tellimine õige raske. Nimelt on raske raha saata. Aga kui see muutus tuleb, siis ei ole ajalehe tellijal muud teha, kui maksab enese soowitawa ajalehe hinna posti pääl sisse, saab kwitungi wasta  ning ajaleht saadetakse talle marsti kodu kätte. Tal ei ole rahakirja saatmisega enam sugugi waewa: Tuleb see muutus tõesti, siis saab see ajalehtede tellimist kergitama ja selle läbi ka ajalehtede  lugejate armu kaswatama. Walitsuse täädaandja awaldab järgmist, kõige kõrgemalt kinnitatud, saadust ,valitseja Sonaati  kohtule: Selle järele kui meie oleme arwanud  tarwis olewat Liimi-Eesti, ja Kura kubermangus  säädnsi anda, mille järele asja toimetus ja kirjawaheldus kõhtude ja ametnikude wahel Wene keeles toimetatud peab saama, oleme meie praegu sisemiste asjade ministri ettepaneku pääle ja Meie käskimist mööda minister-komitee poolt walmistatud saaduse plaani heaks tunnistanud. Seda ülewel nimetud säädust walitseja Senaati kohtule saates, kässime meie sedasamma Liimi, Eesti ja Kuura kubermangus säaduslikul wiisil walitsema panna. Kus juures aastal 1850. 1852, ja 1867 antud säädused muudetud ja täiendatud ning 4 nowembril 1869. aastal antud säädus, kui ka selle asja kohta käijad punktid talurahwa saaduses ärakautatud saamad. Walitseja Senati kohus ei saa mitte särele jätmaeesseiswa saaduse kohta kõik tarwilised käsud tema pruukimiseks anda. Alguskiri on Kõige kõrgemalt iie oma käega alla kirjutatud Alexander. Fredensborg, Taanimaal Mihkli k. p. 1885. Säädus asja toimetuse ja kirja wahelduse kohta Wene keeles kõhtudele ja ametnikutcle Liiwi-Eesti- ja Kura- kubermangus. Kõige kõrgemalt kinnitatud 14. mihklikuul 1335. 1) Kuberneerid ja kõik riigiwalitsuse kohtud ja ametnikud Liiwi- Eesti ja KuramaakubennangudcS ainult 3. punktis nimetatud maha arwatud peawad oma asjad ja kirjawaheldused üksnes Wenekeeles toimetama. See söödus maksab ka säöl, kus riigi walitsuse kohtudes maa poolt walitatud ametnikud osa wõtwad. 2 See eeSminewaS punktis nimetatud söödus asja toimetuse ja kirjawahclduse üle Wenekeeles maksab ka igas nendes nimetatud kubermangudes asutatud komissionides talurahwa asja toimetuseks, kui ka kõige, iseäraliste kohalikude sääduste põhjusel asutatud Balti kubermangude riigi walitsuse kohtudes,  mille ametnikud osalt maa poolt walitatud, osalt riigi walitsuse poolt nimetatud on. 3) Kubermangu söaduseraamatu I. jõus, 9. punktis nimetatud, kui ka sellesama raamatuil, jõus seisivad kohtud ja ametnikud, niisaßuiti ka kohaliku talurahwa ja muu sääduste põhjusel (vööle nende, mis 2. punktis nimetud) seisivad kohtud ja ametnikud, kes oma asjatoimetust ja sisiinist kirjawalzcldust Saksa-, Lätti-, ehk EestikecleS  siit saadik maksma saaduse põhjusel tcgiivad peswsd niihästi kõrgemate riigi- ehk ülepea Baltiiubcrumngudcst kaugemal olewatc kõhtude ja ametnikudcga, kui ka kõikide nende kubermangude sees oleivatc kõhtudega, mis selle saaduse 1. ja 2. punktis nimetatud, Wene keelt pruukima ja niisamuti  peawad nad kõik Wene keeles kirjutatud