ärakihwtitada wõiwad. Sellepärast waata ette mis sa lapsele annad! Wiljandi stllakohtunik härra v. Helmersen on kuberneri härra asemikult 28. Septembril nelja nädala peale luba saanud, Liiwi kubermangus ümber reisida. Et wangimajad päew päewalt ikka enam täis saawad täidetud, fiiS on nõuuks wõetud seda paha järge, mis wangide ülepea kaela kitsaste ruumidesse kokkutuupimisest  tuleb seega ära awitada, et kõik wangid, kelle karistusewangistuS  peale ühe kuu kestma piab, ära Riia abiwangikojasse  saata. Ilmad on möödaläinud päewadel õige heitlikud olnud. Selle kuu esimestel päewadel sadaS tubliste wihma, mis rukiorased pikalisest põua unest rõõmsale kaswule äratas. Aga juba 5. skp. tuli ootamata külaline lumi, paari tolli paksuselt sula maapinna peale ja kutsu? mõned saanimehed juba ulualt wälja. Järgmistel päewadel kohutas  külm natuke maapinda ja 8. skp. tõi jälle sula ja hea hoog wihma ning kihutas enneaegse wõera oma teed minema. Paistu õpetaja walimiseft ei olnud meil ennem mahti kõnelda, teeme seda siis nüid lühidelt: Walimise alla. wõeti õpetaja Hesse Rõngust, J. Bergmann Peeterburgist  õp. Hurti abi ja kanditaat H. Treffner. Kõige pealt wõeti Hesse walimise alla ja sai ta 9 healt.' Treffneri walisiwad kümme saadikut. Rahakirjade tähendamised ei ole nüid sugugi enam haruldased, waid juba paris igapäewased asjad, sellepärast oleks igale kirjasaajale kui saatjale järgmist soowitada. Kirjasaatja waadaku ette, mitte liig palju markisi ühe koha peale ei saaks kleebitud, waid ükshaawalt,  sest sagedaSte on nähtud, et kelmid postmargid ärakisuwad,  nende asemelt kirja ümbrust lahti lõikawad ja sealt sisu wälja näppawad. Auk saab muidugi uute markidega jälle kinni sulutud. Kirja saajad pangu enne lahti tegemist, sest pärast ei ole enam õigust nõuuda, hoolega tähele, kas kõik neli ümbriku äärt puutumata on, sest enamaSte lõigatakse terawa kääridega üks äär lahti ja pannakse kummiga pärast lühendamist ta jälle ilusaste kinni. Tartust. Eesti õpetatud selts pidas 13. skp. oma koosolekut. President Leo Meyer, loeme kohalisest saksa lehest, andis teada, et Seltsi auuliige ja asutaja Dr. E. A. Hermann Marburgis ära surnud, nõnda et ainult üks ainus asutajatest nimelt G. F. v. Bunge weel elus on. Wanawara asjus tõmbaS iseäralist tähelepanemist üks nahkne king oma peale, keda R. Rathke päralt olewa mänguriistade wabriku õue pealse kaewu kaewamise juures leitud, kust ühtlasi tellis- ja maakiwide kihtide all wiis surnu kirstu, mis ükstöise peale ladutud olnud, wälja wõetud. Weel olla kaewumeistrid ühe isemoodu surnukirstu  leidnud, mis kahest wäljaõenistatud puukannust kokku saetud olnud, aga keegi ei tea kus see tähtis leidu nüid jäenud. Seda kohta arwatakse endise ajal paljaSjalgliste  kloostri päralt olewat olnud. Pärast mitme muu seltsi aSja läbirääkimist, andis Dr. Weske aru omast Wirumaa reisist, mida ta tänawu sügise teinud, kus temal korda läinud mitmed wana Soomekeele wormid, kui ka mõned sennini tundmata wärsid Kalewipojast leida. Meie keele põllule saawat wiis grammatika wõi keeleõpetuse raamatut tänawuks ühe ainu aastaga walmis. Kuida lugejad teadwad, oli Dr. Hermann oma grammatikaga  sellel aastal esimene wälja tulema, selle järele kuulutas hra Schnakenburg, et ta muid käsikirju trükkida ei wõta, kui ainult neid, mis Ahrens'i, Wiidemann'L ja Kündja (!) keeleõpetuse järele kirjutatud. Peale seda ütlewad  Tartu lehed, weel kolm grammatikat oodata olewat. Esimese kohta on juba kaks kriitikat ilmunud, töised ei ole meie teada weel mitte ilmunud, ega tea sellepärast keegi ette ütelda, mis nad kaaluwad, kuid nii palju tähendame  siin, et keeleõpetuse kirjutamine mitte igamehe asi ei ole ja seda tööd ainult nende hooleks piakS jäetama, kes selles tõesti ka meistrid on. Jumal andku, et siin mitte see rahwa sõna tõeks ei läheks: Taewas külwab seeni! 1. Nowembrist saadik pidada, kuida „UuS Aeg" kuuleb, mitme raudteede walitsused riigiwalitsuse poolest ümbermuudetama ja kõwendatama, riigikontrolöri Solski Plaani järele. Nende raudteede hulgas olewat ka Balti raudtee. Kõikide nende raudteede teenrid ja ammetnikud saada ühe ülekontrolöri alla säetama. Salust Msuge kihelk.) waStastiku tulekahjude juures abiandmise seltsi põhjuskirjad, on „Walit« Tead." järele 5. Septembril kinnitatud. Walga ümberkaudu olla, „Zlg. f. St. u. Land'i" sõnumete järele, lühikese aja sees neljas kirikus wargad sees käinud. Kelmid on wissiste raha otsima läinud, aga pole seda nendest suuremat leidnud. Rööwitud kirikud,  kuhu wargad igasse ühesse aknest fisse roninud, on järgmised: Adseli kirik, Greeka-Oigeusu kirik Lannemetsal, Luhde kirik Walga ligidal ja Ermese kirik. Wolmari maakonnast. „R>g. Ztg." kirjutatakse, et 25./26. Septembri öösel Matmejemi Luteri kirikusse kelm sisse tunginud, altari pildi ara lõhkunud ja mitmed kirikuriistad nimelt kannud arariisunud. Järgmisel päewal  saadud kelm kätte ja olnud see üks sell J. S., Wolmarist. Riiast. Rahma hariduse ministeeriumis on Wenemaa  käsitöö edenduseks üleüldine juhtplaan kokkusäeiud, milles tehnika koolide asutamist plaanitakse. Selle uuenduse  pärast oliwad Tartu koolikonna realkoolide direktorid, Baltia politehnikumi direktori professor Kieseritzki juhatusel  Riiga nõuupidama kogunud. Et see uus õpeplaan ka muudatust praeguste tegemate realkoolide elusse ja tegcwusesse ühes saab tooma, siis ol: Tartu koolikonna kuraatori härra tähendatud koolimeeste koosolekut tarwiliseks  arwanud, et nende arwamisi ja heaks kiitmist uuenduse  kohta kuulda saada. Septembri wiimasel päewal saatsiwad Riia linna - lased oma kadunud Todleben'i, sündsal auustawal  kombel eneste keskelt ära Sewastopolisse, kus ta Keiserliku tahtmise järele, kui unustamata riigimees werega wäetatud mulda 5. skp. wiimsele puhkamisele sai sängitatud.  Kõik kohalised seltsid, kindralite, riigi ja seisuse asemikud,  kirjutawad sealsed lehed, olnud oma leinalipudega teda ta wiimasele teele saatmas. Pärast seda, kui superindentent  ülemõpetaja Jentsch liigutama kõne pidanud, kandsiwad  kõrged riigimehed palmidega ehitatud surnukirstu trommide põrina all Friedhofi kabelist, kus ta senini oli seisnud, lemawankrisse, keda kaheksa hobust, kõik kadunud  krahw Todlebeni mapiga ehitatud, wedasiwad. Kahelt realt seisma sõawäe keskelt hakkas leina-rong liikuma, surnukirstu kõrwal sõitsiwad kõrged riigi auumehed ja järel kadunu järeljäejad omaksed, maa-, linna- ja seisuste  asemikud, 'seltsid ja määratu rahwa kogu, umbes 3000 4000 inimest. Leina rong, kelle eel kaks ohwitseri  hõbe männikuid kandsiwad, peatas Wene kiriku aia juures, kus Wene waimulikud pühaliku wastuwõtmisele, palwe ja õnnistamisele oliwad kogunud. Lühikese peatuse  järele liikus jälle rong mitme tuhande waatajate keskelt edasi, kuna kesk Nikolai uulitsat jõuudnud suurtükid  paukuma hakkasiwad, mis niikaua edasi keStis, kuuni rong raudtee jaama jõuudis ja raudtee walitsuse peamehed surnu wastu wõtsiwad. Surnukirst wiidi kõrgeist riigimeestest leina-muusika kõlal musta kalewiga ära löödud ja palmidega kaunistatud wagunisse, kuhu küttide selts ja ühendatud laulu seltsid, pärja ja ühe kalli lille loori lasksiwad panna. Hulga muu auukingituste  ja mälestuse märkide seas puutus waatajale üks hõbedane loorperi pärg, kullatud palmiga silma, kelle peale järgmised sõnad oliwad lõigatud: «Krahwile Eduard  Jwanowitsh Todlebenille, (1880-84) Wilna sõawäe  jauskonna poolest." Ootamise paiga paremalt poolelt kõlas ühendatud laulu-kooride suust wägewalt üks waimulik leina-laul. Krahw Todlebeni matusekohast kirjutab „St. Pet. Ztg." kaastööline: SewastopolL olla kiriku aedadest ja mäleStuse-sammastest täitsa ümberpiiratud, seal hingada  Inglise ja Prantsuse sõamehed, kelle haudade ehitust  nende meeles pidanud. Ka meie riigi ohwitserid ja sõamehed 100,514 meest, kes linna ümberpiiramise ajal langenud ehk pärast oma wahwa wendadele järele läinud, ümberpiiramisest osawõtnud, ja tähtsamad sestwõtjad, nagu selleaegne ülemkommandör würst Gortshakow, kindral Chralow j. t. on seal hingamas.  Kirikuaed, mida ümberpiiramise ajal alustatud, olla nüid imeilusa parki sarnane. Jgapäew korjati langenud  ohwitserids ja sõameeste surnukehad teatawasse kohta kokku, iga surnule pandi põlew wahaküinal kätte, ja wiidi pärast Vaimulikkude õnnistamist lõpmata suurtükide  paugutamise ajal öö waikusel üle mere kaela surnuaeda.  Soldatid maeti hulgani, 200 —400 kaupa ühte, nõndanimetatud wendade haudadesse, ohwitserid ükspäinis, kelle haudadele ka puuristid sündsa pealkirjadega seisma pandi. Pärast rahutegemist laskis riigiwalitsus iga ohwitseri,  kui ka hulga haudadele, wäga toredad mälestussambad  walmistada. Suure ustawusega saamad need mälestuse-sambad mähitud ja igal ühel on luba oma omaksete haudysid kroonu kuluga kaunistada lasta. Kõige tähtsam mälestuse-sammas on aga see, mida Õnnis Keiser Aleksander 0. kõigide langenutele teha laskis, kõrge kiwipiramiid,  seestpidi imeilus kirik marmorist. Wäljaspool on marmori tahwlite peal üksikute wäeosade surnute arw ülestähendatud, mõnes rügemendis üle 4000; seespool samasuguste tahwlite peal langenud ohwitseride nimed, ühtekokku 910, nende hulgas 7 kindrali ja 3 admiraali. Kolm wiimast on ühe iseäralise kirikusse maetud, kõik kolm ühte hauda. Mälestuse samba otsast on wäga kaunis kõiki wõitluse wäljasi maadelda. Wõimatu on küll, sündsamat matusepaika langenud sõameestele leida, kui tähendatud maakoht, kelle peal kangelased magawad, keS teda oma wiimse were tilgani kaitsenud on. Baltia sadamasse koolera kahtlaste kohtadest tulewate  laewade termise järele waatamise kohta, on sisemise asjade ministeerium uueste käredamaid reeglid wäljaannud. „Rtshki Westnik" ütleb usaldawalt poolt kuulda saanud, et Kõigekõrgema käsu põhjusel 30. Maist 1872 aastal, neil päewil Jakobftadti kreiskool linna kooliks ümbermuudctud ja Wene-keel õpetuse keeleks tehtud. „Wöib loota," ütleb Wene leht, „et maa kasuks ka töised kreiskoolid  sarnasel kombel pea linna koolideks ümbermuudetakse. Seesama leht teadustab „Em.N!ge!ist'si" järele, et Baptistid seal ühe seltsi asutamise peale mõtlemat. Iga selle seltsi liige maksta 10 rubla aastamaksu ja 100 rubla ükskord liikmeks astumise ajal, künni kapitaal 30,000 rubla peale on tõusnud. Ajalebed, mida selle kapitaali intressidega tahetakse ülemal pidada, saada oma lugejaid Baptisti-usu õpetusega ligemalt tutwustama ja teda töiste usuliste peale tungimise wastu kaitsema. Seltsi liikmed waliwad pea - koosolekul ajalehtede wäljaandjad, määrawad kaastööliste palga ja missuguses maimus toimendused  piamad töötama. Esiotsa jaeb praegu mälja käija „Ewangelist's" üksinda töötama. Läti leht „Latm. Am." jutustab, kuida üks kärner kewade kolm üba muu aia wilja sekka maha külmanud ja sügisel 207 üba, 116 kõdrast lõikanud. Sellega katsub ta näidata, kui sigitaw „Jumala maakese" muld olla ja soowitab maarahmast aia harimise eest paremat hoolt kandma. Tallinnas kuulukse ühe koolipoisi kadum.se üle palju köneldawat. Üleminewa pühapäewal, teadustab „Rev. Beob." on Aleks, gümnaasiumi V. klassi õppija Glybin kirikusse läinud ja ei ole teda sest saadik keegi enam näinud. Wanemad arwanud, et ta isi tagasi saaks tulema, ei ole nad poisi kadumisest politseile midagi lausunud; sest paari aasta eest on ta samasugust põgenemise  katset teinud, kuna ühe kaasõppija seltsis, rewolwrid ja mõni rubla raha taskus, matjamaale minema läinud, mõne päewa pärast aga nälginult kodu tagasi tulnud. Saaremaalt. Minema kuu 8./9. öösel on, kuida „Kuressaare Nädala leht" teaduStab, Jlpla walla magatsi aita margad sisse tunginud ja põrmandu külge krnmitud walla laekast 122 rbl. 8 kop. puhast raha, 1 hõbedane auutäht malla ammetnikude tarmis, 1 pitsat ja wäljaandmise  kmiitungid mälja marastanud. Sillakohtul on korda läinud kurjategijaid kätte saada. Läbikatsumisel on awalikuks  tulnud, et neid üks seltskond olnud, kes möödaläinud  suwel juba mitmed Marguse tükid korda saatnud. Peeterburgist. Kiiewis oliwad üliõppijad sealse ülikooli 300-aastasel jubileumil segadust teinud, oliwad ülikooli rektori elumaja aknad kiwidega sisse pildunud, kus juures üks piduline professor Subbotin ja üks teener sisse lendama klaasi kildude läbi, näust ja kätest haawatud  saanud. Selle kõlwatuma teu kohta toob riigiwalitsuse  ammetlik leht ühe pitkema seletuse, millest näeme, et ülikooltõppijad juba mitu päewa enne pidu oma inetuma plaani täide saatmise ette walmiStanud, et seega seda tähtsat pidu rikkuda ja tekkisiwad järjest üleSkihutawa  sisuga kuulutused ülikooli maja esiku seina peale, kuna neid isi siin ja sea! tropi kaupa koosolemas nähti. Kui seda rahutumat liikumist üliõppijate seas märgati, pandi ülikooli ruumide uksed lukku ja kuulutati, et ainult need üliõppijad pidust osawõtta wõiwad, kellele seks iseäranis  luba antakse. Sellega kaswaS aga rahutu maim noorte meeste seas õige nähtawale, nõnda et neist awalikult  igal pool kõlbmata ülespidamist näha ja kuulda mõis. Wilet ajades, laule jorutates ja kinn-, õuna- ja puutükidega mööda sõitwaid inimesi pildudes, hulkusiwad stutendid, kelle hulka kä palju muid hulgusse>d, naesterahwaid  ja poisikesi oli seganud, pidu päewal uulitsaid mööda edasi tagasi. Pidu laupäewal saanud rektor nende käest ähwarduse kirja ja pidu päewa hommikul leitud tema elumaja esise läwi ära tõrwatud ja petroleumiga märjaks tehtud, nõnda et koguni ettetuppagi õli jooksnud.  Kell 7 kogunud suur hulk määratsejaid gümnaasiumi  ette kokku, kus kõnesid peetud ja Kushnetshnajasse,  kus rektori elumaja seisab, lõhkumise tööle kutsutud. St. Vladimiri uniwersiteedi puhastamiseks, kõigist pahaist olemustest ja kurja üleskihutajate ja eksitajate  eemale hoidmiseks, on otsuseks tehtud: 1) Ettelugemise  d ja ülikooli kaswandikude teaduslikud harjutused on künni 1. Jaanuari-kuu päewani 1885 seisma pantud. 2) Kõik selle ülikooli kaswandikud on koolist wälja heidetud ja on neile nende tunnistused selle tähendusega tagasi antud, et neid enam kuskil mujal ülikoolis wastu ei wöi wõtta. 3) 1. Deetsembril astub kuraatori juhatusel üks kommisjon dekanidest ja professoritest  kokku, keda kuraator nimetab, nende palweid wastu wõtma, kes uueste ülikooli kaswandikudeks saada soowiwad. Sellel kommisjonil on kangeks kohuseks tehtud, et iga palwet kõige hoolsamine läbi katsub ja ainult niisuguseid uueste wastu wõtta woib, kelle usalduse kohta mingisugust kahtlust ei ole. 42. Sakala. 1884