Sakala .U 13. Wiliandis. 28. Märtfikuu päetval 1881. lv. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Meie laewasöit ja laewameeste koolid. """""""" oleme juba mitmel korral sellest rääkinud, kui suur tähtjus laevasõidul meie maa ja rahva edespidise  elu kohta on. Weneriigi suur raudteede võrk, mis iga aastaga ikka täielikumaks ja laialisemaks tehakse, veab suurema jau Weneriigi kaubast, mis wäljasmaale lähäb, meie maa sadamatesse. Ka meie enese kodumaa  sünnitab palju linu ja vilja, mis nüüd wõeramaa  laevad ära vedavad ja wõeralt maalt tuakse palju kaupa sisse, mis jälle seiemaale suuremalt jault wõerad laevamehed meie maale toimetasiwad. Juba nüüd teenivad laevad, kes kõik seda kaupa meie maa sadamatest välja ja sisse toimetavad, sadatuhanded rublad wooriraha aga see teenistus kasvab veel iga aastaga suuremaks. Eestlased on ikka kuulsad laewamehed olnud. Sakslaste käreda walitsnse ajal kadus küll laewassit Eestlaste käest suuremalt ära, aga wana meremehe waimu ei ole mööda läinud rasked ajad mitte meie seast kautada jõudnud. Uuemal ajal on ta jälle ilmfile  tõusnud ja ennast õige wägewalt awaldanud. Eestimeeste  laewade hulk on juba õige suur, mis nad kõik aastaga oma waimu osawuse läbi omale kätte on jõudnud muretseda. Ka on Tallinnas laewameeste selts ..Linda" elusse tõusnud, kes kohe õige tugewaste healr ja kes tõeste kauniste saab siginema hakkama, nii pea kui tema põhjus kirjad kinnitatud on ja ta oma tööd täielikult alustada wõib. Et meie laewassit ja laewade ehitus edeneks, seks oli meile kõige pealt õpetust tarwis. Mõnekümne aasta eest tagasi oli Eestimehel wäga raske laewakapteiniks saada, kuna temale tee sinna nüüd õige kergeks on tehtud. Sellest ajast saadik, kus riigiwalitsus laewameeste  koolide asutamist meie maal wäga kergeks on teinud ja meil ka juba mitu kooli töös on, on ka laewasõit meie seas edenenud. Nende koolide abiga wõib ka liht laewamehest pärast kaptein saada, kui ta hoolega edasi püüab ja temal seks tarwilisi waimuandeid  on. Lätlastel on seesugust koolist juba ligi kümme, aga Eestlased on neid alles wiimastel aastatel saanud ja nende hulk ei ole mitte wäga suur. Aga õppijate hulk neis koolides on iga aastaga tõusmas ja soowida oleks, et neid ka Eestimaal pea rohkeste juure tuleks. Näituseks oli õppijate arw Eesti jaoskonna laewameeSte koolides: a. 1877 1878 1879 1830 BaltiskaS: 11 11 12 20 AinastiS: 45 55 62 68 Praegu on Ainastis 75 laewameest õppimas. , Meile tuli hilja aja eest tagasi kirju Tallinna maalt, kus terwed külad selle üle kaebdust tõstawad, et neil wift nüüd hirmus häda pea kätte tulemas olla, sest nende seiemaalne teenistus olla kadunud. Nemad olla sellest elanud, et Soomemaalt nimelt sala soola meie maale tõiwad, aga soola tollimaksu kautamisega  olla see teenistus ka kadunud. Nemad küsiwad head nõuu, kellest nad nüüd peawad elama hakkama, sest nende waene maa ei jõuda nende suurt renti mitte wälja anda, weel wähem neid toita. Nii imelik kui see tunnistus on, nii tähelepanemise wäärt on nende inimeste olek. Meie ei tea siin muud abi, kui et ka meie Eesti randade ääres rohkeste lacwämeeste koolisi asutada, mille läbi palju ranna-rahwast waesest olekust nõuuka,oleku sisse wõiwad saada. Riigiwalitsuse poolest on seesuguste koolide asutamine nüüd õige kergeks tehtud, nagu iga lugeja kahest raamatust ära wõib näha, mis selle lehe wäljaandja on trükkida lasknud. Neid raamatuid  peaks iga rahwa sõber, aga ka „Linda" selts nimelt, nii palju kui wõimalik rahwa sekka püüdma laiali lautada.  Nende raamatute pealkirjad on: 1) „Meie kaubalaewa  wägi Lääne meres. Hea nõuu, kuidas teda korda saata. Hind 6 kop.", ja 2) „Meie laewamehed ja laewameeste koolid. Kutsekiri Eesti ranna-äarse rahwale.  Hind 4 kop." Mida tuttawamaks see asi meie rahwale saab, seda suurem on rahwa osawõtmine ja asjade edenemine: Seda HeM mmelt „Linda" selts tähele panema, kelle terwe töö seesuguse osawõtmise peal põhjendab. Oleme kord jo nii kaugel, et meil küllalt laewameeste  koolisi ja laewamehi on, kes oma asja igapidi tunnewad, siis saab ka laewa-ehitus sellsamal mõedul meie maal edenema. Ka laewa ehitusega on hea alustus  tehtud, nimelt Tahkurannas ja Ainastes, millest tulewal korral pitkemalt saame rääkima. „Linda" seltsi õigus ja kohus on aga, kõik seda toimetust oma juhatust  alla wõtta, nii et igal pool kohe igapidi kõige paremat ja osawamat teed käima hakatakse ja seesuguses ühendatud töös jälle Läänemere laewasõit täitsa meie rahwa kätte langeb, nagu wanal ajal lugu oli. Omalt maalt. sõpradele." Selle pealkirja all on Buure-laani köster J. Äapp oma kirja, mis 2t. Januaril Aleksandri-kooli abikomiteede saadikutele ette loeti, ~ EeMi MKiWhss " trükkida lasknud, nagu ta ütleb, ~ et igamees'ise näeks, kas Sakala ütelus õige on," et Kapp oma kirjaga koosolejaid wiha ja waeyule olla üritanud. Meie peame siin meele tuletama, ej seda kirja neile ette loeti, kes selle üle juba ammugi otsuse malmis oliwad teinud, et pääkomitee kuratooriumi põhjuskiri mitte ei kõlba ja kes uue pöhjuskirja pärast oliwad tulnud nõuu pidama, nagu peaaegu kõikide wolikirjad tunnistasiwad.  Kas see nüüd wiha ei sünnita, kui seesugusel silmapilgul auusa köstri isanda kirja ette hakatakse lugema, kus need laused töiste sarnaste wahel sees seisawad: „Wennad! Andge igaüks wärwimata tõtt töisele, kaswatage rahwa seas usaldust ükstõise kohta. Ärge peitke oma sõnade taha kawalaid mõtteid (!) ja ärge õpetage rahwast ajakirjade ridade wahelt, waid ridade seest asja lugeda." Ehk töises kohas: „Juhtub  siiski, et umbusaldus, mis kareda tormide läbi liikuma on pandud, Teie seas walitseb, siis palun ma kõigest südamest, et nõuupidamine töiseks korraks jääks, mill pehmemad tuuled puhuwad ja päike oma tosutawaid kiiresi Teie nõuupidamiste peale saadab." Kas wõib weel teutawamaid sõnu seesuguse seltsi ees, nagu TartuS koos oli, rääkida, kus igast seisusest tähtjamad Eesti mehed ennast nõuupidamisele ühen- danud oliwad? Siin puudub aga meel, et J. Kapp W ka oleks ütelnud: „Ärge pühkige wastastiku ükstõise W taskud tühjaks!" Hea törts julgust kulub tõeste sinna W ära, seesugust kirja nüüd meel trükkida lasta, kus M rahwas oma saadikute suu läbi kõik ümber laskis W wisata, mis pääkomitee heaks oli arwanud, kuratoo- W riumile põMskirjaks määrata. Nüüd julgeb J. Kapp W meel sellesamas kirjas trükkida lasta: „Mis wõime > meie omast Aleksandri koolist sellkombel loota, kui W nõnda nimetatud „„ rahwa eestwedajad"" ise rahwast M rahwameeste wasta riidu kihutawad?" Seda nime- W tädi halwaks, mis pääkomitee halwaste oli teinud, W ning mis halb oli, seda wiskasiwad abikomiteede saa- W dikud ümber, nüüd taga järele aga trükib J. Kapp, > et see kõik „riidu kihutamine" olla olnud. J. Kapp'i W kiri oli üks paljas tujuline sõnade kõlin, kellel miHgi- > sugust muud otstarbet ei olnud, kui seda, mõnd kitsi- W kus olewat sõpra sellest kitsikusest wälja aidata. Aga > oli ta, kui teda suure seltsile ette loeti, wihale äri- > taw, siis on ta nüüd, kus ta taga järele „ Eesti Posti- I mehes" trükitud seisab, paljalt naeruwäärt. I Tartust. Tartu-Wõru maakonna laulupidu I asjadest. Inimene mõtleb, Jumkl teeb. Meie wõt- I sime nõuuks, rõõmust pidu pidada, taewas on kõige I Weneriigi truu alamate peale rasket leinamist lasknud I tulla. Meie pidu tähendus ja nimi on seega muu- > detud. Tartu-Wõru maakonna laulu- ja mängu- I kooridele anname seeläbi teada, et uuesti palwekiri on I kõrgemasse kohta saadetud, et meile luba antaks, I endise programmi järele 26. Augustil 1881 I „Tartu-Wõru maakonna laulupidu õnsa Keisri I Aleksander il. mälestuseks" pidada ja tänuliku > meelega Tema jäädawaid heategusi mäletada, hea- I tegusi, millest praegused ja tulema põlwe rahwad I Weneriigis tulu tuimemad. I Pidu nimel: > A. H. Willigerode. I Tartus, 7. Märtsil 1331. J. Kurrik. W Laiuse kihelkon- > nas pärismaa omanik » Hans Zimmermann ja tema abikaasa oma 50 aastast I pulmapäewa ehk Kuldpulma. Kõik lapsed ja laste-lap- I sed neljandamast pölwest oliwad kokku tulnud, I ühtekokku 36 hinge, wancmate pulmapäewa pühitsema. » Nõo kiriku õpetaja Jürmann, K'-lle isa 50. aasta eest I juubeli-paari päris pulmaline oli olnud, oli nüüd I Kuldpulma tulnud ja pidas peale sisse juhatuse I laulu piduköne, mis ta Taaw eti 103. laulu peale » põhjendas. Selles kõnes tuletas ta i vana abielu-paarile » nende elujärge meele, kuidas nad on ms noores põlwes I 15 aastat raskes teu-orjuses oma t<?.lu pidanud, siis il Keisri Herrast antud wabama seadustel rentnikuks /I saanud ja nüüd 28 aastat pärismaa pidajad olnud, / ning kuidas Jumal nende tööd nii he ldeste ja keste õnnistanud. Ta tuletas meele, kuidas Jumal 1 pidu paari ka nende laste ,, heldusega ja / halastusega rohkeste ehitanud kui krooniga," sest kõik) lapsed on auusateks inimesteks saanud; üks poeg suure mõisa pidaja, töised päris: naa pidajad, linna kodanik; niisamuti wõida nad oma tütarte ja> wäimeeste peale südame rahus ja. rõõmus waadata,x ning olla neil kõige selle helduse >:est asja küll hüüda:^