kambris. Ta tegi ukse lahti, aga jäi kohmetand ukse lääwe peale seisma. Oh, Willi ja Wolli! teie kurjategijad! Kesk toas põrandal  oli Bergmanni reistkot ja põrandal maaS oli kõik segamine, tema peenikene must kuub, tema saapad, tema puhas särk. Ja ta õepojad? Wolli istus maaS pesukausi kõrwaS, Bergmanni uuS pea-hari ojuõ wee peal kui paadikene. Tema teise külje peal seisis tindi klaas ja ta pistis Bergmanni hamba harja tindi sisse ja puhastas sellega oma saapaid. Willil oli üks must asi põlwede wahel ja ta lõi oma weikese haambriga naelu sisse, üht teise kõrwa. Kallis aeg! see oli jo Bergmanni uuS must kübar, mis pois oli käsile wõtnud. Aga nüüd, poisid, hoidke ennast. Onu kannatus oli üsna otsas, ta kargaS edasi ja kiskus oma kübara kurjategija  käest. KlipS ja klaps ja tuba kõlas nutu häälest. Paha meelega otsis nüüd Bergmann oma asju kokku, panni neid kotiga kapi, kapi ukse lukku, ja wõtme oma tasku. Siis ta kinnitas lastele köwaSte, et nad pidid üsna rahuliste senna paika jääma, ja ta ise läks teise tuppa ja istus sohwa peale maha. Soh! kell et olnud weel kaheksa,  sell ajal ta tõusis muidu alles unest, ja nüüd ta oli juba üsna wäsinud ja ära tüdinud nende tüitama laste pärast. Ta pani sigari põlema, wõttis raamatu kätte ja hakas  lugema. Jumal hoidku, mis hirmus häda kisa tõusis korraga kambrist, kus lapsed oliwad. Raamat kukkus ta käest, ta kargaS ülesse, juba tulid lapsed tema tuppa, Willi käis ees, pidas üht kät, kellest weri sorinalt maha tilkus, sirm kile, teise seeS hoidis ta habemenuga, mis Bergmann tundis  enese olewad, ja karjus kõigest wäest, kus juures Wolli temale abiks oli, keS taga järele ttppaS ja niisamuti karjus. Onu oleks pea ära nõrkenud ehmatuse pärast. Kui pois ehk oli sõrme ära leikanud Z Kuida ta wõis siis õe silma ette astuda I Oh, ta lubas nüüd. lapfi hoida kui oma silma tera. Ta hakkas merisest käest kinni, Jumal tänatud, sõrmed oliwad kõik alles kohal ja haaw oli aga liha sees. Ta pesi teda puhtaks ja panni plaastre peale. pAga, kuida sa tohtfid noa wõtta?' pOh, onu Taalu, ma tahtsin aga katsuda, kas ta oli teraw' ütles Wolli ja hakkas uueste nutma, naagu oleks kaa temal suurt walu. ,Noh, olge nüüd mait, poisikesed', ütles onu ja wõttis  neid mõlemaid kaenla, ?jääge nüüd mo juure.' ,Onu Kaarel. Willi silmad saiwad selgemaks, sa lubasid  meile ju wilesid teha. Pai onu. tee meile wilefid!' Bergmann waatas kella pool üheksa, ta wõis weel kiriku hakule tagasi tulla. ,Lähme siis, ütleS ia lastele, aga teie olete jo üleüldse merised, laSke endid puhtaks pesta, ja puhtad riided selga panna.' Lapsed oliwad pea malmis, ja oliwad wäga ilusad heledes  riietes ja uute kübaratega. Bergmann teadis, et jõe ääres kaswasid paiud, ja et nemad enne pidiwad läbi salkugese minema. Ta lootkõ, seal ehk preili Annaga kokku juhtuda, kes jo kaa tahliS enne kirikut jalutada. Tee peal oli Bergmannil üsna kitsik käeS, kõikide Willi küsimiste peale wastust leida. KaS koerad kaa peatsi  wad taewa saama, kaS Jumalal ei ole külm, märja pilwede peal istuda, kas keiser küll tohib iga tund puhta ninaratiku  wõtta, kas inglid ise tohiwad leiwa peale wõid määrida  ja muud sügawad asjad tuliwad poisile meele. Kui naad jõe ääre saiwad, tundis Bergmann, et kallas  wäga mudane oli. , Jääge teie seia künka peale, et teie mitte «MM ei saa. Ma leikan vitsu. Lapsed jäiwad senna seisma, onu läks tasa edasi, ja HakaS toorid tugewaid okse walitsema  ja neid maha leikama. Wähe aja pärast kvbisS midagi põesaSte sees. MiS se wõis olla. Ta waatiS tagasi  laste järele, ei neid olnud enam künka peal. Keraga  pliksuS ja plaksus ja jälle hirmuS häda kisa. ,Helde Jumal! mis nüüd jälle lahti!' Suurte sammudega oli ta laSte kõnvaS. Wolli oli õlani muda sees ja Tiki, keS teda katsuS wälja tõmmata, kaa juba põlweni. ,Onu! onu Kaarel, Wolli on jõkke kvkumd', «W Willi. Bergmann tombaS teda tagasi, katsus maad läbi ja leidis paika, miS tall näitaS kaunis köwa olewad. Ta aStuS, peale ja firutaS käe Wolli waStu. ,Ära nuta, sa saad warSti wälja. Hakka mo käest kinni' Ta tõmbas kõigest jõuust, ja tSStiS poisikese wälja. Aga ta jalg libises ja ta wajuS ise põlweni muda sisse. ,OH, taga parem! kaS seda weel oli waja I tapleS tema, kui ta jälle kuiwa koha peale jõudis ja kui ta nüüd nägi, missugused tema ja tema õe laSte riided oliwad. Ja nõnda mudased pidiwad nemad nüüd koju minema, pühapääwa homiko, ja ehk tuli weel Anna preilen neile wastu. MiS ta wõis teha! Wäike Wolli paitaS teda weel oma mudase käega: ,Onu Taalu. see oli wäga hea, et sa mind wMa tõmbasid! Sa oled ükS hea onu.' ,Äga ei fee ei olnud mitte hea, et teie ei jäänud senna seiSma, kuhu ma teid panin', ülleS onu, kelle wiha hakaS sulama. ,Ei meie emm ei tee' nuttis Willi. ,Ei ilmaSki', tõutaS ka Wolli. Bergmann wõttiS mõne peu täie rohtu, ja katsuS rii' did sellega puhtaks nühkida, aga ta sai pea aru, et see palju ei aidanud. ,Tulge nüüd, Willi ja Wolli, katsume et meie koju saame, ilma et keegi meid naha saast.' Kartlikult waataS tema igale pooli'. kaS peakS keegi waõtu tulema. Ja kui metsa tee ümber nurga pööras, seal nägi ta just Anna MorS ja miin teist pmlna!, mis tall ka tutwad oliwad, omale waStu tillemad. Ta tahtis midagi rääkida, aga ta nägi, et Anna wedaS suud naerule ja et teistel neidudel tuli kaa naer peale ja et nemad  oma heledad riided kokku hoidstwad, et temasse ei puuduta, ta teretas aga, ja läkS mööda, süda täiS wiha ja häbi. Kodu andis ta lapsed Leena kätte, keS nüüd oma poolt hakas nurisema, ja läkS ise kaa riideid Vahetama. Ta meel oli wäga paha. MiS iarwiS peakS ilma peal lapsi olema! KatS ainust last oliwad täna hooleks antud ja ema kittiv neid meel sönatnulklikttd ollkwad js tema jõud ei ulatanud nende waStu, cl ta küll tugew meeS oli. Jumal hoidku, mis temast peaks saama, kui ta ehk peakS kord seitse ehk kaheksa ehk meel rohkema laõte eest hoolt kandma, nõnda tui mõni naene. Tõeste iga naesele peakS kroonu poolest auusammaS ehitatud saama, keS palju lapfi on kaSwatanud. Ta pani ennast suure hoolega riide nende pärast, keS teda esi te oliwad naernud. Kellad hüüdfiwad teist korda , siis ta kutsuv Leenat, temaga nõuu pidama, kuS lapsed pidtwad jääma sell ajal, kui tema kirikus oli. ,Ei minul ei ole aega nende järel waadata, ütleS Leena, ,mull on kõskiS talitamist.' ehk kärner wõits nende juureS olla?' »Kärner! Kust teda leidal Ega ta pühaMVal kodu « ole.' MiS W?' Mht ma w?iksm weel oma juureS pidava', andis Leena järele, , Wolli Võib minu j aure jääda.' ,Aga miS meie siis teeme MMga?' ,Ouu Kaarel, sa wõid mind kiriku kaasa wõtta, mamma on «ind kaa kord kaasa wõtnud. Ma tahan nii wakka sMa. kui surnud htmke l' Ta waataS oma suurte finiSte silmadega nii tõsiselt onu filmi, Bergmann mötleS järele, mis koerust Võis ta kirikus teha, hea küll l Weerandi tunni pärast iStufiwad onu ja õepoeg kirikus väikese koori peal. Just nende waStu iStuS Anna MorS oma isa törwaS, nii iluS ja jumekas kui kewadene lillekene.  Ta et tõstnud silmi lauluraamatu pealt ja laulis kõigest südamest. Bergmann tegi kaa oma heale lahti ja lauW MmsMe. Ta pant ise imeks, et ta nii arwaõte oli kiriku» olnud. Ta «MB sell? njn peale, tui ta alleS poisike oli, kui nüüd Willi ja ema kmvav kirikus iStuS. Tall tuli see pääw «eele, kuS ta seifis altari eeS, kui teda esimest korda lauale wõeti. Ja ta mõtles, las peaks temale weel üks pääw tulema, kus ta jälle altari eeS seisaks  ja tema ksrwaS ta silmad waatfid Anna poole. Õpetaja läkS kantsli peale. Oli see kogemata, wöi oli nõnda Jumalast loodud, et ta pidaS jutlust Kaana pulmast?  Bergmann kuulis südamelikult peale, korraga tõmbas  keegi ta kuue hõlmast. »Onu Kaarel, on see pea lopend?' Onu keelaS teda käega. Õpetaja lugeS just jutluse jagusid üleSse. Juba tõmmati jälle, aga tugewam. ,KaS läheb weel palju aega, onu Kaarel?' ,Willi, Utu üSna rahuliste.' Mull on igaw, olekS mull midagi tegemist.' »Säh, wõta laulu raamat ja waata teda läbi.' Willi waatas raamatu läbi, seest poolt ja wäljaS poolt, aga oli pea sellega walmiS. ,2uba olen läbi waadanud, onu, miS pean ma nüüd tegemas' Onu wõtlU ia kikust, ühe teise järele: nina rätiku, väike kammi, talrndvi ja andis poist kätte, ei ta ei kuulnud  enam midagi lutlusest, kuida õpetaja kristliku abielu MM. ,Onu, ekS sull ei ole weel midagi?' WiimakS et olnud Bergmannil muud üle jäänud kui rahakot, ta andis kaa selle poist kätte. Aga ära pilla sest midagi wälja.' .Et pilla.' Bergmann loodab, et nüüd wõid tall rahu olla jutluse  otsani. Õpetaja hakkab praegu jutluse kolmat jägu seletama, siis, kallis aeg, kaS sits täna pidi iga õneluS lahti "Irma. siis kukub UH hõberubla tilk Willi käest ja i"Mkb «'irinal juure kolaga mööda koori treppide, üle kiwi paranda, läbi poole kiriku. flääb poolele.) Kiriku teadused. Isani kirikus: L?. Augustil teeb pastor Groymann enne lüuuai jutlust za wölab lauarahivast. Pärastlõunat õpetaja AsSmuth. 30. Augustil, KcSSri h:rra «ime pääwal, teeb õpetaja AsSmuth cinic lõunat jutlus! Kaarle kirikus wõtad paStor Brasche MhapWw, 29. Augustil lausrahwast wasti: j! pcab cSmaSpääw, kui Keisri herra nime PSLwal.  kcllu l 0 luiualatttiustiist. Laualckirjutamine on laupääw rnne lõunat kiilu l! - ! , pst',tstmm kellu l. Tütarlaste leeri õpetus, EeStikccle ja hakkab S. M!W»l. p. Lapfi kirjutatakse Iccri reede. 3. Mihlb-k. p. pärast lõunat kellu 4—-H. ! 29. Augustil teeb pastor Bergwitz jutlust wõtsd lauarahwasl. Tsmsuri poolest l«b°t°wd. TMnnaS. L 7. Leikufe.tm> pSSwal ISS» - Tr«« Lt«df«r»'l tuure» t» lul»»o. Tallinna linna raha-bank wõtab raha sissemaksmist jookswate rehknutide waSta 4 °/o peal aaStaS, , , , 6 kuu eest , , 4'/, °/o » ? , , , I—2 aasta 5 °/« peal aastas, , , , 3 aasta peale ja üle selle 6 °/o peal a., See mis bankis sissemakstud raha eest aaranterib koguse linn oma waraga JalltmüiMele. Üks wäljawalitud kogu -SAKristtl-«sjlldkjlMz- Malzow'i kästtöö-kauplemife-fettst-Waõrikust pakub kristal. asjade magasin J. M. Trofimow, Riigas, Münzi uulitsas Nr. 10. Teadaandmised «W^Kimlud^W» saab M Tellilkopple uulitsa» Kwt «aja suuri puukuuriga ja hoowiga, wSza hea ehitamise kaht ühe wabrikule ehk werltoale. Ligemad teadust saab H. Schxeidt Sk So. kunton» R Maja an müia paraja hinnaga Dvmpea  alewis waeste kaali uulitsa» Rr. IM raudtee waStaS. Üks kalliruum nelja hobusele ja xm»»» tõllakuur ja » tuba x»»»» saab üüritud promeuadi tee lire», Nr. Sv L Stotermannt wastas. Wene keele õpetust j» MMmise  tunnid saamad autud Kaupmehe uulitsa» Nr. M- Rääkimise  tuvuid kell S—t euue lõunat. j Cirrus Cinisclli. MA W-M. N. AipW. »ii»« suur edendus. M«sikU hak»t»S õhtu kell Pssl 8, edenduse hakatus kell 8. WaWße M««ad! Üks looshe 4 inimesel? K rbl., üks looshe plats 1 rbl. 50 kop., W numre plats 1 rbl., I. plaks 75 kop., 11. plats kop., UI. plats 8b kop., lapsed alla 10 aastad wonannmeste seltsis nioksawad üksi I, platsi peal 50 kop. ja 11. platsi veal 25 kop. Kassa on «« leunat kell 12 künni ? ja kellu 4 knnm edenduse lõp»« lahti, UvnpMWst Airekior Kiniselli. '