koguda, nagu mehed juba on. Naljakas märatsemises kuulutab Anna Parnell lirirahwale ette, et kui nende naiste mäSsaw selts 2 miljoni liiget suur olla, siis saada ennast Inglased juba seda kuuldes surnuks ehmatama.  Kas liri naisterahvas Inglaste wasta filmapisarate  ehk käeringutamiste abil ehk muul kombel wõidelda  tahawad, seda ei ole nad weel kusagil avaldanud. Prantsuse ja Itaalial aste wahel on Tumesta pahameel MMmas ja viimastes päewades  koguni Marsellje linnas Jtaalialaste ja Prantslaste  wahel rahurikkumist ja awalikku uulitsatüli ette tulnud, mis fiiski, nagu loota wõime, jälle rahulikul teel saab püütama ara õiendada. Gambetta on viimsel ajal üheS walitsemiseS natukene vette kukkunud. Tema waenlased puhuwad nüüd küll korraks wõidu pasunat, aga kes teab kui kauaks. Prantslastel aga on TuneefiaS uueste tegemist, niisama ka Alshiirias, kuS metsiku Aafrika rahwaste sugukonnad üles on tõuuSnud  ja Prantslaste wasta oma sõariistu pruugiwad. Sui ajal ei ole Prantslasel ega kellelgi wõeral jaheda maa inimesel naljaasi, Aafrika kõrwetawa päikese all sõatöös olla, ja sellepärast teeb iga weikenegi rahurikkumine  seal valitsusele hoolt ja sõawäele rasket waewa. Itaalia rahwaS on Prantslaste peale weel ikka praegu ütlemata wihased. Merseljes oliwad Prantslased  Itaalia lippu teutanud ja oliwad peale selle ka Itaalia mehi hakanud vemmeldama, millest suur tüli ja peksmine välja sigines, keda alleS soldatide abiga ära jõueti lämmatada. Nende tülide juures oliwad 3 meest surma saanud ja 18 raskeste haavatud, kelle seaS 7 Prantslast ja 14 Jtaalialast oliwad. Isegi on mõista, et seda jõledat tegu kõige tooremad Prantslased  tegiwad, nimelt töömehed, kes juba ammugi Itaalia töömeeste peale wihased oliwad, sest et need tugevamad töömehed on ja weiksema palgaga teeniwad. Hilja aja eest oli jälle mitu sada Itaalia töömeest sinna tulnud, mis Prantslasi keema pani. Et nüüd ka Tuneesia asjad palju paksu verd Itaalias sünnitab, sellepärast on nüüd Itaalialased ütlemata wihased ja wiimasel ajal on linnades mitmel kohal rahvast hulgana  kokku jooksnud, kes oma viha Prantslaste wasta awaldasiwad. Igal pool on aga Itaalias riigivalitsus kohe rahvast koost laiali lasknud ajada, nii et midagi paha seal Prantslastele ei ole tehtud. Saksamaa riigipäew on lõppemas. Waidlemised ka Würst Bismark walitsib praegu Saksamaal õige nagu ta ise tahab. -Äks minister töise Kirele lähäb oma teed, kes wähegi würsti Bismark'ile W«rS tükis wasta julgeb panna. See ministrite lahtiamet  on würsti Bismark'il juba aegamööda saanud, et temal täitsa mänguasi on. Alles krahw Alrnim'i lahtilaskmine tarwitas pitka protsessi, sunniti seeläbi ennast ametist lahti wõtma, et temaga käredaste tülisse mindi, krahw Eulenberg'i lahtilaskmiseks tarwitas Bismark parlamendis sünnitatud teutawat tüli, aga nüüd on krahw Stolberg'iga asi juba õige kergeste läinud, sest see kantsleri asemik leidis ühel ilusal hommikul, et ta ilma ametita oli, keda juba würst Bismark herra von Bötticher'i kätte oli annud. Nüüd on paljalt üks wabamcelne minister weel Preisi ministeeriumis ja see on kõhtude minister Friedberg. Arwatakse, et ka tema pea saada minema. Tüli Saksariigi walitsuse ja Rooma kiriklaste  wahel olewat nüüd würst Bismark täitsa seestpidise  ministri von Puttkammer'i ja koolide ministri von Gossleri hooleks jätnud. Sellega on kiriklasid wäga rahul. Rynde ajaleht „Germania" awaldab oma lootust,  et need mehed nüüd kõik seda jälle heaks saada tegema, mis wabameelse walitsuse ajal pattu tehtud. „Germania" arwab, et see praegu Saksamaal kerge asi olla, parlamendi paljust wanameelsete poole ja wabameeleliSte wasta saada, aga raskem wõitlemine olla neil würsti Bismark'iga, kus see oma kõrge ja arusaamata poliitika trooni peal pilwete sees istuda. Seda wsime küll arwata, et würst Bismark igal silmapilgul  walmiS on, kiriklastega rahu pidama, aga niipea kui nad oma kiriku kasu ja Roomcr auu Saksariigi kasu ja Saksarahwa auu üle tahawad seada, seal saawad nad BiSmark'i kõrge pilwete trooni pealt tõeste walusaid  löökisi äkitsi oma kaela tundma tulewat. Kl^?ka -TsirHi piiride õiendamise küsimine on nüüd diplomatikuste ehk poliitika meeste poolest kindlaks seatud ja lõpetatud. Rahu kindlaks saamine ja rikkumatuks  jäemine seisab aga nüüd weel kahe sõawäe käes. See on: Türgi wäel on nüüd kohusseks, et ta mõistliku  rahuga ja wiisakalt oma jo saa aastate kaupa OSmani riigi all seisnud maakondadest wälja taganeb, ja. Kreeka wäel on kohusseks, ehk küll helisewa mängu ja lehwitawate lippude all, siiski ka rahulikult ja härritamatal  wiifil uutesse Kreeka alla saanud maakondadesse sisse sammuda. Praegu näitab asi küll ka kaunist rahul ära toimetamisi nägu. Türklane näitab asjaga leppiwat, mis enam muuta ei wõi. Sõawäega ühes wiib ta Thessaaliast ka omad kohtud ja tellegrahwid ära põhjapoolseisse oma maa jagudesse. Ka Muhamedi  usuline rahwas, kuna neile suurteriikide poolest lubamine oli antud, oma usku puutumata pidada, loodab  Kreeka walitsuse all korralikumat elu, ja Larissa linnast lähäwad Muhamedlaste saadikud ise hea meelega  Ateenisse, Kreeka kuningale oma truust ülestunnistama.  Ka Ateenis on rahuline meel aset wõtmas ja Kreeka sõapüüdjad jätawad päew päewalt oma heali waiki ja mõtteid rahulikumaks, kuna Kreeka riigile see aruldane õnn osaks on saanud, ilma sõata hea jagu ilusat maad oma riigile juure saada. Serbia würst Milan Obrenowitsh, kelle pilt meie tänases lisalehes seisab, on praegu Peeterburgist, kuhu ta 1. Juunil õhtu jõudis, ära läinud. Wene ajalehed teretasiwad seda wõerast suure rõõmu ja osawõtmisega.  Würst Milan oli esimene, kes wiimase sõa alustusel Türgi wäewalla wasta ülesse astus ja suure jau Slaawlast seeläbi Türgi wäewõimu alt lahti peastis. Sell korral ei olnud weel sugugi wõimalik ette näha, kuidas asjad saaksiwad minema, ning würsti Milani tegu oli üks ütlemata suur wahwnse-tegu, mis ta oma rahwa wabaduse heaks ärategi. Peale selle on würst Milan ikka oma rahwale truu walitseja olnud, kelle tahtmised rahwa tahtmistega ühte läksiwad. Wiimasel sva-ajal ei wõtnud ta kuninga nime mitte wasta, mis temale tema sõawäe poolt pakuti, sest terwe Serbia rahwas ei olnud sell korral mitte seesuguse  nimewahetuse poolt. Nüüd aga, kus Rumeenia würst kuningaks on saanud, ei arwa Serbia rahwas oma riiki ka mitte halwemaks ja nende soow on, et ka Serbia riik kuningriigiks saaks. Arwatakse, et würst / Milan ka just sellepärast Peeterburgi linna on tulnud, oma riigi kuningriigiks tõstmist ette walmistama. Serbia würst Milan on nüüd jo oma ringsõidu  pealt Peeterburgis, Berliinis ja Wiinis jälle oma kodumaa päälinna tagasi reisinud. Igal pool räägitakse, et seda ringsõitu seks käsile wõeti, järele kuulata, kuidas suuredriigid Serbia kuningriigi nimest mõtlewad. Arwatakse, et Serbia würst igal pool selle poolest lahket wastawõtmist leidnud ja kõik kolm Keiserriiki selle poolt on, et Serbia ka kuningriigiks saaks. Arwatakse ka, et see kuningriigiks tõstmine juba tänawu saab olema. Mehhikomaal on suur õnnetus sündinud. Seal on terwe raudtee rong ööse üle silla sõites jõkke kukkunud,  kus peale 200 inimest surma ja palju haawatud saiwad. Omalt maalt. Wiliandift. Lj jw im aa Postiwalitsuse poolt. maid ja nimetatakse mõnd Pärnu aga kohus ja kohtu maja Wiliandis on. Sellest tuleb siis, et kirjad mis Pärnu ja Wiliandi kõhtudesse ehk nõndasama ka mõne ametnikudele  lähäwad, eksiliselt Pärnusse saadetakse kuna nende saajad ometi Wiliandis elawad. Niisugused kirjak peawad sinna tänna käima ja jäewad hiljaks. Selle segaduse eest hoidmiseks annab Liiwimaa Postiwalitsus  teada et: Pärnu maakohtu, Pärnu kreiskohtu, ülema luteruse kiriku walitsusse, Pärnu-Wiliandi Saksa põllumeeste Seltsi eestseisuse, Pärnu maakonna Fiskaali ja 111. Pärnu kroonu metsa herra kirjad peawad Wiliandisse adresseeritud saama; 111. Pärnu kihelkonna kohtu raha ja kinnitud kirjad Wiliandisse, liht kirjad Laatre (Moiseküll) jaama; I. Pärnu kroonu metsa herra raha ja kinnitud kirjad Woltweti, liht kirjad Kilingi (Kurkund); Laiksaare, Pati ja Kilingi wallawalitfuste kirjad Woltweti; Pöörawere wallawalitsuse  raha ja kinnitud kirjad Pärnusse, liht kirjad Hallinga (Hallik) jaama. Meie omalt poolt lisame juure, mis Wiliandi PostiwalitsuS soowib teatada: nimelt et mitmed kirjad, mis mingi linna postimaja kaudu ümberkaudse kihelkondadesse lähäwad, kolmekopikase  markiga peawad olema, aga mitte ilma margita. Ilma margita kirjad ei lähä kuhugi, waid jäewad postimajasse seisma. PärWWgalt. Tor i S on, nagu iga aaM mi ka tänawu Mai NüWAusel seal WwatäM hobuste oksjon olnud. Tänawu müüdi seal selle teel 30 hobust ära. Nimelt aeti „Wapsika" ja „Orio" pojad suurema hinna alla, kellest wiimastest üks herra N. von Esseni läbi 540 rubla eest Kroonule ära osteti. Läbikaudu oli hobuste hind 200 rubla. Tartust. Ta xtu suurekse lektor Dr. Weske on Tartu jauSkonna kuraatori parön Stackelbergi käsu peale kõikidest Eesti seltsidest wälja pidanud astuma, muidu oleks pma suurekooli õpetaja ametit maha pidanud jätma. Di . Weske andis sellepärast  neile Eesti seltsidele, kus ta seiemaale liige oli, teada, et La neist wälja on astunud. Ka Eesti Kirjameeste Seltsist, kuS Dr. Weske abipresident oli, pidi ta wälja astuma. Peale selle aga, kui Dr. Weske kuraatori herrat suusõnal oli palunud, oli temale luba antud, meel üksi „ Eesti Kirjameeste Seltsi" liikmeks jääda. „Tartu Põllumeeste Seltsist" ja „Wanemuine" lauluseltsist j. m. on ta aga tingimata wälja pidanud astuma. Selle eest on temal aga luba, pärast nagu ennegi kõikide Saksa seltside liige olla. Tarwmaalt. Tartu Eesti Põllumeeste weSres ara pidada, mis enne keetmata sündinud oli, sest et meie põllumeeste seltside põhjuskirjad mitte ära ei määra, kus paigal seltsid koos käiwad, waid see on täitsa seltside eneste määrata jäänud. Seal aga tuli Tartu Maakohtu (Landraadi kohtu) poolt Põllumeeste  Seltsi eestseisusele käsk, millega selle kohtu poolt koosolek ära keelati. Põllumeeste Seltsi eestseisus  andis telegrammi läbi seestpidiste asjade toimetaja  ministri herrale selle asja üle teadust, ja oli selle peale siis ka eestseisus teada saanud, et ministri herra käsk kubernääri herra läbi Maakohtu olla tulnud, kuS teada oli antud, et Maakohus koosolekut mitte ei pea keelama. Kui aga seltsi president Maakohtus seda otsust pärima läks ja teda teada anda palus, seal ütles Maakohus, et ta uueste kubernääri herrale olla waStanud ja sellepärast ta ka tulnud otsust teada ei anna, ega koosolekut mitte ei luba pidada. Seal andis siis Põllumeeste Seltsi eestseisus awalikult teada, , seltsi koosolek kuulutatud päewal pidamata jääb. j Riiast. „Zeitung sür Stadtund Land" kirjutab , -iM"BMwa lWml' ",Maltlsche MonatS- rääkisime, omalt poolt: „Krahw Keyserling on oma ülemise kutsekirjaga meie Balti olewiku haawa külge puudutanud. Asjata oleks, filmi kinni panna Eesti- ja Lätirahwa rahwa - elawuse kaswamise ja jõuu eest, mis jault õigusega olemas  on ja mis aega mööda meie kodumaad ähwardab ära lahutada. Seda rahwa elawust ja püüdmist otse maha rusuda, oleks Sakslaste poolest niihästi ülekohus kui ka wõimata. Sest see puutub rahwa kõige pühama omaduse külge: tema rahwuse olemise, tema wabaduse meele, tema tulewiku lootuse, tema uhkuse ja auu külge. Otsekohene waStasurumine wõib siin aga otsekohest wastapanemist  ja järeleandmata edasitungimist äratada, ja kõik meie maa kannaks kahju sellest. Ennem aga on tarwis, rahwa eluawaldawa püüdmistele ja"  Sakslased  ja „Z. f. St. u. L." nimetawad seda rahwaliikumiseks  (nationale Bewegung), sest et neil ikka see wiis on, rahwa eluawaldamisi ja püüdmisi kardetawama nime alla panna ja Eesti- ja Lätirahwa kõige pühamaidki  rahuliku edenemise ja hariduse püüdmisi wagal näul määrida „tema raskuse kaalule tarwis olewat wastakaalu sünnitada, et ta seda mõetu peaks, mida kodumaa üleüldine hea käekäik tungiwalt nõuab. See (rahwa püüdmiste kaalu) wasta raskus seisab selles, et kõwaste ja selgeste ära seletatakse, kuidas kõik isamaa  kodanillld meie maad ja tema edenemist armasta - wad. Aga selle juures peab meie (Sakslaste) poolt hoitama, töiste (Eesti ja Läti) rahwalikku tundmist haawamast, ja peab ikka jälle ja uueste truus tões näidatama õnnistust tooma hariduse (kultuura) peale, mis kellegi ühe ega üksiku rahwasuguharu päralt ei ole ja mille sulased meie kõik oleme ja mille üleüldisust keegi isamaalaps omas üleskihutatud suguharu- ehk rahwuse-tundmise uhkuses ära salata ei tohi, ilma tulewikku  kardetawaks tegemata. Selles meeles on meie kõikide kohus tööd teha." Need „Z. f. St. u. L.'i" sõnad, kui Baltiameelelist soowitud wastakgalu nimetamata  jätame, on enamiste tõe ja õiglase meele- mõttes kirjutatud jä künnistawad tarka poliitika kaglümist. Aga mis ta edasi arutab, on muist õige, muist jälle niisama naljakas, nagu krahw Keyserling'i soowitus, ehk küll wabam meel ka siin „Z. f. St. u. L.'ist" wälja paistab,  kui „Baltia Monatschriftist", kus, nagu eemal jo ütlesime, kunagi muu waim ei walitse, kui Baltiameeleliste  magushapu uhkus, wähä teadmine, palju sõnu ja sammeldanud wanameel. ~Z. f. St. u. L." kirjutab edasi: Iseäranis üht seletatud ajaloo asjaarwamift rahwale  kooli läbi sisse istutada, oleks niihästi suure tänu wäärt, kui ka raske töö. Sest missugust waimuStuft wõib kelleski rahwas niisugune ajalugu äratada, kus sees tema iseennast aga rõhutawaks, wabadusetaks ja teenijaks orjaks näeb? Kus sees kõik (?) wägewusetegu (?) inimeste osaks jäeb, kes ühest töisest rahwast on? Aga kui seegi korda lähäks, siinsemaa wana pärisrahwale (Eestlastele ja Lätlastele) selgeks teha ja nad seda aru saawad, et pärisorjus mitte Baltia Sakslaste eesmärk ei olnud (!) kellega siinsemaa rahwast alla rõhuda,