Tallinna Sõber M 34. Kolmas aastakäik. Talli!!!!U. õeikuseküll Mval Wl. Uleiildne aealeht Eesiirahmale maal ja liunadts. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab Tallinnas LindforS'i päriate trükimaja»: aaSta» L rubla. 40 kop. pool-aaStaS 4 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas T rubla -- pool-aaStas t rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Tellimised wöetakse wasta: Tallinnas- Lindsors'! päriale trükimajas. ?eteröurgis: J. K. Seelandl, o»»nsi>eras b 4. Tartus: W. Just. - Sernus- L.. Kudewitta. Ztakwcrcs! L. Watiky. - H-aides- A. Seidewerg. - Kapsalus: H. A. KollSerg. - Kmesaares- Hy. Lange. Waak: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktor: W. F. Eichh orn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Balliski (Baltischport Lazriüeaikl.lloxrr..) Register: Tõsise Eestlase waSins ..Tartu EeSti Seitungile". Omalt maalt. Tallinnast: Raudtee-õnrietus, Rakwerest: M. Lindenberg. Wiru-Järwa Põllumeeste Selts. -- Tartnlt: Tulekahju.  Keisrimälestuse-fammas.  Wiljandist - Wiljandi Eesti Põllumeeste seltsimaja. Pärnust: Telegraf. Riiast: Tulekahju. Miitawist: Baptistlased. Pctrrburgist: Kõrged wöerad. Uuendatud lninawalitsus. Hartmarm. Kuldsha lepitus. Weealune lacw. Juutide asjust , Strana" Rahukoh ute üle. Würst Gortshakow.  Söidulaew „Livad,a". Borsnast: Juudijahid. Swenigorodtast: Juutide anus näu. Krementshugifp Margus. Rostowist: Ahwardused. Krimist- Tulekahju. Wverall maalt: Saiamaalt. AuStria-Ungrumaalt Schweizist. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Türgimaalt. - Greekamaalt. Ameerikast. - Kirja wastused Tõsise Eestlase wastus „Tartn Eesti Seitungile". Rõõmuga nägi iga õigc Eestlane ja pidi ka iga oige isamaa poja siida tunnistama, kuida meie rahwa waimnõied  nii kiirel sammul, rahulisel lahkel näul silma paistma hakkasiwad ja kasulikku wilja anda tõutasiwad. Aga nagu iga rahwas, kes kõrgema tähtsusele ja haridusele  püüab tungida, enne kiusatuse tulest peab läbikäima, nenda ka EeStirahwaS. Nii tõusis mõne aja eest Eesti kirjanduses ja ajalehtedes niisugune äritaw waim üleS, mis kõiki oma walilsuse alla sundida himustab, mis Eesti kirjakeelt oma mõistuse ja iseloomu järele püüab puhastada ja ka sellega ühes Zumala-sõna Eesti kirjandusest  wäljaajaks, kui se aga nenda läheks; wist ei ole se ka EeStirahwa iseloomu järele, sest meie rahwas ei tunnud ju manast taewa Jumalat. Nemad soowiksiwad, et Zumala-sõna üksi BiibliS kui aga üks mälestus alale hoitud saaks, aga mitte muidu igapäewafcs koduelus pruugitud  ega teiste raamatute sisse segatud ei saaks. Niisugust waimu leiame ka ,Tartu EeSti Seitungi" 2. uumriS uuel juhatusel, õige rohkeste. Tema räägib EeStirahwa Kalendrist, mis Tallinna siinodi trükikojast wälja tulnud, kust mõne tähtsama punkti öleswõtame: ,T. E. S/ kirjutab: ,See raamat on nii hästi koore /ui ka fisu poolest wäga kahetsemise wäärt ja ka nii ,wäga kirjult kokku seatud, et temas pühakirja salmid ja /aadapäewad õige suure armastusega käsi käes käiwad: ,kus Joanese raamatu 14. päätük 26. salm lõpeb : ,Püha Maim peab teid õpetama kõik/ sealt alustab Karilatsi pKährimõisa laat peale/ Koore jätame siin kõrwale; aga seda enam waatame fisu peale. Meie ei saa aru mis mõttega ,T. E. S/ seda kirjutab. Kas kirjutab ta seda oma kasu pärast wihawaenu kihutamiseks terwe meelega, ehk on temal püha Ristiusu õpetus alleS nii tundmata. Meie ei usalda esimest ega teist kindlaks põhjuseks panna, aga tunnistama peame, et se sugugi R stiusu õpetusega kokku ei sünni ja lugejatele nii sugust soppa waimutoiduks pakuda,  on kölbmata. « Katsugem waimud läbi. Meie oleme sagedaste mehi kuulnud, kes soowiwad: et Zumala-sõna mitte ilmalikuiS raamatutes, ajalehtedes ja Kalendrites seista ei tohiks, waid üksnes Biislis, sest Zumala-sõna olla püha. Näitaks, kui seisakfiwad need mehed Zumala-sõna eest, aga wale. Nemad püüawad endid küll tõe kattega katta, aga ometi paistab wale alt wälja. Kus on Zumal seda keelnud, et tema sõna ei wõi muu raamatudes eista sega pruugitud saada, kui aga Biiblis. Jumal on küll keelnud teises käsus, et tema nime ilmaasjata suhu ei tohi wõtta, aga koguni mitte, et se nimi ja sõna üheS ehk teises RiStirahwa raamatus ehk seltSkondaS ei peakS nimetatud ega tarwitatud saama, waid ou weel käskinud: ,Keik mis teie iial teete, seda tehke minu nimel/ Kas oleks õige, kui meie Pühapääwal kirikus üksi U peame ennast pühast üleSnäitma, aga kui koju tuleme ja R kiriku riided maha paneme, enam Jumala peale mõteldagi W xi tohi, waid kõik nädal ilmalikült (ilma Zumalata) > peame elama. . W Ei auustatud ,T. E. S!" Nii kui ihu ,gapäaw W toidust ia ülespidamist nõuab, tahawad seda ka hing ja I Waim. Lahutagu keegi neid ühest ära, fiis wöib igaühele I ifiäraniS oma toitu anda, aga uii kaua kui nad ühendud on, jääb ka hinge ja waimu toit ühendud. Mitte ükSneS kirikus ei ole kästud Jumala sõna kuulutada, waid ka uulitsate ja katuste peal; ka kõrtsides ja laadaplatsil wöib seda teha, sest igal pool ou Jumala lapsed oina asju tallitamas ja ajamas ja meie elu peab olema Jumala sõna soolaga soolatud. Aga Kalendri kritiseerija ei salli sedagi ,et naad ühe lehe külje peal seisivad (üksteisest joone läbi lahutatud.)  Ou fiis laadalased põrgulased, ehk on laat põrgu, kuhu Jumala sõna ligi ei tohi tulla? —Kalendri tegija on heast südamest soowinud, neile kes Jumala sõna armastawad  üht juhatajat iga pääwa peale anda, mille järel Viiblist pühakirja tükid ülesotfida wöib, kus nad joone läbi ükstõifest lahutatud ou. Et tee seda ,T. E. S/ mitte sellepärast, et Jumala sõna pühaks peab, waid kui hundid lamba naha al õõnistawad  ja kaewawad niisugused Kristuse riiki alt. Seda ei ole meie , Tartu Eesti Seitung/ sees waid ka mitmes teises kohas leidnud. Ei ole mitte kõik kes Issand, Issand ehk Keiser, Keiser ütlewad tõsised Jumalateenijad  ja Keisri truuid alamad, waid need, kes seda teu ja tõega ülesnäitwad. Ei mitte kiusu ega jõuni ajades,  ega wihawaenu kihutamises. Peale selle leiame weel rumalaid trükiwigaduse arutamist,  mis üks lapse mäng on, et aga oma lehte seega täita. Trüki wigasi tuleb igal pool ette ja kui keik niisugused  lapsed tahaksid olla, siis ei jääkski muu läbirääkimiseks  aega üle kui trükiwigade arutamiseks ja pilkamiseks.  Ka ,T. E. Seitungis" leiame trükiwigasi küllalt. Nendasama oli üheS suuremas ajalehes hilja üks sarnane trükiwiga, millele ka oma isiäralikku tähendust wõis anda. Lugejad saamad ise sest aru. aga ,T. E. S/ ei näita seda oma liig tarkuses, mis juba omas 2 numris 1881 awaldab, mitte arusaawat. Ka ei ole Kalendri kritiseerija mitte tema hinda õieti järele waadata läbenud, sest wist on tema mõtted täis trükiwigu olnud. See raamat ei maksa mitte /ümme", waid ,wiisteisttümme" kop. Wöi tahab ,T. E. S/ ennast wabandada ja ütleb: se on trükiwiga, seda parem. Pühkigu igaüks enne oma läwe eest. Edaff kirjutab ,T. E. S/ : »Jutul ei ole midagi mõnu ega /ühtsust, waid on kõige wanemas orjawaimuS kirjutatud/ Auustatud ,T. E. S/Z MiS tähendab »orjawaim" ka weel /õige wanem orjawaim?" Wist on need orjameelelised,  kes Jumalat armaõtawad ja tema sõnast lugu peawad ja Pühast - Maimust endid juhatada tasemad.  Meie tahame ikka sessamas /õige wanemaS orjawaimuS  elada, se on: Püha-Waimu walgusel. Aga kes teie /õige uuema orjawaimu" ikke al ägate wsite omale nisugust Kalendrit walida, mis /õige nuemaS orjawaimus" kirjutatud on; kus üht sõna Jumalast seeS ei seisa. Suuga tegijaid on palju, keS karjuwad : Meie oleme Eestlased. Eestlased. Meie teeme täieS EeSti waimuS tööd. Teised on orjameelelised! Miks teie karjute! KaS teid muidu ei anuStada, ega tähele panta? Olete teie ükst Eestlased? Tühi waat kõliseb kõige rohkem. Suuga kiidate oma rahwale palju kasu saatwat; aga teiiga teete seda wahe. Õige Eestlane et kiida mitte ette ja ei kiida iseenast. Olge mehed ja näitke seda teu ja tõega üles, siis saab igamees isegi otsust tegema ja arusaama, kes rohkem kaalub. Kuida töö, neuda palk. Wist arwate, et need kes wait seisivad ja oma häelt ei tõsta ühes ksrjudeS, et need on Eestirahwa edenemise wastased. Ei tõe poolest mitte; maid need on weel tõsised Eestlased ja need üksi hoidwad oma rahwa poole kõigest südamest. Ei mitte suu ega keelega, waid teuga ja tõega; rahulises meeles, ilma wiha ja waenuta ühegi wasta. Kadugu ära kõik wale ja teutaw maim, kadugu ära mis meid rahwa edenduse ja Jumala riigi kaswamisele takistust teeb. Kadugu ära se »kuri se ei te meid mitte wabakS, waid köidab meid weel enam. Ei ole ka tõeste need mehed priid, kes priiust karjuwad. Üksi püha waim õpetagu meid kõik ja juhatagu meid kõige tse fisse, siis saab tõde meid wabakS tegema. Seega soowime igaühe suguwenna ja sõbrale, kes meiega ühes meeleS ja käsi käeS tööd teeb head õnne ja soowime iga kasuliku ettewõtmifele, mis iialg i mie rahwale  tõsist kasu saab Looma ,head edenemist^! 3. W a h h i. Omalt maalt. Tallinnast. Valti raudtee peal on üks õnnetuS olnud. Öösel selle kuu 13 ja 14 päawa mahe! oliwad mõned kaubarongi wagonid ennast Ligowa ja Krasnoje- Selo jaamade wahel rongist lahtikiskund ja weeresiwsd sõidurongi wasta, mis Ligswast Krasnoje-Selo psole sõitis. Kange põrgatus kiskus sõidurongist 5 wagonid lahti, mis Ligowa jaamast mööda Peterburgi poole weerefiwad.  Mitu wagonid saiwad lõhutud, 5 inimest on raskest  haawatud, nende seas üks soldat, kelle pealuu katki, ja raudtee-ametnik Georg Franz, kelle mõlemad jalaluud katkimurtud on. Rakw erest kuuldakse paha asja. Endist „Kalewipoja,  koolmeistred ja »Walguse" Redaktori M. Lindenberg'!  oli Selts" omas korralises nõuukõgns ametist lahti mõistnud ja temale käsku annud, kahe pääwa sees omast korterist wälja minna. Et Lindenbergil seda öpetuse-järge ega ka seda osawust ei ole, mida ühe aealehe  tallitajal olema peab, ja et tema laiune muud teinud ei ole, kui aga paljast segadust, sellest olliwad seltfiliiked kaheteistkümnemal tunnil aru saanud. Nende tagakihutamise  asemel, mida M. Lindenberg tänine Malguses" toimetas, tahtis tema nüüd otsekohe suusõnaga pöörast tempu edafi teha, oli Nnrga-Adwokatiks heitnud ja rahwast  kokku kutsund, temale oma awaldama, mida tema siis kõrgel paigal heale otsusele saadaks. Hulk mõifasulaseid oli ka näkihäält kuulda wötnud, Nakwere läinud ja ennast , Kroonu alla" kirjutada lasknud,  kus juures Lindenberg neile tõutanud olla, et neil edaspidi sulaseteenistust tarwis ei oleks, waid et nemad nüüd Kroonu poolest maad saakfiwad, ja mis säherdust halpust nendele ehk weel rohkem ette lobisetud olla wõiS. Peale selle on Lindenberg juba enne kõikftigufl kaebtufi waSta wötngd ja allakirjutava lasknud, millest allakirjutajad ehk koguni mitte ei teadnud, mis nende sees seisis. Abiks olnud Lindenbergil tema abikaasa  Elisabeth, keS tänawu kewade ka ,Kalewipoja" saadikute seas PeterburgiS käis ja wist nüüd arwas, et