wist sunnitud saama, wabadikudele asutamiseks maad andma, kas muidu, kas määratud ostuhinna ehk määratud rendi eest. EfitekS käib see nõuu otsekohe omanduse-õiguse vasta, ja omanduse-õiguS on kõige hariduse ja korralise elu põhjus. Kes seda kõigutab, see kõigutab haridust ennast. Seadus peab omandust kaitsema, muidu muudab seadus ennast vägivallaks ja vägivalla valju käe all ei või vabaduse ja hariduse ellad võsud kosuda. Wõtab vägivald  täna mõisniku maast midagi, fiis on vägivald kord valitsemas ja wõib homme talupoja maast ja ülehomme  wabadiku maast midagi võtta, just kuida igakordsete  .rahvameeste" vägivaldne himu kannab. See ei lähe korda, seda ei või Riigivalitsus iialgi lubada ega saa iialgi lubama. Aga mõtleme üheks simaptlguks, et see lubatud saaks. Mõisnikud saakstwad sunnitud wabadikudele asutamiseks maad andma. Kuida fiis? EkS siiS oleks jõnukas mees vaesema mehe peale vihale ärritatud? Waesem mees ei või aga iialgi teistviisi elada, kui rikka ehk rikkama mehe najal, rikkama mehe tööst ja sagedast ka rikkama mehe otsekohese abiga. Kui nüüd mõisamaa peale vägise vabadikud asutatud olekfiwad ja igaühele üks ehk kaks, ehk ka koguni kolm ehk neli vakamaad (Tallinna  maa aru järel) maad antud oleks, mis nemad siis sellega teekfiwad, kui nemad sellega ühes oma jõuukama ja vägevama naabri kiuste alla langenud olekfiwad? Kes maal, oma käe peal, kui ka weike perekonnaga elab, see tahab ometigi kõige wähemast ühe lehma pidada. Kuhu aga fiis seesugune vabadik oma lehma suvel karjamaale  saadab, millega teda talvel toidab, kui temal rohkem  maad et ole, kui fee natuke ka ilma võlata tema päris oleks? Ka kust tema ahjukütet wõtab? KaS tahab teme ehk wahest ahjukütet täie hinnaeest oSta, pealegi selle .mõisniku" ehk .Saksa" käest, kelle meelt vasta teda senna asutati? Za kui temale kord ka .kiuste pärast" tööd ei anta, kuida tema fiis sellest maalapikesest Siete elada tahab? .Rahvamehed" ütlevad ehk wahest, et see .mõisniku" poolest ehk .Saksa" poolest .kristlik" ei oleks, kui tema oma waesemat wenda kiusaks ja tema kohakesest teades ja tahteS wälja nälgitaks. Oige küll! Aga kõik see ,rahvuslik"  kära ei ole jo ka mitte .kristlik", ja kui sellest üks võitlemine sigib, siis on see võitlemine juba hakatusest saadik kristliku pinna pealt eemale nihutatud ja häda sellele, kes nihutaS! ,Rahvamehed" saavad siin wist jälle ütlema, et meie .Sakslast" .Eestlaste" peale vihale kihutaksime.  Kallid  .rahvamehed" ! Siin ei ole esiteks koguni mitte ,SakSlaStest" ja .Eestlastest" jutt, vaid mõiS - nikudest ja wabadikudefi. Wäga kergest võiks juhtuda, et siin ehk seal meie kallil kodumaal mõisnik Eestlane ja vabadik Sakslane on. Teiseks ei ole aga meie leht mitte Sakslastele kirjutatud, vaid Eestlastele.  Igaüks võib aga üksi seda vihale kihutada ehk rahule manitseda, kellega tema räägib. Meie ei ole muud teha tahtnud, kui ükfi aga lugejatele, nimelt wabadikudele näidata, kuhu kihutajate kihutamised neid saata võivad. Keda torgatakse, see torkab juba iseenesest waSta, sellele ei lähe tagakihutajat tarvis. Meie oleme sellesama kirja sees ka ilma ühegi kavaluseta ja ilma ühegi saladuseta wabadikudele näitanud. kui tähtsad nemad mõisnikudele on ja kuida weel tähtsamaks saada võivad, saama peavad. Ehk wõikfiwad mõisnikud ehk .Saksad" meile suurema õigusega ette visata, et meie wabadikudele ja pätwiliStele üleliiga nende tähtsusest ette kirjutanud ja neid . upsakaks" teinud oleksime. Üks on just niisama vähe õige, kui teine. Kui meie kodumaa asjadest kirjutame, fiis ei tunne meie .Sakslast" ega tunne .Eestlast", vaid tunneme ükfi ja ainu kodumaa kodanikusi. Meie sooviksime wäga, et ka alam seisus oma õiget tähtsust, oma õiget auu selgeste tunneks ja auustaks. Sellest sigib elu julgus, figib kindel meel igale poole. Kindel meel, keS ennast ise auuStab, see auuStab ka iga teist tema seisuses ja ei lase ennast halplastest ja vaenlastest eksitada ega vihale kihutada.  Tahab üks seisus teise, ükS suguaru teise kulu peal, ehk koguni teise kiuste elada, fiiS lähevad meie aru järel mõlemad hukka; esiteks lähevad aga need hukka, kellel vähem jõudu on, kes vähem waSta pidada suudavad.  Meie oleme wabadikudele näidata tahtnud, kuhu nemad otsima minema peavad, kui asutamise paika saada tahawad:  Seuna, kuS ue i d ta rw is on. —3a meie oleme näidata tahtnud, missuguse kaubaga vabadikud  asutamise paika saada võivad: Selle kaubaga,  millest ka paiga andja kasu saab. -- Ükfi see on looduslik, on seaduslik ja on kristlik. 3a ükfi see. mis looduslik, seaduslik ja kristlik on. ükfi see võib rahvast ja rahvust hoida ja kosutada. Kui nüüd aga vabadikud kohta ja paika leiavad, kus nemad ennast asutada võivad, kui nemad suve! käsulist päivilise tööd oma elupaiga ligidal leiavad ja kstk asjad nii heaSte korrale seatud saavad, kui «SimÄii on, siis on ikka weel õige wäga karta, et «aesuS ja wMs«K nende kallale kippuma saavad. Just seesama, miS asutatud päivilise tohtafi meie kodumaa suurepõllu pidajatele nii soovitavaks teed, just seesama seisab ka selle seisuse kosumise  vasta, keS kui päiwilised põllutööst elada tahavad. See takistus on meie lühikene suwiaeg. Waua põllutöö aru järel on kõik meie kodumaa põllutöö 23 nädali fiSse kokku piigiStatud, kuna see töö M nädalit  pea täitsa puhkab. Saakstwad uüüd ka meie kodumaal päiwilised põllutöö juureS nii kõrget pääwapalka, kui põllutöö  sissetulek seda iialgi lubab, fiiS ei või ometigi lootust olla, et ka ükS weikem perekond sellega 52 nädalit elada võiks, mida perekonna isa, wahete vahel ka perekonna ema 23 nädali sees pääwapalgaga teenivad. Arvame ikka, et weike maa ka kartuhwlid ja muud keeduwilja omaks tarvituseks kasvatavad, et ükS lehm ja paar lammast peetud ja et ülejäänud peretotdust ÜkS weike siga wöikS nuumatud saada, fiiS ei saa sellest kõigist veel iialgi küll. KuS suured metsad ligilähidal on, kuS suuremad, vabrikute  sarnatfed asutused on, seal ei ole viga, aga neid ei ole igal poolel. KuS neid ei ole, seal tõuseb küsimine: Kuida peavad vabadikud oma aega 29 kuu seeS kasulikult tarvitama? Neid popSkärnalisi jätame kohe hakatuses kõrvale, kellest Wiljandi maakonna ja Peipfi ranna tindipott popsid nii ühel meelel jampsiwad, nagu olekfiwad nemad ühe ja sellesama tindipoti emarüppest ilmale tulnud. Meil et ole ühtigi selle vasta, et weikekoha pidajad oma weiket maad rohuaiaks teevad ja sellest kasu leiavad. Wäga rohkest ei või neid aga olla. muidu ei leia nende noored puud ostjaid. KeS aga viljapuu aia viljast elada tahab, sellel peab nii palju jõudu olema, et lema efltekS noori viljapuid  oSta ja pärast mõne aaSta kannatada wõib, künni viljapuud vilja kandma hakkavad. Selleks on aga rohkemat  jõudu vaja, kui meie oma wetke rahwa juures otsida tohime. Selleks ei oleks ka tarvis talukohtafi kiilutava  ega uusi vabadik» kohtasi asutada. Selleks tallituseks  oleks juba nüüd seesugust kohtafi 90 saeandikku üleliiga, kui kõik sellest elama peaksiwad. Meie vaba dtk udel on üht kindlat, korraldatud talvist kodutööd tarvis, kui nemad kosuma peavad. (WpekuS jääb tul»a.) Omalt maalt. Tallin na st. WiimaseS numreS, kuS meie nende aealehtede keStiS ümberwaatust pidasime, miS ennast kiitlikul  meelel ja libedal keelel.rahvuslikud" nimetavad, seal tähendasime ka .Oleviku" wiimases numreS uueSte ilmund Wariseeri tegude peale, ei wSmud sellest aga ruumi kitsuse pärast sel korral rohkem mahutada. Nii waSta meelt see meil küll ka on, sellest lehest üleüldse weel sõna rääkida, mis koi kt oma tööd ja tegemast lau sa male peale ja ikka ja ikka uueSte male peale põhjustab, fliS peame ometigi sel korral weel seda kurwa tööd ette wõtma. .Ehk aitab fiiS mõneks aeakS, ehk aitab ka jäädawalt, sest mitmelt poolelt tulevad meile rahwa keskist kirjad miS tunniStawad,  et paremad mehed juba .Oleviku" ja ka .EeSti Postimehe" alalistest tülikihutamiStest ja meeletumatest ärritamiStest täitsa tüdinend on. .Oleviku" Nu. 23 toob juhtkirja: .On Olevik ristiusu  vastane?", milleS see leht omale ise kõige parema tunnistuse kirjutate ja mida Jumala käsuga lõpetad: .Sina ei pea mitte ülekohut tunnist am a oma ligemise waStu" Wist arwab .Olevik", et see käsk ükfi teistele maksab, temale mitte. Kui tema ülekohut tunniStab". siis on see küll wist .rahvuslik" ja sellepärast oige. Just seesama juhtkiri nõretab ülekohtu tunnistustest ligemise waSta nagu softrapoesad haritud aidas marjadest. Kahiv, et need tunnistused nii karastawad ei ole, nägu sõstra marjad! . Meil ei ole muidugi wotmalik. kõiki neid .ülekohtu tunnistusi" siin korratava ja arutada; saagu mõnest küll. .Olevik" kaebab, et teda laimatud olla ja iMeb selle kohta: .Ime on näha. et nemad seda kaeblusi tamne mitte poole sõnaga et ole katsunud põhjendada; nad ei ole oma ütelusele ka mitte üht näituflki Olevikust toeks otsinud." , . . Peab see ka meie kohta maksma, siin on see lausa .ülekohtu tunnistus." Otsigu lugejad, otsigu .Olevik ise kõik meie numret läbi. Iga kord kui .Olevikust" jutt oli, fiiS oleme meie tema kirja sõna sõnalt üles pannud ja sellest kirjast arutanud, mis meil ütelda oli. Meie arvame, et ükst sedawiist kaeb tust .põhjendakse"> kõige wähemast põhjendada .katsutakse" .Olevik" on meie waSta täitsa teisiti olnud, on meie kirja kavalast käänutand ehk ka otsekohe waletand ja valetab nii roojaselt  edasi, et iga wähegt puhtam vaim kohkuma peab. Selleks toome alamal .Olevikust" üht .näitust" jtuek» .Olevik" kirjutab edasi: .EeSti rabwaS on M jäukene suurest inimesesoost, keS seeläbi. Wene riigiga ühineb,  et tema ajalugu riigi ajalooga ühineb. KeS meile sete wõeraid vain (laimu) vahele ajab, ei oie meie riigi edendaja. Meie sõdime tema waStti, ükskõik kaS tema meie ehk võerast usku ehk koguni uskmatu on." See on jälle nks .ülekohtu tunnistus" ja ükS koguni  kole ja häbemata tunnistus. KeS on .talwu" Eesti rahva ja Wene riigi vabele .tagunud", ,a miS on need .talvad" ? KaS , Sakslased" tauwad wahest .talvast", nagu .Olevik" siin ja ikka kurja ja salaliku keelepeksja kombel mõista annab? KaS .Saksa" kirikuõpetajad .tauwad talwu", need mehed, keda .Olevik" ikka ja ikka nokib, kes aga GeStt keelt hoolega hoidnud ja kosutanud, kes EeSti kirjandust üleüldse algand ja kofutand on? .Olevik" räägib a ealoust. Aga aealugu tunnistab, et just .Saksad" Wene riigiga seda kaupa tegiwad, mille järel maa ja rahvas Wene riigiga .ühiueS." Ja meie Vallimaa ,Sakslased" on iga teenistuse» ennast ikka kui osavad riigikodanikud ja kui KeiSrt uStawad alamad üles näitaud. Kelle waSla fiis .Olevik" sõdib? Kes on see .talvataguja"  ? Wõib olla, et seesugune salatunniStuS .Oleviku" ja .Oleviku" salajuhatajale salapolilika kohta .tubli" on aga .ülekohtu tunniStuS" on see ikka! .Olevik"  tuetab ennast .aialoopeale" ja .Olevik" kurnab suure hoolega ja peene sõelaga igaühe suguwerd. Mõtelgu .Olevik" natuke rohkem meie õnnistatud Riigiisa peale ja Tema kõrge perekonna peale ja võtku ükS uStataw aealou raamat käsile ja mõtelgu natuke sügavamalt järel, kelle palgaline tema on ja kelle vasta tema .sõdib". Knt suguvere kurnamise söel seal mille tema patuseS käes natuke ei värise, fiis su tema keS teab kelle .alam", mitte aga meie KeiSri ja Herra alam! Ja miS on see .talv", mida EeSti rahwa ja Wene riigi vahele tautakse" ? KaS vahest see .Saksa vaim." kelle vasta .Olevik" nii .tubliSte", valega ja valeks käänatud tõega .sõdib" ? Et .Olevik" .ristiusu vastane" oleks, seda ei ole meie teadeS ükski ütelnud; ka sellega tõstab .Olevik üht .ülekohtu tunnistust oma ligemise vastu." Et aga .Olevik" Ewangeli-Lutheruse usutunnistuse kiriku waStane on, see ilmub selle lehe kirjadest, seda oleme meie sagedast kinnitanud za oleme seda iga kord .Olevikust" enesest .põhjendanud", kõige vähemast põhjendada .katsunud." .Olevikul" ei ole selle .põhjendamist peale aga weel muud vakstust olnud, kui paljast valet ja sõimamist. .Olevik" sõdib iga riistaga, mida kätte saab .Saksa vaimu" waSta, oleks riist puhaS või roojane, kõlwuline või kõlwalu. Ewangeli-Lutheruse kirik algas aga .a jal  o o" järel Saksamaal. Sakslased lautasiwad seda meie maal wälja ja kõtt selle usutunnistuse õpetuse ja äratuse raamatud on Sakslastest kirjutatud, on täis.Saksa vaimu."  Meie ja meiegi üheS kõik uStawad kodumaa pojad koStawad selle .vaimu" eest, mis läbi meie maakiriku lehvib. .Olevik" ja temaga üheS kõik käratsejad sõimavad  seda .vaimu" ja sõimavad meid. Mis see sõimamine  fiiS omaS viimases otsas tähendab? .Olevik" kirjutab, et EeSti rahwa S Wene riigiga .Ühineda." See on jo vale ja on teutuS EeSti rahwa ja kõige meie kodumaa  vasta. Meil ei oie tarvis .ühineda",meie oleme inda .ühinend". nii ligiSti kui iialgi võimalik on. Wöi laS n uimab .Olevik" seda .vaimu" vahest .talvaks" meie ,a Wene riigi vahel, miS meid meie maakirikuga ühendad ? Tahab .Olevik" meid täitsa Wenelaseks wöi Wenclasle alamaks keha ? Meie ei ole WenelaSte .alamad",  kui suure karaga mõned seda ka kõlavates kõnedeS pärivad ja kui kange sabaliputamisega ka .Olevik" ja teised seesugused neid kõnest kuulatavad. Meie oleme Wene riigi kodanikud ja oleme KeiSri uStawad alamad. Rohkem ei vari meie käest keegi ja rohkem ei luba meie Keiser ja Herra pärida, keS just niisamati meie armuline Keiser ott, nagu WenelaSte armuline Keiser. KeS rohkem pärib, see on Eesti aSte vaenlane. See on ka wilclS Wene riigi kodanik, sest just see meie iseolemine on meid meie suure isamaa tähtsamateks kodanikudekS teinud. Selle iseolemisega langeb meie tähtsnS ja kaub see suurem kasu, mida Weneritk meist saab. .Seda võiksime ka ilma .Sakslasteta" olla", ütlevad ehk .rahvamehed.  " Walc ? Ilma Sakslasteta oleksime meie seda, miS Tshndlased Pihkva kubermangus on Balti mere randas ei k.lakS mitte üht Eestikeeii sõna ja talurahvas Valtimere randas oleks ligi kaks inimese iga hiljemini vabastatud saanud. Za Ewangeli-Lutheruse kirikut ei olekS siin ja kõiki seda ei oleks siin, miS meid meie Wene vendade ette venitas ja meie läbi meie laiemale isamaale tähtsat kasu saatis. -- KeS ennast aealou peale tuetada tahab, see õppigu enne aealugu tundma, ja kes aealugu õpetada tahab, see jätku aealugu solkimata Z KeS enuaft aga koguni Jumala käsu peale tuetab, fee .katsugu" kõige vähemast, seda käsku ise ka pidada! , Olevik" kiidab ennast .oma Luteruse kiriku