Tallinna Sõber .Ass 3. GettSmeS aastakäik. Tallinnas I. Knnnla-knn »ään>al 1885. Kleöldut aenleht Eestirnhnialt «kai ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. «aksab kassinuas Lindfr«'i «pNriate trkkimojad: z rubla, 40 kop.— pool-aa«ta» 1 rubla 40 ksp Koju ehk postiga saadetud: aastad » rubla pool-aa«ta« 1 rubla 70 ksp. Kuulutused maksavad iga rea eh» sesse aseme »eatt 5 kop. Tellimised wdetakfe wasta, Uasstuua»: L!ndsor»'i päriate triikimata».— Neterburgts: A. S. Seekaudt, o»ravp»»a 54. Hari»»: Laakmaun. Nakweres: Z. Auys. Näides: A. Heidelberg. Kapsasus: ch. Hollberg. Lihulas -S. Mlt»er'i poodis. Miljandts: K. A. Ftarow'i raamatupood. Narmas: W. Nõder. ZbSrus: Nraua Bielrose. Malka»: W. Rudolfi. Kuuresaares: Ah Lauge.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Baltiskis, kirjad kiiiwad Baltiski (Baltischport RegiSterl Kes peswad rahwa seast rahwale eesmärgiks olema. Omalt maalt. Tallinnast: WaStawõtmiue Keisri juures. Jakobstadti kurjateust. - Aleksandrikooli aSjnst. Weizenbergi kunsttööd. Hull koer. Pahatend ja õnnetused. Ilmad. Virumaalt: Hobuse-wargad. Rakwerest: Väljarändajad. Kräyiiholmist: Õnnetus. Tartust: Kalapllltde SeltS. Puhjast: Tulekahjud. Kuuramaalt: Kiriku . põlemisest. Maa eestseisja Peterburgis. Hobusc-wargad. Pcterburgist: Keisrikojast. Suurest politikast. s Meremäe asjust. Soomemaalt: Mõrtsukateust. Warshowist: Raudtee. Moskwast: I rmejcwi kaubamaja konkurst  all. - Odessast: Mere -Sjust. Ncrtshinskist: Kulla pesijad. Wõeralt maalt Saksamaalt. Itaaliast. Ameerikast. Jutuleht: Johan Reiuhold vou Pattkul. Kiriku teadused. Kuulutused. Kes peawad rahwa seast rahwale eesmärgiks olema? Meie inimesed oleme kord nenda, et ikka üks teise peale waatab, teise järel head ehk paha teeb. Oleme meie midagi paha teinud, mis üle ära punaStame ja silmad maha loome, stiS ei taha meie mitte süüd, kõige wähemast mitte kõiki süüd, oma enese peale wõtta, waid meie katsume  ennast sellga wabandada: ,See ja see on ka nenda, ehk weel palju hullemini teinud". See ei ole küll Jumala ega inimeste eeS õige, aga on paraku ometi nenda. Mida enam ühe rahwa eht seltskonna juureS seesugust meelt leitakse, seda madalam on see rahwaS ehk see seltskond oma waimu- hariduse poolest. Kui wäga on see pärast tarivtS, et üks teisest wõimalikult palju head, wõimalikult wähe paha kuuleb ja näeb. Maksab see juba iga erainimefe  kohta, fiiõ peab see seda rohkem nende kohta maksma,  keda teiste juhatajateks ou pandud, nagu: koolmeistrid,  kohtumehed, kooliwanemad, kiriku ja koguduse eestseisjad  j. n. e. Kõikide silmad waatawad nende peale. Ei ole sellest weel mitte küll, et nemad oma ametit ja tallitust oskawad ja mõnusaid sõnu ksnelewad, waid nemad peawad ka kui truwid ja tõsised mehed nenda elama, et teised neist head eesmärki wõikstwad näha ja saada. Hea sõna on hea õigeS paikaõ, aga hea tegu ja õige elu on weel paremad. Waatame eSmalt: Koolmeistrid. Nemad on kõige kasulikumad kärnalid,  kes elawaid noori puid peawad tallitama ja heaks wiljapuukS kaswatama. Nende kätte on wanemad iseäranis  ja kogudus üleüldse oma kallimat «varandust usaldanud,  mida Jumal neile annud. , Lapsed on Jehowa pärtS-ofa". See peab neil alati meeleS setSma. KeS peab fiiS rohkem laStele ja wanematele heaks eesmärgiks olema, kui koolmeister? Kerge et ole koolmeistrite amet mitte. Kõige nende töö ja waewa eest, sagedaste kafina ja kuiwa leiwa juureS, peatoiduse mure all, saamad nemad ,sönu", kuS tänu peakfiwad saama; kiituse ja tuetuse asemel on sagedast laitus ja julge, rõõmsa meele rusumine nende palk! Aga see on rohkem ehk wähem iga truuwt töömehe palk fiin mailmaS. Koolmeistrist peawad lapsed ja wanemad, noored ja wanad igal pääwal  oige kristlikku elu nägema; peawad temast alandust, tasandust, kannatust, rahu-nõudmist ja elupuhtust õppima. Temast peawad wanemad laStele ja naabrid naabritele ütelda «võima: ,Waadake, nenda elab meie koolmeister!" Tema peab laSte hea isa ja wanemate hea wend ja sõber olema; koolimaja peab nende tule-ase, koolmeister nende auusa elu sütileS olema. Uhkuse eest hoidku ennast koolmeister,  nagu kurja tõbe eest. Niipalju kui iial wõimalik, olgu tema elu üks rahu-elu ja Jumala-sõua olgu tema maja igapääwasekS walguselS. Et mitme koolmeistri ukse eest selle poolest weel palju pühkida jääb, see on paraku tõsi küll. Aga lühendame juttu ja waatame Kohtumehi. Nende amet on Jumalast ja Keisrist seatud, on tarwiline nagu igapääwane leib ja peab sellepärast  anu sees peetud saama. Aga auuStab amet meest, stiS peab ka meeS ametit auustama, muidu tuleb sellest kahju, kellest kasu oodatakse, ja auust tuleb häbi. Kohtumees  peab elaw, hoolega läbiwaadatud seaduse-raamat olema, kuS trükiwiga seeS et leita. KohtulaudaS ei tohi temal sugulast ega sõbra, ei wõerast ega «vaenlast olla. Teda ei tohi ähwarduS ega meelitus, erakasu ega erakahju õtguse-teelt eksitada. Liikumata kui ktwi-sammaS, peab tema sõbruse ja waenluse, kiituse ja laituse laenete wahel kõikumata püSti seiSma. Tema peab ülekohtusele kõne müristamine, õiglasele kaitsew ktndluS ja warjaw kilp olema. Ühel poolel raud ja teraS, teisel poolel rohelise puu lehte-kate. ,Usk ja õigus" ei pea mitte ainult rindmedalje  peal seiSma, waid kõigeist sõnadest ja tegudest, kohtulaual ja eraelus, wälja paistma. Kurjad peawad teda kartma, head armastama. Mis tema ütleb, see peab tõfi, miS tema teeb, see peab õige olema. On kohtumeeS nenda, fiis on tema oma kogukonnale õnnistuseks ja heaks eesmärgiks. Aga, mis peame nii mitmest kohtumehest  ütlema? Eks ole mitmed nagu pilliroog tuule käeS? Kohtuotsused saaivad nurkaS ehk nurga taga walmiS  tehtud, ehk koguni «viinaklaasi ja õllekannu taga. EkS ole mõni naesuke kurwaStnsega kaevanud: ,Viinaklaasi  õppis minu meeS oma kohtumehe ametis tundma". Wõiks «veel mõndagi wigadust nimetada, aga jätame seda sel korral ja tähendame weel mõne sõnaga Kooli «vanemate, kiriku- ja «valla-eestseisjate  peale. Et need niisamati usklikud, uStatawad, õiged ja auusad mehed peawad olema, ««agu koolmeistrid ja kohtumehed, seda on iseenesest möiSta. Peab nende amet rahwale kasuks olema, fiiS on kõige pealt tarwis, et rahwaS seda nende enese kodusest ja «välisest elust peab nägema. MiS kasu peab kooliwanema ülcmaatamine koolile  saatma, kui tema seda oma ametit ainult käsu sündmusel,  meelt-waSta ja hooletumast tallitab? Kuida «võib tema lapsi kooli sundida ja hooletumaid wanemaid wastatamise  alla kutsuda, kui tema oma majas lapsi on, keda kooli et saadeta? Mida teistele kiidetakse, mille täitmisele  ehk koguni teisi sunnitakse, seda peetakse ka ise rõõmuga ja hoolega tehtama, muidu ei aita kiitmised; ega sundimifed; elaw eesmärk ei saa aga iialgi tähele panemata jääma. —!Ja kiriku wöörmünder? KaS ei peakS tema selle peale mõtlema, et kõige koguduse silmad tema peale waatawad? Tema peab tülide lepitaja,  rahutegija, kasinuse ja puhtuse eeSmärk ja ülewalwaja,  koguduse kristliku elu kohendaja olema. KaS et pea fiiS ka see kõik tema oma majas «valitsema, mida tema koguduses hoidma ja kosutama peab? Joodikuid, Jumala-sona põlgajaid, Pühapääwa rikkujaid peab tema noomima ja wägewa sõnaga karistama. KaS on siin aga paljast sõnast küll? Ei! Teina enese elu peab üles näitama, et tema sõnad täidatawad on, et need sõnad puhtast, elamast ja tõsisest südamest tulewad. Keda selleks seatud on, et tema teiste ukfeesirte kasinuse üle walwama peab, see tallitagu seda usalduse-ametit rõõmuga ja hoolega;  aga kõige pealt waadaku tema selle peale, et tema enese ukfeesised kasitud on, muidu jnhatawad teda need, keda tema noomima läheb, tema enese ukse ette. Kui see ka õige et ole, sest seadusliku «vanema käsku peab seaduse pärast täidetama, käskija enese peale «vaatamata, siiski on see nii looduslik, et raSke on selle wasta «võidelda. Ja wallawanemad? KaS olete «valla eestseisjad  ja eesträäkijad, ja kuida teete Teie seda? Teie peate selle üle walwama, et «vallale ega «valla üksikute  liigetele ülekohut ega kahju ei sünni, ei kohtulaual, magasis, maksude sisse-ajamiseS, waeste hoolekandmises ega iihegiS teises awalikkuS asjaS. Niisamati kui kõik teised ametnikud, peawad ka nemad rahwale eesmärgiks olema. RahwaS peab wõiina ütelda : „ Niikaua kui N. N. ametis on, «võtme julged olla, et meile ülekohut ega kahju ei tehta".Meie «võiksime weel pere- ja la Stewanemate  elu eesmärgist rääkida, kui see kõne mitte liig pitkatS «venima ei kipuks. MiS aga aitab inimest, teisele eesmärgiks olema? Tõsine Jumala-kartus ja Jumala- ja ligemtse armastus. Ilma selleta läheb kõik nurja. L. ?. Omalt maalt. Tallinnast. Eestimaa Ritterschafchauptmann GrafT i eseubausen,  Liiwimaa Landmarschall Baron Meyendorff  ja Kammerherra Barou Stael-H olstein Uulast, on selle kuu 23. pääwal Keisri Majestäti jutule wõetud. See jäletaw sõnum, mida wiimaseS numris Jakobstadti  Wene Pühawatmu-kiriku põlemise iile andsime, on paraku tõsi. Esiteks arwati, et tuli ehk sellest tulnud, et ükSki aurukiituse toru ehk koguni kattel lõhkenud, millest lambid püha piltide ees maha kukkunud ja tuld sütitanud, aga järelwaatamised on selgeks teinud, et asi mitte «enda olla ei wõi, sest kattel ja köit torud on terived. Siin ei ole nüüd küll muud arwata, kui et üks inimene seda ülikurja  tegu meelega teinud on. Paar tundi enne seda suurt õnnetust on mõned ametnikud selles kirikus wannutatud  saanud; wöib olla, et kurjategija seda aega tarwitaS,  oma pörgumuna kiriku torni wiis ja salamahti jälle ära läks. Kärgatus on nii walt olnud, et torni katuse tükid kunnir3o sülda eemale paisatud saiwad; ümberkaudu  majades on majariistad põrutusest ümber kukkunud. Kange kärgatuse pärast arwatakse, et seda mitte püssirohuga sünnitatud ei ole, waid dynamiitiga. ,Heimath" kirjutab,  et seda kirikut juba enne seitse korda põlema pista katsutud, mis aga senni mitte ei korda läinud. Kust see leht seda sõnumit saanud ja miks seesuguste kardetawate  tähtede juures suurema hoolega ei walwatud, see on meil teadmata ja arusaamata. Kurjateu uurimiseks on üks erakohuS kokku seatud, herra Flo t o w'i juhatusel;  teised liiked on Shandarmi-RittmeiSter Tshernow, kohaline (Greeka õigeusuline) Bürgermeister ja KreiS- Fiskal; Kohtute-Ministeriumi poolest on weel endine Liiwimaa  Prokuröör, Staatsrath Mjassojedow, abiks saadetud.  Baltimaa Bratstwo lubab kurjategijate ülestunnistajatele  1000 rubla palka. Kuuramaa Ritterkonna poolest kuulutakse ,Kuuramaa Kubermangu Zeitungis": .Greeka-öigeufu kiriku häwitamtne Jaiobstadtis on wiimaste aaStme sees ka meie kodumaal ilmunud kurjategudele  nagu elu ja wara peale kippumine, tulepanemiue,  meie maa kirikute waljorõõwimine, üht häbitegu juure lisanud, mis peale igapoolist süga oat jälestust selle kurjateu kohta, ka weel ifeärauis tähelepanemist pärib selle poolest, mis mõistmata nõuu seal põhjuseks olnud, ja et siin kõige märkide järel neid kärgatnse-nõmist tarwitatud on, mida mässajate ja NihilistlSte erakonnad wõitlemiseriistaks  tarwitaivad. Kuuramaa ritterkondlik komitee pakkub  sellega Ritterkonna ja Maakonna nimel tuhat rubla palka sellele, kes tulepanemise ja lõhkumise süüdlast  üles tunnistada mõik»". Kuida nii tähtsate aSjade juures ikka, uenda on ka seda kuulutust Saksakeeli Zeitungile" telegrammi  läbi teada antud. Et Aleks andrikooli komiteed Miuisteriumi poolest ära keelatud on, seda ou neile nüüd ametlikult kuulutatud. ,Eesti Postimees" kirjutab oma M 4 sees: ,Eesli Aleksandrikooli pääkomilee ja kõik abikomiteed lõpewad ära. Selle kuu 17. pääwal olime Tartu politsei  walilsufeS. Sääl andis meile hr. politseimeister kui ühe abikomitee presidendile teada, et kõik abikomiteed nagu