mõistusega, aga tema mõistus ja maim on harimata ja selle läbi on tema olek nii tünts. Kasivab niisugune täieks inimeseks,  siis jaamad sarnatsed harimata hälbid kombed temale omaduseks, ja ta ei wõi mitte miisakalt ja armsasti ome asju talitada. Sellest siis ka tuleb, et palju haritud inimestega kõneledes: nina põue ja silmad nurkadesse püüawad toppida, ja sarnane olek, ehk see küll wäljaspidine komme, ei ülenda mitte ühe inimese wäärtust  ja aun. Soowida on, et laste maaemad  ka kooli-katsele tuleksiwad, kus nad siin rüägitawad pilti näha saaksiwad; see ärataks mõndagi oma laste maimu hariduse eest hoolt kandma, kui ta näeks kui üksluine  tema laps teiste hulkas on. Näemad sülle wanemad mis lapsed kõik möistawad, see ärataks lugupidamist nende sees, oma laste, koolmeistri ja kooli wasta. Kord ütles üks lapse isa pääle koolikatsumist  rõõmust läikima silmaga: „Ma panen imeks, mis lapsed kõik mõistamad! nad mõistamad, mida ma meel kuulnudgi ei ole, ega meel mõtteida ei möinud." Püüdku laste wanemad ja koolid lapsi Viisakates mäljaspidistes clukombedes kaSwstada  ja juhatada, see ülendab nende (laste) auu ja Väärtust enam, kui palju pühe õpitud tarkus. punase ja walge roosidega ehitud lina kattis. Nendega wastakutc istusiwad kaks õde. Ema oli oma pea wajuda lasknud, ci iunri kollaseid klaasist pcrlid, mida wäike kalriu kauvw.ede käest kadstide eest saanud, ussita ja rugewa nööri sisse ajada. Ergud väikse kiired hiilgasiwad tema tumede iuukste vaal ja nende soojus oli tema valgel erku puus sünnitanud. Kaupmees Waaras. emaga kõneledes wahet pidamata Ewa voole ja kui ta nägi, et see näimast ucrli oli nöör: sisse Poetanud venis ta sme käsi ja ütles: ~Ani ka mMo meele head teha tabad. ".:e kerstu' lauad ära, Ta tõusis silma silk stles ja tegi, kuidas soowiti. ..Ta nstitstd oma uue kleidi seljast ära mõrra ice on kaüzu kodus taluda," ülles ema veal meelel ja pooltced uhkelt om.a rürrc osia waadaies. Ema põsris silmad küsides kaupmehe poole. „Vole ravwis !" wastas kaupmees. „Ma näen sind dca meelega sts wslwskaS kleidis ja ise on ju ainult siis. Kui see otsas on külm? sa siis saad uue jälle." „Teie tahaksite seda tüdrukut heal meelel kullaga ehitada; tehke aga teda «Me uhkeks  l" ..Lmakcnc ja uhke! mis sa Mns juurde armud, laps?" hüüdis tema ja lõi pehmelt sats käega Ema õla pääle kui i« tema kõizvul stsistcS lciwa r«f«W k«dli«a päÄr WkM pMNs. ~?«« «A, et ma ialgi ära ei «««sia kellele ma Sige hesdsse ja abi eest tänu OÄAsM olen," rääkis W «sakawalt. „Pange mitte pahaks, et ma nalja tegin," ütles ema ennast tooli pääle tagasi laskes, „ka on nüüdsel ajal inimesi, kes kõik sõnad wööriti mõistwad." „Kes neid tahab wööriti mõista !" ütles ke.um.nees naeratades. „Röömustage emake ee meie Ewaga nõnda üksinöua oleme! ja nüüd peate nägema, et ma teda tõesti heal meelel kullaga ehitada tahaksin." Tema läks kapi juurde tõi säält ühe paberi rulli walja, pani seda laua pääle ja halas lahti rullima. ..Mis siin sees on, Emake?" küsis ta rõõmust hiilgawail silmil enne kui «uimane  paberi kord ümbert ära oli. . Kes seda wöib teada, mis pääle Leie. —" Tina peab ütlema!" Kes wöib teada, mis sugust rõõmu sina jälle wälja mötlenud oled," wastas ra ära punastades. Wäikcne kargas oma pingi paalt üles ja jooksis uudishimulikult juurde. „Tec need wäiksed shahtlid lahti, kui ses sulle nalja teeb," ütles kaupmees. Ja mis säöl sees on, see on Ema päralt." Käike wõtis kaane pääkt ära ja nägi ühe paari suuri kullast körwa rõngaid. „LH, kuidas need hiilgawad! See on wist kuld! „Noh muidugi! Minu abikaasa ei tshi ju ometi mitte tombakist kõrwa rõngaid kanda!" j okksin ma ometi ka saar olcwat" j kaupmees vaeris waljusti ja AKs: „Km sa üks kord suureks saad, Ks muretse j omale üks armuke, kes sulle ««sugused asjad ka kingib. Enne ci saa sa «itk/'' „See wõtab aga weel kaua aega, õe mees. „Oemees! see sõna on mu meele pärast, see pärast kingin ma sulle midagi selle eest. Aga kõige päält tule mu pruut. Siin, armas laps, on su pulma kleit!" „Siid!" hüüdis ema, „must, hiilgaw siid!" „Kas see pole liig uhke minu kohta? Dec maksab arutu palju raha!" rääkis Ema ja waatas kord kingituse kord kinkija otsa. „Küla noorikud ja neiud saamad sind kaetsema. Ema!" hüüdis ema. „Siis ei tahaks ma seda parem mitte; see on tõesti paljugi hea muu kohta!" ütles Ema tasakesti. „Kui see aga mulle meele head teeb, sind wälja ehitada. Emakene," ütles kaupmees. „Ma olen tahtnud aga nende asjade läbi näidata, kui armas sa mul oled. Ja ära unusta mitte ära, et ma seda raha, mis selle eest wälja annud, auusasti teeninud olen. Selle üle ei mvi ükc-gi nuriseda, et ma sulle uhkeid asju ostnud olen." „Wõtta hea meele ja tänuga mastu, sa näed, see tuleb heast südamest," ütles ema, oma näpudega seda riiet katsudes ja imetledes  pead wankutades. „Ehk jääb sest riidest mulle pea rätiku jagu üle; Ml näitab rohkesti olewau" Kaupnlees pilgutas naeratades oma pruudi voole silma. See mõistis seda kohe ja ütles lahkesti emale: Saal on rohkesti küllalt ja teie pea rätik ci pea ka mitte napp olema." (Järg jääb tulema.) Isamaalt. Kuresaarest. 21. Mail jõudis koolide Inspektor von MeveS Kuresaarc. Tema sõidu eesmärk oli wäeiecnistusc kergituse 4. jao õiguse andmiseks soowijaid läbi katsuda,  mille tarwis Muhu saarel. Jaanis ja Kurefaares eksamile tulijate koolipoistele kokkutuleku punktid sumad tähendatud. Kuresasrest tegiwad 12-neft, 5 noortmeest seda eksami ära, 7 kukkusiwad läbi. Kuida kuulda, Muhus ja Jaanis ei olla ükski koolipois eksami jõudnud ära teha. Nimetud eksam on nüüd palju raskem teha kui endistel aastatel, sellepärast et ministeriumist  on nõue, et kõik katsel nõuetawad õpiasjad, pääle püha kirja, peawad Wene keeles wastatud saama. Edespidi saab ehk üksnes nende koolide õppijatel selle eksami tegemine meel wöimalik olema, milles mõned õpi-asjad Wene keele pääl saamad õpetatud. Pääle mäeteenistuse eksamitegemise käis hr. v. Meves ka mõnest koolisi üle waatamas. Jaanist Knresaare sõites on ta Kaarma Seminaris olnud ; Kuresaares käis ta Ew. luteruse usu kihelkonna kooli ja mõnest Saksa koolisi maatamas. Waljalast. Nimetatud kihelkonnast on meile juba mõndagi korda teatatud, et süül sisse tulcwate ja wäljasaadetawate kirjade üle keegi ci wõi julge olla, et need oma pääl kirja järele soonntawa kohta saamad, maid paljugi saada harimata kehade küljes olewate pitkad küütsakate läbi kinni wõetud ja ära häwitatud. Nüüd saadetakse selle halma teo üle meile jälle tungima soomiga üks kiri, et see awaldatud peaks saama. Meie täidame seda soowi sellepärast et see ! ühe õrna näpu toimetatud on; kiri on ! järgmine: Siin astun mina üks tundmata külaline Saaremaa lõuna poolt nurgast teite sekka ja palun tungiwalt minu soowi täita, minu kirjakest ajalehes Saarlases awaldada.  Ma ei awalda oma kirjakest mitte kerge südamega,' aga waew on mull ka selle üle mait olla, kui awalikult halbdust tehakse. Korratumad kihelkonna posti talitust  sai kord Saarlases tümmcldatud, mis üsna tarwiline oli, aga siisgi on kahju et ajalehe noomimisel igal korral mõju ei ole halbdust ära kaotada: nii ei ale see noomimine ka meie kihelkonnas kihelkonna  postinsjades soowitawat parandust toonud. Kui ka auuta tegusid igal pool sünnib siisgi tuleb neid meie koguduses kõige rohkem ette (!) näituseks: Kellegi kiri woeti ühel pühapäewa Homikul  meie kihelkonna posti kotist ära ning loeti seda hulga inimeste ees, ning, hiljem lasti see weel poest poodi ümber hulkuda cnnegu kirja omanik selle kätte sai. Sarnatseid  harimata tegusid ei tee mitte mõistmata  küla poisikesed, maid niisugused mehed, kes teistele auusaks eeskujuks peaksiwad olema. Mina soowin et sarnane kõlbmata komme meie kogudusest kaoks, kui mitte, siis sunnib asi halbduse tegijaid ajalehes nimetama. —n 1— Poidelt. W a le-õiend use õiend us. Keegi teatab Saarlase 12. numbris et Saarewalla koolis üks laps teist lükkanud, lükataw surnud ja lükkaja sellest kohkunud ja ka ära surnud. Wene õige usu kooliõpetaja  A. Küng õiendab seda et see olla Luteruse usu koolis olnud. Õienduseks olgu minu poolt: Sel päewal, kui Saarlane  surma päewa teatas, ei ole meie koolist mitte lapsi surnud : ühest lükkamisest ci teadnud ma ka midagi, kes ma laste seas olen olnud. Et A. Küng seda meie kooli kohta õiendab, olen ma seda asja kooli laste käest järele kuulanud, kes seda näinud. Nende kahe poisi wahel, kes meie koolist ära suriwad ei ole ilmasgi ühte lükkamist ette tulnud. Üks lükkamine on küll lõuna ajal järgmisel wiisil olnud. Lükkataw tahtnud kooli toa ust lahti wõtta pole aga mitte saanud; teine pois tulnud abiks, seepärast pidanud esimine teisele ruumi andma, kukkunud aga trepi päält maha. Poiss rääkinud kodu et ta haiged poleks saanudgi, kui ta leiba, mis tal käes olnud, sopaseks saamast ei oleks Hoidnud. Pärast lõunat istusiwad lapsed ilusasti