peeglist torge. Kui sa armas teekäia seda nimetatud teed käid, siis mõtle sääl kohas ja kui aega on siis istu senna kiwi pääle maha, ja rõõmusta et sa sääl weeuputuse eest kõige julgem wöid olla; päälcgi kinnitawad  sind sääl kimber olewad pitkad männid,  millede abil meel ligi sada jalga kõrgesse  wöib ronida, kui kiwi pääl istumine häda ohtlikuks peaks minema. Kui nüüd teekäija Kihelkonna metsas wee häda mastu nii julge on, siis on tarwis tähele panna, kuidas teiste Saare wendade ja õdedega lugu on. Meie tahame cdespidi  igast kihelkonnast kõige kõrgemad maakohad  ja mõned tähtsad kobad maakoha kõrgusega  ära tähendada, et siis iga üks ise järele mõtelda wöiks, kui palju ta ennast õhusse peab tõstma, kui ta nii kõrges tahad olla, kui Kihelkonnal kiwi otsas istuja. Küsijatele kostuseks. 188õj86 aasta Olewiku lisades „Kuureis"  on üks neist kentsamadest kirjeldustest,  mille sarnast Eesti kirjanduses enne meel ei olnudgi. Nüüd küsitakse meie käest, kas Olewiku lisades „Kuureis" tõsi on. Kulla uudishimmulised! Meie pole mitte Amerikas käinud ega seda näinud, aga ometegi ütleb rahwa sõna: „Ega kiri ci maleta." Jäägu see otsuse andmine „Kuureisi" kohta iga ühe oma hooleks, kumb on hõlbsam ja wõimalikmn: . Kas nenda kirjutada, wõi raud kuuliga taewa laotuses reisida. Meie auustame seda „Kuurcisi" maga ja tahame kui Saarlase lugejate arm kaSwab, sellest ühe kriitika kirjutada. Enam soowitam oleks, et see sõna sõnalt saaks trükitud, mis küll, kui Olewiku toimetus seda lubaks, tema lehte meie. Saarlastele enam tutawaks teeks. Niisamma teadusest ja naljast rikas on ka sääl lisades: Lustilik luule reis taewalaotuses."  Kuresaarest. Meie kooliwalitsuse  m u u t ni i s c st kuuleb Olewik, et kooli inspektorid meel mitte sügise ametisse  ci wõida astuda, maid alles 1887. aasta hakatusega. Eesti tsensuri asjus on neil päiwil, nagu Olcwik ametlikust  hallikast kuuleb, niisama tähtjas kui tänulik otsus tehtud : Wõmliromanid, mõrtsukanowcllad  ja kõik kahjulisc sisuga raamatud ei saa edespidi enam trükiluba. Eestlased annawad kõrgele riigiwalitsusele selle eest tõsist, sooja tänu l Nüüd samoad need sopakirjanikud, kes rumaluse ehk rahaahnuse pärast waimuelu põllul niipalju kurja tcgiwav,  meie rahma kallalt kord eemale hoitud. Wisaku siis need suleratsutajad omad kahjulikud tööriistad nurka ehk põõrgu otse ümber ja parandagu meelt. Muud nõu ci ole, ja see su kõigiti hea. Tartust. Eesti lektori wa - li mine on Tartu ülikooli professori de koosolekul neil päiwil ees olnud. Kuida kuuluv, on hradc Fr. Hollmannl ja l)r. HerM2L»'i üle hääled ära wõctud, aga kumbgi ei Ma tarwilist armu hääli saanud. Tartust. Liimi maa inimeste kohta tuleb mälja, et igal Luteri õpetajal läbisegi  0224 inimest on talitada, ühte kokku on Liimi maal 946,140 Lutcri-usulist. Lureri kirikuid on 170, millest maal 132, Zaare maal 12, RüaS 8 sa linna piiris 4, mõikcsics linnades 13, Kuresaare linnas  1. Luteri õpetajaid on Liimi maal 112 meest ametis, neist Riias 16 ja linna- LÜMZ -L, Wäikcstes linnades 18, maal 104. Ssarcmaal 10. Luteri usku 22 linna- ja I I 9 maa-kibelkouual on körivu I '.> linnad ja 104 maal IPeue kirikuid 150,408 Wene usulisega, nii et läbisegi 1270 hinge iga Wene kihelkonna kohta tuleb. Luteri kihelkondadel  on siis läbistitku 4 korda enam liikmed kui Wene kihelkondadel. Läbistikku oli aastal 1881 jõulukuu 21. p. iiheS Luteri kihclk,: ühet- Wene kihclk.: Riia kreisis <>772 hiilge 1898 hinge Wolmari k. <>Bl4 „ 774 „ Wõnnn k. 0090 „ 1290 „ Walqa k. 8705 „ 1755 „ Tarw t. 7947 „ 942 „ Wöru k. 880 <> „ 1280 „ Pärnu k. 5020 „ 1405 „ Wiljandi k. 10507 „ 1104 „ Saaremaa k. 2824 „ 1490 ~ Nõnda on siis Wiljandi maal kõige suuremad Luteri kihelkonnad. Lääne maakonnast. Barou üksküla Wigalas on lubanud rahwa elu raskuse üle kuulata ja kergitust püüda saata, nimelt seda, et rahwaga paremine ümber käidaks. Wiru maakonnast. Ööhulkumise üle kaebab üks kiri, mis Simlina kihelkonnast  on tulnud. Iseäranis rumal olla see, et ka mõni noor neiu mööda külatänawat öösel poissa taga ajab. Post. Peterburist. Bulgaria asi teeb Peterburis  jälle kõige rohkem kõnelemist. Ajalehed  ei ole rvürst Aleksandriga sugugi rahul, maid arwawad, et Wene maa temale  peab ohje pääle panema, sest et ta liig isewoliline olla. Keisrinna Majesteet käis lehek. 25. Peterburis, kus Temale talwepalees kõik Peterburi  tütarlapsed, kes kõrgemates koolides kõige parema lõpu eksami teinud, endid ette  seadsiwad sa kingitusi saiwad. Wanast Ladogast 14. Mail sündis  siin kole õnnetus. Kohaline preester, Dmitri tahtis ise wärwi tarwis õli keeta. Korraga lõi õli põlema, pea ka preestri riided. Seda nähes ruttas ta Wolhomi jõe äärde jõkke wiskama. Seimi hakkas ta maja põlema. Leelis pea lausa tules. Suur osa ka teisi majast wõtsiwad kange tuule läbi ruttu tuld. Tuli läks ka meel üle jõe Tsberuameuo külasse ja bämitas siin, kuni ainult 3 maja terwest külast üle jäi. 4 last on tules surma saanud. Kui appi tulnud Tscrnacwo küla-mehcd nägimad,  et nende tuba põleb, ruttasiivad nad kodu tagasi, oga rutuga kukkusiwad 3 meest jõkke ja uppusiwad. Ülepea on üle 50 hoonet  tule roaks saanud. Häda ja kahju on suur! Ligimeste abi hädaste tarwis. Mosttvast Külgehakkawad haigused möllanud wiimsc kahe kuu jooksul Moskvas wäga palju. Umbes tuhat inimest surnud iga kuu jooksul. Tulekahju olnud Panow'i iviinaladus.  3009 pange wtina põlenud ära. Leek olnud hirmus. Kahju 50,000 rubla. Kasanist. Rahwa ebausk on jällegi Ain ühe isesuguse rohu aiguse wasiu üles leidnud, l. —il. mail wedasiwad Nikiworiwi külaneiud iga oose kolm ivcpu adraga ümber küla. Mullu tehti seda loomade tõbe Wastu. Tänawu  koleea wastu. Üks wanamosr, käinlad  käes, poti seos süttc vääl smtsetamise rohi, käis neiude ees. Rahwas uiud tir.d-laste,  et nad nüüd kolcra ja muu külge hakkama haiguse Wastu kindlad on. ebausk, kui suur on sinu Maimus! Millest kõnelewad teised ajalehed? „ Ecsti Postimehe" siir. 17.) suhikiri  on „ E cs t i sc I tsid sa sugukonnad." Eestlast: sara oma rahwa hingede armu kohta olla alles nii wnite, et Eesti rahwas oma kultmira ja lahkema elu edenemise kasuks mitte suuremaid, tähtsamaid töösid ettcwõtta ei wõi. „Kõik lõbuduse  seltsid, kell wõimalik, nõnda kaua osawõtja meelt lahutada, kui tema seltsis wiiwib, on lühikese aja lahutuse ehk mure unustuse paigad, kus see, kell kitsus ehk muu teine kahtlus majas walitscb, unustuse teel lahkust tunneb ; nõnda pea kui tema oma eluruumidesse tagasi jõuab, tõusewad needsammad  murepilwed jälle tema mõtetesse. Jõuab aga keegi oma wara nõnda suurendada et tema elu tingimiste ja nõudmiste kitsused, teda mitte wara pärast rõhuda ei wõi, siis on tema oma elule, kitsuse mure asemele, jaädawat lahkust wõitnud ja ei ole temal selle mure pärast enam waja lõbu seltsis lahkust mure unustuse teel otsida. Lõbu seltsid ja näitemängud olla küll ka kasulikud, kui need õigel wiisil juhitud saamad, aga seesugused näitemängu tükid Eestlaste elu woolusest puudmvad meil ja miskist saab meel palju aega enne ära woolama, kui meie näitemängu kasuks seesugused tükid Eestlaste sulest saamad paberi pääle pandud." Nii olla ka muusika ja laulu seltsid elu õrnema äratuseks kasurikkad. „Wnhem tähtsad on niisugused  lõbu seltsid, kus kokkutulijad mängu ja tantsu rõõmul oma aega ära wiimitada püüdwad. Noored inimesed armawad tantsu põrandal sagedasti  oma elu äratuseks rohkem rõõmu wõida leida, kui mujal teisel kohal, ja soomiwad seepärast nõnda sagedast, kui ial wõida tantsu pidust osa wõtta. Seepärast aga et noored inimesed mitte weel kõiki elu raskusi hästi ci tunne, ei wõi ka nende arwamine täitsa asjakohatum olla ja meie peame nende arusaamist nooruse mõõduga mõõtma kui meie neile mitte ülekohut ei taha teha." Meie peame Eesti Postimehe mõtteid igas juhikirjas, nii ka selles, mis siin seltside kohta on awaldatud, wüga tähtjaks, sest nad maalimad meie rahwa, kui iga inimese elust ühe selge ja arusaadama  pildi, millest sügaw tundmine igapäcwase elu kohta wälja paistab. Meie leiame Eesti Postimehes seltside kohta awaldatud mõtest omadele arwamistcle kindlat tegu. Kord ütlesime meie, et lõbu seltside korras pidamiseks hoolega tööd tehakse, selle otstarbeks, kulda rahwa kopikaid wõiks ära õngitseda, aga „Linda selts, kus sajad tuhanded rublad rahwa raha on kokku woolanud, mis rähmale  täieliku kasu wõiks saata, jäätakse tähele panemata.  Selle pääle wastas Wirulaue, et need olla „iscmärki sammud." KuidaS E. P. ütleb, „on lõbuieltsid osamõtjale lühikese aja lõbuduse  ehk mure unustuse paigad, aga nii pea kui ta oma elu ruumidesse tagasi jõuab, tõusewad necdsammad murepilwed jälle tema mõtedesse." jne. Suurem osa EeSti rahwast peawad eluraskustega  wõitlema, ja meie ei arwa neile mitte kasuks, kui nad mõneks tunniks oma wacwaga teenitud kopikate eest lähemad mcelcjahutust ja südame rahu otsima (olgu see lõbu seltsist wõi ~mujalt kahjulikust kohast") mis pea jälle kaduma läheb. Ka on haritud lõbu paikade osawõtjatel  sagedasti suuremad '.väljaminekud, kui, nõuda ütelda „kahjulikudcs kohtades, ja mis weel: „kõlbliku meelelahutuse otstarbed meie rahwa elu wiiside parandamiseks", wõiwad, nagu see ka ette on tulnud, nii kaugele minna, et „esiwanemate ehtes tantsitakse." Aga meie rahwa huikas on la palju neid, kelledel elu raskustega wõitlemist ei ole, need on tcendrid, kelle põld, kui ihu termis hea on, ci ikalda ja need möiivad lahke südamega igast lõbust osa ivõtta. See oleks küll kena, kui need, iseäranis linnades, kasnlikndc ja kasinate lõbu kohtades oma aega wiidakzuvad; aga meie sooiv on ,'äal juures, et nii palju dii need saal kulu kannamad, see teist teed jälle Eestlaste kasuks tuleks, aga milgi rviistl ei wõi meie selle poolt olla, et EcZti rahwa kopikad ühe Saksa teenri direktori kasuks lähemad, nagu Wirulanc kord nõuu andis. Meie ci ta! r Eesli Postimehest mitte üksnes oma poole b,oid'ad mõtteid tugeks mölia ja sellega nimetatud lehti, kahtluie alla saata, nagu oleks la näitemängude pr lõdu'cltsidc mastano, ei mitte! maid säri mao ta öeldud: „Eõbu seltsib on ka mitmel wiisil rahwa elu kohta õxeüik:d. uimelt need, kes uuitcmänguve eest hoolt kamMvad sa nends etendustes keda Piiümvad raküida, mis rahwa elule lähijas on" sr.e. Kus näitemäng oma tõsises mundris ci ole meie sell? avastasid, aga ct Eestlastel meel, nag.i E. P. seda ka ummstab kume iWmalisid  sa maimu harisaid näitemänguT ci ole siis cn küsttmv: Mis peab üks kes .veel Eesti loomu wahc ehk sugugi ei tunne, ~iga nädala kord Eesti raowale Pukkzima" naMWirAlane seda svowis. osast on Eesü nüitc-