Gladstone ja Lord Hartington (ütle: Glädstoon ja Hartingt'in), kuidas Lord Beaconsfield walet räägib. Esmalt ei olewat Inglismaa Eüroopa rahu alalhoidmiseks  midagi teinud ja omad koloniid, mis Inglismaa  Ameerikas wiimaselt ära kautanud, olla Inglane just sellepärast käest ära pidanud andma, et wanameeleliste  partei omal walitsuse ajal liig raskeste neid koloniisi koormanud ja wälja imenud. Nõnda seisawad siis need kaks suurt parteid Inglismaal nagu kaks sõawäge ükStõise wasta. Missuguse parteile peame meie wõitu soowima? Juba selle pärast, et Lord BeaeonSfieldi partei Wenemaa käre waenlane on, peame soowima, et wabameelelised wõidaksiwad. Alles hilja aja eest tagasi on üks Inglismaa wanameelne ajaleht „Pall Mall Gazette" selge sõnaga wälja ütelnud, et kui tahetakse, et Eüroopas rahu peab olema, siis olla tarwiS, et Wenemaa seestpidine mässamine edasi kestab. Kui juba seesugust jõledat õpetust awalikus ajalehes kuulutada juletakse, siis ei ole imeks panna, et meie riigi mässajate käes ka Inglaste raha arwatakse olewat.  Kurjategija Hartmann olla Inglismaalt  edasi Ameerikamaale põgenenud. Enne aga awaldasiwad Inglismaa ajalehed kirju, kus Hartmann ennast ise Moskwa kurjategijate päämeheks tunnistas. Siis aga tuliwad jälle töised kirjad awalikuks, kus Hartmann neid esimisi kirju waleks tunnistab, mis ta sugugi ei olewat kirjutanud. Seesugusel kurjategijal  on kõik wõimalik, ja sellepärast arwatakse, et Hartmann  esimese kirja tõtt mööda aga raha eest kirjutanud on, misläbi Inglased Prantslastele hea hoobi jõudsiwad  anda, siis aga ka töise kirja, et seeläbi nagu oma Prantsusemaa sõprade silmas jälle auu sisse tõusta. Ehk küll suur Hiina riik pealt näha rahul näitab  olewat, siiski on ka temal omad mässajad. Hiinamaal  on kõige suurem sala selts „Ko-luo-hiu" (Wendade  ühendus), kes Kwe-hou kubermangus juba mässamist  pidiwad tõstma, aga enne seda kõhtude kätte langesiwad.  Kaheksa päämeest heideti kohe surma nuhtluse  alla. Walitsus leidis suur hulk sõariistu ja lippusi j. m. üles. Hiina walitsus, keda seks Inglasest  arwatakse ülesse ässitatud olewat, näitab ennast ikka edasi sõale ette walmistawat. Et see ettewalmistamine  Wenemaa wasta läheb, on selge. Peaks aga Hiina tõeste sõda Weneriigiga tahtma alustada, siis saaks ta omad näpud küll õige tugewaste seal juures ära põletama. Omalt maalt. WMndis. Naljakas Kaks Imeliku tükk: oma lugejate ette panna. Walitsuse patendis, mis 14. Mail 1865 54 all antud, on kinnitatud, et Jüripäewast  1868 enam kusagil meie maal teu orjust ega segarenti talupoegadel ei tohi olla, maid selge raharent peab walitsema hakkama. Nüüd tuleb „ Tallinna  Sõber" ja ütleb, et aastast 1816 ei olewat meie maal enam teu orjust olnud, waid paljalt seda seadust nagu tühjaks tunnistada ja näidata, et mõisnikutel luba on „teu renti" ja „abitegu" talupoegade  käest pärida. See on niisama naljakas, nagu ütleks Tallinna Sõber: „ Aastast 1816 saani ei ole meie maal talupoegadele ihunuhtlust antud, waid mis antud on, see on kõik „urwa- plaaster " olnud. Sellepärast  wõiwad mõisawalitsused ikka edasi talupoegadele „urwa- plaastrit" anda." See „Tallinna Sõber" on tõeste wäga naljakas. Meie saame pea pitkemalt ära seletama, mis teu orjus on ja mis ta mitte ei tohi olla. Töiselt Sõber" omal kombel ka meie k o ali t s uie?k) kus ta Riia ajalehe  „Rigasche ZeWiA^rja, kellest kord juba jutustasime,  nagu ewangeliumi ümber paneb ja oma waidlemise  põhjaks wõtab. Siin käänab ja wäänab Tallinna  Sõber jälle nii imelikult edasi ja tagasi, millega rahwast uskuma tahab panna, et kui koolid ministeeriumi  alla langemad, siis meie lapsed kohe ususalgajateks  ja Nihilistlasteks saamad. Kõige imelikum asi on see, et Tallinna Sõber lauliku A. Reinwaldi raamatust ühe salmiku tunnistuseks ette toob, kus üteldakse: „Mis ustakse, seda ei teata mitte, mis teatakse,  seda ei usta mitte n. n. e." Nüüd on aga A. Reinwald oma kooliõpetust ainult kiriku walitsuse all seiSwa küla koolides saanud, millest sellepärast Tallinna  Sõber õiguse pärast wälja peaks arutama, et külakoolid kiriku walitsuse all umbusklikuid wälja koolitawad. Selle wasta oleme meie omas tänawuses  8. numris ühe noore mehe A. P. kirja awaldanud,  kes Kroonu all seiwas koolis oma õpetust on saanud, aga kus see noor mees näitab, et ka teaduse uurimise juureski usku tarwis läheb. Nii on siis Tallinna Sõber ise oma riistadega ennast täitsa löönud. See saab weel selgemalt wälja paistma, kui edespidi sellest asjast pitkemalt seletust teeme. Tgrtust. Kuulsa looduse uurija K. E. von korjama, ja on seiemaale Tartu komitee kätte selle otstarbeks tulnud: Liiwimaalt . . ... . . 8128 rubla 48 kop. Saaremaalt ...... 202 „ „ Tallinnamaalt 2195 „ „ Kuuramaalt . . . . . . 1190 „ „ Soomemaalt 221 „ 66 „ Poolamaalt ...... 357 „ 4 „ Töiste Weneriigi kubermangudest 5540 „ 5 „ Belgiamaalt 99 „ 88 „ Taanimaalt 46 „ 88 „ Saksamaalt 2602 „ 92 „ Prantsusemaalt 205 „ 90 „ Inglismaalt 345 „ 53 „ Itaaliast 33 „ 80 „ Austria-Ungriast 284 „ 72 „ Rootsimaalt 179 „ 10 „ Helweetsiamaalt 26 „ „ Türgimaalt 20 „ „ Summa: 21678 rubla 96 kop. lntressid 778 „ 74 „ Terwe seiemaalne kapital: 22457 rubla 70 kop. . p See oli Noo kihelkonnas Aru wallas, kus selle walla peremehed oma kulu peal nimetatud päewal kõikide selle walla soldatitele wallawenema J. Laane majas ühe pidusöömaaja  andsiwad. Ühe soldati poeg pidas seal kõnet Keisri Herra 25-aastasest armulisest walitsusest, mis peale soldatid läikima silmadega omad klaasid hurraaga kokku loiwad ja siis waimustawalt Keisri laulu laulsiwad.  Siis lasksiwad soldatid ka weel Kubernäri herrat, walla wanemat, kohtu mehi ja walla peremehi elada. Wiimaks tõstsiwad nad hurraaga ühe wana hõbe habenega soldati tooli peal üles, kes õnsa Keisri Nikolai ajal juba oma aja wälja oli teeninud. Kõik selle pidu ajal näitasiwad ennast soldatid wäga wiisakalt  üles. 3. .1. Ä) Wõru maakonnast. Welskäride kulud. Nagu Wõru maakonnas mõnes kohas raske kõhu tõbi walitsemas, künni meie auustatud kubernäri herra ise seal seda häda waatamas käis ja tema tänu wäärt hoolekandmise  läbi welskärid ehk abitohtrid sinna ametisse saiwad, kust ajast saani tõbi kaduma hakkas. Nüüd kirjutab „Eesti Postimees", et selle raha eest „rikastel  ega waestel Eesti rahwa seast punast kopikut maksta ei tule, waid seda olewat meie auustatud mõisawanemad, 1600 rubla, eneste peale wõtnud ja omast taskust wälja maksnud." Eesti Postimees räägib siis ka „ tänupisaratest", mis selle „ rõõmu sõnume" üle mõnelgi silmas olewat olnud. „Zeitung für Stadt und Land" juhib seda kirja ~UeMHostionadeaa  sisse: „ Eesti Postmiees" saabuhe Wõru kreisi koolmeistri käest kirja, mis rõõmustawam on ja keda sellepärast wist Sakala nagu tema sõbrad ajalehed tähele ei saa panema." Selle peale wastame: Mis auus ja hea on, seda paneb Sakala  igal korral tõeste tähele, aga mis ta tähele paneb, see peab temale ja tema lugejatele selge olema.  Kui Wõru maakonna mõisnikud neid 1600 rubla oma seas kokku on pannud, siis on see küll üks wäga tänu wäärt asi. Tuleb see raha aga kubermangu  kassast, mis mõisnikute walitsuse all seisab, siis meie ei mõista, mis seal iseäranis tänu wäärt oleks. Meie päriskoha talude omanikud peawad igal aastal, kui kreditkassa intressi mõisa ära maksMad, ka peale 20 kop. taaldri pealt ligi maksma,  ilma et nad raha tarwitatakse  ehk et nad selle raha üle aru oleksiwad saanud. Jüripäewal 1879 oli Liiwimaal päriseks müüdud, mis 20 kop. taalri pealt rubla kubermangu maksu annab. Kui seesugusest summast kord 1600 rubla katku wähendamiseks wälja antakse, siis ei wõi see meile weel mitte rõõmupisaraid  silmi ajada. Pärnust. Pärnu Postimees ei ole, nagu meie ,7TMnn ässitamisest  Sakala wasta kihama lasknud panna, waid on ässitaja sala nõuu ka kohe põhjani ära tunnud. Ta on pitkcmas kirjas Tallinna Sõbrale seletust teinud,  mis see küll ilmaski ei lootnud saawat. Järelseiswa  koha sellest pitkast kirjast paneme oma lugejate ette: „Pärnu Postimees" ütleb: „Mis aitab meile, kui meie kisendame ööd ja päewad, käst kokku hoides, ja taewa poole õhates ja ohates waatame, aga sopaseid  südameid põues kanname? er ole kmk need pühad, kes kisendawad „Aita Jssa , et ole ka kõik need wagad ega usklikud hinged, kes rgas sõnas ees ja taga Jumala nime nimetawad, za seda näitust saame ka Tallinna Sõbrast. Tema ütleb alati, et risti - usu põhja peal käib, aga kisub omas sõnades Jumala kümmet käsku lõhki ja püüa!ü auu ära häwitada. Jah, wiimane usk! Nõnda on tema omas 6. numris, peale seda kui Sakalat läbi wõtnud, ka jälle meie kallale kippu-, nud ja seekord on tema wäga weidral wiisil ja kawalal  kombel meie eest Sakala wasta wälja astunud. Muidugi mõista, on temal oma suur oma-kasu-püüdmine  selgeste silmas seisnud, see on meie ja muude määrimine, ja ei tvõi meie teda tema eestkostmise eest seepärast sugugi tänada, waid arwame õigusega seesugust  eestkostmist ülekohtuseks nimetada ja temale seda siin selgeks teha." Nõnda on Pärnu Postimehe mõnusad wastuse sõnad Tallinna Sõbrale. Pärnu maakonnast. Päraküla küla (Haliste kihelkonnas) on omas koolimajas ka 19. Weebruari pühitsenud, mis sellepärast tähele panemise wäärt on, et külarahwas selle päewa mälestuseks oma koolile  raamatukogu asutasiwad ja selle heaks prii tahtlikult  kohe 40 rubla kokku paniwad. Ka Aleksandri kooli heaks pandi seal ligi 10 rubla kokku. See on ühe ainsa küla kohta rõõmustan? tegu. Kui jo kõik Eesti külad omas waimujärjes nii kõrgel seisaksiwad, siis wõiksime imet teha. Ja mikspärast on Päraküla rahwas nii ärksad? Nemad loewad hoolega ajalehta ja raamatuid. Kirjasaatja ütleb: „Meie küla 22 taludesse  tuleb 28 ajaleht: 26 Sakalat, 1 Eesti Postimees  ja 1 Pärnu Postimees." Seal ei pea siis mitte üksi kõik peremehed ajalehta, waid ka weel sulased ! peale selle. Auu selle külale! Jälle tükikene kõrtsi-elust. Koonga walla mees A. Lüll tuli Wiliandist, kus ta oma warastatud  hobuse pärast kohtus pidi käima, koju poole, ja oli wiimane jagu teed, et woorimees Pärnu maha jäi, jala mees. Audru trahteri kõrtsis tellis ta omale woorimeest, kelleks ka üks mees ennast palkas. Aga kui A. Lüll woorimehele tema nõudmise peale raha ette wälja oli maksnud, andis raha wasta wõtja temale, wasta pääd ja edasi wiimisest ei olnud enam juttugi. Ehk küll õhtu käes oli, ei tahtnud A. Lüll seesuguse rööwlite kõrtsi jääda ja läks jala edasi. Aga metsas, mis kõrtsist wersta eemal, kuulis ta oma taga pimedas müdinat ja äkitse löödi temale seesugune hoop kuklasse, et ta kui surnud maha kukkus. Mis temaga nüüd tehtud, seda ei tea ta. Aga kui jälle ülesse ärkas, leidis ennast sealt lähedalt metsast, mitmest  kohast purustatud ja werine ja asjad ümbert ära riisutud. Nüüd laks ta suure waewaga Audru wallamajasse, kus teda kirjutaja lahkeste wastu wõttis  ja ka rööwlid järele hakkas pärima. Tuli siis ka wälja, et rööwlid kaks Sauga, üks Audru ja üks Koonga mees oliwad. Asi on kohtu all. Sedawiisi tehakse nüüd meie kõrtsides! Rakwerest. Linda laewameeste Selts on  asutanud.  Nimetatud püewal oliwad selle seltsi abipresident  J. Herms, kirjutaja M. Kruup ja abikassameister  K. Kuusmann Tallinnast Rakwere sõitnud ja seal suurel juubelipüha pühitsemisel ka oma Laewameeste  Seltsi tööd edendanud. Rakwere abiseltsi eestseisus  on järgmine: President päriskoha omanik G. Hagedahl, abipresident majaomanik J. Steinberg, kassameister majaomanik J. L. Schmidt tema abi weske- ja majaomanik J. Laasberg, kirjutaja kooliõpetaja  W. Laur, ja abikirjutaja kaupmees G. Männik Rakweres. Soowime ka selle abiseltsi tööle head edenemist.  Tallinnas oli pääseltsi kätte 17. Märtsil juba 60,000 rubla puhast raha sisse maksetud. On juba alustus nii hea, siis peab asi edasi minema, kui üksmeel  ja isamaa armastus seltsis ikka ka tulewikus muutmata  walitsema jääwad. Seda loodame kindlaste. Nnast. Riia Läti Selts pühitseb oma aastapäewa  igal aastal 19. Webruaril, see on Keiserliku Majesteedi troonipäewal. Tänawu on seda päewa, nagu isegi mõista, iseäranis läikiwalt pühitsetud, millest Lätrkeele ajalehed pitkalt jutustawad. Ka kubernäri herra Baron Uexküll-Güldenbandt oli kui auuwõeras sellest pidust osa wõtmas ja tänas Lätikeele, kui tema terwrst joodi, ning soowis Läti Seltsile head edenemist. Hirmus sündmus. Riiast kirjutatakse merle ühest juhtumisest, mis kole kuulda. Seal elas raeherra H. majas wiiendama korra peal katuse all paar abielu rahwast weikses toas, kellel ka kaks last .aastane poeg ja 1 kuue kuune tütar, uhel homnnkul läks isa töösse ja ema läks turu