Tchendufi ja arvamisi seltsi põhjuskirjade kohta Võetakse südameliku LüUuga waõta, ja kui need Varemalt fisse saadetakse, siis on nad asutajatele täieliste põhjuskirjade  tegemise juures kauniks materjaliks, künni need täielised põhjuSkirjad Riigi Valitsusele kinnitamiseks ära on saanud antud. Asutajate komitee president, senator J. M. Gedeonow, komitee töö Valitse» asutaja P. A. Mässojedow. Poliitika ringwaatus. Peet päewade seeS kakS võerast e on, Austria ja Prantsuse  saadik, ja nende asemele nimetatakse mõlematest riikidest pea uued. Nende kahe wõera saadiku äraminemise  üle räägiwad Wene ajalehed, iseäranis päälinna  ajalehed, kaunis rohkeste, mis juures igalt poolt awaldatakse, et Wenemaa kõige naabritega lahkust ja sõbralift käekäiku jalal nõuab pidada ja Euroopa rahu kinnitada. lssd oma lirimaaga ei taha ega taha psramm?st reele "jõuda, ja mässamise hullustust tuleb nii jäledalt ette, et parem vait olla, kui neist pitkemalt rääkida. Lootust aga ei kauta rahu ja korralise järje poole uõuudjad ei Inglismaal ega ka lirimaal weel mitte, sest uued maaseadused tõeste ka Jirilaste eneste seas aegamööda ehk enam ja enam palavat werd jahutavad ja rahu nõudjate hulka käswatawad. Tolli ühenduse kallal Prantsusemaaga tehakse Inglise poliitika meeste poolest uueste jälle suure hoolega tööd, ja katsutakse  mis Võimalik, et aSjad jälle Veerema hakkakstwad. Prantsuse naabrit kaebatakse aga siiski selles aSjas ime kõva ja järeleandmatu olewat. Esmaspäeval, 16. Novembril, mässas kõiges Brittannia saarel kange torm, mis sadama-linnades palju kahju tegi ja mitmed laevad hukka saatis. Prantsusemaal on Gambetta ametisse astumisest  muudatused ministeeriumi ametnikude  ja muu poliitika toimetajate seas käsil olnud. Sest mitmed poliitika mehed, kes Gambetta „liig vabawaimulise"  poliitikaga rahul ei ole, astuvad tagasi. Töiselt poolt jälle teevad tulipääd kommunardlased oma kisa, et Gambetta valitsus liig väewõimuline olla. Kõige ilma tahtmist on raske täide saada, sellepärast jäeb suurema hulga tahtmine ikka vägevuse ja korralise elu mõedukS. Ehk küll weel hilja päevadel Prantslaste väed mõnes kohas Aafrikas lüüa saiwad, on nad nüüd siiski, nagu näha ja uuemad sõnumed kuulutavad, vaenlaste vastapanemist suurelt osalt murdnud. Sest mässajate salgad on kolmeks lõhutud ja pealegi olla suurem osa vaenlasi lõunepoolse  ja hommiku-poolse Tuneesiasse tagasi taganenud, kuna mässavas Orani maakonnas juba rahulikum lugu näitab maad võtmas olewat. Seega, kui need näitused ei peta, jõuavad seal, nagu jo ette oli arvata, Euroopa sõakunst ja paremad sõariiStad ehk pea täiele võidule, olgu küll, et vahvad kõrbepojad oma vabaduse eest kõik oma vahvust tarwitastwad, ja ka veel tarvitama saavad, enne kui oma kaela täieni Prantslaste ette kummardavad. S tikub Bosnia pärast, kuhu Austria-Ungria walitsus unt wäeseadust asutab, lausa ftnawahelduS, sest et Türklane sellele wasta paneb, et naaber tema muisteses Bosnias juba täitsa oma käe peal üleüldist wäeseadust fisse seab. Ehk küll Türgile keegi suur-riik Eüroopas selles aSjas toeks ei saa lööma, teeb tema seletustega Austria wasta ometi Bosnias nendele suurt julgust, keS Austria uut wäeseadust  enese kaela ei taha wStta. Saab näha, mis asjast edeSpidi wälja tuleb. Austria päälinnas Wiinis sündis 26. Nowembril raSke õnnetus. Üks sealseist tähtjamatest teatritest läks põlema, kuna just teatrimängimine oli hakkamas, ja 966 inimest on selle juures hirmsa õnnetuma surma saanud, sest et tulekahju otse fiis hakkas, kuna juba kõik rahwas teatri ruumisse kokku oli kogunud ja pitkistlmi  mängu hakatust ootas, ja, kuna õnnetus ilmuS, ei peasenud hulk uksedest wälja, sest et kõik peaseda püüdfiwad ja hulga tungimises ise peasemise tee kõigile kkinni paniwad. Suurtes, uhketes teatrites, kus maja Wktaesuguste iluriietega ja kardinatega on ehitatud, mis MMt takud korraga tuld wõtawad, sünniwad sagedaste niisugused jäledad õnnetused. Niisamasugune lugu oli ka sSee kord WiiniS ja järgmised telegrammi sõnumed, mida .stna ssnalt lühidelt üles paneme, annawad haledast  /õnnetusest tunnistust, uks 28. Nowembril tulnud WiM telegramm teatas: „Ehk küll tnlekuStutajad iseenese  ärasalgamise wahwuseS ja wäfimatuseS tööd tegi- wad, põles teater siiski rajani maha, sest et tuli hirmsa rutuga lagunes. Kuttnk öösi ketta kaeweti 150 süele ärapõlenud inimese surnukeha wälja. Juuresolijate  sõnumed on südant käristawad, ja rääkimata palju perekonde kõiges Wiini linnas leinawad rääkimata haleduse ja meeleäraheitmisega kadunud omakseid." Töine telegramm.: „Tuli oli ühe pjirituselambi ettevaatamata  põlemasüütaja läbi hakkanud. Inimesi oleks rohkem peasenud, kui kohe tule hakatusel oleks teadnud põgeneda, sest mängu-põranda-jätk (Bühne) oli jo wahetekkide  taga lausa tuleS, enne kui rahwahnlk gallerii peal tulekahjust teada sai. Kõik teatri ruumid oliwad wäga rohke rahwaga täis, ja tule hakkamisega tõnfis põgenejate tungimises kohe südant käristaw, hirmus segadus. Kõik tungifiwad uste poole, wähe peasesiwad. Palju kukutasiwad ülemistest kordadest aknatest maha, kui kargamiseks antud abirätikuid ja köisi ei saanud, mis ühes peastmisi redelitega igalt poolt hädalistele üles kätte toodi. Hädaliste hulk aga oli liig suur ja igaüks püüdis oma elu peasta. Peasnud inimeste seast on senni silmapilguni 120 kui minestanud ja suitsuuimastatud  lähemasse hospidalisse kantud, suurem hulk neist ei saa wist enam elusse jäema." Saksamaal vaieldakse riigipäeva peal lõp- HärU-S«Ha moodu: ikka sestsamast teest kinni mõttes, et Bismark tema ilmeksimata wõimuse ja woli järjest natukenegi liigutada, aga aSjata. Bismark'i  poliitika tahab kõik Saksamad sõalaagriks muuta, see aga rõhub rahwast rääkimata raske maksudega, ja sealt see ka tuleb, et seesugust poliitikat rahwas ja kõik wabameelelised mehed püüawad tagasi hoida. Seda ja suuremalt osalt kõik muud Bismark'i poliitikat toekamad  kiriklasid ja wanameelelised, sest et Bismark'i poliitikaga ka nende kasu õitseb. Aga wabameeleliste poolt saamad need püüdmised kõwaste hukka mõistetud, ja Bismark ja wanameelelised oma kiriklastega kuulevad sõnu ja näewad kriitikat, nõnda et kõrwad huugawad. Aeg ajalt ikka jälle tõuseb Hispaanias nõudmine  ja igatsemine, Gibraltari merekitsuse wõtit, see on, sellenimelist ja sealist kindlust, mis nõnda ütelda, otse nende aia ääres ja õue all wõeraste, Inglaste, käes on, jälle ükskord oma kätte saada. Nõnda oliwad  Hispaanlased jälle hilja oma valitsust palunud, selle asja poolest Inglasega kaubitsemist alustada. Riigiminister  Armijo aga annud vastuseks, et sellest asjast küll kergem olla rääkipa, kui seda korda saata. Töise sõnaga ütelda, wõiks küll iga Hispaanlasele, nii armas ja igatsetav kui talle Gibraltar on, selge olla, et ennem raua küljest mett wõiks pitsitada, kui Inglase küljest heaga Gibraltari kindlust. Sõaga seda wõtta, seks peawad Hispaanlased enne hirmus palju wägewamaks saama ja Inglane nõrgemaks. Et aga seda niipea ei sünni, ja teadmata on, kas sünnibki, sellepärast saamad weel nii mitmed Jaanipäewad mööda minema, ja Hispaanlaste igatsemine jäeb ikka täitmata. Hiina asjade üle kirjutab „Nowöje Wremja" järgmise^wtlsil: „Wiimaste sõnumete järele on Hiinlased  tunnistanud, et nad Kuldshamaad alles ühe aasta pärast tahta wasta wõtta. Oma soowimist põhjendavad  nad sille peale, et neil wõimata olla, enne selle aja lõpetust Kuldshat oma walitsuse alla panna ja oma mäge sisse saata. See seletus aga ei või suurt mõjuda. Sest kõige lähem Hiinlaste kindel koht, Sshicho, on ainult 200 wersta Kuldshast eemal. Ja sealt käib üks ilus tee Kuldshasse. Hiina sõawäel  ei ole siis kuigi palju vaeva Sshichost Kuldshasse  jõuda ja seda oma seaduse ja wahi alla wõtta. Meil aga oleks aasta pitkema sealolemise läbi palju ilmaasjata kulust ja peaksime oma kuluga wõeraft maad korras pidama. Nagu kuulda, on Hiina walitsusele see kena mõte pähä tekkinud, et Wenemaal seespidiste ja Balkani poolesaare asjadega käed siutud olla, ja arwab selleläbi ehk weel enam saada, kui kaubitsusis lubati, ehk loodab vast sellest 9 miljonist rublast wabaks jäeda. Kui see see lugu on, siis ei oleks meie ka enam õige julged, et Hiinal ühel ilusal hommikul meele tuleks, et ka Amuri ja Ussuri maakonnad kord tema päralt oliwad olnud ja hakkab kg nende tagasi saamiseks kaupa tegema. Meie poliitika aga ei saa Hiinale mängu nägu tegema, muidu arvavad Aasia rahwad, nagu nad senni ajani arwanud, et Hiina kõipewägewam ilmariik olla ja kõik wiimaks enese alla saada wõtma. Muidugi mõista oleme meie sellest kartusest wabad. .. . Prantslased ja Inglased surusiwad  kord Hiina käest wälja, mis tahtsiwad, aga ainult seega, et otse päälinna Pekingi peale läkstwad. Wene merewäe ja laevastiku suurendamine on nüüd pääasi ja selleläbi võib Hommiku pool Hiinale tarkust pähä õpetada. Meie poliitikale saab palju kasu seal pool, kui ta Jaapaniga ühendust jalal peab ja enam weel oma tähelepanemist weikeste Aastas elava rahvaste  poole- pöörab, kes Hiina ikke all on. Igatahes peab. Hiinlase kawala poliitika puiklemisele ja wältse mahedusele nüüd kõikumata kindluseaMbsaStama." Umbes sellsamal mõttel kirjutawad HRe asja kohta ka suurem hulk tõisi tähtjaid riigi ajalehti. Hiinlane aga teeks kõige paremine, kui ta mitte oma pilli lõhki ei ajaks, Nõnda et ühel kenal päewal Wene sõawäed tema päälinnas trummist põristawad. Omalt maalt. Peeterburgift. 18. Nowembril saiwad Serbukow'i  kreisi talupoegade saadikud Keiserliku MeSjesteetide  poolest waSta wõetud. Kuida „Nowaja Wremja" teatab, tahetawat Peeterburgis üht ülisuurt teatrimaja hakata ehitama, mis kõige kuulsamate Pariisi, Wiini, Praaga zc. teatrite tähtjust ja headust enesesse peab ühendama ja mille ehiws 1V- miljoni rubla saada maksma. Et pärast eksitusi ei annab s andri baawatud sõameestele üleüldiselt teada, et lihtsoldatid, kes riigi renteist juba roWm 50 rubla aastast abiraha saamad, mitte emm sõameeste  heategewa seltsi majadesse wasta ei saa wöetutz. Heitlikud ilmad, mis wiimasteS nädalates oliwad, ja teed igal pool wäga põhjatumaks tegiwad, olla wiljahindasi wäga alandanud. Hea tee tulemisega aga loodetakse neid jälle töuuswat. Seniaegne Austria saadik Kalnoky reisis 24. Nowembril Peeterburgift ära. Riiwatu mõrtsukatelt püüdmise põhjuses sees- ministrt MWe kindral Tsherewmr wasta näidetakse  „Nowoje Wremjas" selgel wiisil üles, nimetatud leht ütleb: „ See on selge, et riigiwaSta mässama kurjategijatega weel tegemine lõpnud ei ole. Walitsusel  on wäsimata hoolega walwada, et riigile kahju ei sünni ja rahu jalal peetud saab. Wenemaa on küllalt kannatanud ja tarwitab kindlat tööd, et sest seisusest wälja saada, kuhu teda mässajate hulluStamine on lükanud. WäljaSpool ja seespool riiki on meil palju, lõpmata tõsist tegewusi ära Leha, mis mitte homseks ei saa jätta. Iga nende tööde seisma jätmine saaks wiStist raskusi kaswatama, mille waSta riigiwalitsus  praegusel ajal kõige parema ja tublima isamaa  meeste ja riigialamate abil Võitleb. Loodawad mässajad ja riigi wastalised wast sellepeale, et jälle mõnd laskjat ja püssiwägimeest kurjategijat ette saavamad?  Sest kõigist on senni ajani meil ära nähtud, et kõige kurjategude juures see püüdmine põhjuseks oli, segadust teha, riigiwalitsusele raskusi Valmistada, seespidiste seaduste parandamise pealt Valitsuse silma ära hoida ja kõikumata poliitika põhjuS-eesmärgist, mis rahwa elukorra parandamist nõuab, tagasi pidada, peale selle weel mehi ja jõuudu riigiwalitsuse käest ära kiskuda ja inimeste silmi ainult nihilistlaste hullamiste  peal hoida. Niisugune lugu wäsitab isamaa rahwast, teeb neid hoolimatuks ja keelab walitsust tema kõikumatas paranduse töös." Nõnda on tähtja Wene ajalehe sõnad ja need on õiged küll, sest ikka enam ja enam on selgeks saanud, et kõik kurjad teud, miska inimese armastajate Wene riigiwalitsuse waSta sõdidakse, mitte muud ei ole kui riigi ja rahwa elu parandamise ja Wene riigi waenlaste kihutamine, keS noori hullustajaid oma käeriistaks tarwitawad, et riigiwalitsuse tööd takistada. Andku Jumal, et pea kõik need mässamise salajad kihutajad kõige oma tööriistadega oma teenitud palka kätte saawad. Kurjategija, Sankowski ise, keS kindral Tsherewini peale laskis, on üles tunnistanud, et tema oma kurja tegu ühe töise mehe tagaässitamise peale olla teinud. Selle mehe nimi on Melnikow, kes nüüd ka jo luku ja riimide taga oma palka ootab. Kurjast tööst enesest, mis õnneks nurja on läinud, toob „Walitsuse teadaandja"  15. Nowembril järgmist teadust: „13. Nowembril,  arwata kella 2 ajal p. l. tuli riigipolitsei eeskojasse üks noor mees kirjaga, mida ta seesmise ministri abilise Tsherewini kätte tahtis ära anda. Paluja kutsuti kindrali wastawõtmise kambrisse; küsimise  peale, mis asja tall rääkida olla, tõmbas wõeraS rewolwri ja laskis ministri abilise peale, õnneks ei trehwanud pauk kindralit, see tõmbas ise kurjategija käest surmariista ära ja laskis teda kinni wõtta. Kinni wõetud kurjategija tunnistas, et ta üks Grodno kubermangu mõisniku poeg nimega Nikolai SonnowSkij  olla, kes alles mõne päewa eest ühe MorshanSki kodaniku Melnikow'iga Peeterburgisse tulnud. Melnikow  oli MorshanSkis warguse pärast politsei ülewaatamise  all seisnud. SonnowSkij ütlemistest on näha, et Melnikow ettewõetud kurjast teust oli teadnud ja ministri abilise kätte wiidawa kirja oli Hrjutmmd.