Sakala »7 WiljandiS, 24. Rowembnwu päewal tBB4. v»l. aastalt Ilmub igal laupäewal. KUulutuste korpusrida 5 kop. Eesti poole hinnaga. Koimeitdufe adress: ..Sakala" toimendusele WUiandiZ. Wene keeli: Lk peaaulNm „Os>l:aÄa" LK' 'l'6.i.-iiiiii>. „Sakala" aastahL pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60.. Poole aasta hind: Postiga 1 75 kop., postita 1 rubla 50 kop Wee rand aasta tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson': pärijad. --AelTirnift zcr : Tartus : J. TÄlk Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjermusse majas; Tallinnas : Thomas Jakobson'!, Busch'i ja Kluge & Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G. F. Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner; PärnuS: „Endla" Seltsis herra Kuude wiita ja E. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; RakwereS: J. Kuus ' i raamawpõod ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; WdruS: Vielrose-; WalgaS: Rudolf; Paides: Seidelberg ja C. Aerfeldt; PeeterburgiS : K. Leopas, ReueuiS npoeu. Avõ Xs 80 ja N. MattisseN Leseuiü npoen., x üsoaueu. Uvera, MU2. K 28/21. WiljandiS: F. Feldt. Sissekord. Wallawanemad. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Viljandist: Mõõdud; riigimaade müimisest. Pärnust: Uus telegrahw. Pärnu maak.: Kiri Saarde kihelkonnast. Malgast: Looma-kaitse selts. Serbigali: Postijaam. Riiast: Kuberneri kinnitused; ZMpopoliti Platon'i kõne; J. R Rezochi õiendus; Austra; Heimath. Uue Pebalgist: Koolmeistrite  palgast. Uue Swehthowi mõisa jautamine. Liibauist: Kaubandusest.  Peeterburgist: Teated. Soomemaal: Wene keel. Moskwast: Mõisn. marlhall; posti asjust. Odessast: Warga parandamine. Harkowist:  Mõisniku tapmine. Kiiewist: Suurkooli auuliige. Warshawist: Üliöppijate — Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kiris» wastused.  Kuulutused.  Esimese naese testament. VIII. Lembitu imelikud juhtumised. 11. Mõnesugused sönumed. Mõtteterakesed. Wallawanemad. kolme aaSta taga tulewad meie Eesti Valdadele  tähtsamad ajad, mill nad oma waldade ammetnika uueSte walitewad. Ka tänawu oleme jälle nende walitemiste  aegadelle jõuudnud ja arwame sellepärast tarmiliseks, oma südame pealt walijatele mõnda tõsist sõna ära ütelda. Et aga meie sõnad igale ühele koguni meelt mööda olema ei saa, sest et nendega mõndagi wiga piame puudutama, mis meie iscwalitsusesse sisse tekkinud, seepärast arwame ette ennast seega wabandada, et mõistlisemad wallaliikmed ommetegi meiega ühes nõuus olema piaksiwad, sest see wana-sõna „kus wiga näed laita, seal tule ja aita" maksab nüid alles nõndasama, kui enne wanastgi. Kui suur muutus meie Balti kubermangude elanikudele  õndsa Keisri Aleksander 11. Kõigekõrgema käsu läbi 19. Weebruarist 1866 aastast sai, kui meie maa rahwaSte eneste kätte walitsus anti, seda piab juba küll iga mees teadma. Esite ei olnud asi küll kerge, aga ommetegi harjutasiwad uued ammetnikud nii ruttu endid selle uue walitsemise musidega ära, et seda ülemad kohtunikud,  nagu nende ridade kirjutajale üks elatand kihelkonna  kohtunik tõendas, esiti uskudagi ei wõinud. See uuS seadus sai, nagu nimetatud Kõigekõrgemast ukaasist näha, esiotsa paljalt kuue aasta peale proowiks sisse aga et ülemad nii mõnusalt meie isewalitsemise wõimu näha saiwad, seepärast on ta ka kestwaks jäenud. Sellepärast piame iseäranis nüid ka uue wallawanemate walitemistega näitama, et meie oma paremaid mehi ammetitese tõstame, keS seda kõrget ja tähtsat kohut ka täita suudawad. See ei ole kellegi mehe süid, kui tema oma olu mehise kindlust julguse poolest töisest taga on, aga küll on see sus ühele wallale süiks, kui ta juhtumise wiisil just sarnase kätte oma walitsemise ja eestkostmise annab. Paljalt aseme täitjaks ei tohi kedagit selle kõrgema Eesti ammeti peale panna, seega teeksime iseenestele ja oma edasi-jõuudmisele suure tõkke. Iseäranis  kahjulikuks ja kadumise Vääriliseks piame meie seda nähtawust oma walitemistel tembeldama, et sennini sagedaste mitmesuguste põhjuste pärast auusamad ja kainemad mehed endid walla-ammetite eest kõrwale hoidfiwad  ja selleläbi nendele ammetisse-saamist etendasiwad, keS nendeks küllalt ei kõlbanud. Koguni on mõned waa „topsi" abil walitetud, ja kes wõiks särasest mehest nõuuda, et tema oma kübarat kõigel kohal kohe kannab, et tema kõigel kohal walla asemel nõnda kosta mõistab, kuida asi iseenesest nõuab, kuida temast ta saatjatele anu tuleks. Seesugusel oli siis paraku ülewaataja kõhtudega wastameelelist kokkupõrkamist, wahel koguni trahwi kandmist  ja kui seda ka õige wähe ette tuli, siiski kohutas seesugune.juhtumine auusaid mehi selle kodaniku kohuse oma peale wõtmisest weel mitmeh werStad eemamalle ja iga niisugune katsus aga põhjusi leida, millega ammetise walimisest wabaks jäeda. Õnneks on aga see wiga juba wiimastel aastadel palju paranesiud ja Eesti ajalehtede eestkostmisedgi on siin Juba on palju waldasid, kes ka wiZWe oma paremat peremeest  ja wallaliiget ammetise tõsta wõisiwad ja need seda ka wastu wõtawad. Aga iseäranis siia walitemise hea wiisi wahele tükib jälle see Viga sisse, et walitejad sagedaste kõige tasasema loomuga mehi ammetise panemad.  Jsienesest ei ole ju see sugugi halw, kui mees, kellel hulgaga ja mitmel wiisil tegemist, ka kannatliku ja heaste tasase loomuga, on, kellel „pealekargajat" halwa wiisi ei ole. Aga, siin ei wõi meie seda oma arwamist ja oma silmaga äranägemist jällegi mitte ainult omale hoida, waid piame ütlema, et meie wallawanematel on nii mitmekesiste takistustega Võidelda, et nende ammetites  mehed piawad olema, kes eluraskustele mõistawad wastu astu. Seaduslisel teel walla rahwast juhatada, kus tarwis nende eest lätsi astu, seda wõib ainult mees ja seda piawad meie walitetud mehed wõima, muidu ei ole asi, kuidas ta olema piaks. Kolm aastat käiwad kehwal wiisil kõige kohmetuma mehekesega küll ka ringi ära, aga neid asju ei wõta saad kolmed wasta, mis tema läbi paremaks ei saanud. Siia sähwab ehk mõni lugeja wahele: mis wõiwad nemad ka meie elus teha, mis parandada, ega ommeti seaduse tegemine nende käeS ei ole? Õige küll, wiimane asi ei ole meie oma hooleks, selleks on töised kohad, aga meie oma elujärge  parandada ja korralikumaks teha, seda piab ju iga mees ise wõima, inimene wõib iseenesest head ja piab paremat püidma ja nõnda kuidas iga mees ise oma õnnesepp on, nõnda on ka iga wallawanem õiguse pärast oma walla õnne sepp, mehisel meelel ainus ja kõige esimesel joonel walla elukorra paremusele tõstja ja wahel, nagu ees tähendasime, ka walla elu ja edenemise leigeks ja paraku päris tuimaks jätja. Wallawanem on kui peegel, kelle läbi walla peale waadatakse, tema on kui saadik, kodus ja wäljas walla eest kostma, tema muretseb walla hea ja wagusa käekäigu eest ja wõib selleks tähtsal ja mitmel wiisil tegew olla, nagu seda maa-wallaseaduses ettekirjutatakse. Siin ei wõi ka seda mitte ütlemata ja meele tuletamata jätta, et iga uus wallawanem heaste ja hoolega seda meie isewalitsuse seadust läbi uurima piab ja neid õigusi siis ka pruukigu, mis temale ammetiga  osaks saab. Kõiksugused käsud istenesest ei ole inimese  õndsaks tegijad, waid hea käskude täitmised toomad  elu. Meie jäeme ikka ja jällegi selle juure, et kõigist takistustest hoolimata ikka õige mees ammetit piab wastu wõtma, keda seks walitetakse. Kõrwale hoidmisega ei ole meie kurjas maailmas meel kedagi kättesaadud, maid mehe töö tueb takistusi kõrwale. Iseäranis praegu, kus iga.elujakk edenemise poole rühib, ei pia ka meie mõistlisemad wallamehed pealt waatama, piawad ise ligi lükkama ja „ kuidas sa lükad, nõnda ta läheb." Waata sa peremeest, maata sulast, maata ümardajat, waata wabadikku, iga üks tahab ühele poole ja see üks pool on: edasi. Sellepärast wallawanem,  kas sa nüid wanaste ammetise jäid ehk uueste said, katsu neile näidata, katsu neid jõuudu mööda juhatada,  kuidas kõige kergemine ja paremine selle „edasi" poole saame. Kanna hoolt wallawanem, et sinu maldas wõimalikud need mõru-wee imejad ära wõõruksiwad, sest kulla weli, kõrtsid on meie kõige Ligemad wihamehed. Kelle süda seda oma wallamanulistele awaldada ei kanna, kelle wallawanema meri mõruda wedelikule kas meelega ehk kogemata armastusest punetab, selle wallale ütleme meie, et kellegiga waenlust ega wiha ei sünniks, siin tasakesti kõrwa sisse: ära walite seda meest enam! Kes ise ei taha korkidest eemal olla, kuida wõib see siis meel tõisi eemal hoida. Sinna ei wõi midagi parata, mida warem seda parem, seesugust meest ei wõi enam töist ega kolmat korda walida. Aga astugu iga meeS selle mehe ette, tõstetagu seda mammaks, keS peale oma mõistlise ja auusa oleku, ka kõrtsi saksa sula sõber ei ole. Tema piab töötama ja rahwa õiglase ja käsulise walitsemisega waewa nägema ja rahwast selle edasi poole juhatama. Et seesugune mees siis muidugi ka meie sõber on, seepärast wõib meiegi pärast lugeja ka teada saada, kus kohta meie temaga rahwast kõige enam oma elujärje edendamiseks ja parandamiseks juhatame. Meie juhatame igat meest, keS maailma elu edendusest midagi maitsta ja osa tahab, olgu ta noor wõi mana, seda juhatame oma Eesti ajalehtede lugemisele ja kellel wõimalik  ka koguni seltsidesse. Ka need tähtsad rahwa elu tundemärgid piawad tuetatud, elustatud ja edendatud saama, muidu on muil raske näha, mis meie Eestlased õiete tegewad, mis ja kui kaugel nad õige on ja kust nende pastlad neid pigistawad ehk miisud wiltu lähemad.  Sellepärast kümnest küllest wõib tubli wallawanem  oma malda edendada ja awitada, ja waadaku iga mees nüid walitemisel selle ette, et ka tõeste mehed jälle nende kõrgemate Eesti ammetite mütside alla saamad. Armuline unustamata õnnis Keiser Aleksander !l. kinkis meile isewalitsuse nende mitmekesiste õigustega, tõstis meie rahwa ammetmehed selle auu sisse, et neile hoolsa kohuse täitmisehinnaks auu-rahad (medalid) määras, millega meid töiste kõrge kroonu ammetmeeste seisustega ühe-õiguseliseks tõsteti, ja mis meie Eesti ja Läti rahwaste suureks auukS ja tähtsaks edenduse täheks paljugi meie endistest lvallawanematest oma wäsimata hoolekandmisega ära on teeninud. Praegune walitseja Keisri Härra kutsus koguni rahwa saadikuteks wallawanemaid oma püha kroonimise pühaks, mis meile alati isaliku walitseja  sõrme näituseks jäegu, et iga rahwast tema ärawalitsetud  meestest näha ja tunda wõib. Sellepärast walijad wallad, ärgu olgu kedagi erakasulist ehk üksik-