ja põlle. Kõige nägusamaid riideid leiame Kihelkonnas, Kärdlas ja Mustjalas, aga Saaremaa wilja-ailas  Karjal,  Pöidel ju Waljalal on .emased" ja neiud kõik küürakad. Kaks paksu wolti ulatawad seljast pea kuklasse ja see teeb neid näutnmaks. .Emaste!" on juuksed kõrwust  saadik järsuks leigatud. Riided on kõik musta karwalised.  Elukombed on ühtlased, haridust on wähe, Vaimuelu  on igapidi lapse-kingas. Wiljasaak on osalt rohke, kuida taewas õnnistab; ahjukütust on wähe. Kui Sõrulane  ööseks särgi pea alla paneb, et magades asjata ei kulu, siis peab Pöidelane talwe aeal kuue ja kasukaga, täideS mundres, magama, et aga Laupääwal ahju kütta wõiks, kus leiba tehakse, ja sits on Pühapääwa homikul kõik pere ilma «viinata joobnud. Pöidest oleme läbi käinud, ei ole suuremat looduse ilu leidnud, mis minvima sunniks ja Weike-wäin on ka juba eeS; astume aga uisku ja sõidame kolm wersta üle wee, Muhumaale. Jälle lage ja paljas, aga wili kaSwab kauniste ja on tuumakas. Kirik muõta puu-katusega ja torniga on kesket Muhu saart ja paistab igale poole. Muhulaste elumajad on heas ja jõukas kordas; Muhulane  ise on ka puhas mees, ikka lumi-walged püksid ja sukad, riided kõik ühte moodi .isastel" ja .emastel", kuid Viimased on aga püksata. Muhulane on terawa, ergu maimuga, kui ka mitte just kõrgest koolitatud. Kalapüük  merel, ka talwe aeal, on tema suurem töö ja rõõm; külma ega palawat tema ei karda; Rootsi purjetab tema wahete wahel kui juhtub, ja käib siis ka mööda suure maa randa .tahkusi" müütamas, miS aga wee sees ära sulamad ja mida just sellepärast ostetakse. Muhumaaga oleme meie oma Saarema reifu lõpetanud  ja purjetame sealt kümme wersta üle Suure-wäina, Wtrtsu jaama, ja puhkame seal reisusi wälja. Weel pean nimetama, kuida juba ülemal tähendasin, et umbes ükõ kolmandik Saaremaa rahwast Greeka-Katholiigi uSku, ehk kuida nemad ise seda nimetawad .Wened" on. —ks. Omalt maalt. Tallinnast. Eestimaa Viljapõldude ja heinamaate kaSwu üle tulewad selle kuu 8. pääwast järgmised amet. likud sõnumid: Talwe wili, mis juba loonud, oli wiimasel aeal walju tuulede ja wilu, kuiwa ilma läbi palju kannatanud, ei seisnud aga läbistikku mitte wiletsast, üksi Läänemaal oliwad tuuled Lehekuu 29. ja 30. pääwal  paiguti rukki kõrred katki murdnud. Suwiwilja külwid, mis sandi kewade pärast wiiwifiwad, saiwad ka pikka põua läbi omas kosumises takistatud. Niisamati on rohu kaswamine wiimasel aeal seisma ja iseäranis on härjapea nõdraks jäänud. Wäljarändajate hädast hakkawad juba igalt poolelt kurwad hääled kostma. Nenda kirjutab .Peterburgi  Herold": .Üht kurwa pilti näitawad nüüd Suhhumist  tagasi tulewad Eestlased. Selle kuu 11. pääwal nägime meie Nikolai-raudteel 4 perekonda, kõigist 20 hinge,  Rakwere maakonnast, kes nüüd, kui kõik oma wara ära kulutanud oliwad, petetud lootusega kodumaale tagasi lähewad. Need räägiwad, et nemad küll maakuulajaid ette saatnud, kes neile seal knllamägesi ette kujuõtanud, aga eeS leidnud ei ole nemad seal ühtigi, kui kehwa, wäga raskest haritawat maad. Neljakümnest perekonnast, kellega nemad ühes senna läinud, on nemad ainsad, kellel tagasitulemiseks weel jõudu olnud. Palju oliwad juba lühikese aeaga pahas ja harjumata kliimas ara surnud. Külma ja palawa heitliku järjega harjumata, ei ole nemad omale kohalist riideid muretseda teadnud ja on sellepärast pea külmtõbesse langenud. Elutarwituste kõrge hinna pärast ja kui umbkeeltfcd wõerad sagedast petetud, olnud nemad pea kõigist omast ilma ja pidanud armuandeid paluma. Tagasitulijad käisiwad Sewastopoli, Kharkowi, Moskwa ja Tosna kaudu ja katsusiwad teel tööd leida, mis aga enamist  leida et olnud ehk ainult wäga madala hinna eest, 30 kopikat pääwaS, millega omale ja perekonnale ka ainult  toitu muretseda mitte wõimalik ei olnud. Nende kaebtused  lõppesiwad ikka: .Suhhum kõlbab ainult suremiseks". ,Rakwere Teadaandja" kirjutab: .Nowoje OboSrenjes"  on see Kirw pettus üles pandud, mida see suur hulk Eesti wäljarändajaid Stawropoli kubermangus leidis, keS seal tõutatud maad leida lootis, kuS piima ja mett jookseb.  Ühest 630 hinge suurest salgust tuliwad mõned kui saadikud Kubernöri juure ja palusiwad neile seda maad kätte näidata lasta, mis nende jäuks määratud olla. Kubernör  pidi neile wastuseks andma, et seal kubermangus ega ümberkaudsetes maakondades tühja maad ci ole, mis asujatele kõlwuline oleks. Siiski läksiwad wäljarändajad edafi ja Lehekuu 2. pääwal sai Stawropoli Kubernõr Woroneshi Shandarmi-walitsuse poolt telegrammi, et Koslowi  raudtee-jaamaS 630 wäljarändajat rongist pidiwad maha jäätud saama, keõ Stawropoli kubermangu minna tahtstwad, kellel aga tarwilist sõiduraha, 1,447 rubla, maksa ei olnud. Näha on, ütleb .Nowoje OboSrenje", et need õnnetumad Eestlased arwasiwad Stawropoli Kubernõr  saaks ka nende sõiduraha raudteel ära maksma." Kirikuõpetaja L. Hesse, Ust-Kulalinkast Saratowi kubermangust, kirjutab .Olewikule", 16. Lehekuu pääwast : .Ühe kurwastawa pildi Eestlaste elust saadan mina Wolga jõe kaldalt oma armsatele suguwendadele. Saratowi linna wõeraste-maja .Demuth" hoowi peal nägin mina 8. Lehekuu pääwal terme kogu wõeraid ja ometigi nii tuttawaid inimest. Siin, kus ainult Saksa ja Wene keelt kuulda saab, kõlas korraga EeSti keele hääl! Jmestates «vastast mina neid mehi ja naest ja lapst neid oli 30 perekonda ja pärisin järel, kust nemad tulewad, kuhu nemad lähewad. JmestateS kuulflwad nemad minu suust EeSti keelt. Wöta kuulda, auustatnd .Olewiku"  toimetus, ja wõta kuulda, armas Eesti rahwaS, nende kaebamist! See nende kaebtuse hääl olgu õpetuseks ja manitsuseks neile, kes kergel meelel ja kergel sammul isamaale selga põörda tahawaö. Tallinna maalt, Rakwere  poolt ja Suure-Jaani kihelkonnast olla nemad päritud,  nii umbes jutustastwad nemad, mehed õhkades, naesed  pisarad filmis. Waene elu kodumaal olla neid rändamise teele wiinud. Üks herra Roman Romanowitsh von Michler, keS Eestimaa Kubernöri juures ametis olnud.  olla neile abikS olnud, olla neile maad lubanud, kirjafid ülematele kohtutele kirjutanud ja neid seia toonud. Mõnedele olla fiiS naefed, mõnedele mehed koju jäänud, sest 50 perekonda tulla weel järele. Minu küsimise peale, kaS nemad fiis midagi wäljarändajate halwast käekäigust kuulda et ole saanud, kosteti, nemad ei olla aealehta lugenud,  ei tunda Olewikku ega Dr. WeSket! Mees, kes neid seia juhatanud, herra Roman Romanowitsh von Michler, olla igaühe käest 10 rubla pärinud, pärast jälle raha nõudnud ja saanud, tema olla weel wiimakS ühe waese käest 7 rubla laenanud ja ei anda seda mitte tagasi. Neil ei olla enam usaldust selle nõuuandja peale, keS aega wiiwitada  ja neile selget otsust ei anda. Nüüd praegu olla nemad SaratowiS ühe EeSti koolmeistriga tuttawaks saanud  ja tahta ennemini tema nõuu järel käia. Et selgemat otsust saada, otsisin mina nimetatud herra von Michleri üles. Tema oli üheõ sellesama wõeraStemaja kõrwaliseS hoones korteris. Tema on pakS meeS muõta habemega. Küsimise peale, mis nõuu temal olla nende inimestega hakkaS tema laialt ja pitkalt seletust tegema maast ja põldudest,  luges minule pitkad Wenekeeli kirjad ette, mille sisu minule mitte arusaadaw ei olnud, lubaS Kubernöriga kõneleda, sest temal olla need inimesed südame peal ja tema tahta neid õnnelikuks teha. Nemad olla ka tänine tema sõna kuulda wõtnud, aga Viimastel pääwadel olla nemad tema wasta mässama hakkanud ühe noore koolmeistri  nõuu ja kihutamise peale, keS Liflänka asutuses koolmeister olla ja nendega siin SaratowiS kokku saanud. Küsimise peale, kuida need waesed inimesed fiin elada saada ilma kookideta ja kirikuta, oli temal waõtuS malmis:  .See maa, mis mina neile anda tahan, on nii hea, et nemad pea rikkaks saamad". Pitka seletuse järel näitas minul see afl niisama segane olema nagu ennegi ja minu wiimane sõna selle herra von Michleri waSta oli: .Teie südametunnistus saab selle eest waStama, kui Teie need inimesed hukka saadate I" Wäljarändajatele audfin mina nõuu, et nemad ühte kokku jääkfiwad, ja mitte üksteisest ei lahkuks, nagu nende eestwedaja seda soowis, keS mõned perekonnad seia, teised senna Wene mõisnikkude juure teenistusele  wiia püüab. Kõige parem oleks küll, kui nemad teiste Eestlaste juure lähekstwad, sest seal wõikfiwad suguwennad  sõna ja teuga abiks olla, seal on ka juba koolt ja kiriku eluga hakatust tehtud ja loota on, et fiin kord parem rahwuslik wili kaõwama saab, kui senni aeani on külwatud. Liflänka küla on 150 werSta minust kaugel, teisel pool Wolga jõge ja weel ei ole minul wõimalik olnud suguwendi waatamaS käia. Õpetaja Sprekelsen käib nende juures jutlust tegemaõ, kui ka mitte sagedaste. Seal saab weel palju tööd ja waewa olema, enne kui EeSti küla õisi ja head wilja kanda jõuab. Eesti koolmeister,  keda mina SaratowiS nägin ja keS v. Michleri jutu järel wäljarändajaid olla üles kihutanud ja mässamisele  ajanud, on weel wäga noor meeõ. Mina ei tea mitte, kui palju tema kooli põllul tööd teeb, aga kurb ja hale oli minu meel, kui mina seda koolmeistrid oma silmadega  Propst Kosõmanni majaS, kuhn mina neid olin nõuu küsima saatnud, ühe teise mehega nägin ja kuS Propst neile pidi seletama, et nemad õpetaja juure et tohtida  purjus peaga tulla. Kuida saab lugu Liflänkas olema!  Teisel pääwal nägin mina kakS Eesti meest raudtee wakshalli peal nemad ootafiwad oma aSju. Nemad waesed wõiwad ehk weel mõni nädal fiin ootada, enne kui asjad järele tulewad. Kurwal meelel jätsin mina Saratowi  linna Jumalaga, kus minule rändajate lugu armsat isamaad oma rõõmuga ja kurbtusega nii elawalt meele tuletas. MiS neist saanud, ei tea mina mitte, loodan aga, et wõeraStemaja pidaja Reinwaldt, Saaremaalt päritud,  keS Eestikeelt oskab, neile ei saa mitte oma nõuu ja abi keelama". Niipalju on tänine meie wäljarändajatest kuulda. Karta on wäga, et pea weel knrwemad jfõnumid ilmuwad. Et nendest keegi aealehta lugenud ei ole, seda ei usu meie mitte, rohkem arwame meie, et nemad seda ei uskunud, kui midagi lugefiwad ehk kuulflwad, mis nende üleskihutatud  Väljarändamise-tuju heaks ei kiitnud. See on siis «viimases otsas see õnn, mille otsimiseks mõni päriskoha  peremees oma koha, teised kõik omad asjad pool muidu ära müüsiwad Aa saadud Viletsa hinna heategijatele"  andsiwad ehk teel kulutasiwad. Pühapääwal, selle kuu 9. pääwal sõitis woorimeeS  113 Maakeri-uulitsaS Juut Reinholdi 6»/, aastase  poja maha, kus juures «vaene laps nii kangest haawatud  sai, et tema poole tunni pärast ära suri. Hooletu woorimeeS sai Politseis kinni pandud. Selle kuu 10. pääwa õhtal leiti sadama wee sees ühe tundmata mehe surnukeha, mis juba täieste pehastama läinud oli. Wiimasel nädalil on Tallinnas ükS koer ja üks lehm hullutöbesse  langenud. Selle kuu 6. ja 7. pääwa wahesel öösel on Kompassi-uulitsal, majaS 223, Juhan Wironi  kommodist 1800 rubla ära warastatud. Waras oli hoowift läbi labtise akna sisse läinud ja kommodi lahti munkinud. Õõsel, selle kuu 8. ja 9. pääwa wahel on Mustjõel (Schwarzenbeck), maja 384 keldrist mitmesuguseid  toidu-asju, õlut ja wiina, umbes 100 rubla eest ära waraõtatud. Margad on keldre wäljaspoolise ukse kaks lukku ja keldre sees kuue ukse kramplukud kahli lõhkunud.  Muist wargust sai selle kuu 10. pääwa homikul lähedas metsas, põesa all leitud. Selle kuu 12. pääwal sai Ohokatku wallast päritud endine wang Karl A. kinni wõetud, keda üheks tegijaks peetakse. Temaga ühes sai ka Mäeküla wallast päritud Juhan K. kinni wõetud, kellel juba enne sagedast kohtutega tegemist olnud ja keda üheks nende meeste seltfilaseks peetakse, kes Kadrinthalis oma paha ametit taltttafiwad. öösel, selle kuu 10. ja 11. pääwa wahel on Polli waldaS taluperemees Juhan Kiila lukuta laudast üks hobune riistadega ja wankrega ära waraõtatud. Et aga hobune warga meele järel ei olnud, fiiS on tema teda 2 werSta eemal lahti lasknud ja wankre ja riistad ühte küüni peitnud, kuna hobune koju läks. Järgmisel öösel on wist seesama waras sellesama walla Uuesauna Mardi hobuse warastanud, mis 85 rubla wäärt on, tuntud küünis rakendanud ja edafi sõitnud, kuida jälgedest  näha. Luiste mees Karl H. on selle toimetamise kahtluse alla langenud ja kinni pandud. Ilmad on selle nädali hakatuseni ikka weel põuased olnud. Laupääwal läkS ilm pärast lõunat pilwesfe, aga loodetud wihm jäi tulemata ja pilwed lahkusiwad jälle ära. Tallinna põllutöö näitus, miS selle kuu 22. pääwal algab ja neli pääwa keStab, näib õige elamaks  minema. Ka Liiwimaa ja Soomemaa saamad sellest osa wõtma ja koguni wõeralt maalt on näitusele toodawaid  asju üles antud. Juba wiimasel nädalil oliwad 270 karilooma ja 75 kallist hobust üleS antud; peale selle hulk lammaid, sigu, sulgloomi ja koeri. Kaks piimatallitust,  Sakust ja Stockholmist, saamad auru- ja centrifugalmashtnatega  tööl olema ja hulk kõiksugust põllutöö ja wiljapeksu mashinaid on üles antud. Waatajad saamad wist rohkest õpetust ja äratust leidma. Hiiomaalt kirjutakse meile: .Teie lehe 21 sees seisab ükS tiri Hiiomaa rahwa-elust, mida keegi kirjasaatja .GoloS Moskwõile" saatnud on. Igaüks, kes seesugust teutust ja laimdusi meie kohta lueb, peab muidugi mõtlema,  et Hiiosaarel tänine päris paganad elanud on, keda nüüd wast .Õigeusu Misstonärid" õpetama ja walguStama  tulnud, kuna teiste E.sti wendadele juba mitme saea aaõta eest Ristiusk sai kuulutatud ja nendest wastw wõetud.  Et see nenda ei ole, sellest ei maksa kirjutada, seda peaks küll ka .GoloS Moskwöi" kirjasaatja isegi teadma, kui temal natuke sellest kannatusest Ristiusu teiste kirikute waSta oleks, mida üks eelkäija ja estmeeS mõne aasta eest meile õpetada tahtis, kuna meie oma teades weel iialgi selle kannatuse waSta ekfinud ei ole. Mõned teised tükid ja tükikesed selles kirjaS päriwad aga nii kibedast õiendust, et mina seda fiin natuke anda tarwilisekõ arwan. EfitekS ütleb kirjasaatja: .Hiiomaa saarel wõtab üm.berwõidmise  liikumine ikka rohkem maad. Nagu suurel .maal, nenda käifiwad sellel liikumisel ka siin erausulaste .ja BaptistlaSte tallitused eel. Pärast usulikku ülewai.muStust  ja igawiist segadust hakkas rahwas rahulisemaks .jääma ja mõistlikumad ja rohkem edenenud mehed pank.wad  Õigeusule põhjust". Seda usulikku ülewaimustust, erausulaste ja BaptistlaSte  tallitust ei olnud aga mitte üle kõige saare, waid ainult saare põhjapoolises randaS, Pühalepa kihelkonda?, kuna lõunepool saare peal, EmaSte kihelkondas, esimesed mehed ennast Wene uSku salwida laskfiwad; fiis Roige jä kõige wiimaks Pühalepa kihelkondas. Edast kirjutab .GoloS Moskwö!" kirjasaatja: .Õige.usu  esimene töö oli saarlastele külakoolist asutada, kes .tooruse pimeduses ja ebauskus ägafiwad". Sellega on jo selgeõte ütelnud, et Hiiosaarel enne