 Hofrath von Flotow, ja Selburgi KreiSfiSkal Gramjau  liiked on; GoldiuingiS Goldingi ja Talfent maakonna  jänkS, Goldingi Hauptmanni, Barou Klopmanni juhatusel,  kus Goldingi Peahauptmannkohtn Assessor ja Taljeni  Hauptmanni asemik Baron Heyktng, Goldingi Vogteikohtu-wanem  Peterson ja Goldingi Kreisstskal Baron Kleist liiked on; Miitawi linna ja Dobleni maakonna jäutS, Dobleni Hauptmanni, Baron Medemi juhatusel, kus Dobleni Hauptmannkohtu Assessor Baron Lieven, Miitawi Politsei Assessor Folkmann ja Dobleni KreiSfiSkal  Jankewitsh liiked on; Tukkumi linna ja Tukkumi maakonna jäuks, Tukkumi Hauptmanni, Baron Offenbergi juhatusel, kus Tukkumi Hauptmannkohtu Assessor Baron Lüdingshausen-Wolff, Tukkumi Bürgermeister Hick, Linnasekretär  Zander ja K.ciSsiskal Sadowski liiked on. Kõik kohatised kohtud, mõisawalitsnsed ja wallawalitsused saawad  sellega käsku, kõiki algatud järelkuulamist hobusewarguSte  asjus, nende minust seatud kommisstonide kätte anda, kõiki ülesandeid, teatust ja käskusi ilma wiiwimata, kuS tarwis, telegrafi ehk kiirkäskude läbi nendesse kommisflonideSse  saata, ülepea nendele igapidi ja kõigest nöuust ja jõuust mõjuwalt abiks olla. Kui hobusewargusi ehk salgamist neis kohtades ette tulnud on, mis nende kommisstonide  ametkondade ligidal seisawad, siis wõiwad nemad oma tegewust ka nende kohtade peale Kuuramaa kubermangus  nihutada, mis mitte nende ametkonna piiretes ei ole. Uhes saadan mina ka kõige linna-, maa-, koguduste-,  mõisa- ja asutuste-Politseidele nende inimeste nimekirja.  keS juba hobusewarguse ehk salgamise pärast nuhtluse  all seisnud ehk kahtluse alla jäätud on, kui ka nende nimekirja, keS küll kohtute poolest nuheldud ei ole, keda aga awalik hääl fiiSkt kui harjunud hobusewargaid ehk salgajaid nimetab. Minna annan kõige Politsei ülematele  käõku, nende inimeste üle walwata ja minule nimekirjade  täieldamiseks tarwilifi teatust seda mööda saata, kuida neid koguda wõimalik on. Nende kõrtsipidajatele, keS kahtluse all seisawad, et nemad pahategijatele abiks olnud, ei pea Hauptmannkohtud ja Linnapolitseid edaspidi mitte neid tunnistusi andma, mis aktsiisi-patentide wõtmisekS  seadust mööda tarwis on, kus juures seda keelamist kõige teiste Polttseikohtutele kubermangus teada anda on. Need koguduse'ametnikud, keõ hobusewargate ja salgajate leidmise, tagaajamise ja kinniwõtmise juureS iseäranis hoolsad on, on auupalga saamiseks minule üleõ anda. ÜheS aStun mina ka Liiwimaa, Kowno ja WitebSki Kubernöridega  ühendusesse. Politsei ülemate ühemeelisekS hobusewargate ja salgajate tagaajamiseks ja leidmiseks. See minu kuulutus, miS iseäranis trükitud ja saadetud saab, on niikaua kui need Järelkuulamise-kommtsfionid ametis seisawad, köikeiS LiunapolitseideS, koguduste wa- UtsuSteS ja kohtutes, niisamati ka kõrtsides uähtawal paigal  üleS panna." Miitawi SchlosfiS, 10. Aprilil 1885. .Geheimerath Paul von Lilienfeld, Kuuramaa Kubernör." Kui see käsk, kuida juba tähendatud, esiteks ainult ka Kuuramaa kubermangu kohta mõjub, sits wöikstwad ikka ka juba Eeestimaa ja Liiwimaa wallawalitsused sellest mõnda õpetust wõtta. Nimelt wöikstwad wallawalitsused, esiteks oma tarwituseks, nende inimeste nimekirjast walmiStada,  keS hobusewargusd ehk selle pahateu salgamise ja warjamise pärast kohtu all seisnud ehk kes awalrkkn häält mööda seesuguse asja poolest kahtluse all seisawad. Paraku on meie ligemal kodumaal üks wäga suur jagu meie kubermangu ülema walitseja töö ja tähelepanemise jõuust nendest mitmesugustest liikumistest ära tarwitatud saanud, miS rahwast ilma asjata wintsutawad, ,a sellepärast  ei ole palju wallalist aega jäänud neid asju mõ,u-walt  tähele panna, mis tõeSte rahwa elu-lahkuse kulge puuduwad. Meile tuleb nüüd uus Kubernör warske zõuga; ehk wõib meie EeStimaa kubermangu uus walitseja siis ka wallalist aega leida, rahwa igapääwaseid elutarwitusi  terasemalt tähele panna ja nende eest hool kanda. Ehk tuleb wahest ka meie kodumaale üks mi tähtjas ja Jumala abiga ka mõjuw seadus, siis olekfiwad  alamad walitsused juba ette walmiStatud, ülemat walilsust selles tarvilises tallitusek tuetama. Selle juureS tuleb meile meele, kuida ka meie, EeSti aealehtede toimetused, omalt poolelt selle asja juures natuke abikS olla wõiksime: Wäga oleks soowida. et iga warastatud hobuse tundemärgid igaS Eesti lehes kuulutatud saakstwad. Et aga need, kellele kurjategijad muidugi juba suurt kahju teaiwad, weel iga Eesti lehele kuulutuse hinda maksakstwad,  seda ei wõi pärida. Kas ei oleks aga wõimalik, et kõik Eesti lehed hobusewarguse kuulutusi, milles warastatud  hobuSte tundemärgid üleS antud on, ilma hinnata üleS wötakfiwao. kui need juba ühe lehe seeS seisawad ? Sedawiifi maksaks igaüks, kellele hobusewargad kahju teaiwad, ainult ühe lehele, mis temal just kergemmi käepärast  õn, ja see kuulutus käikS läbi kõige EeSti lehtede. Meie omalt poolelt oleme selleks walmiS, kui ka teised lehed kunlutawad, et nemad seda omaks kohuseks teha tahawad. Eh? saakstwad fiiS ka Baltimaa Saksakeeli lehed ennast selleks meiega ja meie nendega ühendama. Ka nende poolest soowiksime meie selleS asjas häält kuulda. PanteniuS'e jutustus »Die vow mida ,Olewik" juba tülkima ja ilmutama hakkanud on, kipub Eesti aeakirjanduses tüli tegema. Kuida meie juba enne kirjutasime, oli meile ustatawalt poolt räägitud, et mil" seda ilma selle jutustuse waimlitu isa ja omaniku lubata teeb. Sel aeal oli see weel algamata,  selle lehe maiu? oli aga nii suur, et wõeras jutustus,  nime all ,Kellese derrased", ometigi pea pärast seda ilmuma hakkas. Nüüd kuulutab .Kündja" toimetaja oma lehe 17 sees, et Pantenius temale seda luba annud, et tema siis ta Wene riigi piiretes selle luba ainus omanik  on, tähendatud jutustust EeSti keeleS ilmutada, ja et tema seda .Olewikule" ära keelanud. Pantenius ise kuulutab  Riia Saksakeeli leheS .Leitung für Stadt und Laud", et ,Olewiku" toimetaja tagajärel tema käest luba palunud, tema seda aga mitte annud ei ole, sest kõige tema sõbrade tunnistust mööda olla .Olewik" omaks iseäraliseks eesmärgiks  teinud, lahutust Vallimaa EeSti sugust ja Saksa sugust kodanikkude wahel sigitada, kuna tema, Pantenius, meie kodumaa õnne ikka Sakslaste, Lätlaste ja Eestlaste ühendatud käikus otsinud olla ja weel otsida. .Kündjale" olla tema seda tülkimist ja ilmutamist lubanud, sest selle lehe toimetaja olla temale kinnitanud, et ka tema seda ühendust soow.da ja jõudu mööda kosutada. .Olewika" wiimases nnmres ei ole ka mitte enam selle jutuStuse järge. Selle wasta ähwardab .Olewik" aga selle jutustuse  üle pitka .kriitikalist läbirääkimist" tuua, miS seaduslikult  lubatud olla, ja jutuStuse .ilusamaid kohtasi" .tarwilisel pikkusel" juure lisada, f. o. seadusele ja Panteniusele natuke näpsu lüia. AuuS ei ole see tegu küll just mitte, aga eks ta ole .tark". Suure isuga ootame meie seda .kriitikalist läbirääkimist". Meie omalt poolelt ei saa aru, miS himu nii mitmeid kihutab, just seda jutustust Eesti keelesse tülkima ja ilmutama.  See räägib meie kodumaa kõige segasemast aeast, kuS Mõegarittrete selts omast endisest eesmärgist langenud ja lagunemas oli, ja see jutustus ise on pooliti aealoulik,  pooliti luuleslik, kuida Pantenius ise seda ka selge sõnaga .luuletuseks" nimetab. Ilma kahjuta wõiwad üht seesugust, meie kodumaa aealon peale põhjustatud poolluuletust  ainult need lugeda, kellel meie kodumaa aealugu nii tuttaw on, et nemad aealugu ja luuletust selleS jutustuses  kergest üksteisest lahutada suudawad, keS peale selle teadwad, et iga inimene nisamati oma aea ja oma seisuse, kui oma maa ja linna kodanik on, et seda siis ka ühel aeal üsna looduslikuks, õigeks, heaks ja kohuseks peetakse, mis teisel aeal hirmsaks peetud saab. Meie arwame, et .Olewiku" ega .Kündja" lugejate keSkiS just wäga palju seesugust aealou tundjaid ei ole ja et palju suurem jägu seda aealou-luuletuse jutustust stiS ka ainult oma rahulise meele ja elurõõmu kulu peale lugema saab. Ootame, kumu .Olewiku" .kriitika" walmiS on, ehk lisame siis ka omalt poolelt mõnda juure. EeStimaa uuõ Kubernör, Wirkl Staatsrath Würst ShahhowSkoi, on Jürikuu 24. pääwal KeiSri Majestätt  jutule wõetud. WitebSki Kubermangu-maamõetja abiline, Hofrath Sobolew on EeStimaa KubermangumaamõetjakS  nimetatud. Tallinna kodanik Nikolai Marschütz  on Kõigekõrgemalt Auukodaniku-seisuse fiSfe tõStetud. Wiimasel aeal on Wene riikiS palju järeltehwd 25 rublaseid paberrahast käima pandud, mis nii heaSte tehtud on, et sagedast ka Riigibanki ametnikud neid ära ei tunne. Kuida järelkuulamiste mõnul leitud, on need paberid Londonis tehtud ja sealt Venemaale toimetatud. Neid olla umbeS million rubla eest Wenemaale saadetud.  Tallinna Lin na s a a di ku t e kogus, selle kuu 1. pääwal, seisis pääwakorral ja sai seletatud: 1) Linna-ameti ettepanek, aruande ettepanemist wiimase aasta fissetulemiste ja wäljaminemlste üle, selle aasta 5. Jaanikuu pääwa peale määrata. <Sai wasta wõetud. 2) Terwife-hoidmise-kommiSsioni liigete walimine 11. linnajäu kohta, sai teiseks korraks jäätud, et nende inimestega  enne nõuu pidada wõiks, kes seda ametit oma peale wõtta tahawad. 3) Eestimaa Pimedate-kooli nõuukogu oli üht linnaplatsi  Tõnismäel omale Palunud, mis 362 ruutsülda suur on, et seal selle asutuse hooneid ehitada wõiks. Linnaameti  ettepanekut ja pitkemat nsuupidamist mööda sai seda selle kaubaga lubatud, et Pimetate-kooli walitsus selle eest aastas I kopik ruutsiilla pealt kruntraha maksab; täheks et see plats linna oma on. Ka sai seatud, et see platsi peale ainult ki,oimajast, üleüldist ehituse-korra järel, ehitada  luba on, ja et Pimedate-kooli poolest aid selle platsi ümber tehtud ja üleS peetud saab. . . , . 4) Slaawi Heategewa Seltsi poolt oli kirjalikult ette pandud, kas mitte KyrilluS-Methodiufe püha mälestuseks mõned uuemad linna koolid nende Slawi ApostM nime peale ei wõiks nimetatud, nendes koolides nende pühade pildid ülespandud ja see püha igal aaStal peetud saada. Kooli-kollegiumi poolest oli selle peale tähendatud, et Tallinna  koolilaste keskis rohkem Greeka-Katholiigi usulisi ei ole, kui 3'/, protsenti ja et sellel nõudmisel siis ka siin tarwiline põhjus puudub. Nõuukõ sai wõetud, seda pärimist  täitmata jätta. 5) Kubernöri poolest oli kiri tulnud, et herrad H. Schmidt ja Th. Hofrichter, keda wiimasel koosolekul Maksude-kommissioni liigeteks waliti, mitte selleS ametis kinnitatud saada ei wõi, sest et nemad wõeramaa alamad on. Nende asemele saiwad kaupmehed Ed. Johannson  ja Hugo Brosse walitud. 6) Töõregede laiuse üle sai nõnuks wõetud: 1) Linna sees ei tohi mingisugused weu- ega tööreed pruugitud saada, mis ühegil kohal laiemad on, kui 6 jalga. 2) Linna sees pruugitawate tööregede tiiwad ei tohi mõlemilt poolt rohkem kui I°/« jalga talbadest eemal, ulatada. Tagumine puu tiiwade wahel ei tohi mitte koolutatud olla waid peab sirge olema. Tiiwad ei tohi mitte peale 9 tolli ree taldade alusest kõrgemal olla. 3) Kes selle kohalise seaduse waSta teemad, need langemad  trahwi alla. 4) See kohaline seaduS saab 1. Mihklikuu pääwal maksmaks. 7) Linnasaadik Iljin oli omal aeal ette pannud, et Linnasaadikute-kogude nõuupidamised ja nõuuwõtmised iseäranis  trükitud saakstwad. Selle asja läbiarwamiseks oli sel aeal üks kommisfion nimetatud, kes nüüd omast tegewusest  aru andis, miS peale seda aSja nõuupidamise alla wõeti. Et see trükkipanemine aastas umbeS 1500 rubla maksma tuleks, siis oli Linna-ameti poolest arwatud, seda tegemata jätta, selle asemel aga Linna-ametile woli anda: 1) Nende kirjadele üht wäljaandjat otsida, kes seda oma kulu peale teeb ja nende trükikirjade müümisega oma kulu katab; 2) kui keegi seda oma peale ei wõla, sitS ainult nõuupidamise otsuseid, ettekirjutamisi (Jnstructionen), taksist j. n. e. trükki panna, mis rohkem maksma ei tule, kui umbes 250 rubla; 3) kui punkt 2 nõuuks wõetud saab, stiS seda kulu wäljaandmiste rehnungi peale panna. See nõuu sai kogu poolest wasta wõetud. 8) Trahterite-pidajad oliwad oma saadikute läbi selle üle kaebanud, et Linna ameti poolest selleks aeaks; kus nemad keskmist aktfiisi-maksu oma keskis jäutawad, ainult need trahterid üles antud saawad, mis teada annud on, et nemad ka järgmisel aastal kauplema saawad. Mitmed suuremad trahterid ei anda ennast aga enne järgmiseks aaStakS üleS, kui wast siis, kuS jäutamine juba tehtud on. Selle läbi saada nemad lihtlase keskmise aktfiisi-maksuga läbi, kuna neile muidu nende suuruse järel rohkem maksu oleks peale pandud. Nemad palufiwad sellepärast kõiki neid trahterist üleS anda, mis Wiinakuul kauplewad, sellest  hoolimata, kaS nemad oma järgmist kauplemist juba üles annud on wõi mitte. Et selleks Linna-ametil seaduslikku põhjust ei ole, et ka siiski kawaluS mitmet wiist nõuu leiaks segadust teha, sellepärast sai see kaebtus tagasi lükatud, künni ükS seadus ilmub, mis trahteritepidajate  pettust üksteise wasta ja linna wasta mõjuwalt takistada suudab. Linnasaadik Dr. Rosenthal küsib, miks selle kommissioni  aruanne weel ette pandud ei ole, keS selle üle nõuu pidama pidi, kuida edaspidi mõjuwalt koerte hullutõbe  wasta wõidelda wõib. Linnapea wastab, et see aruanne küll juba walmiS tehtud on, aga enne ettepanemist  weel täieldamist tarwitab. Öösel, Jürikuu 28. ja 29. pääwa wahel on Weike Pärnu-maantee ääres majas A- 129 elawa kaupleja Jüri Riitjärw'e 6 aastane hall ruun kuurist ära warastatud. Wargad oliwad hoowi-wärawa lahti muukinud ja sedawiifi  lukuta kuuri sisse peasnud. Balti raudtee kaubajaama  juures jäi üks roopa seadja selle 1. pääwal mashina alla ja kautas mõlemad jalad. Õnnetu sai hospidalisse  wiidud. —Wiimasel nädalil on ilmad soojemaks läinud aga kõige nädali wihmased olnud. Pääsukesed on wäljas ja ka kägu on selle kuu 2. pääwast saadik kuulda, miS wäga hiline on, sest mitme-aaStast tähelepanemist mööda on see lind ennast kõige waremini Jürikuu 19. pääwal ja kõige hiljemini Lehekuu 4. pääwal kuulda lasknud. Loodame, et pühadeks soojad ja ilusad ilmad tulewad, põllud, nurmed  ja metsad haljendama hakkawad. Esimest müristamist on sel aastal Wirumaal, Tartus ja Peterburgis Jürikuu 29. pääwal kuuldud. Tartus on külm wälk ühe maja sisse löönud, ei ole aga suuremat kahju teinud. Narwast kirjutakse meile selle kuu 2. ,Jürikuu  20. pääwal oli Narwa wakshallis wäljarändajaid näha, keS Suhhum-Kaleesse rändasiwad, umbeS 300 hinge. Jürikuu 22. pääwal juhtisin mina wakshalli minema, kuS rahwast läbi-segi kõndimas oli, nagu sipelgaid. Mina jäin seisma, nagu mõttest nõiutud, ei teadnud esiteks, kas pidin edasi minema wõi ümbev pöörama. Wiimane näitaS