arwamisega jälle hooletu, nii et keiser Augustus, uut segadust ärapöördes, mahajäetud päewad korraga juure arwama pidi. Juliuse kalender määraS aaStapitkust 365 päewa ja 6 tunni peale, kuna maakera oma teekäiguks päikese  ümber kõigis 365 päewa 5 tundi 48 minutit 45'/- sekundi tarwitab. Nii tühine, kui see wahe iseenesest  näitab olewat, oli ta ometi aastasadade järel juba päewadeks kaswanud ja tegi 16. aastasaja lõpul juba 16 päewa wälja. Paapst GregoriuS XIII. laskis  selle pärast mõned teadusemehed aega täielisemalt wälja arwata, kautas fiis ühe käsu läbi 24. Webruaril  a. 1582 wana Juliuse kalendri ära ning pani uue ehk Gregoriuse kalendri tema asemele. Need 16 päewa, mis Juliuse kalender õigest ajast maha jäenud oli, lisas GregoriuS korraga juure ning laskis 4. Oktobri peale kohe 15. arwata. Aga ehk ta omas käsus küll nõudnud oli, et kõik katoliku usku rahwas seda kalendrit waStuwõtakfiwad, sündis see esiotsa  siiski aina Itaalia, Hispaania ja Portugaajia maal. Pärastpoolt tegiwad seda ka Saksamaa katoliku  usu osa, Helweetfia-, Hollandi-, Belgia-, Poolaning  Ungria-maa. Ehk see uuendus küll wäga mõistlik  oli, wõeti teda Saksamaa ewangeliusku osas ometi alleS a. 1699 waSiu, ja nimetadi seda aastal 1766 pruugitawaks saanud kalendrit „parandatud kalendriks". Sell ajal oli aga wahe selle ja wana kalendri wahel juba 11 päewa, mispärast 18. Webruari peale kohe 1. Märtsi arwati. Inglis- ja Rootsimaa wõtsiwad  „parandatud kalendri" alles aaStadel 1752 ja 53 waStu, aga siis ka täieliselt, kuna Saksamaa mõnes kõrwalises aSjas töistega ikka weel mitte ühte ei läinud. WiimakS läks a. 1775 Preisi kuningal Friedrich 11. korda, ka neid wiimseid kahtlusi ära kautada. Wenemaal on wana Juuliuse kalender täya päewani pruugitawaks jäenud ja oleme meie siin nüüd täieste 12 päewa töistest rahwastest taga. Nagu asjalugu praegu on, wõib mõni mees, keS Saksamaal jõulud ära pidanud, Wenemaale reisides, ka siin weel lahedaSte rahwa pühade rõõmust osa wõtta. Kui see kaua nõnda edasi läheb, siis saame a. 1966 —2666 juba 13 ning a. 2666—2166 täis 14 päewa töistest  maha jäenud olema. Wäga segane on Juutide kalender. Nende kuud on kuukuud, kellest 12 lihtaasta peale läheb. Et aga aastat päikesega ühe korrale sead ida, lisatakse aeg ajalt 13. kuu juure. Nende aastade lisaring on 19 aaStat, kust seitse, nimelt 3., 6., 8., 11., 14., 17. ja 19. lisaaastad on; nende keskmisel ehk korralisel  liht aaStal on 354, nende keskmisel lisaaastal aga 384 päewa. Ülepea on neil kuus mitmesuguse pikkusega aastat, nimelt 353, 354, 355, 383, 384, ja 385 päewaga. Oma aega arwawad nad maailma loomisest ja kirjutawad nad nüüd aastal 1882 peale Kristuse sündimist 5642 aastat maailma loomisest. Muhamedlastel on puhaS kuuaaSta, mis mitte sugugi päikese aastaga kokku ei sünni. 36-aasta seeS on neil 11 lisa-aastat 355 päewaga, teised on lihtaaStad  354 päewaga. Nemad arwawad oma aega Muhamedi põgenemisest Mekka linnast Media linna, mis 16. Juulil aastal 622 peale Kristuse sündimisest peab sündinud olema. Peale nende nimetatud kalendrite oli weel iseäralist  tõugu Prantsuse piiriigi kalender, mis aastast 1789 künni aastani 1865 pruugitaw oli. Selle kalendri  aastal oli 12 kuud, ja igal kuul 36 päewa, mis kolme osasse jautati. Kuude nimed saiwad tähendused,  mis aastaaegadelt, põllutööst j. n. e. wõetud  oliwad. Oleme meie siit saadik ennast lühidalt kalendri ajalooga tuttawaks teinud, siis katsume nüüd tema sisu ning korra üle otsust saada, ning teeme I. kuude nimedega hakatust. Januar on oma nime wana pagana usku Roomlaste Jumalalt Janus saanud, kellele selle kuu hakatusel Roomas awalikult ohwerdati. Kaarel Suur nimetas seda kuud talwekuuks; meie kalendrites leiame teda ka Nääri-kuu nime all. Februar tuleb ladina keeli sõnast februare 'l- o. puhastama. Sest selle, kuu jooksul peeti elawate puhkamise püha ning toodi surnutele lunastamise Rahwas nimetab seda kuud ka Küünla-kuukS kuunla järel. Märtsi ystz oma Roomlaste sõajumalalt,  saanud, sest sellel olla kõnes olewa kuu hakatusel yhwerdatud . RahwaS nimetab seda kuud ka mis wist wana katoliku usu aja pärandus on. Aprilisi arwatakse, et ladina keeli sõna aperire talle nime anNud, see tähendab lahti tegema, sest Aprili kuul teeb ennast maa talise unerammetuseft jälle uue elule lahti. Seda kuud kutsume meie ka Jüri-kuuks, tähtja Jüri päewa järele. Mai-kuu on oma nime Roomlaste jumala Merkuriuse emalt, Maja (l. Maaja), saanud; sest Maja sai oma ohwrid selle kuu hakatusel. Meie nimetame  teda ka lehe- kuuks ning tähendame sellega ühtlasi aastaaega. Ju uni-kuu olla, nagu teada tahetakse, oma nime wana Roomlaste peajumala abikaasalt Juno saanud, kellele selle kuu hakatusel awalikult ohwertadi. Rahwa seas peaaegu enam pruugitaw on, seda kuud Jaanikuuks nimetada sellesama nimega tähtpäewa järele. Juuli-kuud nimetatakse wanas rooma kalendris Humtilis, s. o. wiies kuu; sest wana Roomlaste esimene  kuu aastas oli März ja wiimne Februar, mispärast  lisapäew ka selle wiimse kuu sees aset sai. Pärastpoole hakati seda konsul Markus Antoniuse käsu peale Juliuse (Juuli) kuuks nimetama, Julius Cäsari auuks, sest et tema kui poliitika ja söamees ning ka kui kalendri parandaja riigile suurt kasu olla saatnud. See kuu on meie Heinakuu. Augusti-kuud nimetati hakatusest ZexMs, s. o. kuueS kuu. Kui aga OktawianuS keisriks saanud  ja omale nime Augustus wõtnud oli, andis üks rooma senati kuulutus selle keisri auuks kõnes olewa kuule nime Augustus; iseäranis selle pärast, et see keiser peale Cäsari surma ajaarwamiseS ettetulnud korratust jälle parandas. Lõikuse-kuu nagu rahwas teda nimetab, on selle kuu kohta wäga sünnis nimi. September, meie 9. kuu oli enne seitsmes; sealt ta'p ka oma ladina keeli nime sai. Rahwa suu nimetab teda, jälle ühe tuttawa tähtpäewa järele, Mihkli-kuukS. Oktober oli rooma kalendris kaheksamaS kuu, misläbi ta selle nime sai. Meie kalendrites nimetatakse  teda ka Wiinas-kuuks; aga rahwa sekka ei ole see nimi mitte tunginud. Rowember, meie ükstõistkümnemaS, oli wana Roomlaste 9. kuu, kust ta oma ladina keeli nime sai, mis muud ei tähenda kui üheksandamat kuud. Wäga sünnis tema kohta on nimi Talwe-kuu, sest et meie maal talw selle kuuga algab. Detsember sai oma nime sellest, et ta Rooma kalendris 19. kuu oli. Meie nimetame teda wäga tähendawalt Zõulu-kuuks. Rüüd wStame 11. Nädala ning näbala päewad lühikese arutamise alla. Nädal, see seitsmepäewaline ajaosa, on iga rahwa juures, kellel ajaarwamist on, üks ja seesama. Aina Prantslastel oli kord suure mässamise ajal, nagu ülemal juba nimetatud, kümne päewaga nädal (äeesäe kümnik). Kudas meie sõna nädal on saanud, selle üle ei ole minu teada, weel keegi keeleuurija awalikult juttu teinud. See aga näitab mull kaunis tõe pihta minewat,  kui ma arwan, et meie selle sõna WenelaStelt oleme laenanud, sest ta on oma kõla poolest selle sama wenekeeli sõnaga nii lähidalt sugulane, et see kahes muidu weriwõõras keeles küll tõifiti ollagi ei wõi. Nädal on, nagu arwata, kas seitSme maailma  loomise päewa järele seatud, ehk, mis loomulisem  näitab, kuu kujuwahetuse tähelepanemisest saadud. Wana aja rahwad andfiwad üksiku nädala päewadelle  nende ilmakerede nimed, mis nende arwateS maakera ümber rändasiwad. Reed oliwad SaturnuS, Jupiter, Mars, Päike, VenuS (l. WeenuS), MerkuruS  ja Kuu. Wana aja tähetarkade arwamise järele walitsefiwad nad selles korras järgi mööda päewa tundide üle. See planeet, nõnda nimetasiwad muistseaja rahwad kõiki neid ilmakeresid, kelle wõimus päewa esimene tund oli, sai selle päewa ülemwalitsejaks  ja tema järele sai päew nimetatud. Et nüüd wanal ajal nädalt meie laupäewaga alustati ja SaturnuS  wi kõige wälisem planeet päewa esimese tunni oma alla saama pidi, fiis nimetati laupäewa „Saturnuse  päewaks". Selle päewa töine tund oli teadawat korda mööda Jupiteri, kolmas MarS'i päralt j. n. e. Seda mööda walitses fiis SaturnuS laupäewa 1., 8., 15., 22. tundi, 23. tundi jälle tema järgmine Jupiter,  24. selle järgmine MarS ja pühapäewa esimest tundi Päike. Kui meie nõnda edasi arwame, fiis saame järgmise tabeli, mis meil wana Roomlaste nädali päewi näitab: Pühapäew .... Päikese päew. EesmaSpäew.... Kuu „ Tsifipäew .... Marsi „ Kolmaspäew (Kesknädal) Merkuriuse „ Neljaspäew .... Jupiteri „ Reedi Weenuse „ Laupäew (Poolpüha) . Saturnuse „ Iga päewa kohta kalendris on mõni kirikupüha, mõni nimi ehk juhtumine piiblist ehk kiriku ajaloost üleSse pantud. Suurest hulgast neist ei teada midagi seletust anda; ka ei ole nimed kõikides kalendrites ühed. Seitsmendama aastasaja sees saiwad apostlitele pühitsetud tähtpäewad kirikupühadeks tõstetud, kuna wähe neist kui poolpühad weel meie ajal makswad, suurem osa neist aga ammu unustusse jäenud on. Hulga^nimedele on küll ka paljas pealtpidine mungapühadus  ja Jesuiiti wagadus kalendris maad annad. See ei puutu aga meitesse midagi, ega meie neid kumardama ei hakka; meie peame ikka omad pühad ja mälestuse päewad. Wana aja pärandus on ka sõna kwatember. Töisest aastasajast seati paastumiseks iseäralised ajad. Nende aegade hulkas oliwad ka paaStud nelja aastaaja aluStusel (quawor tempora anm). Sest Ladinakeeli  tähendusest sai sõna kwatember, mis weerand aasta hakatust tähendab. Seda nime on ka sagedaste maksude ja kaubategemiste juures  Katoliklajed  paaStuwad neil päewil weel senni ajani. MiS keskmine ajaarw tähendab, mis enamiSte suuremate kalendrite eesotsas ülestähendatud leitakse, peab mõistlik kalendri pruukija ka teadma. Kui ta seda mitte ise proowinud ei ole, fiiS ta on ehk kuulnud,  et ka õigeSti käija tunnikell päikese ajaga mitte itta ühte ei lähe. Nagu arwata, tuleb see kas maakera  lopergusest kujust ehk tema ümberweeremisest. Kui seda aja wahet nüüd, mis õigeste käija tunnikella  ja korralise päewatulba wahel lõuna ajal kell 12 leitakse, kumbagi ajaarwu peale ühetasa ärajagatakse, on see aeg keskmine aeg, mis sell wiifil saadakse. Wiimaks on kalendritest ikka weel ilma ettekuulutamist  ja muud tühja tarkust leida, ehk küll rahwaS ammu teab, mis niisugusest hallitama läinud wanast kaljarabast pidada tuleb. Wanal ajal weel wõisiwad niisugused asjad maksta, aga nüüd on nende aeg ammu möödas. Kes usub seda nüüd weel, et kuul, olgu ta noor ehk wana, täis ehk poolik, meie töö ja talitustega midagi tegemist on, olgu see nüüd puuraiumine, juukse lõikamine, saunas käimine ehk midagi muud! Tõsi on, et niihästi päike kui kuu ilmade ning mõnesuguste looduse nähtawaSte kohta mitte ilma tähtjuseta  ei ole, aga ka see on selge, et nad mitte üksiku inimeste tegude wahid ei ole. k. N. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja Mart: Kuule Pärt, mis sa arwad nüüdsest Eesti ajakirjandusest? Kalja Pärt: Wõitlus kibe, ajad kirjud! Töised on küll ühel meelel, aga meil on nüüd igapüew üks hobuse- wõi härjapäew rohkem. Wõit on meie, tee mis sa tahad! Nalja Mart: Kes see hobusemees teil siis jälle on? Kalja Pärt: Wõi sina ei tea siis weel, (lauldes:) Kui kaunist hüiab Riia poolt, See kena Kündja heal, Ja kostab Sõbralt waStu sealt: Oh hüüa, hüüa peal! Nalja Mart: Aga ta käsib Jaanipäewa aegu kõrred ümberkünda, siis on ju wili alles Kalja Pärt: (Tuhinaga wahele:) Weike eksitus tõlkimise  jUUreS, MUUd Midagi! (laulab:) Ta on nii kawal, tasane, Ja tõmbab waud õieti, Kui muudest üksige. Nalja Mart: Aga mõtle, kaS omaga ka Välja saad: sitke maa, halwad ajad, kallis paber, wähe lugejaid ja Kalja Pärt: (waimuStusega wahele:) Käi Küit ja Punu wau peal, Sest linnast tuleb leib. See jalg on ikka Balti teel, Mis Kündja järel käib. Nalja Mart: Lõõtsuta natuke, ma laulaks ka salmi wahele: Oh kallis Kündja oota weel, Kui kord on lumi läinud, Siis oleme ju meie teal Ka Jaani tulel käin'd! —x- Waswtaja: J. Körw.