kootideks ümber muudetud saama. Selle ümbermuutmise ektewalmiskamtne on „Nowosti" sõnumite järel kahe Greekaöigeusu  Syuodt ametniku, Wirkl StaatSrath Siutshenko"ja StaatSrath Ghemjakiu, hooleks autud. Baltimaa kubermangudes  päritakse Rahwakoolide lahutamist kirikust, leisteS kubermangudes panuakse ka Elementar-koolid kiriku alla. Kergest wõib olla, et ka meie kodumaa Rahwakoolide walitsuse  muutmine weel wiimane ei ole, waid ainult üks aste. Sõnumite järel, mida »Baltias Wehftnesis" Peterbmgist  saanud, saada Baltimaa kubermangudes 11 Rahukohtu  -herrad e - k o g u asutatud: Ntigas, Wõnnus, Tartus, PärnuS, KuresaareS; MtitawiS, Jakobstadtis, Liibawis, Windawis; TalltnuaS ja Rakweres. Kõikis nendes linnades saada selleks iseäralised kohtumajad ehitatud. Meie kodumaa kuulus kunstnik, A ugust Wei - zenber g, ou Jaanipääwal Tallinna weikes Börsi-saalis mõnda oma kuusttööd awaliknks waatamisekS wälja pauuud.  Meie loodame, et see leht enne lugejate kätte jõuab, kui see tähtjas näitus lõpetatud on, mida igaüks piaks waatama minema, kes meie kodumaa poegade kaunist püüdmisest  osa wõtab ja kellel see iganes wöimalik ou. Näitusele  pandud ou järgmised marmori-kujud: Khrist u s, Hamlet, Ophelia . Modestia (alandus), V a - uita (ülbus), kaks poifikese-kuju kewade ja sügise —, ja K hristuS, Thorwalseni järel, mida herra Robert Koch ou tellinud. Saksakeeli „ Tallinna Zeitung" annab selle juures järgmist teatust herra A. Weizeubergi täuiseft elukäigust: /August Weizeuber g on EraftwereS Tartu ligidal  sündinud ja algaS oma kunsti-õppimist aastal 1863 Berlini akademias. kus tema kaks aastat oli. Aastal 186.') tuli noor kunstnik isamaale tagasi ja läks Peterbnrgisse,  kus tema oma andele edendust ja abi leida lootis. Aga temal ei olnud seal õnne ja abi asemel leidis tema ainult takistusi, mida tema teele pandi ja millega tema püüdmist viigistati. Pea pärast seda sai tema aga herra von MlleboiS' poolest abiraha, mis noore kujuraiuja muret wähendas, nenda et tema wõerale maale reisida wõis ja sel korral Münchenisse läks. Seal oli temal wöimalik paremal järjel ennast edasi harjutada ja 2'/, aastat Müncheni  akademias oma õppimist edasi ajada. Aastal 1873 asus Weizenberg Rooma elama, kus tema esiteks kui abiline  teiSte kunstnikkude juures tööd tegi, pea aga ka oma käe peal kunst-tööst algas. Siin algas temale õnnelikum aeg ja pea hakkastwad tema töödele ostjad tulemm Mitte ainult kodumaalt ei tulnud tagapärijad, waid ka Italiast, Saksamaalt, Inglismaalt ja koguni Australiaft, kus wiimasel  näitusel üks Weizeubergi töö auuhinda sai ja ostjat leidiS. Viimastel aastatel tuliwad aga ka kunstnikkudele ja nende töödele kahjud rahwuSlikkude tuhinate läbi, mida ka Weizenberg tunda sai, kui iga maa ja iga rahwas ainult oma meeste tööd tähele panema hakkas. Weizenberg on selle juures ka oma kodumaa poolt mõnda tähelepanemist  leidnud ja tema tööst waatama minna ei ole fiis mitte ainult tähtjas kunsti kohta, waid ka meie kodumaa auu kohta" Kuida suurem jägu meie lugejatest küll teab, on herra Weizenberg sündimise poolest Eestlane. Tema on aga kõige pealt Meie kodumaa poeg ja tema anu on kõige meie kodumaa auu, kuida ka kõik teisest suguwerest Baltimaa kodanikud rõõmuga tunnistawad ja ikka temale oma elawat osawötmist üles näitanud on. Sel korral wõib osawõtmist iseoma kosutuseks kunsti asjus, ja meie kuulsa rahwa-poja anuks iseäralise rõõmuga üles näidata. pGesti Kirjameeste Seltsi" koosolekul  Tallinnas, Lootuse-seltst fuwikortecis, Jaanikuu 15 päawal, on Seltsi juhataja, herra Vavä. Hugo Treffner kahletsenud, et neid koosolekuid mitte enne Tallinnas peetud  ei ole, ja on kinnitanud, et ? Kirjameeste SeltS" edaspidi  Tallinnat rohkem tähele panema saab, sest Tallinna ümberkaudu räägitakse puhtamat Eestikeelt, mis Eesti kirjakeeleks  wõetud on ja ikka selleks piab jääma. lase" sõnumite järel olnud seal wähe Seltsi-liikeid, aga õige rohkest wõeraid ja ka lapsi tulnud uulitsalt rohkest sisse. Kõnede juure, mida seal peetud, oleks mõnda tähendada, aga seda piame tegemata jätma, sest kõned ei seisa sõna-sõnalt meie ees. Ülepea joonuksime meie kõige GeSti koosolekutele tasasemat ja tõsisemat Eesti waimu. Seda sõna on küll ikka neil koosolekutel paliu tarwitatud ja on ka nüüd tarwitud, mis see sõna aga õiguse poolest tähendab, mis Eesti waim on, kuida seda hoida ja mõnest aegade käikuS külge tulnud rooste-märgist puhastada tuleb, seda näiwad mitmed kõnelejad tähele panemata jätma. Harju maakonna laulupidule, mis Jaanikuu 13. ja 14. pääwa! Lootuse-seltsi suwikorteri aidas peetud sai, oliwad 13 laulukoori ja 2 mängukoori kokku tulnud, ja laulud ja mängud on vr. Hermanni juhatusel heaste korda läinud. Sisse ou 871 rubla 28 kopikat tulnud. Kulud olnud 304 rubla 45 kopikat suured, nenda et 566 rubla 83 kopikat puhast sissetulemist üle jäi. Sellest sai üks pool laulu- ja mäugu-kooridele teerahakS, teine pool Lootuse-seltstle. GeSti Kaarli-kiriku a l tar i-p tl ti, Khristus koormatud ja waewatud inimesi kutsumas, on Professor Köler mõne aasta eest ilma maksuta maalinud. See on aga ainult plaanitud altari-pildi' üle«t«iüe pool. Alumine vool, püha õhtu-söömaaeg, pidi jõun puuduse pärast maalimata jääma, sest kulu on umbes 3000 rubla peale arwatud. Sellest aeast saadik on küll kogudus wähe haawal raha korjanud, kui aga mitte muud Nõuu ei leita, siis piaks see kannis altari-pilt küll weel kaua pooleli jääma. Selleks oli herra Daugull Jaanikuu 21. päätvaks Harju-wärawa ees aidas üht pidu muusikuga, näitemüügiga j. n. e. walmistannd ja Tallinna Saksakeeli lehed oliwad osawõtjaid kutsunud, kuna Eestikeeli lehtedel, mis jo ainult üks kord nädalis ilmuwad, selleks kutsumiseks enam aega ei olnud. Pidu on siis ka õige elaw olnud ja selleks kauniks otstarbeks w st mõnda rublat sisse toonud. Soowida oleks, et seesugust pidust ka weel edaspidi peetud, ühes aga ka, et seda Tallinna Eesti lehtedele aegsast teadä antud saaks, et kutsumisest osa wõtta «võiksime. Jaanikuu 17. pääwal lahkus Tallinnast Linna- Archivar (kirjakogu-tallitaja) vr. Theodor Schieman  n , üks tähtjas õpetatud-mees, kes enne Liiwimaa Maa-Gymnasiumi juhataja oli ja sealt Tallinnasse kutsutud sai, linna wana ja suurt kirjakogu korraldama, sest aealugu oli tema iseäraline teaduskond ja selles on temal kuulus nimi köitis õpetatud maailmas. Tema läks Berlini suurkooli  peale, esiteks Era-docentiks. Mis Mrt tööd tema Tallinna tähtsa kirjakogu korraldamise ja teadusliku arutamise  kallal teinud, sellest siin rääkida ei ole kohaline paik. Kni ka Dr. Schiemanni tööd Eesti rahwa ja rahwnse kohta tähtsuseta ei ole, siiski jätsime tänine tema lahkumist nimetamata, sest tema nimi ja töö on meie lugejatele  suuremal hulgal tundmata ja pitkemaks arutamiseks puudub meil ruumi. Nüüd on «WalguS" aga heaks acwanud,  temale omast peidupaigast üht muda-kera järel wisata ja see sunnib meid tõe kaitsemiseks mõnda rida kirjutama.  «Walgus" kirjutab: «Ta oli Tartus tudeerinud, oli pärast Wiljandis mõis«nikkude  gymnafiumis ajaloolikuks, kooli õpetajaks. Kuida «tema seal meiemaa mõisnikkude noori poegi ajaloos õpetas,  seda näitasiwad need noored mehed pia Wiljandis «üles, kui nad E. R. Jakobsoni ja praeguse «Walgufe" «toimetaja kambrisse kirjast tõiwad, mis nende südame kõr«guft  ja auusust awaldas. Peale selle lahkus see Dr. Schie«mann  Wiljandist ja tema tubliduse pärast asutati talle «Tallinna linna «valitsuse poolest wanawara hoidja amet. «Siit kirjutas ta sagedast «St. Peterburi Zeitungile" kirjasi «ja nende kirjade tõtt ja waimu sai ka «Walgufe" toimetaja «siis kuulda ja tunda, kui ta 1885 aasta algusel Diakonissi  majas raskeste haige oli. See mees mõistis otse «wee sisse tuld üles teha. .. . Berliinisse ametit wõttes «on ta nüüd tõeste õige koha peale saanud. Ta oli tubli «Saksa mees Eestlaste kohta oli ta liig tubli Sakslane. «Meie ei ütle seda mitte pahas mõttes ega «vihas, aga «oma kaaskodanikkude Sakslaste seas, kellel mitte Berliinisse  ei pruugi ametisse minna, teame mis nende auuks ««võime tunnistada õige rohkesti mehi, kes vr. Schie«manni  tublidusega mitte ühes nöuus ei olnud. Tema «rääkis ja elas, nagu oleks ta jo Berliinis olnud ja lahkus «sellepärast ka Wiljandist. Soowime talle omal päris «isamaal südamest õnne." Nüüd teame, kuida «Walgus" kirjutab, kui tema mitte «pahas mõttes" ega «wihas" ei kirjuta! Mis nendes kirjades seisis, mida Wiljandis C. R. Jakobsoni ja J. Körwi kamrisse toodi, seda meie ei tea ja meie arwame, et neil kummagi! suuremat himu ei olnud neid kirjasi peegli taha pista. Et aga poisikesed neid kirjasi just vr. Schiemanni juhatust mööda senna toonud oleksiwad, seda ei wõi «Walgufe"  praegune toimetaja küll wist mitte teada. Iseäralist  juhatust ei olnud selleks ka mitte just tarwis, sest mis «Sakalast" ja tema toimetajatest peeti, sellest ei räägitud mitte ainult «mõisnikkude" ringkondades, «vaid ülepea igas haritud ringkondas, kns segamata silmad eemale waadata seletasiwad, oliwad need Saksa ehk Eesti silmad. Kni «Walgufe" toimetaja ühest «St. Peterburgi Zeitungile" saadetud kirjast räägib, milles teda ühe eksituse läbi ühe teise mehega ära oli wahetatud, siis piaks tema ka juure lisama, et see eksitus sellesama lehe sees õiendatud oli, enne kui «Walgufe" toimetajal aega oli, seda õiendamist pärida. Siin kinnitab «Walgus", et Tallinna kirjakogutallitaja  amet Dr. Schiemanni pärast asutatud olla. Kellel sellest aimu ei ole, kui tähtsad seesugused waidlemata tunnistused  wanast aeast teaduse kohta ülepea ja meie kodumaa kohta iseäranis on, need ei tohiks seesugust sõnu suhu wõtta. Jsamaa-armastajad meie kodumaalt on teaduse-,nehi suure kuluga Stockholmi, Kopenhagenisse, Bremenisse ja koguni Rooma saatnud, sealistes kirjakogudes suure waewaga tunnistust  meie kodumaa endiste asjade kohta otsima: «Walgufe"  toimetaja paneb pahaks, et linnawalitsus Tallinna suurt ja tähtsat kirjakogu mitte hallituse ja koide hooleks ei jäta? Kus on sim «hariduse"-, «teaduse"- ja «isamaa  "-armastus ? Km vr. Schiemann «tubll Sakslane" on, siis soowiksime meie, et «Walgufe" toimetaja niisama tubli Eestlane oleks. Kui palju teda selleks peetakse,  seda wõib tema Soome suguwendade suust kuulda. Meie ei ole aga mitte üht rida vr. Schiemanni sulest näha saanud, milles mingisugust kiustu Eestlaste wasta oli. Et tema mõnda kiidetud «rahwameest" otsekoheseks Eestimeheks ei pidanud, weel wähem «kõigeks rahwaks", et tema fiis ka nende «nõuus" olla ei Võinud, see on üsna loomulik. Nende meeste wasta käisiwad need vr. Schiemanni kirjad, mis «Walgufe" toimetajat nii «väga pahandasiwad. Meil on wäga, wäga palju Eestlast tuttawad,  kes C. R. Jakobsoni ega J. Kõrwi «tublidusega"  ühes nõuus ei ole ja see ei ole neile, meie tuttawatele,  tõeste mitte häbiks, ja meie teame, et nende kogu i?kka sumemaks käswab. Ametlikud sõnumid Eestimaa wilja - ja heina-kaswust Jaanikuu 23 pääwast on järgmised: Rukis oli igal poolel «välja õitsenud ja seisis paiguti heaste, paiguti wäga heaste. Talwenisu hakkas õitsema. Suwiwili  on küll wilu ilmade läbi «viimasel aeal kaswus takistatud,  oli paiguti ka wihma puuduse läbi kahju saanud,  ülepea wöis aga suwiwilja kaswuga rahul olla, niisamati  heina kaswuga põldudel ja heinamaatel. Kartuhwlid oliwad heaste Üles tõusnud. Balti raudtee sissetulemisel» on wiimasel  aastal «vähemad olnud, kui iialgi enne, on aga sel aastal jälle tõusma hakkanud. Lehekuu 1. pääwani oli sisse tulnud 1,387,828 rubla, s. o. ligi 430,000 rubla rohkem, kui wtimase aasta kohalisel aeal. Koerast kistud poisi asjas, mis ka meie lehe «viimases numris seisis, on see õiendus tulnud, et mitte uurmaaker M. 14aastane poeg kistud ei ole, kellel ülepea naest ega lapsi et ole, waid ükS teine poisike olla tema arwates uurmaaker M. koerast kistud, aga ka see ei olla selge, sest seal olnud weel kaks teist koera juures ja kaebtuse-alune koer olla noor ja tasane. Jaanikuu 21. pääwal warastati Kadrinthalis Liiwauulitsal  maja 49, Wera K. lukku pandud korterist üks kuld uur kuld ketiga, üks medallion tähtedega L. L. ja kaks berlokki, ühe peal v., teise peal kaks nime eestähtedega  L. ja S., kokku 230 rubla wäärt.  Soldatipoeg  Eduard U., 17 aastat wana, Eduard L>, 18 aastat wana ja Theodor K., sellessamas «vanaduses, saiwad kinni wõetud, kui nemad 1. linnajäus majas L- 21 Anna K. korteri lahti murdnud ja sealt 60 rubla raha, ühe hõbe rublatükk ja 12 rubla eest mitmesuguseid asju «varastanud oliwad. - Keegi 8., kes 4. alewijäus - «Uudes Ilmas" elab, andis Politseile teada, et tema öössl Jaanikuu 23. ja 24. pääwa wahel Pärnu maantee ääres ühes kõrtsis wiie selliga purjetanud ja siis kõige öö uulitsatel ümber hulkunud. Pärnu maanteel tulnud nende wahel ühe wetke asja pärast tüli. kus kõik «viis seltsimeest tema peale karganud,  keda peksnud ja tema kuld uuri ketiga ära rööwinud,  stis «voorimeeste 114 ja U 139 peale karganud ja ära sõitnud. Aaht selli tahab B. ära tunnud olla. Ellistwerest päritud Mart K. ja Jaan K., kes hobusewarguse  pärast kahtluse all seisawad ja otsitud saiwad, on Jaanikuu 23 pääwal kinni wõetud. Tallinnast ära karganud wang Karl E. on Riisipere ümberkaudu neli kord sisse lõhkunud, «varastanud ja, kuida arwatakfe, Tallinnasse  tagasi tulnud. Jaanikuu 24. pääwal sai Miitawist  päritud Juut Jankel L., kes Tallinnast oli wälja saadetud, jälle siin leitud ja kinni wõetud. Öösel Jaanikuu 2i. ja 22. pääwa wahel leiti üks peremeheta hobune ja wiidi Politseisse. Baltiskist, Ilmad on korralised, «viljad ja heinad kosuwad heaste; heinategemine on paiguti alganud. Zaanipääma  homikul oli mõni hoog rasket wihma, fiiski sai Jumala-keenistus surnuaial peetud. Gustaw Kasemetsi  Gesti-keeline Elementarkool, mis lneie kirikuõpetaja hoolsal tegewusel asutatud sai, on Kuratori poolest kinnitatud. Jaanikuu 28. pääwal pidasiwad  meie tuletõrjujad oma aasta-pidu. Hapsalust, Keiserlik Kõrgus Suurwürst Wladimir  Aleksandrowitshi lapsed jõudsiwad Jaanikuu  18. pääwal Hapsalusse, kuna neid juba Jaanikuu 16. pääwal oodatud oli. Noored kõrged wõerad on Kindral-Adjutant  Gcaf Brewem de la Gardie ilusas Mossis  korterit «võtnud, kus ka nende kõrged wanemad «viimasel  suwel elastwad, sõidawad kenas kabriolettis oma noonidega  igal pääwal ühe «vanema herra saatusel wälja ja rõõmustamas kõiki oma lahkusega ja kenadusega, nimelt Suurwürst Boris Wladimirowitsh. Äpardusest, mis aurulaew  «Olafile" teel juhtunud, tulewad järgmised ligemad  sõnumid: Laewal oliwad kaks lootsi, kes aga teed ei tunnud, nenda et «Olaf" Jaanikuu 16. päawa õhtal kell 7 madala paiga peale kinni jooksis. Wliwimata sai seda Helsingisse teada antud ja sealt saatis sadama-kommandant,  Kontre Admiral Giers, sõnumit meremäe peastabile  ja Vice-Admiral Pilkin'ile, kes oma laewustiku jäuga Muhu-wäinas on. Sealt saadeti fregatte «Kujas Posharski". soomusfregatte «Kindral-Admiral" ja aurulaew  «Dnjeper" Sandhami, kuhu juba natuke enne seda