Tallinna Sõber äik 1. Neljas aaStakM. Tallinnas, 8. Näärikuu pääwal IW. Utenldne aekleht Gestirahwalt maa! ja linaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors': päriate trükimajas: aastas L rubla, 40 kop. Pool-aastas l rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aaStaS 3 rubla Pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksavad iga rea ehk selle aseme pealt S kop. Tellimised wöetakse wasta: HaMnnas: LwdsorsN päriate trükimazas. Seteröurgis: J. G. Seelandt, Osuuexeuau 54. Tartus: W. Just. peruus: K. Kudewiila. Ztakweres: L. Wattky. haides: A. Seidelverg. Kapsalus: H. K. Kollöerg. Auresaarcs: Hh. Lauge. Maal: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhsrn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport La-riÜWiõ-lloxr-o.) Register: Rahu ja rõmu k Eesti Aleksandrikool ja kirikuõpetajad. Omalt maalt: Tallinnast: Rahwalngcmisest. Kirikõpetajade walimisest. Weac acalehtede sõnumid meie rahwakoolidest. Rakwerest: Rahwalugemine.  ..Kalewipoja" kvol. Koerust: Rahwmugemine. Tartust: Rahwalugemine.  Tulekahjud.  Wõru maakonnast: Nõuupidamised. Riiast: Rahwalugemine. Tulekahju. Kõrge hoo- lekandmine. Peterbuegist: Kõrged warrud. Lootused ja ootused. Soomemaa ja Wenekeeli lehed.  Hhmiatülidest.  Posti seadustest. Kogudusemaa sunnitud ostmine. Kõrgeist ametnikudest. Kroonimisest Ktmüwõetud petis. Uus telegraf. Rahwa eestkostjad. Warshawist : Juudijahist, Moskwast: Langeud kaubamaja. Ilmad. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Jutu leht: Kalamehe tütar. Kirja wastuied. Rahu ja rõõmu! Rahu ja rõõmu! Selle soowimisega teretas ennast Eesti wana rahwas kokku tulles ja lahkudes Selle soowimisega teretame ka meie oma lugejaid uuel aastal. Seda foowime meie kõigi Eestirahwale, meie kaaskodanikudele kitsamal ja laiemal isamaal ja kõigile maailmale. Jõulupühad on möödas, rahwa elu nihkub igapäiwiste roopate sisse tagasi; igaüks aslub oma harinud tööle ja tallitusele- Segased ja tuulised oliwad ilmad pühade aeal Maapinnal puudus puhas puha talwekate, harwaste suutis pääwakiiruke paksu pilwete wahelt wälja pugeda. Ja ka see kiiruke ei mänginud hiilgama maakatte peal, ega särama ehtete peal, mis muidu nii sagedast Jõulu aeal talwiseid  puid ja põesaid kaunistawad- Paksud murepilwed on meie kallil kodumaal pühade aeal ka nende suguwendade ja usuwendade südame peal rusunud, kelle wclra ja kelle were peale kuri meelesegadus kippusiwad. Paksud murepilwed rusuwad kõige nende südamete peal, kes oma ligemise õnnest ja waewast, kes meie maa ja rahwa tõsisest tulust ja õigest edendusest elawat osa wõtawad. Kurwa ja kartliku südamega seisawad õiged isamaa pojad uue aasta läwe peal ja ootawad seda ilmuma, mida segane tulewik omas põues kannab- Kes wõib õige isamaa poegadele ja rahwasõvradele pahaks panna, kui nemad koledaid aegade-tähti nähes kohkuwad? Katawad aga ka ptlwed taewa lautust, siis on meil teada, et igawese Jumala igawene tulekera pilwete taga kustunud ei ole. Udupilweid wõites saawad hiilgawad pääwakiired omal aeal uueste maailma walgustama ja maapinda sojendama. Jumala käsu peale saawad omal aea tuuled soikuma ja merelaened waikima. Ka waimusegadusi saab Jumala sõrm omal aeal lahutama ja igawese tõe kiirud saawad rahwaft walgustama ja Jumala laste südant soojednama- Jumal andku, et see pea tuleks, et kõik waimu-udud, mis möödaläinud aasta lõpul nii raskest meie kodumaa waimu-taewast katsiwad,  mille marjul kurjad ja pöörased wihawaenu sigitajad oma kurja tööd tallitasiwad, et need pea lahutud saaksiwad, et igapoolist lahkuse rahul päike pea meie kalli kodumaa kena nurmede peal hiilgaks! Rahu ja rõõmu! Eesti Aleksandrikool ja kirikuõpetajad. Selle pealkirja all leiame meie ,Balti Kuukirja" 8. raamatus üht seletust Eestimaa Lutheruse usutunnistuse seisupaiga üle Aleksandri-kooli kohta. Ka seda asja on mõnelt  poolelt ärritamiseks Eestimaa kirikuõpetajate wasta, rahu rikkumiseks ja tüli kihutamiseks tarwitatud. Meie arwame sellepärast heaks, tähendatud kirja muutus  ta oma lugejate ette panna, et selgus kosutatud saaks, sest üksi selguses wõib jäädaw rahu ja wõib sõbrustus 'osuda ja kindlaks saada. Kirja peale on juhtsõnaks pandud  : „Bins ira et stnäio", see tähendab siin umbeS : ,Jlma wihata ja ilma erapüüdmiseta." Nõuupidamiste keskis seifis tänawuse Eestimaa Sünodi  ees ka kirikuõpetajate seisupaik asutawa Eesti Aleksandrikooli  kohta. Nõuupidamise põhjuseks oli küsimus ette pandud: EkS oleks tulus, et meie oma osawõtmist  Aleksandrikooli poole pööraksime? Selle peale katsuwad järgmised lehed wastust anda: Küsimise tähendust „osawõtmist Aleksandri-kooli poole pööraksime" mõistan mina nenda, et see mitte üksi lahket meelt ei tähenda, waid ka tegewat osawõtmtst Aleksandrikooli  asutamise töö juures. Mina tähendan seda küsimust nenda: Eks oleks tulus, et meie kirikuõpetajad Aleksandrikooli  asutamiseks tööle hakkasime et meie selle kooli heaks andeid koguksime, ettetulles kohaliste komiteede sisse astuksime,  nende koosolekutel käiksime, peakogudest osawõtaksime z. n. e. ! Mõlemad seisawad küll ühenduses: lahke meel ja kaas- töö, aga nii kitsas ühenduses, ei seisa need siiski mitte, et üks ilma teiseta mitte mõimalik ei oleks. Minul näi,  tab see küll wõimalik olema, et Aleksandrikooii Kasutamise ' plaani kohta lahke seisupaiga peal seista wõib, ilma et waja oleks tegewale kaastööle hakata. Astume meie selle küsimuse ligemale, siis on esiteks eesküfimuse peale wastust otsida: kuida seisame meie Aleksandrikooli kohta? ehk õigem: kuida seisab see kool meite kohta? Selle järel wõib fiiis otsust wõtta, kaS meie oma tegewust selle poole ! pöörata wõime. Minul näitab selle järel, mis tänini Aleksandrikooli !. üle ilmunud on, et kolmesugused püüdmised selle asulufe juures liiguwad ja et siis ka selle kooli peale kolmel wiksil  wõib waadatud saada. Aleksandrikooli peale wõib esiteks lihtlabaselt kui hariduse-paiga  peale waadata, kui ühe ehitusekiwi peale hariduse ehituses, mille kallal Eestirahwa! niisamati kui igal teisel tööd teha on. Ja selle seisupaiga pealt arwan mina, et meie kirikuõpetajad seda kooli sooja osawõtmisega teredata wõime. Igas koolis saawad inimese waimujõud kinnitatud, saab selle silmahimuliku toore loodusewäe wasta wöideldeS, mis meie sees on. Maimu walitsus liha üle on aga Jumala tahtmine. Ja kui ka ilmalik teadus Kristuse waenlasteft mitmet wiisi kurjaste pruugitud saab, siis peame meie ometigi igas koolis, mis ilma körwaliste püüdmisteta on, üht kaaswõitlejad selles waimuwõittemimises  tundma ja nägema, milles meil wõidelda tuleb. Aga kui ka need üleüldised mõtted õigeks peetud saawad, siis saawad ometigi Aleksandrikooli waSta iseäranis mitmed wastarääkimised awaldatud, mis küll minul mitte täielised olema ei näita. Üteldakse, seesugusel koolil kõrgema  õpetusejärjega, puuduks weel õige põhi, kuida nüüd kord asjad siin weel seisaksiwad. See on jo õige, kui üteldakse, et rahwahariduse alus, põhjusõpetuse külakool, ei oleks weel küllalt korrale seatud; kui aga sedawiin edasi räägitakse ja arwatakse, kõik filmamärk peaks kõikumata külakooli peale heidetud ja rahwa osawõtmine ja jõud ei peaks töö läbi Aleksandri-kooli eest, mitte killutatud saama, siis ei wõi mina ennast täitsa selle wastarääkimise poole tunnistada. Waatame kooli asjade edendamise peale aealou  kaikus, siis on. nii palju kui minul teada, see kõige rahwaste juures nenda olnud, et kõrgemad õpetusejarjed enne elule sigifiwad, kui rahwaharidus ligemas tähenduses  tuli. Itaalias, Saksamaal, Prantsusmaal oliwad juba kesk-aeal kuulsad suurkoolid, siis õitsefiwad keskmised koolid üles, rahwaharidus ligemas tähenduses ou wast uuema aea laps. Sedasama edendusekäiku oleme meie haridust tükati ka meie juureS Wenemaal wõtma näinud. Sellepärast wõib siis ka ikka Aleksandrikool edeneda. kui ka rahwaharidus weel puudusline on; ja nende käest, kes üle külakooli ja kihelkonna kooli tõüstwad, ei ole waja pärida.  nemad peakfiwad ootama, künni rahwa hulk nende järele jõudis. Selle peale saab wastatud: igaühel, kes kõrgemale tungida tahab, oleks wõimalik kõrgemat haridust saada. Meie juures oleks küll keskmist ja kõrgemaid õpetusepaikasi, ühe uue kooli asutamist ei oleks Larwis. Üks kool, nagu tulew Aleksandrikool, see on üks kool Eesti keelega õpetuse  keeleks, ei läheks peale selle Eestirahwa üleüldise soowimisega kokku, nimelt nende wanemate soowimistega, kes oma lastele kõrgemat «haridust nõuawad. Seal astuks ikka soowimine selgest ette. et lapsed Saksakeeli ehk Wenekeelt  õpiksiwad. Seda soowiksiwad ehk mõned elutarwituste  pärast, mõned teised teakfiwad aga ka. et õppijad nende keelede läbi laiema hariduse ringkonna sisse astukfiwad.  kui seda tänine Eestirahwal omas keeles oleks. Seda on küll sagedast nähtud, et wanemad neid koolist  paremaks peawad, kus nende laps teist keelest õpiks, kui Eestikeelt, mina ei usu aga mitte, et sellega Aleksandrikooli  tarwitust salata wõiks. Tänine on küll EestirahwaS Saksakeele kohta ja tükati  ka Wenekeele kohta sellesama seisupaiga peal olnud, mille peal Saksarahwäs kaua aega, pea läbi kõige keskaea  Ladinakeele kohta seisis. Sel aeal oli õpetuse, hariduse  ja kirja keel pea täitsa Ladinakeel. Wast selle wõtmega  wöis teaduste uks lahti tehtud saada. Nenda oli see kaua aega. ilma et sellest Saksakeelele ehk Saksa rahwuse-waimule  kahju tulnud oleks. Kui siis Luther näitas,  et Saksakeel täitsa riistaks kölwuline oleks, mille sisse waimuwara koguda wõib, siis tehti ennast Ladinakeelest lahti ja tarwitati seda aga weel eeskujuks, mille järel Saksa mõtteid wälja räägiti. Ja kui nüüd mehi Eestirahwa  keskis on, kes oläa lapsi ennemini EeStikeelelise kooli saata tahawad, kui ühte koolt teise õpetuse-keelega, kui nemad arwawad, seesugune kool wõiks sügawamal laste hariduse peale mõeduda, mis emakeeles õpetab, siis tahawad nemad ometigi sedasama teha, mida meie Lutherist  saadik teinud oleme, ja selle wasta ei wöi põhjuse poolest midagi rääkida. Kui need mehed peale selle mõtlewad,  aeg oleks tulnud, kus EestirahwaS keele poolest oma jalge peal seisma peaks, siis wõib jo selle üle mitmed