Sakala >U 25. Wi>ia»diS. tl. Septemkrikm päewal 1882. V. aastakäik. P-lUtika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wätjaandjad C. R. JaHhson'i pärijad. Sissekord. . Poliitika leht. Tohter Kreutzwaldi matuksed. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiljandist: „Linda" Seltsi kiri WiljoNdi E. P. Seltsile kauba asjus; Väljamüük; „Riihki Wesiniku" toimetaja kiri. Tartust: Soomlaste pärg Kreutzwaldi mälestuseks; „Walguse" kiri lauluisa matuksest. Riiast: Senator Manassein ärarcisinud;  praegune Liiwi kubermangu prokurõör ametist lahti; raudteed; raudtee õnnetus. Tallinnast: Wäljamaa ajalehtede knjasaatjad; kroonimise  pühast. Mitawist: Läti talurahwa priiuse päew. Peeterburgist: Keiserlikud Majesteedid Transundist tagasi; kõrge wõeras; K. K. Suurwürst  Nikolai Mihailowitsh; 1881 postiga saadetud kirjade ja asjade hulk; uus wälimine laen; keiser Willemi teretamine. Pihkwast: Paha tegu. Moikwast: Püha sinodi liikmed; Keiserliku Majesteedi nimepäew. Saratowist:  Kuri tegu. Wiiburgist: Sõalaewade harjutused. Strelnast: Tulekustutajate  selts. Harkowist: Suurw. Nikolai Nikolaewitsh. Sterlitomakist:  Mõrtsuka töö. Nishni-Nowgorodist: Laewad hukka läinud. Simbirskist:  Tulekahju. Jekaterinoslawist: Kullasaak. Warshawist: Kõrge wõeras. Wõeralt maalt: Londonist, Konstantinopolist, Bukarestist. Sillaotsa kerjaja. XII. Wihma ussik Elewantide mõistus ja keel. Wõidu loosid. Kuulutused. Tohter Kreutzwald'i matuksest. Aa G»»e kui see sõnum trükitud sai, lendas ta labi Eestivahwa, suust suhu ikka edasi, kuuni kõige Eesti rajadeni ja üle nende. Seda sõnumet kuuldes tundis mõnigi mees kahetsust, et ta wanamehega weel mõnd sõna rääkida ei saanud, et ta teda weel kord nähagi ei saanud. Küll igamees  tundis waikist walu omas südames seda sõnumet  kuuldes ja kummardas maimus wanamehele auu ja tänu. Walu sekka tuli pea see uhkuse tundmine, et Jumal Eesti rahwale niisuguse mehe kaswada lasi, mehe, kes auususe, tegewuse ja rahwa äratuse eeskuju. Pitk eluiga oma mitmesuguste tööde hakatustega, nende otstarbele jõudmistega ja nende otstarbele jõudmiste takistustega on Eestirahwa silmist , mööda läinud. Mitmetpidi on selle eluhallika kosutus Eesti rahwalle tuttaw, mitmetpidi mähe tuttaw, mitmetpidi weel tundmata.  Küll on temast palju rääkida, aga nende ridade - kirjutaja ei suuda seda nüüd mitte teha. Tema ja teised tema suguwennad saamad seda edespidi tegema ja nende järele manast Eesti kännust uueste ilmuwad mehed aasta sadade ja tuhandateni. Üht mälestust ei saa nende ridade kirjutaja aga mitte nimetamata jätta. Kui tema ligi paarikümne aasta eest kui Tartu gimnasiumi õppija õpetatud EeSti Seltsi ruumidesse läinud, selleaegse wanawara ja raamatukogu hoidja härra Schwalbe käest „Kalewipoja"  lugu lugeda palunud, seda aga lahke härra käest kingituseks saanud oli ja siis koju jõudes „Kalewipoja"  laukk Mge otsast peale lugema hakkas, leidis ta neid sõnu selle suure laulu algusel: Üksina lindu laulan ma lusti, Kukun üksi kurba kägu, Eealitsen üksi igatsusi. Künni närtsin nurmedella. Liigutatud sai noormees neid ridasi lugedes. Wõi üksina laulad Sina! Tõsi küll, wäga tõsi. Aga . kaua ei pea Sa üksina laulma, teised tulewad pea. Wõi üksi kukud Sina nagu kurb kägu tühjas laanes! Tõsi küll. Kurb pidid Sa jo olema, nähes oma rahwa kurba lugu. Wõi üksi ealitsed Sina igatsusi! Tõsi küll. Igatsust paremaile põlwelle. Sinu rahwa paremalle põlwelle peab Sinu armastaja süda palawalt  tundma, aga kaua ei pea Sa neid mitte üksi ealitsema, ja täide peawad Sinu igatsused ommete ükskord minema. Sina pead oma tööde tulu näha saama enne kui Sa nurmel närtsid. Nõnda on Kreutzwald mõndagi nöörimeest liigutanud, tööle ja tegewusele äratanud ja km tema nüüd nurmel närtsis, ei olnud ta enam üksi. Tema oli noort sugu õpetanud  ja äratanud, tema õpetab ja äratab seda ikka 'oma mõtete ja sõnadega, sestehk küll tema ise meilt lahkunud, siiski tema mõtted ja sõnad need on jaenud ja õpetawad ja äratawad edasi seda rahasugu,  kelle heaks Kreutzwald oma elu? jõuu ohwerdas. Kreutzwald lahkus siit ilmast 13. Augusti kuu hommikul kell 8. See sõnum sai aga alles selle päewa õhtu umbes kell 8 Tartu Saksa seitungi läbi Tartus tuttawaks; iseäralist teatust ei antud tema surmast mitte, ei lähemalle ega kaugemalle, olgu sugulastele. Sellegipärast oli hea hulk inimesi matukselle kogunud, mis kooliõpetaja G. Blumbergi majast Eesti kiriku juurest esMspäew 16. Augustil Mhälitult peale' hakkab SurnMrst'' oli kalewLga käetud  ja seisis wäga kenade lõunemaa kaSwude wahel, nii et armas ja liigutaw oti näha. Seal pidas Tartu ülemõpetaja W. Schwarz Saksakeeli kõne, süntsat wiisil hingaja tähtsust meele tuletades. Leinarongi eesotsas nähti „Wanemuine" Seltsi lippu ja hulk Seltsi liikmeid  ja studentide osakonna Estonia lippu mitme selle osakonna liikmega, Kreutzwald oli selle osakonna liige olnud ja hiljem auuliige. Surnukirstu taga nähti Eesti Kirjameeste Sellsi eestseisuse liikmeid ja palju Seltsi liikmeid, Õpetatud Eesti Seltsi eestseisuse  liikmeid ja palju Leisi leinalisi. Leinarong käis pühalikult linnast läbi Saksa surnuaia peale, kus ülemõpetaja  Schwarz lühikeselt matukse Jumala teenistuse pidas ja kus siis Eesti keeli student R. Kallas Eesti üliõppijate nimel rääkis ja auupärja hauda pani, lektor vr. M. Weske hingaja tegusi meele tuletas, teda tänas ja loorperi wanniku Eesti Kirjameeste Seltsi nimel haua äärele pani, vr. K. A. Hermann „ Eesti Postimehe"  toimetuse ja Wanemuine Seltsi nimel rääkis ja kauni wanniku hauale pani. Peale selle tänas „Kalewipoja" Seltsi saadik J. Rothberg hingajat oma Seltsi nimel, kelle auupresideut vr. Kreutzwald oli ja A. Grenzstein pani suure ilusa pärja hauale kaunist  laulusalmi üeldes. Kauni laulusalmikesega tunnistas  ka Wändra tummade koolmeister Eglon oma leina. Hugo Tresfner kõneles pitkemalt Wõru „Kandle" Seltsi, Tallinna „ Linda" Seltsi ja Aleksandri kooli pääkomitee nimel ja luges kahe esimese Seltsi saadetud telegrammid  ette. Lõppeks astus üks wana koolmeister Rõngu kihelkonnast ette ja tänas hingajat liigutama sõnadega, kuna hauda kinni ajama hakati. „Wanemuine" lauljad  laulsiwad wahete wahel süntsaid laulusid, mis wäga kauniste korda läksiwad. Oli haud kinnikaetud saanud, siis laulsiwad studendid weel ühe tuttawa Saksakeeli salmi lahkunud „wennale", ja enne nimetatud  koolmeister ütles ühe Eesti keele lauluraamatu salmi, keda kõik koosolejad ühes liigutawalt laulsiwad.  Haua ääres oli leinajate seas vr. Kreutzwaldi lesk, tema poeg oma abikaasaga ja tema tütar kooliõpetaja  Blumbergi proua oma abikaasaga härra Blumbergiga  ja mõned teised hingaja sugulased ja sõbrad. Matus sündis armsal lihtsal wiisil. Nõnda olla ka kadunud isakene õpetanud. Wäga kahetsemise wüärt lugu on siiski, et kadunud kirjamehe surmast nii wähe sõnumeid sai ja et matus nii pea ette wõeti; muidu oleks palju suurem hulk armsalle munakesele auu tulnud andma. Aga ka nõnda sündis matus auusal wiisil ja Eesti maim awaldaS mõiw haua ääres nagu kord ja kohus. Meie peame meel midagi südame pealt ära ütlema. Aastast saadik on õnnis Kreutzwald paar korda Eesti rahwast nukraks teinud. Kui meie aga selle peale mõtleme, kui palju ta meile oma pitka ea sees, mis ligi 80 aastani kestis, head on teinud, siis kaub see nukrus peagi nii meikeseks, et teda waewalt meel tunneme, nimelt kui weel selle peale mõtleme, kui wana kadunud vr. Kreutzwald oma wiimsel eluaastal oli ja mis liig wanaduS inimesega teha mõib. Meie unustame seda, mis pealegi auususe waSta ei olnud, ära ja tunnistame armastust, auuStamist ja tänu meie Kalewipoja 100, EeStirahwa ennemuisteste juttude, kvdutohM ja muu raÄmatute wsjAle isale Kreutzwaldile  haua põhja. Rahu tema põrmule! Poliitika ringwaatus. Wenemaal teeb eesseisaw kroonimise püha, mis nüüd, nagu Moskwa ajalehed kuulutawad, 17. Septembri kuu päewa peale on määratud, päälinnaS ja terwes Weneriigis, nimelt kõrgemates walitsuse kreisides, Paljugi kihinat ja kahinat. Igal pool, kodu- ja wäljamaal, walmistatakse suurel mõedul aruldase pidu wastu. Mitmed wäljamaa riigiwalitsuste  liikmed ja kõrged saadikud on juba seks päewaks  jõudnud, et kroonimise pühast Mosk was osa wõtta. Ehk küll ettevalmistamised kiireste edasi lähewad, ei ole siiski weel selgeste teada, kas kroonimise püba nimetatud päewal saab ära peetud ehk mitte, sest et ametlikud sõnumed siiamaale puuduwad. Inglismaal on ikka weel lirimaaga palju tegemist. Nüüd on hiljuti ka weel politseiametnikud Dublinis ja muial üles tõusnud ja palkade suurendamist  nõudnud. Paljugi neist on oma arpeti maha pannud ja teised ähwardawad sedasama teha, kui nende tahtmist mitte ei täideta. Suurem jagu segaduse  sünnitajatest on, uuemate sõnumete järele, oma ameti tegewusesse jälle tagasi tulnud. Üks jagu politsei  ametnikkusi pole mitte oma ametitallitusse tagasi astunud. Dublini linnas on ikka weel wäesalgud korteris, kes seadusliku korra ja rahu alalhoidmiseks sinna saadeti. Hiljuti sünnitas rahwas kesköö ajal pääuulitsateS mässamist ja hakas soldatist kiwidega pilduma,  mispeale mitu korda soldatite poolt püssidega rahwa hulka lasti, kus juures mõned haawatud saiwad  ja mitu kinni wõeti. Islandi saarel on, nagu meie juba teatasime, et seal paha ilmade ja aruldase looduse oleku pärast wiljaäpardust karta oli, nüüd hirmus näljahäda oodata. 1881—1882 aastase pehme talwe läbi oliwad  kaugel põhjameres chmr.ed jeärünkad lahti peasenud,  mis lõunapoole rändasiwad. Nad katsiwad mere põhja poolt saart täieste kinni, nii et saar weel selle kuu hakatusel jeämerest ümberpiiratud oli. Külm on kõik wilja- ja rohutaimed ära wõtnud ja waeste elanikude  ainus rahahattikas, loomade kaswatamine, pidi ära kniwama; sest loomade toit puuduS. Niikaugele