ehk ,Nistirahwa pühapääwa lehe" ehk Tallinna Sõbra" kirjutajad ise „ seest" on. Meie arwame,  et üks leht üksi teise lehe kirja üle kohut mõista wõib, mitte aga selle kirjutaja üle. Oleme  meie „Jesuiitid" mis fiin salalikud ja walelttud tähendab, ja kirjutame meie teistwiifi kui meie mõtleme, siis on meil seda Jumala ees wastata, mitte aga inimeste ees, ka mitte „ Sakala" eeS. On „R!Stlrahwa pühapääwa lehe" kirjutaja „ seest" paha, siis ei wõi meie tema head kirja sellepärast sõimata, niisama wähe, kui meie ..Sakala" paha kirja sellepärast kiita wöime, kui ehk kirjutaja ise rseest" hea on. Mis peab aga fiin paikas ja selles tähenduses se olema, kui „ Sakala" kirjutab: kes kiriku ja kristliku nime oma kasu ja aun mantliks tarwitawad . . Kui ,Ristirahwa pühapääwa leht" selles kirjas,  mida taga järel oma kaebtuse  põhjustusekS tarwitada püüab, ütleb: ,Kui pärast, aega mööda wahest jälle mõni preestri sugu tahtis wana seaduse wiisil kogudusi  oma walitsuse alla heita ja ennast Jumala ja inimeste wahele panna, nõnda et inimesed mitte ei julgend otsekohe Jumala ette astuda, siis see oli ikka rahwale suureks kahjuks". Kui „Ristirahwa pühapääwa leht" sedawiist  kirjutab, siis heidab se leht ennast otsekohe nende wasta. kes kirikule ehk kiriku ametipidajatele  midagi ilmalikku kasu, anu ja wõimust pariwad. Wägise kipub mõte peale, kui oleks „Sakala" aga õnne peale pühapääwa lehe" wasta kaebtust tõstnud ja wast pärast, kui waStust päriti, seda lehte läbi sorind, et kaebtusele midagi põhjustufi leiaks. Seal juhataS aga „Sakala" silma ühe koha peale, mida üksi selle paha tahtmine kaebtuse  põhjustamiseks tarwitada püüda wõiks, kellel  usu õpetusest wähemadki aimu ei ole. Mida .Sakala" „ Eesti Postimehe" kirjasaatja  kirjast räägib, seda jätame wiimase lehe enese seletada, kui se seletust tarwis olema armub.  Meie ei ole omas kirjas „ Eesti Postimeest"  kiita ega laita tahtnud, waid oleme üksi seda imekspannud, et „Sa kala" oma kaebtust meie maakiriku koguduse peale tagajärel ühe sõna peale toetada püüab, mis terwelt kaks kuud pärast kaebtuse tõstmisi ilmuS. Laseb aga PaStor Wegener selle tühja sõna kirjutajat koolilaste  pidude peal kõnest „Wenemaast" pidada, siis ei ole sellest weel mitte näha, et se auustud  kiriku-öpetaja seda tühja sõna heaks kiidab, mida ehk üks paha, silmapilk kirjutaja sulge puistas. Nii palju kui meie teame, oliwad aga ka need kõned Venemaast" enne peetud kui nimetud tühi sõna ilmus, niisamati, kuida „ Sakala"  kaebtns enne süü tegemist tõstetud sai. Kui se mitte pahatahtlik süü-otsimine ei ole, siis ei tea meie. mis se on! Tahakfime meie iseoma kasuks kirjutada, siis ei oleks meil asja, selle tühja sõna kirjutaja eest wainnle astuda, kes ka j,Tallinna Sõbra" üle mõnda kirjutab, mida wastata ei wõi, selle kõrwas aga tunnistab,  et tema seda lehte koguni ei loe. Aga ikka peame meie tunnistama, et tema mõnes teises paikas kaunist osawust näitab. Miks tema siis ka „Wenemaast" osawad kõnet pidada ei wõiks, kui wähegi oma pahandud meelt tallitseb?  „ Sakala" kirjutab oma wabandamisekS  edasi: ,Kui awalikult ajalehtedes awalikuid wigadusi  ja üleastumisi laidetakse ja karistakse, siis ei wõi seda keegi „Sala-Politsei" teenistuseks nimetada." Aga , Sakala" ei ole mitte „wigadusi jkk üleastumisi" ja karistanud", waid on wigadusi seal otsind, kus neid ei olnud, ja on põhjustamata kaeb tust tõstnud ühes asjas, millest teadis, et meie maa, meie rahwa ja meie kiriku iseolemise wastased selle peale waritsewad ja wähemadki fesugust kaebtust meie wasta tarwitawad.  Se sigitab kadumata „Sala- Politsei" paha lehku. Lõpetuseks tunnistame meie weel, et meie mitte ei tea. kus meie „ sõbrad" „ Sakala" wasta „sala-kaebtust tõstnud olekfiwad, kuida se leht ennast arwama ütleb. Et meie ise oma kaebtust  koguni mitte „salaj a" tõstnud ei ole, seda on , Sakala" küll wist sagedamast näinud, kui temal armas on. Natuke „Sakala" kergemeelelisteist kuulutustest. „Sakala" on oma selle-aastase Nr. 35 sees üht kirja Wirumaalt üleswõtnud, mille peale ..Õnnetused ja kurjused" kirjutnd on. Selles kirjas seisab: „L. (Lagena) mõisa herra K. (Kramer) on siin ühe teu ära teinud, mis naljalt muial ette tuleb. Tema wiskas mitmed perekonnad talupoegi  majadest wälja ja laskis uksed kinni pitseerida.  Naabri inimestele olla ka kõwaste ära keelanud, neid wäljawisatud waeseid korterisse wõtta, millepärast naad heinakuhjade ja puude all pidiwad elama, nii et mitmed juba haiged oliwad. Seda sai üks Wenelane, kes Merekülas  ojumas on. kuulda, üüris oma halaStawa kristliku südame tungimisel ühe korteri ja korjaS laiali pistutud naised ja lapsed taewa alt sinna kokku. Ühtlasi olewat ta seda mõisniku tegu ülema kõhtudele teada annud, kust juba järelekuulamine  ou algand."' Meie arwame, et kui üks isamaa aealeht  fesugust sõnumid laiali lautab. siis olekõ selle lehe „ kristlik" kohus, enne natuke  asja järelkuulata. et ennast mitte nende kaassüüliseks ei tee. kes teades ja tahtes kaheksama  käsu wasta ekfiwad. Siin on aga suur ja raske eksitus kaheksama käsu wasta. Meil on se asi iseoma ülewaatamise ja tõsise järelkuulamise  läbi täieste tuttaw ja meie peame seda siis ka tõtt mööda seletama, et ülekohtlik kaebtns laiemal ringil paha werd ei sigitaks. Juba 15 aasta eest, kui Lagena wald krunti pandud  sai. jäiwad ühe talukoha piirete seeS, mis kuuendiku, se on seadusliku mõisamaa peal seisab, kolm wabadtku maja esiteks seisma  ja rahwaS jäiwad nende mõisa majade sisse künni omale teist kohta leiakfiwad. Nemad ei mõtelnudki aga selle peale ja jäiwad ilma ühegi maksuta majadesse elama. Wahe aeal sai mõis müüdud ja maksuta wabadikud oliwad unustud. Se koht aga, mille piirete sees need mõisa majad seijawad, on ikka wäljarenditud  olnud ja rentija hakkas selle üle kaebama,  et wõerad ilma ühegi heateuta tema maad tallafiwad ja teda igapidi tülitafiwad. Sedawiist  tuletasiwad need perekonnad ennast rohkem kui kahe aasta eest jälle meele. Nüüd päris möisaherra, et nemad wöera maa pealt lahkukfiwad,  ehk temale omanduse täheks iga maja pealt neli pääwa aastas teeksiwad, kus tema nende aSja siis omalt poolelt koharentijaga seletanud oleks. Aga ,waesed", kes kõik töötegija  igas seisawad, ei teinud seda head mitte, waid elafiwad kui enne ja tallafiwad wöerast maad, kui oleks se nende seaduslik omandus. WiimakS lõppes möisaherra pitk kannatus, tema kaebas ja Kihelkonna kohus mõistis, et sed" wöera krundi pealt taganema pidiwad. Ka seda käsku ei kuulanud need kentsakad ,waesed", jäiwad senna kus oliwad, ei mõtelnudki omale kohta otsida, ega ka mõisaherraga leppida. Weel ootas wiimane peale poole aastad ja siis wast, kui soe aeg ammu käes oli, palus tema kohtu abi, mida temale ka seaduse järel keelata ei wõidud. Kelle pool on siin õigus? —Salliks  küll ,Sakala" Redaktor sesugufi kangekaelseid  pwaeseid" oma piire peal. ehk teeks pseda" ükski Eestlane, kellel päriskoht on? Meie ei usu seda mitte ja meie ei soowi seda mitte. Õigus peab maailmas walitsema, mitte kangekaelus. Weel on meil tähendada, et Lagena möisaherra  ühegile keelanud ei ole. neid .waeseid korterisse" wõtta, et neile juba kohtu poolest korterist muretseti, kui kutsumata wõeras ennast wahele Loppis ja waesete wiimist õigusetundmist segas. Se wõeras ei ole ka mitte Wenelane, waid on Sakslane ja tema nimi on von HüKbenet.  - Meie ootame, et ~Sakala" sellest seletusest  mitte sõnalausumata mööda ei We, Omalt maalt. Tallinnast. Ta-Nnna ja Baltiski sadamate  ehitamine on tulemas. Juba aastal 1875 sm Ministeriumi poolest üks komyiWos seatud, kes selleks plaanist tegema ja ehituse kulu waljaarwama pidi. Se töö on nüüd walmis, kulu on 2,625.000 rubla peale arwatud,  seda raha on Riigiwalitsuse poolest lubatud  ja ehitus on Tallinna Börsi-komitee hooleks  antud. Selle kuu 16 pääwal söitfiwad Baron Shirard ja Konsul Koch selle asja wiimiseks  tallitusekS Peterburgi. Tallinnas saada üks kaubasadam ehitud, mis selle tähtsa kaubapaiga  kohaline on ja peale selle üks iseäranis sadam sõealaewade tarwis. Baltiskis saada sadamasild laiendud ja merepõhi niipalju roogitud,  et igal pool sadamas 22 jalga wett on. Lõunepool sadamad saada ka weel üks weike sadam kalameeste tarwüusekS ehitud. Nende wiimiste ehituste MU on IWMO rubla arwatud,  kõik teine raha jääb Tallinna sadamate ehituse xäuks. Wäga rõõmsad ei ole BaltiSki rahwas selle weike osa üle küll mitte ja mõned soowiwad. et meretöusud ennemini wana wiletsa sadama koguni lõhuksiwad ja siis ehk midagi selle asemele sigiks, mis rohkem Baltiski mereloodust  kohaline oleks. Ikka aga töutawad nemad  ka selle pisku eeft tänulikud olla. Peterburgist tulewad sõnumid Akademiker Geheimerath Dr. Wi edemanni jubeli-pidu üle, selle kuu 16. pääwal. Tallinnast oliwad Gym nasin mi ülem - õpetaja von Hansen ja Magister Grei ffen hagen saadetud, Eestimaa  kiriku-õpetajate poolest PastorS pindler. Akademiker Wiedemann on Eestimaa poeg, aastal 1805 Hapsalus sündind, kus tema isa Raekohtu Sekretär oli. Oma hoolsa ja targa teadusliku töödega on Wiedemann nimelt ka Eestikeelt wägewast edendand ja selle grammatikad  täielise põhja peale seadnud. Se teeb teda omale isamaale ja Eestirahwale tähtsaks, kuida ka Eestimaa üleültse selle oma kuulsa ja kõigist  õpetud maailmast auustud poja peale uhke olla wõib, kellele kõik pitka ja lahked eluõhtud, teaduste kasuks ja isamaa iluks ja auukS soowiwad.  Walga linnast. Walga linn on Lätimaa  sees. aga seal elamas ka õige palju Eestlasi,  ja nende hulk on wiimiSte aastate sees rohkest kaswand. Kus lambaid on. seal läheb ka karjast tarwiS; Walga Eestlased pidiwad aga tänine Luke kirikus Jumala teenistusel käima, kus peale Läti ja Saksa koguduse ka üks weike Eesti kogudus on, kelle sekka ennast Paju ja Sooru wallad ja mõned üksikud Eesti perekonnad peawad, kes Lätirahwa seas elawad. Et nüüd juba Walga linnas EestirahwaS ühekS Lse-kogudusekS perekas küll on, fiiS palufiwad  mõned mehed rahwa seast Karula õpetajad,  neid selle seadmise juures aidata, ja se auustud hingekarjane on seda fiiS ka ülemate lubaga korda saatnud. Juba möödaläinud aastal  sai kirikn-aia peal esimest kord matuse-jutluS peetud. Ka hakati linna kirikus EeStikeeli jutlust  pidama; esiteks küll mitme nädali takka. Nüüd aga wöiwad Walga Eestlased igal Pühapääwal  oma keeli Jumala sõna kuulda. Ikka kolmandemal Pühapääwal peetakse Luke-kirikuS wõeraste õpetajate läbi Eestikeele Jumalateenistust  ja niisamati linna kirikus, sedawiist, et se mitte mölemiS kirikus ühel Pühapääwal ei ole. Kui linna kirikus Eesti kiriku-õpetajad ei ole, siis saab seal pärast teiste Jumalateenistuse kõstrest Eestikeeli jutlus loetud. Selle aasta 10 Leikusekuu pääwal sai uuestseatud  Eesti kogudus ja üheS ka noor köster fiSseönnistud, Mat. Ewang. wiimse salmi järel: .Waata, mina olen igapääw teie jumes, maailma  otsani". Peale seda pidas Propst