Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja «väljaandmine, Kuresaares, kanbauulitsas 10. maksab: j Saaremaal aastas 1 rbl. 30 kop., postiga saadetud 2 rbl. j Saaremaal pooles aastas l rbl. kop., postiga saadetud I rbl. 23 kop. l Tuleb wälja iga esmaspnäwal. l Kuulutuse rea ehk selle ruum mak- sab Ä kop. 18. 7. Ma, EsnmsMw 29. Aprillil 1885. 11. aastakäik. Köne, mis koolmeister J. Ratas Kihelkonnal koolmeistrite koosolekul 15. Märtsil s. a. on pidanud. Armsad ameti wennad ja koosolejad! Uks iseäralik tundmus mõlgub minul praegu  meeles, et üht kaua omas südames igatsetud  tahtmist nüüd wõin täita. Minul on täna oma ameti wendadele ühe korraga seltsis Võimalik üht küsimust ära seletada, mis küll koolmeistri ammeti pühalikumaid püüdmisi ja kohuseid ühe iseäraliku rõhuga meile kõigile silmade ette paneb. See küsimus  on: Mispeawadkülakoolid korda saatma? Päälis kaudu seda küsimust maadata on ta üsna lihtne ja kerge —: sest kui üks ammeti meister mitte ei teaks, mida ta töö peab korda saatma, siis ta kogum mitte meistri nime wääriline meel ei ole: ometi pole aga iga ühe ammeti meistril niisugune küsimine mitte maga kerge öicte. koe Ui Jah tööd mis ihulikus elus tarwis. on küll kerged äramöista ja iga ühele arusaavamad, aga maimu elu töödes väitab palju raskem olcmat ära- mõista, mikspärast neid peab tehtama, ja niisugune marjule hoidaw saladus, tahab ka selle sinatse ü. õ. küsimise taga ennast marjul hoida. Et inimene oma elamise ja olemisega kahe poolne on ihu elu ja maimu elu siis peaksiwad küll mõlemad elu poolused  inimese juures täielised olema. Ihu elu on täieline, kui tal termist, rahu ja röömu ei puudu, maimu elu täiedamiseks läheb täädmist, maimu haridust, tundmist ja usku. Inimene, kellel need nimetatud omadused ei puudu, on õnnelik. Nüüd olen oma küsimusele wastuse aluse kätte saanud: Meie rahwa koolid peawad rahwa elamise korra õnnelikumaks, ilusamaks ja paremaks tegema. Rahwa kool peab rahwa õnnelise tulcwikku alus olema. Et nüüd oma rahwa elu, nii häästi ihu kui maimu poolt küljest peame tundma, enne kud selle parandamisest  wõib jutustada, siis lubatagu minule pisut oma rahwa elamise nugadest, mõne sõna ette tuua. I. Kas on meie rahwas önncline? Kui meie oma rahwa ihuliku elamise pääle waatame, siis on meil palju soowida. Lähme oma rahwa suurema hulga suitsust ja mustusest rikaste,  ia puhtast õhust ja walguseft waeste elamise majadesse, kuuleme sääl elanikkude hädatlemisi ja hoigamisi; paneme meel neid ja laste isasid tähele, kes sagedasti kõrtsist tuigerdades koju tulewad, ja küsime siis: Ons see rahwas nõnda elades  onneline? Süda lõhkeb selle rahwa ärarikkuja  põrgu tõbe pääle mötteldes, mis meie maal tuhandeid inimesi õnnetumaks teeb! Mis on selle kurja tõbe wastu tehtud? Minu tääda, mitte midagi, kuna selle edendamiseks  näikse enam tööd tehtawad, kud selle kautamiseks. Nii kaua künni kõrtsid oma praeguses olekus seisivad, wõiwad koolid selle ihu ja waimu kurna ja tõbe wastu wäga pisut parandust tuua. Missugused  tundmised peaksiwad küll kõrtside omanikudel südames olema, nende kurati kabelite pääle waadates? Eks kõrtsid ole hirmsad kohad, kust otsegu mitme tuhande  tappetud inimese were hääl taewa Jututuba. - Järg ja lõpetus.) Teener Oi ühe wähikese rohu klaasi ja tilgutas selle rättiku paale; üks hea lõhn Uu:-.? cnnan ff« toas laiale see oli seesamma löbn, mis selle leitud rättikul olnud oli. Tohter wärlseS kõigest kihast; siin ei vinud midagi: kabtlust enam, tema ees 'e-.sis lauljanna mõrtsukas Planto. — Ta oli see abita haige surija, kes siin soodis istus. Tohtril oli, nagu »NA w iga! silma pilgul «oodist Välja t«Ta ja te«a kõrist kinni hakkata, ta w»MS oma kübara, teda sunniti selle kole i«»ese x»»rest eemale. KshM poW hakkas ta kuuelt kinni, kui ra nägi teda minema hakkawad; „oh kullz därra." ügas poiss. „teie ei taha MMd ometi mitte üsna üksi siia jätta? -Tna ci vea seda «Aja; km ta sureks M siis kui Msme kodukäija stsl oli punane  'ärk, made unemAftaa W« Nmber luusiks! Jumala pärast jätge mind mitte üksi!" Haige hirwitas hirmsaste sa naeris ja mandus läbi segamine, ta nüitis wähikse poisile tahmad appi tulla, seks sirutas ta juba ühe pitka kuind jala woodist wälja ja tõmbas sõrmed kõwcrasse, et tohtrist tinni hakkata. Siiski ei näitanud tohter sellest midagi hooliwat, sest see oli temale sääl paljuks läinud, ta tõukas poisi eemale ja tormas toast wälja, alumise treppi pääl kuulis ta meel mõrtsuka koledat naeru. Teise pääwa hommikul sõitis üks ilus linnawanker wõeraste maja Portugalli ette; kolm inimest, üks kinni kaetud palgega  nacsterahwas ja kaks wanadlast härrad, astusiwad säält wälja ja läksiwad treppi mõõda ülesse. „Ons härra kohtumõistja  Pälle juba ülcwel?" küsis üks neist härradest teenija käest, kes neid ülesse juhatas; see kostis: ~Zsh," ja see härra rääkis edasi: „See on tõeste üks imeline juhtus, et ta treppi mööda maha kukkus ja iseennast oma odaga haawas! ja see läbi omale wõimatumaks tegi ärapõgeneda  Z ja et teie härra Lange, just tema juure kutsutud saite!,, „Za muidugi," ütles fee kaetud «Suga nacsterahwas, «kas pole nende mnarättikuttcga  niisammuti ? ühe pidi ta minu juure ärakautama ja teist umbest sell silmal pilgul nõudma, kus tohter tema juures oli." „See pidi nõnda sündima," ivastas teine härra, „siin ei wõi midagit muud üttelda, kui see pidi nõnda tulema. Aga selle suure keeruga pidin ma midagi ära unustama: üttelge mule, kuidas on siis selle Janina pashaga lugu? neiu peab küll selles eksinud olema. Teie olete teda ju jälle priiks lasknud? Kes oli see õnnetu loom?" Miski hinna eest," ütles esimine, „mul on selge, et tema üks kaas süüdlane Plantoga on, kellele ma juba ammu jälgile saanud olen. Ma olen teda juba siia tuua lasknud, ta saab mõrtsukaga seltsis ülekuulatud." „Ei ole wöimalik," hüüdis naesterahwas,  üks kaassüüdlane?" „Jah! jah!" Ales härra kawala naeratamisega, ma tean kõik asjad, kui seda mule küll ka täõda ei anta. Aga Jumalale tänu, meie oleme juba ülewel, siin on ju kohe nr.53. Reiu, olge heaks, kord siia 54. sisse astuda; laulujuhataja on seda lubanud ja ei saa teid mitte walja wiskama; selle eest tahan mina hea olla. Kui ülekuulamine  teie pääle tuleb, siis tahan teid kutsuda."  Lugijal on juba ilma nimetamata tääda, ct need kolm inimest lauljanna, tohter ja politseiülem oliwad; n'ad tulimad,  ct Planto mõrtsuka Lõod järele uurida.  ZMewaS mmibris ilmub meie lehes üks uus vlgvspõrMme jutt: „Wii«li Wiaem". Saarlase lugejatele kirjutanud Karl Grcp. See j«tt on wZW «õmiftMe tmmetwvd; K. Crep on Lks Saaremaa mees. keskmises ivanaduseS, kelle vNketcst wee! paHu loata on.