Sakala S 5. Wiljandis. 1. Septembrikuu päewal 1884. Vll. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. põimenduse adrels: ..Sakala" toimendusele Wiljandis. Wene keeli: Lk »I> chs^l^llUll.. „Sa kala" aastahind poolteist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita l rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõcta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'i pärijad. Sissekord. Eesti mereasjandus ja „Linda" Selts 11. Wiljandi Eesti Põllumeeste  Seltsi 11. näitus. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wi lj and ist: Koolid; rahu kohtud; lõikusest. Tartust: Üliõpijad. Tartu maak.: Õiendus; kõri sõlme põletik; „Rishk. Westn. kiri. Wõru maak.: Näitemängud ja kontserdid. Riiast: Austra laewa ristsed ja teated. Liibawist,  Düinaburgist, Windawist, Tallinnast, Hapsalust, Peeterburgist, Moskwast, Odessast, Kiewist, Wernist, Lotsist, Wladiwostokist: Teated. Kuulutused. Eesti lauluwiisi looja Säebelmann'ile. Neli pühapäewa. 111. Inimese elu pitkendamise kunstist. 111. Mõnesugused sõnumed. Eesti mereasjandus ja „Linda" Selts. ii. Kapitaal on ainus asi, mis Eestlastel puudub, et mereasjus palju paremat kasu saada kui Lätlased juba saanud. Ja Linda kapitaal, mis suure waewaga kogutud, piab nüid kõikide silmade ees tühja katte all Eesti rahwalt ära kiStama! Kas Linda liikmete seas tõeste mitte üht peutäit isamaalisi mehi ei ole, kes töistele selgeks teemad, et ainult see selts head teenistust wõib näha, kes kõige pealt oma kohust täidab? Meie ajal wõiwad ainult suured laewad head teenistust loota. Sellepärast on suur kapitaal Eestlaste laewasõidu edendamiseks wäga tarwiline. Mina olen wiimse 3 —4 aasta sees „Linda" eestseisusele  õige rohkeste ja osalt wäga pitki kirjasid saatnud ia neile näidata püidnud, missugust teed nad piaksiwad käima, et laewasid wõikfiwad ehitada ja osta. Ma olen neile ka mitmed eksemplarid meie mereasjanduse seltsi kirjadest VI. raamatust saatnud, et näidata, missugused Eestlased (ja Lätlased) juba laewa omanikud on, kus ja kuna nad ehitati ja selle sarnast. Selle juures awaldasin ma sagedaste oma sügawaste põhjendatud arwamist, et Eestlased, kellel wahest mähe kooliharidust on, aga kes oma eluga juba näidanud, et nende tublidus usalduse wääriline on, et niisugused Eestlased päris lawaehituse ettewõtjad peakstwad olema. Nemad wõiksiwad kõige odawamaid laewasid ehitada. Nende töö ülewaatamine on kergem kui esiotsa wõib arwata. Seltsi rahamaksmine  on ju ka üks asi, mille juures nende tööd wõib tähele panna. Kõige estte ei olegi suurt raha puuostmise  ja juurdewedamise kui ka ehitusplatsi ostmise tarwis waja. Siis läheb üks aasta mõni rubla materjaali wahtimise peale ära. Alles 1— 2 aastat pärast seda tulewad suured maksmised laewa ehituse juures. Aga kõik minu katsed, Linda seltsi Eesti laewameestega ligistada,  ei saanud eestseisuse poolt mitte üksi külmalt waid üSna, nagu ma arwan, waenulikult wastu wõetud. Selle põhjus ei ole raske üles leida. Seltsi juhatus ei ole seltsil mitte odaw olnud, iseäranis sest ajast, kui ta merele enam ja enam selga pööris. Pärast poole Riiga asutatud  Läti selts „Austra" sai aga tänini, enam kui kaks aastat otsa, ilma maksuta walitsetud. Ainult tegew juhataja. Ameerika konsul Bornholdt, sündinud Daanlane, kes laewasõitu juhatas (Austral on wiis suurt laewa, mis Ameerikasse, Hiina maale j. n. e. lähemad) sai natukese tasumist, wiimsel aastal nimelt ühe prot- sendi ehk 698 rubla 54 kop., kuna 17 protsenti ju 1883 seltsi liikmetele wälja makseti. Hiljuti on nüid otsuseks tehtud, et edespidi ka Austra president, kassahoidja  ja kirjutaja weikese tasumise saamad, kuna töised 14 walitsuse liiget ilma maksuta peamad. Kuidas on Linda eestseisuse palkamisega lugu? Austra sai enesele laewad üsna lihtsa ostmise läbi wäljamaalt. Ta ostis „Atalanta" Breemenist, „Aurora" Londonist, „Ansseklise" Danzigist, „Jupiteri" Breemenist, „Perkonsi" Bristolist. Suuremad kauplused saamad kõigest maailmast kirsasid müidawate laewade üle. Nende seast wõib sündsaid wälja otsida ja läbi waadata ehk waadata lasta. Austra ostis Norralaste wiisi järele manasid, õige tubliste ehitatud laewafid, niipea kui seltsi liikmed tarwilise raha oliwad sisse maksnud. See tallitus on kül nii lihtne, et teda ka „Linda" oleks wõinud teha. Austra laewade suurus ja hind oli 31. Detsembril 1883 järgmine: Atalanta 289 sälitest, ehitatud 1875 Breemenis, 18660 rbl. Aurora 205 „ 1865? Soomes, 12830 Ansseklis 256 „ „ 1864 Preisimaal, 16970 „ Jupiter 340 „ „ 1864 Breemenis, 27000 „ Perkons 210 „ 1863 „ 18555 „ "kokku 1300 94015 MI" See teeb sälitese (laewa koorm, Last) kohta umbes 72 rbl. Käesolewal aastal 1884 saab Riia juures üks uus laew ehitatud, mis umbes 190 sälitest kannab ja rublat 30000 maksma tuleb, sest et Riias tööhinnad kõrged on. *) Laew on wäljast männast ja seest tammest tehtud. Kuura rannas, 100 wersta Riiast eemal, wõib niisugune laew männast, mis natuke odawam, 16 —18000 rubla eest tehtud saada. Sellest on näha, et meie juures sündsal kohal ehitatud uued laewad, kui ka männased, waewalt enam maksawad, kui wäljamaalt ostetud 20 aastat wanad tammised Aastal 1886 piab Windawis Australe üks tammine laew, 230 sälitest suur, 2500 rubla eest malmis saama, s. o. odawam muidugi kui Riia juures, aga kallim kui kuskil külas wersta 100 igast linnast, kus puu ja töö palju odawam. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi II. näitus 18., 19. ja 20. Augustil 1884. Seltsi president, Aidu mõisarentnik Heinrichsen, algas ja awas näitusi ühe pitkema kõnega, milles tema mõnusaste ära seletas, kui suurt kasu meie põllumeeste seisus omast seltsidest saab ja kui suur kahju ja jõuu puuduse põhjus jälle see on, et nõnda wähe meie seltsidest  osa wõetakse. Armuline riigiwalitsus on meile seltsi lubamise ja kinnitamisega tööpõldu kätte annud, töötajad ja külwajad piame ise olema, et oma otstarbele, põllu- *) 2S. Juulil s. a. juba sisseõmnstatud. („Sakala" toim.) **) Tähendus. Just niisuguseid odawaid laewu soowitan mina ehitamiseks. Ehituse puu piab aga sügise saame raiutud ja I—2 aastat kuiwatud  saama. Saaremaalt wõib ka tammiseid sisipuid saada ja ehituskohta lodjaga wedada, mis mitte palju ei maksa. töö edendamisele, wõiksime jõuuda. W. E. P. Selts teeb ühes oma töiste ammetiwendadega küll tööd, aga sellepärast ei jõua meie tarwilise kiirusega weel mitte sinna, s. o. ikka suurel rutul ja mõedul edasi, et töötajateks  ainult 500, mis meil paljalt seltsi liikmeid on, liig wäheks tuleb arwata, sest põld ja töö on suured. Heidku iga meie maa põllumeestest liikmeteks, siis wõime koguni töisel wiisil töötada ja omale jõuudu saades ka oma jõuudu näidata. Eesti seltsid on ainult näitustega oma töötamist kõige rahwa ees awaldada wõinud, mis ka meie selts minewal aastal katsus ja kõigiti kenaste korda läks. Sellepärast wõttis selts nõuuks, ka sellel aastal 11. näitust ära pidada, mille ettewalmistuseks üks komitee  järgmistest liikmetest waliti: President Heinrichsen, kaupmees J. Schmidt, mõisate rentnik M. Rebane, sepameister  C. Laksberg, kirjutaja J. Raudsep, kohaomanikud  P. Ainson, H. Henno, J. Lipp, Tasane, linnanõuunik.  A. Werncke ja koolisp. Saarsen, J. Peet, Treffner ja M. Kisa. Täuaum ehitati üks näituse kuur weel juure, millega kõik meie näituse ruumid walmiks saiwad. Anurahadeks oli ministeerium 8 tükki kinkinud ja Liiwimaa põlluharija Selts Tartust 7 ning SeltS ise laskis 8 kuldsõrmust walmistada, peale seda ministeeriumi ja seltsi kiitusekirjad. Sellepeale seletas kõneleja, mis kasu meie Siete näitustest  saame, kuida siin igamees oma silmaga paremaid loomi ja asju ja põllutööriistu näha wõib ja neid sellejärele  ka muretseda oskab. Sellega näitawad meie näitused  teed edenemiseks ja keegi ärgu seisku paigal, ega jätku seda püidmata. Kõrge riigiwalitsus annab omalt poolt kõige rohkem auuhindasid, ta tahab kõige rohkem meie edasipüidmist ja edasi saamist; mõisnikute põllumeeste selts on meid rõõmustanud ja meile auuhindasid saatnud,  ka nemad tahawad meie ja meie maa põllutöö paranemist  ja edendamist, miks ei piaks meie ise seda tahtma. Näidaku seda iga põllumees wälja, wõtku osa töiste pindmisest ja täidame seltsis oma Riigi-Jsa armulisemat  tahtmist, edasipüidmise luba ja käsku. Jäegu iga Eesti põllumees eluotsani tänuliseks armulisema riigiwalitsuse  wastu, ning lõpetas president nende sõnadega oma näituse  awamise kõnet „ja laulame meiegi siin tänutäheks oma pühamat laulu: Jumal Keisrit kaitse Sa!" Näitusele oli tänawu wähem hobusid toodud, kui mullu ja nimelt 27 hobust ning mõned warsad; kariloomadest  oli peale 30, 3 lammast ja mõned siab. Masinate  ja põllutööriistade jagu oli ilusaste täidetud, keda nimelt sepameistri Laksbergi oma walmistatud lokomobile ehk auurumasin eesotsas ilustas. Hulk wankrid ja muid tõllaösepa, sepa ja maaleri töösid, ning peale Kõpu wabriku  ja Laksbergi adrade oli ka sepp Roosson Pärnust ühe .kena Eesti moodul walmistatud rataste peal käiwa adra näitusele toonud. Iseäraliselt ja kõikidest näitusasjade  jagudest oli kõige enam ja hulga rohkemalt minewast  aastast naeste-rahwa käsitöö jauskond täidetud, mis Eesti eitedest ja neiudest kiiduwäärilist tunnistust annab. Mitte ainult rohkelt ei olnud see jagu näitust täidetud, waid ka wäga ilusad oliwad need tööd. Eesti nacste- zcr -- W TartuS: J. Tülk Kirjameeste Seltsi majas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson':, Busch'i ja Kluge Ströhm'i raamatupoed; HaapsalnS: G. F. Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner;. Pärnus: „Endla" Seltsis herra Kuudewiita ja E. Treufeldt'i raamawpood; Narwas: M. Põder; RakwereS: J. Kuus'i raamatupood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; Worus: Vielrofe; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; Peeterburgis: K. Leopas, Reneinü nxoeu. U 80 ja N. Mattisse», Ilevtmiii npoen., x Ilaoauei:. -.wera, 28/21. Wiljandis: F. Feldt-