Tallinna Sõber AK 18. NeljaS aattakM Tallinnas, 7. Lehekuu Mwal IM. Ultnldne aealeht Cestirahvialk «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajaS: aastas 2 rubla, 40 kop. pool-aaStas 1 rubla 40 kop Koju ihk postiga saadetud: aaStaS 3 rubla Pool-aaStas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. Tellimist» tvöetalse wa»ta - Ua«»««s, AiMorM pMate trülimajas. ?z»ci<rous«ts ! Z. O. S««s«dt, 0»» Mx»« M «.—.Z«k«»! M. Z,O. - ?cnius-. F-.. ZudcwUig.! A. M»W,. WaW«S! K. SeldtNerg. A«ps»l««: H. M. K»Werg. W. Aa«V«. Meel: kuida iseörcmie kuuluwd saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Väitiski», kirjad ttiwad BMis« (Baitifchpsrt Register: Rahwuse kosu ja rahwa kasu. Omalt maalt- Tallinnast: Pimetate kool. Onnitus. vallimaa l wennastus. Senaiori läbikuulamisest. Märt Mitt, ~WalguS". „Wirutane". BaltiStist - Kirikuõpetaja lahkumine ja walimine. Rakwerep - AuutShl. Tartust: Tulekahju. Viljandist - Lumesadu. Tulekahju. Kuuramaalt.- Tülid. Peterburgist - Akademia uus Präfident. Passidest. - Skeakulu tasumine. P,a«nuh mnemetzed. - ? urgenjew. -- tiri. T«!ekhtu. Bologajast Lumesadu.  Zetalnwoslawifi - luudijahl. Kijcwlft: Pünd. R»«noft! Rahesadu. -- Smjelafi: Talekahjn.  TomSkist  - Tulekahju» -- Raudteelt: 2 ulekahju. paklast - PSud. -» Moikwlfl: Kaupmeeste laartu». Kehakas suuriük. Rjaiauisi. Kuri surm. Hhaelowtst: MetjapSkmim. -- Mvhilestst! Tule.anijad; juutide hirm. WSeraltmaalt. Lahtine kiri „Olewiku" toimetajale ja teistele, kellesse see puudub. Teie olete heaks armand, meie lehe toimetaja peale nime kaudu, awalikku kaebtust tõsta, kui oleks tema Saksakeeli  ,Pettrburgi Leitungis" Teie nurjatumat pilkamist kodumaa kohtute wasta, awaliku tähelepanemise ette heitnud.  Kui Teil auusate aealehtede kõikumata kombe sugugi tuntud oleks, kui Teie auusat elukombet sugugi auustakfite, siis oleksite Teie seda tegemata jätnud. Meie teadeS ei seisa Teie ega Teie sarnatsed Saksakeeli pPeterburgi Leitungi" toimetusega nii suures söbruses, et sealtpoolt Teile toimetuse saladused ilmutatud saakfiwad.  Mis need 'A. L. tähendawad, mis nimetatud lehtes selle kirja ees seiswad, seda ei wõi Teie teada, ja Teil ei ole õigust, wõeraft saladust maailma ette kanda, kui Teie seda ka kõrwalt kuulnud, ehk halwa rahwa kombel  läbi wõtmeaugu kuulatanud oleksite. Aga ega Teie õigusest hooli, ja halwa rahwa kombed on ka just Teie kombed. Eesti rahwast peate Teie halwa rahwaga üheks ja sellekssamaks, ega Teil ometigi muidu julgust olla wõikS, seesugust nurjatumat tegu ,magusaks jutuks" nimetada, nagu paberite wargus kohtu pitsari takka, on?! Ega Teil muidu seda häbemata julgust oleks, oma tegu tagajärel  walega katta? Kes seda kirja ka Saksakeeli ,Peterburgi Leitungile" saatnud on, temal ei ole waja seda salgava, tema on midagi teinud, mille eest tema auusa rahwa tänu teenib, sest seesugused tembud, nagu Teie teete peawad awaliku hääle kohtu alla antud saama; need saadakflwad Eesti rahwast awaliku põlgatuse alla, kui need tõeste ,rahwuslitud" oleksiwad; nagu Teie ikka ja ikka kiitlete. Teie olete auusa Eestlaste ees, igast erakonnast, oma anu kauutand, sellepärast otsite Teie nüüd, halwa rahwa kanda lakkudes, abi ja tugi halwa rahwa juures. Teie ärritate halwa rahwast kohtute ja ülemate pilkamisele,  ärritate kogudusi wihale oma hingekarjatsete wasta, õppijaid wihale õpetajate wasta. KaS see ei ole halw tegu, kui Teie Seminari õppijaid toidu üle ja selle üle kaebama õpetate, et nemad kord peawad köökis ,kartuh«- leid koorima" ? Teie ärritate neid Eestlasi meie maakiriku  rööwimisele, kes nüüd mitte enam selle meie maakiriku  liiked ci ole, ja pärite ikka weel, et Teie häält kiriklikkuis asjus peaks kuuldud saama! Teie lautake kawalast käänatatud nimede ja tähtede all laimdusi auusate  kogukondade wasta wälja, ja kui Teid wastatamisele kutsutakse, siis wale ta te Teie ennast halwa rahwa kombel käänkõnedega lahti, ja hirwitate weel awalikult. -- Kena waim see, mida Teie rahwa sekka kannate ja kõige rahwa teutusekS ,Eesti maimuks" nimetate! Teie ja Teie sarnatsed muudawad meie lehe nime söimunimeks, ilma et weel üks kord julgend oleksite, meie kirja ja pshjustuste  wasta üht ainust asjalikku sõna kirjutada. Üksi osatamistega ja õhkamise tähtedega võitlete Teie. Teie kuulutate suure käraga, kuida halw rahwas meie lehte sõimunime all uputanud ja põletanud oleks. Wötke aealoust  õpetust: Kui suurel Prantsusmaa mässamisel rahwas ennast metsaliseks muutnud oli ja wiimaks oma paremaid mehi werekirwe alla wedas, fiis ütleS ükS nendest, kes oma peat paku peale panema pidiwad: Meie pead langemad sel pääwal, kui Prantsuse rahwas oma mõistust ckautanud on. Teie pead saamad sel pääwal langema, kui Prantsuse  rahwaS oma mõistuse jälle üles leiab!"-—Ja nenda see tuli. Tänu Jumale! EeSti rahwaõ ei ole oma mõistust weel mitte kautanud, kuida Teie ka ässitate. Kui aga ka Teitest külwatud vihavaenu seeme siin eht seal tärkand on, fiis wõime meie kinnitada: Meie lehte uputati ja põletati wihawaenu maimu waMuse aeal ; Teie lehed saamad siis uputatud ja põletatud,  kui meie kodumaa rahwaS ennast lahkes sõbrustuseS ühendab!" Ootame! Jumala meskid jahwalawad pitkamini, aga peenest! Rahwuse koju ja Rahwa kasu. TartuS saab 28, SS ja 30 Leitusekuu pääwal ,Liiwimaa põllutöö ja käsitöö edendamise Seltsi" poolest asutatud ja juhatatud näitus peetud. Peaasi  sellel näitusel saamad kaswuloomad olema, niisamati  nagu ennegi. Juure tulnud on iseäranis odrad, peale selle aga weel aidnikude kasvatused ja tarvitused. Kõik need, kellel midagi kõlwulist, oma tehtud ehk oma kasvatatud tükki näidata on, kõik need saamad osavõtmisele  kutsutud. Omal aeal saame meie sellest näitusest rohkem kirjutama, nüüd on meil ühe näitusega tegemist, mida meie aeakirjanduS turule kannab. ,GM PoStimeeS"  kirjutab oma Rr. lv seeS : ,Küsimine Tartu wäljanäituse toime,ko  nnale. Hää meelega paluksime Tartu iväljauäituse Mmekonua käest, keS EeSti lehtede seeS tuleval suvel ,ette wvetawast näitusest teadust annud, otsust anda, kaS ,mitte nimetatud teadaandmised kogemata Eesti lehtedesse  ei ole juhtunud. Aru saamata asi on, mis need , näitused Eestlastesse wõikfiwad puutuda. Ega need , ometi Eestlastele olegi toimetatud? Meie oleme sita,maalseid  näitusi näinud, aga sääl ou Eestlased ikka nagu Mies rataS vankri all olnud; neid sallist ehk häda ,vaevaga, aga õigust et antud neile midagi. Niisugune ,asi et või kauem edasi keSta. Meie ei taha endid enam ,vahele toppida, ega paljalt sakitud näitajad ja näistkäi,jad  olla, senni kui meile selget aru ei ole antud. Siia ,maale on terwe näitus alati Saksa näituS olnud ; Saksa Keeles sündis kõik, mis saal tehti; Saksa keelt nimed spandi näiteaSjadele ja loomadele, Saksa keeles trükiti ,näitekirjad. Eestlane võis ükSneS pärani suuga paalt , vaadata, kui näitusel tahtis olla. ,Tahetakse aga, et Eestlased wäljanäitusest ka osa , peawad võtma, fiis on hädaSte tarwtS, t) et Eestlasi , wäljanäituse toimekanna hulka valitakse, kes näitusele ,toodud asjade ehk loomade üle otsust annavad, 2) et ,igale näitusele toodud asjale ehk loomale Saksa keeli ,nime kõrwa ka Eesti keeli nimi kirjutakse, 3) et wälja. ,näituse nimekirjas ka EeSti keelt wäljanäituse üle seletust ,antakse. ,Kui nüüd wäljanäituse toimekond Eestlast oiawõtmi,sele  kutsub, siis andku ta niisama teada, kas ta eelnimestatud  kolme nõudmist täita tahab, wöi mitte. Nii kaua, ,kui nende küsimiste kohta seletust ei anta ega Ee õli ,keelele wäljanäitusel õigusi ei lubata, nii kaua veame ,osavõtmist koguni võimatuks, nii kaua toimetagu ,wäljanäituse toimekond ilma EestlaSteta oma wäljauäitust ! Mitmed wäljanäituse osavõtjad." Kas xLiiwimaa põllutöö ja käsitöö edendamise SeltS" nende küsimiste peale omalt poolelt vastust andma saab, seda meie ei tea, seda peame ära ootama. Imeks pannes ja kohkudes peame meie aga küsima: Mis nuS rahwuse kära see on, mida siin tõstetakse? Miks tahetakse siin jälle üht selget ja puhast kasusaatmife paika tühja kära ja titti tallermaaks teha? AaS tahawad siis meie rahvuse  kosu tagaajajad nüüd kõiki rahwa kasu oma tühja ja tigeda kära alla lämmatada? Reed Mitmed wäljanäituse kaebavad, et , Eestlased ikka nagu wtieS ralaS vankri näitusel olnud. See wöib jo omast kohast tõsi olla, aga koguni teiseS tähenduses, kui need kentsakad arvavad,  kellel selle ja iga teise kasusaatja asutuse üle mitte vähimadki aimu olema ei näi. Tartu näitus ei ole jo ühegi nnwliwa ehk rahvuse heaks ja kasuks asutatud, »M iitll za ainu meie kodumaa põllumeeste ja kästtöõ tegijale deattt ja kasuks, oleksiwad nemad Sakslased, Eestlased,  Lätlased, Wenelased ehk teised,lased Üksi halplast  ja vaenlasi ei ole seal vaja; need on igaS auusaS paikaS viteS ja seitSmeS rataS vankri all. Tartu psllutöS näitusel ei tunta Sakslast ega Eestlast  ; seal tuntakse üksi suurepõllu mehi ja weikepõllu mehi, mõisnikust ja talunikust ehk talupoegi, kuida kunstitumata rahvas ütleb. Za just talupojad on nende näituSte peal ikka tähtsamad mehed olnud ja on seda ka nüüd. Siiiucpöllu mehed, see on mõisnikud, on seda seltsi asntand ka on näilnst asutand ja juhatand, kstge meikad  u maa ja meie kodumaa kodanikude kasuks ja edendamiseks.  Kiustlikud ,mitmed osawõtjad* ütlewad: .Ega need (uäitused) ometi Eestlastele olegi toimetatud— Nemad aStuwad selle küsimisega erakondliku setsupaiga peale. Nemad  uäitawad sellega aga ka, et neil üleüldisest rahwa majapidamisest niisama wähe aimu on, kui rahaa auust. KeS vidi siis neid näitusi .Eestlastele* .toimetama* ? NäituStc asnlajad ei mõtelnudki selle peale, et keegi meie kodumaal midagi muud olla tahaks, kui meie kodumaa kodanik, Uhepoolift kain wõiwad ükfi ühepoolised erakondlased pärida. Andeid antakse wäetimatele ja kerjajatele. Täie iialist sa täie 'võimulist mehi kutsutakse kaaStööle isamaa edenduse kallal. Seda on ka nende näituSte asutajad teda tahtnud, Meie .rahwamehed* ekfiwad sellega raskest.  et nemad .radwale* ikka ja ikka midagi päriwad ja .soowiwad*. mida rahiraS omale ise, oma rahulise «võitlemisega.  aun sol tõõwainul saatnud ei ole. WäljaSpoolist wägiwalda >a heldust kntsmrad rahwamehed rahwale appi. Sellega segamad nemad rahwa meelt kindla, seadusliku õiguse kohta ja rahwa enese auu kohta. Mis .rahwaS* see siis varast enam oleks, lelle meel nende tähenduste kohta iegaind on? Tartu näitused ja teised näitused on just niisama wäbe kellegi ulepooliseks kasuks asutatud, nagu omal aeal lcurent kellegi sihepoolilekS kasnkS ehk kellegi iseäralise käsn veale ära kautalud sai. Teurent suri looduslikul kombel, oma enese wanudnseSse. Meie kodumaa suurpõllupidajad  mõisnikud oliwad oma enese põllutööd wõera maa eeskuju järel nii kaugele edendand, et nemad enam kstwanemate tenmeeft. teulooma ega teuriista omal põllul tarwitada ei wõinnd. Arwaku ometigi iga osaw põllumees  ise järel, mis meie päiwised osawad suurpõllumehed endise teumehega, tculoomaga ja leuriiStaga tegema peakfiwad?  Za meie weikepõllu pidajad taluperemehed oliwad oma põllutööd suurvöllu pidajate eeSkuju järel nii kaugele edendand. et nemad teurcndi asemel raharenti maksa tahtsiwad ja maksa wõistwad. Wana, üleelatand riistapuu sai igapooliseks kasuks kõrwale heidetud. See oli meie kodumaa õnnistus, sest see oli looduslik, see oli