Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmine, Kuresaares, kaubauulitsas 10. ; „Saarlane" maksab: ; Saaremaal aastas I rbl. 30 kop., postiga saadetud 2 rbl. < Saaremaal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud 1 rbl. 23 kop. Tuleb wnlja iga esmaspäaival. / Kuulutuse rea ehk selle ruum mak<  sab 2 kop. Esmaspääw 15. Aprillil 1885. li. aastakäik Linade leutamisest. See lina kihwt, mis nüüd otsekohe meresse woolab. surmab esiteks selle tee pääl tuhanded kalad ära ja teiseks kui ta meresse jõuab, saamad kalad, olgu nad mis seltsi tahes, selle haisema mee läbi kaugele sügawasse meresse hirmutatud, kust meie neid oma püüstega enam kätte ei ulata saama; ja sest see tulebgi, et meie kalasaak sügisel  mõnes kohas mähe vn. Siis nuriseme jällegi Jumala kohta, et Ta ei anna meile kala, mis peame sööma, aga ei pane tähelegi, kuida meie ise seS asjas süüdlased oleme. Wanal ajal, kui linu wähem jooksu wetes ja järwedes leutati, oli ka kalasaak parem Suurel maal, kus ka lina kaöwatamist suurema  auu sees peetakse, vn köwaste ärakeelatud, neid järwedes, ehk jookSwaSweteS lcutada ja igaüks, kes sest keelust üleastub, saab kangest saaduse järele  trahwitud. Sa wastad ehk Me: „MiS sest hojust kõik kasu, loomad surewad ometi sagedaste, kust see siis tuleb?" Jah tõsi kül, aga ega minagi ütelnud pole. et see linade leutamise mesi üksi loomade surmaw kihwt on, waid ma ütlen aga niipalju, et see ka üks loomade surmaja on ja et inimesed ennast selle eest hojakfid, ise oma loomi tüüdmata kombel surmata ja siis pärast kõik süüdi Jumala pääle lükata. Haigusi tekib sagedaste ja palju loomade  sekka, mis läbi ka palju surewad, aga kui hoolega tähele hakkame panema, mis asjast see nõnda on, siis leiame sagedaste, et mitu"s kohas ja miimil ajal ise oma hooletuse läbi ka loomade termist ja elu rikume, ja neist üks kõige öelem on linade leutamise wesi. „Waatamc weel, mis kahju see linade kihwt saadab! Just scllajal, kui linad ühes jões, ehk hallikas ligus on, ja "woolaw, ehk nirisew wesi nende kihwti enesega ühes edasi järwe ehk mere poole kannab, tarwitawad ka palju inimesi seda mett oma söögi ja joogi tarmis, sest et neil muud kaewu ei ole. Arwaku nüüd iga üks ise, kas see inimesegi  tcrwisele hea on, mis loomad maas ja mees põlgawad, aga mina oma arwates ütlen, et see tõeste ka inimese terwise hunt on. Mõni ehk mõtleb, et ma soowin kõik lina põllud kesase jätta. Seda küll mitte auusad põllumehed  ja karja pidajad, waid ma annan teile nõu, kuida ennast kahju eest hoida ja meel panemine  linu leutada. Walitsege enestele nii sugused madalad kohad mälja, olgu heina, ehk karjamaal, kus mesi ligidal maapindas on, kaewage augud senna ja leutage süül omad linad. Kui nõnda teele, siis jäcb see linade kihivtine ja kahjuline wesi selle augu sisse paigale, ilma kcllegile kahju tegemata ja saab palju paremad linad, sest soe, seisan? mesi on ju linade lcutamiseks palju parem, kui külm hallika, ehk jooksu wesi. Seda tunnistawad ka suured linade kaswatajad julgusega tõeks. Ärgu kartku ka ükski, et linad seeläbi mustaks saamad ja walget riiet ci annab, maid pangu iga üks tähele et, mida sopasem ja socm linaleutamise wesi, seda walgcmad linad. See wesi, mis aututesse jäeb, ei tee kclligitele kahju, waid immitseb aegamööda maa sisse. Tahetakse seda wet aga loomade eest hoida, et nad põua ajal seda juua ei saaks, tehtagu ajad aukude ümber. Muidugi oleks see ühe peremehele natuke raske, aga kui mitu peremeest seda ühes nõus tecksiwad, oleks see üsna kerge, sest ühendut jõud suudab palju teha. Et need seda kahetsema Jututuba. Wicrnetti. Willem Ha«M järel jutlustatud, ' (Nrg.) Sell silmapilgul oli haige toast karuse häälega hüüdmist ja sajatamist kuulda. Poiss lõi kolm korda risti ette, ja jooksis senna. Tohter katsus meel kord, kas ehk tema sõnad mitte selle kõmaks läinud armastaja südamesse teet ei leiaks, ja see kord nüitis see tal tõesti korda minevat. Laulujuhataja oli omale ühe noodi raamatu käite wötnud, mille seest ta waikse häälega  üht laulu miisi nurus -, tohter t.rrwitas seda waikist rahu sega seks, et lauljanna elu lugu temale jutlustada. Hakkatnses ci «Anud Boloni sellest midagi Mc'..' ranurt; ta tuges ja uuris hoolega oma roamat» kalal js tegi, nagu poleks Male teda kcdogit mvvd stõl toas; oga aega mõõda hakkas ta ikka enam ja cnam tähele panema, jättis laulmise  järele, tõstis mõni kord juba oma silmad üle noodiraamatu ja luusis palama pilguga tohtri palet mõõda, siis laskis ta oma noodiraamatu msda wajuda, ja maataS kindlasti rääkija otsa, tema LMe pamesse näitis ikka koid korrast suuremaks  wiuerrad, tema silmad hiilgasiwad, ts Nihutas  esssK ligemale, hakkas tohtri NswMrrcst kiunni js kui M oma jultustusc lõppctas, kargas ta iuiircs lügu!c'es oma tooli päält üles ja rändas tuba mõõda ümber. H««M ta, „KA on tõtt sees, see on Lce mee di, 'cc on mõimalik, ses wõib Mk Nõnda olnud Ma: pagan scda teab! see lvõib aga ka kõik ivale olla?" Aga kuidas nii auustud härra? Teie kisute see asja tõest künni waleni jälle maha; esiteks arwatc teda tõeks ja pärast kahtlete tema pärast. Kui ma aga teile selle jutlustatud asja tõenduseks köemehi  ja tunnistusi ette toon, kuidas siis?" Boloni jähi mõttese tema ette seisma: „Ha! kes seda wõiks, tohter, kullaga tahaks ma scda maksta, juba see nõu ja mõtte on palju wäärt. Jah! kes oleks mul tunnismeheks! See on kõik nii tume, pime ja segamine, nagu ühes wanas lagund lossis siin ei leia teet wälja minemiseks  siia ci paista ükski juhatan' täht ega maigus!" „ Auustud sõber," tuli tohter oma sõnadega wahcle, „mina wõin teile seks ometi ühe juhtima tähe selle tume asja kohta murelieda." „OH! kes scda mule anda wõiks! hüüdis teine, see olgu mu sõber, mu ingel, mu Jumal, ma tahan teda kummardada!" „Saadik, kc?s ma omas juttustuscs teile nimetasin,  kes ivaese Kiscppa oma majase nastu mollis, elab praegu õnnekorral siin sessammaS majas.V> 6: kui see teile meel: järele on kuube selga panna ja rättikud kaela, siis miin ms teid tema juure; ta on mule lubanud, teile tunnismehrks olla." Noormees muljus liigutult arsti kätt jc ütlcS: „Ma ootan suure pöncwusega vms heat inglit; kui palju tänu olen ma teil? teie toimetuse ja ivaeiva eest mõlgu; kohe panen nia omale kuue selga js nMm teie järele 'cadUn simre." Armukesega ära leppitamine s näkas palju rohkem Bianetti tcrwise kohta mvjuwad, kui kõik tohtrist wälja arwatud rohud. Tema termis paranes järel tulewais pääivadeS üsna silma nähjes  ja pea oli ta juba niikaugel, et ta oma osawõtjaid  sõpru woodist wäljas olles wastu ,võtta mõis. Seda tema olemise paranemist näitis politseimeister  asja edasi ajamisega ka ära võtnud olcmad. Tetna oli üks osaw ja keeruline mees ja tema kiituseks ööldi, et ükski, kelle püüle ta oma silma pannud on, tema käest ära ci saa joosta, kui ta ka mittu peunikoormat kaugel peaks olema. Tohtri käest oli ta Bianetti lugu tääda saanud, ta oli Ms paron Martcnom'iga meel selle üle rääkinud  ja mõnda tääda saanud, mis tema tähelepanemist  äratas. Saadik paron Martinow oli temale nimelt tunnistanud, et ta noore Bianetti jllhtuscst olla nõuks wütnud, Plauto kõlbmata elu kõrgemas paikas malge ette tuua ja iseäranis seda, et ta kui maene ja abiormuta laps ilma tnädmata selle nurjatu inimese kätte ära müüdud olla. Ta tegi ka, mis ta lubanud oli. Lühikest aega päälc selle sai see kõlbmata maja politsei poolest ära kautatud ja seda olimad saadiku paron Marlinoni sammud, niida ta selle asja pärast teinud oli, korda saatnud. Ks oli tema Planto surmast kuulnud, armas aga poWeimnKnga, ct see paljalt üks ivülja mõöldud kamalus on, et seega julgcste oma eesmärgile saada, sest nad mõlemad  ei kahklemid mitte selle poolest, et tema see oli, kes BmseM elu kallal seda mõrimka katst! teinud oli, scst teistest «Seraskst, kes B. '.iu.r.aS elaMvsd ei RÄnud, kuidas pc.i.'ü.ust'