healt saada ja töisele 11 healt. Meie ei tahaks uskudagi.  et viimati nimetatud härrad proowile tulewad, kuna ju see walimine wäga selgeste kihelkonna rahwa tõsist tahtmist awaldanud on. Tartust. Uus ajakiri „Oma Maa" on ilmunud  ja 2-sel Aprillil esimene nummer trükitud. Tema on 4 poognat suur, ilusa paberi peale selgeSte trükitud ja ka walimine kuju on kohalt kena. „Oma Maa" hakkab nende Kreeka targa sõnadega „Tuune iseennast" ja ütleb siis omalt poolt edasi: „ tunne oma rahwast ja oma maad." „ Iseenese, oma rahwa, oma maa, oma riigi rahwaste ja maade tundmine  tuleb mitmet pidi kõige kasulikumate, kõige äratawamate  teaduste sekka arwata." „Hommiku poole, Wenemaa töiste kubermangudesse waatawad nende EeftlaSte silmad, kellel kudagi wiisi oma sündimise paik, oma lähem kodumaa kitsas on, kes paremat läbisaamist, hõlpsamat elu ülespidamist otfiwad. Meie suure riigi töiste kubermangude peale mõtlewad meie kõige terwemad ja priskemad isamaa pojad, kes mõneks aastaks oma isamaad kaitsema ehk selle kaitsemist õppima lähwad ja küsiwad: kuidaS seal elatakse? Nuttes lähawad nad kodunt, miS suuremalt osalt sellest tuleb, et maa ja rahwaS kuhu nad lähwad, neile wõeras, tundmata ja sellepärast nagu hirmus on. On nad aga seda „wõerast maad," Wenemaad tundma õppinud, siis on kartus kadunud, kurptuse asemelle rõõm astunud, et wõeraid maid ja wõeraid rahwaid tundma õppitud, et silm selitud. Wõeras „Wenemaa" piab tuttawaks oma maaks, armsaks kodumaaks saama selle eest tahab ka ajakiri Oma Maa nimelt oma teaduste toomisega hoolt kanda. Muidugi saab Oma Maa teadustele meie kitsamast kodumaast ja rahwast kõige enam ruumi andma, saab edespidi ka mõnest wäljamaa rahwast wahel sekka teadusi tooma." Nende lausetega annab meie uus ajakiri selge sõnadega oma peaseisukohta teada, milleks temale iga Eestlane kõrgest hingest õnne ja tublit elujõuudu soowib. Peale seda lubab ta ka ajaloolisi jutustusi tuua, meid iseäranis Wene rahwa waimu põllu wiljaga tutwustada ja ka meie oma rahwa ja kodumaa muisteft wara ilmutada. Põlluharimise edendamiseks lubab Oma Maa õpetlikku kirju tuua ja tarwilikult ka hinge omadusi ülendada. Pilte lubab ja wõib uus ajakiri aga sellel mõedul tuua, mill tema tööst tellimisega osawõetakse. GiiS toob Oma Maa pitkema seletuse Wenemaa rahvastest, nimelt Soome sugu rahvastest. kus ta neist jau kaupa pitkalt seletab. Töiseks on ladusalt Wene ajaloost Mongolite ikest" kõne ja näidatakse ses kirjas, kudas Wene riik algusel wõitlcs ja Mongolite all kannatas. Peale nende toob see esimene nummer kirjatükid: Wana Eesti ohvrikohtadest; Wene jutt Korr ja Kalinõtsh; Eesti rahwa laulud; Kalevipoja juttude lisad I; Lühikesed  tähendused maa rammu tundmise kohta; Taimede elust ja lõppeks Eesti seltside poolt Keisri Majesteetidele püha kroonimise mälestuseks kingitud pildi seletus, mis ka oma lugejatele ette pannud oleme. Weel kord piame oma iseäralist rahulolemist selle uue ajakirja üle tunnistama, mis nii sündsast ja meie rahvale tarvilikkust materjalist kokku säetud ja soowitame temale rohkeste tellijaid; sest mi suure töötegija piab oma palga väärt olema. „Olewik" ja „Eesti PostimeeS" teadustavad, et praegune Kaarma kihelkonna õpetaja M. Lipp Nõu õpetajaks kinnitud on. Üks ütleb sisemise ministeeriumi poolt kinnitud olewat, töine aga konsistoriumi poolt. Mine tea ära, kumal õigus on? „N. D. Z." kirjutab, et kauni pitka vahe aja järele tulekahju esimese püha hommiku neile jälle wõeraks tulnud. Hommiku kella pool nelja ajal hakkasiwad tulekellad  paukuma, tuli oli Tiigi-uulitsas lese Roger'i majas lahti peasenud ning suurel jõuul oma saaki neelamas. Seni kui pritsimehed ja vesi sinna jõudfiwad, ei olnud üksi maja pealmine kord täieste tulemereS, vaid tuli oli ka juba töiste hoonete külge hakkanud. Mitmed puukuurid  ja töised hooned seifiwad veidikese aja järele täieste tulewoli käeS. Professor N. Bonvetsh, keS selle maja pealmise korra peal elaS, on kauni suure kahju saanud, sest tema varandus ei olnud kõik mitte tulekassas kinnitud.  Nimetatud professori tüdruk karanud pealmise korra pealt hoovi kivide peale ja murdnud oma jala katki. Peale selle on ka üks üliõpija ja üks kustutaja viga saanud. Tuletõrjujad ei saanud oma tubli töö väsimusest  weel õieti ära puhata, kui töisel päeva õhtul jälle tulekellad neid tööle kutsusiwad. Seekord oli postkontori waStu oleja kaupmehe Grünberg'i puu maja põlema läinud,  ning oli, enne kui tuletõrjujad sinna jõudsiwad, täieste koitmas; põhja-hommiku tuul tegi weel tagasi pakki. Tuli hakaS ka Hechel'L maja külge ja tegi sellele kauniste viga, künni, viimaks ommeti tublil tuletõrjujate seltsil korda läks, tuld päris ära kustutada. „Olewik" tõi oma viimses numbris juhtkirja «Ajakirjandus ja õpetus." See juhtkiri on mitmes lehes sooja sõnadega teretud. Esiteks näitab meile juba see wiltu üeldud, et õpetajad meie Eestlaste seas üliwäga wõimurikkad mehed on. Meie õpetajate katte ei ole ammetlikult, peale waimuliku toimetuse, peaaegu ilmalikku wõimu midagi antud, nagu seda Olewiku kirjast leiame. See on aga taieste wõeriti üeldud, et meie õpetajad rahwa juhatajate ja eeskäijade esimeses rias seista. Paar õpetajat on ainult ennast rahwa liikmede sekka arwanud. Kui õpetajad rahwa juhatajate seas esimeses rias seisaks, siis piaks neid ka hea hulgake meie Eesti seltside ja Eesti asutuste eesotsas leida olema, aga meie otsime neid sealt asjata. Kuna aga Greeka õige-usu preestrid, nii palju ehk wähe kui neid meie seas leida on, iga meie rahwuslise  ettewõtte juures esimesed on, nemad käiwad rahwaga ühte teed ja teemad rahwaga iga kasuliku asja kallal ühiselt  tööd. Edasi ütleb Olewik, et ajalehed minewa aasta umbusaldust on rahwa sekka külwanud ja seega oma wõimu wähendanud. Ka see ütelus on eksitus; meie lehed on küll minewa aasta ühe rahwa asutuse pärast waielnud, aga seega mitte umbusaldust külwanud, mis õiguste eest wõitlemine oli ja nüid lõppenud on. Üks Teie lehe „Olewiku" lugeja. Wõrumaalt. Töisel lihawõte pühal on, nii kui „Walga Tead." teatab, Wõru-Karuli walla peremehele Jakob Arbeiter'ile suur õnnetus juhtunud. Kõik tema hooned peale sauna on wiimseni maha põlenud, ka kõik tema waranduS peale ühe ainsa oma hobuse on tule roaks saanud. Tuli arwatakse sellest tulnud olewat, et keegi talu pois wist püssiga mõne põlewa tropi lauda õle katukse peale oli lasknud, kust tuli lahti läks ja kõik peremehe  waranduse ära hääwitas. Kõik tema hooned, kui ka liikuw warandus on tulekassas kinnitamata olnud. Nii on siis püssiga rumal ümberkäimine ühe ainsamale inimesele mitu tuhat rubla eest kahju teinud. Sellepärast peaks püssiga wäga ettewaatlikult ümber käitama ja teda mitte poisikestele nalja pidada lubatatama, mis mõnelegi mehele pisara laugele on toonud. Walgast. Pahad harjutamised. Seda on juba mitmele korrale juhtunud, et see läbi õnnetused juhtuwad,  kui keegi magama minnes woodis weel midagi loeb ja küinla ehk lambi woodi ääre ette säeb tooli peale. Niisugune õnnetus juhtus, nii kui «Walga Teadust." teatab, hilja aegu Walgas ühe sealse naesterahwale. Keegi naesterahwaS oli woodi ääre ette tooli peale küinla põlema pannud ja ise weel woodis pisut lugeda tahtnud; häkitselt tunneb ta tua läkatawat wingu täis olewat ja kargab pool uimaselt põlemast woodift wälja. Selle woodist  wäljahüpamise peale oli üks töine naesterahwas ka sinna tulnud, ja näeb töist paksu läkastama suitsu sees seiswat, ilma et ta ennast liigutaks. Töine, kes asjast kohe aru sai, tõi suure pesu waagna täie wett, mis käe pärast juhtus olema ja kustutas põlewad woodi riided warsti ära. Niisugune lugu annab meile selge tunnistuse,  kui kahjulik see on, kui keegi weel woodis püiab lugeda. Ka silma terwisele olla niisugune woodis lugemine  wäga kahjulik, sellepärast hoitku igaüks selle eest kangeste. Riiast. Wiie wiimse aastade Riiga sissetoodud kauba ja laewade arw on „Rig. Börsen- und Handels- järele järgmine olnud. Sisse on tulnud: aastal 1879: 2782 laewa 483,165 koorma kaubaga. „ 1880: 2938 „ 479,039 „ „ 1881: 2363 „ 425,866 ~ „ 1882: 2619 „ 488.455 ~ 1883: 2532 „ 480,979 „ Kuuramaalt. „Gold. Tead." kirjutab: Paari nädala eest sündis siin Allschwangenl wallas hirmsa mõrtsuka käe läbi järgmine õnnetus. Selle walla ülem metsawahi kirjutaja oli akna all laua juures lugemas; kui ta arwata pool tundi oli lugenud, käifiwad kaks püssipauku  järgimööda õnnetu kirjutaja pihta, kes raskeste haawatud kohe maha langes. Ehk küll kohe mõrtsukat taga mindi ajama, ei olnud teda enam kusagil leida; ka haawatu ei wõida kellegi peale mõtelda. Kirjutaja Sanderson  on hoolsa arsti hoolekandmise läbi paranemas; pealegi ei olnud töine laeng mitte täieste külge läinud, waid paljalt pisut õnnetumat riiwanud. Tallinnast. Tallinna lehed toomad nüid juba pitkemalt  teatust 3. Aprillil juhtunud tulekahjudest. Kesknädalal  enne suurt neljapäewa olnud Tallinnas nii suur torm ja tuisk ja nende järelkäijad olnud tulekahjud. Esiti õhtu on ühe Juudi Dawid Berkowitsh'i maja põlema läinud, mis temal enesel tule wastu on ette walmistatud olnud. Maja olnud 12,000 rubla eest tulekassas kinnitatud.  Tallinna linna waprad tuletõrjujad on ometi suurest tuisust hoolimata majakese ära kustutanud, nii et paljalt paari saja rubla eest on kahju saanud. Pealegi on majaomanik kahtluse pärast ise politseis kinni. Kui tuletõrjujad selle tööga juba walmis olnud ja igaüks oma korterisse endid oliwad puhkama pannud, hakkasiwad tule^ kahju kellad kesköö ajal jälle kõlisema. Tuli oli seekord woorimehe Schmolem Moljawski majades lahti peasenud. Et hirmus kange torm möllas ja pealegi kõik uulitsad lumega oliwad kinni tuisatud, sellepärast ei peasenud tuletõrjujad,  ei ka pritsid mitte õigel ajal kahju juure. Moljawski  majad, hobuste tallid, 15 hobust ja kaks lammast saanud tule ohwriks. Tuli oli wäga suure tuhinaga ka töiste majade külge hakkanud, aga ommeti saimad töised majad peale Moljawski, Husjewi ja Siefrathi majade hirmsa hääwitaja leegi kaest üliagarate tuletõrjujate läbi peastetnd. Kustutamine kestis kuni hommiku kella neljani.  Moljawski majad ja tallid oliwad 9000 rubla eest ja ta liikuw warandus, nagu hobused ja wankrid j. n. e., 16,000 rubla eest tulekassas kinnitub. Tule hakatus olewat teadmata; niipalju aga on kuulda, et kolm poissi purjus peadega hilja tulega olla hobusid söötmas käinud ja nemad ka kõik kolm olla kinni pantud. Tõeste lähäb see küll üle mõistuse, kui seda mõtted, kuida ometi selge aruga inimene nii tuhm wõib olla, et ta oma hoonele tule otsa paneb ja endale seega suure nuhtluse ära teenib, kuna ta müimisega ometi sellesama ehk wcel parema hinna wõiks saada. Peale seda on ju ikka kuulda, et keegi tulekassa hoonet mitte ta päris wäär tuse eest ei takseeri. Wirumaalt. Wlrulane kirjutab oma 15. numris ühest Rakwere hakenrihti kohtu otsusest järgmiselt: „Minewal  aastal 31. Detsembril ostis Sagadi walla Andresse talu peremees Jakob Selep Palmse walla päriStalu Lemuselja  omaniku H. Putniku käest kaks koormat põletuse puid ja laskis nad sellsama! päewal ära wedada. Wedajatels oliwad nimetatud peremehe poeg Oskar Selep 17 aastat wana ja Saloman Romm 20 aastat wana. Ligi kaks kuud pärast seda sündmust, pühapäewal 26. Veebruaril s. a., sai aga Jakob Selep oma wallawalitsuse poolt käsu, ta pidawat 28. Veebruaril oma poja Oskari ja S. Rommiga Rakweres hakenrihti kohtuS olema. Käsk sai kuuldud ja hakenrihti juures üeldi meestele wõi poisikestele  nemad olla puid warastanud ning pidawat seepärast karistud saama. Poisid püidsiwad wasstu paluda, tahtsiwad tõendada, nemad olewat puud ostnud. Mõisteti Oskar Sellep'ile ja Salomon Nommile kummagile  30 hoopi. Oskar, alaealine 17 aastane poisikene, minestas peksmise ajal ära. See peale wiidi ta kõrwalkäimise  kohta kinnise ukse taha ja kui ta minestusest üles oli ärkanud, siis toodi ta jälle peksu pingile ja anti aru täis. Et tähendatud puud tõeste ostetud oliwad, seda tunnistab ka raha kwiitung, mis H. Putnik Andres Se!ep'ile annud, niisamuti ka H. Putniku sulased, kes puud ostjale kätte andsiwad ja ka H. Putnik ise. Ka oli Putnikul kontrahi põhjusel täieline woli, oma koha pealt puid müia, sest tema on juba 14 aastat selle koha pärisostja ja ainus omanik, ning koht on täitsa tema oma. Nõnda saiwad siis nimetatud alaealised inimesed nii raske ihu nuhtlusega karistatud, nagu ka mitmekordsed kohtuprotokollid ja tunnistajad tõendawad. Ehk arwati peksetud poisikestel wahcft mõnda muud süidi olewat sest nõnda näitab asi ometi igaweste arusaamata olewat. Nii kui „Nakw. Tead." teatab, on K. raudtee  jaama teewahi kodust äraolemise ajal tema neli last piirituse pudeli üles leidnud ja ka kibedat märjukest maitsenud.  Kuni isa kodu jõuudis, oliwad juba kaks suuremat  last surnud ja kaks weiksemat on weel elus olnud; aga olla weel praegu raskeste haiged. Juba jälle piirituse  läbi on paari noore taimekese eluküindlakenc kustutatud.  Sellest loost wõiksiwad mitugi piirituse sõpra omale ka meele tuletada, et nemad oma kihwti toitu puremine  laste eest hoiaksiwad. Wirumaalt, Narowa jõe ja Peipsi järwe lähedal  olewaft Serenitsi külast on „Rishk. Vesinikule" kirjutatud,  et sealse Greeka õige-usu kiriku jauks 29. Märtsil s. a. üks 181 puuda raske kiriku kell olla sinna jõudnud. Kell olewat seestpidi mitme püha mehekujuga kaunistud. Kett olla Moskwas walatud ja maksa 4000 rubla, ning olewat nimelt Keiserliku Majesteetide kroonimise mälestuseks  pühendatud. Peeterburgist. Raudtee rongi, kes K. K. Suurwürft  Konstantin Konstantinowitshi pruuti Saksi-Altenburi  härtsogi tütart Eliisabeti Peeterburgisse tõi, teretasiwad  raudtee waksalisse kogunud Keiserliku majaülemad, riigi auu-märkide kandjad ja diplomatika mehed. Senna oli Jsmailowi ihukaitse garde rügement lippude ja muusika  mängu all ülesseatud. Kella ajal tuliwad Kei serlikud Majesteedid ja nendega ühes kõik Peeterburgis olewad Keiserliku perekonna liikmed. Kui rong kella nelja ajal sinna jõudis, mängis muusika koor ühe tüki. Keiserlik Majesteet ja Suurwürstliku peigmehe omaksed astusiwad waukrisse ja teretasiwad pruuti ja ühes tulnud würstlikka wõeraid. Peigmees oli pruudile waStu sõitnud.  Selle peale läksiwad tulejad Keiserliku iseäralistesse  ruumidesse, kus pruutpaar Kõrge osawõrjate õnne soowitusi wastu wõttis. Ketta ajal sõitsiwad Kõrged 18. Sakala. 1884