südamelikult osa mütsid. -- Aga, mis tegi Pärima  peremees? Ta oli kõik see aeg ,vagusi Milt kuulnud, ja oli sestsamast jutust osa mõtlikult, töiseks  inimeseks saanud. Heldcne aeg! Jumal wõib imet ikka meel teha, mõtlesin ma. Sest see endine kooli wihkaja rääkis õige sooja südame kooli headusest.  Nüüd tundis ta csimist korda waimustud  armastust oma lihase lapse üle, nüüd märkas ta estmist korda, et lastel mitte üksi süüa ja juua tarwis oleks, maid ka tarka meelt ja mõistust head ristiinimese kombeid ja clawat usku Kolmaiinl  sisse. Sest ajast on Pärima peremees truu kooli sõber ja armastaja, seda wõin ma julgeste tunnistada.  Kui ma seda head sündimust sest koos olemisest ära märkasin, siis wvtsiu ma nõuks sagedaste  niisugust kokku juhtumist malmistnda, et laste Vanematega nende laste kaSwatamiscst wõin juttu ajada. Ja seda teemad meite kooli konna laste maaemad maga haemcclcga. Sell wiinl on mull wõimalikuks saanud kooli wacnlasi meie külast wühendada ja enese ja kooli sõbradc hulka suurendada; Jumal, kes iga hea asja poolt on, ci keela oma imet tcgcwat õnnistust iialgi niisuguste  toimetuste juure andes; muidugi tääda on meie kohus iga ette wõtmisc juure Temalt korda saatmist paluda. Mina wõin seda tunnistada, et nõnda musi wõib kooli wacnlasi ja selle hea asjale masin panijad ära mõita ja sõbraks teha. Tn nad juba sõbraks saanud, siis ei puudu lapsed iialgi koolist, ja kooli töö läheb loomulikult edasi; minnale saamad  ka maaemad seda mõistma, et see ülekohus on, et koolmeister nii hirnuks mahe palgaga peab waewa nägema, ja panemad ilma pääle tungimata  palka juure, nõnda kui see meie juures juba sündinud on. Sellepärast julgeksin ma küll oma auustud ameti wcndadcle nõu anda sell wiisil katset teha. Kooli majad on enainistc ikka ka seks jäätud, et laupääma õhtu palme tundi saal peetakse, siis on jo üsna kerge asi pärast palme tundi laste mannnaid r.nnda natuke tagasi jü-Zda, kooliasjade pärast nõu riõ.nmseks; on nüüd kolmeister laste w.rn.-m.n.va ünst. siis pidagu ta neile üht armas- tusega taidclud südamelikku kõnet, kuS sees alandus,  armastus ja tõsidus põhjuseks on. Olgu minu poolest kas nõnda: Armstid laste wancmad! mina palun teid wennalikuS armastuses: heitke oma ihu sugu pääle armu! ärge keelge neid mäikessi Jumala rahu aia taimckcsst mitte ilma aegu kooli tulemast, mis nende maimu kaSwamiseks wäga tarwis läheb. Oh mvtlcgc mo armsad, teie olete ise iga pääw käsist ja jalust töö ja talitusega mässitud; kuidas on teil sääl juures wmmalik oma lapsi seda nõudma juhatada, mis nende hinge rahule tarmiS läheb, see on tõeste wõimatu. Üks isa, kes oma last armastab, see wõtab temale kõik kallist marandust paigale panna; aga kõige kallim marandus on tarkus ja maga meel, seda ei korjata majalt, kui kirikust ja koolist. Tuletage meele seda piibli maenitsust, Mat. 6, 3. „Kui sina waestele andi annad, silS n. t. s. Tõeste, lapsed on need waesed kerjajad, kes iseennast  meel ei wõi toita, seega iga pääw teie põlwcdc  ette tulewad ja leiba palmvad ihu toiduseks, aga nende suremata hing palub teie käest ka oma ülespidamist. Jeesus ütleb: „Mis teie iial ühele mo wähcma wennale olete teinud, seda olete minule teinud." Armsad laste wancmad! Ärge mõtelge iial nõnda, et teie lapsed on teie päris omad ja et teie nendega wõite teha, mis tahate. Ei see ei ole mitte õige mõtte; sest pühas kirjas öölda: „Lapsed on Jchowa päris osa, ja ihu sugu on armu palk." Seepärast tuletagu iga isa ja ema oma meele: kui sa oma lapse kõhtu iga pääw täidad leiwaga ja pead seda tegema, siis pea palju enam muret lapse waimuliku leir a eest, mille pärast Issand wiimsel kohtu päämak so käest aru nõuab, kuidas sa oled oma ' juhatanud  ja õpetanud ja kaSwatanud. Kas ci peaks ühe lapse wancmal hale meel tulema, kui ta oma tänist hooletust selle poolest tähele paneb? Kui isa ja ema oma last ci lase koolis käia, eks ta maim ta sees ei ole siis nälgas ja janus, ja eks ei kisenda selle wäetikese maim alati abi ja halastust waimuliku toidu järel oma maucmate masin? ja uiski jääb mitme isa-cnm süda külmaks.  Kusi tulewad nurjatumad lapsed ivaue- matele? umbest sest et lapse maim on ära väljatud,  jn selle närtsind maimu jõu parast on walitstise  ohjad kurja südame kätte jäänud, siis läheb maimu jõud ikka nõrgemaks ja paha puu kannab paha wilja. Sell toonil on mull õnneks läinud omas külas kooli mustasid ära wõita. Missest süda täis sest sõnab suu ja sulg, kiidab keel ja meel. -r.- Kaugemalt kodumaalt. Tartust. Ülikooli aastapääw oli, nagu ikka 12. Detsembril. Sel pääwal antakse neile üliõpilastele,  kes wõidu-ülcsandcid on teinud, auuhinnad  kätte. Kirjatööd saadetakse üliõpilaste poolest nõnda sisse, et nimi pitseeritud kirjas on. Kui kirjatöö auuhinna saab, siis wõctaksc kiri lahti ja üteldakse kirjatöö tegija nimi awalikult, aga kui kirjatöö ilma hinnata jääb, siis põletakse kiri ära, et keegi ei tea, kes auuhinnata jäänud kirjatöö  meister on. See kord on nüüd kroonitud meeste seas ka üks Saarlane ja nimelt tuntud „Mõistliku rehkendaja" kirjutaja ja nüüdne Walga linna õpetaja R. Kallas, kes selle aasta esimesel  poolel oma studeerimiie lõpetas. Wenemaalt. Peterburgist. 26. Novembril on säälne sõja-wäc ordcnsl dragoner rügiment Saksa keisri Willemile, kes selle rügimendi kõige kõrgem ülem on, ühe õnnesoowise telegrammi saatnud. WaStuscks  sellcpääle on telegrammi saatja rügimendi ülem Dubowski järgmisel musil saanud: ~Teie rügimendi pühal Teitist mulle saadetud õnnesoowi olen ma rõõmu ja tänuga wastu wLtnud. Rõõmu  ja tänuga tuletan ma seda pääwa meele, millal sccsamma minu rügiment mind auupaklikult piiri pääle wastu wõttis ja ma sain tääda, et Teie Keisri MajeStät, kes mule nii sõbralik ja meele päraline on. Teie kuulsa rügimendile minu nime annud oli. 15. aasta eest sain ma Jumalas hingama Keisri Alexandri H. käest I. klassi püha Georgi auuraha (St. Georg-Ordcn), mis see kõige suurem auu raha on Wene wäeteenistuses. .JVilllelM I'elllmniscl-all." -- Zo-:ü !-«». TrLniud „Äurcsaare Rädalileyc" !. O? GM ii ii d u u u d m i s e d. 44 et iga üks kes teda loeb, aru wõib saada, mis maailmas ette juhtub. Lehe hind on Saaremaal aastas 1 rbl. 50 kop. »» » 25 ,Saarlase" toimetus.