Esimine Eesti keele raamat ilmus trükis 300 aasta eest. Sellest ajast, kuuni esimise Eesti lehe ilmumiseni, oli Eesti kirjandus rusutud olekus; ta andis aga wahete wahel oma elust tunnistusi, aga alati püüdis ta ennast Wene ema maale ligistada; armastaja lapsena kaswas ta selle ema tiiwa all ja kaswab weelgi, ta kosub ja teda kosutataks?; ta saadab palveid kõige kõrgema poole, et tema majesteetlik ema teda kaitseks ja tema eest muretseks! (Kaua vältav heaks kiitmine!) Sellepärast on see ka üsna lvomulik, kui ka meie Eestlased armastuse ja uhkusega selle lihtsa töömehe peale mõtleme, kelle mälestuseks meie ennast kana seie oleme kogunud; et meie ka rõõmuga seda aega tarrvitame, oma täielist osavõtmist tänase pidu kohta trükikunsti asemikudele  tunnistada. Ma lõpetan oma lihtsat südamest tulnud kõnet settega, et ma Wene kirjandusele kinnitust, jõuudu ja pitka iga soowin, meie armastatud isakese Tsaari, meie kõrgeks peetud emakese Ketserina ja meie kalli isamaa auuks! (Lõpmata heaks kiitmine.) Saalis hüüti: „Keisri laul! Keisri laul!" mis ka koosolejad muusika juhatusel suure vaimustusega laulsiwad. Keiserlikuks jahimeistriks on kindral-major BarjatinSki pandud. Kuda ajalehed teatavad, on rahvahariduse  ministeerium kohalikul paigal ühe plaani stsseannud, mille järele awalikud ettelugemised ja kõned linnades ja külades piawad korraldatud saama. Selle plaani järele saada kirjameeste seltside, kui ka erainimeste poolt asutatud ettelugemised (kõned) kohalikude koolidirektoride ülevaatamise alla; ettelugemistele  põhjuseks võetud raamatud piawad aga kõige pealt sinodi ehk rahva hariduse ministeeriumi õpetatud komitee poolest läbivaadatud  ja lubatud olema. Nõnda kõnelevad  mitmed lehed; kui palju sellest tõsi ehk tuulest võetud on, selle kohta ei või meie vastutada. Kuda mõned Wene lehed jutustada teadvad, olla riigivalitsusel nõuu, dessätinmaksu  tulevikus kõrgendada. Selleläbi tahetavat  seda summa riigi sissetulekust katta, mis pearaha kautamise läbi riigile vähem sisse tuleb. „UuS Aeg" teab tõendada, et mõneS kubermangus täninine dessätini maks peale 100 protsenti saada kõrgendatud. Tähendatud  kubermangude seaS olla ka Liivi- ja Eestimaa. Irkutskist on hiljuti 250 puuda raske kulla voor pealinna ära saadetud. Krimmist. Teekond Sewastoopolist  Kertshi. Meile kirjutatakse nõnda: „23. Oktobril 1883 kell V-2 pärast lõunat sõitsin kuulsast Sewastoopoli sadamast aurulaeva  „Olga" peal Kertshi poole wälja, kus oma sugulasi ja tutwaid mõne aja pärast näha lootsin saada. Sewastoopolist wälja sõites Kertshi poole ei näe reisija muud, kui järskuid mägede külgesid  terawate harjadega, mille külgedel puiestikka  näha on. Mägede jalal wasta mereranda  on elumajasid sagedaste näha. Kaldad on paiguti wäga kõrged ja järskud kui sein; nad seisawad koos suuremalt osalt kaljust, muStakas hallist raudkiwist, walgest kriidikiwist ja sauest. KuS kallas pehmemast mineralist on, seal on tema merelaenete uhtumisele järele annud ja pangad enesest wete-ema sülle pillutanud,  kuS aga kõwemast, seal waatab ta kartmata  mahutama merelaenete uhtumist pealt, tükikest temale järele andmata. Jalta linna poole minnes hakkawad mitmede  würstide, kindralide ja mõisnikude lossid, ükStõise järele oma iStandustega reisija sillma paistma, kuS kõige kuulsamad wiinamäed üle Weneriigi on; kuni Jalta lähedal weel Keiserlik loss Liwaadia oma katused puieStiku seest wälja pistab. Et aga sügisesel ajal loodus omale igal pool kolletanud kuue oli selga tõmmanud, sellepärast  jäi merd mööda reisijal selle nõndanimetatud  „Wene-Itaalia" ilukirjeldus nägematakS.  Jalta linna jõudsime kell V-6 õhtu, mis üks weikene linn on, lõunepool Musta mere kaldal, kõrge, linna taga järsku üleskerkiwa mäe jalal. Linn kauvleb puuwiljadega ja munadega, mida ta wälja saadab. Willja ja ja jahu wõtab ta aga sisse. Jalta linna all ei oju aurulaew mitte sadamasse, maid jääb reidi peale ankrusse, kust reisijad lootsikutega maale ja maalt laewale sõidawad. Mererand on seal wäga lahtine, ilma miski marjuta, sellepärast ei saa reisihimulised igakord seal mitte laewale, ega reisi lõpetajad laewalt maale, waid wiiakse, kui tormine ilm on, nagu nüidgi oli olnud, Feodosiast Jaltasse reisijad SewastoopoliSse, sealt wiidi nad jälle selle laewa peal, kus mina reisisin, uueSte Jaltasse tagasi, kus neid suure waewaga maale wõis wiia. Oleks ilm kraadi tormisem  olnud, siis oleks neid jälle Feodostasse tagasi wiidud. Sewastoopolis sell päewal Jaltasse reisijatele piletist tormise ilma pärast ei antud, sest et mööda sõitmise eest reisijatelt  maksu ei tohita wõtta; reisijad aga, kes pileti wõtnud, nõuavad maale saamist, widagu neid auurulaewad kaS kolm ehk neli korda tormi pärast mööda. Jaltast edasi Feodosia poole sirutab Tauria mägestik pikuti kallast ennast ahela kombel wälja oma kõrgemate ja madalamate latwadega, mille külgesid metsad katawad ja all pool on wiina ja wiljapuu aiad eluhoonetega. Feodosiasse jõudsime kell 6 töisel hommikul.  Linn on weikese lahega, kus suured laewad sadamasse ujuwad. Linn ise ei ole suurt nägus; suured kaljumäed sirutawad omad turjad linna taga ülesse, mille jalal linn pitki mere äärt seisab. Linna sees on ka weel Krimmi sõja ajal purustatud waremeid näha. Wiina aamisid ja jahukotta laeti siin tubliste laewale, mis annab, et siin ümberkaudu  mõlemate saak hea on. » Feodosiast saadik lõpeb mägestik ära ja hakkab järjest tasane maa, kuni poole Feodosia ja Kertshi waheni, kus mere sees umbes 4 ehk 5 wersta kaldast 4 kiwi turja weepinnalt kõrgesse  üleSse oma pead meest wälja tõstawad; üks nendest on nii kõrge nagu purjes laew, milleks uus reisija teda eemalt kindlaste peab, kuni ligistuS asja seletab. Sealt saadik hakab jälle maa mägiseks minema, mis mitte aga nõnda kõrged ei ole kui eespoolsed, ja seisawad  arwa üks küngas töisest eemal. Edasi sõites hakab paremalt käelt Kaukaasuse kallas silma paistma, mis otsust annab, et Kertshi wäin ligidal on. Pahemalt käelt mäe kalda nurga kullest paistawad Kertshi kindluse  suuretükkide augud wälja; kindlust ennast aga ei paista sugugi, mis kalda nurga taga marjule jääb. Saab laew sest nurgast mööda, wäina sisse jõudnud, siis hakkab Kertshi linn paistma, paremal pool wäina kaldal seisaw linn Atamann ja paistab ka õige selgeste. See on juba Kaukasuse maa, kuna Kertsh Krimmi poolsaare idapoolses tipus seisab. Siia jõudsime 24. Okt. kell 3 p. l. Aurulaew ujus siin ka sadamasse, nõnda et laewalt kohe sadama sillale reisijad jalad wõiwad  tõsta ja silda mööda, mis paarkümmend sammu mere sisse jookseb, kindlale maale astuda. Silla wiimasel otsal, wee peal seisab kontur, kust reisijad pilletid saamad ja pakid wasta Võetakse. Et meie merereis nüüd lõpnud oli ja meil weel 3 wersta läbi linna Karantini alewisse oli sõita, siis palkasime ühe-hobuse woorimehe  ja lasksime endid tähendatud kohta sõita. Warsti olime ka seal, kus mitmed Eesti perekonnad, kes meile suuremalt osalt sugulased ja tuttawad, kellede meeled meie tulemise  üle wäga rõõmsad olid ja meid lahkelt teretades wastu wõtsiwad. Nemad elawad siin Wenelaste seaS, keda seS alewis kaugelt suurem hulk on, kui neid, ja toidawad endid kalapüigist. Nendel ei ole seal kooli ega palwemaja, sest et neid mitte nii palju ei ole, et seda jõuaksiwad ehitada. Sellepoolt on siis nende elujärg wiletsam, kui kesk Krimmi Eesti asuwstes, kus enamiste igal asutusel oma kooli- ehk palwemaja on, kuS pühapäewadel  Jumala teenistust saab peetud. Mõned perewanemad lasewad oma lapsi sealses linna Wene keele koolis käia, mis oma jagu ka mõju näitab, sest et nende lapsed Wenelaste keskel üleSkaswadeS ema keelega ühtlasi ka Wenekeele selgeste kätte õpiwad ja selleläbi Venekeele õpetusest niisama aru wõiwad saada, kui emakeele õpetusest, mida nad seal aga muialt saada ei wõi, kui oma wanematelt. Kiriklikka tallitust toimetamaS käia seal paar korda aastas Feodosia maakonna õpetaja, kes heaste Eesti keelt osata. Ka ajalehti loetakse seal, nimelt: 2 Walgust,  1 Eesti Postimees ja 1 Ristirahwa pühap. leht. Imestama pani mind seal see aga, et sealsed Eestlased, enamiste nooremad, Saksa rahwuse eest wõitlewad, s. o. nad nimetumad  endid Wenelaste wasta Sakslasteks ja päriwad Wenelaste poolt kõige waljusega seda nimetust; Sakslaste poolt nad seda aga ei julge nõuda, sest et siis awalikuks tuleks, et nad ise seda keelt ei mõista. Järgmine  lugu wõib seda tõendada: Ühel ööl läksin  ma nendega (Eestlastega) seltsis kalu püidma ja hommikuks läksime Jenikali linna alla, kus meie pruukosti wõtsime. Kui seal weikese kalasaagi  olime ära müünud, ütles minu tuttaw noormees, kui teda üks Wenelane „M- Mst?."iks oli hüüdnud, minule: „Waata pois kudas meid siin hüütakse! Kas teid teie pool ka nõnda hüütakse?" Muidugi seletasin ma temale ära, et ma nii tölplane olla ei taha, et Eestlasest Sakslaseks muutuda, aga mees jäi oma põhjusele kindlaks. Linnakene Jenikal on weikene manast ajast järele jäenud  alewikene, Kertshist 12 wersta põhjapoole, Musta ja Aasowi mere ehk Kertshi wäina kaldal, mida Krimmi sõa ajal ka purustatud, sest et Kertshi linn uuem linn on ja sell ajal mitte kindlus pole olnud. Olin nüüd paari paewa sees sealsete suguwendade  elu, olu ja tööga ennast tutwustanud,  siis läksin ümberwaatust pidama tähtsamate  kohtade üle. Kertshi linn piirab enese sisse looga sarnatselt kaunis kõrge mäe kupu, mis mere poolt õige järsk on, keda „Mitro- Laat" nimetatakse. Mere poolt wiib mitme järgulise kiwi astmete mööda tee ülesse, mis lõpus tema harjale ilma astmeteta külge mööda ära lõpeb. Mäe kupult paistab linn oma ümberkaudse kohtadega selgeste waataja silma. Suur linna jagu on räägitama mäe kupu põhja pool jalal. ' Mäe küljes linna taga on Kristlaste surnu-aid näha, kus ka Eestlaste lahkunud wennad ja õed wiimses rahus puhkawad.  Ida pool mäe kuppu on Kertshi lahe, kus auru- ja purju laewu arutu hulk ankrus seisawad. Seal pool on ka Aasowi mere aurulaewastiku ja kauba sadam. Lõune pool on wähem osa linna ja Mustamere aurulaewastiku  ja kauba sadam, mis suurematele laewadele tarwitataw on. Mitrotaati otsaS, wasta merd, on kabeli sarnane lahtine hoonele,  kellel rist otsas ja töine mere poolse seina sisse ehitusel jäetud; ta näitab õige elatand  wälja, katus on kiwi paanedest, mis õige elatand ja sammeldanud on Kabeli taga on kaks kiwi lademikku, just kui sulamad tina pangad kokku loobitud, kellede wahed selgeste tunda on. Niisuguseid lademikka on seal ümberkaudu töiste mäe lünkade otsas ka näha, mis selgeste tunnistab, et mälestamata aegadel  seal looduse wäed koledaste on möllanud ja maawärisemised olnud, misläbi need kiwid sinna kuppude otsa sulamas olekus on loobitud  saanud, sest muul musidel ei ole nad sinna sündinud, kui seda tähele paneme, et need kiwid korallidest on sünnitatud ja nende karbikestest kokku on jäänud, mis üksi mee sees sündida wõiwad. Mitrotaati kõrgema kiwi lademiku ülemise paku otsas istudes kirjutasin  selle ümberwaatuse mälestuseks. Kertshi linn kaupleb tubliste kaladega, mis sealt laewadega ja wankridega rohkel mõedul wälja weetakse. Kaladest on sealne meri wäga rikas, rikkam kui kohegil mujal siin ümberkaudu. Linna ette, nii pikalt kui ta mere äärt mööda ennast wälja sirutab, on kiwist kants ehk müür merele ette ehitatud, et tema maad mitte enam ärauhtuda ei saa, mille waSta laened tagasi põrkawad. Linnast 3 wersta on kuulus Zaari kurgan koprani.*), umbes 8 raud sülda kõrge, seest wõlwitud, käik läheb sisse, kiwi müiridega mõlemil pool ääres kuni wõlweni; wõlwi hakatusest kuni taga ruumisse on mõlemille poole käigi körwa wanu kiwi tahwleid sisse leigatud kujudega püsti seatud seina ääri mööda; palju on neist pooleks läinud, paljudel on aja hammas oma jagu ära närinud, aga palju on weel õige selged. Need kujud on nõnda wälja nikerdud, et kujude näud tahwlest wälja kumerdud ja kuju ümbert wälja leigatud. Nad etendawad wana aegsid Greeklaste jumalaid ja kangelasi, nii kui nende ülikondadest ja käes pidawate sõjariistadest näha wõib. Iga tahwle peal on kujude all Greekakeele kirjad, mis õpetatud meestele palju teaduse wara anda wõiwad. Soowida oleks, kui keegi *) Kurgan, tähendab matmise paik ehk koobas, mis kuhja sarnaselt mullast ülesse waltttud. Mõnel on tiwi neljakandilistest paartest hauad sees, kelleis inimeste konta Wõlwitud kurgan, nagu see, on aruldane leidis. Krimmis on kurganid palju. Eesti õpetatud meestest senna juhtuks puutuma, et siis seda wana wara waewaks  wõtakS uurima minna. Need kujud on muist mujalt sealt ümberkaudu leitud, senna wõlwitud kurganisse kaitseda toodud ja suur hulk neist on sealtsamast wölwi alt leitud. Ka on seal üks wana aegne ümmargune  marmori laud kesk wölwi alust kiwi jalgade peale üles seatud, mis wäga oma algus olekut on alal hoidnud. Kiwist kastikesi  on mitu, kell kiwi kaaned peal ja kondi tuhk sees on, mis wist ärapoletatud surnute tuhk on. Siis on seal weel suur kogu sawi kruusist, terawate põhja otsadega, mis püsti seistes maa ehk liiwa sisse on torgitud, kõige wanemast pottsepa tööst ja üks marmorist inimese suurune püste ehk wormitud kuju, mis aga pooleks on läinud. Sellel kurgauil on aid kroonu poolt ümber tehtud ja wahi maja wärawate juure ehitud, kus waht ehk tema naene alati päewa ajal walmiS on wõeraste kaasas wana wara waatajatele teed näitama minema. Kahju wäga, et seal üks wana keelte tundja pole wahtimas, kes waatajatele  kirjad wõiks ära seletada! Seega lõpetan oma teekonna tema tähele panemistega ja soowin armsadelle suguwendadelle  ja õdedelle palju õnne ja termist! Ch. Lamanowsky. Soomest. Keele asjus oli üks Soome maapäewa otsus pealinnas riigiwalitsuse ees kinnituseks, millega Soomemaal Soome ja Rootsi keeled ühesuguste õiguste osalisteks saamad. Riigiwalitsus on seda ettepandud seadust ka kinnitanud ja seega täieste Soome maapäewa enamus wõitu saanud. Ametlikud kirjad ja tunnistused piawad selles keeles wälja antama, mis kohegil räägitakse ja ülemad kohtud piawad selles keeles omad kohtukirjad kirjutama, milles alamad kirjutanud  on. Kes kohtunikudest keele oskamise puuduse pärast töist keelt pruugib, piab aga nõudmise peale ametliku tõlgi wälja andma. Wõeralt maalt. Pariisist. Wabamad lehed on praegu põhjusseaduste läbiwaatamise wastu ja annak- ehk siis üksi järele, kui see kiireste läbi tehtud saaks. Wiillift. Ungria minister president Tisza oli hiljuti Austria keisri jutul ja olewat temaga mõned uued seaduste muudatuste ettepanekud  läbi rääkinud. Nende seas olla ka midagi sõa-wäe seadustesse külge puutuwaid muudatusi. Roomast. Krahw Greppi on Peeterburisse saadikuks pandud ja selle uue ameti peale juba ära tulnud. Madriidist. Ka Hispaania sõawäe seaduse muutmist on sealne sõaminister parlamendis nõudnud. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja Mart: Kuule Part! Kalja Pärt: Mis sa tahad ega ma tumm ei ole, et sa nii karjud! Nalja Mart: Kolewik olla omale uue „ tehasse" juure teinud. Kas peaks õige olema? Kalja Pärt: Päris õige, tulin heile Tartust. Nalja Mart: Mis „tehas" see siis jälle on? Kalja Pärt: „ Lugejate tehas." Nalja Mart: Mis lori see on „lugejate tehas"? Sina Mustlane! Kalja Pärt: Olgu ma nüüd Mustlane wõi mis tahes, aga kolewikul on nüüd lugejate  tehas, sest tema on ära näinud, et Eesti rahwas teda äranälgida tahab lasta, sellepärast ütles ta ise mulle suu sisse: Mina teie lugejaid enam ei pruugi; ma teen omale see aasta lugejate tehasse ning elan siis kui paron! Nalja Mart: Oh sa kamal mees, keS oleks seda uskunud! Kalja Pärt: Aga kui meie omale Mustlase tehasse teeme? Mis siis? Nalja Mart: Ära aja lori, Pärt! Mina ju Mustlasi ei salli! Aadu Sõlg.