Sakala Wiljandis, 4. Maikuu päewal 188 S. vm. aastakäik. Ilmub igal laupäewal. Kuulutuste korpusriba maksab .s kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Foimendnfe adress: „ Sakala" toimendusele Wiliandrs. Wene keeli: L?. Helmil.. „Sakala" aastahitid pooltöist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse sclgeste kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. --AeÄinrrsr zcr rVõscrrvcrH svcrssir: TartuS: J. Tü lk Kirjameeste Seltsi majas, Sachker'i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjer,Msse majas; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge & Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: G. F. Hallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; PänmS: ,Mdla" Seltsis ökonom Must ja E. Treufeldt'i raamatupood; Narwas:' M. Põder; NakwereS: J. Kuus'i raamawpood ja A. Heraklides pikauulitial 51. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; Wõrus: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg ja C.Aerfeldt; PeeterburgiS: K. Leopas, Hk»enill npocn. AOAK As 60 ja N. Mattis sen Lesemii npven., z' Raoauoi:. iioera, 26/21. Wiljandis: F. Fel d t. eega palume sõbralikult üksikuid tellijaid kui ka neid, kes enamtellimisi  Sakala pealb wastu on wõtuud, et nad pia wõimalikult  oma wõlgnewa tellimise raha möödaläinud aasta kui ka käesolewa aasta eest ära makfakslwad. Sakala Toimendus. Wenemaa poliitika Aasias. Venemaal on oma hommiku piiride pärast juba manast ajast saadik Aasia maaga tegemist olnud. Suur Euroopa riik nägi algusest saadik ära, et tema kaubanduse  kosumiseks laiendamist hommiku poole tarwis on. Mõni aeg seisis see küsimus soigus, künni nüid 25 aasta eest see küsimus jälle ärkas ja Wenemaa poliitika Aasias omale jälle jälgi otsima hakkas. Samm sammult katsub Wenemaa lüuna-ida poole edasi tungida ja ennast Kesk- Aasias esimeseks wägewuseks tõsta. Kuuekümne aastate algusel hakati Sir-Darja järele esimesi kindlusi ehitama,  siis wõideti Tashkent ära, pärast poole wõeti Kiima, Fergana, Samarkand ja Bukhara Wene walitsuse alla. Nende maakonnad saiwad kas Wenemaa külge ühendatud ehk nende würstid heitsiwad Wenemaa sõna kuuljateks, alamateks. Aastal 1881 läks Wene kindral Skobelew Persia piirile Ahhalteeklaste mastu sõdima ning wõitis nende suurema kindluse Geok-Tepe ära. AlleS minewal aastal heitsiwad Merw'i Turkmeenlased,  pärast seda kui nad Moskwas Keisri kroonimisel  käinud, priitahtlikult Wene alla. Otsekohe läksiwad  Wene mäed terme Merw'i maale ning täitsiwad teda kui oma maad künni wõera naabri piirini. Selle järele on siis Wenemaa kõik selle määratuma maade lademe, mis meie maakaardi peal Turkestan'i nime alt leiame, oma alla heitnud. Selle maa lõuna piir käib Persia ja Ahwganistani põhja piiridega ühte. Wene sõawäed seisawad paljalt mõned sajad werstad Heeratist, sellest tähtsast Ahwganistani pealinnast eemal. Kas sellega on siis nüid Wenemaa soowid Aasia poliitikas täidetud? Ei, seda meie küll ei arwa. Wõta aga Turkestani maa kaart ette ja maata, mis sa sealt leiad! On küll seal ka rahwarikkaid kohtasi ja linnu leida, aga Jumal paraku! kui palju ei ole seal tühja maad ja liiwa kõrbesi. Kum tähendab TurkeStaniS liiwa kõrbe. Ning maakaardi pealt leiad sa seda nime õige sagedaste, seal seisab näituseks: Kara-kum, Küsül-kum, Mujun-kum, Batpak-kum, Dshuwan-kum :c. Puhtad liiwa kõrbed, kus mitte midagi ei kaswa ega sigine ning kuS muidugi ka inimene elada ei wõi. Sellest ei ole weel küllalt. Sealsed rahwad on märatsHad Muhamedaanlased, kes alati oma eneste wahel kodus ja naabritega piiri peal tülis ja werewalamises elawad. Kes piab neid kopra varast walitsema ehk jõuaks nende seas niipia Euroopa -aimu haridust wälja kautada? Ka on see halbus weel .istaw, et seal nii kergeSte riigi piiride ligidalle ei saada. Suured jõed Sir-Darja ja Amu-Darja on paljalt suure wee ajal weikeste aurulaewade tarwis sügawad küllalt, töised jõed, nagu Tshu jõgi põhja piiril, Sarahwshan (Samarkandi linna juures), Herirud  ja Murghab, jooksewotv ikka edasi, künni nende wefi liiwa kõrbedesse ära kaub. Seiemaani oli siis üksi truu kaamel, kellega inimene neist määratumatest Aasia maa liiwa kõrbedest läbi peasis. Wiimasel ajal on Wenemaa Krasnowodski linnast, Kaspia mere lõuna poolsest otsast raudteed sügawamasse Aasia maadesse ehitama hakkanud, kellest juba ligi 300 wersta malmis on. Et nüid sellest edasi tungimisest Wenemaale mitte silma nähtawat kasu ei tule, sellepärast on Euroopas mitmel korral see mõte awaldatud, et Wenemaa tahta sellel teel Inglise päralt olewat EeS-Jndiat ära wõtta. Noh, nägegu peale niisugused luuletajad und, aga iga mees Wenemaal mõtleb ikka selle peale, mis niisugune suu täis Wene riigile maksma tuleks ja kudas Wenemaa  nende 200 miljoni inimestega korda wõib saada ja mis ta siis weel kodus oma 80 miljoni alamate elu nõuudmtste täitmiseks wõiks teha. Külma merega inimene  saab Peeterburgi poliitika meeste tööst wist küll töisiti arwama ning sest kasulikumaid plaanist wälja harutama. Need plaavid ei taha mitte Jndiamaad oma walitsuse alla, waid nad püiawad üht lõuna mere randa kätte saada, kelle wesi millalgi kinni ei külmeta, nagu näituseks Araabia-Persia mere lahes. Kui meie praeguse  Wenemaa piiride peale waatame, siis leiame: Euroopas  on Wenemaal paljalt mõned wärjatud, sügawamas  maa sees olewad . ranna piirid ja Wenemaa enam jagu sadamaid, niihästi Mustcch meres kui Balti meres külmetawad iga aasta kinni. Ning siis jäeb ka terme Wenemaa kaubaajamine ja laewasõit merel seisma. Kaugel hommikus ulatab Aasia-Wenemaa piir küll Suure okeaani wõi Ilma mere rannani, aga kas seal siis paremat palka leida on, kui Balti meres ja Mustas meres? Need sadamad seal on ka nii kaugel põhja pool, et nad talweks kinni külmemad. Kolm korda on Wenemaa juba hirmus suuri kulust seal kannud ja sadamat lõuna poole alustada katsunud. Esiteks tehti pea sadam ja laewasõidu  wahenduse koht Petropüwlowskisse, siis jäeti see koht maha ning mindi Amuri jõe suhu NikolajewSkisse.  Ei olnud seal ka paremat palka; mis muud, kui jäeti ka seegi koht maha ning mindi Wladiwostokki.  Aga ka Wladiwostokk on weel põhja külma walitsuse all. Sellest kõigest on nüid ometi igal wähegi arusaajal inimesel näha, et ühel nii suurel riigil, kui Wenemaa, üht sadamat wõi mere randa tarwis on, mis talwel kinni ei külmeta. Niisugust laada kohta, kuhu Wenemaa oma kauba wiia wõiks, on meil hädalt tarwis, iseäranis weel sellepärast, et just Aasimmza palju Wene kaupa tarwitab; meie wõiksime ütelda, et Wenemaalt Aasiasse enam kaupa läheb, kui kuhugi mujale maailma maale. Meie näeme, et kui meie selle Aasia poliitika peale mõtleme, siis on see küsimus Wenemaale üks eluja  parema tulewiku küsimus; meie arwame ka, et Wenemaa  oma jõuudu ja wäge selleks pruukima saab, millest tema rahwaste tulewane kasu ja lahkem liikumine tuleb. Rumalus oleks see aga töiste poolt, kui nemad seda takistada tahaksiwad, et ühe riigi rahwaste jõuud ennast kosutab; kasumise juures piab end inimene sirutama ning oma kehale lahedat ruumi otsima. Poliitika ringwaatus. Wenemaa poliitika lehtedes on praegu kõige suurem kõmin ikka Afganistani piiri tüli pärast. Pealinna  lehed, iseäranis „St. Peeterburgi Herold" räägib nimelt nõnda käredal toonil, et küll wõimalik olla wõib, et kõigist rahulootustest hoolimata siiski sõda tuleb. Inglismaa peaminister Gladstone on hiljuti omas parlamendis  nii käredal toonil rääkinud ja 11 miljoni nõudmist seega põhjendanud, et seda ka peale Aafrika Suudani sõa muudeks tarwitusteks wälja mõiks anda. Temale, ehk küll parlamendis temal wäga palju wastalisi  on, lubati ka seepeale seda nõuudmist täita. Seega on siis sõakära maailma kõige kõwemal toonil puhutud ja sellepärast räägitakse temast ka igal maal. „Times" kõneleb, et Inglane omalt poolt Wene kindrali  Komaro'wi Afganistani pealeminemist lepituse «vastaliseks  asjaks piab ja seepärast ka Wene riigiwalitsuse käest nõudnud olewat, et selle asja üle iseäraline lepingu kohus peetud saaks. Kõige imelikum aga selles asjas on see tükk ehk jakk, et Inglile leht seda ettepanekut wiimseks lepituse katseks nimetab, mis 1870 a. Prantsuse  keisri Napoleoni käsu sarnane on, kui see oma Benedetti'le ka „wiimase katse" käsu saatis ja seega sõda pidi hakkama, midas ta isegi ei tahtnud. Iga riigi kindral seisab oma keisri ehk muu riigiwalitseja käsu all ja annab paljalt temale wastust. Nõnda on ka meie Keisri Härra kindral Komarowi käest aruandmist nõudnud ja tema ka aru-annud, misga Kõrge riigiwalitseja  nõnda rahul oli, et temale meel auupalgagi andis, ega ole siis seega enam töistel tegemist. Inglise walitsejatel  ministritel on aga Suudani sõa jauks Aafrikasse raha tarwis, pealegi läheb seal asi weel nõnda halwaste, et iga päew sellest kärast lahti soowiksiwad saada, sellepärast  ehk wõtsiwadgi seda Wene tüli asja ette, et ühe rehnungi peal töisest peaseda. Kes wõib aga nüid selle eest seista, et seda wiisi ommetigi ka sõda ei tule, midas tahtjad isegi kardawad ja pärast ehk ka raskeste kahetsewad. Austria parlamendi koosolekute algusel on keiser Franz-Josehw kaunis pitka trooni-kõne ette lugenud, millega aga Taaffe miniSteriumi wastalised sugugi rahul ei ole. Nimelt ei olewat selles kõnes mitte sõnagagi nimetatud, et see 1879. aastal ettekuulutatud rahwaste