Poliitika ringwaatus. Berliini kvAWerentSj on oma töödega järjele jjudnud: tema on ühest suust Prantsusemaa poolt ette pandud nõuu, Kreeka-Türgi piiride õiendamiseks, weikeSte  muudatustega wasta wõtnud. Türgi walitsus on ikka oma lootust selle peale pannud, et Eüroopa riigid millaski ühes nõuus ei ole, kui nad Türgi asjade õiendamisest räägiwad. Nüüd on aga kõik riigid, kes konwerentsist osa wõtsiwad ühes nõuus otsuseks teinud, kuidas Türgi ja Kreekamaa wahel piirid peawad olema. Janina ja Metsewo pidada selle otsuse järele Kreekamaa  külge langema, Zagorien-ja Korsu aga Türgi maale jääma. Aga ehk küll Eüroopa riigid seda otsust ühest suust maha on teinud, siiski ei ole asi sellega weel lõpetatud. Türklane teab wäga heaste, et nii pea kui tema täitmist nõudma hakatakse, siis kohe jälle nende riikide ühendus lagunenud on. Tema ei saa sellepärast konwerentsi otsuse täitmisega mitte wäga suurelt ruttama, waid saab asja niisama edasi wenitama,  nagu seiemaale. Sest kui ta seda otsust ei täida ja tema täitmise wasta ehk pealegi awalikult ülesastub,  siis saab wist Eüroopa riikide ühendus otsas olema. Prantsuse ja Inglismaa saawad ehk siis selle poolt olema, et Türklast sõariistade abiga järeleandmisele sunnitakse. Saksamaa ja Austria ei saa aga wist mitte selle poolt olema, ning Wenelasel ei ole siis mingisugust  asja, enam Kreeka kui Türgi poole hoida, sest nii kaua kui Bulgaarialastel nende terwed piirid käes, ei ole mingisugust põhja Weneriigil, seesugust Läielikuid  piirisi Kreekamaale pärida. Aga kui ka mõned suuredriigid' Kreekamaale sõariistadega appi peaksiwad minema, siis wõiks see tulesädemeks olla nii heaste Albaanialastele kui Jda-Rumiilia Bulgaarialastele. Mis ühe õigus, see on ka töise õigus. Jda-Bulgaarialased  soowiwad ennast päris Bulgaaria riigiga ühendada,  ja Albaanialased soowiwad niisama Türgi walitsuse  alt wabaks ja iseriigiks saada, nagu kõik töised rahwad Balkani poolesaare peal. See oleks aga ühtlasi  Türgiriigi täieline lagunemine, mis Berliini konwerentsi  tõutuse järele mitte ei tohi sündida. Sellest kõigest. näeme, et ka selle töise Berliini konwerentsi läbi poliitika asjad Balkani poolesaare peal mitte sugugi selgemaks ei ole läinud, waid ennema weel kirjumaks ja kardetawamaD. par-lame«Ns on ommeti uus kiriklik seadus" peale selle kui üks tähtjas paragrahw tagasi oli lükatud, wasta wõetud, aga paljalt 4 healepaljusega:  206 healt oliwad seaduse poolt ja 202 healt seaduse wasta. Kiriklaste (zentrumi) partei oli terwelt seaduse wasta. Sellest seadusest hoolimata on kuulsad Mai-seadused ikka kestma jäänud, sest uue seadusega ei ole muud äramääratud, kuid et nende põhja peal riigiwalitsusel wõimalik on, üksiku preestrite ja lahtilastud  piiskoppide juures, kus kahetsemist nähakse olewat  ehk kus riigiwalitsus muidu tarwis arwab ole wat, andeksandmist awaldada ehk muidu Mai-seaduste waljust pehmendada. «pk Me weikene ministri wahetus olnud. Taasse ministeeriumist on ministrid Horst, Stremayr, Korb ja Kriegsau wälja astunud, ja nende asemele on tulnud: grahw Welsersheimb, Baron Streit, von Kremer-Auenrode ja vr. Dunajewski. Taaffe püüdmised lähewad selle peale wälja, üht ministeeriumi sünnitada, kes iseäralikult kellegi partei poole ei hoia, millega aga Sakslaste partei sugugi rahul ei ole, kelle käes seiemaale Austrias ülem wõimus ja woli oli. Aga lugu ei lähe enam seal wana moodu edasi, waid ka töised rahwad päriwad oma poliitika õigusi Austrias, mis nõudmisi riigiwalitsus praegusel ajal mitte tagasi ei wõi lükata, kui riik weel kokku peab jääma. Seesugune lugu ei ole aga mitte Sakslaste meele järele, kes igal pool, kus nad weiksema rahwastega  kokku puuduwad, neid rahwausi maha ja enese alla püüawad rusuda. Peale selle on ka Austrias küllalt Neid Sakslasi, kes suuga Austria kasust räägiwad, aga kelle teud ja süda neid Saksariigi poole weawad, millega nad hea meelega üht jagu Austriast ühendada soowikfiwad.  Riigiwalitsus on aga targas eestmuretsemises ära tunnud, et Austria üksi siis kindla põhja peal julgest?  edasi elada wõib, kui igal rahwausel oma wabaduS  on, ja kellegil wõimalik ei ole, töist maha rusuda. KuS lugu nii on, üksi seal wõib rahu ja õnnelik kord Valitseda. j iVraytsu partei oli lootnud,  n õige palju ametnikust ennast riigi ametitest lahti saaksiwad wõtma, kes kinnitamata waimuliku seltside wasta riigiwalitsuse käsku mitte ei saaksiwad tahtma täita. Aga nende lahtiwõtja ametnikude arw on nii weikene, et wanameelelised oma lootusega täitsa häbisse on jäänud ja nemad selle teel mingisugust pahandust riigiwalitsusele ei jõudnud teha. Waheajal oli 29. (17.) Juunikuu päew kätte tulnud, kus Jesuntid  ja töised kinnitamata Vaimulikud seltsid oma omanduste  seest wälja pidiwad minema ja oma tööd lõpetama.  18. Juunil hommiku kellu 4 ajal läksiwad kaks politsei-komissäri seltsis palju senati ja parlamendi  liigetega Pariisis Jesuiitide konwendi majasse, et teda tühjentada lasta. Uulitsa peal olid umbes 500 inimest kokku tulnud, kellest üks jagu hüüdis: „Jesuiitid elagu!", töine jagu aga: „Republiik elagu! Riigiwalitsuse käsk elagu!" Kella 6 ajal läksiwad Jesuiitid omast majast wälja. Nõndasama, nagu Pariisis,  on igal pool Prantsusemaal Jesuiitide majadega  tehtud: nende kabelid ja seltsimajad pitseeriti kinni ja neid ennast saadeti minema. Ehk küll Jesuiitide!  omad sõbrad on ja mitmed piiskopid rahwast mässamisele püüdsiwad kihutada, siiski ei ole kusagil, niipalju kui seiemaale sõnumeid on tulnud, suurt tüli ehk segadusi nimetatud päewadel Prantsuse maal olnud. .Inglismaason see seadus, et kui kellegi mehe abikasiis selle mehel mitte luba ei ole, oma kadunud abikaasa õdet töiseks naiseks wõtta. Nüüd oli Inglismaa parlamendis ette pandud, et see seadus muudetud saaks ja lesed mehed luba saaksiwad, oma surnud abikaasade õdesi naiseks wõtta. See muutmise  seadus ei ole aga parlamendi ülem- ega alamkojas  läbi läinud, ning nii on asjad jälle wanamoodu jäänud, see on: et Inglismaal lesk mees oma kadunud  abikaasa õde abikaasaks ei tohi wõtta. Selle seaduse muutmise poolt oliwad 90 healt, nende seas üks piiskop ja kolm printsi kuninglikust sugukonnast, seaduse muutmise wasta oliwad 101 healt. Türgimaalt er tule palju rahu-lootuse sõnumeid.  seisawad nii malmis, et igal silmapilgul sõda wõiwad alustada. Igale poole, kus wähegi wõimalik, saadawad nad omad sõawäe salgud. piiri ääre tähtjama kohtadesse aset wõtma, nii et näitab, nagu tahaksiwad nad ennema surma ja elu peale wõidelda, kui omast rahwuse õigusest midagi ära anda. Ka Bulgaariast ja Jda-Rumiiliast tuleb sõnumeid, mis mitte rahu ei kuuluta. Rahwa eestwedajäd Bulgaariast ja Jda-Rumiiliast olla ühel sala koosolekul olnud ja seal selle üle nõuu pidanud, kas nüüd juba aeg ei ole, et Jda-Rumiilia Bulgaaria külge heidaks ja temaga ennast ühendaks. Tulipääd tahtsiwad kohe Rumiilia ja Bulgaaria ühendust wäljahüüda.  Pitkameelelisemad koosolejatest saiwad aga wiimaks healte paljuse enese poole, ning wõeti nõuuks, enne saadikuid suurteriikide juure saata ja neile äraseletada  lasta, mikspärast Jda-Rumiilia ühendust Bulgaariaga  nõuab ja nõudma peab. Siiski on Bulgaarialased  Jda-Rumiilias nii malmis, et igal silmapilgul  söariistadega wälja wõiwad astuda. Kestku lugu kui kaua tahes, aga Jda-Rumiilia Bulgaarialased  enne rahuli ei jää, künni ennast päris Bulgaariamaaga  ühendanud on. Ka on Bulgaaria parlament  omal koosolekul 11. Juunil otsuseks teinud, Jda-Rumiiliale 40,000 imperiali laenata üleüldiste kasuliku ettewõtmiste tarbeks. Türklane aga kardab, et seda raha Jda-Rumiilias Bulgaarialaste ettemalmistamiseks  tarwitatakse, ennast Türklase alt lahti teha ja Bulgaaria riigi külge heita. Omalt maalt. Wiliandis. Mööda läinud wiimased nädalad ja päewad on meie maale õige palju pidusi toonud,  nii et meil mõni aeg otsa neist jutustada saab. Tallinna Eesti laulupidu, Riia Saksa ja selle järele Riia Läti laulupidu, Baltia üleüldine põllutöö näitus, põllumeeste koosolekud Riias j. m., kõik need tõmbawad  meie tähelepanemist enese peale, sest igaüks puudub  omal kombel tähtsalt meie maa ja rahwa elu külge. Sakala wäljaandja ei ole Tallinna laulupidust sellepärast osa saanud wõtta, et umbes 10 päewa enne pidu toimekonnast tellegramm tema kätte saadeti, kus öeldi, et pidu nädal hiljem saada olema, kui alustusel  määratud. Maalt 11. Juunil. Wiliandisse tagasi tulles, leidis ta aga, et töine tellegramm waheajal jälle taga järele oli tulnud, kus öeldi, et pidu omal äramääratud ajal saada olema. Nüüd ei olnud enam mitte wõimalik Tallinnasse sõita. Aga Riia pidudest ja näitustest on Sakala wäljaandja ise osa wõtnud, ning saab neist sellepärast jutustama, mis oma silmaga  on näinud. Wiliaydi maakonnalt. mana sõber Puratz, Wastemõisa walla on meid jälle ühe õige pitka kirjaga auustanud, mille üle meie ennast ütlemata rõõmustanud oleme ja ainult  seda kahetseme, et teda tema pitkuse pärast mitte terwelt trükki ei wõi panna. Meie lugejad teadwad jo, et Puratz ka palwemaja eestlugeja on ja sellepärast palwemaja jutlusi oma kõne wahele armastab punuda. Need jutlused on juba tuttawad ja meie wõime neid sellepärast ilma kahjuta wälja jätta. Seekord räägib meie armas Puratz Eesti kirjameestest ja koolidest. Tema alustab: „Kõik maailm on kihamas ja liikumas  ja oma auusaid püüdmisi ajalehtede läbi awaldamas  ja neist kiitlemas, nõnda et mana Puratzilgi juba raskeks läheb nii kaua pealt waadates wait seista. Muidugi; mis temagi enam ootab, eks ta lase ka wiimaks oma healt selle suure Eesti maailma sisse Mada." Nüüd hakkab Puratz Eesti kirjawarast ja kirjameestest nõnda rääkima: „Eestimeestest wälja antud  raamatuid on juba küllalt, mis tunnistawad, et targad mehed neid kirjutanud. Mõni auus mees on pealegi weel kasuliku raamatute wäljaandmise läbi head mõnusat lastekaswatamist õpetamas, kus juures ka mitte wagadustki nimetamata ei jäeta. Nii heaste nende kirjade seest, mis igapidi Eestirahwa edenemist soowiwad, kui ka nende seest, mis iseäranis lastekaswatamife  õpetuseks on wälja antud, paistab küll wälja, kui meie wähägi ühe jumalalapse tundmisega neid läbi waatame ja ühe ewangeliku läbikatsumise harja läbi neid tõmbame, et nendesamade wäljaandjad ja kirjutajad niisugused mehised wagad mehed on, kes endid iseenese turja pidi ilma Jeesuse abita mudaaugust  mõistwad wälja käristada. Kas niisugused luuletamised ja kirjutamised, mis nende meeste läbi wälja tulewad, peaksiwad need mitmesugused laste Kuradid taganema panema, kes igal ajal seda noort sugu püüawad, on üsna ilma uskmata asi. Aga kui kirikherrad, need armsad Sioni wahimehed, kirjad wälja andwad ja kirjutawad ja Puratz neile ka tohib kuidagi wiisi abiks olla ja nende käed ülewal hoida, nõnda kui Aron ja Nr Moosese käed ülewal hoidsiwad,  kui Jsrael pidi wõitu saama, siis nad kirjuta? wad nõnda, mis põrgu postid wabisewad!!!" Ärgu siin ehk keegi lugeja arwaku, et meie Puratzi kirja ehk omalt poolt natukene muutnud oleme. Meie ei ole yzitte sõna muutnud, waid oleme paljalt seda mis meie Wastemõisa,,Aron" wana kirjutamise wiisis  ülesse on pannud, uue kirjutamise wiisisse ümber pannud. Aga kuuleme, mis Puratz edasi kirjutab: ~ Minge õpetajate ja töiste walgustatud ristiinimeste juure, hakake nendega juttu ajama hingeõnnistuse üle; ehk hakake niisugust raamatuid wäljaandma, mis patustpöörmist,  meeleparandamist ja püharisti elu õpetawad, kelle kallal ka walguse lapsed ennast jahutada wõiwad;  katsuge, kas palju oskate! Mis nende praeguse aja, ilmalastest kiidetud Eesti raamatute poolest ütelda on, siis on nende sees ka mõni hilp head õpetust; aga sellegi pärast on nad enamast jaust oma tuuma poolest niisugused, mis nende kõige kõrgema pühadele tüli teewad— Aga need Eestikeele raamatud, mis ammugi juba Saksameestest Eestirahwale on kätte muretsetud saanud, on kalliks pidada; need on osakesed,  mis elawat wett täis on; neid tuleb Eesti kirjawaraks  pidada. Kõige suurema hoolega õpetage Saksameeste kirju tundma! Eesti kirjameeste Thema on see: Eestlased olla wanal ajal üks wäga tark ja tugew rahwas olnud, Sakslased olla neid aga oma alla rõhunud ja neid kõikipidi wiletsaks teinud. Aga sellega on nemad ikka waletanud. Saksamaa on kõige waimuliku ja ilmaliku headuse haudumise pesa ka meile Eesti rahwale. Kui nad sealt wälja tuliwad,  siis töiwad nad ikka midagi head enestega kaasas  siia. Nemad ütlesiwad Eestlastele seda sula tõtt kohe suu sisse Kui Sakslased ei oleksiwad siiamaale  tulnud, kes Eestlastel täna püew weel muud Jumalat oleks olnud, kui Kalewipoeg, Wanemuine  ja Linda.... Et Eestlased Saksa kepi all hästi piitsa saiwad, wõis küll ära kuluda ja neile üsna paras olla. Nad ehk ei tahtnud tänu meelega neid taewa sõnumeid wasta wõtta." Nõnda kirjutab Puratz meie kirjawarast. Siin tahaksime omalt poolt wahele küsida, mikspärast Puratz mitte missionäriks - Aafrika ehk Aasiamaale ei lähe? Kui „ hästi piitsa saamine" see õige ja paras missioni töö on, siis oleks Puratz üks suur missionär ja pööraks ehk üksi mitu tuhat paganat oma Saksa ristiusku ümber. Oma töise poole kirja sees räägib Puratz meie koolidest,  keda ta meie rahwal ilmaaegu arwab olewat. Tema ütleb: „ Koolid on Saksarahwa seisuse järele ja on neile igal ajal suurt kasu ja õnnistust saatnud ja on nende koolide peal palju jumalakartlikuid mehi kaswatatud, kes oma ametides on kasu saatnud. Aga Eestirahwale ei ole nad soowitawad, sest et neil selle tarwis aega ei ole ja nad nende läbi mitte paremaks ei lähä. " Ka seda arwab Puratz ilmaaegu olewat, et Eestimehed ennast ülemates koolides wälja hariwad,  sest ka neist ei saada head nahka. Ta ütleb: