rahwaöte juhatajatele ja rahwasteleniipalju tüli ja muret teeb. Ämnal andku õnnistust! Jda-Siberist, JenisseiSki kubermangust kirjutakse meile: /AaStad jovksewad aegade meresse, tulewad ja lähemad.  ei ilmu ega tule enam lagast. Inimene on noor, korraga leiab tema, et noorus kadunud ja ei tule enam tagasi. Igal poolel on rahuta aeg üle maailma möllamas,  igaüks ruttab ja jookseb, waidleb ja õiendab, seletab ja korraldab; mis sellest aga wiimaks wälja tuleb? Ei müüd, kui aga aeg on mööda ja inimene surma poole jõudnud. On jo ka selge kirja sõna, et: wiimasel kurjal aeal mõnesugused segadused saamad olema. Ja, kes ei tunnistaks, et meie aeg üks wäga kirju aeg on!— Nende ridade kirjutajatel ei ole mitte nõuu, mõnda möödaläinud aasta segadust siin uueSte meele tuletama hakata, maid ühest tähtsamast asjast tahtsin mõned sõnad ütelda: Meie suguwennad näikse praegusel aeal kodumaal hirmus rahutumad  olema. Aealehed oliwad möödaläinud aastal rohkeSte  waidlemistega täidetud, wäga mähe asjaliku kirjadega. Säherdusles rahutumates aegades peab siis tarwilik waimuharimme  tagurpidi käima. Et meie suguwendadel omaks waimuhartmtseks wagasel wiisil mee! palju tööd oleks ja on, seda ei wõi keegi salata. Waatame omal kodumaal ümber, siis leiame kurjategufid rääkimata. Vangimajad  on õnnetumaid kubiseles täiS; lugemata hulgad peawad oma kodumaad sundmuse wiisil maha jätma, kaugel  «maksetest ja köigeist auusaist elukombeist lahutatud, wäga õnnetumalt oma elu lõpetama. Selle tõenduseks tahan nende õnnetumate elust ja olust järgmistes ridades oma suguwendadele jutustada. Ligi kolmkümmend aastat tagasi asutati kõik usuwennad  siin laiali, mööda Vene külasid, kus weel wiimane tundmine nendest wägise kaduma ja inimene omast usutunnistusest  wöerutatud pidi saama. Sai siis waimuliku ülemate hoolekandmise ja Riigiwalitsuse lubaga ometigi wõimalikuks tehtud, et usuwennad ennast üheskoos asutada wötsiwad. Nenda sai MinuSfinski kreisi Susha wolostis suure palwete waral meie usutunnistajate kolonii wõi küla asutatud, umbes aasta 1850 ümber. Esimene asutaja oli Jüri Kalbem, kes weel praegu elab ja oma 100 aastat  waua on. Tema asutas ennast aastal 1850 weikese Sueluki oja ääre. Sügiseks oli weike maja walmis ja sellega Soome waug-asutajate küla Werhne-Suetuk (Lsxxnspõhjustatud,  ja inimeste hulk ümeberkaudseist Wene küladest kaswis aega mööda. Kuuni 1857 oli ka üks weike hulgake Lätikeeliseid wang-asutajad seia jõudnud, kes järgmisel aastal kohe ette wstsiwad, omale ise Ma asutada. Werhne-Suetuki küla mägeõtiku kõrgelt maalt umbeS 20 wersta homiku poole, jõuame mööda mägeõtikku kaunis ilusa orule, kust Jenissei jõe aru, KibeSfi jõgi, läbi woolab. Seia asutafiwad Lätlased aastal 1858 omale küla, uimega Nishnaja Bulanka. Kahel esimesel suwel saiwad 12 maja ehitatud, nende keskis ka mõned maa sisse kaewatud onnid (se^xMM). Ka siin on küla wäga suureks kaSwanud, hakatusest seie aeani. Peale selle kui Eesti sugust wang-asnjad Soomlastega ühes oliwad elanud, sai ka aaaStal 1861, wiiS wersta Läti külast eemal, Eesli küla põhi alustatud, Bulaut ojakese ääres, mis ennast Läti Ma juures Kibesi jõega ühendab, ja sai sellepärast Werhnaja Bulanka nimetatud.  Nende kolme küla kohta on ütelda, et peaks ZSfand kõige usu-osaliste südameid lahti tegema, nende eest palwet tegemiseks ja neid nenda waimuS tuetates! Suguwendi wõib fiin külades kolme jäkku arwata: Esiteks  põllumehed, kes külades elawad ja ennast asutada on jõudnud; teiseks töölised kullakaewaudusteS;  kolmandeks hulkujad, wargad ja joodikud, Sügisel ja kewadel teewad öökülmad  palju tüli ja waewa, niisamate ka igapooline rohke wesi. Wangasujate elu, keS endid wähegi korraliselt üles peawad, ei ole sugugi raske. Külad on liiuia järel chitatud  nagu linnas ,ja nagu ülepea Venemaa külad. Aealehta  on siin külades mitmel keelel. Soome külaõ Soome ja Rootsi keeli, Läti külas Läti keeli, MM külas lueti mullu 1 Sakala, 1 Eesti Postimees, 1 Virulane, 1 Olewik, 2 Ristirahwa Pühapääwa Lehte. 1 Kündja ja 1 Tallinna Sõber. Tänawu tulewad Eeõti PMimees,  Tallinna Sõber, Olewik ja wist weel muid. (Jääb pooleli.) pTallinna Sõbra" 35 feeS Möödaläinud aastal seisaw palwe, raamatute ehk aealehtede saatmise kohta, raamatukogu heaks, on kuuldud saanud. »EM Postimehe" omanik Just on Tartust mõned raamatud saatnud; Liudfor S t trükimaja Tallinnas saatis 12 Eesti Kalendrit. Weel olen Teie lehe, vTallinnaSöbra" saanud möödaläinud aastal ja tänawu on M 1 juba saadud,  mis eest südamest tänan. Ka Pühapääwa  Lehe" toimetusest saadud lehe eest on minul tänada.  Loodan, et usuwennad meid ka edaspidi saawad meeles pidama. Kui sünnib, siis palun U 35 seeS seis-- wat palwet raamatute pärast, uueste tähendada. Saan Teile peagi kirjutama, mis kätte juhtub. OMmM chMiätes ja heSd rahulist bku soowides  olen Teie usuwend C. Mühlbach, Köster-koolmeister Werhnaja-Bulankas." 15. Webruaril 1884. Meie omalt poolelt wõime aga weel palwet juSre lisada, et trüktmajad ja mamatukauplused õnnetumate usuwettdade  auustatad hoolekandja soowimist tähele panWwad ja jõudu mööda täidakfiwad. ,TaA. toimetus. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Würst Bismarki nõuu, Preussi MiMertnmist  wälja Muda ja üksi Saksamaa Riigikanzleriks jääda, olla Keisri poolest wasta wõetud. Niisamati olla ka selle nõuuga, Üht Preussi Riiginõttükogu asutada, mis üle Minifteriumi seisab. Selle nõuukogu Präfidentiks saada Kronprinz, Würst Bismark aga tema abiliseks ja kui tarwis, asemikuks. Selle kuu 10. pääwal tuli WeNe Suurwürst Sergei Aleksandrowitsh Darmstadtist Berliini, sai Keisri jutule wõetud ja reisis selsamal õhtal Peterburgi poole edasi, Saksama Saadik Peterburgis, Kindral von SHweimtz oli selle kuu 12. pääwal tüki aega  Würst Bismarkiga nõuu pidamas, ja reisis siis Peterburgi  tagasi. Austria'Ungrumaalt. Keisri käsu peale on Mladikarina"  raha, üks maks mida Greeka-Katholiiklased Bosnia  maal täkline iseäranis makfiwad, maha jäätud. PaaStukuu 28/29. pääwa öösel tungifiwad rõõwlid Politsei  ammetnikkude riides, Teplitzt ligidal Schweizi-weõki mõldre majasse, ütlefiwad, et nemad kohtu poolest saadetud  olla, tema maja läbi otsima, sest tema seista kui Soztaltstlane  ja paberraha järeltegija, kaebtuse all. Mõldre hindpaberid, 36,000 thalrit, saiwad kohtu ülewaatamise alla wõetud ja möldrele sai käsk antud, sel ööl mitte omast tuast wälja minna ja ka waht sai tema ukse ette pandud. Kohtu ametnik läks sits rahaga ära ja waht oli ka pea kadunud. Teisel homikul läks mölder kohtust asja seletust paluma ja sai seal kuulda, et tema raha kawala rõöwlite  küüsi langenud. Nüüd on kohus juba rööwlite jälgil, keS ka wägiwaldse maailma õnnetoojate, see on Sozialistlaste  wsi seltsrahwaslaste seltskonna liiked on. Nemad toimetawad oma seltskonnale iga! wõimalikul wiifil raha, uuteks kurjategudeks. Mõned on küll ka juba seltskonna käsu peale toimetatud rahaga redusse läinud ja raha omaks erakasuks tarwitanud, aga see jääb nende eneste koduseks asjaks. Tüdrukute mõrtsukad Hugu Schenk ja Karl Sch l o s farek on selle kuu 10. pääwal, Wiini wangikoja surnute-hoowis, üles poodud. Karl Schenk oli küll ka wõlla-surmale mõistetud, et tema aga tapmistest tegewat osa wõtnud ei olnud, waid ainult wahiks tarwitatud saanud, siis on temale tema elu kingitud.  Schlossarek on enne surma inimeste ja Jumala poolt oma raske pattude andeks andmist palunud; Hugo Schenk on wõllani oma weidrat mängu naeratates edasi mänginud, nagu tema seda kohtu ees ka tegi, ja on sellega kõiki pealtwaatajaid jälestusega täitnud ja kohkuma pannud. Prantsusmaalt. Anzin sütekaewanduste tööliste Wra on lõpetatud. Nemad on kõik juba nälja sunnil tööle läinud,  kui wiimaae tsgawara otsas oli. Sozialistlafed ja Anarchistlased, kelle ässitamise peale nemad oma kära algafiwad  ja tööd seisma jätfiwad, oliwad neile igal pääwal  7000 franki ülespidamiseks anda lubanud, on aga oma sõna täitmata jätnud. Neis kaewandustes on umbeS 8000 töömeest, enamist kõik on naesemehed ja läbistikku on igaühel kaks last; see teeb ühtekokku 32,000 inimest, kes toidetud peawad saama. Juba kuiwaks leiwaks kulub neile sealiste hindade zarel 6400 franki pääwas. Wastapanemine  on 55 pääwa kestanud, ja neil oleks fis 352,000 franki, üksi kuiwaks lenvaks, tarwis läinud, kuna neil rohkem ei olnud, kur 70,000 franki. Igaüks wõib nüüd arwata, kui suurt häda see ärritamiSte mõnul peal hakatud  kära sigitas. Sellega ei ole asi weel otsas. Töömehed  on hädaga omad majariistad, paremad riided ja mis aga iganes ära anda wõifiwad, ara müünud. Millal nemad seda kõiki nüüd jälle muretseda jõuawad, see on wäga küsitaw. Aga ka kaewanduse peremehed on töö seismise läbi määratu suurt kahju saanud ja mitmel aeal ei ole nüüd selle peale mõteldagi, et nemad töörahwa elukorda kuidagi parandada wõikfiwad. Kõik' Prantsusmaa üleüldine warandus on kahju saanud, kasu üksi Belgiamaa sütekaeMUdused, kust Anzini kaewanduste peremehed süsi ostaia pidiwad, et oma kontraktifi täita wöikstwad. Rüüd ütlewad needsqmad lehed, kes Anzini töörahwast äSfitafiwad,  et see ässitamine Saksamaalt tulnud olla. Tülitegijäd ja nende lehed, on igal poolel ühesugused Z Mässajate seltskond, Anarchistlased, kes kõigest Valitsusest lahti saada tahawad, pidas selle kuu 8. pääwal Pariisi kaupluse saalis oma pea-koösolekut. Umbes 600 inimest Austriast, Saksamaalt, Wenemaalt, Spaaniast, Schweizist ia Prantsusmaalt, nende keskis ka hulk naesterahwast oliwad  kokku tulnud ja seal peeti kõnest, millest üks ikka ja pöörasem oli, tui teine. Troon, altar ja kapital saiwad maailma, nimelt , tööliste* waenlasteks, dynamit Mks ja õnnetoojaks wnÄstatud. 'Politsei oli owa ametnikkusi rohkest kSratfejate ja sekka saatnud ja laskis nimelt wõeraste nimed üles kirjutada, niipalju kui wsimalik oli. Mõned wseralt maalt tulnud käratsejad on ka kinni wõetud, üle piire talutatud, ehk on ka weel wangis. TonMngis on pärast Honghoa fissewõtmist  weel mõned weikemad kindlused wõetud ja maa tasa tehtud. Kerged wõidud on Prantslaste harja nii kangest.kaswatanud, et sõeawäe kestis jubu hääled kostawad,  kes Pekingi linna ärawötmisest ja kõige Khiina riigi allasundimisest lauläwad. Ms need hääled sõeawäe keskis siginud, wõi Äs serma kantüd, kas mõnel Prantsusmaa wöimusmehel tõeSte seesugused mõtted on, see on, teadmata. Tamne nähtud Khiinlaste argdus wõib aga küll mõtet sigitada, et ka pealinna ärawõtmine mitte wäga raske ei oleks. Pekingis on sel silmapilgul see erekond wõimusel,  kes wõerastele järel anda ei taha. Prinz Kung, keda wägiwaldne Keisri-Praua süükandjaks ja kõigest auust lahti tunnistada laskis, olla ühe jutu järel ise oma elule otsa teinud, niisamati ka Manni maakonna walitseja, keda kohtu ette kutsuti. Kas see jutt tõsi wõi wale on, seda ei ole weel õiete teada, aga sõea himuline erakond on sel korral wägew ja puhub jälle suurt sõeapasunat. Ned aga, kes Khiina asju tunnewad, need arwawad, et seda kõiki paljalt silmakirjaks, rahwa kihisemise solgutamiseks tehakse. Tahakflwad Pranslased üle Tongkingi piire, ehk ka koguni mere rannast Pekingi poole tungida, siis taganeksiwad  Khiinlased ka edaspidi, lootes et waenlased kord tüdinewad, wäsiwad, ehk et nende raha otsa lõpeb. Ka kardetakse Khiinas suurt seespidist mässamist. Walitseja Keisri perekond ei ole koguni mitte Khiinlaste sugust, watd TatarlaSie sugust. See asi on juba enne mässamist sigitanud ja nüüd kardetakse, et Theli maakonna wägew walitseja, Li-Hung-Khang tulla ja kõik! Tatarlasi wälja ajada wõiks. Pekingi kindlused oma puiste suurtükkidega, ei suuda waenlast palju takistada. Transvaali taluriigi  saadikud on Pariisi tulnud, Präsidenti ja Ministrite jutul käinud ja üleüldse suure lahkusega wästa wõetud. Neil on himu ennast Inglaste piigistusest peasta ja üht suurt Lsuue-Aafrika Wabariiki asutada. Selleks  arwawad nemad nüüd paraja aea olema, sest et Inglastel oma mässajatega ja Egyptuse asjadega nii palju tegemist on. Selleks otfiwad nemad igalt poolelt abi ja on ka Hollandimaal olnud. Inglismaalt. MimsterGladstone kinnitab ikka peale, et Inglismaa walitsusel Egyptuses muud nõuu ei olla, kui aga asju korralda ja siis Egyptlafi iseennast walitseda lasta. Seda ei Msu aga enam keegi ja .korraldamisega" ei lähe ast ka enam sugugi edast. Kindral Gordon, kes Inglaste asjatalituseks Khartumi läks, on seal täitsa lõksus, palub Inglismaalt abi, aga tema näikse täitsa maha jäätud  olema. Nüüd on küll Gladstone jälle kinnitanud, et Egyptuse walitsusega kauplemised käfil olla, üht EgyptläStest  ja Inglastest kokku segatud sõeawäe salku Sudanisse saata, Berberi teed lahti lõhkuma, ja kuue nädali pärast wõiks see wägi juba teele minna. Selle aea sees Võitvad aga juba Berber ja Khartum Mahdi kätte langenud olla, ja Egyptlastest ei oleks wähematki abi loota. Need jookfekfiwad jälle eest ära, ehk jooksekstwad koguni kõige oma riistadega Mahdi laagresfe. lirilaste hari kaswab ka ikka kõrgemale. Peale kõige selle kahewäärilise  tembutamise, mida Parnell Gladstone ja lirimaa  wahel talitab, tõstab Fenilaste wennastust koledamast  oma pead, kui iialgi enne. Selle wennastuse kirjatoimetaja,  Patrick Zoyce, on üht ringkirja .Kõige lirilastele" wälja saatnud, kus ikka ja ikka dynamiiti  kiidetakse, kui .teadusliku" sõea ainust riista, kus kinnilakse, et Inglased ja nende walitsus pea ära wõidetud olla, ja kus kuulutakse, et Professor Mezzeroff pea omaS ringreisüs lirimaale tulla, selle uue sõeatarwituse ja .hariduse abinõuu" Valmistamist ja tarwitamist õpetama. Igswich'ls ja ückberkaudu oli selle kuu 10. pääwa hbmikul raskem maawärisemine, mis pool minutit kestas. Colchestes kõikustmad majad, palju korstnaid ja üks 150 jalga kõrge kiriku torn on sisse kukkunud. Inimestest ei ole keegi häda saanud. Egyptusest. Shandist on umbes 300 Eurooplast, mehed naesed ja lapsed kokku arwatud, ühe aurulaewaga põgeneda tahtnud. Laew on Niiluse jões kinni jooksnud põgenejad on mässajate kätte langenud ja kõik ära tapetud.  Gordon telegrafirib wäga paha meelega selle üle, et Inglased teda tema lõksus maha jätnud on. Tema ähmardab kõik neid koguda, kes temaga tulla suudawad ja tulla tahawad, Khartumt linna ja kõiki Sudanit Vaenlaste  hooleks jätta ja ennast kesket läbi Aafrikat, Kongo jõeni läbi raiuda. Kas see nõuu korda läheb, see on muidugi küsttaw, aga Kindral Gordon on just üks mees, kes seda ikka katsuda julgeb. Tema on omale 200,000 nael stärlingi korjata palunud ja tahab selle summaga Sultani käest 2,000—3,000 söeameest palgata. Raha wõiks ehk kokku tulla, sest üks ainuke naeSterahwaS on omalt poolelt 20,000 nael stärlingi annud. Kas aga