Tallinna Sõber M 46. Kolmas aastakäik Tallinnas, 13. Talvekuu päawal 1881. Kleöldne aealeht Eestirshmale Maal ja lianades. Tuleb ükskord nädalis walja» Maksab Tallinnas LindforS'i Piiriatc trkkimajas: aastas L rubla, 40 kop. pool-aastas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aastas ö rubla -- pool>aastaS 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksa,vad iga rea el)k selle aseme pealt 5 kop. Tellimised wöetakse wasta i Tallinnas: Lindfors'i päriate trükimajas. VeterSurgis: J. K. Seelandt, v»»uepen»s 54. Zartus: W. Aust. Veruns: K. Audcwiita. Aakweres: L. Wattly. haides: A. SeidelLerg. Kapsalus: H. li. Koilöerg. Knresaares: M. Lange. Waal: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport LaÄiiuLM-llopiD.) Reaister l Tallinna knlnd linnas ja alewites. ..Perno Postimehe" mõtted. ..Eesti Postimehe" ..apartus ja ette kuulutus. Pahatend. Õnnetused mere peal. Raudteede aS;ust. Kinnitatud Redaktor. Kinnitatud Konsul. Mast - Kurjateu tunnistus.— Peterburgift i Maawalitsus te muntmistest. Torm- Sissttuugiwad wõerad. Kulla saak ja uus raha. Soomemaal: Rahwusl!kud tillid. MostwasA Kaduud raha. Hharkowist - Auns tegu. Wõeralt maalt- Saksamaalt. Austria-Uugrumaalt. Prantsusmaalt. Sissesaadetud. Meie uued Kalsndred. - Kirja waStused. Kiriku teadused. Tallinna walijatele. Selle aasta j. Wiinakuu pääwal walijate peakogust seatud Wali-komitee oli omaks tallituseks saanud, walijate soomimist tähele pannes, järgmiseks Linnasaadikute walimiseks  üht walitawate nimekirja walmistada ja sekes, rahmusest, usutunnistusest, seisusest ja ametist lugu pidamata,  üksi neid walitawate sekka ülespanna, kes oma tubliduse,  see on, oma waimuanuete, teaduse, eluSpetuse ja hoolsuse läbi usaldust annakstwad, et nemad oma awalikkusi kohuseid igapidi täita suudakfiwad, iseäranis ka neid ametis  seiswaid Linuasaadikuid walitawate sekka ülespanna, kes ennast omas waStutawas ametis tähtsaks teinud on. Seda tallitust täites astus allakirjutatud (esimene) Wali-komitee 6. Wiinakuu pääwal kutsekirja läbi selle palwega  iga ükfigu walija ette, et nemad oma soowimifl komiteele  teada anuakfiwad, nimelt aga kõige hiljemast 1. Talwekuu  pääwaks Linnasaadikute walimifeks walitawate nimekirjast  sisse saadaksiwad. Walijad on seda palwet nii rohkel mv edul täitnud, fissesaadetud kirjades seisab nii suur hulk liimesi, et see Wali-komitee, pärast kõige nende nimekirjade  läbi waatamist ja läbikatsumist walijatele järgmist walitawate nimekirja nõunpidamisekS ette panna wõib, milles kõik ilmunud soowimised õigust mõõda nii palju tähelepanemist leidnud on, et see kui kõige walijate tahtmine  maksa tohiks. Kui 3. klassi walitawad ou järgmised herrad ette pandud: J. Pfaff, J. Kuhlmaun, A. Tshumikow, Paul Treumanu. W. Wiekmann, R. vou Antropoff,  Hans Beekmann (Banmeister), E. Baron Girard.  J. Auner, 3 Grabby, E. C. Bachmann, I)?. Borg, Chr. Rotermann, Karl Romm, A. Herodes (Töörahwa-eesseisja). 5- Waldmann, Hans Tönnisson, O. Gregory, L. Daugull, Wilhelm Aoamson, Nikolai Koch, Karl Sensen - berg, 3. Siebert, L. Berting. 2. ja 1. klassi walitawad: D. F ölsch, N. Gir g ens on, A. Hoeppener, Wilhelm Mayer, C. W. Grünberg. F. E. Gylandt,  N. Schröter. C. E K o ch, E. Erbe, N. Thamm, G. Stude, G. vou Gloy, W. Greiffen hagen, E. Heubel, P. Wellberg, Chr. Mickwitz, A. Elfenbein, G. Scheel, C. Hartmuth, T. Sahharow, O. Benecke, E. Bätge, Fr. Bogdanoff, Baron A. Urk üll, W. Adelheim, F. pon zur Mühlen, B. Behr, M. Schmidt, W. De min. A. Monkewitz, R. Zipser, J. von Hueck, Baron G. Wrangeli, A. Romberg. C. Huth, Fr. Müller, Fr. Wiegand.  A. von Husen, Baron V. Maydell, Ba, ron Harald Tcll, von Baggo. P. Elfenbein, C. A. 3 ohannson. G. Auger, A. Brosse, C. Tfhernow, C. Koll mann, A. Ber ting. I. Wali-komitee nimel Eesistuja: E. Erbe. Wene „Rahwatöö edendamise Selts" ja selle eesmärgid. 11. Meie ütlesime selle kirja esimeses jäuS: ,Nemad", see on meie rahwa-, ehk õigem rahwufemehed, kõrkletes luuletatud wana-aegseis hiidedes ja Taaramagedel".  Sellega ei taha meie koguni mitte tõsiseid uurimisi meie rahwa ennemuistse elukäigu järel hukka mõista. Meie ei taha ka koguni mitte Eestirahwa liiget uhkust oma estwanemate  wahma tegude peale mahendada ehk koguni lämmatada. Iga rahwaS tohib oma efiwanemate wahwuses  ja ausa meele tähtedes üht tugi otsida, mille maral kinnitada mõib, et tema niisama heaste kõrge Looja loodus  ja helde Jumala laps on, kui iga teine. Eestirahwas  tohib seda teha ja peab seda tegema, ja tohib halplaste  ja wõera rahmus-torelaSte ees oma peat tõsta ja kinnitada, et ka tema mitte aia ääres ehk kellegi teise lame all leitud wärdjas ei ole, waid niisamati wahwa efiwanemate täie-õiguslinepoeg. kui Wene-, Saksa-, Rootfiehk  ükski teine rahwas. Mida rohkem seesugust kinnitust Eestirahmas oma efiwanemate poolunustatud elukäigu uurimises leiab seda parem see on. Kui aga meie Põllumeeste Seltsides ja teistes Seltsides  mehed ülesastuwad, kellel aealou kaigust ja selle tähendusest  aimu ei ole; kui need mehed ustama aealou teadusele, keele teadusele ja loodusliku mõistusele rusikaga mastil nägu lõõmad; kui nemad oma rahwa ja mõera rahma ennemuistseift juttudest ja luuletustest üht kullaga kaetud kuningakuju sepistawad; kui nemad seda luuletustest  punutud kuningakuju Eestirahwa endise elu kujuks nimetumad; ja kui nemad seda kujustust mihakihutamiseks meie-aegse hariduse ja aealou käigust siginud seadusliku elukorra wasta tarmitamad: Siis peab iga mõistlik inimene  kurtma, et seesugust mehi kõnejärjele asuda lubatakse. Kui sedamiisi tigetade erakondlaste salasaatusel meie kosutawad ühendused ennast halpuse ja kõrkluse ühendusteks  muuvamad, siis läheb pealtwaatama rahmasöbra süda haledaks ehk täidab ennast wihaga nende rahwaeksitajate wasta kes rahmast ja rahwa ühendusi pilkamise alla saatma  kipuwad. Tarwilist osamust ja ustamat teadust rahwa kestis wäljalautada, puhast elukeuadust kosutada ja rahmast igapääwaseS  auusas töös juhatada, see peaks rahmaseltstde eesmärk olema. SWamiist aga, kuida meie poolõpetatnd kõnemehed seltsides tallitawad, sedamiisi solgitakse teadust ja äratakse ja arutakse meeletumat ülbust. Sedamiisi ehitakse  rahmusele Vaabeli torni, aga mitte rahmal  e rahukoda. Rahwuse anu ja ilu peab iseenesest auusa ja ofawa rahma keskist tärkama ja kosuma, siis kosub ja õitseb au ja ilu korralisel pinnal. Aga meie könerikkad rahwusemehed  on miletsad aidniknd. Nemad ajawad tärkamat taimet  oina miha-leiliga enne-aegu õitsema. Taimekese putk jääb uõdraks, õis puhtub kolkund karmal ja wilja peale ei wõi loetust olla. Rahwas on rahuse põhi. Kes rahwust kosutada tahab, see kosutagu esiteks rahmast,  kõiki rahmast, mitte üksikuid mehi teiste kulu peale. Kes arwab, et meie ühegile liiga teinud oleksime, kui meie eesseismal põhjusel rahwamehi wiletsaks aidmkuks nimetasime, see lugegu seda rõõmulaulu, mida Wiljandi laulik Wiljandi Põllumeeste Seltsi maja põhjuskim panemiseks eh? koguni teinud on. See isewiifi rõõmulaul" seisis hiljuti ja sai meie lehe sees natuke sõela läbi lastud. See lugegu seda raamatut, mida mõne aasta eest „Kooli lugemise raamatuks" meie rahmakoolidele pakuti.  Seal wapustati kangest seda pinda, mille peal iga rahwas kosub ja millest rahwus kaswab. Seal seisab näituseks  järgmine nutulaulu salmike: pKalew, finu haua pinnal Tõuswad tornid ristiusul." See wõib jo kui luuletus omas paikas kena küll olla ja seesugust on teiste! rahwastel ka, aga see paik ei ole ometi mitte rahvakooli lugemise raamatus selleks ei ole seesugust luuletusi meel ükski rahwas tarwitand, kes mitte awalikult Ristirahva seast wälja astuda ei tahtnud. Mõtleme selle meeletuma teatamise ja pahaks käänamise peale, millega „ Sakala" Graf Keyferlingi peale kargas, üksi selle pärast, et see tõsine rahwasõber meie rahvakoolidele  ustamat aealou raamatut muretseda soowis. Meie weidrad rahvamehed karlsiwad, et ustaw aealou õpetus nende kõrkjuse^kujustust senna saadaksiwad, kus nende paik on, see on: luuletuse riiki." Luuletus on jo omas paikas wäga hea ja wäga kena, ja on ärata w. Kes aga luuletust ärrituses , ustama teaduse solkimiseks ja tühja ülbuse kosutamiseks, ehk koguni wihawaenu kihutamiseks kõige hariduse põhja, see on: Ristiusu wasta tusaste pruugib, see teutab puhast luuletufe-waimu. Missugused mehed wahest kõuejärje peale asuwad ja rahwa hariduse asemel rahwuse harja kaswatamad, seda näitamad mitmed ner dest kõnedest, mida möödaläinud talwel ,Kalemipoja Seltsis" peetud ja mida edew „Walgus" kitsast seltsttojast laia maa-ilma ette kandis. Näituseks: Rooma kirjamees Ta eitus ja Kreeka historikus ,Herodot kiivamad omas kirjades Eestlasi, kui auusaid ja aunawad meie eeswanematele auusa nime. Nimetud mehed elafiwad enne Kris- .tust." Herodot, kelle kirjast õpetud mehed uleültse wäga arglikult  tarwitawad, räägib küll ühest põlluharijast rahwast kusagil Põhjamaal, keda .M ustakuue-meeSteks" nimetab. Et need Musta-kuue mehed aga just Eestlased oliwad, seda ei suuda tarkade tarkus wälja uurida. Seda põhjatu tarkust on kõneleja C. R. Jakobsoni .Kolm isama a kõnest" õppind; eemale tema aealon teadus  ei ulata. Kõnelejal näitab ka teadmata olema, et Tacitus pärast Kristust elas. Edaspidi kõneleb seesama kõnemees, ennast sellesama kahewäärilise käemehe peale tuetates, kuida Sakslased Eestlaste käest põlluharimist õppinud olekstwad. Selle kinnituseks  ütlebkõneleja omalt poolelt: .Senna körwa käib ka see selgemaks seletuseks, .et meil oma koduloomade päris nimed on . . Ka põlturiistadest peab seda sama ütlema; .nad on häke ja trull." (!!) Suur hulk teadusemehi arwab, et ka .põld" ise Saksakeeli  sõnast .Feld" sünnitatud oleks. Sellega olgu kuida tahes, aga .trull" on oma kindla juurega .rollen" weerema nii sügamast Saksakeele sees kinnikaswand, et Kalewipoja kõnemees seda sealt küll wälja kiskuda ei suuda. Meie oleme sellest fiin näituseks kirjutanud, missugune halpus sellest wäljakaswab, kui poolõpetatud kõnemehed Eesti Seltsides rahwa kasu asemel rahwuse läiki taga nöuawad. Jätku ometigi need mehed, kes oma teadust sügamamast  ja puhtamast halikast ei rüüpand, kui C. R. Jakobsoni tülikihntuse kirjadest, jätku need mehed teaduseasjad,  õpetud meeste hooleks ja katsugu rahwuse läigi asemel rahwa kasu kosutada. Awalikud kõned kostawad ikka rohkem  ehk wähem üle kõnekoja lawe. Kõik eksitused, mis kõnemeeste kõnedHtsse sattuwad, äratawat aga seda rohkem pilkamist kõnelejate ja pealtkuulajate wasta, mida rohkem ärritawat  suurustust kõnelaja oma kõne sisse mässib. Eesti-