maailma ette kandsiwad. Siin ja seal olla kütt juulist  riisutud, aga kahju mitte kaugeltki nõnda suur, nagu esialgu arwati. Pressbnrg on sõja seaduse alt jälle vabastatud. Pärast suurt raudtee õnnetust olla kõik raudtee sillad hoolega läbi vaadatud ning heaS korras leitud olevat. Egiptuse maa kohta oli lord Gladstone hiljuti ühes kõnes ütelnud, et Egiptuse maa, pärast Inglaste võitu üheks õnneliseks ja õitsevaks maaks saavat, aga millal ja mill viisil ta selleks peab saama, seda ei tea praegu keegi ütelda. ASjad on Egiptuses alles täitsa segi ja saSstS. Mäherdune uus valitsus siin kord saab jalale seatama ja kui hea ehk halw see saab olema, saab tulevik õpetama. Ehk küll Inglise vägi ühte lugu koju tagasi saadetakse, siis arvatakse rahu alalhoidmiseks umbes 12 tuhat Inglise soldatid,  nagu kuulda, viieks kuuks veel Egiptusesse jäewat. Arabi pasha ja tema seltsiliste ülekuulamine sõja kohtute ees on juba alganud. Mis nende üle otsuseks tehakse on teadmata. Kõik wangikojad on ülekuulamise alla kinni pantud Arabi seltsilisi täis. Nõnda palju on ülekuulamisel selgeks tehtud, et Arabi pasha ning tema poole hoidjad oma tööd ja tegevust mitte ilma sultani teadmata pole toimetanud, vaid et sultan ka pärast seda, kui ta Arabi avalikult mässajaks  oli tunnistanud, salaja Arabi ja tema seltslastega sõnumid vahetas. Omalt maalt. Wiljandift. 8. ja 9. Oktobril pidas Wiljandi EeSti Põllumeeste Selts oma uue maja pühitsemise pidu, millest tulewal korral rohkem ja täielikumalt räägime, kui see meil praegu wõimalik on. Wist küll iiahi enne seda ei ole Eesti rahwas Wiljandis nii üli tähtjat pidu ära pidanud, millest osawõtmine suurem, kaugelt suurem oli, kui keegi oleks ette wõinud  arwata. „Kündja" armastab oma sõnumid Eesti seltside koosolekutest töistest ajalehtedest ära trükkida.  Muidu ta neid ka sugugi awaldata ei saaks, sest et keegi selts oma aruandeid ega protokollist temale ei saada, ehk ta seda küll on palunud. Oma U 8 seeS räägib ta Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekust sell wiisil, nagu oleks selts oma protokolli ametlikult temale saatnud. Lugu pole aga mitte nõnda, waid „Kündja" on tähendatud sõnumiku  „Eesti Postimehest" ära trükkinud, aga seda mitte tunnistanud. Miks ta seda teeb? Tema tahab seega näidata, et tema nõnda tähtjas ja auuS EeSti leht on, et „T. E. Põllum. Selts" teda oma ametlikuks leheks on tunnistanud. Terwe seltsi usaldus on midagi wäärt. Mida lehti juba Eesti seltsid usaldawad, seda wõib ka rahwas usaldata ja teda lugeda. Seda teab „Kündja" ka wäga heaste ning sellepärast on ta tähendatud seltsi koosoleku sõnumet ülesse mõttes rahwast püüdnud petta. Aga petjale lüüakse nõndasama kui näppajale sõrmede peale, ning seda teeb ka T. Eesti Põllum. Seltsi kirja toimetaja järelseiswa kirjaga: „ Suure imekspanemisega olen ma „Kündja" 8. numbris oma nime ühe kirjatüki all leidnud, mis Tartu Eesti Põllum. Seltsi koosolekust räägib. Mina ei ole iialgi „Kündjale" seda kirjatükki ega ka sarnast saatnud. Kündja toimetus on minu nime täieSte kurjaste oma poliitika kasuks pruukwud."  J. Matto, Tartu Eesti Põllum. Seltsi kirja toimetaja. „Kündja" ringkiri. Kündja toimetus on ühe ringkirja EeSti põllumeeste seltsidele saatnud, kuS ta seltside käest kirjatööst ja sõnumeid seltsi koosolekute üle palub ja nimelt raha eest. Kirja all ei seisa muud nime kui „ Kündja T." Meie imeteleme  wäga, et „Kündja" toimetus nii wäha EeSti rahwast  ja EeSti põllumeeste seltsa tunneb, et ta nimetud  seltsidele ühe niisuguse kirja kirjutada julgeb. Meie põllumeeste seltside liigete seas ei ole mitte ühtainust meest, keS „Kündja" poliitikat mitte ei tunneks  ja temale põlgdusega selga ei pööraks. Pealegi nõuab „Kündja" ametlikuid sõnumeid seltside eestseisuste poolt, kunas ometi Sakala kolme seltsi ametlik ajaleht on. „ Kündja" soowib siis seeläbi Sakala põllu peal kündma hakata.. Niisugune nõudmine  on tõeste imekspanemise wäärt julgus. Et küll Kündjal „Kündja" nimi on ja igal pool künda soowib, siiski on see temast kündmiseks soowitud põld koguni teiste päralt. „Kündja" auusast meelest oleme juba mõnda awaldanud, mis läbi meie lugijatele on tuttwaks saanud,  kui kurjaste „Kündja" toimetus Eesti meeste nimesid oma kasuks awalikult tarwitab, ja kudaS „Kündja" wõera wara järele omad sõrmed sirutab. Seda kõik tõendab jälle „ Kündja" .V 11. Seal seisab: „ Järgmine Aleksandri kooli peakomitee ja abikomiteede  kokkutulek saab olema teisipäew 5. Oktobril (päew enne Mihklit) kellu 10 enne lõunat Tartus Wanemuise saalis. Abikomitee roolimeestel olgu Volikirjad kaasas. J. Hurt, peakomitee präsident. St. Peterburgis, 11. Septembril 1882." Et J. Hurt niisugust kuulutust iialgi Kündjale" ei ole saatnud ega ka saatma ei saa, on selge; niisama  selge aga on ka, et kusagil Eesti ajalehtedes Hurt niisugust kuulutust ei ole awaldanud. „Kündja" toimetus oskab aga wäga heasti seda kunsti, omas hullus poolitika tujus üht wale kirjatükki wabritsee- rida, paneb mõne tähtsama Eestlase nime tema alla ja saadab siis aga turule. Missuguse kalendri ehk ajaarwamise järele aga „Kündja" 6. Oktobril Mihkle päewa peab, ei ole meil mitte teada, sest meie Mihkle päew on 29: Septembril. Üks tuttaw mees nimetas meile, et ka kogunigi meie aega ja ajaarwamist ümberkünda tahta, ning seepärast tulema aasta üht uut kalendert ehk tähtraamatut saada wälja andma, mille järele meie tulewa aastane Mihkle päew 6. Oktobril „Kündja" soowimise järele pühitsetud peaks saama. Sessamas 11. numris annab „ Kündja" Aleksandri  kooli abikomiteede muudatuse üle M. Jürmann'i  allkirjaga aru! Kui suure põlgduse ja needmise  all praegu „Tallinna Sõber" EeSti rahwa juures on, on igal ühel ja ka „Kündja" toimetusel wäga heasti tuttaw. Gt „Kündjat" EeSti rahwas weel suuremal mõõdul wihkama ja põlgama saab, kui siiamaale „Tallinna Sõpra", saab tulewik pea õpetama, sest et „Kündja" oma poliitika kõrwal mis „Tallinna Sõbra" poliitikaga ühte läheb weel niisugusel kombel wõera wara järele kätt omas poliitika  mõlluS sirutab. Oh „Kündja", Sa oled tõeste üks auuS poliitika leht! „EeSti Postimees" on wiimasel ajal sõnumid  toonud, mis „Rishki Westnikule" asja annab, teda selle eest noomida. Nüüd hõiskawad selle üle kõik Saksa lehed, et üks Eesti lehtedest Wene lehega tülli olla läinud. EdeSpidi räägime sellest asjast rohkem. Sakala 2? kõnelesime sellest, kudaS Meie * maa rahwaS oma inimlikka ja õiguse armastajaid ametnikka auuStab ja armastab. Seisis herra G. von Rennenkampff, nagu U 27 seeS nimetasime, kui Abia kihelkonna kohtunik rahwa juures auu seeS, siis ei saa see tema uuel ameti paigal mitte tõisite olema. Kuda meile teatakse, wahetas VI. Pärnu kihelkonna kohus, omi kirju walla kohw ja walitsuStega Saksakeeles.  Aga sellest ajast saadik, kui herra v. Rennenkampff  ameti oma kätte wõttis, on see kadunud, ning wahetab VI. Pärnu kihelkonna kohus kõik omad kirjad walla walitsuste- ja kohtutega Eestikeeles, ja päris ilusas, õiges EeStikeeleS. Et herra v. Rennenkampff  seega kõikide oma alamate tänu ära teenib, on iseenesest mõista, sest meie rahwal ei seisa see sõna: „Auu, kellel auu tuleb anda" mitte üksnes suus waid ka südames. Liiwimaa kubermangu Zeitung'i teate järele on selle aastased nekruti wõtmise liisu terminid Wiljandi  maakonnas järgmised: 111. kanton 1. Nowembril, 11. kanton 5. Nowbr. ja I. kanton 11. Nowembril. Kõige kolme Wiljandi maakonna kantonidest waSta wõetud noored nekrutid peawad 25. Nowembril s. a. Pärnusse äraminekule kokku tulema. JärelseiSwa kirjale peame ruumi andma, sest et seega hra Grenzstein'i soowi arwame täitwat, keS ennast rahwa otsuse alla tahtis anda: „AuuStatud Sakala toimetus! Kui Teil wähegi Võimalik on, siis andke ka neile ridadele omas lehes ruumi: Kõrgest auustatud hra Grenzstein! Sakalas 56 19 awaldati J. J. läbi üks kiri, kus Teile märku anti, et Teie. oma lehe „Olewik'u" kaunistuseks hra J. Tülk'i wiisikakujud seletustega olete wõtnud, ilma et Teie seda poole sõnagagi oleksite ütlenud, kust need kenad kujud pärit ja kes nende joomtaja on olnud Teie Vastutasite „Olewik'uS" 33 J. J. kirja peale ning soowisite ennast rahwa otsuse alla. Nüüd on hra J. Tülk ise Sakala 27. selgeSte lihtsa sõnadega Teile ja muile ära seletanud, kus pool õigus on. Teie soowisite ennast rahwa otsuse alla; wäga hea. Meie rahwaS on juba küllalt awaldanud  ning otsust annud, kui kiusajad ja maletajad jesuiitliku kawalusega oma kasu püüdes töiste töösi, mis nemad rahwa kasuks suure waewaga tegiwad, maha kiskuda, wõi omaks tööks tunnistada tahtsiwad, kui põlastawalt tema niisugusid ja kõiki auutummd tegusi ja nende tegijaid hukka mõistis, ja meelgi hukka mõistma ja enesest ära lükama saab, mis inetu ja auu wastaline on. Wõi on see meelest ära läinud, mis aasta eest EeSti Kirjameeste Seltsis sündis, ja missuguse  otsuse s. a. Tartu Eesti Põllumeeste Selts Teie kohta andis, kui Teie sinna liikmeks tahtsite saada? (!) Rahwa wanasõna ütleb: „Töö kiidab tegijat." See on ju selge ja lühike rahwa wastus, et tema üksi seda tegijat auustab, kes auustuse wäärilise töö täielik tegija on, aga mitte seda, kes tõife tööd omaks tööks tunnistab, et seeläbi omale kasu, aga auusale töö tegijalle ja waewanägijale muidugi mõista kahju saata. Selle kohta käib jälle rahwa wanasõna: „Kes waletab, see warastab ka, sest wale ja wargus on mõlemad ühest juurest kaswanud." See wõis ka küll paljas eksitus olla, et Teie, auustatud hra Grenzstein, hra J. Tülk'i wiisikakujud oma lehesse trükkida lasksite; Teie wõisite seda ehk ka jo arwata, et EestirahwaS niikaugele haritud rahwas on, kell niisugused wiisikad ja wiisika kujud on, kust igamees, kes neid ise teha ei mõista, wõta ning seda omaks tööks tunnistada tohib, ilma et tema wiisika ja wiisika kujude tegija käest poole sõnagagi luba küsiks. Et seda aga Eestlastel ega muil rahwastel ei ole, siis olete Teie küll wäga suurel wiisil eksinud ja kahtlemata sedagi usalduse põrmu, mis rahwal wahest Teie waStu meel oli, walusaste haawanud. See oleks aga wäga suureks kahjuks, kui üks nõnda suur ja kõrge kirjamees, nagu Teie olete, rahwa usalduse oma wasta kautab, sellepärast soowime meie, et Teie, auustatud hra Grenzstein, nõnda hea oleksite ja ennast alandlikult hra J. Tülk'i ees wabandaksite ja oma eksitust andeks paluksite! Seda soowiwad mitmed Eestlased. Wiljandimaalt. Kurb juhtumine. Kuda meile kirjutatakse põlenud Septembri kuuS Wõisikuwalla Odiste külas kahe talu majad ära. Töisel talul jäenud  üksnes wiljaait wiljaga alles, aga loomade põhk ja maja kraam saanud täitsa tule roaks. Kui rahwaS aitade seest kraami wälja kannud, puutunud peremehe Mikk Kuke raha ühe nurjatuma inimese näppu, kes ta ära warastanud ning tühja koti, kuhu ühe kõrwalise  wahe sisse weel 7 rubla nägemata jäenud, maha wiskanud. Kust wli lahti peasenud, ei ole teada; arwatakse, et ta ahjust olla wälja läinud. Majas olnud parajalt warrud, sellepärast rohkeste inimesi kooS, aga siiski olnud wõimata tule üle wõitu saada. Mõlemad peremehed olla rentnikud, kellele mõisa küll majad jälle ülesse ehitab, aga kes kõigist oma Varandusest  ilma jäenud. TarwastuS on üks mõisa kõrtsmik palwe kirjade tegemist ära Luderinud. Esimese proowi kirjaga,  on ta ülema kiriku walitsuselt palunud, et eanä. E. temale õpetajaks saaks pantud. Ühes enesega  on ta mõned kõrtsi sõbrad ja mõned muud, kirjale alla kirjutama kutsunud. Mõned ütlewad, et ta seda esoä. kihelkonnale õpetajaks palunud; aga see ei wõi tõsi olla, et üks Lätlane, mõisa kõrtsmik, oma sõbradega koos suure kihelkonnale oma era tahtmise järele õpetajat tahab paluda, sest selle tarwis on igal wallal omad walitsetud saadikud, kes küll isigi teadwad, missugust õpetajad nad tahawad, ehk missugust mitte. 1 11. Meile kirjutatakse: „Jlus ühenduse wili. Hiljuti pidaS Laatre ja Weelikse wald Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi maja heaks näitemüüki, mille eest mitte üksi walla eestseisuse liikmed, waid terwe wald ühel meelel, nimelt pidu kaunistamise  poolest, wäga suurt hoolt oli kannud. Ilm oli hea, pidu koht wäga sündsa, rahwa meel wäga rõõmus. Talli walla lauljad ja näitemängijad oliwad priitahtlikult isamaa kasuks pidulesi rõõmustamas,  mille otstarbeks ka Hallikukiwi pasuna mehed pidule oliwad palutud. Aga mis wäga arudlane tähtsa ja tänuwäärt: ka Lätti wennad Jpiku wiiulikoor oli ilma maksuta meie pidust osa wõtma tulnud. Pidu oli ütlemata ilus. Rahwas jäi hilja öõseni rõõmsal meelel kokku, ning asjade müümine läks lõbusaste edasi. Kuda kuulsin, olla puhaS sisse tulek W. E. P. S. maja heaks 150 rubla olnud. Mõisa poolt ei olnud puhweti luba antud, aga mõned sõbrad oliwad paar korwi õlut näitemüügi heaks kinkinud, mis pudeli kaupa enam pakkumise teel äramüüdi. Nõnda ei pruukinud pidulised siiski mitte tulist jänu kannatada. Isamaalik tänu Laatre ja Weelikse «allale!" Pärnust. Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek 26. Septembril, Pärnus Endla Seltsi saalis. Seltsi esimees hra Toots algas koosolekut, mille järele minewase koosoleku toimetused kooSolejatele sai-