käest kaduma kipub. Ja sellest tuleb weel üks kasu, mida küll kotti ei pisteta, mis aga siiski põlata ei ole! Eestimaa  rikkus ei woola siis mitte enam wiinawabrikutest, mis omast kohast ikka natuke kahewäärttised Jumala-ande hallikad on! Muidugi saab meie weikepõllu peremeeste uuel teel palju rohkem loomatoitu ja palju wägewamaid karjamaid tarwiS olema' Sellest räägime üheS järgmise? kirjas. Omalt maalt. Tallinnast. Pärast pitka haigust suri Tallinnas selle kuu 19. pääwa õhtal üks meie kodumaa kõige tähtsamatest  meestest: Bernhard Freiherr von Uerküll, Schloss-Wigala mõisade Majoratherra ja endine Landrath. Et selle tähtsa mehe wästmata tegewus mitmel wiistl kõige meie kodumaa, iseäranis aga talurahwa  uuendatud elukorra kohta wäga sügawalt mõjunud on, sellepärast saame tema elust ja tegewusest järgmises nmnreS pitkemalt kirjutama. Tallinna linna-kirikuõpetajate Synod algaS selle kuu 19. pääwal ja lõppes selle kuu 22. pääwal. Nõuupidamise  all oli teiste asjade keskis ka Tallinna Lauluraamatu  uuendamine. Kirikuõpetajad A. Haller ja F. Luther könelefiwad tähtsate meie-päiwiste küfimiõte üle, mis edaspidi ka trükitud saada. Kuida meie lugejad küll weel mäletawad, oli hiljuti seda imekspanetawat sõnumit toonud, et Tartu EeSti Põllumeeste Selts omas wiimases koosolekus  nõuuks wõtuud olla, meie kodumaa kiriku ja kooli walitsufi paluda, et kirikutes hobusewarguse ja teiste pahategude, niisamati ka wale ja auutuma elu waSta jutlustte h t u d, ja et koolides kõige selle wasta õpetatud saakS. Juba selle lehe N 44 sees tähendasime meie, kuida see sõnum meil täitsa arusaamata oli. Oma loomust mööda wõitleb kristlik kirik üksi ja ainu patu wasta, mis kõige kurjategude, pahategude, wale ja auutuma elu juur on, mitte aga patu üksikute ilmumiste wasta, nagu hobusewargus,  wale ja auuta elu. Kirik ei wõi siis ka muud õpetada, kui uSku ja Jumalakartust,  mis ennast käskude rõõmsas täitmises, wanemate ja ülemate sõna kuulmises ja üleüldse puhtas südames ja puhtas elus ilmutab. Et aga Jumala-kartlik, puhta südamega  inimene oma ligemise hobust et warasta, ei waleta ega auntamat elu ei ela, seda teab igaüks. Meie ei tahtnud siis ka koguni mitte uskuda, et Tartu Eesti Põllumeeste Selts, oma nüüdse selge ja osawa juhatuse all, üht nõuu wõtuud oleks, mis rohkem kristlik kui mõistlik  wälja näitab, kui see mitte lihtlaselt rumal ci ole. Nüüd on meile Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi eestseisuse  poolt kiri tulnud, milleS kinnitakse, et see guse" arusaamata sõnum mitte tõsi ei ole, ja milleS meid palutakse, .Walguse" toimetuse poolt awalikult wastust  nõuda, kust see sõnum wõetud ja mis peale see põhjustatud  on. Üht seesugust nõuu on küll ühegilt poolelt  tähendatud seltsile ette pandud, aga seltsi juhataja on seda tagasi lükkanud. Kui umbes poole tunni pärast seda ettepanekut mõne teise tuetusel ja mõne ,kehwa" põhjusega uueste korraldatud, siis on seltsi juhataja sellest lusest" ilma suurema kärata lahti saada tahtnud, on protokolli  kirjutajale ära keelanud seda ettepanekut üles wõtta ja seltsi palunud, hobusewarguse asjaga rutata, mis siis wiimaks ühe kommisfioni nõuupidamisa alla antud saanud. Kommissioni otsus olnud, et Tartu Eesti Põllumeeste SeltS, teiste Põllumeeste Seltsidega ühes, Kubernörile üht palwekirja saadaks, milles hobusewargate karmimat karistust palutakse. Meie kirjasaatja, s. o. Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi eestseisus, arwab, et ettepanijad seda kõiki meie Ewangeliumi-Lutheruse usutunnistuse Konsistoriumi  ja meie rahwakooli ülema juhatuse pilkamiseks teinud  olla, nagu langeksiwad hobufewargused, waled j. n. e. ka nende süüks. Meid palutakse Malguse" toimetuse käest awalikku teadust pärida, kes need ,targad" ettepanijad  olnud ja missugune otsus selle üle kohalises protokollis  üles pandud on; muidu peaks arwatud saama, et Jakob Kõrw seda ,sõnumit" omast peast wõtnud on. Meie oleme sellega oma kohust tähendatutud Eesti seltsi wasta täitnud. Kellesse see puudub, need katsugu, kuida nemad selle sõnumi poolest tähentatud seltsi ja Eesti rahwa  ees korda saawad. »T. S." k. Saksakeeli .Tallinna astub keegi elawa waimuga ja sooja südamega selle eest wälja, et Eestimaal üks nõdra meeliste maja asutatud saaks. Kuida kirjasaatja arutab, ei leia seesugused õnnetumad rikkamatest seltskondadest, kelle harjunud elutarwitused ja pärimised suuremad on, Eestimaal kusagil aset. Waesemate ja waese seltskondade nõdrameelised liited leiawad küll osalt aset Priihospidalis, aga kaugelt mitte kõik. Wäga palju meie nõdrameelistest saawad ruumi puuduse pärast Priihospidali walitsuse poolest tagasi saadetud, langemad omaksete ja koguduste koormaks, saawad muist otse wangiS peetud, muist jälle käiwad lahti, aga alaliseks hirmuks, et nemad iseenesele eh? teistele kahju teha wõiwad. Ka ei ole Priihospidalis kaugelt mitte wõimali? nende õnnetumatele kõiki seda abi saata, mis uuema aea waimuhaiguse-teadus anda wöib, mis läbi tuhanded inimesed igal aastal omast haigusest terweks saamad, kuna nemad fiin seda mitte saada ei wõi. Kirjasaatja soowib, et meie kodumaa maa ja linnade seisused seda tähtsat asja oma kätte wõtakfiwad, et ehk ka üks ehk teine, kelle wara Jumal rohkeSte õnnistanud, sellest midagi tähendatud helduse-asutusekS  ohwerdaks ja seisuste ja erainimeste halastus, mis meie kodumaal ikka tegewad oliwad, oma elawat tähelepanemist  ka selle tungima tarwituse peale heidakstmad. Keiserliku Technika Seltsi ja EeStimaa Põllutöö Seltsi poolest on nSuuks wõetud tulewal suwel Tallinnas ühtwabrikutöö, käsitöö ja põllutöö wälj  näi tust pidada. Hiljuti oliwad Technika Seltsi juhataja Admiral Bashanom, liiked Chr. Rotermann, Pfaff ja Iljin, Põllutöö Seltsi juhataja Baron Maydell- Paastwerest, Sekretär Graf Jgelflröm ja Linnapea kä»Z. Greiffenhagen Kubernöri juure palutud, selle üle nõuu pidama, kas mitte mslemad seltsid ennast selleks ühendada ei wõi. Kõik need herrad oliwad selles nõuus, et mõlemad  seltsid üheskoos ühe kommiSsioni waliksiwad, kus igast seltsist wiiS liiget selle asja üle nõuu peakfiwad, üht üleüldist põllutöö ja käsitöö wäljanäitust  korda saadakfiwad ja selleks Rtigiwalitfuse luba palukstwad. Ka sai seda küsimist arutatud, kas waljanäituseks  mitte üht alalist maja ehitada ei tuleks, nagu see TartuS on. Koosolijad oliwad selleS nõuus, ei arwanud  aga enne miimist otsust teha wõima, kui asi seltsidega  läbiräägitud on. Naljanäitust ennast armati aga kahes jäuS ette wõtma pidama, esiteks Põllutöö Seltsi poolest, milleks Jaanikuu wiimane pool kõige sündsam on; Technika Seltsi poolest hiljemini, et ka kaugematel ringkondadel  wõimalik oleks ennast selle wasta walmiStada. Wäljanäitused peawad iseäranis Eestimaa tarwis peetud saama; Wenemaa seeflpidised kubermangud wõiwad osa wõtta, aga ilma auupalga saamise õiguseta. Hoonet, mida selle tarwis ehitakse, loodetakse edapidiste wäljanäituSte waheaegadel zirkufeks, magasiks ehk teisteks seesugusteks tarwitusteks wälja üürida wõima, nenda et kulutatud raha intressid igal aastal kokku tulewad. EeStimaa Põllutöö Seltsi koosolekul,  Mihklikuul, on palju uõuuptdamist nuumloomade hinna üle olnud. Leetse herra, Baron Ungern-Sternberg oli üht kirja sisse annud, milles arutati, et nuumloomade ülesostjad ja wahekauplejad wiimase! aastal kokku heitnud ja hinda nuumajate kahjuks nii wäga alla rusunud, et need liha hindadega Tallinnas ega Pekerburgis kaugelt mitte ühte ei lähe. Sellepärast olla tarwis, et Põllutöö Selts Peterburgis nuumkauba aSjatallitusi asutaks, kcs nuumloomadele seal õiget hinda toimetaksiwad. Needsamad asjatallitused wõiksiwad ka Wenemaalt härgi meie kodumaale  nuumale toimetada, kui ehk kodukaswatatud loomadest  küll ei saa. ÜkS teine nõuu tahtis kõiki EeStimaa  nuumloomi kodumaa turule alles hoida,., aga hinda teist wiisi ülesostjate rusumise eest kaitseda. Ülesostjad ja lihunikud olla wiimafel talwel suured hulgad liha Wenemaa  seespidistest kubermangudest tulla lasknud, kus juureS nemad küll ühtigi otsekohest kasu ei saada, waid ainult kodumaa nuumloomade hinda sellega rusuda tahta, miS neile ka korda läinud. Selle waSta peaks Põllumeeste Selts omalt poolelt üht ehk mõnda lihunikku Tallinnasse kutsuma ja neid nende kaubaasumises tuetama, aga neile ka kohuseks tegema, et nemad ainult kodumaa loomade liha müüwad ja ennast, kui tarwis, liha hinna poolest ka Põllutöö Seltsi korraldamise alla heidawad. Seltsi juhataja, herra Baron Maydell-Paastwerest, ei wõinud ennast kummagi nõuu poole tunnistada. Esimene nõuu olla raske täita, sest Peterburgi kõikuwate lihahindade juures  olla raSke kohalist meest leida, kes seda tallitust oma peale wõtaks ja kelle kätte seda usaldada wõiks. Teise nõuu täitmiseks olla aga rohkem raha waja, kui Põllutöö Seltsil anda on. AinuS nõuu nuumloomade hindade rusumise  wasta oleks nuumlooma liha wäljawedamine. Et aga ka selleks, lahtimise.majade asutamiseks ja iseäraliste laewade korraldamiseks, palju raha tarwis läheb, siis peakfiwad EeStimaa loomanuumajad ennast Liibawi Lihakauplufe  Seltsiga ühendama. Selleks tuleks ÜkS seltsiliige Liibawisse saata, sealist lihakauplust tundma õppima ja sellega ühendust otfima. Laupa herra, Baron Taube, wõttis seda reisu oma peale. Seltfi juhataja lubas temale selleks tarwilist eeskirja anda ja pärast reisu Põllutöö  Seltsi sellepärast iseäralisele koosolekule kutsuda. Nagu omal aeal lühidelt teatustasime, oli Raha- Minister Geheimerath von Bunge sel suwel Baltimere sadamaid läbi waatanias, et näha saaks, kus abi tarwis läheb. Moskwa sõnumite järel on kõige pealt kolme Baltimere sadamale kohendamist, täieldamist ja walmis ehitamist arwatud tarwis olema: Liibawi, Tallinna ja Riia sadamatele. Selleks on abiraha määratud: Liibawi sadamale 9,154,138 rubla, wiie aaSta peale ära jägada, kus sadam malmis peab olema; talewal aaStal olla sellest üks million rubla tarwiS. Tallinna sadamale 2 167,904 rubla, nelja aasta peale ära jagada ; tulema! aasta! 605,400 rubla. Riia sadamale 2,430,000 rubla; tulema! aastal 370,000 rubla. Kõik need awalikud  ehitused olla tungiwate tööde sekka luetud. Tallinna sadama wiletsa korra üle olla Minister täitsa kohkunud olnud. .Walgus" kirjutab nüüd ka, et Kurg ja koht juba Jõulukuul ära müüdud saab, eksib aga jälle terminis mida Jõulukuu 18. ja 19. paamal olema ütleb, kuna see kohalise kohtu ametlikku kuulutamist mööda Jõulukuu 17. ja 18. pääwal on. See .eksimine" kaks kord järjestikku,  ühes asjaS, mis kohtu poolt selge sõnaga kuulutatud  on, miS peale selle .Walguse" ringkonnal kõige tuttamam  peaks olema, kipub ikka rohkem kahtlust äratama, et see mitte kogemata juhtunud ei ole. Kellesse see puudub,  need mõtelgu järel, kellele seesugused ostjate eksitamised  kasu wöi kahju tegema peawad, kas Jakobsoni pärijatele wöi mõla pärijatele. Tuleb selle eksitamise läbi määratud pääwal wähem pakkujaid kokku, siis läheb koht muidugi alama hinnaga ära. Seda pangi Jakobsoni pärijate ja mõla pärijate sõbrad tähele.j Selle kuu 22. paama homikul leiti .Mõskma" trahteris, 1. liunajäuS, üks meeS woodis surnud, kes õhtal senna tulnud ja omale ühe kanni wötnud oli. Tema taskus leiti 4 kopikat ja pass, mis teda kui Hindrik Perk'i Harku wallast, 59 aaStat mana, wälja tunnistas. Woodis leiti üks pudel, kus meel mõned tilgad salpetre-haput sees oliwad. Wist on tema selle kauge rohuga ise oma elule otsa teinud. Selle kuu 23. pääwa homikul suri ühes wagoniS, Tallinna-Peterburgi rongis, Baroni praua Louise Uerküll, kes mõne minuti eest sisse astunud oli, enne kui rong liikuma hakkas. Selle kuu 22. pääwal tuli üks naesterahmaS, kelle nägu rätiku sisse mässitud oli, Eylaudti saia-poodi, pani ühe kocmi maha, ütles et seda Kuybergi prauale saadetud olla ja läks ruttu wälja. Kohe peale seda kuuldi korwist weike lapse häält; korw wöeti lahti ja sees leiti üks umbeS 2uädaline tütarlaps ja tema körwas üks sedel, milleS Kuybergi prauat paluti, last ristida lasta ja kaswatada wõtta, kes seda ka teinud on. Öösel, selle kuu 18. ja 19. pääwa mahe! waraStati Harku maldas elama talumehe Anton Ruth'i kõrw ruun riistadega ja saaniga ära. Teisel homikul leidis üks soldat selle äraaetud  hobuse ilma riistadeta aga saaniga, kus mitu tükki fia-liha sees oliwad, JoahimSthalis, ja wiis Politseisse. Selle kuu 21. pääwal warastati .Kolmekorstna" trahteri eest, KoStimerest Johann Birkenbergi hobune riistadega ja saaniga, kus üks tühi ankur ja 5 tühja pütti peal oliwad. Sellesama pääwa õhtal leidis üks Politsei soldat selle hobuse uulitsalt ja wiiS Politseisse. Riistad, saan ja teised aSjad on meel leidmata. Wiimasel nädalil oliwad kaks hobust Politsei poolest leitud ja nii kauaks woorimeesle Eltermanni juure toita antud, kuuni hobuste peremehed neid wälja parimad. Selle kuu 23. pääwa homikul oli üks Alu walla talumees linnas kaupa ostnud, teiSte asjade keõkiS 4 kotti soola, poole tündrit heeringid, ühe pea sukrut, ühe kangi seepi ja mõnda muud. Wälja sõites  läks lema Raudaru maanteel, 12 wersta Tallinnast, kõrtsi öömajale. Öösel läks talumees oma hobust waatama,  aga see oli kõige nöuudega ja kraamiga kadunud. Jäljed läksiwad linna poole tagasi; talumees paluS ühe teise mehe käest hobuse, sõitis järel ja audis asja Politsei üles. Juba teisel homikul kell 5 leidis Politsei hobuse, kraami ja warga LiiwaLajal uulitsal üles. Selle kuu 19. pääwa õhtal ajaS woorimeeS N 213 kahe käratfeja hulgusega Kaarle kirikust mööda. Politsei-soldat, keS seal seisab, tahtis teda kinni pidada, aga woorimees lõi piitsaga rahu-wahile waSta filmi ja kihutas edasi. Teine pool raudteed, Pärnu maantee ääreS kõrtsis U 330, sai Politsei-soldat rahu-rikkujad  kätte ja kutsuS neid kohtusse. Aga käratsejad, kõrtsmik  ja kõrtst-joodikud kargasiwad tema peale, lõiwad teda ja kiSkufiwad tema mantle lõhki. Sedasama tehti teise Politsei-soldatiga, keS appi tuli. Wahid läksiwad liuna ja töiwad abi, kuS siis ka kõrtsmik, woorimeeS ja tema sõidulased ja neli teist meest kinni seutud ja Politseisse wiidud saiwad. Wirumaalt. .Rakwere Teadaandja" sõnumite järel ollamitmed inimesed Wihula, HaaSperi ja Palmse wallast ennast Suhyum-Kalee teele walnüStanud. .Head sõbrad" olla neile rääkinud, et kolm neljat jägu nende reisukulust neile tasutud saada, need kulud ülepea 15 rbl. 20 kopikat olla ja reisimine ainult 7 pääwa kestada! Jumal kinnitagu neid selleS hädas, mis neid ootab! Rakwerest. Selle kuu 14 pääwal sai Rakwere maakoguduse  uus palwemaja sisse õnnistatud, mis poole aasta eest ära põlenud palwemaja asemele ehitatud on. Rakwere maakoguduse usu-elus on see uks tähtjas ja waimustaw tund. Ligidalt ja kaugelt oliwad osawötjad kokku tulnud, kelle hulga umbeS 2000 hinge peale arwati. Suure ukse eeS oli Jaagupi muufika-koor aset wõtnud. Pärast waimulikku  laulu pidaS WeunaSte koguduse juhataja, herra