Sakala 2O. Wiliandis, 10. Augustikuu päewal 1882. V. aastakäik. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Väljaandjad C. R. pärijad. Sissekord. Poliitika leht. Poliitika ringwaaws. Omalt maalt. Miliaüdist: ..Sõbrale". Wiliandimaalt: Tänawusest teetegemisest; lammaste ja sikude lahutamisest. Pärnumaalt: Basaar. Tartust: Kirjameeste asjadest Rakwerest: Senatori palwe-kirjast; pilkse surm. Peeterburgist: Sömvägede mqnvwer; Kõrge sündimise päew: Keisri Mt; seaduse meeletuletus; Eestimaa uurimisest; kirjawahetus Türgi ja Wene wahei; Peeterhowi tulekahju; LVV.OVV rubla wöitja; hull koer. Roikwast: Suur wlekahju. Minskist: Margus. Odessast: Hirmus  palamas. Lipnost: Hea wiljasaak. PetrokowSkist: Wabriku tööst. Mõnesugused sõnumed: Maawärisemine; meteorkiwi Watikanis; Ameerika õpetaja. Kõne ..keelest". 11. J. Kunder i kõne armastus Eesti rahwa-luuletuses. I. Sillaotsa kerjaja. VII. Kirja waStused. Kuulutused.' Poliitika ringwaatus. Inglismaa seisukoht Egiptuse küsimuses tahab iga päewaga keerulisemaks minna. Et teised Eürovpa suurriigid, peale Prantsusmaa, endid selles aSjaS enam erapoolikult hoiwad, peale Ingllsmaa ise ' oma Mmpealk toetama, ja Inglased teadwad «äga heaSti, et nad oma jõuuga mitte nii kergeSte Aradipashaga  ei looda walmiS saawat. See tuleb ka asja praegusest seisukorrast Egiptujemaal, et Türgimaa wiimasel ajal natuke karedamat tooni Inglismaa wastu on üleSnäitanud. Türgi walitsuS saab lähemail päewil  oma saadikutele wäljamaadeS ringkirja saatma, mille seeS ta takistuste peale tähendab, mis Inglased wägiwaldsel wiistl Türgi toimetustele Egiptusse segaduste  lämmatuseks tee peale ette weeretawad. Ka M sultan, Musurus-pasha läbi, weel kord nõudnud, et Inglane omad wäesalgud Egiptusest pidada ära kutsuma, sest et Türklane ka isegi ilma teiste Euroopa suurte - riikide wahele toppimiseta Egiptusega walmiks saawat. Muidugi ei ole Inglis walitsus sellega rahul ja lord Granwille ei taha sest midagi kuulda, waid nõuuad palju enam, et Türklane omad wäesalgud, mis ta Egiptusesse tahad saata, Inglis juhatuse alla peaks andma. Kõige tähtjam on fiiSki veel Suets'i merekitsuse  küfimine. Kui palju sest tõfi, mis esialgu räägiti,  nagu oleks Arabi-pasha ähwardanud, Suets'i merekitsust laewassidule ära rikkuda, on teadmata. Kas Arabi-pasha seda ülepää on ähwardanud, ei taha keegi kergelt uskuda. Lefseps'iga on ta praegu kõige paremas sõbruseS. Araabi on käsku annud, kõik need reisijad, kellel Lesseps'i poolt lubakirjad on ette näidata, takistamata laSta merekitsusest läbi sõita) niisama  olevat neil inimestel ka tee Kairo linna lahti, kellel nimetatud lubakirjad on. KairoS tulevad päev päevalt ikka enam ja enam priitahtlikka svamehi ja negrutid kokku, kes kõik täis vaimustust püha asja pärast on ja suure rõõmuga säetud kohale lähvad. Suured Beduiinide salgad on Kasr-ed-Dauari poole teel. Beduiinide pealikud, kes enne seda Khediwe poole hoidsiwad, on nüüd kõik Arabi-pasha pool ja ütlevad, et nad mitte enam ühe sõawäe vasta ei taha sõdida, keS oma isamaa eest võitleb. Tähtsamate Kairo kodanikude poolt Aleksandriasse  läkitatud saadikud, kelle esik Ali-pasha Mubarek  on, nõuavad, et Khedive ministeerium jälle Kairosse peaks tagasi tulema, sest et ministeeriumi liikmed Aleksandrias ZnglaSte võimuse all on. Ali Mubarek on Arabi-pashale nõuu annud, Khedivega lepitust teha. Arabi-pasha olevat see peale aga vaS- tanud, et tema kellegi muust Wast midagi ei hooliwat, waid Inglaste peale tnngiuHe ja nende tagasi kihutamine  temal pääafi olewat.tz Wijama olewat ta Alipashale  nõuu annud, Kairosst Hälle tagast minna. Egiptuse praeguse seisHorra kohta Inglasega on Austria kindral-konsul ühe Ajalehe toimetaja wastu omi mõttid sell wiistl awaldchmd ja arwanud, et Inglane  waewalt enne kolme Ädalat Egiptuses midagi tähtsamat toimetust wõida eH wõtta, sest enne seda, kui ta edasi tahab tungida, jpead ta kõik oma sõawäe jõuudu kokku wõtma. Ingltzste pää püüdmine peaks see olema, Aradi-pashat kinH wõtta, sest et siis wast alles seadusliku korra jalalls seadmise peale Egiptuses Muidugi mGsta, saad see Inglastele wäga raske olema; sest AÄdi-pasha saad waewalt, nagu kõik asjatundjad arwtAad, omalt poolt enne Inglaste kallale tungima. Aa seisab praegu Kafer- Dawari kSwüs knckluseS ostab. Inglasi pealetungimist; tall pole ftameestest ega rahast puudus ning ei saa künni wiimse silmapilguni järele andma ega alla heitma. Omalt maalt. WUiandis. „Tallinna Sõber" wletab tuttawal sõbralikul kopbel kadunud C. R. Jakobsoni ja „ Sakalat"  meele ühes tükis, kelle pealkiri on: „Ühe surm on tuhandate rahu." Ta kirjutab: „Need oliwad jo kõik isamaa paremad pojad, kes „Sakala" tembutamisega  rahul ei olnud, suu ja sulega tema wasta seisiwad. Ja iga päewaga kaSwas nende hulk suuremaks,  keS Jakobsonile selga pöörastwad." Meie omalt poolt ütleme: Nende paremate isamaa poegade sekka tuleb tõeste „Sõber" oma toimetajatega arwata, muud kui see on kahju, et terme rahwaS nõnda rumalaks  on läinud, et ta sellest enam aru ei saa ja „Sõbraga" kõiksugused tembutamised ära on teinud; kas Sa mäletad meel „Sõber", mis Sinule üksnes Jaani öösel tehti! Kui Sa meel kõik need tükid teaksid! Ka see on tõsi, ,/Sõbra" tõsi, et iga päewaga nende hulk kaSwaS, kes Jakobsonile selga pöörasiwad. Näituseks: Kui C. R. Jakobson Wiliandi Eesti Põllumeeste Seltsi presidendiks sai, siis oli selle Seltsi liikmete arm umbes 40, ja tema suremise ajal umbes kui C. R. Jakobson EeSti Kirjameeste  Seltsi presidendiks sai, siis oli selle Seltsi liikmete arm umbes 500 ja pool aastat hiljem tema suremise ajal 1000. Jah, 400 on wähem kui 40, see on tõsi, „Sõbra" tõsi! Mis on siis tulemine? Tulemine ep ole muud ühtegi kui selga pöörmine kes kellegi poole tuleb, pöörab jo selga! „Sõber" kirjutab edasi: „Ja seda „Sakala" tõtt usuti hoopis rohkem kui päris tõtt" ütleme parem kui „Sõbra" tõtt, sest „Sõbra" tõsi on jo see päris tõsi. „Sõber" kirjutab edasi: „Mõnigi lollike, kelle teadus ja silmaring üle läwe ei ulata, tahtis asjus teada ja kaasa rääkida, mis temast nii kaugel ja kõrgel seisawad, nagu Himalaja mägi mutimulla hunnikust." Jällegi Sõbral oma jagu tõtt, sest mõnigi meeS, kelle teadus ja silmaring enne üle läwe ei teab nüüd asjus, tahab «eel enam teada ja räägib kaasa. Sõber! wõta teadust waSta, laienda oma silmaringi, pööra ümber ja räägi ka kaasa ja ära ole enam lollike! " Mõnigi mees, kes enne kui lollike rääkis, on ennast muutnud, muuda Sina ka ennast, ega Sina ommeti see kõige lollem ei Achk olla! Kõik töised, keS «me waSta tõrkusiwad, whawad  tagasi pöörata, mõned ootawad weel paljalt parast aega kuhu Sinagi siis weel kõlbad jäemal Sõber kirjutab edasi: „Jakobson'i surmaga kadusiwad kõik kollitamised korraga ära, nagu maimud kukelauluga  ennemuisteses jutudeS." Meil tuleb mägise meele: kus oli Sõber M, kui ta lollitamist ja wke laulu kuulis ja ennemuiStesi jutwsi ära kaduwat nägi? Sõber kirjutab siiS: „Kõigest sellest ei matsaks muidu rääkida, aga et „Sakala" lubatakse  „ikka Jakobsoni maimus wälja anda," siis on kurta, s endine maimude NyttS ja koMamine Eesti rahwa igaweseks häbiks jälle peale halkamad." Sõbra kartus on põhjendatud, lugegu tema vaesekene „Sakala"  18. numbrist juhikirja körtide wühenda  mi sest ja tema on „Sakala" kõige suuremat lollitamist oma selge silmaga näinud sest kuhu Sa siis weel kukelaulu ja maimude lollitamist kuulma  lähäd! WiimakS kirjutab weel „Sõber": „Ehitagu temast (Jakobsonist) pimestatud jüngrid temale sammast ehk kabelit, üks puhas, aga mõistlikud inimesed ei saa selle tarwis mitte kopikatki ohwerdama, maid rõõmuStawad  endid noore ühenduse üle, mis armutuma lõhkumise  järel, kallil kodumaal jälle on tärkamas." Meie arwame, „Sõber" wõib küll üksnes seepärast nõnda rääkida, et ta C. R. Jakobsoni kabeli nurgakiwi  panemisel 14. Juulil s. a. ei olnud. Seal on rahwas jälle näidanud, et ta oma heategijat küllalt auuStada mõistab. Ta saab seda weel suuremal mõedul näitama. Jah, C. R. Jakobsoni haua-kabeli ehitab rahwas üles ehk küll Sõber oma „walguStatud  mõistlikudega" selle tarwis mitte üht hallitand kopikatki ei ohwerda! Sõbra „mõistlikud" rõõmustawad  endid ühe noore ühenduse üle, mis armutuma  lõhkumise järele, kallil kodumaal jälle olewat tärkamas, aga „SSber" ise ei usu seda mitte, sest kohe järgmises tükis räägib tema „awalikkudest ja alalikudest tülikihutajatest" ja „eest ja waSta kärätsemisest."  Ta hakkab oma käratsemist selle haleda kaebdusega, et „uueste ärkanud „Sakala" mõne kirikõpetaja  sissetulemist liig suure leiab olema ja selle wähendamist pärib." Omas pitkaS kirjutuses seletab tema, et rahwaS sellest suurt kahju saaks, kui kirikõpetajate  palk Vähendatakse, aga mõisnikud ja maade pärispidajad saaks suurt kasu, selle järel on siis wist kirikõpetajal enesel üks puhas, kas tema palk suur wõi weike. Oh imeliku imelikumatest rahwa kasude eest wõitlejatest! .-i Wiliandimaalt. Meile kirjutakse P. kihelkonnast: Ehk küll meie postitee ja kirikuteed möödaläinud lumeta ja enamist sulal talwel wäga läbi aetud oliwad, siiski ei olnud meil teetegemisega kewadel nii suurt jahti nagu muidu. Kewadest teed lasti enne enamiSte kaks ehk ka kolm korda teha, ikka külmi ajal ja kruus oli kuue künni seitsme werSta tagant wedada, wahest