selleks nimetati. Eesti Liiwimaalt on selleks walitatud:  Uulu, Tori, Waimastwere ja Tammiste (Tartumaalt) wallawanemad. Pärnu sillakohtu poolest  anti Tori wallawanemale ka ühtlast teada, et tema 500 rbl. reisiraha ritterikonna kassast saab. Wist maksetakse töistele ka nõndasama palju teekuluks. Kuda „Watitsuse Teadustaja" kuulutab, on postkontorite talituste kohta tähtjas muudatus sisemiste  asjade ministri luaga otsuseks tehtud. Et postiametnikudel  suurte pühade ajal wõimalik oleks Jumala  teenistusest osa wõtta ja omast tööst ««puhata, on sisemiste asjade minister seaduseks ette kirjutanud: 1. Kõiksugu kirjade wastawõtmine ja wäljaandmine, postmarkide müümine j. n. e. on täitsa ärakeeletud, Keiserliku Majesteetide Keisri Herra ja Proua nimepäewadel,  nääripäewal, kolmekuninga päewal, esimesel ja töisel lihawõtte pühal, esimesel suwiste ja esimesel jõulu pühal. 2. Kõiksugu kirjade wastawõtmiseks ja wäljaandmiseks j. n. e. on postkontorid järelseiswail  päewil üksnes kaks künni neli tundi lahti: 2. Weebruaril (Küünla päewal), Paastu Maarja päewal, palmipuude pühal, kolmandamal lihawõte pühal, taewaminemise  pühal, Maarja sündimise päewal (8. Sept.), Kristuse äraseletamise päewal (6. Aug.), Heina Maarja päewal, risti ülendamise päewal (14. Sept.), Maarja ohweri päewal (21. Now.), töisel jõulupühal ja kõigil nädala pühapäewadel. Kuda Wene. ajaleht „Russ. Kur." teatab, olla püha Sinodil nõuu pidamine käsil, peale Greeka õigeusu waimulikude ka Lutheri usu õpetajaid ülesvaatamise  alla panna, kus juures neile ära saada keeletud, oma jutlustes poliitika küsimuste üle rääkida. 25. Märtsil peeti Äiljandi Eesti Põllumeeste  Seltsi lahkelt lubatud saalis neist asjadest, mis õnis E. R. Jakobson Sakala toimetusesse oli kokku korjanud Aleksandri kooli heaks näitemüük ära, mille puhas sisse tulek 100 rbl. oli. Et summa küll suur ei ole, wõib temaga siiski rahul olla, kui selle peale mõtleme, et Viljandis lühikse aja sees mitmesuguste heategewate otstarbeks wäga mitu näitemüüki on toimetatud, millest üks peagi jälle oodata peab olema. Näitemüügi lõbustuseks mängis Holstri muusika koor, ning laulis Holstre naeste-kwartett ning Koidu segakoor. J. Jürgenstein pidaS lühikese kõne „ Eesti rahwa Vanaaegsetest ebausu  kombetest ja pruulidest," milles ta näitas, kuda 1840 aüSta ümber ja weel hiljem meie kodumaal mitmel pool täieline awalik wõerajumala teenistus on walitsenud, ehk küll rahwas juba aastasadanded kristlaste nime kandis. Ühe kadunud Otepää õpetaja sõnade järele olla meie usutoojatel iseäraneS esi otsa muud tähtjamaid toimetust olnud, kui rahwast oma usu õpetusega tutwustada. Sealt see siis tulnud, et rahwaS alles uuemal ajal ristiusu tuuma on tundma õppinud ja Eestlased nüüd mitte enam paljad nimekandjad  ei ole. Ajaleht Olewik on küll wiguri tukka teinud, keeruliste kõnekäänudega walskust wälja puistanud, aga nõnda suurel mõedul ja nii julgeste ei ole ta seda enam ammugi toimetanud kui omas 11. numris Aleksandri kooli wiimsete koosolekute asjus. A. Grenzstein  julgeb seal järgmisel wiisil õpetajat Hurtki professor  Koeler'iga ühe usalduse, teenistuse ja auustuse järje peale seada ja kirjutada: „Räägitawas asjas seisawad meie kõrgeste auustatud suguwennad herrad professor - akadeemikus Koeler Krimmi mõisa ostmisega ühel, Al. kooli pääkomitee esimees õp. J. Hurt Al. kooli ehitamisega töisel pool. Meie tunneme neid suguwendi mõlemaid ja teame, et nemad kõigest südamest oma rahwa poole hoiawad. Meie tahame nende mõlemate nimesid ikka auupakkudeS nimetada Armsad suguwennad! Andgem niisugustele meestele auu ja olgem nende wastu tänulikud!" Nõnda kirjutab A. Grenzstein. Ta tahab esmalt näidata, nagu teeks kolmandama osa Al. kooli raha wälja laenamine ühe kindla maaobligatsiom peale Aleksandri kooli ehitust wõimatumaks, kuna ta seal ommete protsenti  kannaks nagu bangasgi, ta tahab rahwast sellele . mõttele wedada, et waata: üks tahab sinu rahaga omale mõisat oSta, töine aga tahab temaga sinule kooli ehitada. „OH puista maha pimedust ja ämbritega  ümarust" j. n. e. Wõi „mõlemad hoiawad kõigest südamest rahwa poole"!! Kudas siis mõlemad? Professor Koeler teeb Eesti saadikutega ühes kuulsad „üheksa punkti" ja annab neid ülemale poole sisse, J. Hurt aga kirjutab neile punktidele wastu, teeb seda pealegi üheS ajalehes, kes kõige waenlasem nneie rahwa püüdmiste wastaline on. J. Hurt tahab Aleksandri kooli asja oma 21. Detsembri koosolekuga (1881) kooliõpetaja Blumberg'i majas hukka ajada, professor Koeler näeb ette ära, et fee koosolek mitte õige ja seaduSline ei saa olla ja sõdib selle koosoleku pidamise wastu, läkitab protesti-kirja peakomitee juhatuse kätte. Professor Koeler'i nõuuga teeme Aleksandri kooli reaalkooliks,  Hurt aga sõdib selle waStu; professor Koeler tõstab Aleksandri kooli kõrgema järje peale, tahab reaalkooli, õpetaja Hurt püüab teda alama järje peale kiskuda, tahab kreiskooli. Nõnda on mõnest aastast saadik õp. Hurti töö professor Koeleri tööle just wastu. Professor Koeleri poole hoiab kõigis asjus rahwas, sest tema hoiab rahwa poole, Hurti wastu hoiab rahwas, sest tema hoiab rahwa püüdmiste wastu. J. Hurti nimetas enne ükskord Eesti rahwas „auupakkudes",  professor Koelerit nimetas Eesti rahwas enne ja nimetab teda nüüd paljalt auupakkudes. J. Hurti wastu ol i Eesti rahwas tänulik, künni selle aastani, kus ta omad kirjad Sakala ja sellega Eesti rahwa wastu awaldas, professor Koeleri wastu oli ja on Eesti rahwas tänulik. Edasi kirjutab Olewik: „Nüüd aga kuulub korraga,  need mehed, akadeemikus Koeler ja õp. Hurt, olla waidluses. Professor Koeler soowida mõisa ostmiseks  Al. kooli kassast raha ja õp. Hurt seiswat selle wastu. Sellepärast niisugune lahutus, et Hurt Al. kooli esimehe ametist sedamaid lahti teha" Woi nüüd alles kuulub korraga, et need mehed waidluses!  Töiste teada on, et need mehed juba sest ajast saadik waidluses on, kui õp. Hurt oma esimese kirja kadunud C. R. Jakobsoni wastu awaldas ja et waidlus siis lahutuseks kaswis, kui õp. Hurt kuulsate ja käsuliste üheksa punkti wastu kirjutas ja pealegi weel reaalkooli asutuse eest ülesse astus. Wõi sellepärast  niisugune lahutus, et Hurt Aleksandri kooli esimehe ametist lahti teha! Aga kudas siis lugu nende kolme punktiga on, mida 34 abikomiteede wolimeest alla kirjutasiwad. Kas hra Grenstein'i silm neid lugeda ei seleta? Temal Darwis Eesti prillisid muretseda,  sest see on jo nüüd selge, et Balti prillide läbi neid lahti tunnistuse kaebduse punkta sugugi näha ei wõi. (-j-) „Olewikul" on Tartu trükikodadega alaline tüli ja kimbatus. Schnakenburg'iga tuli mullu sügise tüli, ning öeldi, et seal „Olewikku" tema „tooni" pärast trükkida ei taheta. Peale selle wõttis Just trükkimise oma peale, kuna „Olewiku" toimetaja omale ise uut trükikoda asutas. Ka Just'iga tuli tüli, ning „Olewik" sai uueSte Schnakenburg'i juures trükiwd, aga rahu ei kestnud ka seekord kaua. „Olewiku" 12. numbris annab tema toimetaja teada, „herra Schnakenburg ei luba enam mingisuguse hinna eest meie lehte („Olewiku") oma masina peal trükkida;" töised trükikojad ei tegewat seda Tartus ka mitte. „Olewiku" omas trükikojas olla nüüd ju peale masina kõik heas korras, nõnda et seal kõik tähed wõib malmis laduda. Et aga masin puudub, sellepärast pidada „Olewik" nädalaks wõi paariks seisma jäema. „Olewiku" oma Pariisist tellitud masin, mille eest aasta algul kolmandik hinda ära maksetud, olla mana aasta lõpul Pariisist ära ja 7. Januaril  s. a. Kopenhagenist tulema saadetud, aga kus ta praegu seisab, seda ei olewat ei kirjade ega telegrafi  läbi tänini teada saadud. Wiimane tärmin, mis masina saatjale tehtud, olla pea mööda, ja kui masin siis meel Tartu pole jõuudnud, tõuutab herra Grenzstein sedamaid uue osta. Seniks palutakse lugejaid kannatada ning lubatakse puuduwad numbrid hiljem järele saata. Kui uue masina Tartu jõuudmisele nõndasama pitk tärmin saab olema, kui esimesel, siis tohiks „Olewikku" seismine kaugelt rohkem, kui nädala ehk paari kestma. Mis sa teed tülirikka maailmaga ära. Kahju on muidugi suur, sest ka terwe „Olewiku"  trükikoja töölised peawad seni seisma, kuna neile palk ikka on maksta. Pärnumaalt. Kõigekõrgem kingitus. Keiserina Majesteet on „ Pärnu kurttummade koolitamise seltsile" 100 rubla kinkinud. Helde kingituse toimetas salanõunik von Oom Wändra õpetaja  Sokolowski kätte. Jällegi näitus, et ülema Walitsejate silm armulikult meie rahwa peal hingab. —x— Tartu linnas miimis tänawu juba töine kõrge wõeras. 19. Märtsil jõuudis hommikuse rongiga hertsog Georg von Meklenburg-Strelitz riigisekretäri Saburow'i saadetusel Tartu, kus ta Saburow'i majas korterit wõttis. Hertsog wõttis 20. Märtsil suurkooli  auula saalis antawast kontserdist osa ning jäi kuni esmaspäewani Tartu. Wastus. Ajalehes Sakala 7, awaldab keegi Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekust mõned asjad, kelle sees ka minu laimduseks midagi on kirjutud.  Seltsi koosolekul 2. Märtsil tunnistas Seltsi president ja Selts seda awaldust minu kohta maleks ja tühjaks, ja pani imeks, et Sakala, kes Põllumeeste Seltsi ametlik leht on, niisuguse kirja waSta on wõt- nud, mis mitte eestseisuse poolt ei ole stsse saadetud. Sellepärast ei kosta mina selle kirja sisu peale midagi. Niipalju lisan juure, mis seal õige on. Mind on küll kirjatoimetaja ametist lahti tehtud, et ma presidentitele wastu olla hakanud, ja nemad ka töiste eestseisuse liikmetega üheskoos minust lahti sgada tahtsiwad. Mina ütlen: Ma kuulen presidendi  sõna üksnes niikaua, kui see seadust mööda põhjuskirjade järele läheb. Üle selle, —ei wõi mind keegi sundida. Mull on puhas nimetud põhjuste peale toetates, nõndasama ka ühel seltsi liikmel, keda seltsist wälja sai heidetud, mitte minu asjuS, maid nendesamade põhjuste peal, mis mullgi on, ja kelle nime kirjasaatja awaldada ei julge, et mees tähtsa on. Mis ma olen teinud, ei kahetse ma iialgi. A. Eelseiswat kirja oleme nõuudmise peale ära triikinud,  kus juures aga kõik süüd eneste pealt ära peame lükama, sest et nagu oma 7 sees sõnume tõi, nõnda näitab asi ometegi tõsi olewat. Sellepärast ei saa meie eelseiswast wastusest mitte aru, kuS öeldakse: „ Seltsi koosolekul 2. Märtsil tunnistas seltsi president  ja Selts seda awaldust minu kohta maleks j. n.e." Selle wasta seisab aga sellesama koosoleku kohta „Olewiku" 8 sees: „Kauase läbirääkimise järele tegi selts ühel häälel minewase koosoleku otsuse Matto kohta maksmaks." Seega ei wõi siis herra Matto eelseisaw „wastus" meid male sõnume toojaks nimetada; pealegi ütleb tema „Olewiku" 11. awaldatud õienduses isegi, et selts teda ikka olewat lahti teinud. Sellepärast lükkame Matto süütõstmise oma pealt tagasi ning jäeme oma sõnume juure, kuni seltsi eestseisus seda pole maleks tunnistanud. Riiast. Läänemere kubermangude ritterite saadikud  on 21. Märtsil Mga kokku tulnud, nende kubermangude seaduste ja kohtute muutmise küsimuse üle nõuu pidama, mis neile Riigi walitsuse poolest kätte on saadetud. Sellest nõuupidamisest wõtawad osa: Liiwimaalt: landmarshall H. v. Bock, landraat  A. v. Nichter, kreissaadik L. graf Keyserling,  kreissaadik v. Brasch-Ropkast ja maakohtunik F. v. Berg; Saaremaalt: landmarshall v. Ekesparre,  landraat baron Stackelberg ja konwendi saadik baron SasS; Tallinnamaalt: ritterikonnapeameeS  baron Wrangeli, landraat baron Maydell, kreissaadik v. Lilienfeldt, G. baron Engelhardt ja baron Wrangell-Tois. Ka Liiwimaa ritterkonna  iseäraline konwent on 31. Märtsiks Riiga kokku kutsutud. Kord oli kuulda, et Riias üks uus Saksa keele ajaleht tulema, millel needsamad põhjused pidiwad olema, nagu Tallinnas ilmuwal „Heimath'il". Nagu nüüd teatakse olla ühel Riialasel  küll sarnane nõuu olnud, milleks ta aga mitte ülemalt poolt luba ei ole saanud. Tallinnamaalt. Järwa maakonnast. Ambla kihelkonnast. Seda ja töist. Warsti tuleb aeg, kus valla koolid oma selle aastast tööd lõpetavad, ja sellega ühes ka laupäeva õhtased palvetunnid koolimajades  suve ajaks seisma jäewad. Nimetatud palwetunnidest  on ütelda, et nad enam kombe, kui Jumala sõna igatsuse pärast ette võetakse. Nmtuseks käivad ainult vanad naesterahwad laupäeva õhtu koolimajas, et nädala juhtumisi ükstõisele teadustada. Tähelepaneja  kõrv kuuleb naeSterahwa hulgas palve ajal veidrat jutu sosinat. Mehed võtavad sellest pisut osa. Ühe valla koolmeister tautab tihti palve ajal joobnud olema, nõnda et kange keelega pühakirja seletamine peale palvet ligi keskööni kestab. Pärast palvet loeb koolmeister ajalehte, Ristir. p. p. lehte ehk Eesti Postimeest, aga mitte Sakalat ega Walgust. Ülepea loetakse siin pool ajalehta väga vähe. Iga valda tuleb umbes paar rahwausliku lehte, mida koolmeister paari töise mehega kokku peab. Mullu sügise saadeti palju „Kündjaid" ilma hinnata, kellest pisut teda tellisiwad ja uuest aastast needgi maha jäiwad. Mõne mõisateendritel käivad „Tallinna Sõbrad" leiwavanemate poolt ilma hinna.  Abitegu  öeldi sügise peremeeste poolt ära, saab näha, kas ta ära jäeb. „Salme" Aleks. k. abikomiteele ütlen: head õnne Eesti vennad edendusele! 6. (K. Peeterburgist. Kuda „St. Petersburger Zeitung"  teab kõnelda, pidada uus wäljamaa passide maks selle aasta Julikuu esimesest päewast saadik maksma hakkama. Nimelt peab iga wäljamaa passi eest uue unist järele ikka poole aasta hinda nõuutama, kui reisija ka wähem poolaastat Väljamaale tahab minna.