ci peaks meie inimese sõbralikud isamaalased,  kaS ei peaks meie ohwriwalmid, wallod ja kihelkonnad selle auusa eesmärgi kättesaamiseks käsi tööle panema? Siin ei ole mitte üksinda inimese armastusest ega meie maakondade auust juttu, waid siin on ähwardaiv hädaoht ja meie maakondade katku läbi tagastamine päcwakorral. Iseenesest  ei kustu katk mitte ara. Kui kaua peame aga ootama? (N. D. Z.) ja alles õhtu eel kuskil heina küünis öömaja otsinud. Rüüd loppis kella helin linnas ära. Mees oli ühe mäe künka otsa jõudnud ja teine voolt orust säras talle ühe kiriku torni kuld rist wastn, ja säält hakasiwad ka kiriku kellad helisema. „?uhat ja tuline!" kiirus ta, „kas nüüd kõik tcrwe maailm on täis kiriku kella helinat'." Ta pidas omad ksrwad kinni, aga see kõik ei aitanvd midagi; «Ülestõusmise püha kellad on need! Ülestõusmise püha kellad!" nii tungis kella helin igalt poolt kaltsakase reisija körwu. —Ta põöriS maantee päält kõrwale ühe wäikse metsa sisse, wiskas ennast senna maha ja toppis samlitega kõrwad kinni. Tema ei tahtnud ülestõusmise  püha kella helinat mitte kuulda, aga ts kuulis siiSgi, ehk nad küll juba all külakeses ammugi märkinud oliwad. Siis tuli korraga rändajal meele, et temal ka Lks kodu ja üks ema on, ehk õigcmine olnud on. Üks wäike majake ühes lõbusas MM oli tema ema, lese Riimsri päralt. kes ennast ausal, aga wacwalisel wiisil istme põhjade punumisega toitis. Ta oli oma ema ainuke poeg ja et isa wali käsi koguni wara oli hauda läinud, kaswis temast üks pahur pois ja kangekaelne inimene,  kellele see mitte ei passinud «väikeses külas elada ja ema toita. Ta oli nõuks wõtnud maailma wälja rändada Tema emal oli iseäranis kiriku kella helin ikka armaS ; midagi ei kuulnud ta maa paal armsamine kui seda. Olgu mis töö kallal ta ka oli, nii pea kui kiriku kellad helisefiwad, pani ta omad käed sülle kokku ja kuulatas rõõmust hiilgama silmadega. Ja ta ütles ikka: „Helisewad kiriku kellad pühal päewal küll ilusasti ja laulatuse aegus rõõmsasti, aga nii ilusasti ci helise nad ühegil muul ajal kui ülestõusmise pühal! Ülestõusmise püha kellad on elu kellad, nende helin tungib nii hästi majadesse  kui ka südametesse ja hüüab: „Kristus on surma ära «võitnud ja elu ja hukaminemata  põime walge ette toonud ja et surm nüüd ühe õige kristlasele xi wöi enam midagi kahju teha". (Ots tuleb.) Isamaalt. Kuresaarest. Meie linna turul näikse juba iga homiku wärSkeid kalu olewat, mis muidugi esiotsa kallid on. Lootuse järele peaksid sell aastal küll hästi odawaks  minema, sest et lacwa sõit weel Aprilliski ci wõi lahti minna, millepärast wõimalik ei ole siit kalu ära wiia. Iga kewade kui juba laewa sõit slganud oli, siis kuuldi iseäranis NaSwa mehi ütlemat: Kui teie seda raha ci wõi maksa, mis küsitakse,  siis jäägu järge; meie miime Riiga, kust ikka paremat kaupa saab! Ja nõnda pidiwad meie Saarlased ja kala sööjad pika ninaga taga waatama. Selle kewade  on taewataat meie pääle ka mõllenud.  Sest aega mööda asjad käiwad. Saaremaalt kirjutab keegi T. Sakalas järgmiselt: „Siin on pruugiks, et mehele minija tütarlaps enne laulatamist talust talusse käib oma „weime wakale" lisandust „kerjamas." Pruuk mõis ehk enne üksi waesematel musiks olla, kud nüüd on ta nii mõneSgi kohas üle määra läinud, et talud, külad, jah walladgi läbi kõnnitakse mill mõni ahnitseja õige hea lasu andisid tagawaraks paneb. Ja kuda moodi nad ieda meel toimctawad? Endine kena laulmise  mood on maha jäetud, nüüd walmistab  pruut tubaka koti, mida peigmees tubakat täis paneb, üks sarm läidetakse ninatubakaga ja seda moodi „soola leiwaga" algab pruul ühe mananaise saatusel, kes talle ninameheks on, oma rändamist. Wana eit seob omale tubaka koti kaela, wõtab kerja-koti katte ja nii lähemad nad teele kerjamise teekonnale. Nagu ütlesin, mõis sarnane kerjamine manal ajal mäeseinale  le neidudele küll lubatud, ehk mähe- malt wabandaw olla, aga kui rikkad peretütred  nõnda weel tänapäewani järele teemad, päälegi nii liiaS käigi ringides, siis on see enam kui laidu wäärt. Kihelkonnalt. Küünlakuu 20. päewa!  külmanud taks Piduta walla meest, kes linna pidanud minema, aga paha ilma pärast teelt tagasi pöörnud ja Randwcre kõrtsis hästi „soojust" pähe pannud omad käed raskeSti ära. Tagamõisa walla magatsini ait olla ka ära lõhutud. Kurjategija olla niisamuti kui Mustjalas katusest sisse läinud, ja walla laeka ära lõhkunud, kuS aga mitte raha sees ei olnud, waid mõnda muud on ta käppu juhtunud. Pühast. Halbduste ja ebausu kohta kirjutab üks Pühalane pitka kirja, mida meie mitte terwelt awaldada ei wõi, waid nimetame lühidelt. Kirjasaatja soowib, et Pühast ka kõik halwad kombed pea kaoksiwad ja et neile mõjuwalt poolt enam riiwisi ette saaks lükatud, nagu seda Kaarma! tehtud. Piibu suitsetamine kiriku mõisa koguduse- (pere-) toas minna pühupäewadel liiale, nii et need, kes mitte piibu orjad ei ole, nimelt naisterahwad, senna minna ei wõida. „Suitsu sõbrad" pidada ehitatud „paki-koti" suure anu sees, jätta ta ikka hästi tasku suu wahele, kust ehitatud tutid pitkalt wäljas ripendada, päälegi weel sääl meelega tolgutada, kus see poolegi ei sünni. Kirikust rutata rahwas üleliia kiirusega ja korratumalt wälja, mis läbi nõdrematele ja naisterahwale haiget tchtawat. Kirikus puududa laulu-numbrite tahwlid, seepärast ei wõida kõik mitte lauldawaid laulust leida, millede numbrid köster küll ütelda, aga igakord rahwa segamise pärast mitte kuulda ci wõida. Nimetatud numbritahwlid  olla wäga tarwis ja ei keelda ka ükSgi nende tarwis raha andmist, kui nad aga tehtud saaksiwad. Ebausust kõneleb kirjasa tja nacruwäärilisi tembutusi, nnS awaldamisc wäärt ei ole. Hale on kuulda, et meie rahwa seas weel ebausku leida on, mida koolid, knd kõige halwemat umbrohtu weel täiesti rahwa seast wälja ei ole jõudnud  kitkuda. Noomiw sõna Saarlases PühalaSle liig joomise kohta näidata knd mõjunud olewat ja seepärast arwab kirjasaatja,  et kui ikka halba kombeid rahwale silma ette seatakse ja noomitakse, siis ka loota wõib, et Pühalastest edespidi head worb kirjutada. Karjast. Kuidas kuulub, saada laame tubli kihelkonna kool oma tööd ka suwel tegema. Wene keele õppimine olla sääl koolis heal järjel. Koolmeister õpetada igapäew kaks tundi Wenekeelt. Kehwamad inimesed pidada kooli raha liig kalliks ja wõida seepärast oma lapsi mitte kihelkonna kooli saata. Soowime head edenemist. Nagu miimasel kiriku eestseisuse koosolekul nõuuks wõeti, saab meie kiriku juures tulewal suwel mõned paranduse ja korralduse tööd käsile wõetud. Nimelt tahetakse kirikule uus raiekiwi põrand teha, kiriku õue ja surnu aed parandada ja ka tee, mis surnu aeda wiib, laiemaks teha. Ka mõeldi kord uut surnuaeda muretseda, aga et tarwilise jäo maad selle tarwiS ostma peab, siis lükati see soow weel edespidise  aja pääle. Paluda on weel, et edeSpidi  kiriku juure inimestele üks warjualune saaks walmistatud, kuS need, kes homiku warem kiriku juure tulewad, halwa ilmaga warju wõiksiwad leida. Selle tarwiS on meil küll kihelkonna tuba, milles mõned tühjad nõuud hoitakse ja mille uks lukknS peetakse. Korjatagu need tühjad kraamid ühte nurka kokku ja lastagu inimesed walju ilma ajal sisse, kui kiriku minemiseks weel aega on. Üks mees leidnud meie surnuajaft kiwi, mille pääl surnuaja alustamise päew ja aaSta number leida on. Tulewal suwel tahetakse seda surnuaja alustamise päewa pühitseda. Meie kerjajad Hiiumaal. Kord kirjutasime oma kihelkonnas ümberhulkujatest  ja kerjajatest, mõned reakesed; täna tahame aga neist sõna ütelda, kes omalt maalt ära Hiiumaalesandina (kerjama) lähemad. Meie kihelkonnast käiwad enannste  igal talwel mõned naised Hiiumaal willu kerjamas, nende oma üteluse järele „willu ajamas." Hiiu naiste meelituseks wõetakse siit wiina ja saia kakkusid (sepikuid)  kaasa, milledega nad sääl ümber hulguwad ja neid willade wastu annawad. Tuleb ka ette, et mõnel mitte wöimalik ei ole wiina ega saia kakkusid muretseda, siis läheb sarnane otse Hiiu emmede käest palwega andi paluma, ehk neile koguni walet luiskama, nagu seda ka see aasta ette tulnud, kus kaks naist, üks wiina ja saiadega, teine aga ilma nendeta Hiiumaale läinud. Esiti käinud nad üheS, kui aga Hiiu naised teisele Saare emmele palwe eest willu ei tahtnud anda, siis lahkunud nad ära. Nüüd käinud see, kellel midagi meelituseks anda ei olnud, waletadeS ümber, et ta waese terwisega, nimelt hobu teda kord ära lõhkunud olla ja et ta oma kolme  nõdrale lapsele ihukatte tarwis willu paluda, jne. Wale jäljed olnud lühiksed. Hiiu naised ähivardanud teda, kui teine kord jälle peaks tulema, wale eest karistada. Meie tõendame et hobu selle naise termist mitte rikkunud ei ole, ka ei wöi ta lapsi mitte nõtrateks nimetada. Naine on küll ka kidew, aga siisgi weel töötegija, räägitakse  et ta kuskil mõisa põllul möödaläinud suwel ligi kaks tükki odre päewaS ära ösunud. Soowin et emad oma lastele mitte enam sarnasel kombel halwakS eesmärgiks  ei oleks ja neid mitte kerjamisega ei häbistaks. Hiiu rahwale ütlen sõbralikult  : Kui teie meie kerjajatele nende meelituste ja palwete pääle heldel käel andifi annate, siis awatlete sellega omale rohkem sarnaseid wõeraid ja aitate nõuda ümberhultumift edenda. , V. M.