neknt oli täätanud. M. Läte leidis wiimakS suure otsimise järele Pihlaka surnukeha Schlüsselburi kreisist üles. Õnnetumal on 9 suurt haawa pää sees. Ka mõrtsukas saadi sellepääle pea kätte ja anti kohtu ülekuulamise alla. Kohtu ees tunnistas  mõrtsukas, Puroiv, üles, et tema Pihlakale 200 rubla mõlgu olnud. Tema petnud seepärast Pihlaka Peeterburist enese juurde maale, läinud temaga weel sellsamal pääwal metsa ja löönud kiiviga  äkki Pihlaka uimaselt maha. Paari pääwa järele pääle seda läinud ta metsa tagasi ja matnud  teda okste alla maha. Säält leidnud Pihlaka  surnukeha mõne pääwa järele karjatsed üles. Wcncmaa sooda kuiwaks laskmine. Dnjeperi,  Pripeti ja Beresina jõgede wahel hakati 1874 soosid kuiwaks laskma ja minema aasta lõpul oli juba 1095 ,versta kanali kacwatud, mille läbi 1,141,000 tessatini maad kuiwaks on saanud. 200,000 tessatini niisugust sood, mis päälegi minua ei kannud, on heinamaks muudetud, töist niisama palju laugastega rabapinda kanalidega risti ja pikuti läbi kacwatud jne. Kõik see töö tarwitab igal aastal 263,000 rbl. „Wallitsuse täädaandja awaldab sõakohtu otsust  14 inimese kohta, kellele süüks anti, et naad maliisuse poolt keelatud sala seltside liikmed, ja keisri Aleksandri 11. mõrtsukatega ühes nõus on olnud ja on ka püüdnud kõrgemaid riigiammetniknsi äratappa. Imeks pannes loeme meie „Walitsusc tääaandja seest," et kõik need 14 kõrgemast seisusest on ja et päälegi nuttu neist ohwitscrid on olnud. Kohus mõistis 8 süüalusele mölla surma, nende hulgas olid kaks kõrgema sou nacstcrahwast; Keisri herra on aga kuue inimese pääle armu heitnud; need oliivad need kaks nacstcrahwast: mõisniku tütar Tigner ja tohtri proua Wolkcnstein ja neli mcesterahwast: kapten Pohitonow, ooberst lcutnant Ashenbr e n n e r, leutnant Tihanowitsh ja lipukandja Juwatshcf, Keiser on neile elu kinkinud ja käskinud neid määratumaks acaks Siberimaale raske wangitööle ära saata. Aga kaks meest, meremäe leutnant Stromberg ja leutnant Sogotshew saiwad  10-mal Oktoberll ülcsse poodud. Weel saamad  kaupmehe poeg Zwanow määratuma aea pääle, aga preestri poeg Rewolowski ja mõisnik Tshirikow 20-nc ja preestri poeg .Svrowzcw ja kaupmehe poeg Spandoni 13-ne aasta paale raske wangitööle Siberimaale ärasaadclud ja weel prcestritütar Tshcmoda - no w a peab Siberimaale elama asuma. Hobuseivargate kohta olla, nagu aealeht ,M«et" teatab, riigi walitsnses üks säödus läbi röökida, mis pea pidada elule tulema. Selle säädu'e  järele valla lugu nii, et hobusewargad kõik Siberisse reawad saadetud saaina. Mvskwa linna wooriuiceste püäle tsstctskse aeaiMcdes õige raskeid kaebtusi. Nende seaS ole- wat raiju kclmisid ning pääwagi ei minewat «Nds, kss nad seda ja teist rahast ja muust omanduüü  ralmle ci rõõwiwat. Ühel ainumal päa«»!,  IS. Sept. Mmck kolm sõitjat oma pakkidest ibva, sAedega, kui nad troSka paalt maha astunud  ««a Arteri ust lahti tegema. Voorimehed LhiMmid. WäikckodavM! S-I. kes Purjes  peaga Aju sõitnud, rõõwinud Wvorimees ühel pässsl MM rubla ja kohe järgmisel paamal, km ta WxK rsha lvgcnud, 3W rubla. WsorimeeSte bobustd ja sõiduriistad olcwat hoopis halwas olekus  ja «rchch ise suured jooditud ja kurjategijad. See tslrsst Wk sellest, ei Rnna waAsnS igaühele rima elukombebc ehk auu järele Wsnnata soowi rüüle Abc Voorimeheks hakkamise luba andivat ja fiSsriistade, lwdusic ning wvorimestc eneste skAi js wrra ülrmmtMft ialzi «scsaks ä «st- Kijewist. Nagu selle aasta algul talitatud oli Sivindoiv kaebtuse, all, et ta linna kreditseltsi raha olla pillanud. See asi wõeti kohtu alla, ja kohus mõistis Swiridoivi süüst lahti. Aga kõrgema  käsu päiile mõeti asi uuesti kohtu alla ja on nüüd Swiridow süüdlane leitud olemast ja on kõigist  seisuõiguStest lahti ning 15 aastaks Siberisse mõistetud. Odessast. Wcne pctroleum ja nafta olla nii möga pruuki tulnud, et Amerika maalt Wene maale petroleumi enam nii hästi kui sugugi ei tooda. Inglise konsul Parry Odessas on näidanud,  et kui Kaukasia ja õhtu-Europa mahel parem käimise tee oleks, siis olla wõimalik, et Wcne Petroleum  Amerika oma terwest Europast ära wõidab  ja ise asemele astub. Wäljamaalt. Saksamaalt. Säält ei ole see kord tähtsaid  asju nimetada, muud kui seda, et keiser Wilhelm  nüüd üsna tihti jahtisid peab ja sellega näitab,  et tema termis möga hün on. Nendeks jahtideks  on ka Austria troonipärija Berlini tulnud, kust jahikohtadessc mindakse. Braunschweigi herzogi surm teeb palju kõnet. See herzog oli iseäranis tohtrite waStane ja ei lasknud kedagi tohtert enese juurde. Pärast on ta ometi ühe tohtri tulla lasknud, kes temale rohtu kirjutanud. Herzogi ustaw teener maitsnud enne seda rohtu ja ütelnud ' „Rohi on hää maoga." Herzog ütelnud: „Soo, kui ta sulle maitseb, siis joo ta ära." Tg ei wõtnud rohtu ja suri. Jnglismalt. Mõne nädala eest nimetati lord Duffcrin Jndiainaa kuningaks. Lord Dufferin  oli üksmahe Inglismaa saadikuna Peetcrburis ja tunneb Wcne kõrgeid riigi amctnikka wäga häöste. 3. Oktoobril peeti Dusferini anuks Londonis  suurt söömaaega. Sääl tõendas abikuningas  ühes pitkcmaö kõnes, et tema kindluste loota Jndiamaa asju Inglis- ja Wenemaa mahel pahanduseta  korda saata, sest praegune Wenemaa wätimistc asjade minister olla kõige suurem rahuarmastaja  mees Euroopas ja ei soowida seda sugugi,  et Wenemaa hommiku-lõune pool Siberis ennast laiendaks. Sellest ei mõrda Wenemaa ministri  armumise järele Wenemaale mitte kasu, maid palju enam kahju tulla. Hiinlane teeb Prantslasele tüli küll. Prantslane  ei ole ikka meel jõudnud Formosa saart oina rooli alla hoita. Kõige rohkem on temal tegemist Tari-shui linna ärawõitmisega. Sest Hiinlased on linna sadama torpccdvtcga kinni pannud : Prantslane  ci pääse oma laewadega linna ligidale, ega saa kuigi musi linna pääle punnida. Need räägitud  torpeedod on ühed lõhkumise nõud, mis mere põhja mõjutakse. Tuleb üks laew nende kohta. Ms lähemad nad lõhti, ja laew läheb praginal taewa poole üles lendu. Selleparast peab nendega  möga cttcwaatlik olema. Mõnesugust. Saare Jaani Ma reis. Rahiva raamatust wälja tiril! tanud Saare Täini sugu wcnd Ega lugejate seas palju neid ci ole, kes Saare Jaani ja tema „w'a külje luud" nenda kuida ta teda ise «imetab tuubivad, seepärast pean, enne kui raiuva raamatu järele tema Ria reisist kõnelema hakan, temast enesest ka natukese jutustama : Saare Jaan on looduse poolest kaunis suure kaswuga mees, ja mõistuse poolest  vii tark, et ta kõik «assinad ja uuema aea leidused wälja oleks uurinud, kui tci- sed seda enne kõik ci oleks teinud.  Kodus  räägib tn „w'a külje luu Katri'ga„ enamisti saksa keelt, nii kuida ma ise kord juhtusin kuulma, kui Jaan küsis: „asttu kiri emis jesihen?" ja Katri wastas: „waar aida taga." Ka wene keelt mõistis  ta ja räägib seda enamisti soldatidega. Töös teus on ta hoolas ja murekas mees, et sagedaste puumaa töö körwast aega ei saa wilja ja kartuhlid ära korista, ega põldu künda. Ta „w'a külje luu" on ka just seda samma wärki, ise äranis on neil selle poolest ühe sugune tahtmine, et mõlemad  peremehe ametid oma käes tahawad pidada. Muidu on naad enam ehk wähem  teiste inimeste sarnatsed ja seepärast arwan sellest seletusest küllalt olewad ja räägin parem Jaani Ria reisist. See oli ühel kenal kewadisel pääwal, kui Jaan ja Katri pererahwast kedagi tuba ei lasknud, millest iga üks arwata mõis, et neil suur nõupidamine käsil oli ja kui mõlemad pärast lõunat toast wälja tuliwad,  oli tiidus ehitamine ja asjade sisse pakkimine lahti. Ühtlasi anti ka pererahwale  täüda: Jaan tahta Home homiku Riga reisida ja ümardaja sai käsku usinasti  walla talitaja käest Jaanile pass tuua. Paremad riide hilbud saiwad nüüd ühe koti sisse kokku pandud ja wäike korw toidu kraami täis topitud, ise äralise hoolega  mässis Jaan passi kolme kortse paberi  sisse ja pistis siis uue kuue põue tasku, mis ka teiste riiete juure kotti topiti.  Kui nüüd kõik malmis oli, andis Jaan meel ümardajale käsku: homiku õige mara malmis pandud reisi tarwidused wankrile  kanda ja hobust ette panna, mis pääle ta siis ise puhkama heitis. Et Jaan täna õhtu warakült magama läks, oli Katri õnneks, sest taal oli maja pidamise asjus tarwis mõnda tükki Jaani eest salajas hoida. Seepärast leidis ta nüüd parajad aega ja korjas laste ning pere rahwa peenikese pesu ühe koti sisse kakku, mis homiku mõisa Leena kütte pesta pidi wiidud saama, ja pakkis tosina mune rugi pühude sisse korwi, et neid kohegile müimiseks saata. Pesu kotiga, ja korw munadega saiwad teise tuba laua alla pandud. Teisel homikul tõusis  ümardaja warakült üles ja hakkas hoolega  peremehe õhtust käsku täitma, ta leidis  kotti ja korwi laua alt, kandis wankrile  ja rakendas w'a musta aisada wahele. Kui ta just miimist rihma otsa kinni panemas  oli, astus peremees täies reisi mundris,  piits peus, uksest wälja ja küsis : „Kas kõik malmis on?" „Köik !" wastas ümardaja.  Nüüd istus Jaan wankrile, wõttis ohjad kätte ja sõitis ühe joonega künni linna; aga sääl tuli taal häkitselt meele, et ta hobusega Riga ci wöinud minna ja teist kedagi ei olnud kellega looma tagasi oleks saatnud. Hea nõu oli kallis l Õnneks  juhtus üks mees Jaani juure tulema, kui see wankri juures mõttes seisis ja küsis  : ,Mis sull müia on ?" Müia ci ole mull midagi; ma tahan mõneks pääwaks Riga minna ja mõtlen paergns järele kahu ma hobuse nii kauaks pean panema." „Sook ; wõi hobusel ei ole kohta," ütles wõcras järele mõtteldcs, ..mina olen linna mooramees ja mõistan hobuste talitamist ivaga hõästi, kui Teil teist kobta ei ole, siis wõite looma nii kauaks ka minu kaole alla jätta." „Sec on hää l" õiskas Jaan,