Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmine, Kuresaares, kaubaulitsas 10. „Saarlane" maksab: Saaremaal aastas I rbl. Ztt kop., postiga saadetud T rbl. > Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud I rbl. AA kop. Tuleb wälja iga pühapäewal. Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  S kop. M 11. Pühapääw 11. Märtsil 1884. I. aastakäik Isamaalt. Ansckiilast. (Kiriklikud sõnumid.) Anseküla  koguduses on mööda läinud 1883 aastal sündinud 36 poeg ja 27 tütar last, koku 63; nende seas oli 3 tüdruku last ja 2 surnult sündinud.  Surnult 25 meeste ja 17 naesterahwa sugust, 21 inimest on rohkem kui surnud.  Leeri õpetuse läbi täiskaswanud inimeste hulka arwatud 25 poissi ja 25 tüdrukut. Abielu rahwaks on laulatud 21 paari. Jumala armul on käinud 1135 hinge 2 korda, 8 hinge 1 kord ja 3 hinge koguni mitte. Koguduse hinge aru on praegu 1114 meeste ja 1178 naesterahwa sugust, koku 2292 hinge. Pääle selle annab auustatud kirja saatja meile selle koguduse koolilaste aru teada, mis meie hea meelega awaldame, see käib nõnda: Tiirimetsas  73, Lemalal 43, Salme koolis Abroka maldas 34. Kaimri külas 12, Keskranna ja Naswa koolis 30, Jndu-Wintri küla koolis 16, Tiinuse mallas 16, Kirgu walla koolis 15 ja Kirkkona koolis 11 poissi. Walla ja küla koolis tähendawad need arwud poeg ja tütarlapsi ühte koku. Kõik ühte arwata on Anseküla kihelkonnas Lutherusu koolides 248 last käimas. Kuuleme ka sänlt poolt, et praegune tuttaw leetri haigus laste koolitamist wäga palju takistab ja mõndagi lapsukest koguniks ära koristab, kus haige lapse eest hoole kandmine nörk on. Ansekülas Leo maldas on minema! aastal üks noor mees õnnetu surma läbi siit ilmast ära läinud ja noore naese kahe wäetima lapsega ja mana isa ja ema leinama jätnud; mehe nimi on Predik Niit, teda leitud ülewelt tuulinga päält pörmandalt surnud. Tema õnnetumast surmast armutakse nõnda, et ta on wist tuulinga wölwi kaela wöidma läinud, süäl aga tema riided ratta külge puutunud, kinni jäänud, teda üle wölwi miimid, ja säält kukudes surma saanud;  õnnetumal  olnud kaela luu katki murtud. Wanemate, naese ja laste kurwastus on ärarääkimata suur. Kõigekõrgem  ja armulisem Jumal wötku neid ise trööstida  ! Meile aga tuletagu niisugused õnnetud juhtumised  meele, et meie surma wäga eneste ligidal kanname ja maenitsegu meid walwamisele. A. g. Kihelkonnalt. (Wargus.) Pidula mõisa Soppaku kõrtsis on 23. Januaril s. a. jällegi tükikene warguse tööd ära toimetatud. See toimetus  on ööse kellu 12 ja 3 wahel ära tehtud. Muuk wötmcga on kambri uks lahti wöetud ja 430 rubla raha, enamist kõik pisemad paberi raha pilletid, kus 10 rublalised kõige suuremad olnud, ära koristud; päälegi meel hulk toidu poolist on waras kaasa wötnud, nagu: üks sea jägu kuiwatud liha, 1 leisik siigu ja meel kuiwa- tud äer-kalu, 10 toopi piiritust ja meel mõnda wäiksemad asja ära wiinud. Warast ei ole tänini meel teiste inimeste hulgast ära tuntud.  Soowime wäga, et se häbemata saadana sulane pea walge ete tuleks, ja siis oma töö wääriiist  palka kätte saaks. Warga töö palga tasumisega ei ole meie Saarema auulikud kohtu wanemad mitte liiaks sitked ega koguniste kitsikuiks  arwata, maid tasuwad lahke meelega; näituseks  : Aastas 1883 warastas keegi Piduta mõisa wilja kinnist, kus ta wärawate lukku murdis,  32 wilja wihku ja 2 külemitu wari wilja. Asi tuli wälja, mees tuli maailma inimestele täätawaks.  Palk selle toimetuse eest ei jäänud ka tulemata  : wihud ja wili sai tagasi toodud ja mees istus oma auusa töö eest 4 kuud trellide taga ja õppis seitsmendat käsku. Kas ta seda kaliif sõna: „Sina ei pea mitte warastama," jäädcr walt on pähe saanud, selle eest ei julge miuc mitte midagi pandiks pakkuda. —ld Jaani koguduse lugu nende kiriku raamatu  järel on 1883 aastal nõnda olnud> kuidc lahke kirja saatja meile awaldab: Sündinul poeg lapsi 10, tütar lapsi 6 tüki kõik abick rahwa lapsed. Surnud 4 meeste ja 11 naeöü rahwast; naesterahwa hulgast on 3 tüki paali 80 aastat manaks elanud. Maha kuulutud or 7 paari, neist 2 paari Lutheri kirikus laulatud Jututuba. Armastage oma wihamehi Jutustus Saksa keelest ümber pannud 0. ät X. (Järg.) Palju ei puudunud, siis oleksiwad Augustilt  ja Natti peaaegu röömu pärast kisa tõstnud. Sest et auupakkumine laewawalitsuse  wasta, mis Stedingi käes oli, seda keelis, andsimad naad wagusi liigutatud südamega  oma häätegija käele suud. „Hää küll, haä küll lapsed," ütles kapten. „Ma näen, et ma omas arwamistes mitte eksinud ei ole ja see kosutab minu mana südant kõige sügawama põhjani. Ja kuulge, hoidke truiste töine töise poole, kaswatage armastust ja õiget meelt eneste wahel, siis saab Issand tacwa ka kõiki teie sammuastumisi  õnnistama. Ja nüüd jätan ma teid Jumala hooleks. Kuiw maa jõuab ligemale  ja mull on tarwis ette waadata, et meie sadama suul enam laewa hädasse ei juhtu." - Kapten Steding läks ära, Augustin ja Natti waatasiwad armastusega tema järele. Siis hakkasiwad naad töine töise kaelast kinni ja töotasiwad truudust hädas ja õnnes, röömus ja ristis, tööd tehes ja lusti lüües, nii kaua kui Jumal elupäiwi annab. Nüüd hakkas rand oma puude, majade ja tornidega  selgeste silma paistma. Poisid rääkisiwad  omast õnnest, mis see maa neile tulewikul pidi tooma. Üks tund töise järge läks mööda ja wiimaks ujus „Karolina" nagu ilmatu suur luik sadamasse. Kapten Steding käskis ankrud põhja lasta ja Augustin  ütles taewa poole waates: „Jssand  õnnista meie sisseminekut! Sinu kätte annan mina oma elu õnne." „Ja targaste saab Jumal sinu asju toimetama ja sulle sinu omastega tulewikus onne ja röömu andma," lisas Natti juure. „Uhe hää poja käsi, kes oma ema auustab, ei wöi mitte sandiste käia, ei siin, ega töises ilmas." Kui Augustin oma sõbra meel nende sõnade eest tänas, pani kapten Steding könetoru käest ära ja noorte meeste juure astudes ütles ta: „Olge nüüd malmis, et minuga maale saate tulema. Aeg on kallis ja mida rutemine Augustin oma toiknetustega siin selgeks saab, seda enne- mine wöib ta pärast jälle oma ema juurc tagasi pöörda. Ära unusta mitte kirje ära, mis härra Stroodsof sulle andis, Augustin.  See mees, kellele kiri läheb, wöik sulle palju hääd teha ja saab seda tegema, niipea kui ta härra Stroodsofi käekirja on lugenud. „Tulge lapsed!" Augustin ja Naiti oliwad ammugi jo igatsenud kuiwa maa pääle saada ja sellepärast kuulsiwad nemad ilma aja wiitmata kapteni käsku. Poole tunni ajaga oliwad nemad suure kauba linna sees, mida „New - Dork" nimetatakse.  Selle linna elu ja olu oli Augustinile  nõnda uus, et ta seda suure imestellemisega päält waatis. Neljas peatükk. Maa. Uhel ilusal suwe pääwal köndisiwad kolm noort meest ühes igaweses manas ja paksus  Ameerika maa metsas. Et küll päike selgeste sinises taewas paistis, siiski pääsis arwa üks hiilgaw kiire lehtedest läbi alla maa pääle. Kõik oli ümberkaudu waikne ja pühalik. Sirged jalakad oma alla poole rippuma oksadega, mahtrad oma sileda tümedega,  kallid suured tammed ja laia lehelised