panema, et Wenelased ja Prantslased tema käest Indiat äratiskuma halkamad. Saksamaa ammetlik leht „Nordd. Allg. Ztg." tõreleb omalt poolt selle süiksandmise wasta ja seletab seda asja nii, et seda jonni aga paljalt Poolajesuiitliku  parteimehed maailma sisse puhuda wõiwad, sest nad ei salli seda, et Wene- ja Saksamaa sõbraliselt elawad, millepärast nende wili wahete peal omal soodul sigineda ei saa. Austria ja Saksa keisrid tahawad ka sellel aastal Jschlis kokku saada ja on see jutt juba ilmas liikumas. Esiti tahtis Austria keiser Franz Joses küll oma wanemat ammetiwenda tema supluskohas Gasteinis ülesotsida, et seega tema elatand wanakesele reifiwaewa wähendada, aga Saksa keiser Willem ei annud selle asjale järele, maid läheb endisel wiisil ise Jchli, kus Austria keiser suwel elab ja tahab temale seal külaliseks olla. Prantsuse peaministril ei lähe ommetegi nii kergeSte ja ruttu Hiinaga lepingu tegemine toime, nagu seda ettearwatud sai. Hiina saadikuga Li-Fong-Pao'ga piab peaminister JuleS Ferry küll iga päew lepingu ja kahjutasumise nõudmise pärast läbikõnelemifi, aga walmissaamisest  ei olla juttugi. Ikka ei wõiwat Ferry ministri nõuukogule muud teatust tuua, kuid meel mitte asjaga malmis ei saawat. Töiselt poolt kuulukse jälle, et Hiina riigimalitsus küll kahju sugupärast tasuda lubanud on, aga mitte nii suurt summat maksta ei tahtwat, kui Prantslased nõuawad. Ferry on Hiinlastele meel künni 29. Juulini järelmõtlemiseks aega annud, millega aga Pariisis sugugi rahul olla ei taheta ja tema kaua wiiwitamiste  üle iga päewaga enam nurisema hakatakse. Gambetta  parteiliste leht „Rupubl. Franc.", kelle meestel kõige suurem healte woli parlamendis, kirjutab ka selle üle nurisemisega ja ütleb: „ Hiinal on paganate wiisi palju paha merd ja piab sellepärast tubliste temal aadert lastama." See oleks pitkemalt seletamiseks: anna püssist tuld ja lase meri woolata, mis seal meel waadata. Koolera kõmm ei ole meel sugugi waikinud, maid terme Eüroopa maailm müriseb selle wägewa waenlase  eeS. Kohalise praeguse ministeeriumi wastalised lehed käebawad iga päewaga kibeda mine arstide ja walitsuse  üle, kes igal ööl-päewal surejatest paljalt poole osa awalikult teada andwat. Perekonnad, kelle hulgast õnnetuseks  liikmed langemad, paluwad arste, et nende surejaid  mitte koolera tõbisteks ei arwataks ega awalikult neid kardetawaiks tehes ei kuulutataks, mis ammetnikud ka kuulda wõtawad ja sedawiisi asjast ega haigusest sugugi õiget aru ei saawat. Toulonis on küll wiimasel ajal haigus soiku jäenud, ehk wähemalt koolera surnuid päewasurnute  korral, aga hoopis kadunud ei ole seal ka haigus ammugi mitte. Marsellje linnas ei wöi meel wähanemisest  juttugi olla. Ka koguni Pariisis olewat wiimaste päewade sees paar haiget koolerasse surnud, midaS küll awalikult lämmatada katsutakse. Parem oleks ta ka, kui haigus sellest suurest linnast, kus mitu miljoni inimest  koos elawad, kaugel hoitud saaks. Awaliku heale kohuS oru niisuguses asjas muidugi kõige pealt see, et ilmasjatat põhjatumat kartust rahwa seas kahandada, kuna niisuguses aSjaS ja kohutamas ajas kõige enam julge ja lahke meel mõub. Inglismaal hakkab rahwas suurel mõedul oma rahuta olemist ja nurisemist senati wasta awalikult üles tunnistama, kes mõne nädali eest walimise seaduse uuendust  ei kinnitanud, nagu parlament seda kokku oli seadnud  ja rahwale enam ja laiendatud healeöigust pidi antama. Hilja aja eest oli HydeparkiS wäga suur rahwa koosolemine, sest seal on seaduslikult awalikud kovskäimised  ja kõnepidamised igal ajal lubatud, millest mitme sadade seltside saadikud ja arwata 100,000 inimest osa wõtsiwad. Sellel suurel rahwa koosolekul on seitsme kõnetoolidest kõnesid peetud ja kellegil ei olnud üle 10 minuti luba rääkida. Koosolek teinud siis ka lõpel ühel healel otsuseks, et Gladstone ministeeriumi rahwa poolt igal ajal toetada ja et see wäga õige ja soowitaw on, et Gladstone uueSte walimise seaduste õiguste suurendamist  parlamendis malmis teeks ja senati ette minna laseks. Kui senat siis ka ei kinnita, siis piab selle käsuliste  seaduste takistajat kogu ära kautatama. Alati haugub senni koer, künni külaline tuleb ja on sellepärast ehk sügise mast selle uue seaduse wastawõtmist loota. Omalt maalt. WiljlMdift. 15. Juulil s. a. päew peale õndsa C. R. Jakobson'i sündimisepäewa oli Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek. Pakilise töö aja pärast ei olnud kaugemad liikmed koosolekule tulla wõinud ja olid arwata ümber 70 liikme koos. Wigalise terwise pärast ei saanud seltsi president koosolekut juhatada ja tegi selle- pärast seda tema asemik päriskohtade omanik J. Lipp. Teretuses tuletas ta seltsile meele, missugust tähtsat päewa meie Eesti-rahwas heila mälestas ja mille auuks see seltski täna oma koosolekut pidada nõuuks Võtnud on. Heila (14.) olnud see päew, mill Eesti pinnale hele ja kuulus täht C. N. Jakobson ilmunud, kes rahwa ja seltsi eluS kõige kuulsamaks Eestis sai. Tema õnnis oli ka W. E. P. Seltsi uueste ärataja ja elustaja, kui see kord kehwa järje peal oli, tema õnnis on seda seltsi oma mitme aaStalise esimehena waewanägemijega nõnda edendanud  ja tõstnud, et praegu meie seltsi tähtsamaks Eesti põllum. seltsiks wõib pidada. Niisama tähtis ja kuulus oli õnnis C. R. Jakobson, kui Eesti põllumees, sest et tema esimisi Eesti põllutöö raamatuid wäljaannud on ja hulga õpetliku kõnedega unustamataks Eesti põllupidajatelt ikka jäeb. Elagu ka meie seltsis tema mälestus ikka ja ikka. Nende sõnadega oli koosolek awatud. Selle peale luges sektst kirjatoimendaja preestri härra A. Teppaks minewa kordse koosoleku protokolli ette, kelle allakirjutajateks seltsi poolest liikmed Pihlak, Rebane ja Henno wolitati. Mitmed otsused saiwad siis seltsist määratud, mille hulgas ka need oliwad, et selts tänawuse naesterahwa käsitööde  auuhindadeks (kuld sõrmuste Valmistamiseks seltsi nimega) 100 rbl. kassast wõtta lubas; näituse kuurid, mis weel juure ehitatakse, määrati kindlamine üles teha, nõnda et nad edaspidi seisma jäewad j. m. m. Siis pidas seltsi abipresident J. Lipp lühikese kõne seltsi tegewusest ja soowitas edespidi põllutöö asju seltsis läbirääkimiste alla wõtta, milleläbi seltsis töö elawamaks saaks ja enam edeneda wõib. Osawõtmine põllumeestest oma seltsidest piab aga iga päewaga kaswama, sest et seega armulise riigiwalitsuse usaldawat seltside lubamist, meie põllumehed ärateenime ja ülesnäitame. Kõne saab trükitud. Küsimise kastis oli tõiSte hulgas ka see soow, et pidude peal, mis seltsi majas peetakse, enamiste linna elanikud osawõtjad olla ja soowiti, et mõni pidu iseäranis maal elanikudele saaks antud. Selle üle oli seltsis läbirääkimine  ja soowiti edespidi saali lubamise juures piduwalmistajatele  seda tähendada. Ühtlasi aga tehti maha, et edespidi seltsi küsimise kasti pandud küsimistel nimi alla on kirjutada, mis ainult eestseisuse teada jäeda wõib. Uuteks liikmeteks Võeti wasta Abja - Wanamõisa pärisomanik hr. Pahlenberg, M. Schwalbenberg ja Andreas Wolff Wiljandist ja lõpetati selle peale koosolek. Wäljamaa inimesed hakkawad wiimsel ajal libedaste  Weneriigi alamateks heitma. Sell asjal olewat kaks iseäralist Põhjust: esmalt keeld, mispärast Väljamaalased siin raudtee ammetnikudeks ei wõi saada, töiseks eeskiri, mille järele wäljamaa riikide alamad muidu Wenemaal elada ei tohi, kui et neil kodumaalt Valitsuse poolest iseäralised  tunnistuse- ja lubakirjad ette näidata piawad olema, mis paljudel raske ehk koguni Võimata tagajärele saada on. „Nowosti" teab ütelda, et Viimasel ajal iga aasta 24,000 Väljamaalast Wene alamateks on heitnud. Sisemiste asjade minister on otsimist ja kaewamist  wana rahade ja asjade järele ärakeelnud, misläbi mitte ükSnes wanad ajaluolised mälestusepaigad rikutud saamad, waid ka palju tähtist, tundmata ajaluo uurimise edendawat wanawara kaduma läheb. Meie isamaa mullas seisab Veel palju sarnast Varandust, mida meie esiwane mate aegu sinna maetud. Küll on juba hea osa sellest päewawalgelle toodud, aga wähe on sest teaduse heaks antud. Suurem hulk pole nende Väärtusest midagi lugu pidada mõistnud, Vaid neid ära wiskanud ehk mõne kopiku eest juutidele ära kinkinud. Leiab keegi lugejatest kusagilt wanu aSju ehk rahasid siis toimetagu ta seda kohe lahkeste  asjatundja inimeste kätte, et see kallis Varandus, kelle roostetanud kirjad meie isamaa unustuse Vaiba alla maetud minewikust tunnistust annawad, mitte kaduma ei pruugiks minna. Meie Võtame igasugust wanawara Eesti Kirjameeste Seltsi heaks tänuga wasta. Liiwimaa kuberneri härra poolest on kubermangu ammetlikus leheS üks eeskiri awaldatud, milles koolera eest hoidmiseks mitmesugused reeglid rahwale tähelepanemiseks  antud. Iseäranis teeb kuberneri härra igale kõige suuremat puhtust kohuseks. Wiljandi maakonnast. Lätimaalt kaebab üks kirjasaatja  „Balt. Wehstnestsele", et weiksed kalapojad, isegi kuded wälja saawad püietud. Kuida kirjasaatja ise näinud, on üks kalapüidja Düina jõest nooda täie kaupa paari tolli pikuseid kalakesi wälja kiskunud. Tema küsimise  peale, kas tal siis mitte kahju ei ole, nii weikesi kalakesi oma peenikese Võrguga wälja püida, annud mees selle jämeda waStuse: „Mis see Teisse puutub?" Kirjasaatja pöörab Viimaks selle palwega kohaliste Valitsuste  poole, et see korratu Düina jõe kõlarikkuse hääwitamine  ommeti kord ära keeldud peaks saama. See Läti lehe näitus on küll hale, aga Veel weikene pilt sellest laialisest, päris ülekäte läinud kalade hääwita- misest, mis meie jõgedes ja järwedes igal ajal ja nähakse. Waatame näituseks WõrtSjärwe. Wara kewadest Hilda sügiseni ja talwe ajal näeme hulk kalamehi tema pinnal liikuwad, kui nende saak ka, nimelt miimasel ajal, enam teenistuse wäartgi ei ole. On kudu aeg mõõda, siis jäeb püidjate hulk küll wähemaks, aga sus alles hakkab see päris hääwitamise töö. Nõndanimetatud „Ahjakesed" ja palju muid sarnaseid päewawargaid, kes põllutööd ei wiitfi teha, weawad suwi läbi oma ülipeenikeste  mutidega kiisku, kellega aga ühtlasi ka kõik töised kalapojad, nagu hawi, tõugja ja sudaku pojad, kudest tulejatest  künni mõne tolli pituseni, iga päew kümne wakkade wiisi wälja püiawad, nõnda et sell wiisil meie endse kalarikka  järwe nagu luuaga kaladest puhtaks pühiwad. Tarwastu  härra v. M. on sellega, et ta oma piiris kudu ajal pindmise ärakeelis, küll kauni järeltegemise wäärilise kalapoegade hoiatamise sammu astunud, aga mis aitab suuremat üksik keeld, kui töised kitsandamata wgjil edasi lasewad püida. Ka mingi keeld ei wõi selle kõlwatuma kalapoegade hääwitusele mõjuwat abi tuua, künni kiisku wanawiisi edasi lastakse püida, ütlewad õigusega mõistlikumad  kalapüidjad ja kõik, kellel kala kaswatamise kasu ja asi silmas on. Meie jõgedel ja järwedel kalameeste püigi riistade järelevaatamisega ei arwa keegi enesel tegemist olewat, püidku igaüks kuida ehk kellega tahab, kas wõi kottpaksu riistadega. Peaks küll seaduselift järelevaatamist  kord ometi ettewõetama, et mitte kottpaksu muti, nooda ja wõrgu püidjad kalasugu wiimse pojani meie wette seest wälja ei riisuksiwad. Püigi riistad ei tohiksiwad kusagil tihemad olla, kui kalakaitse seadus seda lubab ja ettekirjutab. Pärnu maakonnast. T. wallas lendas üks mesilase  pere heitmise ajal ära ühe wallawanema abilise metsatukaesse,  kuhu see ühe puu juba enne mesilaste püidmiseks  ülesseadnud oli. Et otsijad ruttu järele saiwad, nägiwad nemad, kuidas mesilased peaaegu kõik alles wäljas puu ümber oliwad. Wallaametnik ütles aga, et see pere juba enne ammu seal sees olnud, tema poeg olla seda näinud) kui poja käest seda järele küsiti, ei teadnud see mesilaste leidmisest midagi. Ta ei wõinudgi seda, sest enne seal mesilasi ei olnud. Nõnda püiab siin pool mõni meeS töise warandust eneselle kiskuda, mis Jumal seitsmendamas käsus ära on keelnud. —x —. Tartust. Tartu maakohtu abiliseks on „Walit. Tead." järele kand. Victor Grewingk kinnitatud. Tartu maakonnast kirjutatakse meile Aleksandrikooli  basaarist nõnda: „ Unustatud toimetust palun järgmisi ridasi tungi - walt muutmata ja lühendamata trükkida. Eesti Aleksandri realkooli Puhja abikomitee pidas Jaanipäewal lärwa küla koolimajas näitemüiki. Et inimestel sellel päewal luhta heinale minek oli, siis oli osawõtjaid kaunis wähe. Wäga suureks pahanduseks oli presidendi hiljaks jäemine. Kuulutuste järele pidi kella kolme ajal kontsert ja selle järel kohe wäljamüik algama, aga isandakene tuli alles kellu pool wiie ajal. Mängu kontserdist wõib ütelda: oleks laul wähe paremine läinud, siis wõiks teda keskmiseks arwata. Wiimaks pidas Õigeusu kihelkonna kooliõpetaja härra J. Tarkpea kõnet, mida rahwas waimustusega  kuulas, ja uis lauldi Keisri laulu, milles pasuna puhujad jällegi oma mõistuse puuduse küllust näitasiwad.  Sellejärele tuli wäljapakkumine. Ma ütlesin juba, et rahwast wähe oli siiski tuli kaunis hea summakene  kokku: 98 rubla 73 kopikut; kulud maha arwatud jäeb kooli kasuks 71 rubla 83 kop. Sellega on Puhja kihelkonna rahwas näitanud, et ta oma isamaa kasu mõistab nõuuda. Mängu- ja laulukooridele aga annan nõuu, et nad hoolsamalt õpiksiwad muidu jäewad rahwa naeruks. ,Delibab'." Töine kiri räägib hullu koera hammustamisest ja ilmadest: «Kolme nädala eest kiskus üks hull koer Kaanida mõisamaa pidaja õuuekrantst. PeremeeS jättis koera eluSse ja pani teda ahelasse. Koer kiskunud ennast 11. Juuli öösel lahti ja jooksnud talusid mööda ümber. Ta olla õige palju koeri kiskunud ja kaks naist käest hammustanud, kellest töine juba Tartu saadeti.  Niisugune  õnnetus on peremehe hooletuse läbi tulnud; ta oleks pidanud kohe, kui tema koer hullust koerast kiStud sai, teda maha laskma. Seepärast on wäga soowida, et igaüks peremees, kui ta koer hulluks jäeb ehk hullust koerast kistud saab, teda maha laseks. Kui mõnda inimest hull koer hammustab, siis pidagu see selle eest hoolt, et haawast were jooksmine kinni ei jae: selle tarwiS  lasku tema haawa peale kup panna. Ka on kasulik haawa seebise weega pesta. Peaasi aga olgu ilma ajawiitmata  tohtri abi otsimine. Ilmad on meie pool nüid kaunis ilusad. Paari nädaline kuiw pani kord juba põllumeeste südamed kurwastama. Rukkid on labistiku head ja on loota, et nad tänawu terased on. Odra kasu sai kuiwa läbi takistatud. Linad on halwad, armaste on keskmisi leida. Heina-saak oli hea. a —l." ZH 30. Sakala. 1884