awaldatakse, sest iga lugeja soowib suure isuga teada saada, mis natuke kaugemal temast juhtunud on. See soow ja nõudmine,  et ~Saarlasele" oma kodumaalt õige rohkesti sõnumid peab saadetud saama,  ei ole mitte üksnes oma Saaremaal olewate lugejate kohta möga tähtjas ja soowitaw, maid ka nende Saarlastele, kes ülewete maades ja linnades elawad ja „ Saarlast loewad! Saamad nad „Saarlase" läbi omalt maalt, omast kihelkonnast  ja mailast sömumid, on see neile  niisama, ehk tõtt ütelda, enam wäärt, kui mõni omakste poolest saadetud algusest  lõpuni „palju tuhat terwisega" täidetud  paberi leht. „Ei wõi wäga nuriseda!" ütleb mõni, „ Saarlane on ka oma jäo sõnumid oma kodumaalt toonud. Tõsi! aga mull on ka oma õigus, sest mõnest Saaremaa kihelkonnast  on wäga mähe, ehk ci sugugi teateid  tulnud, ning sellest siis ka tuleb, et mõni Saarlase number üksnes wõöramaa sõnu:, itega peab täidetud saama. Meie Saarlased, Sõrulased, Muhulased ja Muulased kodu- ia kaugemal kodumaal!: Aitame „ Saarlast" oma teonõu  ja jõoga, siis on ta see, mis kõik ta lugejad temast ootwad ja lootwad tuumakas." Km osawamad kirjanikud oma tcgewusega  „ Saarlasele" mitte abiks ei ole, mis siis ta lugejatele weel osaks jääb! ? Ei wift muud kui näkitsegu „ Sõrme pulmaliste  suurt limpi." Et sarnatseid õnnetusi „Saarlase" lugejatele  ei juhtuks, sellepärast auustatud ja armsad Saaremaa kirjanikud peame meie wüga agarad olema „Saarlasele" uude, wärskete ja tuumakate sõnumite saatmises; niisamma peame ka hoolt kandma, juhtkõnede,  juttude ja ka laulude eest, et Saarlasel neid ikka üks suur tagawara oleks, et kui Looja seadus sügisel ja kewadel,  kuida see sagedaste juhtub, ülewäinade  asjaraliluses takkistust teeb  Saarlase  lugejatel siiski kosutawat maimu rooga  oleks. Jah armsad Saarlased! Kui meie tõeste  oma isamaale iluks, kodumaale kasuksharidusele  edenemiseks, rahwale rõõmuks„  Saarlase" lugejatele,- see on ka isecnes tele lõbuks tahame elada, siis peame wcnnalikus  armastuses, wahet pidamata missugune  amet ehk seisus kellegi! on üks teisele kätt andes ühentatud meeles kindluste lubama ja tõotama: „Meie tahame  oma Saaremaa waimuhariduse põllul  tööd teha: 1) Armastusega." On meitel üksmeel ja armastus oma isamaa tööl, siis oleme meie ka tüdimata ja wäsimata; sest armastuse tegewusel ei ole otsa ega lõpetust.  2) „Meie tahame tööd teha: hooleg  a." Kus armastus on tegew, sääl ei puudu ka mitte hool ja usinus. 3) Meie tahame tööd teha tõe põhjusel."  On meitel juhtumisi awaldada, seisku need ikka tõepõhjusel, et neil mitte õiendamist tarwis ei oleks ; õiendust „ Saarlases"  ilmuwate sõnumite kohta pole mitte  palju olnud ja see on meitele auuks. 4) „Meie tahame tööd teha: ettewaatlikult  5) ja wiimaks: „Meie tahame tööd teha:  rahug a." See ei läheks mitte korda, kui meie oma ajalehe „ Saarlase" wastatiku waidlemises tühja sõnade kõlina tallermaaks teeksime. Ka see on meite Saarlastele auuks olnud, et meitel mitte palju waidlemisi pole ette tulnud. Minu teada oli „Saarlase" esimises aastakäikis üks käsil ja teine ehk tulemas. See on kahju, wäga kahju! kui meie kes wennaksed  ja sõbrad oleme, üksteise mõtteid hakkame  ümber lükkama, aga mis teha! Siin rängalises maailmas ei taha see mitte wõimalik olla, et hulga tahtmisi ja mõtteid ühe mütsi alla wõiks panna; neid saab ikka ka hulga hulkas olema, kellel ühest asjast mitte selget tundmist ja õiget arusaamist ei ole ja kes siiski tahab tegew  olla. Puutub niisugune kitsa-silma ringiline ebapõhjusel: isamaa- rahwa- hariduse ehk mõne muu sarnatse püha seisuse külge, siis ei wõi keegi tõsine isamaa poeg seda nähes  ja kuuldes mitte wagusi jääda, ega päält waadata, maid peab tõele tunnistust andma. Niisugune teise eksituse õindamine ei ole ühele rahu nõudjale südamele mitte kerge, päälegi weel kui eksiw üks auustuse  wäärt hea sõber ja suguwend on. Aga isamaa pühalik aun ja kirja sõna: parandage  niisugust jälle tasase maimuga, kes eksituse teele on sattunud," teemad meitele seda kohuseks et eksitusi õiendama peame; iseäranis weel, kuida ütlesin, niisugust,  mis ühegi „püha seisusse" puutub. Nõnda ei wõi meie Saarlased sellega mitte leppida, kui „Saarlases" awaldatakse  et külakoolmeistrite eksamid Saaremaa kihelkonna koolide toatööd ära kaaluwad, see on eksitus koolihariduse wasta! Ning jälle: Meie tõe armastajad Saarlased tõsised isamaa pojad, ei wõi seda mitte wagusi päält kuulata, kui kõnes ehk kirjas  awaldatakse: et näitemäng „Mihkel ja Liisa" „pilt meie rahwa elust olla" ning, et selles mängus „mitte Jumala nime ei teotata." See on raske eksitus meie rahwa  ja püha Jumala nime kohta! —nõuab  õiendust. Neist ütelustest on näha, mis tulewik tooma saab, aga ärgu nende pärast weel keegi kaksipidi mõtelgu: nagu saaks nende läbi Saarlasse suguwendlik armastus jahutatud  rikutud. Juhtuwad meitel mõne tähtja asja läbirääkimises mõtted ka wastatiku põrkama, siis sündigu nende arutamine ja õiendamine ikka wennalikus armastuses asjalikult ja  arusaadawalt.  Armastuse, hoolega, tõepõhjusel, ettewaatlik  ja rahuline töö, siin kitsal isamaa pinnal olgu teine tähtjas wagu meite waimuhariduse põllul, seda soowib südamest:  Uks Saarlane. Wastutaja Rcduktor: Hartwig Sah TrMwd Rkdalilekie" truM kvzas. Täädaandmised. Pea ilmub Saarlaste uus Jututuba sisu: I. Sas«»s õna. 11. T»»r « «M» ,«« lõhki. lil. S»r» j« »»t»atz. IV. SsW »ees. V. Nodu:u: 'nrnuwalwajad. VI. Ssb»»e rS«gW wargust Llrs. VII. EK»As tartshwM. VIII. 'F»sU« «ig«fe roht. IV. L«M Wrtft Kiatele. V <1- c-le kõik :öu, miõ inimcuc arwab. Kartli ««Ijrlis! «Aega »N«a» Sada, et ma nüüd sadama «»Mal majad elan Th. Krull rätsep. D. W. Grubt«er'i kmtmst saab odanialt müüdut: uus sool puud 43 kop. wana sool puud SS kop. Üks hobune on pääw pärast Loode laata leitud. Omanik wõib seda kätte saada Kingiseppameistn juurest Kuresaares. Sellega annan tääda et ma igal ajal ilmapuhastamata malmis ostan ja toobi eest 2 kop. maksan. A. WLttrock. Sadama uulitsas Nr. 27. Wildenbcrgi nahawabriku wastas. Pulime tSl>elei>liii»>! Kõige raamatulugejatele anname tääda, et meie juures wäga ilusaid juturaamatuid ja ka käik tooli raamatuid, heftid, taslid, suled j. n. e. odawa hinna eest saada on aunpaklikult Theodor Lauge, raamato pood.