põllu heina ära niitmist laseks loomad Me osa pääl süüa, mis sügisel tarwiS üleskünda. Rohkest loomi -väikse koha pääl tahta pidada, oleks ju rumalus; paar head lehma ja 2 hobust oleks küllalt. Sel -viisil loodaks ma küllalt wüikse perega läbi saamad; kui omast tööst aega järele jääb, on ju meil igal poo! suured mõisad ligidal, kus ka wahete -vahel raha kopika wõib teenida. Ja seesuguse  wäikse lahja koha hinna jõuaks ka iga nõukas -vabadik pärishürrale -välja maksa. Selle sarnast soowi olen ma mitme mehe käest kuulnud, ja meie kõik palume ühes koos auusaid mõisa -vanemaid kui -vähegi -võimalik meie pakwct tähele panna. Mitmete -vabadikndc soowil üks -vabadik-- mees Li. „Jah, mu herra, jah!" ütles Marie walusal erutusel, nõnda et tal pisarad silma tuliwad. „Ma tahan temale kõik öölda ja kõige päält seda, et teie truudus ise olete ja et see teile suurt waewa on maksnud oma esimist armastust katki kiskuda ja uut jälle alusta." Aleksander waatas üksisilmi erutud naistexahwa  otsa. Kui ilus oli Marie praeguS pool pahases tujus, mis waluga segatud oli. Ja tema oli ühe teise päralt. „Praua," ütles Aleksander pilkawalt, ~kuidas näib, on teil mähe lusti seda minu eest teha." .Mabandage mu herra, mina teen seda hea meelega, kui soowite, lisan ma meel midagi juure?" Noor mees kummardas külmalt. Ei, praua lisage kõik juure, mis teie See pilkamine oli Marie kohta palju. ~Üks kõik, mu herra kui soowite, siis tahau ma kõik ütelda, et teie kerge meelne, truuduseta ja üle kohtune mees olete; et teie mitte ei koge üht truui südant katki kiskuda ja selle armastust jalgega tallata!" „ Seesugust otsust iseenese kohta ei oleks ma tõesti mitte ootanud!" hüüdis Aleksander.  .Kes on seda teinud, mis teie praeguS ütlesite, teie ise olete seda teinud, aga mitte mina?" Mina?" Muidugi teie, sest siin ei wõi mingisugust eksitust wahel olla; see asi on ju üsna selge!" „See asi ei ole mitte selge!' hüüdis Marie ennast ära unustades. „OH, praua, see üteluS on liig julge! Kui ma oma reisi päält tagasi tulin, olite teie juba mehel ja nüüd julgete teie meel minu kohta ütelda, et ma kergemeelne, truuduseta ja ülekohtune olla, kes üht truui südant lõhki kiskuda ja selle armastust jalgadega tallata?" Neid sõnu oli Aleksander kogeldades, silma pisaratega rääkinud. Marie ei jõudnud  oma üle mitte enam walitseda. „Jah, seda julgen ma küll tunnistada!" „Praua, unustage mitte ära et teie teise mehe naine olete." „Mis siis, kui ma aga seda mitte ei ole?" Selle mõtte juures läks Aleksandcri mõistus segaseks. „Kui ta see mitte ei ole?" kordas ta seda kohkudes. „Mu Jumal, kui teie seda mitte ei ole! Oh ei, teie tahate meel kord katsuda, kui suur teie wõimus minu nõrga südame kohta on!" Ta kuiwataS higi oma pale päält, mis nõrinal tema palet mööda maha moolas. Mariel oli hale meel selle mehe üle, keda ta lõpmata armastas. Pääle selle tahtis Marie Aleksandrit ka oma ühenduse ja saladuse sisse konsuli waStu wõta. „Noh, mu herra," sosistas ta, siis tahan teile tõtt ütelda, Albertine on Dewaldi naine, ma ei ole mitte mehel, ma olen ennast muidu korraks Willem Dewaldi naiseks üles annud, et ta oma pärandust onu juures ei kautaks." „OH mu Jumal!" „Ma pidin luStiline, rõõmus ja onu ees koguni jõhker ja metsik olema, aga teie ilmumine,. Aleksander, on mu plaani ära rikunud," lisas ta nuttes juure. Noor mees ei jõudnud oma üle mitte enam walitseda, ta wajus Marie ette põlweli maha, wöttiS tema käe oma peusse ja musutaS seda. „OH Marie!" hüüdis ta, teie olete ingel, keda ma armastama ja auuStama pean! Mis ma tegin, see kõik tuli meele äraheitmiseft selle kahju üle! Mu süda oli lõhki kistud, ma «ihkasin maailma ja siin, üksikuses tahtsin ma elada, ilma et ma üht naistcrahwast oleksin näinud!" (Järg tuleb). Isamaalt. Kuresaarcst. Häkiline surm. Pühapäew, 19. Märtsil suri üks üle 30 aastane mees omas korteris häkiste ära. Ta oli homiku omal peawalu kaebanud, millest ta aga suuremat wälja ei ole teinud. Sell päewal olnud just maja peremehel see tunnistanud teda surnud olewat. Naist ega last temal meel ei olnud; sellepärast ei tea, kui palju teda taga leinawad. 10. Märtsil kautanud keegi talmtanta linnas 24 rubla raha kõige kotiga ära, mida üks poc-poiss leidis ja politseise ära andis, kust naine teda jälle waewapalga eest tagasi sai. AuuS tegu sellest poisist! Kaarmalt. Kellamäe laat peeti 15. ja 16. Märtsil hea ilmaga, kaunis korralikult ära. Sõrgloomi  oli wähe; mis wist sügama lume ja sandi tee pärast tuli. Loomade hinnad ei olnud mitte odawad; sellepärast oli ka ostmine kehwapäraline. Mustjalast. Meile saadab keegi järgmise kirja: Auulik Saarlase toimetus! Palun mitte pahaks panna, et tohin Teile Mustjalast ühest mailast teatust läkitada:  Seadusest  ja sead u s e mee st e st. Seaduseks sai tehtud, talitajatele ette luetud ja ka Saarlases nr. SO. 1888 a. ilmutatud: „et kõik kõrtsid, mis kohtumajade ligidal on, peawad sell päcwal kinni olema, kui waldkond wallamajaS oma asju toimetab, ehk kui kohut mõistetakse." See seadus ei leia aga maal mõnes kohas mitte aset. Nõnda on siin ühes wallas kõrts igakord lahti kui toimetuse- ehk kohtupäew on; tõe otsust ei tea meel praegus naabri muldadest mitte kuulu järele anda. Hiljuti sai uus kohtumaja ehitatud ja loota oli, et asi uue maja sees ka heas korras paranema hakab; aga on weel pahemgi kui enne. Palju toimetusi  kohtu-, iseäranis kirjutuse-aSjus, saab pühapäewa  pääle wceretatud, mida muidugi pühapckewa tööks ei wõiks nimetada, mis Jumala käsk keelab. Kohtu ecS on tüli, käratsemist, rusikatega peksmist künni pikkali maha; wahcst ka niisuguste kinnipidamist, kes wihaS tahawad teiste pääle kippuda ja paljugi muud musta. Wõib juba siis arivata, mis head niisugused mehed wallale, õigusevtsijale ja haridusele toimctamad,  ehk nad küll ise suuruitelewad, et nemad asju hcaSte toimetada ja haridusele koolipõllul heaSte pikad sammud edasi astunud olla Millal jõuab aeg, et mehed omale niisugused ametmehed waliwad, kes ametile kõlblikud on? Tänini tegeivad nad seda wist sell põhjusel, et nad meest ametile nimetawad, kellest HeaSte palju ameti „liiku" loota on; sest see on siin üleüldine asi, et kui ametmchi walimast ära tullakse, siis kõrtsis nõnda „liiku" lakutakse, mi» hirmus, ja paljugi mehi on silmapilk kangest jumala ande mäest maha surutud, kuS ta künni wiimse mõimnni oma uut kohtu ametnikku kõige tublimaks tublide seast kiidab. Seepärast palun oma külje rahwast selles asjas ennast parandada ja nende sõnumite üle rahul olla, sest: ega musta ei wõi walgeks nimetada. Tartumaalt. Rõngus leidnud turwa kacmajad  ühe talu krundi päält turwa-raba soost 2 jalga sügama tnrwa korra alt ühe „linaleo" haugu, kelle sees linad täitsa terivcd ja wesi puhas ja selge olnud. Leidjad arwawad, et need linad sääl ju enam kui 1000 aastat liguS olnud, mille aja jooksul paks turma kord sinna pääle kaSmanud. Tartust. Koolmeistrite ivanaduse kassade kohta teatab Tartu õpekonna kuratori ringkiri, et rahwahariduse ministeriumis ühe üleüldise  sarnase kassa asutamine nõuupidamise all olewat, kust kõige Wenemaa linna- ja maakoolide õpetajatele ja nende perekondadele tarwiliscl korral abi ja toetust anda tahetakse. Selle kassa asutuse korraldus olla ju südisti käsil ja sellepärast arwata ministerium kohaliste kassade asutust asjataki, milleks wiimasel ajal mitmel pool luba palutud. Harjumaalt. W. wallakohtus tõsta wigaseks  lastud jänesed oma laskjate pääle kaebtust ja nõuda waluraha. Jahipidamisel lasknud ükt kütt teiste hulgast jänest, aga trehmanud selle juures oma suure küttiosawusega ühele mehele kindsu sisse ja teinud selle püksid õige õredaks. Mees nõuda ainult wiis rubla waluraha, mis ka imeks ci ole panna, sest mehe nimi on ka juhtumise kombel Jänes. Üks teine pois tabanud teisele lahingu jalakanda, kelle nimi mitte jänes ei olnud. Rakwerest. Rakweresse tuli hiljuti salk soldatid 3 ohwitscri ja S 0 meest Tallinnast jala ja läksinmd ühe päewa puhkamise Merel. ZMke hiilgab õhtu eel, A Noormees laial mere teel. Hallimas on mette piud Laewa ligi nagu lind. Müütamas on taewa piir Õnnetuse salg on kiir. Noormees seisab mure sees. Et on raske ivõitluS ees. Laened lõõmad tormi tööl. Noormees hädas hirmsal ööl. Kuu ja tähed peitnud end Kiirgamas on pikse lend. Meri waikind. Koidu aal Neiu kurdab kalju naal. Päike tõusnud hõiskab ilm Ara kohkund neiu silm! Laened kandwad ellaste Noorlmeest surnult kaldale; „OH mu kallim surnud nüüd!" Neiul selgaS lein» rüid. Tasa puhub õhtu tuul Laulwad linnukesed puul. Kuu on kõrgel malwamas. Lilled ammu uinuma». Surnuaja künka alla Uinub peiu rinna na'la Neiukene unele Haud neid peitnud ühtlase. lk. L.. Maltinuim