Sakala 49. Wiliandis, 12. Detsembrikuu päetval 1881. IV. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Rasked ajad ja ahi. Reil põllumeestel, kes oma põllutööd linaharimise peale on põhjendanud, on praegu wäga rasked ajad. Linad on nn odawad nüüd, et enam seda töökulu ära ei tasu, mis nende Valmistamise kallal tehtud. Sellepärast  on siis nimelt Wiliandi maakonnas ka tänawu jälle suur rahapuudus põllumeeste juures Valitsemas. Weel enam aga kui maal tuntakse sellest rahapuudusest linnas walu. Kuna endistel aastatel igal korral kõik poed talupoegi täis oliwad, kes seda sula raha eest ostsiwad, mis nad wõtsiwad, siis seisawad nüüd poed tühjad ja mõned kaupmehed kaebawad, et niipalju enam ära ei teeni, kui päewalised tarwitused nõuawad. Sarnast kaebdust kuuldakse ka ametmeeste ja käsitööliste suust. Linnad elawad põllumeestest, nimelt talupoegadest,  ning on talupojal hea põli, siis tunneb seda ka linn omaS elus. Kui lugu nõnda weel mõni aasta edasi lähäks, siis langeks suur jagu meie talu päriskohte enampakkumise haamri alla. Meil on praegu kaks nõuu anda, millel nüüdseist takistustest wälja peaseme: Esmalt peawad meie põllumehed oma laialist linaharimist maha jätma ja jälle kõrSwilja peale oma põllutööd põhjendama. KuS wiinawabrikuid  on, seal wõiwad ka kartohwlid lina asemele astuda. Meie wnneme üht malda, kus üks jagu kangeSte lina harib, töine aga lina paljalt oma tarwituseks  külib, muidu aga põllud kõik kõrSwilja all hoiab. Oliwad kõrSwilja harijad juba enne esimestest nõuukamad,  siis on nüüd linaharijad täitsa waesuse sisse langenud,  kuna kõrSwilja harijatest mõned mullu ja tänawu raha intressi peale saiwad panna. Põld on põllumehe  kapital, millest ta elab, aga linaharija on ka siis, kui linad kõrge hinna sees seisawad, seesugune meeS, keS oma kapitali mitte intresside peale ei ole pannud, waid kapitali küllest ühe summa töise järele ära wõtab ja sellest elab. KõrSwilja harija aga, keS, nagu ise mõista, siis jo ka suurem karjapidaja on, suurendab oma kapitali ja elab intressidest, sest kuna linaharija omi põldusi wälja kurnas, kaSwatab ja suurendab tema oma põllu rammu ja põld annab iga aastaga enam kasu. Liig suurt linaharimist tuleb sellepärast maha jätta. Töiselt poolt anname aga ka seda nõuu, kui linu parajal mõedul on külima hakatud, siis selle eest hoolt kanda, et neid paremine harida. Meie linad on wiimaSteS aastates liig halwaSte  läbikaudu haritud ja sellepärast ei taha neid enam keegi wõeramaal osta. Mis meie linade poolest walmiStame ja harime, seda peame õige heaSte tegema. Siis saab edeSpidi meie lina jälle oma wäärwse sisse tõusma. Kui meie sellepärast oma praeguse halwa aja peale tagasi waatame, siis peame küll tunnistama, et ta raSke kanda, aga selleläbi, et ta liialist linaharimist  ära kautab ja meid kõrrewilja harimise ja Orjapidamise poole juhib, wõime tulewiku poole hea lootusega waadata. Meie ei seada täna meelega laialisemat  karjapidamist esimese pulga peale, sest et see paremaid ja suuremaid lautafi, piimatallitusi ja muid asutusi tarwitab, mille kulusi praegu wähe põllumehi kanda jõuawad. Kellel aga kapitali ja niipalju mõistust on, see astugu kohe selle ülema pulga peale. Suurema jau põllumeestele annaksime ennema nõuu, kunstliku sõnniku abil omi põldusi, mis liig linaharimine mõnel kohal juba liig tubliste wälja on kurnanud, kõrSwilja harimisele sündsaks teha. Sellepärast saame siis ka pea kunstliku sõnniku rammutamisest pitkemalt seletust tegema, ning meie põllumeeste seltsid saamad seda hea meelega enese peale wõtma, hea kunstliku sõnniku kättesaamist suuremal mõedul toimetada. Meie weiksed põllumehed peawad praegusest une-olekust üles ärkama, õige osawa ja tegewa uuendatud tööle, kui nad mitte hukka ei taha minna. Rahwa elukorra ja tööjärje parandamise ja kergitamise Selts wabastaja Keisri Aleksandri II. mälestuseks. Meie asum selts ei taha kohaliste seltside ega muu sarnaste asutuste töösid rahwa elukorra ja tegewuSte  parema järjele aitamiseks mitte takistada. Selle waSta aga peab ta nende töösid wäga kalliks ja näeb nendes WUiSte tehtud teed, mida mööda töörahwaS hea korrale wõib saada. Sellepärast wõtsiwad ka selle seltsi asutajad nõuuks, tähendatud seltsi asutada, kes, kui tarwiS peaks olema, kõiki laiali olewaid seltsa ja asutusi ühendada, ja mile abiks olla ning kõik töö jõuudu kokku wõtta wõib, mis ühe ja seesama eesmärgi poole püüawad. Nõnda samuti püüab selts ka kohalist elanikuid mitmesuguste harimise ja awitamise asutuste seadmisele juhtida, mis juures ta enese peale wõib wõtta, Ühelt poolt: niisuguste asutuste tarwis kõige paremat korra pidamist näidata ja selleks juhatust anda ning töiselt poolt: kõrge riigiwalitsuse käest niisugustel kordadel luba ja abi küsimist, kuS niisuguste asutuste tarwiS riigiwalitsuse poolt kinnitust, toetamist ehk abinõuusid soowitakse. Nõnda wõtab siis rahwa elukorra  ja tööde parema järjele seadmise selts asutajate arwamise järele üksnes siis ülemal nimetatud harimise ja aitamise asutuste asutamist ja ülespidamist enese peale nimelt siis ja seal, kus kohaliku rahwa jõuud selle tarwis wõimalik ei ole. Seltsi kõige suurem hool saab aga see olema, et niisuguste asutuste tarwis juhatajaid, meistrid j. n. e. Seltsi asutatud koolides (kui jõud kannab) Valmistada, peale selle kasulikuid õpetuse ja õppimise raamatuid wälja anda ka mitmesuguseid küsimisi seletada, mis ühe ehk töise seltsi asutusel ette juhtuwad. Arwawd seltsi edasi jõudmises panewad asutajad dma lootust kõige rahwa peale, mispärast siis ka see selts täieSte terwe rahwa ette wõtmine on. Et see ette Võetud nõuu mitte paljaks ilma tuluta heaks soowimiseks ei jääks, waid et ta tubliste sisse seatud ja elawalt edasi minna ning täielikumaks saada wõiks, ja mönusaSte kõiki ümberkaudseid takistusi  ära Võidaks, siis arwawad asutajad, et sellest seltsist korda saadetaw töö mitte nagu otse pääwalitsuseS  (selles seltsis) eneses ei pea olema, waid enamiste kohalistes seltsides ja nende edasi jõudmises. Sellepärast  on siis arwawd, et mitte üksnes üksikutele inimestele seltsi liikmeks saamiseks õigust anda, waid ka terwile seltsidele. Niisugustele liikmeks saanud seltsidele ja asutustele on arwawd õigust anda, sell wiisil seltsi töödest osawõtta, et nad eneste hulgast seltsi koosolekutele saadikuid wõiwad saata, kelle arw aga selle järele saab määrawd, kui palju liikmeks saanud selts wõi asuwS pääseltsi kassasse raha maksu maksab. Seltsi asukoht ja pääwalitsuS saab PeeterburiS olema, kelle kohus on, seltsi tööd kui ka ümberkaudseid  asutusi kubermangudes ja maakondades juhatada. Ümberkaudsed asutused asutatakse nõnda, kuda järele saadetawas lisa seaduses ära on seletatud nimelt niisugustesse kohtadesse, kuS seltsi liigete arw ära määramise järele suur on. Et kohalised töötegijad pää alguSseaduStega, mis seltsist on arwatud ja harimise koolide asutamise kohta käiwad, tutwaks saakfiwad, siis on asutajad ühe kirja, mis siia ligi on lisatud, kokku seatud, kuS Kihikesed seletused nende kordasaatmiseks üleSpautud on. Niisugused  seletused saamad pärast poole ka töötegewa rahwa aitamise seltside asutamise üle antud. Kõik seda ülemal räägitud lugu andis asutajate komitee, kaastundmist paludes, esiteks kõikidele kubernäridele,  piiskvpidele, kubermangude mõiSnikukogudele ja töiseks, kõikide kubermangude ja maakondade valitsustele,  aga ka kõige linna ja maakondade Seltsidele, asutustele alamal olema palwega sisse: 1. Asutajate ettepanemisi «aremalt sell aastal maakondade ja linna Valitsuste koosolekutel läbi maatamiseks ette panna. 2. Komiteele teada anda, nimelt: a) missugused tööd ehk käsitööd on kohalise rahwa töörahwa seaS laiali lautatud; b) missuguste tingimiLte ja kohaliste  seaduste järele wõiks rahwa elukorra ja kohaliste käsitööde parandamine kõige rohkemal ja elawamal wiisil sündida: e) missugused seltsist märgitud harimise ja aitamise asutused arwatakse kõige tarvilikumateks ja kõige enne elule kutsutawatekS ; ä) kaS on töötegijaid, kes wõiksiwad asutust korrale seada ja e) missuguseid ja kui suurelt wõib abinõuusid saada. 3. Kohalise rahma seas asutatud seltsist ja tema töödest teadusi laiali lautada, aga ka teadustust neilt wastawõtta, kes ehk seltsi liikmeks söönumad saada, et seda asutajate komiteesse teada anda. 4. Ka maStapanemata andide maStamõtmist seltsi kapitali asutamiseks maSta wõtta, nõnda kuda see asutajatele sisemiste asjade ministrist 17. Mail 1881 aastal 2771 all on lubatud. Selle juure arwab selts meel seda lisada, et anded wõiwad olla raha summad, nõnda ka liikumata warandused, mis seltsist määratud õpewSte tarwis pruugitawad «sõimad olla, nii kui: korterid, põllukohad, maatükid j. n. e. ehk jälle seltsile niisuguste asjade maksuta pruukimise õigus. Sellega ühes palus asutajate komitee maa ja linna walitsusi enesele andide andmisi, kui neid saanud on, teada anda, missugused nad on, aga raha summad iseäraliku korra järele andjate käe kirjaga komitee teadustuseni alles hoida, kus siis komitee selle edal saatmiseks juhatust annab. Asutajad komitee loodab ilma ülemal ära määratud seltsi töö ja eesmärk Men ajalehe kirjatoimetuseS sooja kaastundmist leiaM j« et Teie seda asja lugu rahwale tuttawaks teete >jnng ülemal nimetütud komitee palwet (1 —4 punkti jäHle) wõimaKkult täide minna aitate.