wahel; meie nägime, et meie olek mitte nn hädaohuta ei olnud, kui arwasime ja jätsime selle pärast Mohameti walwama, kuna meie isi nii rahule jäime, kui meile werchimulised sääse parwcd seda lubasiwad. VI, Abielusse astumise komsbe. Teise päcwa hommikul wara, kui mew ülesse ärkasime, naersime meie südamest endi nägude üle, mis jääsed wäga toredaks oliwad teinud, poole laiem kui enne ja mokad paksud nagu neegril. Leo ei olnud sugugiparcm; minul polnud nii suurt häda, sest minu paks, kore nahk ja suur habe, mis pcaaegn minu terwet uägu kitis, tmtsesiwad mind paharettide  eest. Mohameti kallale sääsed ei kippunudgi, wist oli neil tema- wastu rohkem  auutundliiust. Km sagedasti ei kaebanud  meie mitte selle üle, et meie soontes Europlase weri woolab, mis säästa nii ligi tõmbab, kuna Arablase weri insektidele mitte maitsema ei näita, Warsti pärast sööma sõitsime meie edasi, sest tuul oli jällegi mere poolt, mis meid jõge mööda ülessepidi aitas. Kolm päewa sõudsime meie lopsakate roosa- ja siniste wee-roosidega kaetud jõge ei juhtunud, meie lasksime palju linda maha ja küpsetasime neid tule Pääl wiletsil  wiisil, Neljandamal Päewal jõudsime meie ühte kohta, kus jõgi kahte arusse läks. Kallas oli sääl kohas kaunis kõrva ja meie läksime maale jalutama. Ohe? jõe arus oli suur liitva küngas, nii et seda mööda edasi sõitmine wõimata oli, teine aru näitis kaewatud kanal olewat, mis wististi wäga Vanal ojal tehtud ja ta» uutatud wõis olla; töö oli hää ja teeks ka igale meie asa inshencrile aun; kaldad oliwad  sauest, põhi ühetasane ja rohtu täis, aga siisgi ikka meel sõidetaw, „Ei aita muud, meie peame mööda kanalit edasi sõitma/' ütlesin mina, „Nii kaugelt ilma asjata tagasi pöörata ei maksa ja sääskede söödaks siia jääda ei wõi meie kä mitte; kas näete, sääl kaugel paistawad mäed, katsume senna saadul" tumma alandusega järele ja Mohamet oma harulise „Allah" hüüdmisega, kuna ta südames  «vististi kõiki uskmatuid, iseäranis meid, kus see- ja teine wandns. Kanalit mööda sõita ei olnud aga sugugi  kerge asi. Tuul puhus Vastu, nii et purjed maha pidime laskma; aerutamist takistas paks rohi kauali Põhjas, Meie pidime mitmesuguste katsete pääle wiimals Paati köiega eneste järele wedamu, Öks istus ja juhtis sõiduriista, rVIw Ii» hugile kinni ci hakanud ja kolm wcdasiwad tud mäele nii ligi, et ainult paarkümmend wersta maad meie wahele jäi. Meie olime  aga nii wäsinud, et paigalt ei pääsenud,  selle pärast tõmbasime paadi kaldale ja heitsime senna sisse nagu surnud magama,  ehk küll koht wäga kardetaw olema nöitis. Meil ei olnud ka enam sugugi eluga pääsemise lootust. Ei need olnud rõõmsad mõtted, mis ma paadis pikali olles mõtlesin, „Tahaksin häämeelega teada," mõtlesin ma iseeneses, „mis need siit mõne kuu pärast leidma saaksiwad, keda saatus siia juhataks. Meie paat seisaks küll wist sellesama  paiga pääl, aga kuiivanud ja lõhkenud  ja tema? lamaksiwad meie kondid kehad oleksiwad juba metsa elajate nahas! Nõnda on ka õigus! Paremat saatust pole lollidele tarwisgi, kes naeste juttude pääle oma rahulise isamaa Maha jätsiwad, kus nad ometi oma elu armsate ja kasulikkude kodanikkudena lõpetada oleksiwad wöinud," ! Nende mõictcga uinusin Ma magama; > magude?- nägin uia imelikku nagu oleks wesi meie äranäritud kontidega mänginud  ja neid üisteise otsa, hunnikusse ajanud, kus juures minu kondid Mohamedi kontide masin tniiivad, Mohnnieti Pääluu kiristas hambaid ja ütles: „Kuda sa ristikoer  julgid minu, kui õigeujulise rahu rik- Wlkie kargasime lõik kilesse, ja näginie eudid ineisineestest ümber piiratud olewat, - ies- -piikisi käes haidsiwad. ---— „Meie olime teekäigul ja juhtusime kogemata siia/' wastasiu ma nõndasamuti Arabia kecli, ' pika' waname'h'e poole "ja küsis temalt: j „Jio, kas käsid neid tappa?" : „ZNI-sug'.ised need inimesed on?" küsis isaks nimctanid wanauiees, „Necd on walged," „Ärge tapke ja ärge puutuge neid," ütles ,/sa/' „Nelja päewa eest saatis Tema, kelle sõna igaüls kuulab, minule niisuguse kasu: „Tcie juurde sõidawad walged inimesedkui nad tuleivad ärge tapke i:eid," Wõlkc kõik, mis neil kaasaja  miige neid kaldale, aga ärge neid endid maha unuseage!" Meid siidi nüüd kalda pääle, kus umbes  ük) lälskasNanud nletsineest piikidcga seisiwad, 'Nad oliwad kõik Peaaegu alasti, ainult leorardi nahk rippu- igal mehel üle õla. Meid pandi nende ülema ette seisma, kes pikk halli habemega mana mees pikas riides oli, nagu mm knuwalgel seletasin,  Tema nagu oli tõsine, mehine ja mõnus. Meie seisime tema ees täis imestust. see unes wõi ilmsi?" küsis Leo silun öerudcs. „OH mu Jumal, missugune saatus!" hädaldas Job. ), Sel silmapilgul tõusis suur kisa ja Mohamet kargas- paadist wälja. „Allah, Allahi kaitse mindi" kisendas ta kõigest jõunst. Tema järele jooksis üks metsmees, piik käes. „Mis sääl on?" küsis ülem. „Sce,-iniiuene on must, aga nutte walgc," wastas Muhameti tagaajaja. „Jsa, kas pian ta suruukS löo.ma?" -„Mittcl .Tema ti ütclmid uuille mustast mehest sõnagi. . . Aga kes teab, wõib olla. . . Tule ligemale, mu poeg!" Metsmees läks wanamehe juurde. See sosistas temale midagi kõrwa sisse. „Ja jah," tõendas, noor metsmees ja naeratas nii, et mu weri soontes tarretas. „Tooge siia, mis walgete jaoks walmistatnd,"  käskis manamees. Salk läks taiali ja meie ette kanti kolm katuksega kanderaami. Manamees käskis meid sisse astuda. „Wäga mõnus I" ütles Leo oma harilise  mureta häälega: „Meie oleme nii lväsinud,  et jalad enam sõna ei kuula ja nüüd tulcwad häöd inimesed, kes meid kaunawao!  Mis ja meel paremat tahad?" Nende sõnadega tõmbas ta ühe kanderaami  eesriide kõrmale ja astus raami sisje; Job tegi tema eesntargi järele ja mina, nähes, et midagi muud parata ei wõinnd, vina kanderaami ja wiskasin ennast pehmete padjade pääle küljeli. Kandjad töstsiwad meid üles ja astusiwad  rutuliste, taktis sammudega kurblikku üksluist laulu lauldes edasi. „Kuhu nad meid küll wiiwad? Mis ütleksiw.rd meie Cambridge seltsimehed >a sõbrad, kui nad meid praegu uäeksiwad?" mõtlesin ma ja waugutasin pääd. Warsti aga uinusin ma raami kiikumisel ja laulu kussutamisel raskesti magama. (Järg tuleb.) Politika ringwaatus. Saksa «inal on Bismargi ametist lahkumine  õieti põmwalt Päetvakorralc wõetud. Iseäranis osja srstetS on ühes tähtsas Belgia  lehes ilmunud iiri aimud, kus tõendada  ptiülaksc, et Bismargil nüüdse keisri all ja ajal enam kaugeltgi seda wõimu ja mõju ci wöida osta, kui tema wanaisa ajal ja selle pärast leha ta õieti, kui õigel ajal ise lahkub ja enesele omameclelise järeletulija witab, kui et teda kord lahkuma sunnitakse. Wäga tnhelepandaw on, et seda kirja ka Bismargi oma hääletoru „Nvrdd. Allg. Zeit." läiisa ärotrülib, aga omalt poolt liudagi juurde ci lisa. See näib nagu selle kirsa tõendus olewat, Kõik Salsa lehed on uurid lähendatud mõtte kallal uurimas  ja awaldawad oma lootusi ja kariusi. Inda Icllegil neid on.— Kuna nii Bismark - jälle kõikide kõne all on, istub ta mees isi oma sumelorteris Friedrichsruhes ja-peab Austria ministerpresideudi Kalnockyga jällegi mõnda ümargust uõuu. Küll on need koosolekud,  mis ju igal suwel süunimad pea nagu harjunud aSpaks saanud, aga tähtsaks jäümad nad ikka. Mis uõuusid ja plaanilid  need riigimehed sääl jälle sepitsewad, >uöi ep nad seda teistele enneaegu ütlewad. Muidugi on ikka Sakja-Austria ühenduse kinnitus pää asi. Kaluocky wiibimine Bismargi  jumes ou ka seekord lühike olnudti  sept. lu!i'ja 8. sept. Ims ta jälle kodu poole. Austrias teeb üks hiljuti ilmunud raamat  wäga palju tolmu, kihinat ja kahinat nat. Sääl püütakse ära seletada, et Aust- - ivaste käes seista. Nagu kord Germani sugu rahwad Romani rahwaste asemele ajaloo etteotsa astunud ja oma mõju owaldanud, uit saada ligemal tulewekus Slawi rahwad Germanil rahwaste aset omale . wõitma ja ennast ajaloos tähtjaks tegema. Wcnc maa ei saada nutte teiste Slawi rahwaste mõjule tõusmist takistama waid neid lootuse  järele toetama. Nii pidada lerwe Ida Eucopa Slawlaste mõju alla saama ja Austria riil wöida ülsi siis kindlaks jääda, kui ta Slawlaste nõudeid tähele paneb. See näib nagu wastus Strojsmayeri 100 kohta olenia, milles Slawlased alandatud  saiwad. Waual pmUvstil olewat kord tõsine nõuu, oma ülcanetutele lastele Jtalias selga Poörda, kes tema ilmlikku ivöimustära wõtsiwad  ja teda muidu ikka meel pahanda>vad.  Ta tahta paamstite ligi kahetuhande aasialist asupaika Roomas maha jätta ja Belgias peidupaika otsida, kus tema pai laosed elamad. Ehk v.n see aga paljas  ähwardus. . Kõikuwat ja köduuewat Marokko riiki arwawad Hispanialased ju ammust ajast oma saagiks laugemat ja ongi nendel sääl rannas ju mõned asupaigad. Marvkkolased ei nai neid aga sugugi stilliwat, maid püllawad  ennem Prantslastega sõbrus.ada, ehk kiist necdgi muud ei igatse, kui kord oma Aljhiria piirisid Atlanti mereni nihutada. Marokko walitsus tahab koguni ametlikult Partsi näitusest osa wõtta, kuna Hispanlasi nist põlatakse, et Hispania raha tarwitamine .kange trahtvi ähwardusel ära on keeldud. Hiljuti sai ju üts mees selle suu eest raskesti  ja häbistamalt peksa. Eesti maali. ber'i 25 aastane kiheltouua koolmeistri ameti-püha pidulikult peetud. Kõik kihelkonna  kool»icistnd> kirilu wööriuiiudrid ja wallawancmad kogusiwad endid enne lõunat tirikniuöisasse koklu, kust uad praoski herra H. saatusel kihelkonna koolimajasse jubilarilc  õnue läksiwad joolviiua. Oliwad koolmeistrid  ucljahäälcga koraali: „Eks nm hing Jchowat" laulnud, pidas praoski herra kohaliku pidukõue. Paale selle saiwad selle paewa mälestuseks kingitused ära antud kus juures igauks seltskond enuc ühe sündsa kõnega jubilarile seda tähtsat päcwa meelde  tuletas, selle ameti raskuseid möödaläinud  25 aasia ja cesiulewa aja lohta ära seletas ja temale südamest õnne söömis.  Kingitused oliwad: koolmeistrite poole suur ilus seinapeegel, lirilumöörmüudritc  poolt ihcemaesiu ja wallawaucmate  ja muidu wallaaiucliukkude poolt ilus kirjutuslaud ja leeulvol, Praoski herra poolt üks ilus thecklaas hõbe jalaga ja hõbe thcclusikagn ja mõne sõbra Poolt Liigutatud südamega tänas jubilar kõiki, kes teda selleks päewaks oliwad tulnud  rõõmustama ja auustama; ühtlasi Palus  tema, et kõik tolku tulnud amctiweiinad  ja sõbrad seks püewaks tema piduwõõraks  jääksiwad. Seda wöeti tänuga wastu. Pidupriew sarrdett ireljahäalega laulmise,- ktameri ja wiiuli mängimise ja mitmesuguse naija- ja tõeliku kõnedega lõbusal ja rõõmsal  iujul üheskoos mööda, kuni kell juba kesköö pääle näitas ja puhkamise aega meelde tuletas. L. Jõgeivesie kontserti arwustuse õienduses Postimehes nr. 99. on wäike eksitus  sisse tulnud, mida siin weel õiendame. Oli öeldud, et R. koor mitte just laulmise pärast koutscrtil ci käinud, aga et tä laulu: „Küll vu hull" laulis. Pidi aga olema, et nimetatud koor süäl kontserti! mitte sugugi  ei olnud, ei ka siis seda laulu sääl laulnud, aga muidu küll mõnes kohas. Nii oli õienduse mõte. Wõru kreisi politsei ametnikud jäiwad üleminemas numbris nimetamata, ka re iv/ Nooremad abilised: senine sillakohtu  abiline G. v. Samson, Himmelsljerna  ja tagamura ivad leitnant B. U. Rteder. Esimene nendest on Wõrus, teine Waaviuas ja külmas Rä piiras ametit pidamas. Sekretär on senine raudtee  walitsuse rchnungi ametnik B. Erker. Laua eestseisjad on senised Wõru sillakohtu ametuikud R. ja kubermangu sekretär R. Bkichelson. Raamatupidaja on senine Makohlii kantselei ametnik R. Dahl. Al ii st wee st. Septembri luu 4. poli  meie priimhlliku tuleiustHtajate seltsi uue pritsimaja sisseõnnistamine i ja pääle selle nättemüük seltsi suurema pritsi muretsemise  hääks. Ilm oli üsna ilus, mis ka rahioast lahedalt ja kaugelt kauni hulgakesi  oli koiku meelitanud. Maja õnnistamine  algas kella L ajal, mida kohaline õigeusu. preester hra Baranvw toimetas. Pärast seda oli näitemüiih milleks kaunis kogu uiuni!suguseid, näpumalmistusi kui ka teisi asju hclNsi kätest oli koklu toodud. Mabeacga lõbustusiwad: Maarja Magdaleeua  ja ZNustivce pasiiiiakvor, Maetsuia sega-, Mustioce sega- ja Kudina meestekoor. Laulud kölasiwad kenasti, iseäranis Mae isin  a kooril, kes ka tänawusel rahwapidul esimese wöiduhinna sai. Palju nalja tegimad  ka Kudina meest- koorist ette kantud „Wanamemme waltS" ja tuttaw laul „A B C." Õhtul etendasiwad Kndina näitlejad  endistes „Sõpruse" ruumides näitemängu  „Säärane Mulk," mille wahcle ka mõned kenad laulud kölasiwad. Näitlejate kohta wõib enamasti rahulolemist awaldada, uimelt läksiwad Pcetrst Anne ja Maie osad hästi, korda. Neile on edasijõudmiseks  õnne soowida. Jütsi osas tuli takistusi,  aga noh, nooruse asi, küll pärast - paraned. —. Pääle näitemängu müüdi meel mõned asjad, niis näiteinullgilt järele jäänud,  oksjoni wiisil ära kum wiimseni. Üleüldine sissetulek oli näitemllügiga kokku 318 rubla olnud, millest meel kulud tulewad  maha arwata. Näitemängu piletitega tuli aga 37 rbl. 12 kop. sisse, mis Maarjalastele  reisi kuludeks sai määratud. ->— See oli siis tänawusel survel esimene ja wististi ka wiimne lõbupidü meie Müstweelastele. Tänu aga teina walmistajatcle ja ka nimetatud  mängu- ja laulukooridele, kes oma lahkel osawõtmisel teda toetada aitasiwad. i.. Uue politsei seaduse järele on 1 septembrist  saadik Eestimaa linnades iseäralised potitsvikomandud wõi jaoskonnad asutatud. Rakweres äu üks wanem ja 7 nooremat gardawoid, kelledest wanem 180. teised igaüks 150 r. aastas saawadp Baltiskis 4 nooremat, aastane palk 120 rbl.i Häpsalus aasta läbi 1 tvanem ja 0 nooremat, aastane palk wauemal 150, teistel 120 rbl. Pääle nende on Hapsalus jume kuudel sl. maist kuni 1. septembrini) meel 1 wanem ja 2 nooremat gardawoid auietis, kellest esimene 60, teised 50 rbl. selle aja pAält palka saamad. Pääle selle saab iga gardawoi aastas 25 rbl. riiete raha, nii et politsei ülespidamine aastas üleüldse maksma tuleb: Rakweres 1430 rbl., Paides 755 rbl., Hapsalus 1230 rbl Wene maalt. 'Peterburis. „Wal> teat." äwaldäb tänawu aasta wäetcenistujesse kntsutawate nekrutite armu, mis suurem on kui endistel  aastatel, nimelt saada tänawu Wene sõsawägi terme wceraud miljoni meest suu- /K 104 Postimees. 1888.