fiSse säewd on, kuid aga veel meie ja Siberimaal puudub, ka piatselt siin oodata olewat. Kellel ial meie kõhtudega tegemist on olnud, see tunneb ja teab isegi väga heaSte, et nende vananenud kord aSja õiendamiseks liig mitmeküljeline ja wiiwiline on, mis Wene uuS kohtukord täieSte ära aitab ja sellepärast hea lootusega oodatud saab. Töine asi, mis üleüldist tähelepanemist oma poole ja peale tõmbab, on see küstmuS praegu ilmas liikumas, millwiisil valerahade tegemist ja laialilautamist võimalik ära kautada oleks. Wastastikus kaubaajamises ja ka muidu igapidiseS läbikäimises on ju raha pea-asi, millega asju õiendatakse ja toimetakse. Piame meie nüid alati hirmuga ise-enese näppude peale valvama, et sealt mitte valerahad läbi ja meie punga ei libiseks, fiiS on see küllalt takistav ja näeks iga inimene, et selle võlSkauba kautuS suur lunastamise töö oleks. Saksamaa pealinnas võeti mõne aja eest küll paar meistrid kinni, keS valerahasid sepitsesiwad, aga arvatakse ette juba, et see midagi ei mõu ega tähenda, kui mitte seda kurja peapesa, midaS Inglise pealinnas Londonis arvatakse olewat, kätte ei saada. Nimelt Londonist tulevat meie 1, 6 ja 25-rublalised wõlsrahad, midaS seal tehtavat ja fiiS jälle sellid läbi Saksamaa neid meie riigi rajale wiawad ja siin umbeS 30 protsendi väärtuses ära angeldawad. Kõige osavamad raha-angeldajad  ja vedajad olewat noh ütle Poola- Juudid. Wäga soovitav ja hea oleks see iga mehele, kui kõhtude! nende kelmide suurel hulgal kättesaamine korda läheks ja nende kahjutegewat vabrikut ära hääwitada  wõiksiwad, mitteläbi nii mõnegi teadmata kahjusaamise eest ära hoitud oleksime. Saksamaa parlament on sotsial-demokraatlaste seadust ommetegi pika waieluse ja läbirääkimise peale waStu wõtnud. Parteide eestwedajatest wsi esimeestest on seal juureS palju kõnesid peetud, mis läbi maa kõlawad. Suurematest parteidest, nimelt Saksa priimeeleliste ja kesk (centrum) partei mehed oliwad suuremal jaul seaduse MaStu. Selle järele pidafiwad stis ka nende est mehed, esimesest parteist priihärra von Stauffenberg ja töisest ehk keskpartei peamees Winthorst selle riigiwalitsuse seadluse waStu kõnesid. TõiSte kõnelejate hulgaS arutas ka wana würst Bismark oma mõtteid. Itaalia tähtsamad ajalehed panemad Bismarkile ju käredaSte maSta ja ütlewad, et Itaalia fiiS oma Saksa sõprust warna wiskab ega seesugust wõitlemist üle Alpide oma maale tulla ei taha laSta. Prantsusmaal on hiljuti 37,097 kogukonnas uute nõuunikkude malitemisi olnud, midaS tulema aasta ühe jau liikmete nueste walitemises tähtsaks tuleb pidada. 1886 aaStal saab riigi president kongressi läbi ka uueste walitud, milleks need weikesed eesmalitemised juba oma jagu märku annamad. Suuremal osal olewat need uueSte walitud kogukonna nõuunikud muidugi wabadriiklased, aga ka tulipealisi saanud enam kui enne ammetisse. Ohtu-Tongking'i piiskop Puginier on pikalt sealse kristlaste hädaohust ja piinamistest kirjutanud ja ütleb, et muSta lipumehed ja Annamitid oma kuberneri ja Hiina kõhtude käsu peale kristlastele palju kahju teinud. Nad riisunud, tapnud ja kus piinatawad ka vähe vasta panna julgenud, seal põletanud nad warsti ka nende elukohad ja urtstkud maha. Üks preeSter, 62 waiymlitku ja 288 kristlast saanud ära tapetud ja 242 kristlaste maja põlema pandud. AlleS 12 päeva pärast on Thanhoa kuberner käsku saatnud, et tema sarnast mässamist ära keelab ja maad wagust olla käjeb. Sellepärast on kristlasi nõnda wäga kiusatud, et neid PrantSlaSte sõbradeks peetud ja seega neile kättemaksa arvatud, mis neist oma tempude karistuseks tunda saanud olid. Inglise vabameelelise ministeeriumile visati jällegi Egiptuse ja nimelt Suudan! sõa pärast puu jalgu. Nimelt parlamendis pandis HiekS-Beahs riigiwalitsuse üle laituse tunnistuse ette, milles riigivalitsus! tema wiiwiliku tegevuse  pärast SuudaniS laidetakse. Sellepeale pidas peaminister  Gladstone wabanduse kõne, milles ta selge sõnaga ära seletas, et tema Suudani sõapidamisest Inglismaale mingit kasu ei arwa tulewat ega sellepärast ka sellega maale kahju teha ei tahtvat. Riigivalitsusel olla nõuu neid rahvaid, keS seal oma vabaduse eest võitlevad, kuidagi paremate seaduste andmiStega rahule seada, aga mitte vägivallaga oma alla suruda. WanameeleliSte hulgas ii oldud tüll selle seletusega sugugi rahul, aga riigiwalitsuse  sõbrade hulk on siiski ikka suurem ja sai ennenimetatud  laituse tunnistus 303 healega 275 heale vasta tagasi lükatud ja tühjaks tunnistatud. Kindral Gordon on aga Kartumi linnaS suureS kitsikuses,  sest et tema Mahdj'ga sõda pidada tahaks, kuna aga pealseiSwad riad Inglise riigivalitsusest töist mõtet avaldab. Mahdi astub aga oma võitudega edasi ja on juba ka Berberi sisse piiranud. Kuberneri Hussein-pasha Chalifah pärast ei pruukida aga midagi karta, sest et Arablased oma peameest wisstSte isegi hoidma saamad. Teda ei wõida küll mitte äraandjaks nimetada, aga hea meel Inglaste ja Egiptlaste peale ei olewat temal ka mitte. Tema on endise Ababdah kuninga wenna poeg, keda Mohamed-Ali 1819 a. trooni pealt maha ajas ja keS ifiäraliste lepingutega oma riiki ära andis, midas aga Egiptlased mitte truilt ei pidanud. Selle üle on endise kuninga poeg Mohamed-Chalifah alati Eurooplaste wasta kaebanud ja ei wõi nüid sugugi uskuda, kas nad oma wingumeestele ehk kudagi wüsi kättetasuda ei püia. Wale- ehk õigem ütelda sõa-prohwet Mahdi on Suakini  Mustile kirja saatnud, milles tema rahwast maenitseb,  maailma edemust maha jätta ja Jumalat teenida. Tema saadab Osman Digma nendele eestwedajaks ja käseb selle sõna kuulda) tema ümber käseb ta neid koguda, et jälle püha Jumala walitsuse tuli maa peal põlema läheks ja et Islami auu kõrgeks jäeks, mis usku Jumal armastab. „Mina käsin teid Jumala teele tulla ja endid tõega alla heita. Kui Teie seda mitte ei tee, siis saab Jumala wiha teie peale tulema ja teid maailma pale eest ära pühkima. Häda aga teile, kui teie minu healt ei kuule ja häda neile kõikidelle, kelle kõrwad Jumal omas wihas kinni on pannud, et nad mitte seda sõna kuulda ei wõi, mis ülewelt tuleb!" Nende sõnadega annab ta oma allaheitmise  käskufi, mis püha mantli pärast ka küllalt kergeste  kuulda wõetakse. Egiptusemaa on mitmetpidi kõige suuremas kimbatuses. Ühelt poolt ähwardab Mahdi oma wõitudega ja töiselt poolt tahawad wõlad wägisi riigikesele  kitsikust teha. Endise Khediwe Jsmail-pasha walitsuse  ajal tõuufiwad riigi wõlad nõnda suureks, et Egiptusemaa  pankroti ähwardas jäeda, Jsmail-pasha sellepärast ammetist lahti tehti ja Euroopa suur-riigid oma wahel 1889 a. üht tasumise seadust tegiwad. Selle seaduse läbi ei ole aga asjad midagi paranenud, waid ennemine halwemaks läinud, ning tulewad Inglismaa ettepanemise peale nüid uueste riikide saadikud KonstantinopoliSse kokku, et seda nimetttd seadust tarwilikult muuta. Omalt maalt. Wiljandist. Pühapäew 6. Mai oli paew, mill meie armsa wanem poeg, Suurwürst Troonipärija Nikolai Aleksandrowitsh pealinnas pühalikul  wiistl täieealiseks tunnistatud sai, mill ta omad Troonipärija õigused ja kohused wastu wõttis. Igal pool meie suure riigi piirides pühitseti seda päewa kui üleüldist pidu-päewa. Linnades kui ka maal, lehwisiwad lippud niiheaste rikaste majade, kui waese rahwa urtsikute katuksil. Kõik Weneriigi rahwad tõttasiwad sell päewal püha kodadesse, seltsidesse ja muu ühenduse paikadesse kokku ja ühendasiwad omad südamelised palwe soowid Kõigekõrgema poole, et see Kuningate Kuningas ka meie riigi trooni wõtaks kaitseda ja kinnitada jäedawalt meie armulise Walitseja sugu kätte, kellel ta truu alamate  hea käekäik alati südame peal seisab ja et ta Troonipärijat, kelle peale meie tulewiku lootuse silmad waatawad, wõtaks õnne ja rohke õnnistuse krooniga ehitada. Ka meie Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts pühitses pidulikult seda tähtsat päewa. Hulk seltsiliikmeid, kui ka wõeraid maalt ja linnast, wõtfiwad pidust osa, kus muusika ja näitemäng pidu lõbustamas ja piduosalisi rõõmustamas oli. Härrad prof. Köler ja P. Ainson terwitasiwad pidulist telegrammi teel. Neile saadetud wastuse telegrammis paluti neid. kuberneri härra läbi Suurwürft Troonipärijaks piduliste nimel õnne soowida. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltfi 29. Aprilli koosolekust jutustasime minema kord ja jäime kõnepidajate juure pooleli, millest nüid edasi teatame. Seltsi liige J. Juust Kõpust pidas Elajate tõuugudest  kõnet. Tema seletas mõistlikus kõnes, kuda elajate  tõuud iseäranis maakoha kliima järele ühes kohas enam ja paremine siginewad, kui töises ja et seda sellepärast  ka kõige pealt looma kaswatamise juures tarwis tähele on panna. Näituseks nimetas kõneleja Lõuna- Wenemaa loomast, kus kuiw kliima ja lühikese 3 kuulise talwe peale ka wärske roht kuiw on, nõnda et looma keha selle järele muutnenud ja harjunud, ega muud õhku kergeSte ära ei kannaks. Siis seletas ta weel Stepi weisedest, Hollandimaa loomadest ja nimelt paremate  hulka meie maa kliima järele arwas ta Friese tõugu loome, mis meie maa loomatoiduga kergemine ära harinewat.  Kõige paremaks wõida kõneleja oma äraproovimise  järele aga meie oma tõuugu loomi kiita, kes kehwema toiduga rahul on ja selle järele ka kergemad kaSwatada ja kasulikumad pidada on, kui töised tõuud. Tema (kõneleja) tõi selle üteluse kinnituseks ühe Angleri ja meie maa tõuugu lehma piimasaagidest näituse, millest iga mees kahju ja kasu kergeste ara naha wvib. Ainult lambaid armas kõneleja küll tarwis ära wahetada olewat ja kiitis iseäranis Inglis lambaid enam soowitawamakS, kellel willa rohkem ja ka parem olla. Meie maa lambad oma wähese karmi willaga olewat päris kahjulised pidada ja pealegi õrnad, ega ei kannata wihmasemaid sugugi. Niisama on kõneleja proowinud, et meie siadki kõigist, pärast juure toodud tõuugudest paremad, tihema lihaga ja külma ning halwa ilma wasta tubli katte harjakestega olla. Hobusid, mis põllumehel kui parem käsi, on ammugi Eesti tõuust töistest ette kiidetud, nagu seda C. R. Jakobson i raamatukene „Eesti hobune" pikemalt seletab. „Kõige nende koduloomade tõuugude headust ja meie kliimaga nii sündsalt kokkusündimist tähelpanneS, seletas kõneleja lõppeks, näeme meie, et meie esiwanemad kõigist raskustest hoolimata, mis neil ikeks kaelas oliwad, siiski mõistlise ja kaine peaga targalt oma tarwitusesse paremaid wälja on walinud ja kes kahjuga kokku ei taha saada, see pidagu omaift Eesti tõuugu koduloomadest kõwaste kinni." Selts awaldas kõnelejaile sündsal wiisil oma tänu ja soowiti, et liikmetest mõni ka loomade toitmisest  kõneleks. Töiseks seletaS Seltsi kirjatoimendaja preestri härra A. Teppaks Wene keelse Põllutöö ajalehe järele meie armulisest riigiwalitsusest uueste antud seadlustest ja plaanidest  Põllumeeste koolide asutamise kohta. Kõige tähtsam  asi selles uues, terwe riigile ülitähtsas seadluses olla see, et riigiwalitsus oma rahwaste praktikaliku edenemise heaks jällegi kõige esmalt kätt adra külge pannud ja selleks aastaks mõeldud koolidelle 12,000 rubla abirahasid riigipangast anda on lubanud. Peale seda wõida põllutöö-koolid  riigi poolest künni 500 dessätini maad pruukimiseks  saada, nõnda et põlluasjandust ka praktikatikult wõimalik õpetada oleks. Kõik kirjad, mis mõeldud põllutöö  koolide pärast riigiwalitsusele sisse antakse, on riigi tempelmarga seadusest wabad. Koolide walitsust on riigiwalitsus  nõnda ära määranud, et iga kooli üle üks kuraator walwab, kes ka talupoja seisusest olla wõib ja siis alamaist kriminal-trahwidest, nagu ihunuhtlusest j.n.e. prii on. Põllutöö koolide peaotstarbe on see, et rahwa põllu- ja käsi-tööd õppimise waral tõsta ja edendada. Põllutöö koolid saawad kahes jaus olema ja nimelt: Üleüldised ja iseäralikud koolid. Esimestes saab kõike põlluasjandusesse puutuwaid teadusi ja põllutöö suusõnalikka  ja praktikalikka õpetusi antud, aga töistes iseäralikutes  koolides, iseäralistest põllutöö jagudest õpetatud, nagu nimelt: aiakaswude ehk kärnäri koolid, maa mõõtmise õpetamise  koolid j. n. e. Kõik põllutöö koolid on riigimaade  ministeeriumi ja nimelt põllutöö jauskonna ülemwalitsuse  all. Põllutöö koolisid wõiwad asutada kaS semftwod, seltsid ehk ka üksikud inimesed ja siis kaS kroonu abiga ehk kroonu abita. Koolid saawad kas antud abirahadest  ehk selleks määratud maast ülewalpeetud. Rligiwalitsus  saab omalt poolt iga sarnase kooli heaks, peale maa, künni 3500 rubla raha abi andma. Kui riigiwalitsus  kooli asutamiseks abi annab, siis teeb ta ka asutajatega  iseäralisi tingimisi maha. Mõlemates, üleüldistes nõnda ka iseäralikudes koolides on ülemad ja alamad õpetamine  piirid ehk saawad I. ja li. klassi koolid olema ja on ka mõlemates õppimise aeg 3 aastat. Üleüldistes ehk 11. klassi koolides piawad pea - õpetuse  asjad olema: Teadused loodusest; kasulikude ja kahjulikude  loomade äratundmisest; kohalikust ja korrapäralisest  wilja tegemisest; koduloomade kaswatamisest ja pidamisest;  usuõpetus ja kiriku laulud. I. klassi koolides õpetatakse: Maa mõõtmist; looduse  teadust; põllutöö tegemist; aia- ja kõögi-wilja tegemist,  metsa kaswatamise teadust j. m. mis iseäranis selle maakonna kliimas, kus kool on, sigineb; kohtu seadust, mis põllumehel omas edespidises elus hädaste tarmis teada ja ka, kui maakoht seks sünnis, mesilaste pidamist. Koolide õpetusplaanisi j. n. e. kinnitab ka ministeerium ja wõiwad ainult need koolid, kes kroonu poolt abi ei saa, oma plaanisid ministri härra iseäralise lubaga muuta. I. klassi põllutöö koolide kaswandikudel on mäeteeniStuses  111. klassi eesõigus koolitamise järjel ja wõiwad nad üheks aastaks maha jäeda, oma koolmega lõpetama. 11. klassi kooli kaswandikutel on IV. koolijärje  eesõigus. Kooli kuraatori ammet on auu asi ega ei saa palka, aga üleüldiste koolide walitseja, keS ka kooliõpetaja  wõib, saab 500 rubla palka ja piab ülemais  põllutöö koolides õppinud mees olema. Iseäralikuid õpetusi, nagu karnari tööd j. n. e., wõiwad ka nende asjade tundjad anda. 3 kooliõpetajad saamad ka igamees  500 rubla aastaS palka. Usuõpetamise palgaks on 150 rubla arvatud. Koolimateriali jauks saab aaStas 300 rubla, nõnda et kooli iga aastased ülespidamise kulud kokku 2500 rubla oleksiwad. 11. klassi koolide õpetajaid saab paljalt kaks olema lgamees 400 rubla, nõndasama ka kooliwalitseja 400 rubla palka; usuõpetuse eest maksetakse 150 rubla 5S 20. Sakala. 1884