Wiljandimaalt kirjutatakse meile EeSti Aleksandri  koolimaja aSjus järgmise kirja: „Tartumaa Tõnts'u rõõmupidust tulleS läks minu tee üle Tartu ja Põltsamaa Wiljandi poole. Tartus juhtusin ma ühe suguwennaga kokku, keS mulle mõnda Eesti Aleksandri koolimaja ehitamisest ja parandamisest jutustas. Tema jutustust tähelepannes wõtsin ma nõuuks oma reisi peal nimetatud koolimaja Põltsamaal waatama minna. Põltsamaal juhtusin ma kogemata ühe wana sõbraga kokku, kes minuga ühes koolimaja juure lahkeste sõitis. Kaugelt juba teretas meid lahkeste  läbi metsa meie Eesti maimu tulewane harimise paik. Maja juures kinni pidades täitis rõõm minu südant ilusa wäljaSpidise maja kuju üle, mu meelde tuli meie Eestirahwa terme ajalugu, meie nüüdne aeg ja Eestirahwa tulemik astus maimus mu silma ette; seS majas, mõtlesin ma, saab pea niikaua kui meie rahwas elanud ja tall ajalugu on, nüüd esimest korda kõrgemat waimuharimist ja õpetust meile omas armsas emakeeles, meie kallis EestikeeleS, antud saama. Maja õue peale aStudes nägin ma ruumikaid ja kenaid kõrwalist  hooneid ja kaunis suured koolimaja wäljad ja põllud ning rohtaiad oliwad näha, mis kõik looduse hõbe tekkiga loojast kaetud oliwad. Siit ruttasime maja ruumidesse, kus nüüdne majahoidja meile kõik lahkeste mõne seletusega ära näitas. Kui meie kõik otsast otsani läbi käinud ja läbi waatanud olime, ruttasime jälle tee poole. Koolimaja uksest wälja astudes oliwad mull koguni teised mõtted kui sisse minnes. Ma leidsin et kõik, mis minu suguwend selle maja ehituse ja paranduse nugade kohta Tartus mulle jutustanud oli, tõeste tõe põhja peal seisis ja mina ühes temaga suurt süüd Aleksandri kooli peakomitee endiste liigete kohta jälle andma pidin. , Lubage, auuStatud Sakala toimetus, et ma ka Teile mõnda neist wigadest, mis ma seal leidnud ja kuulnud olen, pitkemalt jutustan. Kõige pealt teadustadi mulle, et maja katus wett kogunigi ei pidada, uus kattus olla hilja aja eest alles tehtud, mis aga nii halwaSte olla sündinud, et wesi maja ülemise korra lae nii ära mädandanud olla, et poisikene laest läbi alla põrmandale olla kukkmud. Nüüd olla ta küll mõnes kohas tõrwa pappiga paigatud,  aga ega see kedagi ei aidata, ehk küll terwe kattus paksu tõrwaga üle tõrwatud olla, aga kui kaua hoiab ka paljas tõrw; selle suure kiwimaja kattus olla pealegi  laastudest tehtud. Siin pean mina küsima, mikspärast  ei ole peakomitee mitte niisuguse katuse ka selle kiwimajale teha lasknud, nagu üks kiwimaja üleüldse  seda nõuuab; mikspärast ei ole näituseks mitte plekkatus tehtud saanud, mis küll kallim oleks maksnud,  mis aga ka selle eest umbes 50—60 aastat oleks seisnud; siis ei oleks majaga ka mitte niisugune lugu olnud, nagu praegu meile silmi paistab. Enne kui meie kool käima hakkab, peab tõeste uus kattus majale peale pandud saama, mis wett peab. Tuade ahjud, mis alles hiljuti ühest kuulsast Tal- linna potseppa meistrist on tehtud saanud, ei kõlba sugugi ühe elumajale, weel wähem terwe Eestirahwa koolimajale. Ahjud on ülepea koguni halwaste ehitatud.  Mõne ahju kallal on ilmaegu aega wiidetud ja tööd tehtud ning materjali raisatud ning rohkeste aga potta sissekantud. Näituseks on kaheS tuas, kes ühe töise kõrwal, ka kaks ahju, mõlemate ahjude wahet on umbes 3—4 talli, kuna üks ahi wäga heaste mõlemaid  tubasi oleks kütta wõinud ja siis oleks material ja töö tagasi jäenud. Ahju pottid on nii ühe töise otsa ja kõrwa loobitud, et mõni pott enam sees, töine jälle enam wäljas on, nii et wäljasolejate potide kantidest juba pimedas tuas sõrmega katsudes wäga heasti ära lugeda wõiks, mitu potti ahju sees on; mõned pottid on ka pealegi weel kaardis. Punased ahjud on enamiste prakk-pottidest tehtud, sest nende kandid on enamiste kõik katkenud, mõni enam, töine wähem, mõnel on ka koguni suured tükid wäljaS; praegu on weel mõned järel jäenud pottid seal tubades seismaS, mis wäga elawalt ka sedasama- tunnistawad, aga nagu kuulda, olla pottseppa meistrile eht pottide hind maksetud ja pealegi weel enam kui töised pottsepa  meistrid päriwad. Üks walge ahi on wiltu peaaegu ümberkukkumas. Üks ahi ajada pottide wahelt suitsu tuppa. Kui kõikides  ahjudes tuli põleda, siis olla tuad nii suitsu Ms, et kui tulekell ligidal oleks, siis ahjukütja palja jÜadega ja palja peaga tulekella lööma jooksma mõnikord  peaaegu juba oleks sunnitud olnud. Ahjud ei r inna iialgi mitte soojaks. Küsimise peale, kust see ttüa ja mikspärast see nõnda olla, olla pottsepp wast.nud:  „Reed on uut moodi ahjud, nende küljed ei llbä mitte soojaks, waid üksi nende lagi." TõeSte uut mmdi ahjud ja uut moodi meister!! XAHju kütmise ehk põlemise ruum on nii weike, et ükfi pilpaid mõne ahju wõid panna; tahad sa aga puudega ahju kütta, fiis peawah puud püsti ahju pandud saama; jälle uuS Tallinna mood! Ahjud on pottsepp paksu telliskiwi tuhaga ära määrinud, et nende wead igale ühele jo mitte kohe silmi ei paistaks, oled sa tuha heaste maha õerunud, siis alles paistawad ülewal nimetatud wead ja katkenud  pottid Sulle silmi. Ülemises suures tuas kõndides komistasin mina korraga, maha waateS nägin ma ühe raudlatti enese jalge ees olewat. Selle juures seletati mulle siis, et Maurach'i kihelkonna koolmeister herra Pehrmann, kelle juhatuse all maja parandamine ja ehitus sündis, ühe raudahju jauks ühe weksli (tala) mõnegi mehe keelust tähelepanemata olla katki wõtta lasknud, pea aga olla ta isegi ka aru saanud, et ahi ehk alla alumise ruumidesse  kukkuda wõida, ning seeläbi suur õnnetus sündida; herra Pehrmann olla siis ühe raud latti ahju alla panna lasknud, kelle töine ots üle tua käib ja müüri peal kinnitatud on ja kelle peale igaüks wäga kergeste maha kukkuda wõib. Kas aga see raud latt tõeste seda suurt raudahju ülal hoida jõuuab, jätan ma asjatundjate hooleks arwata. Korstnapühkija pidada enamiste igakord nende ahjude üle wäga ja juure lisama, et tema niisugusid ahjust ennemalt weel mitte pühkinud ei olla. Kui mina lühidelt oma arwamist nende uute ahjude kohta avaldan, siis pean ütlema, et material ja töö igapidi halw ja kõlbmata on, ning et ahjud enamiste kõik uueste peawad üles ehitatud saama, enne kui meie kool seal neis ruumides algada wõib. Meie oleme jälle wana peakomitee liigete tegewuse ja meelega  eksitustega kurbdusega ennast pidanud tutvustama. Mina loodan, et tulewal pea- ja abikomiteede koosolekul  see asi tõeste ette wõetud, seletatud ning korda seatud saab, et meie kooli rahakorjamisele seeläbi mitte kahju ega takistust ei tuleks. Üleüldine ehitusseadus  ja pruuk on, et kõik awalikud tööd, nagu linna ja kroonu ehitused awalikult saawad wäljapakutud,  ehituse rehknung tehakse asjatundjast mehest walmis,  tööde ja ehituse tingimised seatakse kokku, tööde väljapakkumise termin antakse awalikult ajalehes teada, wähempakkuja käest kes muidugi mõni tuttaw mees ja asjatundja peab olema nõuutakse kõrge kautsion sisse, ehituse materjali ja ehituse ülewaatajaks nimetatakse  tihti üks komisjon, kes nimelt selle eest walwab ja hoolt kannab, et mitte halw material niisugustes kohades, mis töö vastuvõtmise ajal enam filmi ei paista, tarvitatud ei saaks. Rahakautsion peetakse peale töö walmisolemist ja wastawõtmift weel mõni aeg seeS ja siis alles kui tõeste näha on, et töö hea ja ilma wigata on, antakse kautsion omanikule tagasi, nii saab töö võimalikult odavaste ja heasti tehtud. Kas ei oleks meie Aleksandri koolimajaga sedasama pidanud sündinud olema? See oleks tõeste enam kui kohus olnud. Nii meile saadetud kiri. Kirjasaatja ütleb weel kirja lõpul, et need nimetatud wead kõige suuremad on, mis igale ühele silmi paistawad. On asi tõeste nii, nagu kirjasaatja jutustab, siis loodame küll, et tulewal koosolekul süüdlane koosoleku otsuse alla heidetud  saab. Pärnust. Herra senator Manasseind ammetnikud  oliwad ligi kaks nädalid Pärnu linnas ja sõitsiwad 10. s. k. p. maale maa kohtuid rewideerima. Pärnu linna uued volinikud on nüüd jälle tulema nelja aaSta peale walitud, kolmandama klassi walijad on aga kaebtuSkirja kuberneride sisseannud, sest et kolmandama klassi walinikud mitte seaduse teel ei olla walitud saanud. On kuberneri herra poolt otsus tagasi tulnud, siis saame selle walimise üle ehk pikemalt rääkida wõiwat. „Pärnu Postimehe" wäljaandjad on heaks arwanud „Eakalale" paar sõnu tähelepanemiseks ütelda, nõnda kui siin seisab: „Pärnust. „Sakala" toimendajale on meile paar sõnakest tähelepanemiseks ütelda ja nimelt, et tema tulevikus ometi äraootaks kui üks leht isi oma muutmist nagu: äramüümist, uue toimendaja ehk redaktori ameti säädmist j. n. e. awaldab. Peale selle ei tea meie mitte, mis takistused  meil oleksiwad seda kõige vanemat, juba 27. aaStaS wäljakäijad, Eesti ajalehte „Pärnu Postimeest" praegusel ajal, nagu „ Sakala" omas 30 ja 31 numbris räägib, wäljaanda. Wõi soowib „ Sakala" vahest, omast toodud sõnume läbi „ Pärnu Postimeest"  maharusuda, sellepärast et tema asutaja üks Sakslane ja ka esimene, keS ühe niisuguse lehe väljaandmise läbi EeSti rahva waimu-elu ühe kõrgema  järje peale tõsta aitanud on. Wäljaandjad." Meil ei ole siia juure muud ütelda, kui seda, et meie sõnum õige oli, sest et ise oma silmaga kirja oleme näinud, milles „Pärnu Postimehe" välja- andjad oma lehte müüa pakuwad. „ Pärnu Postimehe"  maharusumiseks pole Eakalal ei asja ega tahtmist. Tahetakse „Pärnu Postimeest" Eesti rahwa maimus ja kasuks wäljaanda ja tehtakse seda tõeste, siis on see meile üks kõik, kas seda mõni Sakslane ehk muulane teeb, sest kes meie rahwa edenemist ja tulu taga nõuuab, neid auustab Sakala kõiki ühe mõrra. Üksnes see on Sakala wastaline, keS meie rahwa waStaline on. Pärnust kirjutatakse meile: „Auustatud „ Sakala " toimetus! Laulu selts „Endla" tegi peakoosolekul 5. skp. s. a. otsuseks: rahwuslikude ajalehtede peale tellimisi waSta wõtta, et seeläbi seltsi kassa sissetulekut rohkendada  ja rahwa kasu edendada. Presidendi G. Jürgenis  ettepanemise peale jäin mina selle asja toimetajaks,  see on: tellimise waStawõtjaks ja sissesaatjaks. Seltsi eestseisus wastutab raha eest, et see Teil ära saab saadetud, kui juba mõni weike summake on sisse tulnud. Palun minule ehk seltsi eestseisusele pea kirjalikult teada anda, kui palju iga tellitud lehe pealt waewapalgaks ja kulu rahaks rehkendate, et siis oma rehknungi õiete seletada mõistame. Selts arwab, et Teie temale niisamuti waewapalkä saate lubama, nagu Jakoby ja Treufeldt'i raamatu kauplusele. Ühendus on mõlemil kasulik. Olete Teie selles asjas seltsi ettewõtmisega ühes nõuus, siis palub Teid selts omas lehes teada anda, et „Endla" selts Sakala peale tellimisi wasta wõtab. „Endla" seltsi nimel: H. k." Meie oleme selle „Endla" seltsi otsuse ära trükkinud,  sest et meie ajalehtede tellimistele selle wäga tulusa arwame olewat, kui seltsid seda toimetawad. Wäga soowitaw oleks, kui töised Eesti seltsid sedasama  teeksiwad. Pärnumaalt. Wändrast teatakse meile, et seal Detsembri kuu keskpäiwil üks weider raamatu kaupmees  ümber sõitnud. Mees rääkinud halwa Eesti keelt, manitsenud rahwast ühest talust töise rännates Jeesust armastama ning pakkunud odawalt piiblid müüa. Ühes talus ostnud maja perenaene oraalsetele  pruukimiseks wiis tükki korraga, kuna majas juba ennegi mitu piibelt olnud. Rändaja lubanud enne Pilistwere kihelkonna läbi käija ja siis Wändra käsile wõtta, kust ta see kord muidu mööda minnes läbi sõitnud. Kuda arwata, on mees wist üks uueist „prohwetidest", kes sügise oma järjega Toris Wändra  piirele oliwad jõudnud. Loodame, et Wändra rvallawalitsused, nagu ennegi, selle eest hoolt saamad kandma, et sarnased hullustajad rahwast oma wiimse päewa kisaga asjata hirmutada ja üritada ei saa. „Olewiku" 49. seisab Pärnumaalt järgmine  kiri: „Toris, 15. Nowembril 1882. Wastus. Rahwa sassiajamised mõisnikkudega saamad enamiste  ikka rahwa lehtede ja nende kaastööliste peale aetud. Seda on ka Kündja mõnes omas numbris näidata püüdnud; aga et ta ise sest sassistamisest mitte üSna puhas ei ole, näitab ta oma 17. kirjaga „Pärnu maakonnast", mille kirjutaja nii hästi Taali mõisa herrat baron Stael v. Holsteini kui ka tõisi sääl nimetatud mehi püüab pilgata. Et nimetatud herra oma kui ka Tori malla eest mitmet wiisi isalikult hoolt on kannud, on tõsi, ja ta on ka seeläbi täit auustamist rahwa poolt ära teeninud. Seda aga, mis Kündja kirjutab: herra Stael v. Holstein olla mõne hea aasta eest teinud, et Tori malla talupoegade rent, mis kõrgendada tahetud, mana wiisi jäänud, pean ma pilkamiseks pidama, sest Tori on kroonu wald ja üksnes kroonu wõib sääl renti kõrgendada ehk wähendada. KaS herra Stael v. Holsteinil midagi teede sillutamistega tegemist on olnud, on minul teadmata, aga Toriõ on neid tükka õige palju ja ka kaunis kaugel teha, wõib olla suure walla pärast. Kiriku õpetaja walimise juures ei wõi mitte ütelda, kelle soowi herra Stael v. Holstein täitis, sest õpetaja walijad oliwad kahes parteis; ühed tahtsiwad meie praegust õpetajat, töised jälle praegust Pärnu EeSti koguduse õpetajat; ka ei ole Tori kirik kellegi patronadi õiguse all. Kündja kiri ei ole mitte kiiduwäärt, sest Tori pool on ta rahwa seas palju kahisemist teinud, ja et herra Stael v. Holstein, kui ta seda kirja loeks, rõõmustaks, ei usu ma mitte. Testa maalt kirjutatakse meile: Pühapäewal, 7. Nowembril s. a., pidas Kolga-Jaani abiõpetaja, P. Willigerode, Testamaa kirikus proowijutlust ja sai pääle selle nimetatud koguduse õpetajaks walitud, kuhu ta weel käesolewal kuul tahab ära tulla. Peaks temaga ommeti TeStamaa kogudus omale hingekarjase saama! Riiast. Nekrutite waStuwõtmisest. Z. f. St. u. L. teatab, et see aasta Riias 852 nöörimeest loosi on wõtnud. Neist saanud 220 meest ära antud.