seiemaale ei olewat teinud, kui üksi oma kalkuni saba kergitanud, ning ainus kasusaatja rahwale olla Kalewipoja  seltS olnud. Ka „ Edast" seltst Peeterbmgis teutab  ta kõige sopasemal kombel ja ütleb fiis järgmises numriS jälle, et „Sakala" „Edasi" seltsi Eestirahwa waenlaseks olla nimetanud ja selle seltsi poolt saadetud õiendust mitte wasta ei olla wstnud. Esmalt ei ole meie aga „Edasi" abikomiteed kusagil laiwud, waid oleme teda ikka, nagu ta tõeste ära on teeninud, kiitnud.  Töiselt ei ole meie ka mitte õiendust „ Edasi" käest saanud. Aga mis meie ilmaaegu oma ruumi seesuguste seletustega raiskama hakkame! „Walgus" on juba nii sügawaSse alla langenud, et häbipuna palgesse  tõuseb, kui tema juure peame astuma ja temaga seletust tegema. Sest „Walguses" on wiimasel ajal kirju awaldatud, mis küll keegi inimene Eestlaste seast trükkimise wääriliseks ei saa pidama, kui üksi Lindenberg.  Aga mis ta mehike peab tegema! Wene ajalehtedest  leiab ta wäga wähe, mis oma lehele tarwitada mõistaks, Saksakeeli ta ei oska ja nõnda on kõik tema numrid peaaegu täitsa kõige sopasema laimduse kirjadega  täidetud, kus üks kirjutaja sagedaste töist laimab. Suur jagu neist kirjadest on sõimukirjad „ Sakala" peale. Näituseks teutab ja sõimab „Walgus" „Sakala"  wäljaandjat ühes numris selle eest, et ta ennast rahwariides päewapildis üles lasknud wõtta, n. n. e. „Walgus" on enmst üleüldse nii madala järje peale seadnud, et meie sugugi imeks ei pannud, kui meile Saaremaalt ja Pärnumaalt kirjutadi, et sealt tellijad omad saadud „Walguse" numrid Rakweresse tagasi olla saatnud, selle palwega, enam mitte üht nummert edasi saata. Kahju, wäga kahju, et meie rahwale tänawu seesugune teutaw Mk pidi sündima ja seal juures Kalewipoja  seltsi auusat nime nii kurjaste weel pruugitama! Soomemaalt. Juubeli päew. Soomemaa on IüMA ühe oma kõige tähtjama isamaa poja 75 aastast sündimise päewtz pühitsenud. See mees on Soome senator Snellmann. Tema oli esimene,  kes Soome rahwa iseenese rahwuse tundmist aitas äratada ja Soome keelele, waimule ja waimuharimisele kodust ja wälist eluõigust nõudis Soomemaal Rootslaste  ja Rootsi keele kõrwal, kes niihästi riigiasjades kui ülemates koolides oli walitsenud ja Soomlasi rootfiStada  püüdnud, nagu meie kubermangudes praegu Saksakeel ülemates koolides ja kohtudes Eestlasi ja Lätlasi saksastada nõuab. Snellmann oli esimene, kes Soomerahwa partei püüdmisi wahwal, targal ja kõikujata  meelel edasi ajas, sest et ta ära oli tunnud, et Soomemaal üksi Soomekeel ja meel jäedawa eluwõimuline  on, aga ei mitte Rootsi keel ja Rootsi rahwas, kes oma wähesema hulga pärast aja jooksul peawad Soome maa ja rahwa sisse ära sulama, ehk kui seda mitte nii pea tarwiski ei ole, siis ommeti Soomekeel Soomemaal sellesama õiguste ja kohuste osaliseks peab saama, nagu Rootsikeel. Et meile täna weel Soomemaalt  pidu üle laiemat teadust ei ole tulnud, paneme mis Peeterburgi ajaleht „Hero!d" nimetatud mehe juubelipidu päewa üle kirjutab: „Elatand senator Snellmann': 75 aastast sündimise  päewa pühitsedi enamiste kõikis linnades Soomemaal.  Helsingis, kus wana hallpää ja Soome partei eeswõitleja praegu elab, tuli jo hommiku wara Jääski wallast lapsi, poisikest ja tüdrukukest, kelle ees otsas kaks neist kenas Soomerahwa pühapäewa riides oliwad, salgas tyna majasse ja tõiwad jubilarile lillepärgasi ja wannikuid. Kella 11 ajal wiisiwad üliõppijad ehk studentid jubilarile pidulikult snnesoowitusi, mis juures üliõppijate laulukoor selle päewa kohta tähendatud laulusi  laulis) J. Snellmann tänas Soomekeeles mõne tasase armsa sõnaga koosolewaid noori inimesi ja Soome noort sugu. Selle järele ilmusiwad mitmed saadikud, esiteks Tammerworfi linnast herrad Jalander, Akerland ja Wuoriken, kes senatorile Soomekeeles kirjutatud tõiwad 59 allkirjaga, fiis Kuopio linna saadihld  ühe päevapildi raamatuga, kuhu kõik tähtjamad ja ilusamad maakohad Kuopio maakonnast oliwad ülesvõetud,  siis Wiibori kirjanikude-seltsi saadikud, siis Üleaborgi saadikud ühe tänuadressiga Nükurkast, Hollolast,  Jana kalast ja Lamminkoskist. Peale selle oliwad tulnud: Helsingi Soome koguduse praust J. Oehqvist tänuadressi ja hõbedase loorberi-pärjaga ja peale seda üks naisterahva saadikute kogu, kelle ees otsas proua Betty Löfgren oli ja kes ühe tänuadressi, mille alla 1881 naisterahvast kõikide Soomemaa maakondadest oliwad  alla kirjutanud, herra Snellmann'ile kätte andsivad.  See tänuadress oli väga ilusaste sammetisse köidetud. Esimese kaane peal seisab üks hõbe plaat sõnadega: „Johan Willem Snellmann 12. Mai 1881 Suomen Naisilta." Peale seda oli nimekaane  peal Kuopio linna kuju väga ilusaste vesivärvidega  joonitatud, kuS seeS aasta numrid 1896—1881 ja mõned iähtjad mõttesõnad seisivad. Kella 12 ajal teretasiwad jubilari Soome Kirjameeste Seltsi liikmed, kelle nimel Seltsi president professor Urjo Koskinen terewse sõnu rääkis. Selle peale andsiwad lektor Krohn Soome kirjanikkude nimel ühe tänaseks piduks walmistatud  päewapiltide koguraamatu, Magister Almberg Soome kirjanikkude seltsi poolest Abo linnast mitu Soomekeeles walmistatud pidukirja ja lõppeks andis L. Kiwekäs Soome üliõppijate päewapiltide koguraamatu  jubilari kätte. Onnesoowimise tellegrammisi oli niihästi kõigelt poolt Soome maakondadest kui ka wõeralt  maalt juba enne lõunat hulga kaupa tulnud. Nõnda oliwad Peeterburgist neli tellegrammi saadetud ja nimelt Soomemaa ministeeriumi kirjutusmajast herrade Stjernwal-Wallen'i,  Belajew'i, FrosternS'i, Streng'i, Etter'i, Gripenberg'i, Bönnigh'i, senator Ehrström'i ja tema proua, sealse Soome rahapanga ametnikud? ja kuuetõistkümne  töiste Peeterbnrgis elawa Soome meeste allkirjaga.  Peale seda saadeti 6 tellegrammi Eestimaalt, Jngriamaalt, 1 Ungriamaalt (kuulsa meeste Budenz'i, Bama, Hilma ja Joosep Szinnyei allkirjaga) ja nõndasama ka weel üksikud tellegrammid Norramaalt, Leipzigist, Hannoowerist, Kristiaaniast, Wiinist. Kella poole 8 ajal õhtu kogufiwad kõik Helsingi õpetatud inimesed,  ligi wiissada, üliõppijate kogumajasse, kus jubilarile  päris auupidu ära pidi saama peetud. Selle tarwis oli saal kõige uhkemalt ära ehitatud. Kõrgel ühe jalgme peal lillede ja haljaste kaswude wahel ja warjul seisis suur senator Snellmann'i rinnapilt. Selle kohal ülewel seisis Soomemaa wapp, mille ümber Soome üliõpilaste seltside lipud rippusiwad. Peale seda oliwad  kõigel saalil muud lipud, auuwannikud, haljad kaswumajade kaswud ja lilled igal pool ehteks, ja nende wahel seina peal walged-sinised pealkirjad Snellmann'i kirjutatud raamatute ja temast juhatatud ajalehtede nimekirjadega. Ka oliwad seinade peal ridamisi Soomerahwa  eestwõitlejate päämeeste, tähtjamate kirjanikud? rinnapildid üles pandud, nimelt pahemal pool Porthan, kuulsam õnnis Soome laulik Runeberg, siis Topelius ja ja paremal pool Calonius, Lönnrot, Koskinen  ja Collan. Kella poole 9 ajal astus hall auuwõeras  wana Björneborg'i marshi mängu helina all oma perekonnaga ja pidujuhatajatega pidusaali, mis järele üliõppijate-koor pidupäewaks luuletatud Soomekeele  sõnadega ühe Mendelson-Bartholdy komponeeritud südamesse tungiwa laulu laulis. Pärast laulu astus professor Koskinen kõnetoolile ja pidas Soomekeeles kõne, mille sees ta päewa tähendust ja seda ülitähtjat tööd, mis Smllmann Soomerahwa kasuks ja harimiseks  oli teinud, meele wletas. Kõne mõjus nii waimustawalt  koosolewa noorte inimestesse, et nad „elagu" ja „ hurraa" hüüdmistega wana jubilari ülestõstfiwad ja rõõmuhõiskamisel ja mängubelinal saalis ümber kandsiwad.  Kui rõõumhõiskamine natuke oli waikenud, tõusis Smllmann üles ja kõneles efite Rootfikeeles, et, nagu ta ütles, ka Rootfikeeles mõistwa wõerastele arusaadaw olla ja liis Soomekeeles, miska ta naljakal wiisil oma elulugu seletas. Kui nüüd weel üliõppijatekoor  mõned tema laulusi oli laulnud, laskis Magister L. Kiwekäs isamaad ja Soomerahwast elada, mis järele kõik ühest suust rahwalaulu „Meie maa" laulsiwad. Natukene aega pärast seda jättis wana auuwõeras saali Jumalaga, ja selle peale lõppis ka warsti see ilus pidu." Peeterburgist. 8. Mail on K. K. Mihael Nikolaiewitsh Tiflississe ära reisinud ja 14. Mail õhtu õnnelikult sinna jõudnud. Sellsamal 8. Maikuu päewal on Serbia saadik Horwatowitsh Peeterburgisse wlnud ja 14. Mail esimene kord Keiserliku Majesteedi jutul olnud. 13. Mil ilmus MmalMawLS igekõrgem käsk: Et Kaspia-mere taguseis maades julget rahukorda jalale seada, oleme Meie heaks arwanud, Meie sõawäe kätte saanud Teeke-Turkumanni maad riigiga ühendada, ja käsime: seda maad üheks Trans-Kaspia maakonnaks teha ja seda Kaukaasia sõawalitsusekonnaga ühendada ning jääb see uus maakond praegu Kaukaasias seiswa wägede ülemkommandöri walitsuse ja korraspidawa hoole alla, mis juures sealsemaa isesugust olu ja elu ja nende praegust wiisi tähelepanemata ei ole jätta, künni teda jäedawalt ära seatakse ja kinnitatakse. 11. Mail käisiwad Peeterburgi Juudi, asunikude  ja Kaasani Tatarlaste saadikud Keiserliku Majesteedi ees. Keiserlik Majesteet rääkis igale ühele mõne helde sõna, ja selle peale kõneles Juutide saadik paron Günzburg Keiserliku Majesteedi ees järelseiswa sõnadega: „ Keiserlik Majesteet! Meil on see õnn, Wenemaa Juutide nimel truu alama tundmist ja meie lõpmata  tänu selle eest tunnistada, mis Moosese usutunnistajate  kaitsmiseks sell raskel ajal on ettewõetud. Weel üks Keiserlik sõna ja rahurikkumised kauwad. Teie, Keiserlik Majesteet, waatate ühesuguse armastu- sega kõikide Oma truu alamate peale, ilma usutunnistuse  ehk rahwasooharu järele küsimata." Keiserlik Majesteet wastas armulikult, et Temale kõik Tema alamad, ilma usust ehk sooharust lugupidamatu,  ühesugused kallid on ja ütles muu sõnade hulgas, et rahutu olu ja kurjad teud Lõuna-Wenemaal aga silmakirjaks Juutide wasta olla ja et kõik see tegu riigiwalitsuse wasta mässajate ässitamisest on tulnud. Lõpetuseks käskis Keiserlik Majesteet kõige armulikumalt saadikuid oma usulisi waigistada ja wõttis weel mõnd sõna, mis saadikud seletafiwad, armulikult wasta. Ka Kaasani Tatarlaste saadikuid wõttis Keiserlik Majesteet  üliwäga armulikult wasta. 13. Mail wõttis Keiserlik Majesteet mitmed mehed jutule, kes 1. Märtsil Jumalas hingawa Keisri ligidal oliwad ja õnnetumal silmapilgul kuidagi abi ja tegewust oliwad ülesnäitnud. Keiserlik Majesteet kinkis igale mehele ühe auuraha, mis kurwa juhtumist mälestab. Nagu teame, oli owerst, nüüd kindral-major Dworshitzki esimene, keda selle kingitusega auustadi, ja täna saiwad selle auuraha staabkapteu Frank, leitnant krahw Hendrikow, Nomikow, krenadeerid  Makarow ja Jewtshenko, kes kurjategijat Rüssakowi  kinni pidasiwad, ja peale neid weel mitmed muud sõawäe ja politsei meeste hulgast. See auuraha on hõbedast ja kantakse Wladimiri ordu paela küljes. Esi mese poole peal on praeguse Keiserliku Majesteedi nimi, tSise 'poole peal seisab 1. Märts ja 1881. j. Mitmete kurjategijate kinnivõtmisest on >MiLmasel kõif ajakirjad nõnda ka meie leht enamiste igas nädalas teatanud. Aga et üksikute inimeste  tühje juttusi ja üht ja tõistviisi rääkimisi lõpetada,  annab riigi politsei osakond ametlikult teada, mis viimastel päevadel kurjategijate jälgede otsimiseks on tehtud ja hullustawa lnässamiste nõuude lämmataMiseks  korda toimetatud: Selle aasta Webruari kuul tuliwad politseisse sõnumed sisse, mis üht mineval aastal Õndsa Jumalas hingava Keisri elupüüdmiseks plaanitatud kurja-tegu awaldafiwad ja teatasiwad, et kurjategijad Peeterburgis kivisilda olla tahtnud õhusse lasta. Need sõnumed tehti tõeks ühe kinnivõetud kurjategija enese suu läbi, kes ütles, et nad Augusti kuul mineval aastal ühe dünamiidiga laetud lõhkuva-kuuli nimetatud silla alla olla vette lasknud. Selle peale võeti asi läbi-katsumise  alla ja leiti üösel vasta 6. Maikuu päeva seal juhatatud kohast Kivisilla alt jõest üks 3 puudane dünamiidi kuul. 2. Mail võeti politseisse toodud tunnistuste järele ühest Peeterburgi uulitsast üks naisterahvas kinni. Ta ei annud oma nime teada. 6. Mail tõi üks hoowiwaht Podolskajaft 42-sest politseisse teadust, et sealt majast 31. korterist elanikud  (üks mees ja kaks naisterahwast) kadunud olla. Läbi otsides leiti sealt korterist üks trükimasin, kus mässamise kirju ja kuulutusi oli trükitud, mis wiimasel ajal oliwad ilmutatud. See töisel Mail kinni wõetud naisterahwas tunti üks nende seast olewat, kes siin oliwad elanud. Ühe osawa ohwitseri hoole läbi, keda hilja Peeterburgi  päämehele abiks oli antud, wõeti 5. Mail ühe töömehe korteris kuus inimest kinni, kes riigiwalitsusewastaliseks  nõuupidamiseks oliwad kokku tulnud. Peale nende ametliku avalduste teab weel Peeterburgi  „Herold" ütelda, et Peeterburgi-Warsaawa raudtee  jaama ligidal üks elanikudest tühjaks jäetud korter olla leitud, ühes mitmesuguste trükkimise riistade, sõariistade,  dünamiidi ja kõigesuguste mässamise kirjade kuulutustega. Ka leitud tühjas korteris laua pealt üks sedel, mis kõik seal leitawad asjad ära müüa ja nende hinda waestele ära jagada käskinud. Mööda läinud suures poliitika-protsessis awaliklks saanud asjades näitas üks kurjategija nimega Mihael Iwanowitsh kõigesuguft kurjategude seas tegija ja juhataja  olyud olewat. Õnneks olla see kelm nüüd hilja ka lõnga langenud. Tema pärisnimi olla lameljanow ja ta kurjategija olla ise üks köster olnud. 1. Märtsil olnud tema ka ühes uulitsas Õndsa Jumalas hingawa Keisri herra elu peale walwanud, ja et taewa poole kiscndaw kuritegu töise kurjategija käe läbi sündis, olla ta oma lõhkuwa tulepommi kurjategijate kokkukäimise  korterisse tagasi wiinud. Rahukohtude ette tulewad wiimaste paewahe sees wäga palju Jtaäliast sissetulnud lapsi, keda kerjamise pärast kinni wõetakse ja kohtu kätte antakse. Kohtu ülekuulamisel on enamiste ikka see lugu selgeks tulnud, et need lapsed Odessa linnast kelmiliku rahapüüdjate  poolest Peeterburgisse on toodud, keS pealegi Odessas laSte wanemate ehk sugulaste käest raha wasta on wõtnud, selle lubamisega, et noori inimesi Peeterburgis  käsitöö meistrite ehk kaupmeeste juure õppima wiiwad. PeeterMgisse jõuudeS aga saadawad nad