Sakala 2S. WUiaudiS> 2V. Juulit»» päewal 1W«. lil. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Kuidas Eesti Postimees Riigiwalitsuse nime kurjaste pruugib. Poliitika ringwaatus.— Omalt maalt: Wiliandi  maakonnast: Pitkse kahju. Pärnumaalt: Rõõm ja kurbdus. Tartust: Kust Eesti Postimees omale kaastöölisi saanud! põllutöö näitus.  Tallinnast: Laulupidu! rahaminister; manööwrid; laps hundi käes. Rakwerest: Uus trükikoda. Riiast: Läti laulupidu tulek; Saksa laulupidu tulek. Peetcrburgist: Kõige Kõrgem kingitus; ministriabi Markow; ministri würst Lieven'i teekond: Wenelaste sõda Tekintsidcga; eksinud lastemaja. Moskwast: Palmvad ilmad. Orenburgist: Kaamelite  ostmine sdawäele. Kurskist: Õnnetus. Kownost: Wihm. Wõeralt maalt. Türgimaalt: Proua Skobelewi tapmine. Asghanistaanist:  Shir Ali sõamehed. Kreekamaalt: Sõawäe pealikute sissekutsumine. Saksamaalt: Keisrid. Kuulutused. Lisaleht. Isamaa poeg, tunne iseennast. Paapstidest ja Jesuiitidest. IV. Naswa tulu ja tähtsus inimese keha sees. 111. Nalja Mart ja Kalja Päri. Kuidas "Eesti Postimees" Riigiwalitsuse nime kurjaste pruugib. Äii palju kui meil lugejaid on, saamad kõik seda tunnistust andma, et Sakala aja!eht mitte üksi ikka kõige suurema auustamisega meie kõrgest Niigiwalitsuseft ei räägi, waid ka kõik meie rahwa tulewiku lootust selle Riigiwalitsuse hoole alla annab. Nii näitasime alles omas 26. numris, kust neist muudatustest rääkisime,  mis mõisnikule komisjonid meie kogukonna seadusele  oliwad soowitanud, kuidas meie oma lootust üksiainult  ja kindlaste kõrge Riigiwalitsuse peale peame panema. Ikka oleme üksi suure tänutundmisega omast Riigiwalitsusest rääkinud, ning meie lõpmata usaldus selle Riigiwalitsuse sisse paistab nimelt neist kõnedest wälja, mis selle lehe wäljaandja temast juhitud põllumeeste  seltsides on pidanud ja parast kas Sakalas ehk muial awaldannd. Juba sellest Paistab meie suur i usaldus Riigiwalitsuse wasta wälja, A meie omas pol  lutikas ennast kõige enam suure Riigi ja tMg walit- poole kaalume, kuna näituseks üks nõndanimetatud ißaltialane seda ilmaski sellkvmbel ei wõi teha, sest et esimene hool üks iseäraline Baltia erawalitsus on. näitaks nagu peaaegu wõimata ole- et Sakala peale seda kaebdust saaks tõstetama, nagu tahaks ta kudagi wiisi Riigiwalitsuse auu rahwa ees maha kiskuda. Aga meie wastalistel on ka wõimatumad  asjad wõimalikud. Meie wastalistel on omad komiteed, kelle liikmed iga sõna Sakalas läbi peawad uurima, kas tema peale kaebdust ei wõi tõsta ehk neid sõnu awalikus ajalehtedes kardetawaks teha. Ka Tallinna  laulupeu ajal on need wastalised koos olnud ja omad nõuud ära pidanud, ning mitmelt poolt hakkab juba nende töö wili paistma. Kõik mis meie wastalised seiemaale nähtawale on toonud, on qgu nagu lapsemäng selle wasta, mis omas 27. numris korda saadab. Kui meie mstte ri a ks, et „ Eesti Postimees" ja tema sõbrad meile igapidi auku püawad kaewata, siis wõiksime  armata, et inöni sala riigiwaenlane neid sõnu Postimehes" kirjutanud on, sest see kiri tahab tüll nagu Wigiomlitsuse eest kosta, aga see kostmine sj ole muud, kui üks jesuiitlik kawal teutamine ja Wahaisistuuuue. Et Sakala mullu aasta kuud tunu seisis, see ou kull raske talkda olnud, aga nurisenud ei ole sellepärast  Rt-iMaliWse peate keegi, ei Sakala wälja- andjad ega tema lugejad. Kui mullu aasta wallawalitsused,  seltfid ja muud ühendused Sakala wäljaandjat  hulgana küsisiwad, kas nad tema lehe eest Riigiwalitsuse  ees tunnistust ei peaksiwad andnta ja palwekirju  sisse saatma, siis oli ikka see neile wastuseks: „Jätke kõik seesugused awaldamised ilmutamata, sest meil on kirjud ajad, aga meie auustatud Riigiwalitsus saab tõeste hirmsa mässajate üle wõimuft saama ja siis saab ka meie ilmasüütaus awalikuks saanud olema." Settesamas Põhjatu usalduses meie Riigiwalitsuse sisse kirjutasime ka omas tänawuses esimeses numris: „Kaheksa kuud on palju asju selgeks teinud ja meie kindel usk ja lootus meie armulise Riigi-Jsa walitsuse peale on uut elu leidnud." Seda meie lapseliku usaldust meie Riigiwalitsuse peale tunnewad kõik meie lugejad, aga weel enam teadwad seda meie wastalised ja nende seas ka „Eesti Postimees", kes „Sakalat" jo ikka kõige terasemalt läbi lugewad. Siiski julgeb „ Eesti Postimees" omas 27. numris paar sõna meie ajalehe seest nii ümber muuta ja wõ eriti ära seletada, nagu oleks Sakala wäljaandja see kõige suurem Nihilistlane  ja Riigiwalitsuse auu mahakiskuja. Kiti „Sakala" wastalised kõik teed tema wasta ära oliwad katsunud, kelle peal teda rahwa ees halwaks  tahtsiwad teha, aga see kõik ei aitanud, siis tarwitasiwad  nad ka rahwa suurt usaldust Riigiwalitsuse sisse, keda Sakala ise kõige suuremalt elustanud oli, ja ütlesiwad: „Kui Sakala mitte uks kõlwatu leht ei oleks, siis ei oleks teda Riigiwalitsus ära keelanud." Rahwas aga teadis, mis „Sakalas" seisis ja mitte eest see ajaleht wõitles, sellepärast pidas ta temast ikka edasi niisama palju lugu, nagu ennegi. Nahwas teadis  aga ka suuremalt jault, kuidas keeldus oli tulnud, ja sellepärast ei olnud temal muud tundmist selle asjas Riigiwalitsuse kohta, kui waimustaw tänutundmine, et see ajaleht jälle omal ajal käima hakkas. Eesseiswat ütelust, Sakala olla sellepärast üks kõlwatu leht, et teda Riigiwalitsus ajalikult ära keelas, leidsime ka „Tallinna Sõbras" ja „Eesti Postimehes" trükitud, ning nende kõlwatu üteluste peale wastasime omas 1!). numris lühidelt: „Eesti Postimees nimetab meid nooreks ajaleheks, kes mitte ei teada, kuidas zensuri asjadega lugu. Kui ta nüüd ise kõik teab, siis on see wist tema wanaduse nõrkus, et sellest wõeriti tunnistust annab, mikspärast meie leht seisma pandud. Sakala pandi seisma ja siis hakati kaewatud süüd läbi otsima. Nagu meie juba kord ütlesime: oleks süü nõnda olnud, kuidas teda kaewati, siis ei oleks küll Sakala enam ilmaski wälja tulnud. Wist saab weel igal lugejal teada olema, kuidas  mullu Wene ajaleht poole aasta peale seisma pandi, aga juba kuu aja pärast jälle käima lasti." Need on need sõnad, kelle seletamisega „Eesti Postimees" peale suure lehekülje täis täidab. Enne aga, kui nimetatud „Eesti Postimehe"  kirja tähele hakkame panema, katsume omalt poolt wälja uurida, kas meie ka eesseiswa sõnade sees midagi paha ülesse ei jõua leida. „Sakala pandi seisma ja siis hakati kahvatud süüd läbi otsima." Armas lugeja, kas sa neis sõnades  midagi paha tunnistust Riigiwalitsuse wasta leiad? Näituseks: Keegi annab kohtu ees üles, et A. inimesetapja  on. Kohus paneb A. kinni ja hakkab tema süüd järele pärima. Kas nüüd keegi kohtule seda süüks wõib arwata, et ta A. enne kinni pani, kui tema süü awaliküks oli saanud? Ei keegi! Weel wähem tuleb kellegile mõistlikule mehele seda Riigiwalitsusele  süüks arwata, kui ta ühe ehk töise inimese, keda mässajaks tunnistadi, enne süü ülesseotsimist kinni paneb. Kui see süü oleks, siis ei wõiks jo ühtegi mässajat kätte saada. Wõtame jälle näituseks: Mullu aasta, kus hirmsad Nihilistlaste kurjateud terwe maailma  wärisema paniwad, oleks keegi kaebdusega Niigiwalitsuse  ette tulnud, et ajalehe wäljaandja V. omas ajalehes ka Rihistlane on ja Riigiwalitsns oleks selle' peale ajalehe kinni ja ehk ka tema wäljaandja wangi pannud, kas seda siis keegi Riigiwalitsusele süüks oleks wõinud arwata? Ei keegi! Ja kui see mees ka ilma-- c süüta oleks wangi sattunud ja tema ilmsüntaus pärast j awaliküks saanud, siis oleks ta tõeste ennast selle tund- / misega wõinnd trööstida, et ta ühe hea otstarbe eest kannatanud ja mässajate kättesaamise juures nagu ligi / aidanud, sest juures on wift kcr mitugi segadust selgeks wõinud saada. „Eesti Posti! mees" aga arwab tõisiti: tema arwaks seesugusel loutz Riigiwalitsust süüdlaseks, nagu kohe nägema saame. / „Oleks süü nõnda olnud, kuidas kaewati, siis ei oleks küll „ „Sakala"" enam ilmaski wälja tulnud." Aga kas nendes sõnades midagi paha Riigiwalitsuse peale ei ole tunnistatud? Seda ei saa ka nendest keegi mõistlik leida wõima. Wõtame jälle näituseks: Eesnimetatud  ajalehe wäljaandja B. asjade läbiotsimiseks oleks üks komisjon nimetatud, kes otsust oleks pidanud andma, kas B. tõeste Nihilistlane oli ehk mitte, ja peale selle, kui see komisjon kaebduse ja kaewatud kohad läbi oleks otsinud, seda otsust teinud, et nimetatud süüdi kaewatud mehe peale mitte ei wõi tunnistada kes tahaks siis seda Riigiwalitsusele pahaks panna, et läbiotsimine  mitu kuud oli kestnud? Eikeegi! Meie wõiksime  aga seesugust Riigiwalitsust seda enam auustada, kes seesugusel kirjul ajal ka kõige weiksemad asjad põhjani  läbi uurib, et kellegile ülekohut ei sünniks ja ükski õiglane kurjategijatega ühes ilmasüüta trahwi alla ei langeks, „Eesti Postimees" aga mõtleb tõisiti, nagu meie kohe näha saame. Mis siis see ~Eesti Postimees" neist praegu tähele pandud „Sakala" sõnadest wälja arutab? Tema kirjutab:  „Nõnda ütleb Sakala meie auusast, armulisest riigivalitsusest! Sell wiisil ei wõi ka kõige auusam hukkamõistmise eest peaseda. Kõige korratum ja kõige hooletum kohus kuulab jo ikka enne kaebduse üle, teeb süü selgeks ja siis alles annab otsuse, kinnitab karistuse  ja tõisiti ei wõigi teha. Aga Sakala kuulutab kõige ilmale, et Riigiwalitsns ise temaga hoopis tõisiti, hoopis ümberpöördnd wiisil teinud, enne teda ära nuhelnud,  karistuse tema peale pannud ja siis alles otsima hakanud, kndas süü on ja kas süüdi üleüldse on?" Nõnda kirjutab „Eesti Postimees" ja teeb, nagu ei teaks ta, et kohtu otsus ja Riigiwalitsuse toimendus mässamise ajal ja mässajate ülesotsimiseks oopis kaks isesugu asja on. Aga „Eesti Postimees" läheb oma arutamistes weel imelikumaks, tahtsime ütelda jõledamaks.  Tema kirjutab edasi: „ Tema (Sakala) tunnis-