Sakala .U 14. WiljandlS, «. AMilun pScwal l8«S. vili. aastakäik. Nflub igal laupiiewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. EeSti seltsidele poole hinnaga. adress: toiinendulele LUöandis. Wene keeli: ö?> L-b^ou. sb chsainllk. ~Sakala" aastahind poolteist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. Lv kop. Poole aasta hind: Postiga ! rbl. 75 kop., postita 1 rubla 5V kop. Weerand aasta peale tellimisi wastu ei wöeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adress id palutakse selgeste kirjutada. Poliitika, kirjanduU ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobsoni pärijad. Lõpp ja algus. Wiljandis, 27. Märtsil 1885 kurbtuS-rõõmu pühad, mis iga aasta uueste meid waatamaS käiwad ja oma wiisil meid rohkel mõõdul õpetawad, oleme täkawu jälle mõõda saatnud. Missugust  tundmusi nad meile igaühe hingesse on istutanud,  tunneme igaüks ise kõige paremine. Gt nende tähtjuS inimese suo kohta ütlemata suur on, ei taha nagu igaüks mitte tunda ega tähele panna. Nõnda kui igatt pMt eflke nagu häbelikult lume glt näeme wälja waatawat, nagu olekfiwad  nad talise lume rõhumise all araks tehtud ja nende uus-elama hakkamise lootus just kui neilt ära riisutud; niisammüti on ka lugu orja ahelas seisnud inimese maimuga. Tali, mis oma surma unega küll kõikidelt taimedelt ja käswudelt slu mõtte tükiks ajaks riisunud on, piab siiski elu saatja päikese eest põgenema; tema aeg on täis, tema surumise ja litsumise tunnid on luetud.  „Wabaks saagu loodus, lagunegu rohujk lumi!" kuuleme meie iga uue päewaga looduses nagu hüitawat, ja see käsk on täieline ja mõjuw, ta täidetakse silma paistma kiirusega. Häbelikult ja kartlikult lume alt wälja waatajaid mättakesi püiab ta oma õnnistuse, helduse ja armurikaste kiirtega julgustada. Tali põgeneb, wabakS saamad tema alt wiimsedki rohu kõrred ja taime juured. Wiimast korda püiab ta neid meel uputuse surma saata, siis aga kaob tal lootus, wõim lõpeb ja ta elu küinal kustub. Uus elustaw, pehme, mahe tuule õhk puhub õrnalt ja maitselt üle wõi läbi wabaks saanud looduse, nagu oleks tema õnnelise kewade käskjalaks  Kõrgema poolt saadetud. Loodus unetab wiimfed waewad ja täieline kewade ja õnneline õilme aeg walitseb teda oma pehme, ainult elu andja wõimu ja mäega. Kõik see sünnib iga aaSta kalliste, mälestuse rikaste pühade ümber, kes kõikide eesmärgiks, kõikide kasuks selle sammase maakera peal, kus meie praegu oleme, oma elu päewad mööda saatis. Ka tema, kes ainult sellepärast  elaS, et ta inimese suole õnnistust tõi ja tema maimu igawese pimeduse alt wabastas, ka tema pidi selle litsuma wägiwalla alla ja wõimuse kätte, mis tema peale panti, oma pääd painutama —ta suri. Aga tema õnnistuse tooja, tema maimude wangist peasmise juhatus, mis ühes tema kehaga arwati hauuda maetawat,  tõuusiS uueSte üleSse, ta hakas uueste rõhutud maimude seeS leegitsema, ta oli oma surma paakad, mis tale ümber keideti, katki kiskunud ning uuel mäel ja rammul inimeste maimust wabastama hakanud. Kas laseme enestesse ka seda wabaStawat, elu andjat ja headuse  toojat tuult, mis iga aaSta uuel mäel ja uuel lootusel puhub, kaS laseme teda enestesse ka mõjuwalt tungida? Kahju küll, aga siiski piame seda tunnistama, et palju, palju nende pühade ajalugu põrmugi meelde ei tuleta, ega selle külleS seiswat kaunimat eluõpetust sugugi enestesse ei lase mõjuda, sest seda tõendawad sagedad kurjad tööd ja maimu wastalised toimetused. Nagu see kallim, püham õpetus sell ajal mitte unustuse hõlma ei jäämch, maid uuel jõuul elama hakas; niisamma ei saa wiStiste ka mitte kurjad tööd. sarnasel hulgal ilma otsani kestma; nad piawad ja saamad ka ükskord wähenema.  Kui keegi ühedainukesed kewadised suured pühad õigel miistl pühitseb ja nendch tähendust sügawamalt järele mõtleb, siis ei saa tal wisklste Mitte kerge olema kurja teha ja ligimeste õnnetuseks Kui praegused kurja-, tööde tegijad korragi omaeWirge järele mõtleksiwad, tema algust meelde tuletawad ja Mpu otsa oma «aimu silmade ette katsuwah seadida, siiSUaaksiwad nad wiStiste selle peM WWdeS tagasi pöörma. KaS on kellegi kurjategija  lõpeots õnnelik olnnd, wõi on keegi oma wiimseid  elupäiwi, kui ta ennast mitte põhjani parandanud ei ole, rahulikult saanud lõpetada? Ei! Tema südame tundmise seeS, kellel seda meel wähegi on, on alaline mäss. Et sarnast lõppu oma elule keegi ei soowi, on salgamata asi; aga siiski tehakse kurja, siiski Valmistatakse  oma üirikese elu tee peale sarnaseid waewa mägesi ette. Mõtle, mõtle inimene, siis sa elad õigemine! Ainus mõte wõib su meele kergelt käända õigel' teele. Aga tormilt ühte soodu teed sa kurja oma moodu: Siis su elu wiimsed päewad ainult walu, piina näewad. Töisel' tee sa seda enne, mis sa soowid eneselle; ela ikka kurjast lahus, siis su päewad lõp'wad rahus! Kas ei ole siis meil kui inimestel mitte wõimalik, niisamma kui kewade kõik talwe waewad ja koormad looduse pealt minema saadab, et meie ka oma pealt kõik halbtust ja maimu kammitsasse panewaid mõtteid ära peletame? Nii kaua, kui meie selle sõna sidemega siotud oleme, et inimene omast mäest midagi ei suuda, niikaua ei ole ka meil paranemist loota. Käsi küllge, Jumala abiga, omast jõuust! siis wõime paranemist loota. Nagu õnnistaw päikese pale wiimse lume kübeme kaotab ja igale poole maa seest taimed nähtawalle kutsub, niisamma kadugu ka iga inimese juurest maimu wangistus ja kurja himu ning ärkagu parem puid, mis selle „häda oru" meile õitsemaks õnnemaaks muudab. Õnneline, kelle juures need läinud kallid pühad seda toimetada on suutnud, kelle juurest tõeste kurja orjus on kadunud ja headuse püie asemele astunud. Kui kellegil kurjatöö himu peale tuleb, mõtelgu ainukene silma pilgukenegi oma läinud ja tulema elu peale, siis on tema juures tõeste kurjuse lõpp ja headuse alguS. Poliitika ringwaatus. Afganistani asi seisab kui laenetaw meri. Korraga tõuseb kange torm, ajalehed hädaldawad, kardawad,  hõiskawad; Inglise Valitsus kõlistab mõõka, Wenelane, kui kareda Põhjala mees, toimetab wagusi ja ettewaatlikult. Juba mitmed sarnased tormid ja asja kardetawaks ajajad tuuled on tolmu taewa alla lendu keerutades  mööda rutanud, aga sealt sammust hakkab jälle rahu päike poliitika pilwe alt wahel sekka töist silma pidi waatama. Nii oli enne töisel nädalal sõda taieste juba ukse eeS, Inglane andis kõikidele sõa laewadele alati käsku oodates malmis olla. Juba oodati Läänewõi  Baltimere lahti minekut, et siis Inglane oma muist laewu oleks siia saatnud, ning kaubanduse täitsa kinni pannud. Ka Inglise troonipärija prints von WaleS, kes hiljuti Berliinis käis, on sõbraliseS jutus awaldanud,  et Jnglise-Wene segadus Afganistani piiril õige tõsise näo olewat wõtnud ja kergeSte wõimalik olewat, et sõa tuli loitama wõib hakata. Tema arwanud, et koduste ministeeriumide nõrkus Suudani aSjuS Venemaale  osalt julgust olewat annud. Nagu „ Standard" ütleb, olla Gladstone erakamriS peetud kabineti nõuukvgul selle üle aru peetud, et tarwiS Türgi Valitsusega sSpenst teha, kes muidu juhtuwal tüli korral Inglastel palju takistust wöida teha. Wene saadiku peale Konstantinopolis,  hra. Nelidow'i peale ei näita Inglastel ka just mitte head meelt olewat, sest tema läbi pidada Wene ja Türgi wahel sala sõprus olema ja iseäranis weel kardetawaiS Jnglis-Wene tüli asjus. Et nüid Türgi walitsuS hra. Nelidow'i nõuuandmisi näitab kuulda wõtwat, sellepärast olla wististe tarwis, et Inglise walitsuS ka katsuks Türgi wal'tsusega sõprust sobida. Granville kätte jäeti woli, Egiptuse asjus Türgile wjumalikult häid tõotusi avaldada.  Wenemaal on aga ka Aasia rahwaste poolt ennemalt  sõprust kui waenu loota; nii olla mõned sealsed kubernöörid lubanud neile keelmata toiduwara müia ja ka selle wedu weel oma abiga kergitada. Ka „Köln. Ztg." ütleb, et Wenelastel sugugi raske ei ole 50,000 sõamehega Herati wärawate pihta koputada. Wenemaa ei ole ka mitte ettewaatmata olnud, waid tal on Afganistani  piiri peal juba kaunis hulgakene wäge, nii et ta mitte Inglase eest, kui see heaga ei lepi, wäriseda ei pruugi. Inglane on aga kõigil moodul Wenemaad püidnud  hirmutada, nii heaste oma sõalaewade walmisseadmisega,  kui ka tagawara- ja miilitsewäe kokku kutsumisega.  Kõik see ei tähenda aga weel mitte kohe sõda, waid rahulikult wõiwad küllalt weel asjad aruneda. Ka ajalehtede sõa kisa on wiimsel ajal Inglismaal waikinnd, ning Inglismaa ei ole sellega enesel mingit auu teeninud,  et ta enne aegu määratumat mõõga kõlinat kuulutas ja püsside puhastamist ette wõttis. Igatsetagu rahu. Inglise Suudani toimetused on tal, sest et hommiku  pool jälle midagi arwab tulemas olewat, periS wasta meelseks läinud. Arwatakfe, et kõik see suur sõa kisa, mis Gladstone awaldab, ainult sellepärast on, et siis ilma suure häbita sõawäge Suudanist ära wõib tuua, kuS muidugi suurt headuse lootust ei ole. Wiimsel ajal on Kortist sõnumed tulnud, et seal moona wedamisega ja ka sõawäe tervisega õige sant lugu on. Toidu wedamine olla Niilust mööda õige waewaline ja minewat käest puha sandiks, nii et hiljuti hulk toitu maa alla pidi maetama. Õnneks olla aga Körti ümberkaudsed maad Vilja rikkad ja saada sealt weel toitu osta. Kui aga sealsed rahwad seda piaksiwad keelma ja mitte enam ei müi, siis on häda karta. Wedu maisel maal on ka raske, sest Mahdilased  on ette wZtnud, mitte enam periS sõawäega suurt tegemist tehagi, waid suurema jöuuga moona, woorisi Dettimift zcd sVcrsti4: Tartus: J. Tülk Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bürjermufse majas; Tallinnas: Th om as Jakobson'i, Busch' ija Kluge <k Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Naftal; Haapsalus: F. Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner; Pärnus: Mndla" Seltsis ökonom Must ja E. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; NakwereS: J. Kuus'i raamatupood ja A. Heraklides pikauulitial 51. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leichbetsi; WõruS: Vielrofe; WalgaS: Rudolf; Paides: Seidelderg ja C. Aerfeldt; Peeterburgis: K. Leopas, Lskcniü npocn. BO ja N. Mattissen 7 Rasauen. uoera, AouH X» 28/21. WiljandiS: F. Feldt.