Tallinna Sõber M 7. Kolmas aastakäik Tallinnas, IZ. Knünlaknn pääwal !881. Kteüidne aealeh! Eestirahniale «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS', päriate trstkimajaS: aastas S rubla, 40 kpp. pool-aaStas 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: «Ma» S rubla pool-aaStas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk sesse aseme pealt 5 kop. Tellimised wbetakse wasta: Tallinnas: päriate lrültimajas. Ueterõurgis: J. K. Seelandt, v»uusx»as õk 54. Tartus: W. Just. Aernus: K. Kudewiita. Hiakweres: L. Mattly. haides: K. SeidelSerg. Kapsalus: H. K. KollSerg. Kuresaares: M Kange. Amökas: A. Kr. Mudkepp. Maa!: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F- Eichhorn. Elab Nõmme mõisas. kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass A.ce^.) kileliltle natuke peale selle. Õmalt iuaalt: Tallinnast, Aeakiri ..Eesti . ..Eesti Postimehe" uucudud eestseisus. Rahukohtud. -- Geheimeralh v. Fock. Pastor Mickwitz. Nekrutite hulk. ..Linda" auutäht. Merelahest. -- Luinasadlkutc kogust. tulepanijaid  otsitakse. ~Tartu Eesti Seitung" seismas. Laulupidu plaanitud. Peterburgist: Kauple- i inised Hhiinaga. Nihilistid kiuniwõetud. Soome sõeawäest. Tnrkestsni sõea-asjust. Warshawist: Suurest wargusest. Nõdrameeleline kurjategija. Moskwast: Kõlwalu elukord. Wolga maakondadest: Häda. —' Wõeralt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Balkani poolsaarest. Jutu leht: Adratalu lesepõlwes. I Maja-, maa- ja põllupidajatele. Kiriku teadused. Kooli-asjust üleültse. Ja natuke peale selle. Saksakeeli .Tallinna Zeitungis" seifis möödaläinud uädalil järgmine kiri meie-aegseist kooli-asjust. Kui se kiri ka eesotsas mitte iseäranis rahwakoolidest ei räägi, fiiSki näitab se nii tähtjas olema, et seda siin lühendamata üleswõtame. Kiri on nenda: .Sagedast ettetulnud kardetawad tülitegemised koolilaste  kestis sünniwad ühte nooresngu sõbra, kes kui kooliõpetaja  ja kui isa selle asja ligi seisab, järgmisi mõtteid awaldama. mida tema lootuses, et nende awaldamise läbi ü?S hea asi natuke edeudud saaks, mitte üksi omale pidada tohtima ei armand. Loodusest kõige kurja poole hoidaw inimese süda on küll igal aeal üks ja sesama olnud, saea aasta eest kui tänasel pääwal, inimese-son algmisel, kui meie kõrgest kiidetud hariduse-põlwel. Inimese südame mõtlemine ja tahtmine on kuri noorest põlweft saadik. Siiski on igal aealou jäul oma isewiifi nägu ka selles asjaS se ei jää ialgi mõedumata igakordse elukuju peale, kuida kuri inimese südames nähtusile sigib. Se maksab niisamati inimesesugust suures maailmas, kui ükfikuteist rahwaStest. ja ka niisamati igast rahwast üleültse, kui koolilastest iseäranis iga rahwa seaS. Walitsew aeawaim majutab oma isewiifi tähte ka koolilaste tülitsemiste peale. Ja missugune on walitsew maim meie aeal? Se on se, kõigist kõrgemast mõttest tühi, ükfi filmapilgulist himu-täitmist  tagaajaw kehalik mõte za püüdmine (MatekialiSmus). Ja kuida näitab se aeawaim oma nõuu selle üleskaswawa noore sugu peale, mis meie kaswatada on? Se näitab ennast piiramata himude täitmise tagaajamises, näitab ennast püüdmises enne-aegse oma käe peal elu järel, mis juba sagedast kõige kurwemad wilja kannud on. Kuida wanemad ja õpetajad muist üleliialise wabaduse lubamisega, muist nõdra järelandmisega ehk koguni otsekohe himutäitmiSte  aitamistega süüaluseks saamad, kui nemad loodetud rõõmu asemel üksi kurwastust ja südamewalu omaist lastest  ja õppijatest näewad, se on üks küsimine, mis tõsist järelmõtlemist äramaksab. Ehk kuida wõitakse imeks panna, kui lapsed, keda wanemad noorest põlwest saadik ellitafiwad, ja kellele koolipslwel rohkeSte taskuraha andfiwad,  järelküstmata, kuida se tarwitud sai, kui need esiteks ilmaasjata maiust oftsiwad, siis aga kergemeelisel kombel pilkasimad, ja ükskord sellega harjund ka paha ega kurja tee eest ei kohkund, et aga endist elu edasiajada wõiks, ka siis, kui teisel kombel nõuu ei leidnud. Et haridus kurjateu eest ei kaitse, seda näitab mitme kõrge annetega wäljaehitud ja hoolsa koolilapse kurw elukäik, kellest palju loodeti ja kes oma elu, kui nuhtluse-alune wangikojas lõpetaS; sellest peakfiwad kõik need märku wõtma, kes seda enne uskuda et tahtnud. Ehk kuida wõib imeks pauna, kui noored inimesed, kelle kaõwatusel usu peale kinnitud elutõfiduS puudus, kes igal kombel oma himu täitmist otse kui omaks ainsaks elupärimiseks pidafiwad, kui need teisele poole käänawad, kui neile kõik jälgiks läheb ja elutüdimust sigitab, kuida ikka rohkemaks sigiwad iseoma elu wötmised koolilaste keSkiS näitawad? Ja wiimaks, põlgamine ja wastapanemine kõigi jumaliku ja ilmaliku käsu ja ülemate wasta, kuida Nihilistide, Sozialistide  ja Kommunistide wäljanäitamised uuemal aeal tunmstawad ja tulema aea kohta muret figitawad, eks anna need salgamata tunnistust, et kallis wabaduse wara nendele antud, kes iseennast tallitseda ei oska, ühel kombel kurjaSte tarwitud saada wõib, mis auusa elukorra põhja eest kartma paneb? Saaks sellepärast ometigi enne äratuntud,  kui hiljaks jäänud on, et ümberpööramine õigele teele, termilistele põhjustele ka tähtsas kaswatamise asjus tarwis läheb, kui mitte üksikute inimeste auufad elukombed rikutud ia kõik seltsilik elukord wägiwaldsel kombel lõhutud saama ei pea." Ülemal tähendasime, et se kiri mitte eesotsas ega iseäranis  meie maakoolidest ega rahwakoolidest üleültse ei räägi. Weel elab nendes sõnakuulmise waim ja keelab awalikusi tülitegemifi, kuida ka meie maa ülemates koolides  seda waimu palju nähtud ei ole. kellest siin jutt on ja kes ennast teistes koolides, meie laiemal isamaal sagedast  küll ilmutas ja ikka weel aegaealt omast tähte annab. Et aga ka siin sõnakuulmine ja «austamine kooliõpetajate wasta ja teiste seatud ülemate wasta nõrkema ja kaduma hakkab, seda ei wöi ükski salata, kes selge ja osawõtwa silmaga aeawaimu jälgi rahwa seas tähele pani. Waatame meie aga selle peale, missugust waimu meie päiwil nendest Eestirahwa seas kaswatakse, kes ennast õpetajaks ja juhatajaks topiwad, siis ei wõikS meie koguni mitte imeks panna, kui perewanemad seaduslikude kohtuwanemamate  ja õpetajate wasta, pereliiked perewanemate wasta, lapsed wanemate ja kooliõpetajate wasta põlgtusele ja wastapanemisele ärritud ja kihutud saaksiwad. Eestirahwas  elab ühes aegas, kus tuliproowist läbikäima peab. Jääb selles proowis õige elukorra waim, tarwiline sõnakuulmine  rahwa sisse, siis peame meie seda sitked waimu kõrgest «uustama, ja meie tahame seda loota ja tahame seda rahwawaimu auustada, mitte aga neid jõledaid juhatajaid,  keS Eestiwaimu kergel meelel tuleproowi alla saadawad. Maailma korraline elu on sõnakuulmise peale rajatud. Lapsed peawad wanemate, kaswatajate ja koolitajate sõna kuulma, pere peab oma pere- ehk leiwawanemate sõna, pere- ja leiwanemad kohtu- ja koguduse-wanemate sõna ja need jälle liikliikelt oma seadusliku ülemate sõna, kuuni meie Suurest Riigi-Jsast saadik, keS Kuningate-Kuninga käsu all seadust annab, seadust kaitseb ja seadust täidab. Lueme meie aga omad .rahwuslikud" aealehed läbi, mis Eestirahwa juhatajad olla tahawad. Leiame meie küll nendes sõnakest sõnakuulmisest, kohusest wanemaid. ülemaid  ja õpetajaid auustada? Ei! Koguni mitte. Meie leiame ükfi õpetajate ja ülemate ja wanemate teutamist ja halwaks tegemist, kui oleksiwad need lehed üksi õpetajatele, ülematele ja wanematele kirjutud, koguni mitte rahwale! Kus aga auustamine häwitud saab, seal langeb sõnakuulmine  iseenesest, ja langeb ülemate ja õpetajate mõnu rahwa seas; ja kui lapsed oma wanemaid põlgates ülematest  ja õpetajatest rääkima kuulewad ehk sesugufi kirjast luewad, fiiS ei pea nemad ka auuStamist ja sõnakuulmist wanemate wasta omaks kohuseks, waid nöuawad omalt poolelt seda ta liitsemata .wabadust", mis korralist ilmaelu tappidest kangutab. Julgeb kord üks aealeht sõnakuulmisest rääkida, siiS kargawad meeletumad suled selle kallale, nimetawad seda .Saksa" sulaseks, .orjatajaks" j. n. e. ja leiawad meeletumaid  lehti, kes oma paberid selle jõledusega täidawad. Kui kaugele asjad selles juba jõudnud on, sellest olgu se kole lugu näituseks: .Eesti Postimees" kirjutas oma möödaläinud aasta wiimises numris: .Saaremaal on hirmsam kui hirmus lugu sündinud. K. kihelkondaS on hilja aegu üks arwata 20 aastane noor mees oma kasuisa ära tapnud ja kaewu wisanud. Säält leiti surnud wauakene, arwati, ta ise sisse kukkunud ja maeti maha. Ast tuli pea üles, koolja sai fillakohtu käsu pääle hauast wälja wöetud ja läbi waadetud. Poeg oli enne seda paar korda isa tagant raha warastanud ja kui isa teda ähwardanud sellepärast kohtu kätte anda, on ta isale seda saadana tegu teinud. Jumal halastagu selle rahwa pääle, kelle pojad oma kaswatajatele niisugust patta maksawad." Kuuleme, kulda üks rahwawalgustaja selle peale waStab: xWalguõ" on oma Nr. 8 sees üht kirja üleswõtnud, mis seda lehte muidugi kõrgest kiidab, pealegi weel ükfi proow-numre järel, kus ka palju muud sees ei seisnud, kui iseoma kiitust, ja , Tallinna Sõbra" ja ,Eesti Postimeest"  mullisel aastakäigul wägewast teutab, ja järgmise kõrge tarkusega lõpeb: ,Wäga kahetsemise wäärt on, et , Eesti Postimees" , taieste meie rahwa olu wastane on. nagu seda ta minema .aastasest wiimasest numbrist jällegi näha wõib: kuS ta .sellepärast kõige rahwa peale häda hüiab (!), et üks .nurjatu Saaremaal oma isa olla (!) kaewu töukanud! .Kurja tegija saab seaduse teel muidugi oma teenitud .nuhtlust; aga häda selle kogemata (!) sündinud Eestlase .peale, kes ühe kõlwatuma pärast kõiki rahwast teutab! . Suurem süü selle kurja teu pärast langeb sealse kiri.kuisanda  ja mõisa Saksa peale; sest esimese käes oli .kool ja kurjategija kaswatamise kord; mispärast ei tehtud .temast siis head inimest? Teise käes on meelewald .kõrtsi üle; mispärast ei pannud ta kõrtsi kinni, kust .nurjatu elu ja kurjad tend sünniwad? Postimees .kuulutab ju ka, et noormees seda kurja joobnud peaga .olla teinud! " Meeletuwamad jõledust ei ole küll weel trükitud, kui seda, mida Mälgus" siin oma lugejatele, EeStirahwale waimutoidukS ja õpetuseks pakub. MiS se wiimiseS otsaõ muud tähendab, kui aga ikka: Rahwas, tee kurja, fiiS on meil rohkem asja .kirikisandaid" ja .mõisa Saksa" teutada, ja se on .rahwuslik!" Se meeletu kiri, mis .Valgusele" üleswõtmiseks just paras on, se nõretab aga peale oma enese rumaluse ja waimutoorufe, ka weel maledest.  Räägitakse ju sea! teiste malede seas ilma pelgumata,  kui oleks .Eesti Postimees" kuulutand, et .noormees seda kurja joobnud peaga olla teinud." Sellest ei seisa ju seal midagi! Aga mis sellest lugu? Seda .kuulutust" oli nurjatumal kirjasaatjal tarwiS, et süüd .mõisa Saksa" peale lükata sünniks. Sedawiifi meelitab .Walgus" omale lugejaid; sedawiifi õpetab .WalguS" rahwast malele ja kihutab põlgtusele kirikuõpetajate wasta ja meie isamaa teiste rahwasugude ja seisuste wasta. Sedawiifi häwitakse rahwa seas auustust ja sõnakuulmist õpetajate ja ülemate wasta ja kaswatakse seda kardetawad aeawaimu, kellest ülemal jutt oli ja kelle wasta meie ikka wõidelnud oleme. Sedawiifi wõiwad aga üksi Nihilistide  ja Sozialistide eeswedajadZ pesata ja peawarjuta hulguste ees rääkida. Sedawiifi ei tohi ühe auusa, kindla rahwa eeS, Eestirahwa ees rääkida, kelle paremad mehed isa ka perewanemad, wallawanemad, kohtuwanemad ja õpetajad on, kellel õigus on, omale auuStust ja sõnakuulmist  pärida, kuida nemad oma ülemaid ja õpetajaid auustawad ja nende sõna kuulewad. Meie loodame, et Eestlased sesugufi nurjatumaid teutufi enesest kaugele, eemale lükkawad, muidu peaksime meie ka hüüdma: JSsand- Jumal, halasta selle rahwa male, keS sesugufi juhatajaid sallib! Ei oleks suuremad himu, peame aga weel natuke sellest .kenast" laulust kirjutama,mis.Walguse" Nr. 8 seeSseistS, näituseks: