Tallinna Sõber 37. Teine aastakäik. Tallinnas. 12— Mihklikuu pääival IBW. Ultkldkt lttkteht Gestilkhkoale Mkkt ja likvsdts. Tuleb ükskord nädalis walja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas ! rubla. pool-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 1 rubla 40 kop.. pool-aastas 80 kop Kuulutused maksawad iga rea ehk sesse aseme pealt 5 Kop. Tellimised woetakse wasta: HakNunas : Lindsors'i päriate trükimajas. Retcrburgis: J. K. Seclaudt, 54. Harjus: W. Just. H>ernns: K. Kudewiita. Aakweres: L. Wattly. haides: A. Seidelöerg. Kapsalus : H. A. Ksllõcrg. Kuresaares: W. Lauge. Amölas : A. Ar. Raudkepp. Waal: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilfi jaama kaudu. (Ass - L.eer>.) r°den . - Uued telegramm. /aAd' - Õmn us - lnetus, Akademiker Wiedemann. - Mitaust - Tulekahju. - Moskwast: Leitud ?urluM -TomT Siberi Uniwerfität. - Ruusast: Hundid. - Wõeralt maalt: Saksamaalt. - Austria-Ungrumaalt. - Prantsusmaalt. - Zugl.smaalt. - Spaama maalt. Balkaui poolsaarest. Priitahtlikud paastujad. - Kiriku teadused. Saksastamine ja "talu-haridus". V. Üleüldiste, ilma ligema seletamiseta sõnadega tähendustega ja kaebtustega kõnet kaunistada, kuuljate torma kõtistada ja enesele sellega ees- ja ,rahwamehe" nime saata, se wõib suure rahwahulgä ees sagedast kerge olla; aga kaebtuste põhjustamine ei ole igatahes nii kerge, ja awalikult Väljasaadetud sõnade ärawastamine on sagedast weel raskem. Mis on se jkardetaw  „ saksastamine", kes nõuab seda, kuida nöuutakse seda ja kelle kasuks nõ uu takse seda? MiS on need millest Eesti Postimees" kirjutab ja nii suure käredusega kirjutab,  et ennast omast könetujust kõwera tee peale eksitada laseb? Selles juhtkirjas, millest  siin räägime, selles pannakse kujustud Vastastele  sõnu suhu, mida küll ükski mõeduw mees selles ihualastises paljuses wäljarääkind ei ole; siis aga solgitakse ka weel nende isetehtud sõnade  tähendust. »W o blieben de nn nnsere  conservativen Interessen?" Seda ei ole küll selles tähenduses ükski ütelnud,  kellest kui mõeduwast mehest jutt olla wõiks. Se ei tähenda aga ka mitte: „Kus siis jääkstwad meie wanameelelised erakasud" ehk koguni ~meie püha erakasu." Nenda tülgib paha tahtmine „Conservativ" on: „alles hoidlik",  mitte „wanameelene" ja „3nteresse" on sõnalises tähenduses: „osawõtmine", eesseiswaS lauses on se aga: „tarwitus", koguni ega iialgi mitte „erakasu". Oleks se sõna siis ka ühegiS kõnekäänus ehk ühegis könekäikus tõsisel meelel wäljaräägitud, fiis tähendaks se: „Kuhu jääkstwad  siis meie alleshoidlised tarwitused". Sesuguseid  tarwitufi ei ole aga mitte ükfi meie maa „Sakslastel", waid ka Eestlastel ja nimelt talurahwal, kuida üleültse üks tõsine ja kindel taluseisus ilma alleshoidlise meeleta tundmata  on. Alleshoidlik partei ei taha muud midagi, kui aga igapooliste tarwiste kosutust ja edendust selle põhja peal, mis ja kuida se ennast aealon käikuS seadis, maa ja rahwa kohaline on ja rahwale armsaks sai. Wäga ilmelik on se näha, meie wöikfime ka naljakas ütelda, kui se afi meile rohkem nalja teeks, wäga ime on se näha, kuida EeSti keele ja Eesti meele eestvõitlejad  nii põlgates Saksa keelest ja Saksa meelest kirjutawad, seal kõrwas aga sedasama Eestikeelt ikka rohkem ja rohkem sõnadega paikawad  ja täiendawad mis Saksakeele järel Eestikeelest  kokkuseatud ehk ümberehitud on. „Eesti Postimees" ise kirjutab: „fisseseadma", „eluküfimused",  „olek", „edenduS", „minewik", ~olewik",  „tulewik" j. n. e. Meil ei ole midagi selle wasta; saab meie keel teise, kaugemale jõudnud keele abil täiendud, siis on se wäga hea; aga andeid tarwitada ja andjaid põlgata ehk koguni teutada, se on midagi, mille wasta palju rääkida wõib. Seisuste suurem hulk tahaks Baltimaal „Saksa meelt ja Saksa keelt peremeheks" jätta, tema aga talupoegi"", Eestlasi ja Lätlasi, ütleb .Eesti Postimees".  Jätame  seda tühja kihutust läbikatsumata, mida siin filmanähtawalt äratada püütakse ja waatame asja enese peale, kuida se on ja kuida se olla wõiks. Et .Saksa meel" üks laenatud sõna on, mille selged, pealegi aga kardetawad tähendust  meie ei tunne ega mõista, seda oleme juba tunnistanud, siin lisame aga weel juure, et meie arwates ka selle sõna sigitajad seda ei tunne, ei mõista ega selle kardetawad olekud seletada ei suuda. Saksa keel on Vallimaa kõrgemates koolides ja ülemates kohtutes walitsema jäänud. Aga wõib se teistwiifi olla? Wõib se juba nüüd teistwiifi olla ja tuleks sellest Eestlastele, meie kitsamale ehk meie laiemale isamaale kasu, kui meie kõrgemates koolides ja ülemates kohtutes  ükski teine keel Valitsejaks ehk kuida „Eesti Postimees" ütleb .peremeheks" saaks? Arwab  .Eesti Postimees" selle aea juba kättejõudnud  olema, kus Eestikeel juba üleüldiseks ja ainsaks kohtu- ja koolikeeleks kölwuline on? —> Paneme käe südame peale ja tunnistame auusa meelega: .Ei ole weel mitte!"  Ülematel  kohtute! on kohtukeeles ülespandud seaduse-raamatnid  tarwis, mis ennast täie teaduse peale toetawad. Neid ei ole aga Eestikeeles, nende ülespanemiseks selles keeles on selle keele kallal ka ikka weel tööd ja ehitust tarwis, mida kõige hookusega küll üks inimesepõlw kordasaata ei suuda. Tahaksime meie juba nüüd kõiki tarwilisi  seadusi Eestikeeles ülespanna, siis wõiks sellest kergest üks keel sigida, mida õiguse tegijad  ega õiguse otsijad ei mõistaks. Teine afi aga weel kui ülema kohtutega, on ülemate koolidega.  Mis abi tuleks sellest Eesti keelele, kui üksi kõrgemates eeskoolideS jEestikeel .peremeheks"  saaks? Se peaks seda siis ka juba Tartu suureskoolis, meie Maa-Uniwersitätis saama.  Kuida wõiks se aga sündida ja missugust üleüldist kasu oleks sellest loota? Kui midagi maa-ilmas on, mis alarahwusline (international) olla tohib, olema peab, siis on se teadus. Üks teaduse-pesapaik, se on Uniwerfität wõib aga üksi selle läbi ja nii kaua vitsewa korra peal seista, kui se ennast suure ja rikka teadusliku kirjanduse peale toetada wõib, kui oma töötegijaid  laiemast maa-ilmast kutsuda ja koguda wõib. Mida ja kui palju on aga selles Eestikeelel  ja Eestikeele ringkonnal pakkuda ja anda? Wõib ikka olla, et meie osawad ja agarad töötegijad  Eeskikeelt kord nii kaugele edendada suudawad, et se suurekooli keeleks kõlwalisekS saab. Selle aeani saab aga weel palju wett Tartust läbi Peipsi järwe, üle Narwa joa woolama,  saab palju . tulewikku minewikukS" jääma.  Kui se aeg aga ka kord jõuaks, mis kasu olekS sellest meie kitsamal isamaal ja meie laiemal  isamaal. Kuida Vallimaa oma segarahwaga  üleültse se fild on, mille peal Jumala nõuu järel Lääne-haridus ja Zda-hariduS oma mitmesuguseid andeid üksteise juure kandwad, nenda on seda iseäranis Tartu Uniwerfität; se olek annab Tartu Uuiwersitätile oma suuremad  ja kõrgemad maa ilma tähtsust.Muudaks ennast meie maa .puutumata" Eestimaaks, fiis sigiks sellest müür Lääne-waimu ja Jda-waimu wahel, kuna se nüüd tee ja sild on; aga ka meie Eestimaa, ehk meie Vallimaa ise jääks üheks erailmaks, ilma tarwilise waimu-fidemeta suure maa-ilmaga ja kantaks pea oma waimuwärskust,  kuida meie seda ükfiseks lõhutud maakondades,  näituseks Wormst saare peal, rohkem ehk wähem aga saarede peal üleültse näeme, kui need mitte oma keele ja elu läbi elawas ühenduses suure maaga ja suure maa rahwaga ei seisa. Ilma osawõtmiseta teiste rahwaste tööst ja edendusest ei jõua üks lahtilõhutud rahwas  ennast teistega iialgi järges pidada. Eesti - rahwas on oma hulga poolest aga weike rahwas  ja jääks omas waimu-elus ja edenduses pea takistuse fisse, kui mitte ikka, kergest ja otsekohe ühe teise, suurema rahwa waimn-tööst wärsked werd sisse ei woolaks. Muudaks ennast  Tartu Uniwerfität Eesti Uniwerfilätiks, siis kuiwakfiwad selsamal silmapilgul need sooned, mis Lääne-waimu tööd selle sisse ja sealt edasi suure Wenemaa fisse weawad, sellest tähtsast asutusest ei jääks muud üle, kui aga üks rahwuslik  mangu-afi, millega mõned eeswedajad teist oma järel meelitaksiwad, künni waimvnälgus teda suretaks. Saksakeel on Valtimaa iseolemise wägewam tugi ja sellest iseolemisest wõtab meie laiem isamaa, wötawad meie Wenesugulised kaasalamad suuremad osa ja saawad sellest suuremad  kasu, kui mõned isewaimulised Wene aealehed  mõistawad ehk omas raywuslikkus ülbuses  tunnistada tahawad. Saksakeele õitsemine meie ligemal isamaal on aga ka Eesti keele ja Eesti waimu, Eestirahwa majapidamise ja koduelu  wägewam edendaja olnud ja on ka nende Eestlaste kohta mõedund, kes Saksakeelest sõna ei mõista. Kes selle keele õitsemist Baltimaal lämmatab, se teeb Vallimaale, Eesti- ja Läti rahwale, suurele Wene riigile ja Wene rahwale  suuremad kahju, kui wastata wõib. Jäägu