Sakala WiliaMS. 2S. ApMtuu päewal Ml. IV. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. WaStutaja' toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Meie teede sillutamisest. Poliitika ringwaatuS.  Omalt maalt. Wiliandiv: „Zeiwng für Stadt und Land". Pärnumaalt: Soowitawd leiwajätk. Tartust: Professor Leo Meyer. Peeterburgist: Keiser Aleksander 11. mälestus; riigiametnikkude  palk; trükiminister; kurjategija Hartmanni kohtukätte nõudmine;  „Golos" ja wanameelsed Wene ajakirjad; Inglise saadik; kurjategijate  kinnijäämine. Soomemaalt: Õndsa Keisri auusämmas. Wöeralt maalt. Inglismaalt: Lord Beaconssieldi surm. Prantsusemaalt:  Sõda. Türgimaalt: Weel Skiio maawärisemisest; Kreeka ja Türgi ttililõpetuse lootus ja Albaania mässamine. Kuulutused. Lisaleht. Kullakene. VIII. Viljapuude- ja aia-pidamisest. 11. Ralja Mart ja Kalja Pärt. Piirikiwi. Meie teede sillutamisest. ' -' näitasime ühes iseäralises juhtkirjas, kuidas meie praegune kombe, teest sillutada, ilma-aegu liig palju töö-jõudu ära raiskab. Sulased lahäwad sagedaste 50, 80 künni 100 werSta, enne Mi sinna tee 'juure saamad/ keda peavad parandama. Seesuguste edasi tagasi ssitude peal kulub talwel 4 kunni 10 ja suwel 10 künni 20 päewa ilmaaegu ära, miS iga walla kohta juba mitu tuhat rubla välja teeb. See raha ja kulu on nagu maha wisatud. Peale selle saadab peremees omad sulased wälja, aga need purjetavad  ehk wiidawad muidu kõrtsides enam aega ära, kui tööd teewad. Sagedaste tulevad nad lõhutud wangerte  ja katkend riistadega koju, ja siiski tuleb paari nädala pärast uus käsk, et tee halwaSte tehtud ja teda sellepärast uueste tarvis teha. Need teede sillutamised raiskavad sellepärast praegu meie maal nii palju aega ja töö-jõudu meie põllumeeste käest ära, et just nende pärast meie põllutöö üleüldse tagurpidi hakkab käima, nimelt Wiliandi maakonnas. Paar näitust saavad seda kõige paremine selgeks tegema. Esmalt tahame näidata, kui palju Holstre Kroonu vallal, kellel 25 versta teed sillutada on (mis osast maantee, osast kirikutee), need 25 versta maksma tulevad. Eesseisvad numrid on aaStast 1878 täitsa vallavalitsuse ja volikogu eeS ülesse võetud, nii et ennema päevi maha on jäänud, kui et neid liig rohkeste üles oleks võetud. Holstre valla 25 verSta parandavad 107 peremeest.  Kruusa vedamiseks ja parandamiseks suwel 1878 on ära kulunud: rbl. kop. Maantee peal 1070 hobuse päeva, teeb 1070 , » 428 jalapäewa, „ 214 Kirikutee peal 656 hobusepäewa, „ 856 „ „ 856 jalapäewa, , 428 Oksade panemine teede ääre talwel 428 päevateed ... . . . . 214 Sildade parandamised ja uued sillad tarwiiafivad  321 hobuse- ja 200 jalapäewa,  teed . . . . . . . 421 PuumeiSter sai palka. . . . . . 50 WerswsammaSte uuendamine ja värvimine 15 Kuüdihobused maantee revitendile . . 25 Küüdihobnsed kirikutee revitendile . . 25 Summa: 3318 Talwel kuluS lume kaevamiseks 13,802 päeva ära, mis raha peale arvatud on: 6901 - Endise summaga kokku: 10,219 50 Sellkombel tuli fiis Holstre vallal tema 25 versta tee pahandamine aastas 1878 umbes 400 rubla verst maksma, ehk talupoegadel oli adramaa pealt teede paran- damise maksu üksi 425 rubla. Aga sellest ei ole weel küll. Kõigest sellest tõöjöuu kulutamisest hoolimata on Holstre vald a. 1878 ükssada rubla trahviraha „halwa teeparandamise eest" pidanud maksma, ning sellesama asja pärast on vallavanem A. R. seitse päewa vangis istunud, wallavöörmündrid P. J. ja H. S. on igaüks 4 päewa vangis iswnud, sillakubjas J. P. kolm päeva ja sillakubjas A. E. seitse päeva. See teeb ühtekokku ühel aastal 25 päeva walla ametnikude  vangis istumist ja 100 rubla trahvi vallale. Meie usume, et need MMid iseenesest räägivad. Seesugust  käredat teede orjust ei õle epne mitte olnud, vaid teda paneme alles viimaste aastate sees tähele. Sellestsamast ajast saadik on ka näituseks Wiliandimaa linaharimiye tagurpidi käima Hakanud, see on liM ei ole mitte enam ära harM atga/ ll»i vanast, ning Wiliandimaa linad on oma kuulsust kautanud.  Nagu meie ütlesime, meie põllutöö järg on teede sillutamiste pärast tagurpidi hakanud minema. Mis aga kõige enam meie talupoegade hinge kinni on hakanud panema, on see lugu, et seda teede orjust iga kihelkonna vöörmüudri herra hea tahtmise järele suurendada võib. Üks näitus tehku seda jälle selgeks. Et Wändra kihelkonna möisade omanikud paari aasta eest tagast ise mltte Wändras ei olnud, sellepärast  sai siis nimelt kirikherra ettepanemise peale Wändra klaasivabriku ürjutaja K., vabriku omaniku sugulane, Wändra kihelkonnas kihelkonna-wöörmündriks valitsetud. Nimetatud vabrikust viib maantee läbi, aga et vabrikus palju edasi tagasi käimist on (vabrikus on peale vabriku ktaast vooride kõrts, pood, aurusaeweSki,  jahuweski, suur veiste kari j. m. ühtepuhku teed tallamas), sellepärast oli vabriku hoov igal sügisel ja kevadel nagu ka vihmasadudel ütlemata porine. Meie uus kihelkonna vöörmüudri herra oli aga näinnd, et töistes vabrikutes uulitsad kivistatud on ja seesugused  hoovid mitte porised ei ole. Wabriku hoovi kiwistamine maksab külNpalju raha, aga mis eest oli siis wabriku kirjutajal kihelkonna vöörmündri amet käes? Mullu suvel andis ta korraga kõige paremal töö-ajal Uue-Wändra vallavanemale käsku (ilma et kihelkonna konvent selle rule otsust oleks teinud), et see vabriku hoovi Uue-Wändra talupoegade peale ära laseks kivistada. WallaWmem ei tohi kihelkonna vöörmündri  herra käsu vastakaima, sest kui ta seda teeb, kirjutab vöörmüudri herra kohe SillakohtuSse ja vallavanem  pannakse mi ja M mitme päewa peale kinni. Peremehed ei tohi jälle vallavanema käsu waSta panna, jg nõnda pidivad fiis Uye-Wändra peremehed, kelle arv peale 150 on, mullu suvel hea töö ajal oma hobuSte ja sulastega wabriku sõitma, eemalt paasa ja kiwa kokku vedama ja wabriku hoovi ära kivistuma. Niisugused käsud neid peab viibimata ruttu täitma. On aga töö juba tehtud, stiS ei aita kaebamine enam ühtegi. Seesuguse teede parandamise seaduse ja teede ülevaatajate  voli pärast on meie weikse põllumeeste olek ka kaunis kõikuv. Rentnikud ja pooleteramehed teewad muidu seesugused orjused ära, aga nüüd ei taheta neid enam kontraktiteSse ülesvõkta, sest keegi ei või jo ette ära teada, kui suur seesugune orjus saab olema. Wsib teda kihelkonna vöörmündri herra hea tahtmise järele kümne rublade kaupa iga peremehele suurendada, siis wsib ta teda ka sadade rublade kaupa suurendada. Meie tark riigiwalitsus saab tõeste abi leidma, kuidas seda asja parandada, mis meie põllutöö head käiku takistab. Nimelt peame seda wäga kahjulikuks nimetama, et kihelkonna wõörmündri herrad igatahes wallawanemaid wangi wõiwad lasta panna. Nii tellis eesnimetatud kihelkonna wöörmünder K. üht wallawanemat  tee peale tähendatud päewakS ette ootama, keda teed ta Äe tahtis waadata. Wallawanem ootas tee peal päew otsa, aga kihelkonna wöörmündrit tulnud. Töisel korral tellis ta seda wallawanemat jälle sinna, mis see ka tegi ja oma kohal mitu tunhi ootaS. Kui aga kihelkomkr wöörmündrit jälle ei tulnud läks- ta vstzamtse järele Kthelronn. wöörmünder oli aga hiljem ommeti tulnud, ja wallawanemat eest ei leidnud, kaebas ta SillakohtuSse, kes wallawanemat „wastapauemise pärast" mitmeks päewaks wangi mõistis. Seesuguse! 100 l lähäwad ka meie walla-aSjadDk päewaga tagurpidi. Keegi auus inimene ei taha enam wallawanema ametit enese peale wõtta. Arwa on wallawanemaid üksikutes kihelkondades, kes mitte teede sillutamiste pärast wangis ei oleksiwad istunud. Meie tunneme waldasi, kus wiimasel walitsemisel kaks kuuni kolm korda auusaid mehi wallawanemateks walitsedi, kes ennast aga ikka kas haiguse tunnistuse ettenäitamisel  ehk muul kombel lahti tegiwad. Pärast tüdinesiwad  suurem jagu walitscjaid ära ja ei tulnudgi enam walitsemisele, kus siis üksikutel meestel korda läks, ennast nimelt wiina abil wallawanemaks teha. Nii on siis tulnud, et mõnes üksikus kohaS kõige suuremad  lake koerad ja ka kelmid wallawanema ametis on. Nii on siis meie praegune tee-sillutamise kombe igapidi meie põllumeestele takistuseks ja meie maa põllutöö  edenemisele kahjuks. Andgu Jumal, et meie tark riigiwalitsus pea selle puudusele mõnusat abi leiaks! Poliitika ringwaatus. Hommikumaa asjad hakkawad aga töisel pool jälle Uzuß minema. Kreeka ia, Türklase wahel ei tule küll ehk sõda lahti, aga Prantslane peab ühe jau Türgi riigiga, see on Tuneesiaga, sõda. Mõned ajalehed arwawad, nagu oleks Inglase ja Prantslase wahel maha tehtud, et Egiptus Inglasele ja Tuneesia Prantslasele saaks. Kuidas Inglasega Egiptuses lugu on, seda meie ei tea, aga Prantslase sõda on Tuneesias lahti. Tuneesia Khrumiiri rahwaS on AlgeeriaS, mis Prantsuse päralt, riisumas käinud. Prantslased saatsiwad  kohe omad söamehed platsi ja weike lahing sündis. Nüüd saadab Prantslane õige suurelt sõawäge Aafrikamaale,  sest wastaliste sõawäe arw on ka ligi 25,000 meest. Seal on siis wäga heaste wõimalik, et Prantslane  terwe Tuneesia maa enese alla wõidab. Selle Prantslaste sõaga on aga esimene sõda Hommikumaa püssirohu salwe sisse lastud. Sakslane ja Itaalia ei näe seda sõda mitte hea meelega. Nimelt on Itaalia õige keemas, sest kui Prantslane Tuneesia maa oma alla wõidab, siis on Itaalia nagu Prantsuse piiride