Seadige mulle need ja need tähed sõnaks, ka need töiseks sõnaks! See läheb. Nüüd seadige need nõnda loodud sõnad lauseks! „Mis on lause?" küsiwad  lapsed. Seletan neile ära, ja nüüd katsuwad nad sõnu kokku seadida. Aga kuidas see läheb? Muidugi  õieti waewaliselt ja wigaselt, sest neil pole ju sõnade muudatuste, mis kokku seadlemiste wundament wõi alusmüür, aimamistki, et nad küll „Declinationen auswendig gelernt haben" ja weel muid grammatika  tõrkusid. Tühi küsimine siis ka muidugi minu poolt: mis kirjamärgi teete selle lause järel, kui teda üleskirjutanud olete? Asjata kõik töised küsimused rääkimise ja kirjutamise esimeste teaduste järele ei tul? wastusid, ei pole wähematki wõerakeele õigerääkimise hakatusegi jõuudu leida. Mis luetud, kirjutatud, wõi peast ülesüeldud saab, läheb kõik masina wiisil, arusaamata kombel, mõtteta! Mis seal siis weel imetleda, kui nõndawiisi koolitatud  lapsed mitte oma wiit meelt ei tea nimetada, mitte ei tea, kas kiwi eluga, wõi eluta loom looduses  on? j. n. e. Mis siin weel imetleda, et „ kadakasaksa" inetu keel ja mõistmata meel siin, kus nii mitmed koolid neid sünnitamas, nii upsakalt õitsemas? Et see keel isegi meie ainsa Eesti „Endla" Seltsi ära wõita julgeb püüda? Mis imetleda, et siinse naisterahwa soost (räägin ikka üksinda Eestlastest) weel nii wähe lugu peetakse? Ja kõige manade meie soo alandamiste Vabrikutele  tahetakse siin weel üks uus „kool" juure asutada,  nende põhjusmõtetega: „kõik teaduste tundmine on naisterühmale muidu kahjuks: teeb tütarlapsi „ninade ülestõstjaks" ja naisi „meeste wasta sõnakuulmataks",  sellepärast õpetagem neid, tütarlapsi, aga meeste sõna kuulma, maja koristama, lappima, nöeluma, köökis toimetama j. n. e., siis on nad tarkust  küllalt saanud, muud tarkust pole neil enam tarwis." (K.-õ. R.) Oh häda, häda meie terme soole, kui igal pool nõnda Eesti tütarlapsi koolitatakse, kui siin alamates koolides; ja kui palju siinseid Eesti wanemaid jõuuawad  aga omi lapsi kõrgemasse tütarlaste kooli panna? Edasi sammumist walguse poole pole siis lootagi!! mu auustatud ameti õed? Lilli Sttvurg. Poliitika ringwaatus. Wenemaal on kroonimist aja ära määramine igal pool otsata rõõmuga wasta wõetud. Selle kohane Zaari manifest on igal pool nagu uut elu ja rõõmsat lootust tulewiku peale sünnitanud. Tähtjas Wene ajaleht „Nowoe Wremä" kirjutab selle kohta: „Kõige kõrgem manifest on kõhklemata kõige parem tunnistus, et ammu igatsetud sisemine rahu jalale on seatud ja tee tasandatud, mille peal meie mõjuwalt ja mureta wõime edasi astuda. Seda ei wõi mitte salata, et minewal aastal ühte lugu tõuswad  sõnumed: kroonimine olla selle ja selle päewa peale ära määratud ja jälle, kroonimine olla edespidise  aja peale jäetud, halwalt mõjusiwad; iseäranes Wäljamaal. Wäga õrn oli seda meie raha kurss tundma. Kuulu sõnumed kroonimist ligenemisest tõstsiwad  sedamaid kurssi, kuna ümberpöörtud jutud kroonimise  wiiroitamisest kurssi alandasiwad. Ehk küll kõik endised sõnumed ilmapõhjata arwamised oliwad, sest et riigi walitsuse poolt selle kohaseid teateid polnud awaldatud, siiski oliwad meeled selles tujus, et kõik mitmet wiisi waleste ära seletati, ja wälja lautati. Ja ometi wõis kõige wähem järele mõtlemine meile Põhjust nimetada, mis kroonimise wiiwitamist soowitawaks  tegi. Praegune walitsew Keisri Majesteet astus ühel ajal troonile, mis nõnda kirju ja rahutu oli, et see tõeste mitte sünnis polnud, kohe kroonimist  päewa peale mõtelda." Minewiku rüppe on langenud need põhjused, mis tänini kroonimise püha wiiwitasiwad. Rõõmsa ja kindla lootusega waatab Wenemaa rahulise tulewiku peale ja walmistab ennast suure päewa wasta, mille pühalik toimetus neid sidemeid,  mis Wene Zaari ja Wenerahwast üheks kohutamata  ühisuseks köidab, weel seda kindlamaks saab kinnitama. » Wäljamaa ajalehed teatawad, et Wene walitsus  oma Wäljamaa saadikutele ühe ringkirja olla saatnud, milles neile lähemalt ära seletatakse, mäherdust  asju minister v. Giers oma reisil rahu alalhoidmiseks  olla korda saatnud. Wenemaa ametlikud ajalehed aga tunnistawad, et sarnast ringkirja mujal olemas pole, kui lärmi armastajate wäljamaa ajalehe  toimetajate luuletuses. Saksamaalt. Sakslased rõõmustawad ennast selle üle, et nende kroonprintsi hõbepulmade wasta walmistamised mitte asjata pole olnud. Webruari kuus saada kõik ette toodud ja ära peetud, mis Januari  kuus leina aja pärast maha pidi jäema. Isegi Hiina neljatsistkümne aastane keiser Guang Su olla kroonprintsi paari hõbepnlmaks oma Hiina pildi kirjas õnne soowi telegrammi saatnud. Sakslased on selle peale uhked, et Taewaliku riigiwalitseja nõnda lahke ja wiisaks on olnud, sest see olla esimene kord, et üks Hiina keiser ühe Eüroopa würstile kirja saadab. Mõned mehed nõnudsiwad, et Saksa riigi riigikohus  Leipzigist ära Berliini saaks asutatud, aga nende tahtmine ei läinud täide. Riigipäew on poole miljoni marka selleks lubanud, et riigikohtu jauks plats saaks ostetud ja maja ehituse plaan walmistatnd.  Seega jäeb Saksa riigi ülemkohus sinna, kuhu teda riigiseadus on asutanud ning tema paigalt kihutajatel  ei jäe muud üle km waikida. Prantsusemaal on ministeerium osalt ameti maha pannud. Duclerck on küll jäenud, aga ministeeriumi  juhatuse Ferrp kätte ära aünud. Uue ministeeriumi  kokkuseadmise olla president Georg Jules Ferry hooleks jätnud, keS aga niisuguse ameti wasta - wõtmise oma kohta wõimata ütleb olewat. Prints Napoleoni üle kuulamine ja protsess on*estteks poolele jäetud, ning kaebtusealune priiks lastud, kes mangi koojast oma korterisse tagasi pööris. Jnglisemaal on praegu üks konwerents koos Donau jõe asju õiendamas, mille presidendiks Lord Granville walitati. Konwerentsil on üksnes neil suur-riikide saadikutel heale õigus, kes Berliini lepingu alla kirjutasiwad, kuna Londoni kutsutud Donau-kommissioni  liikmed üksnes kui nõuuandjad liikmed tegewad  saawad olema. Donau jõe laewa sõit on kõigile riikidele, kelle pured jõeni ulatawad, wäga tähtjas, sellepärast .ei wõi seda õigust ja selle üle walwawamift mitte ühe üksiku riigi hooleks jätta. Tänini oli Donau jõe alumine osa ühe nõnda nimetatud Donaukommissioni  juhatuse ja walitsuse all, ning praegu koosolew konwerents peab selle üle nõuu pidama, kuda selle kommissioni wõimust ja woli laiendata. „Kanaali-tunneli-selts" tahab uue jõuuga oma plaani täide saatmiseks töösse hakata. Oma wiimasel koosolekul wõttis selts otsuseks, asja parlamendile kinnitamiseks ette panna. Koosoleku juhataja Lord Richard Grosvenor andis tunneli plaani üle seletust ning tõendas, et see aeg enam kaugel ei olewat, kus kõik need, les praegu selle wasta seisawad, et Prantsuse  ja Jnglisemaa merealuse teega saaksiwad ühendatud, ära saawad tundma, et see mõlemile riikidele mitte kahjuks, waid igapidi kasuks saab olema. Ettewõte, mere Põhja alt mitme wersta pitkust teed läbi unritseda,  näitab mõnele küll wõimata olewat, aga Inglased  on ennegi asju korda saatnud, mis keegi wõimalikuks  ei arwannd, ning sellepärast on wäga wõimalik,  et nad ka selles ette wõttes kord kahklejate üle saawad naerda wõima. Austriamaalt. Siin on nõuu käsil sõjawäge, nimelt maawäge tähtsal mõednl suurendata. Tänini oli Austria maawägi kaunis weike, peab aga uue seaduse järele, mis kinnitamiseks ettte pantud, edespidi  kõige wähemalt 138,000 meest suur olema. Et see wäe suurendamine palju kulu tarwitab ja ka mitme muu asja, nagu tenistuse aja j. n. e. poolest praeguse seaduse muudatusi nõuuab, sellepärast on juba ette ära näha, et tema wastawõtmise ja kinnitamise  üle käredad waidlused saawad tulema. Egiptusest on Lord Dufferin, kes mõne aja eest tagasi stnna läks, et Egiptuse elu ja olu kohal ja paigal tundma õppida, oma arwamist Egiptuse asjade kobta Inglise walitsusele ühe kirja läbi teada annud. Lord Dufferin arwab, et Egiptuse asjade parandamiseks üksnes kaks teed labti olla. Egiptusemaa  pidada kas täitsa Inglise walitsuse alla pantama ehk kui mitte, siis tuleks Egiptuses iseriik ja walitsus asutada, mida senikaua kõige wälimiste iilide kawaluse  ja wigurite ning sisemise nõrkuse eest tuleks kaitsta, kuna Egiptusemaa sinna maale on kosunud, et ta oma enese jala peal töiste riikide seas wõikS seista, ning iga muu riigi ülemwalitsuse alt waba olla. Aga Jnglisemaal arwatakse praegu, et konstitutsia  walitsus Egiptuses wõimata asi olla, mis ilma Inglise abita mõne kuuga saaks minema. Põhjapool AfgaaniStanis on üleüldine mässamine  Kaani walitsuse wasta lahti läinud, mis Amu Darja kallastelt kuni Beludshistani piirene ulatab. Abdurrhamam seadsiwad Inglased omal ajal walitsema, ning on ta ka tänini nende kaitse-alune. Mässajate peamees on Maimene maakonna  walitseja Ibrahim Kahn, kellel nõuu on, Põhja-Afgaanistani Abdurrhami walitsuse alt lahtl kiskuda ja seal iseennast walitsejaks laSta wälja hüüda. Pärsia shah laseb Afgaanistani piirele rohkeste wäge koguda, et mässamine mitte ülepiire ka tema riiki laiali ei laguneks. Omalt maalt. Viljandist. «Zeitung für Stadt u. Land" püüab sedasama laimu, mis ta kord Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi kardetawaks tegemiseks wälja lautada katsus, ka WalgaS asutatawa põllumeeste seltsi kohta teha. Meie oleme sarnaste laimu kunsttükkidega  juba nõnda harjunud, et neid enam sugugi imeks ei pane. Nõndasama leiame meie „Ztg. f. St. u. L." poolt tema kohta selle wäga õige olewat, et ta asutatawa Eesti Põllumeeste seltsi asemele mõnda tööliste seltsi wõi kedramise wabrikut Walka soowib. Midagi peab ju ikka tehtud saama, et üks uus Eesti selts jälle juure ei asuks. Viljandimaalt. 25. Januari õhtu tunginud margad Uue-Suislepa wallas ühe rikka puumeistri aita, mille ukse nad muukrauaga lahti oliwad wõtnud.  Peremees tulnud õhtu hilja kõrtsi juurest, näinud oma aida ukse lahti seiswat, ning läinud waatama, kes seal oleks. Aida ukse kõrwal seisnud püss seina najal. Warsi karanud üks wõeras mees aidast wälja, tõmmanud püssipära pihku, surunud raua otsa wasta peremehe rinda ning lasknud pistongi  lõhki. Õnneks ei läinud püss mitte lahti. Nüüd heitles aidaperemees sülitse wargaga, aga et esimene pisut wiinastanud oli, sai waras temast üle ning peasnud pakku. Püss mis maha jäi, on weel praegu aida omaniku käes, aga margast pole tänini jälgigi leitud. Pillistwere kihelkonnast kirjutatakse: „Siin on praegu sarlahi ehk nagu rahwas nimetab punase haigus laialt möllamas. Mitmed külad ja koolid on see haigus läbi käinud ja mitmed silmad nutma ja isad emad leinama jätnud. Kõu wallas on haigus kõige rohkem lapsi ja noori inimesi mulda saatnud. See on hirmus haigus; ta paistetab ja matab kurgu kinni, nõnda et inimene ära peab lamatama.  Haiguse kergituseks ei mõista inimesed ka midagi  teha, sest mitmed ei tea sedagi, et haiget külma ja tuule eest peab hoitama. Pitka põdemise aega see haigus ei anna; ta ajab esiteks pea walutama, teeb kaela haigeks, matab kurgu kinni, ning enamiste kolmandamal ehk neljandamal päewal on surm käes. Kes kauem elusse jäeb, see saab enamiste pitkamööda terweks. Mõne aasta eest, kui see haigus jälle mitmel  pool möllamas oli, õpetas Sakala, kuda haigetega  peab ümber käidama, aga see on wist suuremal hulgal juba ära ununud. Kreutzwaldi kodutohter annab küll selle kohta õpetust ja juhatust, aga paljuks  neid inimesi on, kes omale selle tululiku raamatu  on muretsenud ja tarwitanud." Enne jõulupühi pidas K. baron oma metsas  ümberkaudsete mõisnikudega põdra jahti. Peale metsawahtide ei tohtinud keegi taluvoeg püssiga jahist osa wõtta, kuna neid ajamise peale küllalt tarwitati. Kahest meie kaupmehest lubati ühele jahist osa wõtta töist mitte (üks neist oli Eestlane, töine muulane). Jaht läks muidu korda; kaks põtra pidiwad oma elu küttide kuulide all kantama. Üks neist, oli suur pull ja töine noor mullikas. Karksi kihelkonnast kirjutatakse meile: Siit poolt ei ole praegu midagi head kirjutada, aga kurbe asju küllalt. Juba minewane aasta ei annud Karksi kihelkonnal kuigi head lõikust, sest kange palaw kõrwetas kõik tõuwilja ja linad ära, pealegi ei taha kaupmehed neistsamast linadest, mis weel järele on jäänud, kuigi palju raha anda. Praegu on rahwas raha puuduse pärast üsna hädas. Polli wallas on 57 päriskoha omaniku, ehk õigem ütelda ostjad, sest ega need kohad tMde omad weel ei ole. Mõisa omaniku von StryN ülesandmist mööda olla neil alles 27,000 rubla terminist järele jäänud mõisa wõlga maksta. Karksi walla talud on hiljem müütud ja ei ole neil weel niipalju terminisid  mööda läinud, aga ometi on neil ju ka umbes paari kümne tuhande ümber. terminist järele jäänud mõisa wõtga maksta. Pärnumaalt. Uus selts. Pärnu linna en uus selts asunud. Seltsi nimi on: ..Pärnu kurttummade  koolitamise selts." Seltsi põhjuSkirjad