puutuwad nõuud ära peetud ja otsuseks tehtud, midaS tarwilik avalikult nimetada ei ole. „Felliner Anzeiger" kirjutab, et Pärnu maakonna  IV. kihelkonna kohtunikuks G. von Helmersen Lehowast  konvendi poolest valitud on. Niudne kihelkonna kohtunik A. von Wahl Sürgaverest on ennast sellest ammetist lahti võtnud. WLljaM maakonnast. M. Schoeler'ile on luba antud Tarvastusse üht uut apteeki asutada. 8. vasta 9. Septembri öösel on Pitkastlla postijaam  ja kõrts ära põlenud ja arvatakse, et tulekahju ettevaatamatust olekust on juhtunud. Hoia ise, siis hoiab Jumal ka. Tarvastu kihelkonnast kirjutatakse meile: „Pitkanäpumehi  on meil enam, kui neid vanema inimeste mälestuse  järele siin kunagi enne on olnud. Sest hirmul ongi vaesed ühekabjalised niisuguses wäristuseS, et sagedaste pimedal ööl, kui keegi tööst väsinud wiiemeeleline neile aasale seltsiliseks ei suuda minna, õhtul uut usku heidavad,  ning ilma mingisuguse nurinata koguni rahulikul meelel kinnikeeratud uste taga, kui kõige suuremad kurjategijad  piavad kurtma, kuna nad muidu priis õhus ümber wõiksivad karjataba, ning oma keha kosutada. Palju varguse ning mitme kindla Põhjuse peale toetades, võib tõendada, et siin päris wargate seltskond on. Mõned neist on Walgas kinnivõetud ja töiste peale, kes metsades ning kuulu järele ka siin ja seal oma vääriliste juures enyaft ülespeawad, on kohtu poolt kõva käsk antud neid kinni võtta, mis aga siit saadik veel mitte ei ole sündinud, siiS läheb varastamine takistamata edasi. Lugija võib ise mõtelda, kui kuuleb, et siin kihelkonnas K. vallas juba iga viie talu peal üks hobune on varastatud, et asi seepärast hobuste omanikudele hirmutav on. Seepärast  otsitagu sarnast abi, kus teda saadaval on, ning ärgu tehku seda mitte paljalt mõned üksikud inimesed ja vähemad koustused, vaid terved kihelkonnad ja maakonnad ühendatud nõuul ja ühel meelel! k. Rukiuss, see weikene mullakodanik ja päris põlluwaenlane,  teeb see aasta talwewilja orasele wäga palja kahju. Niiskuse suure puuduse parast wiletsat orast rikub ta nii suurel mõedul, et palju ümber piab külitama. Mõned põllumehed on omad rukkid 1. Septembrini lülimata  pidanud, töised on seemet tärpentini õliga niisutanud, saab näha kaS mõni selle elukale wastapanemise katse aitab, wõi on ta ärawõitmata. L. Pärnu maakonnast. Saarde kirikus on inetu temp ara tehtud ja nimelt on üks üleannetu inimene öösel kirikusse tunginud ja seal altari pilti katki lõikunud. Kohaline õpetaja kirjutab sellest asjast „Riia zeitungile" ja awaldab selles kirjas, et tema arwamise järele selle kelmi tembu tegija keegi muu ei ole, kui üks poiss, keda tema ise ka weel luetanud on. Õpetaja arwab, et see kuritemp kuidagi persönlikust Vihast tema juubeli-pidust saadik tekkinud. Tartust. Tartu näitus 25., 26. ja 27. Augustil  1884. (Järg.) Käsitööde eest said kiitusekirjad: Sophie Sass niidi eest ja Marie Köön halli willase lõnga eest, 2. auuhinnaks. 2. Linaste kudumiste eest: 1. auuhinnaks prongs rahad: Minna Wirop, preili E. Saar ja A. Nurk Laewalt. 3. Poolwillaste riiete eest said kiituse kirjad 2. auuhinnaks:  Minna Kallas, Mari Wint, Liisa Niggol ja Aline Joonas. 4. Täis-willaste tööde eest: 1. auuhinnaks prongs auuraha: Anna Linno, Anna Saar, Kadri Kallas ja 2. auuhinnaks kiituse kirjad L. Willmann ja Anna Hofmeister  Kuuramaalt. 5. Kunstlikude tööde eest sai 1. auuhinna prongs raha Tallinna tehnika-kool oma naeöte-rahwaste käsitööde eest ja proua von Rautenfeldt. Naesterahwa käsitööde auuhinna mõistjad oliwad proua von Samson Kurristast, kirikhärra emand Behse Helmest ja tohtri proua Tammann. Tartu näitusel on 516 kolmepäewa piletit, 7966 päewade piletit müidud ja olnud sissetulek 1466 rubla arwata. Seal on enam rublalist piletid ära müidud, kui meil WiljandiS, muidu ei ole aga rahwa osawõtmine waatamisel suurem olnud. Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi näitust Rõngus käis üks riigimaade ministeeriumi ammetnik Vaatamas ja on ka Tartu näitusel üks sarnane ammetnik olnud, millest näeme, et walitsus ka oma silmaga meie edenemise katseid ära näha soowib. WõrU 100-aastasest juubeli-piduft kirjutatakse meile järelseiswad riad, milledelle meie ruumi anname ehk nad küll natukene hillja tulewad: „Wõru linn, mis 178ä- aastal Katharina li. käsu peale sai asutatud, seisab Sige kena koha peal. Lõuna pool kohiseb Tombla järw ja lööb laksudes omi laeneid kaldale, kus ilus kase metsa salk seisab, kelle wiluS linnalised  omale meele lahutust leiawad. Nimetatud kaasik on kruusa teede ja istetega ilusaste kaunistatud. Linnast laane pool woolab püha Woo ehk Wöhandu jõgi, Wagula järwest läbi ujudes keerutades nagu hõbe lint linnast mööda, ikka edasi mööda Kirapea lossi waremeid. Püha jõe waikne kohin jutustab küll mõndagi möödaläinud ajast, kellest taieste arusaada wõimata on. Põhja poolt piirab linna weike Koreli jõgi, kes Woo jõkke, nagu ema rüppe hingama läheb. Nagu ajalehed juba ennemalt kuulutastwad, pühitses Wõru linn 19. ja 29. Lõikuse-kuu päewal, oma 199 aasta kestuse püha. 18. Lõikuse-kuu päewal peeti Jumala teenistus surnuaia  peal. 19. Lõikuse-kuu p. algas täieline pidu. Hommiku kellu 8 aegu mängiti kiriku tornist paar waimuliku  laulu, peate selle algas Jumala teenistus Saksa keeli. Wene-Oigeusu kiriku waimulikudest peeti kirikus ja pärast turu peal Jumala teenistus, mõlematest wõtis Liiwimaa kuberneri härra osa, kes pidule oli tulnud. Peale Jumala teenistust jagati siinse kroonu wäele suhu- Pistet. Jumala teenistusest sõitis kuberneri härra sillakohtuniku  barun Maydelli saatusel barun Nolken'i maja, kus kõrge härra korterit wõtis. Rongi käiki tegiwad koolilapsed ja Wõru linna tuletõrjujate selts. Kellu 1 aegu läks rong esite maja ette, kus kuberneri härra aset wõttis; seal lasti kõrget härrat elada, mille peale kuberneri  härra lühikeses Wene keeli kõnes tänas ja oma rahulolemist  tunnistas. Sealt läks rong edasi linna nõuumaja  ette, kus kuus walgeiS riidis naisterahwast lipuga rongi wastu wõtsiwad. Lauldi kolm korda palwe laulu „Jumal Keisrit kaitse Sa!" Wene keeli; mille peale pilwini kõlaw hurraa hüiti. Rongi käigift wõtis kuberneri  härra osa. Ohtu oli Tambla järwe ääres kaasikus tuhanded ilutuled põlemas ja lõbustas rahwast muusikamäng.  29. Lõikuse-kuu P. pidas Urwaste kihl. õp. Stein Eesti keele jutluse kirikus. Rahwale jagati turu peal õlut, lasti libedaks tehtud posti mööda üles ronida, palgaks sai otsajõuudja asja, mis üles oli pantud. Ka lasti inimesi kottis karata. Neli ehk wiis inimest pannakse iga üks ise kotti, köidetakse kotti suu õlade pealt kinni, siis, lass aga käia, ühe 19 kopikulise aSja pärast, kui seal ka oma ihu liikmedele kahju saab. Nimetatud tüki toimetamise ajal oli turu platS tolmu pilwega kaetud, nii et inimesi tahtis oma alla matta. Kähri pasunakoor  mängis ka turu peal. Ka Wõru Kandle SeltS, ei pidanud käsa oma linna saja-aasta kestuse pidu ajal rüppes. 19. Lõikuse-kuu p. oli lillepidu tantsuga, kellest ka kuberneri härra osa wõttis. Neiu L. P. wõttis kõrget härrat Seltsimajas Eesti riides waSta ja andis temale ühe lillepuketi. Kuberneri härra waatas tantsu pealt. Lauldes lasti kubernei härrat elada, mida see südamliku tänuga wastu wõttis. 29. Lõikuse-kuu p. mängiti Kandle Seltsi poolt näitemäng „Kadri", mis ilusaste etentud sai. Pidulist lõbustas Nawi sega- ja neiude-koor. Lõpeks etendas nimetatud koori juhataja härra J. M. kentsakad laulud: Tohter pashol won Juku ja Wana poisi nurjaläinud  kosja lugu. Kõik kolm wõeti kiitusega wastu, iseäranis wiimase laulu lõpetusel ei tahtnud kätte plaksutamine  lõppeda." —tt —. WõlUMs peetud 17. Juulil maakonna koolmeistrite konwerentst, kellest 80 koolmeistert ja wõerast osa wõtnud. Nõuupidamisel ja arutamise all on, nagu „Balss'ist" näeme, mitmed kooli ja kaswatusteaduslised asjad olnud. Wana-Schwaneburgift (Wõnnu kreisist) toob Läti ajaleht „Balss" hirmutama sõnume, midas ka „Rishki Westn." 195. nõnda jutustab: Wana-Schmaneburgis on 3 peremeest lühikese aja sees oma elule poomise läbi otsa walmistanud. Esimene peremees T. on maeseks jäenud,  ei jõudnud sellepärast oma renti ära maksa ja otsis sellepärast eneselle surma; töine, üks mana ja auustatud kohtumeeS nimega S., saanud käsku walla peremeeste käest wõlgnemat renti sisse riisuda, on aga õigemaks arwanud  oma wendi rahule jätta, kirjutanud süsega oma testamendi  laua peale: „Ma ei wõi oma mendadcle nõnda rasket asja peale panna," siis läinud ta ise rehte ja poonud ennast sinna ära. Kolmas peremees käinud nurmel  ja waatanud seal sügama järelmõtlemisega oma halwaSte  kasunud põldusid, hüidnud kodu tulles: „Lapsed, mina olen juba 200 rbl. wõlga teinud, rendimaksmise tärmin on jällegi ukse ees ja niisama heaste kui käeS, kuidas piame meie läbi saama!" Seepeale läinud ka see lauda peale ja poonud ennast sinna ära. Peale seda kirjutab nimetatud Wene leht, et põllupidajate elu seal pool sellest ajast saadik, kus linad enam hinnas ei ole ega ka enam ei kasmagi, maga kitsaks minna, seft ka wilja ei saa müia. Peale selle olewat ka rendid kõrgendatud,  enne maksetud 6—7 rbl. taalrist, aga nüid juba 10—15 rubla renti ja ommeti ei ole põllust sagedaste midagi saada. Erlaa kihelk. on ööse 23. ja 24. Juuli mahel 7 hobust ära warastatud. Hobuse wargate läbi olemat seal kaks talu ilma hobusteta jäcnud. Suimilja põllud näita- Mat kurba, lootuseta palet. Waene lugu! Riiast. Liiwimaa ja Kuuramaa rewideerija seNatori  Manassein'i ammetnikutest on üks korjamisega raha kogunud ja selle eest hea hulga kasulikka Lätikeeli raamatuid  ostnud, mis köolinõuukogu otsust mööda Griiwa-Semgallen'i  Greeka-Oigeusu kooli raamatukoguks on antud. Wäga auu ja kiiduwäärt tegu sellest kõrgest ammetnikust, mis oma jagu kasu rahwale saab tooma. Katsugu iga rahwaliige selle kõrge ammetniku eesmärgi järele teha ja oma rahwa aSja igat wiifi edendada, kuida see aga iial wõimalik on. „Balss'i" 32 räägib ükS Jaan Kalnin meie maa elanikude wälja-, nimelt Wenemaale rändamisest ja annab selle wasta järgmist nõuu: Meie weikepõllumeeStel olla tarwis wäljamaa põllumeeste wiisi järele, põllutöö masinaid muretseda, mille läbi põllutöö kergemine ja wähema inimestega ära tehtud wõida saada, ja seega põllumehel ka wõimalik olla, oma produktisid odawamalt äramüia. Aga kui masinad põllutöö tegewusele tulewad, siis jäewad ju hulk inimesi ilma tööta, ja mis piawad need tegema hakkama? Nagu teada, saame suurema ja tähtsama jau käsitöödest, nagu: mitmesugused masinad, suur hulk riiet, kalewid, bukstined, õle kübaraid, raud riistu jne. wäljamaalt, kuhu weel sagedaste enda materjali  saadame. Muidugi lähewad määratumad summad meie rahast see eest wäljamaale. Aga miks aitame oma waesusega jõukamaid wõeraid maid ülespidada? Meil olla tarwis käsitööd edendada, nii et enam wäljamaalt tarwis ei ole nii palju käsitöösid tuua. Olla tarwis ühendatud jõuul Võimalikult suuremaid põllutöö masinaid (nagu rehepeksmise,/niitmise jne.) muretseda ja ühendud jõuul ka käsitööd edendada. Meie kubermangudes ei olla liiga palju elanikusid; olla maid, kuS Üpenik. peal palju rohkem inimesi elawad, kui meil, ja nad olla jõuukad. Muu maades olla määratu hulk masinaid töös, õitseda käsitöö; muu maades pinda rikkad ja waesed ühendatud jõuul oma eesmärki kätte saada, püida looduse wägesid teenima panna ja oma elujärge ühendada. Siin ei olla aga mitte lugu nõnda. Meie toitwat wõeraid maid ja waatawad pealt, kui meie suguwennad sagedaste kauge, tühja maadesse rändawad, kuS neid aga mitte rõemu päewad ei ootawat. Ka ei näitawat meie seega tähelepanemist, ei osawust, ei meeleterawust ega mehisust. Wäljarändamine ei toowat Läti rahwalle mingisugust auu. Meie saame ka edeSpidi selle asja kohta oma mõtteid awaldama. Siin tunnistame aga, et hra Jaan Kalnin'el meie asja ja oleku kohta õigust on. Tallinnast. Balti kubermangude wangide ülewaataja Galkin-Wrasski on sinna jõuudnud, Tallinna wangikodast ülewaatama. Peeterburgist. Wannutatud meeste kohtute muutmiste  pärast on kohtu minister kohaliste jauskonna prokoröride  käest järele küsida lasknud: 1) KaS kõlbawad sellel aastal nimetatud wannutatud mehed enam oma ammetitesse, kui endised kohtunikud? 2) Kui palju protsenti  minewase aasta kõrwal on neid wannutatud kohtunikka,  kes kutsumiste peale kohtu istumistele ei ole tulnud? 3) Kui palju wannutatud kohtunikka oliwad eksi wiikl nende nimelehtedesse üles wõetud? 4) Kui palju süist priiks mõistwaid otsust on antud? 5) Kui sagedaste on wannutatud mehed asjalugu kergendawaid põhjusi üleS annud? Neid küsimisi kästakse künni 15. Märtsini ära kosta, nõnda et Wene riigil juba tulewa aasta wannutatud meeste kohtute seadlust parandada tarwis tuntakse, kuna meie neid ikka alles weel asjata ootame. Wene ajaleht „Minuta" kirjutab, et walitsuse ringides nõuu käsil olewat, uut seadust kokku seadida, mille läbi edespidi ka telegrammist posti teel saata wõiks. Peale piaks aga siis kirjutatama: „telegramm" ja nõnda palju marke juure lisatama, kui palju telegramm maksab. See oleks mitmes wiisil kergitaw seadlus ja asjalugu parandamine, midas aga ainult rõemuga pea oodata wõime. Nagu „Ztg. für Stadt und Land" kuulda ütleb saanud olewat, on praegune Harkowi, endine Liiwi kuberner baron Uekskütl ministri abiliseks nimetatud. Wene wäeteenistuseS on neid sõa-ülemaid rohkeSte, keS praegu tegewaS sõawäe-teenistuses ei seisa, aga siiski sõa-ülemate auunimesid kannawad. Sõdade ajal on sarnasid liht-ülemaid küllalt olnud, kes wäesalgadeS oma nimewäärilist  kohta nõudsiwad ja seeläbi oma wäe-tundmise puudusega enam kahju, kui kasu on sünnitanud. Keiserlik ukaaS on nüid selle asjale ilusa otsa teinud ja käseb kõiki wäe-teenistusest eemal olejaid, aga weel kölblika sõaülemaid pileti peale tagawara waesse laSta ja arwata, töist aga kroonu-teenistusest üsna priiks jätta. Need sõaülemate nime osalised aga, keS sugugi wäemehed ei ole olnud, need piawad endid wäe-ülemate ammetitest 6 kuu aja sees lahti paluma. Warshawis ei ole enam mõni aeg sarnast liikumist ja elawat elu olnud, kui nüid künna Wene Zaar ja Poola kuningas oma saatjatega seal ja sealt läbi käis. Igal pool wõeti Keiserlikku Majesteeta suure waimuS- ZH 38. S a k a l a. 1884