"»« ka kerge, aga tüli solgutada ja tuld kustutada, see ei 'nittr kr«ge! - Kui meie maal tüli tõuseb, ulg ei s'te srll-ka ttiilkr loodiiõlikklr aSm. sest «««oie ui aa el»võl«v "il rdr««siu.vS ja mci? maa waimuizariduS ou cdenenias. F Ült »v id üksi aga scttcsi tulla, rl satnvolilika «uehed ineie maa«»htt'atc aõju koguni teisiti cttc k««juSta»oad, kui asjad lõfftlc ou 'Füti umbest walcdcjl, millega «ahwa «õoniuft uicctl uukrakS kuä««a»aksc Tülidest on aga need tutcd tottvttud. niis mõk«c auusa kodumaa poja katuse ja «ua«a tuhaks pisictajiwad. Kadugu «uatr, siis ka,»«vad tülid. Soikugu lülid, siiS kuStuivad tulcd. Omalt maalt. T allinna st. ,sttiStirahwa Pühapääwa Lehe" Nr t t serv seisab see kõne. mida nsnklndel ja waimurtkaS Wiljaud! ki«iktt. peta>a. Pavtor A. Doll Wiljandt Põlluttieevts  Seltsi maja pühitsemiseks pidanud. «-» Kahju, n äga kah>n, el meik seda kõnel sõnasõnalt oma lehe stsse «nahutada ei Mõi. lutluie alnselv oli pand,id Õnnistegija tähenduse sõna, Matlkttsf KiuaugeliumiS 7, 21—27: , Igaüks, kes neid mi nn sõnn kuuleb ja teeb nende järele, trda penn mina ühe mõistliku mehe sarnatseks, kes ou«a ko>a kalju peale on ehitanud. Hg raske sadu tuli inaha. ja moolaS west kuli ja luuled pnhilsiwad ja kätfinmd  selle koja peale, ja lema ei langennd mitte; sest tema alnS oli kalju peale pandud. -- Ja igaüks, kes neidstnniseid  minn sõnn kuuleb, ja nende järele et tee, teda peab jõleda mehe sarnasteks peetama, keS oma koja ltiwa peale peale ehitanud, ja raSke sadu tuli Müha, ja woolaS «vest tuli ,a luuled pnhnsiwad. ja lsiwad waSta seda koda, ja tema langev maha ja lema langemine oli suur. 6 Aamen. Kõneleja patud omav jutluses Humala kaitsemist selle maja peale ,a kõige EeSli ja meie kodumaa auusa asutuste  ja ühenduse peale, mis meie vätmil nii mitmel näul ilmnwad. Kuida juba tähendasime, meil et ole ruumi, seda kõnel liin uleS mõtla. ,NtStirahwa Pühapääwa Leht" on j,', tänu Jumalale! igav palkas saada. Lugege seda kõttki seal. See maksad lageda. Aga selle kõne mõni sõna on nagu tuline ora nende meelile südamesse torkannd, kest meie kodumaa sugude ja seisuste jõlnnsittst ei ialli. kev Utele «aaktriku weriwamlased  on, keS lahu nkkttda ,a tormi tSSIa, laeneid kohama panna nõnnamad, et nemad polt li ka maru abil siin oma erakondlast himu korda saala wõiksiwad. Reed mehed karju  wad nüüd. -- Muidugi. Ssaw ora on seda muhku haiaStamaia torkannd, mida nemad peita püüawad. Et nemad aga kõnele kuidagi süüd leida ei wõt siis teemad nemad oma mana tempu. Nemad waletawad, keerutawad, kääiittlawad ja sMgiwad, ja ssimawad siis seda iseenese soM, Kõneleja oli selle peale tähendanud, kuida üksi rahu k,Pilal', ,ahtt hoiab sa Üksi see kõikumata seisma jääb, miv ennast IvsMha selge sõna peale tuetab. Kõneleja Üttel' : „Äeal järive ääreS, mägisel maal seiflS ennewanast , ksllasff kindel linn. Teda pole ammu enam. /Wamlase kiwi ja tuli on teda purustanud ning põletahiilid,  ttttmzmnatad ei raatsinud teda kaitseda,  Seal,samas  seisis piüast Sakslaste 1 a Rootslaste kinde t kants , a loss; ktwist ja rauast tugewaSte l.nednsie ehitatud; tema waremed lSttöwad metsa wa- taema poole. Poolakad on teda timberpiiranud, omad wss,ad on teda lohkunud. Zi wõinud neitsit Maria ,teda kaitseda, kelle ivarju alla Rooma Paapst Liiwimaa annnd ,a pannud. Gest, mis wõiwad inimesed teha ,sa hoida, kui raske sadu, woolaw west ja tuuled tulewad, hiiust maza ep ole Issanda selge sõna peale asutatud,lee!tts  ise üttes ka' ,Naeue, mis Mttl on sinuga tege.misi?'  sl"h. 2. Is. Seda ,ägu Pastor Doll i kõuest ou nüüd EeStl rahwa sa Vattilnaa kub, rmaugiide kosu,oa edenduse kadedad waenlased  hälu iuata kursnsesta käänaund ja solkinud, ja 0N sellest üht köit keerata püüdnud, mida nemad meie maakiriku mahakiskumiseks karmi,ada lahawad. Mowaja Wremja", seesama lehi, kelle toimetasa laimduse pärast juba wangi m-Ustetnd on, kirjutab: ,Aiwwii«'nl kiljsttüpna! ' rääkis laialt suure waimuS,iuscga  ,a jiidamciiktt kuriv.n)iusega Wiljandt lossist, mis, tcma ütlev, enne ,meie" olnud, fiis aga »meie" itta kistud. Need sauad äratastwad kauget pahandusi  ki'i'st«'l,iate kestis. sest kt wäga heaste aru saadi, kelle atda nende sõnadest-, «visatud sat." W«em,a" tahad stlmanähta«valt seda oma malet ülemate poole kanda la sellega kahtlust Ewangeli nsntimnlMttsk ktnkn ja selle kiriku õpetajate peale äratada Need mehed, tev ISsattda selge sõna õpetamise «vastased on. need tdStawad sedawiifi «valetunnistust  nagu ei oleks Issa««da selge sõna õpetajad mitte nSta«vab'Wcu-riigi alamad, uagtt mõtleksiwad nemad ~ selle ara peale, kus Saksa Rittreselts —— keda ,Nowaja Wremja" selle «valetatud ,meiega" tähendab  Viljandi maa .üle.walttseS ja kurwaStakstwad selle üle, et «valitsus mitte enam nende »meie" käeS ei selsa. Kõigest sellest ei ole aga Pastor Doll't kõne? mitte üht sõna leida. Aga seda on Pastor Doll edaspidi  omaS kõneS ütelnud: ,Pole kool enam walla oma wara, kirik enam koguduse  oma koda, fiiS wõerad wäed ja waimud ritsuwad ,ka EeSti- ning Läti-rahwa meelt ja keelt, künni need ,mõlemad maa pealt kadunud on." 3a see on tvst, ja et seda tõtt rahwale üteldakse, see pahandab neid mehi, keS salamahti, wale ettekujustuste waral koolt walla käest, kirikut koguduse käest riisuda ja EeSti ja Läti meelt ja keelt häwttada tahawad. Sellepärast  solgiwad nemad selle mehe sõna, kes oma kohut ja südametunnitust mööda selle eest kostab, mille kaitsejaks teda 3umala käsk kutsunud ja Ketseri seaduS seadnud on. KaS nendele mitte häbipuna valgesse tõusma ei peaks, kes selle oma «valega ise tunniStawad, et nemad need on, keS Issanda selge sõna ja sellega üheS Eesti ja Läti rahwa iseolemise ja edenduse wasta woitlewad? I Meie maa ja rahwa. meie koolt ja kiriku kurjad ja kadedad tagakiusajad nätwad üleüldse otsa nägema. Sellepärast wõtawad nemad nüüd «viimast hinge rindu ja waletawad, et tolmab. Kuida ,Nowaja Wremja" meie kirikuõpetajate jutlust solgib ja «vale tunnistust nende üle, Ritgiwalttsuse ette kanda püüab, nenda solgib ,Rishki Westnik" meie kohtute kuulutust ja kannab wale tunnistust nende üle oma lugejate, see on halwa rahwa sekka. Kuida «viimases numres kirjutasime, oli Kuuramaa Kubernör  heaks arwanud, Politsei kohtutele ette kirjutada, et nemad terase hoolega ja kõige «valjuma seaduslikku «võimuga  kurjategijate, niinelt tulepanijate jälgi otfiksiwad. Kuramaa Kubernör oli selle käsu põhjustamiseks kirjutanud: Mitmest paigast sellest kubermangust, mis Kõigekõrgemalt  minu ülewaatamise alla usaldatud on, tlklewad ,järgeS sõnumid tulekahjude üle, mille tõusmist enamist , tulepanemisest arwatakse tulnud olema; sellest tõusewad gaSked mured kohtutele, kui ka kõigele nõukamale selts'  OmaS ümbertülkimiseS on,Rishkt Westnik" kohtuid maha jätnud, räägib üksi nõutamast seltskonnast ja tarwitab selle kohta pealegi weel kahewäärilist sõna mis halwa rahwa suus üht laisk-jõukat olekut tähendab, mis toore südame kadedust ärritab. Sellega tahab ,Rtshki Westnik" oma lugejate keSkts mõtet äratada, nagu et maksaks koguni seda kahetseda, et seesuguste meeste majad põlema pistetakse. Sedawiifi waletawad need lehed, kes ennast Eesti rahwa Kaitsejaks" topiwad ja kelle peale ennast meie gahwamehed" tuetawad. Missugust abt ja tugi wöib küll üks auus rahwas walelikude ja kurja laimajate poolt oodata?! kirjutab, et tema ,rahwas" Senatorile palwekirja saatnud oleks, miS et Saksakeeli ,UuS Tartu Zeitung" ära keelatud saaks. Meie lehest ktrjutaS pOlewtk" kord sedasaina. —Et.Olewikul" himu on. kõiki teist lehta häwitada, kõiki trükimajast kinni panna, fiiS Ktrumpäe laadaliSte abiga omale trükimaja asutada ja ütst elada ja «valitseda, seda usume meie küll. Üksi fljS «võiks sel lehel, kes lausa «valest, head kurjaks ja kurja heakS käänamisest ennast toidab, pitkema elu peale lootust olla. Kui aga keegi töeSte seesuguse juhatamise järel teeks ja seesugust palwet kõrge herra ette paneks, fiiS saaks tema täitsa halplaSte sekka luetud. 3a kui keegi seda Eesti rahwa nimel teekS, sits teutaks tema Eesti rahwast. ,UuS Tartu Zeitung" ja kõik teised lehed, mis Mewiku" ja teiste selle sarnastete wiha all seismvad, ei ole iialgi üht halwa sõna Eesti rahwa wasta ütelnud, waid on üksi aga nende kahewäänliSte meeSte ja lehtede wasta «võidelnud,  ieS oma nurjatuma waledega Eesti rahwast eksitada, omakS .rahwakS" muuta tahawad. ~Olewik" on omas «viimases numreS juhtkirja „Kortsielu parandamisest" kirjutanud. „Olewik" arwab kõiki häda sellest tulema, et kõrtsist wäga palju on, ja et kõrtsid liig kõrget renti maksaksiwad. Kõrtsid peakflwad ennast wõeraSte majaks muutma, peakfiwad aealehta pidama ja sedawitst kahju asemel kasu saatma. See on jo hea ja on õige, ja teiselt poolelt ou ka juba selle peale tähendatud,  ja Saksakeeli ,Tallinna Zeitung" leiab, et selles ktrjaS mõnda on, mida tähele panna tuleb. Nimetatud leht olt esimene, keS mõne aasta eest sellest asjast, pealkirja  all: Mus der Landstrasie", kirjutas. Kahju, et .Olewik" iialgi midagi kirjutada et wõt, mis mitte kiustlik  et ole, mille pilka üleknue alt mitte hobuse jalg «välja et patSta. Nagu ikka. püüab Mewit" ka siin, süüaluse süüd süttta õlade peale, kölwatmna kõrtsmiku pealt kõrtsi omaniku peale weeretada. ,Olewik" pärib, et kõrtside rendid ,määratud" saakfiwad. See oleks ühelt poolelt kõige hariduse põhjnsseaduse, omanduse õiguse lõhkumine, sest kõrtsid on niisamati omanikude era-omandus, nagu iga teine. Teiselt poolelt oleks selleks üksi kõrtsmikudel kasu. Kui nüüd kolwatumad kõrtsmikud ,häda" pärast liiga wiina pakuwad, fiis teekfimad nemad seda edaspidi ahnuse pärast just niisamati. Kes on siis kõrtsmikuks loodud, ehk keda sunnib seadus, üht kõrtsi rentima, mille rent nii kõrge on, et seal auuga elada et möi ? Eks üks auuS mees teisel teel oma igapääwast leiba et leia? Sui aga koguni kõrtsid wälja matimata kirjade koguks tehtud saakfiwad, nagu Jakobsoni ,Kolm isamaa kõnel" ja ,Olewik" ja mitmed teised, fiis wõikS kergest tulla, et muud tehtud et oleks, kui aga ihulik kih w t «vaimliku  kihwti wasta wälja «vahetatud üks pahareti teise wasta, ja seal oleks weel «väga küsttaw, kumb tardetawam  on. Meil on wäga head kõrtsi seadused , Eestimaa Talurahwa Seadus. § N9l-8 1!99. Õpetagu  seadust pidama ja ärgu ärritagu mitte alati seaduse wasta, fiis on tema õigel teel ja juhatab lugejaid õigele teele. Sedawiifi ei tee tema aga muud, kui eksitab ja külmab, kosutab ja ja tuetab ülekohut. Kõlwatumate kõrtSmikude meele järel «võib see juhtkiri küll olla ja selleks see «vist ka kirjutatud on! , Sakala" toob omaS «viimases numres hulga teatust  „ Kündja" wasta. .Kündja" oleks Eesti Põllumeeste Seltside koosolekutest, teiste lehtede järel kirjutanud ja oleks Pastor 3 Hurti kuulutust Aleksandrikooli asjus, trükkinud ja m«S muud seesugust, kurja tegu rohkem oleks Meie teades et ole mitte keelatud, teistest lehtedest sõnumid ära trükkida ja kui ükski leht kuulutust ilma hinnata trükib, siis on see tema oma asi. Tema ei «või seda jo iial teisiti, kui aga pärast neid lehtesi, kellele sõnumid ja kuulutused  saadetud oliwad Üksi see, keS õpetlikust kirjast, algusjuttufi, ja juhtkirjast, teiste lehtede enese mõtteid, nagu oma enese tarkust turule kannab, see on kirjanduslik «varas. Kas aga , Kündja" seda ilma era-sönumiteta teinud on, seda ei wõi tüll ,Sakala"  teada, sest üks toimetus ei ole just sunnikud, omast tööst teisele aru andma. Lõppeks kuulutab „Sakala" , Kündjale" weel suuremat ,põlglust" , Eesli rahwa" poolest,  kui pTallinna Sõbral" juba oleks. Kallis ,Sakala"  ja teised ,rahwamehed" : Teie ,rahwas" ei ole mitte Eesti rahwas ja Teie ,rahwa" kiitust meie ei päri ega soowi. 3a inele arwame. et , Kündja" just niisamati mõtleb. Laske ometigi kord rahwast ennast mõtelda, ja ,paluda" ja ärge toppige rahwale lõpmata mõtteid pähe, südamesse ja suhu, mille peale tõsine Eesti rahwaS ei mõtlegi, miS igale rahwale teutuseks on! Wiimasel nädalil on meile mitu kirja tulnud, millest kahetsema peame, et meie neid kõiki korraga mahutada ei wõi. Weike-Maarja kihelkonnast kirjutab ükS sõber selle ,hobusewarguse" üle W. waldaS, mida A. A. tähe all meie lehe Nr. 37 sees awaldas ja mille wasla Wao kogukonna wanem, 3uhan Domberg meie lehe Nr. 41 seeS waidles. Meie peame aunStatnd kirjasaatjat andeks paluma, kui meie üksi aga tema kirja sisu üles wõtta wõime. Kirjasaatja kahetseb esiteks, et kogukonna wanem oma ametlikku nime ja kogukonna pitsatit ühe tunnistuse kinnituseks  tarwitanud, mis mitte õige ei oleks. Peremees 3. D. ei oleks oma naabri peremehe hobust mitte oma koplist kinni toonud, waid naabri karjamaalt. Naabri peremees ei oleks ka koguni mitte poisike, waid mees, kellel juba aastast 1873 saadik ema enese nime peale kohtus kinnitatud  rendikontrakt käeS on. 3 D. on kirjasaatja sõnumi järel koidu hakatusel selle naabri peremehe hobuse naabri oma karjamaalt toonud, kõrwaliseS hagerikkuS kinni pannud,  waukre hagerik» ukse ette weeretanud ja kottu ära läinud. Kui naaber oma hobust kätte pärima tuli, siis on J. D. noene ja poeg kinnitanud, et nemad hobusest ühtigi ei teaks, ja kui siiski naaber oma hobust nende hagerikust leidnud ja koju wiia tahtnud, fiis on J D. naene ja poeg tema kallale jooksnud ja on teda ja hobust peksnud. -- Nenda tunnistab meie ustaw kirjasaatja ja lisab juure, et 3 D. ka juba enne oma naabri õunapuu aidas wõerfil käinud on. Et J. D, seda hobust just warastada tahtnud, seda ei arwa meie omalt poolelt küll mitte. Ikka näitab see tegu aga üks kõlwatu kiuste olema, mida pärast weel malega ja wägiwallaga suuremaks kehti ja meie arwame, et kogukonna kohuS 3. D. ja tema omaksete  kohta natuke karmimat otsust oleks teha wöinud ja tegema pidanud. Et seda aSja aga weel laiema ringkonna  ees arutada karmis läheks, seda et arwa meie mitte. Torma kihelkonnast kirjutakse: .Pühapääwal, Wiinakuu 17. pääwal õhtu kellu 7, põles Peipsi randaS, Kükita külas ühe peremehe heina kuhi, milles mitu sada puuda heinu oli, kurja käe läbi maha. Enne seda põletati sealsamas külas teise peremehe heina küün kõige heintega. Esimene kurjategija on weel teadmata, aga wiimane on kinni tabatud. Küüni peremees oli näinud, et tema küün põlemas oli, jooksis senna ja nägi, kuida metsast kaks tuttawat meest tule juure tuliwad. ,Teie wist panite minu küüni põlema, ja miks Teie metsast tulete?"  küsinud peremees. Seda on üks tulijatest nii pahaks