niisugused tühjad jutud tegemad, et seega järele inõtlikumaid ja tahtlikumaid segada ärgu keegi niisugust tühja loru uskugu. Kerla poolt. Tahaks aga mitte tohtida wälja öölda, puua tõuseb mull palge, kui neid rõõmsaid sõnumid, nagu „Saarlane" 15. numris Mustjalast ja praegu jälle Muhumaalt kuulutab, kus rahwas wäga palju mõistlikumad näikse olewad, „selle asja tükki poolest" omale maid päriseks ostmises,  et meie armsad Kerla rahwas, ses auusas ette ivõtmiscs Mustlastest ja Muhulastest wäga palju taha on jäänud, nagu ma jn oort ütlesin: tahaks aga mitte tohtida wälja öölda, et alles minewal aastal üks ainus mees Mõunuste kroonu maldas Nõmme Karl Pool oma talu kohta päriseks  ostis. Ja Kerla kroonu mõisa walda üks mõisa põllu-latsimeeL Leppa Johan Wcster oma lätsi ka minewal aastal ära ostis. Nende kahega arwan ma juba kõik Kerla kirkkonua päris koha omanikud nimetanud olewat! Et nüüd, nagu meie teame ja nääme, kuidas iga asja hind iga aastaga kõrgemaks tõuseb, nõnda tõuseb ka maade rent ja ostu hind scllsamal  mõõdul; seega on see üks arusaamata asi, miks meie rahwas seda kallimat aega ses ülikasulikus  cttewõtmiscs ootwad? Karja kihelkonnast» Siit talitakse meile järgmist sündinud lugu. Kuida iga aasta, nõnda tuliwad ka Länanm aasta Hioomaalt kala püü mehed scia, et siin omale mere pääl teenistust otsida. 4. Aprillil tulid 2 meest Triigi mõisa alla, cl siin oma asu paika seks ajaks wõtta. Aga enne meel, kui nad ääre jõutfiwad, tõusis kange tuul, mis liikuma jää laencte woolusel edasi ajas ja nõnda need kaks meest oma paadiga jää tükkide wahele kinni jäid. See oli homiku annata kellu 10 aeal, kui neile see õnnetus juhtus. Maalt sai nende häda nähtud. Kül katsuti hädalistele abi wiia, aga ilma asjata, ei saanud niikaugele. Triigi mõisast sai laudi toodud, et nende abil hädaliste juure pääseda, aga ka seegi katse läks nurja. Nõnda pidid mehed terme pitka pääwa surmale suhu waatma, kange külma, tormi ja laenete ja jää tükkide kaä. Aga Triigi meeste agarus ja ligimise armastus ei anuud neile mahti teisi surma hädas näha ja nõnda ronisid ometi pääle kahekümne mehe, oma hinge Kõigewägewama kaitse alla andes, jää tükkisi kandu, künni laewani, mida neil korda läks jää tükkide pääle tõmmata ja maale widada. Hiiomaa mehed, kes läbi ja läbi märjad ja külmctand oliwad, said Triigi mõisa wiidud ja nii kaua nende eest hoolt kantud, kuuni jälle toibusid. Aga kuda meie meel eemalt kuulda oleme saanud, on sellsammal aeal Jaani kiriku juure meri maale palju tühju kala kehasid, mõi pcmgisid, leibu, riidid ja laewa tükkisid ajanud. Sest wõüne arwata, et ka mitmed sell paamal merele ohwriks on langenud. Ka leiti ülewrlt Soela nuki kohalt üks kala püü paet ankru paöll. Kõik kraam oli istisasti paalis, aga üks mecs leiti surnult paadist. Kus töised mehed läinud on, on täädmata. Kaugemalt kodumaalt. Pärus Maakonnast. Rahwa elust kirjutakse  ,Mesti Post." mõndagi, mis just mitte kiita ei ole. Kirjasaatja kaebab iseäranis õöscse ümberkulkuunsc  üle. Hiljuti olnud Parasma '.vallas, kus õlge palju niisuguseid öõhulkujaid olla, üsna tuur lahing kahe küla noorte meeste niahcl, kes kNaüb ja lakkasid mööda ümber hulkunud. Tüli alganus sellest, ct ülcauetud mehed paari rahulist «eest peksma ja piinama hakanud. Pärast rapsu:r.uu>  mehed üsna nugadega üks teist, kus juures mitmed haawu saanud. Üks poiss pekstud koguni pool surnuks ja meriseks ja iviidud ühte peresse, kus haawu puhastatud ja pestud. Niisama olla noored hullustajad ka mullu kroonimise pühal Noodi koolimajas ja tänawu Ange matkamajas näitemüügi acal kära ja riidu tõstnud. Inetu ja rumal on see küll ja ei tunnista sugugi haritud inimeste kombet. Kas niisugused noored ja toored möllajad mitte walla poolest karistust ei leia! Aeg oleks küll juba üks kord aru saada, et inimene end wiisakal kombel peab üles pidama. Niisugused kiskujad ja hulkujad riidlejad ei tunnista enestest muud kui seda, et nad meel kiskuja koera ja hullaja hundi järjel seisawad, aga mitte meclemõtlejad  inimesed ei ole. Tartust. Tartu Eesti Põllumeeste selts pidas 18. skp. koosolekut. Läbirääkimise all olnud asjadest on iseäranis nimetada, et põllu-tvö kooli üle jälle nõuu peeti. President J. Tülk teatas nii halju saadikute teekonnast Peterburis, et riigiwalitsuse  poolt asi hääl meelel kuulda ivõttaivat, aga et raha-abi esiteks raske saada. Seda enam olla loota, et kroonu poolest tükk maad asutatama kooli tarwis antakse. Muust talitusest ei arwauud president kasulikuks kõneleda. Siis räägiti weel ühest põllutööriistade ja asjade kauplusest, mis selts tahab konsumi-seltsi põhjusmõtte järele osa mõttes asutada, et põllumehed säält enestele kergema  musiga põllunõuusid ja asja toimetada ja näha saaksiwad. Rõngus peetama wäljanäituse kordasaatjad waliti. Nende seas on iseäranis Huik ja Grünberg Rõngust nimetada, kes Rõngus elawad. Rõngu herra von Anrep waliti wäljanäituse  «aupresidendiks. H. Laakmann on Ülema trükiwalitsuse poolest  luba saanud juba enne ilmunud acakirja „Mcelejahutajat" igas nädalis korra wälja anda. Enne mõis see aeakiri üksnes ühe korra kuul ilmuda.  Hind sel aeakirjal on aastas 3 rubla, aga posti kaudu 4 rubla. Nõnda teatab „N. D. Z." - Tallinnast. Saksa „Mccste Lauluselts" pidanud  12. skp. asutuse-püha kõnede-, laulude- ja lõbustusega. Sääl pidanud ka hr. J. M. Sommcr „Estonia" seltsi saadik. Eesti keeli kõne Eccstlaste ja Sakslaste ühendusest. See kõne wõctud hää meelega wastu, nagu „Nev. Ztg." teatab. Wene maalt. Peeterburist. Wäljaründamiscst Kaukaasia maale kõneleb „Walitsuse täädaandja" pool-ametlik lisaleht „Selski Wcstnik" ja noomib keelates ja hojatades, et inimesed mitte sinna wälja ei rända. Riigi-malitjuse leht kirjutab: „WiimaStel aastatel rändab tuhandeid talupoegi Kaukasuscsse ja sattub sääl kõige wiletsamasse olekusse, sest et nad kohalikku  kliima ega majapidamist ja tööd ci tunne. Enamasti waliwad rändajad sinna-minemiseks kõige pahemad aasta-aega, nimelt kewade ehk sume esimise  poole, sest et nad lõikuse aeal hääd palka loodawad saada. Aga see lootus läheb maga arwa täide esiteks, et tööd igal pool ei ole. teiseks, et sinna-jvudjad enamasti kõik haigeks jääwad ja tihti ära sureivad; nad ei ole säälje kliimaga harjunud.  Lootuse asemel raha ja leiba saada jääwad asujate perekonnad mitmeks aastaks põduraks ja terwise poolest wacwaliscks, sattmvad wõlgadesfe ja langemad kõige paremat töö-jõudu kaotades kõige suuremasse wiletsuseSse. Nõnda suruvad näituseks aastal 1882 Abatowi asutuses 30 wäljarändajote  perekonnas 27 töö-jõuulist meest, ja sarnaseid suremist tuleb sääl ühte puhku igal pool eite. Oh kui suured hulgad inimesi snrcwad siial küll igal aastal ära, sest Väljarändajaid on tuhandete  kaupa?! Haigus, külm tõbi, on sääl iga- pääwane põdemine, ei mitte niisugune, nagu koleea  ja knrgu-tõbi, mis sciält laiemale läheks, selle pärast ei pane seda sääl keegi tähele, sest tema wastu abi ei ole; ta teeb iseäranis sume jooksul wäljarändajate seas hirmus palju inimesi surina ohwriks." Moskwast. Imelik lugu on säält linna põllnpangale juhtunud. Keegi on pangast 127,000 rubla raha laenanud ühe mõisa püäle, mis Wcne maal kesk riigis pidi olema. Ühe korraga tnli aga wälja et seda mõisa sugugi olemas ei olnud. See tegi suurt ehmatust. Pärast on mälja tulnud,  et ühe teise mõisa paale, mida ka ci ole olemas niisama, 54,000 rubla pangast olla laenatud.  Mõnemal korral olla üks petja nurgaadivokat  Velajem see olnud, kes need summad pangast on wälja osanud meisterdada. Põhjust olla arivata, et need kaks pettuse tööd mitte üksi ei ole sündinud, maid et sarnatieid pettusi ivcel enam on olnud. Moskwa pank peab muidugi nüüd sellel musil kahju kandma. Matjamaalt S<rkfa-We»e sõbrnscst jooksewad nüüd mõlema  riikide aealehed üsna üle. Mitmesugused Saksa aealehed saimad Wcncmaalt piirad kirjad selle mõjumise üle, mis Saksa prints Wilhelm, kes 6. Mai-kuupääwal Wcue aujärjepärija täiecaliseks-saamise  pidul oli. Keiserliku majasse ja rahwa südamesse järele jätnud. Kõik sõnumed kõlawad ühest suust wäga heaSte kokku. Meie paneme ühe Weue kirja, mis ineie Saksamaa maailmaleht „Kölnische Zeitungi" seest wõtame, oma aunsa lugijate  ette. „Prints Wilhelm näikse Weuemaal lühikese aeaga rahmaarmastuse enesele pärinud olewat. Tulewaue Saksa keiser on Wenelaste südamed  üsna wägewaste liigutanud, ja südameliku sõbruse juures, mis praegu mõlemate riikide mahel walitseb, et smir rahmas temale sooja armastusehoidmise  wastu toob. Weue suurwürstidc kosjad Saksa printsessidega, südamelik armastus, miska Wcue Keiser oma mõöra mastu on ivõtnud, ja Weue kcisriproua teekond Saksamaale on oma jau juure annud. Silmcmähtmva hea meelega kiriutawad  Weue aealehed sest lõust, ct prints Wilhelm Gatshinas ristite suud annud ja et ta mõnel parajal  aeal Weue soldatitega Wcnekeelt on rääkinud. Kuida prints söjawäge on waaiamaS käinud, seda kõik räägitakse pitkalt ja laialt, mis silmanäheS hea mõjumise südamesse jätab." Prantsuscmaalt. Sääl teeb praegil palju kõnelemist see lugu, et prints Jcrome Napoleon ja tema poeg prints Victor teine teisega on riidu läinud. Isa ja poja mõtted, ning armamised ci sünni mitte kokku. Isa on püüdnud poega selle läbi oma mõtetele sundida, ct ta temalt tõik ülespidamise  ''aha on ära wõtnud ja temale n midagi andnud. Aga üks rikas proua, kelle warandus 60 miljonit pranka suur, on noore printsi oma pärijaks pannud selle korral, kui tema mees peaks ennemalt surema. Aga proua ise on ära surnud ja mees elama jäänud, ja seda musi on noor prints warandusest ilma jäänud. Mees tahtnud aga oma abikaasa mälestust auustava ja kinkinud printsile üle miljoni prankä. See on kuningliku printsi kohta küll natuke mähe, aga siisgi nii palju, et ta oma jalal wvib elada. Isa tahta oina täisealise pojaga nõnda ümber käia nagu poisikesega.  Belgiamaalt. Uuemal aeal pööramad endid haritud maailma silmad sagedasti sinna poole. Sääl ja Prantsuse maal on nimelt üks suur kaubalacmanduse  selts asumid, Ks iseäranis Ärrita maale oma lacmasid saadab, suur Kongo jõgi kesk