ecdi sündimispäewa pidu. Rahwast oli õige rohkeste kokku tulnud ja wõerad, kes Seltsi liikmetest sisse saiwad toodud, niisama ka naesterahwad,  kes pidule oliwad soowitatud, wõtsiwad  suurel summal pidust osa. Pidu algas programmi järele kell 5 pärast lõunat, kus rahwas ühes mustkandi mänguga mitu korda Keisri-laulu laulis. Siis ei tahtnud hurrah hüidmised lõppeda, kelle wahele pidust osawõtjad  munsika-kovrid omad rõõmutükid mürama paniwad ja noored peiud pistsiwad neiudega lustil tantsima. Pidust wõtsiwad umbes 400 naesterahwast ja niisama palju meesterahwast osa ja läks wäga heaste korda. Wahe-ajal sai piduvsalistele kunst-pildi näitust etendatud, mis üks wõeras, kes sellel korral Wiljandis juhtus olema, toimetas. Pidu l õppis hommiku  kellu 4, kus ojawõtjad rahulolemisega ja tänulise meelega Seltsi ruumidest kadusiwad. Kui meie need riad juba ise kirjutanud olime, tuli meile maalt ühe pidust osawõtja kiri, mida meie enam terwelt tarwitada ei wõi ja poolikult  .ülespaneme. Kirja sõnadest on nii: „Tõine pidu, midas meie Eestlased Keiserlikul mälestuspäewal pidasiwad, läks niisama lõbusaste  mööda, nagu esimenegi. Ta oli kõigiti lõbus, ilus ja hea ja parem kui kunagi enne Eesti peud olnud ehk olla wõiwad. Eesti pidudel kulub alati enam piduaega söömisega ära, üks jagu joomisega ja sellepärast jäeb õigeks lusti ja rõõmu pidamiseks liiga wähe aega üle. Siin aga selle märgiga peale ei tungita ja seda rõõmsa mine ja lahke aune, kergemine  ja kärmemine läheb lustilik pühitsemine, edeneb ilus tants. Minu arwates wõib niisugune  pidu wäga palju meie Eesti noore suo seltslikuks edendamiseks mõjuda. Siin saab noormees neiuga, üks ühega ja töine töisega kokku ja kokkusaamine, kõnelemine edendab hariliku  olekut, kergitab keelt ja harjutab ajawiitliku  sõnu meie suhu. Nimelt juba oli see pidu mõneski esimesest ees, rohkem ruumi anti tantsijatelle ja see kergitas asja juba kaunis mõjuwalt. Tänu olgu pidutoimetajatelle waewa eest, tänu ka walwamise eest, et ainult korralikud  inimesed koos lubati olla ja kokku tulla. Nüid oleme sügise halwa tee aegu pidu pidanud,  saani teega seda head ajawiidet ja kokkutulekut  saanud, auus, armas härra pidutoimetajate  juhataja Dr. Köler, muretsege meile ka suweks ilusaks ajaks üks niisugune tubli pall ja pidu. I^." Leetrid, kes juba sügisest saadik Wiljandi  maakonda mööda on hulkunud ja mõndagi  last tema elukewadel siit ilusast ilmast liig waraselt, külma kalmu kambrisse on wiinud, on nüid ka oma linna, Wiljandisse jõudnud. Seda haigust on mööda läinud aastadel alati kohati siin ja seal olnud, aga tänawu on see ränk lastehaigus peaaegu Wiljandimaal päris üleüldliseks saanud. Nii kui arstid teadwad tunnistada, on see haigus tänawuse liig niiske kliima pärast, liig laialiseks ja wäga raskeks saanud. Rohtu ei ka ohtu ei tea laötewanc matele ei õpetatud arstid, ei ka õpetajad kantslitest  kuulutada, sest nende mõistus on selles asjas weel kõigil liig madal. Wiljandi maakonnast kirjutatakse meile weidrast tee tegemisest järgmiselt: .Meie Tarwastu kihelkonnas oli minewal aastal iseäraline  tee tegemise wiis üles wõetud. Igal pool oliwad kewade jauks teed ära tasutud wõi siilutud, meie kiriku teed aga ei näitanud endid uue kruusaga katta laske tahtwat. Wiimaks aga, kui talupidajad kibedaste sõnnikut  põldudelle wedama hakkasiwad, midas ju iseäralise! kiirusel teha katsutakse, tuli kihelkonna  wõõrmündri käsk: teed olgu sillutud. Wot, kus wat, kelle! nüid aega teesid teha, kibe sõnniku wedamine ees, nõnda kisendasiwad palju talumehi, aga peasta ei saanud keegi. Mina mõtlesin seda tööd tehes, et mispärast küll see meie tee sillutamine seekord nõnda hiljaks pidi jäema? Aga selle küsimise kostmine  ei olnud minul kerge, ma ei saanud asjast aru. Pärast öelnud wõõrmünder oma moonakatele, et tema seda sillutamise tööd seepärast hiljemaks jätnud, et siis hein tee äärtes suuremaks saaks kaswada, midas tema kraawe mööda enne sillutamist hoolega ära niitnud ja paar head kukla täit heinu saanud. Waat, mõtlesin mina, selle paari kukla täie heinade pärast pidime meie nii pakil ajal teed hakkama sillutama. Sügisesel tee sillutamisel juhtus uus kommet. Kruusa lasti küll tee peale wedada, aga mitte laiali lautada. Nõnda seiswad R. mõisa tee peal kõik see Jumala talw kruusa kuhjad keset teed, ega lase naljalt mööda peaseda. Öö-pimeduse sõidul on mõnigi mees nende otsast ümber kukkuma pidanud ja selle eest oma perat, minema wirutanud. Töised  küfiwad: kas need tangu unnikud Jõulu worstes walmis weetud ja karta on küll, et mõni waenekene öö pimeduses kogemata kaelkotikesega  sealt muist ära tirinud on. Uued ammetnikud, uued wiifid. 4. k." Meie paneme seda täie wõimulist kirjakest muutmata trükki ja loodame omalt poolt, et auuwäärt ammetnik edespidi seesugustelle kaebdustelle  asja ega materjali ei annaks. Põllumeestel  on kewadelt iseäranis ajad mõedetud ja kallid, ega wõiks seepärast sellest mitte nõnda tähelepanematalt mööda mintama ja paari piu täit heina kõrsi oodetama. Soowime, et ülemalt poolt antud eeskirjades teede sillutamiste  tärminid muutmata peetud saawad. Sakala Toim. Tänawused Helme kihelkonna wäljarändajad  ei lase endid küll enam niisugusel luol petta, aga mõni töine kunst ehk saab neid jälle ülelööma. Tarwastu kihelkonnas aga ei teadnud seni ajani weel keegi, kellel oleks meelde tulnud, wälja rännata. Minewal aastal rändas  arwa mõni paar, aga tänawu on juba wäljarändajaid rohkem, kellel enam omas leiwarikkas  Tarwastus wõimalik ei olnud, korterit ja leiba saada. Pealegi on ka mitmed poismehed  omad passid wälja wõtnud ja Wenemaale  läinud tööd ja leiba otsima. Nimelt poismeestele soowin ma südamest, et nemad kui noored ja terwed mehed oma isade asemel walja rändaks ja seeläbi oma isadele kodumaale  ruumi teeks. Mis kasu wõiwad noored mehed seega omale saada, kui nemad fiin oma tubli nooruse ära wiidawad ja wanaduses ikka, kui siin enam karu wiist ei jõua orjata, Wenemaale  peawad minema. Wäga tululik saaks igale noore mehele olema, kui ta kaunis nooruses,  seal mõne kauni kohakese omale wälja waliks ja wiimaks weel korra kodumaale tagasi tuleks, waliks siit omale kauni tõisepoole ja läheks Wenemaale tagasi ja oleks seal peremees  omas majas, mis igale Eestlasele wäga meele järele on. Wõi kui mõni ka sealt omale mõne meelepäralise Wene lehtjala leiab, wõib ka sedawiisi meie rahwaft rohkem Wenelastega ligistada.' Ma soowin weel korra Helme ja Tarwastu kihelkonna wäljarändajatele head reisi ja ütlen: Olge hästi ettewaatlikut, kui teie wälja rändate ja ärge ilmaski enne oma laste ja naestega wanast paigast wälja rännake, kui teie weel ei tea, kuhu teie lähete? Ja teie noored mehed, tehke oma isabelle seda meelehead,  et Teie nende eest wälja rändaksite. Teie suguwend ä. >V. Tartust. Mõisnikule tänu. Neuhauseni  talupidajad ja niisama ka Raadi mõisa walla saadikud on oma pärishärra endise landrath v. Liphardile, tema 80. aasta sün dimispäewal iseäralisel wiisil õnne soowitamas käinud. Saatikute nimel pidanud kohaline õpetaja pärishärra ees õnnesoowituje kõne, milles tema ütelnud, et 600 Neuhauseni ja 45 Raadi peremeest on tema läbi päriskohtade omanikuks saanud, kes rahuliste eneöte majades  ja oma puude wilus elawad. Tema awitamisega on Neuhauseni wnllas 12 kooli ja Raadis 8 kooli rahwast asutatud ja korras peetud. Selle peale soowinud ka Neuhauseni walla nimel kihelkonna kooliwauem, wallawanem ja kiriku wõõrmünder pärishärrale lühikeste kõnedega  õnne. Wana hallikene hakkas kõnelejate ümber kaela ja andis iga talumehele kätt. Peale seda kinkis pärishärra oma õliwärwi pilti Raadi «vallamajale, et teda seal mälestuseks  üles saaks riputatud. Meie wõtame iseäralise rõõmuga seda sõnumet „Neue Dörpt. Zeitungist" ja oleme wäga selle poolt, et auu sellele antud saaks, kes seda ära teenib. Wõru maakonnast. Kaagwerest, mis Walga ligidal on, kuuleme järgmist kendsakat pettust, mis kerjamise pealkirjaga toimetatud. Mõeldud mõisa tulnud üks naene, kes ennast Pihkwa kaudu pealinnast üelnud tulewat. Tema olewat Ruhja poolt pärit ja käinud pealinnas oma poega waatamas, kes enne aga stnna ära surnud olnud ja kolm wäetit last järele jätnud. Neid pidanud tema ligi wõtma, sest et nende oma emal isegi midagi suhu pista ei olnud, mis siis weel lastele anda. Tema wedanud lapsi kelguga järel, sest et muud nõuu edasi saada ei leidnud. Mõeldud mõisast aga kõige lähedama kõrtsi juures juhtunud üks iseäraline õnnetus, kõige wanem laps surnud ära ja temal waesel ei olewat teda kudagi wõimalik mahagi matta. Mõisa rahwas korjanud ühte ja töist waeselle kokku, nii et see naljalt oma prahikoormat ära ei jõuudnud wedada, aga siiski kedagi appi ei wõtnud. Wiimaks tahtnud ta ka mõisa opmanni juure minna, et see ehk omalt Poolt surnud wäetikeselle kirstu muretseda awitaks. Semu ruttanud mõni uudishimuline kõrtsi juure, aga imestelesiwad kõik, kui sealt waest naist ega ka lapsi ei leidnud. Ta ei ole ka mõisa walitseja juures enam käinud, waid sedamaid selle rohke saagiga töist teed tagasi omale maale läinud. Usu weel illma, ka sandi kepp peab koerustükki orjaks astuma, kui muu kombel nõuu ei aita. Riiast. Raudteede ehitamisest toowad sealsed  lehed mitmesuguseid uusi sõnumeid. Riia- Tukumi raudteed plaanitatawad senni kui Windauni  täiendada ja siis olewat nöuupidamine ees, kas mitte sünnis ei oleks Bologve-Pihkwast-Riiga  raudteed ehitada. Wõrust saaks tema ka Tartusse minema ja Malgast Pärnusse.  Kui seda raudteed sellel wiisil ehitatud  saaks, siis wõiks ta meie kaubitsemisele suurt kasu tuua ja meie maa produktide hinda tublil mõedul suurendama. Riias on St. Peetri kiriku tarwis Saksamaalt Ludwigsburgist E. F. Wackleri kontorist üks päratu suur orel tellitud, orel saawad mittu tuhat rubla maksma ja olewat 55 registriga. Mitau'i Läti zensor saada ära kautatud,  ja kõik Läti keeli ilmuwad ajalehet ja raamatud saada edespidi ainult Riias zenseeritud.  Riias pühitses minewal laupäewal Läti selts oma 16 aasta püha. Auuwõerastest  oliwad pidust osawõtmas: Liiwimaa kuberner  salanõuunik J. J. Schewits, kindral major Laks, kubermangu prokurör kolleginnõuunik  Mjässojedvw, mõlemad ülemad politseimeistrid,  oberst Starow ja riiginõuunik R. baron Engelhardt. Rakwere teadustaja toob Jöhwist järgmise  teaduse. Siine kihelkonna kool on mõne kuu eest hengusele läinud. Kool on koolipoiste  kasinuse ja liiga waese koolimaja pärast seisma pantud. See koolimaja on rohkem mõne lauda moodu kui koolimaja mvodu. Ka on koolimajal oma naabri poole werfta pikuse kõrtsiga palju tegemist ja wõitlemist olnud, kus igal ajal wiina joojadeft puudust ei olnud. See poole wersta pikune kõrts toowad mõisale aastas 1000 rubla puhast kasu sisse. Kus kõrtsi käsi nii heaste käib, see on muidugi mõista, et seal waesel koolil edenemist  loota ei ole. Tallinnast. 18. selle kuu päewal sai õhtu kella 6—7 uks 30 naela raskune kiriku kell, kloostri kiriku hoowi pealt ära warastatud. Kella wäärtus oli 25 rubla. Politsei on järele kuulamist hoolega ette wõtnud. Kuurmnaal. Friedrichstadt'i maakonnas on Saukenis üks puuraijuja õnnetumat surma leidnud. Raiumise juures jäenud üks tubli puu töise najale peatama ja raiuja roninud kõrgelle puu otsa, et peatajat puud maha juhtida. Waewalt oli ta ülewal puu otsas paar pauku annud, kui puu langes ja teda kahe puu wahel peast puruks pigistas. Kui töised töötegijad seda nägiwad, oli tema juba hinge heitnud ja rippus 8 sülda kõrgel puude wahel. Kohalisel wallawanemal ja metsaülemal läks suure waewanägemise peale korda, õnnetuma surnukeha ülewast alla laskeda.  Ettewaatamist  on igas asjas enam kui tarwis. Sealsamast maakonnast weikese Salwenift kirjutakse Läti ajalehe „Balss'ile", et seal weel kohtumaja ja koolimaja koos olla. See kokkuolemine olewat aga mitmet pidi wäga laiduwäärt, sest et noored inimesed seal kõiksugufid sõimusõnu kuulma peawad ja pealegi pooleni ööni ootawad, kuni wangid kooli ruumidest ära kasttakse. Peeterlmrgist. Wene rahabind on wiimasel  aja! tubliste tõusnud ja ütlewad Ing- lased seda sest tulewat, et Saksamaal enam raha wastu wõetawat ja seega angeldatawat. Wene poolammetlik leht „Journal de St. Petersbourg" ajab Inglaste juttu tühjaks, sest et minewase aasta rahaministri ettepaneku peale kudagi wiifi kunstlikult meie walitsus oma raha hinda tõstma ei hakka. „Now. Wrem." ei ole aga weel selle hinna tõusmisega  sugugi rahul, waid arwab weel, et wastastiku kaubitsemise läbi see enam sünniks, kuna nüid alles ka liiga wähe willja wõeralle maale wiidawat, millepärast ka see rahahinna tõusmine kauaks seisma ei saa jäema. Nüid wiimaste nelja aasta sees on rahahind ühtepuhku  alanenud ja maha poole wajunud, et wahel ikka jälle wähegi tõusma piab. Kesknädalal 15. Webruaril wõtflwad Keiserlikud Majesteedid, Keiser ja Keisri Proua ülema howimarshalli E. D. Naryshkin'i juures pidust osa. Hilja on palju Peeterburgi wäeülemaid  Keiserliku Kõrguse Suurwürsti Vladimir'!  jutu! olnud, kes neile on ettepannud, et nemad hoolega seejarele waatakstwad, et soldatid  ja ohwitserid kalli paastu ajal õigel kombel paastukstwad ja ususeadust peaksiwad. Tõistpäew 21. Webruaril on Kõrged Georgi-ordu saadikud Saksamaalt tagasi tulnud. Pühapäewaks on nemad Keiserliku Majesteedi ette kutsutud. Nemad oliwad ennast Saksa Keisri käest saadud auutähtedega ehitanud. Lahkumises rääkis Saksa Keiser Willem Wene saatekonnaga Wene keeli. „Now. Wrem." teab rääkida, et wiimse suure parade ajal, palju rohkem õnnetusi  on juhtunud, kui kunagi enne parade peal on ette tulnud. Nimelt on kõik õnnetused, enamiste sellepärast juhtunud, et külm liig käre olnud, sest külm on mitmel jalad ja muud liikmed ära külmetanud; külm olnud 17 kraadi. Kõige rohkem on külm ratsawae rügementidele kahju teinud, kes kodust künni paraade platsile ja sealt jälle korterisse tagasi ratsa sõitsiwad. Mitte üksi lihtsoldatid ei ole wiga saanud, waid ka mitmed ohwitserid on pidanud kibetad külma kannatama, nimelt Keisri hovwiwäe leitenant Rosenschild-Paulin, kes oma jala on ära külmetanud. Moskwas on hilja aja eest üks suur waras kohtu mõistmise all olnud, kes selle nime all Ataman Tjhekan suuri warguse töösid toimetanud  oli. Tema oli ühe warguse pärast kaebduie  all, kus teda 221,000 rubla wargaks peeti. Kohus leidis teda nii mitmes warguses süidlase olewat ja mõistis 12 aastaks mäekaewandustesse  wangi ja 85 piitsahoobi nuhtluse  alla. Odessasse on 1044 wäljarändajat Tshernigowi  kubermangust jõudnud, kes kõik Ussuuri maakonda elama asuda hakata tahawad. *Kui meie oma Eesti wäljarändajad kõik kokku wõtame, kellest nii wäga suurt kära tehakse, ei teagi kas saab ühtekokku nii palju, nagu seal ühes parwes tulnud on. Meil on aga seega ära harjutud, et palju kära teeme, aga siiski wähe willu leiame. Tambowist. Liig haledatest juhtumistest kirjutatakse järgmiselt: Tambowis on Januari kuu lõpul paar haledat lugu sündinud. Esiti on ennast üks noor ohwitser wõlgade pärast rewolwriga maha lasknud. Töiseks wõttis üks 19 aastane naene tuletikudega oma elu ja jättis mehe ja kaks weikest last järele. See noor naesterahwas hakkas üht näitemängijat armastama.  Teda nähti sagedaste oma kallikesegä uulitsal jalutawat. Näitleja käinud kenad prouat alati salamahti teatrist kodu saatmas, ja lahkumises on mõlemad alati armastuse pärast äraminestades ükstõise kaela langenud. 30. Januaril, kui näitleja jälle kenat prouat koju saatis, ei leidnud nemad meest mitte kodu olewat, sest ta teenis telekrahwi kontoris. Mees annud aga oma hoowipoisile selle kindla käsu, et kui ta näeb, kui keegi noormees tema prouaga toju tuleb, et ta siis kohe tema järele tuleb. Poiss täitis peremehe käsku ja telekrahwi ametnik  leidis koju jõudes oma naest wõeraga auu tumas olekus olewat. Tema kihutas tokiga hoowipoisi abil näitleja tubliste läbi. Noor naene aga ei tahtnud häbi pärast mitte enam elada, waid wõttis tuletikude kihwti sisse ja suri mitmetunnilise kestwa hirmsa walu kätte ära. Waata, mis kõik armastuse pärast ilmaS ära ei tebta! Aü 10. 1884