oleks ja mis meel: mitte üksi mehed, maid ka mõned naised, kes üsna auusas seisuses on, armastawad üle möödu topsi ja on oma meestega möga kurjad, kui need ka ivnhest „nokkas" juhtuwad olema. Ka teatakse seda meile kiwikülast, et Saaremaal mõnes kihelkonnas mäga korratu postimees olla. „Saarlasi" pidada mahest kolm korda saadetama, cnnegu tellijad juh-? tümad kätte saama. Kui parandust Ä tule, siis oleme sunnitud emalikult ja nime pidi sarnatseid korratumaid kihelkonna posti talitusi noomima. Kanrmalt. Kella m ä e kõrts, mis hilja aja eest ära põles, sai nagu mana Hansu maimude mäel jälle ülesse ehitatud ja täidab juba ühelt pöölt. oma kohust, ehk küll öömajaliste ruumid Üsna ' korras ci ole. Kihelkonnalt. Kuida „Saarlane" teatas, sai see mana raud, mis mõnedest meestest aasta kolme eest Hiiumaa tagant merest wälja kisti ja kord tolli alla pandi, jälle tolli alt .lahti. Mehed täitsiwäd oma laewa selle rauaga jä tahtsiwad seda Riiga juba kaubeldud koha püäle wiia, aga kuida nad telegrammi läbi tcatamad olla nende laew „Hilda" rauaga Liibau randa puruks läinud, ja nad ise on päästetud saanud. See õnnetus on neil ära armamata raske, sest nad kandsiwad suurt kulu raua merest wäljawõtmisega ning selle läbi et see tolli ällä "pandi. Nüüd, kus nad natuke teenida lootsiwad jälle uus häda ohtlik õnnetus! Püha kihelkonnast Õ nnet us. Wiinakuu 8. päewal libisenud üks tüdruk Sandla mõisa reheküüni lae päält põhu mirna otsast ära ja kukkunud läbi lae haugu paranda pääle, mille läbi tema ninaja  vlaluu nii purustatud saanud, et ta elu praegus surmaga wöitlemaS on. Saültsamast kirjutab üks teine sõber sSSIt rahwa elust järgmise parema tundmuie  haawa ja kirja: „Lõuna poolse Püha kihelkonna rahwa üleliia meele segaja märja joomisest on mul ammugi nõuu olnud kirjutada, aga ma vötfin ja lootsin Mnende elu paraneb, aga ei midagi, waid näikse meel pahemaks mincwat. Rahwa elu küljes olewaid halbdusi  wöib küll mitmel wiisil parandada, kui möjuwarel mcesrel ja seisustcl selleks tahuni sl on, aga ci see meie pool meel Ma ajani sündinud ei ole, sellepärast mlcn ma rahwa üleüldise kohtumõistja ja noomija - ajalehe juurde, et ehk seegi oma harjutud ja seaduslikku kohust meie rahwa kohta Hilja aja cestlugestu „ Saarlases", et Kao vms kõrtsis nüüd ivabem wiiua juuakse kui ?ndi'cl ajal, aga Püha lidelkonnaS läbed asi teisiti. TõlluSti-Kuustku kõrtsi wima ja õlle waat samvad iga! pühapaeMsl miriad" ; iseäranis wecl sel aastal, kus Looja põllu saaki õnnistanud on ja kus Äerocte tecmstusmeeste task ka raskem ollc. -ui mööda läinud aasml. Vübaoäiwil Mewad noored ja manad kirikusse, mis üsna kiidu määri oleks, kui nad saali jälle koju tuleksimad, aga seda ei ole. Tagan tulles libiseb tea osa kirikulist kõrist, kes saal õhtu hiljani ja teiie päemam ispsttawad, kasuta juttu lärmawad ja siis laulu joruga kodusse nngerdawad. Juhtub kodune psillakohus" saruatse kombe üle nurisema, siis saab tuusteldada meel püälegi. Nõnda ci kai mitte üksnes noored teenistusm.cocd  kõrtsis, maid ka wanad, kes oma lluuic poolest suusad laste ivanemad peaksiwad olema. Nagu Muud olen, ei häbene mauemad oma lastele mitte kanget jooki andmast, laps saab meel kiitust päülcgi kui topsi korraga ära mötab. Mitmed talukohad on juba selle läbi mõla alla langenud, sest et peremehed nädalate kaupa kõrtsi renti püüawad maksta. Joobnud peaga talitatakse ka siin walla asju ja mõistetakse õigused! Kes tubli jooma mees ei ole, saab naerda ja pilgata/ On meel midagi' tähtsaid pidu päiwi, nagu' pulmi, jootusid ehk matuseid, siis' wõetakse ennema kõrtsis tubliste ja kodu juuakse kaS terme nädal järele, nii kaua kui peremehel  aga „uukitagust" anda on. Ka oleks mul siit lõuna Molsc, nimelt R- küla õrna sugu kohta' ka midagi' ütelda, aga auü tundmus ja see lootus, et nad endid pnrandarvad,  keelab'mind seda tegemast. Palun aga pcrcwaneinaid oma pere ja laste üle waljumat Malitsust panna, ja soowida oleks, et mõjuw abi ka kõrtsi seadust enam tähele paneks, et kõrtsid nutte lakkujate ja prassijate pesapaikadeks ja selle läbi mitte meie rahmale õnnetuse ja häbi paikadeks  ei oleks, nagu seda mõnes kohas on. - lclt— Seda siin awaldatud Püha kihelkonna lõunapoolse rahwa eln kurblikku pilti kuuldes tärkab meile üks juhtumine meele, mis arwata 12 aasta eest KllresaareS, Ämguse „rakatkis" Kruubi kõrtsi ees sündis. Üks naiue tuli kõrtsist wälja õlle klaas pooleli wiina täis, läheb wanlri juurde ja pakub seda armata wiie aastase poisikesele, keS wankri pääl istub. Seda nähes huab üks tulise maimuga noor mees: ~Naiue! naine! pea kinni mis sa tahad teha! —" Noore mehe hüüdmist tähele pannes ütles naine ; „Ma annan oma pojukesele wiina." „Mikspärast sa seda temale annad?" küsis noor mees. „Kuida ma siis oma poja ilma jätan, kui ma seda ise mõtan. „Ei mitte!" hakkas noor mees kõnelema. Oma pojale ei pea sa mitte wiina andma, sest see on temale kahjuks. Ta harjub seda märga noorest pölwest saadik pruukima ja peab seda kui muud wanematest päritud omadust ja õpetust õigeks; aga nooruse päiwi! ci mõista lapsuke nende asjadega müre piiri pidada, mis ka kõige rugewamad ära wõidab. Saab ta nii ema õpetuse läbi wiina katsudes mehe ealiseks, siis on ta mõistuse ja ihulikud silmad kui kinni, et ra mitte ci märka näha, kuida wiin temaga kui kõige rahwa lastega mängib ja neid häda ja õnnetuse sisse rusub. Lass ta meheks kaswoda, kus ts ise mõistab hea ja kurja wahele wahet teha, siis on tema oma asi, kas ta hakkab wiina pruukima ehk mitte. Nii kaua aga, kui ta sinu ülewaatmise all, sinu majas on, ära anna temale mitte wiina, waid püüa ikka selletada  et wiin ihule ja lsingele hirmus iviha on, ning näita lapsele ehk oma täis kasivar.ud pojale ikka, kui kölwauunad, korratumad ja sagedaSti kõige õnnetumad wiina joojad ou. Nüüd armas emmeke, et see wiin ta sulle palju ära wöira on, mine -vaheta see kõrtsimehe juures laiade waStu ümber, ning roo sajad lapsele, mis temale kohaliscd on. Noore mehe mae-- uususe lõnu kuuldes, miöa siin M-delt awaldasimc, weeresiwad naisel pisarad üle palge ja hakkas nuruse häälega kõnelema: „Küll see on tõsi, et wiina läbi wäga palju häda, õnnetust ja kahju mõib tulla, ka ma isegi olen wiina õnncinfe läbi palju pisaraid walanud ja olen südamesse ja oma maja elamisele rasked haawad saanud, mis selle läbi sündis.- Minu wanem  poeg oli igapidi tubli mees, aga hakkas üle liia wiina jooma. Suuremaal teenis ta hästi raha, aga kodu pillas ta seda wiinajoomise läbi ära, mis mulle juba küllalt molu ja kurwastust tegi, aga see oli meel mähe. Talmel ühel külmal õhtul oli mu poeg joomast peaga kõrtsi juurest tulema hakkanud ja teel silla kraami  kukkunud, kus tasääl maas olles omad käed ja jalad ära külmetas ja ka kehast nii palju wigastud sai, et ta suure wacwa ja mälu järel ära suri." „ArmnS emakene!" kõneles noor mees, Siis oled sa j.r suures elukoolis olnud, aga sa ei ole sääl sugugi targemaks saanud,  oma csimise poja oled juba wiina ohwriks annud ja nüüd walmistäd ka wiimast selle tarwis ette." Nii macnitscs noor mees emmekest mitme  suguste noomimise sõnadega, kuni see tänuliku silmamee pisaratega wiina snjade mastu ümber wahetas ja armas, et ta mõistus sellest tunnist saadik, ära tunneb, mis ta pojale käsuline on. Nii palju kui mäletame, ütles see naine ennast Sandla mallast olewat. Wiljandist. Kohalise „Teadaandja" sõnumite  järel on Kolga - J aani kihelkondaS ühe taluperemehe segameeline naine leitud, keda tema omaksed kaks aastat ühes selleks ehitatud kitsas ja madalas ruumis lukku taga pidanud on. Läbi ühe augu oli teda söödetud ja uusi õlgi temale alla antud. Pesemata olnud tema terive wiimase aasta ja olnud pea alasti õlgede pääl, täis söödikuid, kellest tema ka hospidalis ikka meel jampsid, kuhu teda wiidi. Õnnetu oli enne omas segamceles sagedast ära jooksnud ja tema omaksed ei näi selle wasta paremat nõuu leidnud olema. Kes ja kui palju selle koleda asja juures süü-alune on, seda saamad algatud kohtu ülekuulamised  selgeks tegema. Tallinnast. Kuida „Revaler Leobachter" kirjutab, ou Hiru külas N ehatu maldas selle kuu t l päewal üht koledat rahwa-kohut peetud. Madise peremees Jaan Wiedemann  tähendatud külas, oli öösel masta selle kuu 11. paema oma õue-kocra maljust haukumisest unest äratatud. Tema astus õue, leidis oma koera raskes wõitlemises ühe noore mehega ja kuulis, kuida üks wanker märswa taga ära sõitis. Peremees läks ligemale ja kaks rcmolwri-kuuli lasti tema wasta, millest üks tema wassakut palget ja nina haawas. Peremees püüdis kurjategijat  kinni wötta, kes küll kõigest mäest masta hakkas, aga wiimaks alla jäi. Rcwolmri-paukude pääle olhvad naabrid kokku tulnud ja sidusiwad kaabaka kinni, kes kui 20 aastane Esson ära tuntud sai, müsimad teda rehetuppa, sidusiwad teda köiega haam-palgi külge kinni ja hakkasiwad piinamisega tema süü- ja seltsilaste järel pärima. Talitaja ja pcalohtumche ees hakati sellega kohut pidama, et igaüks paju-kcpi wõttis, süüaluse riided maha kisti ja igaüks teda oma kepiga peksis, kuni tunnistaks. Meriseks peksetud õnnetu tunnistas wiimaks kõiki, mis taheti, ütles aga, ct tema oma seltsilasi mitte ei tunda ja palus ennast TalnnaZsc miia, temal olla need kõrtsid tuuamad, kus necv mehed ladvad ja sääl mõida neid leida. Teda ei uskunud aga piinajad miüe ja hakkasiwad teda uueste peksma ja tegdvad seda õhtuni, ainult iõune söõnm-ajal nmuke mahe: pidades. Kats herrat, kes kogemata HiruZ vlimad, on õnnetuma eest palunud, aga piinajad on reastanud, ci see „maa- pruut" olla. on neid koguni kaabakate scitsilasteks pidanud ja nende rääle kiposnud. Wast teisel päe-ral wiidud õnnetu  kohtumaja imuri ja pandud õlgede paale. Kirjasaatja ütleb, et Essoni keha külgev miüe