Tallinna kodanikAsGustaw Marte nson, 16 aastat mana. juba seitse "kord nuhtluse all seisnud ja Wigalast päritud JohanneS Laur, kes teises kohaS tehtud rööwmõrtsuka  teu parast mängis ja ülekuulamise all on. Need kolm saiwad Raekohtu poolest süüdlasteks leitud ja kõigeist  õigustest lahti ja Siberi lähematesse maakondadesse mõistetud. Teisi mõisteti puuduwate tunnistuste pärast süüst lahti Nuhtluse alla möistetnd mehed tõrelefiwad selle .wägiwalla" waSta ja tegiwad snurt kära, künni wahid neid wälja witfiwad. Kurtnast päritud Jwan Laanberg oli kaebanud, et Paidest päritud A7aastaue Jwan Timaschew Wiinakuu 16. pääwa! Joakhimsthali-unlitsal tema uuri, 10 rubla wäärt, ära rööwinud. Tähendatud pääwa pärast lõunat oli Laanberg wähe iialtse Nikolai Feodorow'iga Joakhimsthali  uulitsat mööda käinud, kuS Timaschew nende waSta tulnud ja küsinud miS kell on. Laanberg wõtnud uuri taskust ja tahtnud järel waadala, kuS Timaschew järSku uuri tema käest kiskunud, sellega ühe maja hoowi ja tagumisest wärawast wälja jooksnud. Kinni wõetud ja Politseisse wiidud, salgas Timaschew seda tegu ja kinnitas, et tema kaebajat sel pääwal näinudki ei olla. Selle wasta rääktsiwad tunnistajad, kes tähendatud pääwa  õhtal mõlemaid Joakhimsthali uulitsal näinud; niisamati  tuli ka üles, et Timaschew selle uuri üheS kõrtsis jookide waSta ära wahetanud oli. See asi oli Talwekuu T 4. pääwal Raekohtu ees ja Timaschew sai, tema salgamisest  hoolimata, 3 aasta peale wangitööle, selle nuhtluse seaduõliku järgedega, mõistetud. Waugimajaõ Memeeste mäel oliwad mängid Küünlakuu  1. pääwal sellepärast mässama läinud, et neile mitte ikka ühel aeal et olla leiba antud. Oma lõhutud woodite tükkidega löhkustwad nemad wangi-kamrite uksed puruks, tormasiwad ja kogustwad ennast seal ähwardawaSse  hulka kokku. Õnneks oSkaS Õuega rügementi Unterohwitser,  Pausil! Koudratjew, mõssamist kohe hakatuses sellega lämmatada, et üle mässajate päide tuld anda laskis. Raekohtu ees püüdsiwad kohtualused: Karl Almuseid,  Aado Reimer, Hmdrik Rummo, Oskar Kärt, Voldemar  Madisow, Wilhelm Tull, Hans Läne, Jegor Indus, Aleksander RauduS, Rudolf JürgenS, Georg Suder, Jakob  Milz, Jaan Ltpptng, Hans ja Juhan Lilleberg, Jaan KünnapaS, Juhan Pender, Aleksander Pärno, Schmier Pawtlsky, Karl Mouuow ja Karl Juksou, süüd oma keSkis üksteise peale lükata. Wiimaste nelja wangi süü ei wõinud täieste tõeks tunnistatud saada. Esimestest seitseteistkümuesi wangist saiwad Raekohtu poolt Talwekuu Z 4. pääwal täie-ialised neljaks aaStakS, wähe-ialised kaheks aaStaks Siberisse wangitööle mõistetud. Wahe aeal oli Unterohwitser Kondratjewt mehine nõuu ja tegu, mis läbi suurem pahandus keelatud sai, kõrgemas patkaS kohalist  tähelepanemist leidnud. Kõigekõrgema käsu peale sai tema St. Anna auutähe, 100 rubla ja awalikkn kiitust, kõige rügementi ees. Jutu leht. Wate Watdemar. Ujalugulil jutustus neljateistkümuemast aasta-sasast. Karl Zastrow'i järel jutustanud L. Naawelts I. Ühel palawal suwisel pääival aastal 1346 weeres üks kottidega täidetud wanker mööda maanteed edafi. Wankri üle oli jäme riie tõmmatud; niisama lihtlased oliwad ka hobuste riistad Tugewad hobused sammuflwad pitkamesi edasi, sest tee ei olnud tasane; suured tolmu-pilwed tõusiwad  hobuste kabjade alt üleS. MeeS, kes koorina kõrwas sammus, seisis tugewas mehe-jõnduS. Tema sinised silmad waatafiwad lahkelt üle ühetasase maa, kust tee läbi läks ja wahel katsus tema oma igatwat sõitu lauluga lõbustada, mis ka hobuseid rutemale käigule panema näitas, kui ehk piits ja hüüdmine  seda teha wõisiwad. Tee wiiS nüüd üle ühe metsaga kaetud kõrgestikku. Mäe härjal sidus woorimeeS wankre rattad kinni, aga siiski libises sõiduriist kiirest järskust seljandikust alla. Päike seisis juba kõrgel. Kuusikus, kust tee läbi läks, walitses sügaw waikuS. Arwaste lendaS mõni lind läbi latwade ehk tormas mõni hirw üle tee. Liiw sahises wankri rataSte all. Woorimees wõttis Vankrilt kottide wahelt ühe riista wälja ja katsus sellest oma jõudu karastada.  Waewalt oli tema riista suu peale pannud, kui järSku hele farwe-heal kostis ja karastawat märjukest unustama pani. .Nüüd on ometigi need hulgused meie kaela sattunud",  urises tema hammaste wahelt, .need paganad teerööwli-koerad.  Issand taewas! Millal saab meie waene Brandenburgi maa neist lahti!" Ruttu pani tema riista wankrtsse tagasi ja ajas hobused  ühe tugema hoobiga rutulisemate käigule. Kiiremine weeres wanker edafi, aga järSku kostis metsast müristaw .Pea kinni!" ja ühes ilmusiwad ka mõned ratsamehed teel. Nende wask kübaratest, raud-riietest, pitkaist odadest ja laiaist mõekadest wõiS noor woorimees weel selgemast näha, kellega temal siin tegemist oli. Need oliwad lahtised  ja laiali pillutud sõeamehed, kellest Brandenburgi maa sel aeal kihiseS. Kohe oli ka toore salgu peameeS meie woorimehe kõrwas,  kes hobused oli seisma jätnud, wankrest roostetand mõega wõtnud ja julgeSte pealetungijaid ootaS. .Pane rooStetand riist maha! Ega Sina ometigi meie waSta ei hakka. Sina oled üksi, meid on kümme!" hüüdis  rööwlite peamees. .Olgu Teid ehk weel rohkem," wastas woorimess. .Ikka saadan enne surma mõne Teie keskist teise ilma!" .Tasa! Meie oskame oma ametit. Mis wankres on?" .Teie osaks ei ühtigi, Teie wõlla-näud!" .Küll näeme!" hüüdis rööwel ja andis oma seltsilaStele  märku, keS seda mõistsiwad wankre veale ronistwad  ja kottisi maha wiskama hakkasiwad. Noor woorimeeS oli küll wasta pannud ja ühele oma roostetanud mõegaga hirmsa hoobi aunud, oli aga kohe nii raskeste päha saanud,  et tuikus ja meriselt tee ääre langes. Nagu läbi une kuulis tema mee! toore salga naeru; nägi weel, kuida peameeS kotid läbi waatas ja kuulis: .Jahud ja ikka jahud. Noh, hea seegi ka! Kaks kotti koju, teised saamad wankrega ja hobnStegu lähemas linnaS ära müüdud. Nüüd edasi!" Jahud saiwad wankrele tagasi tõStetud ja hobused käima aetud. Waese haawatud  mehe järel ei küsinud keegi; teda arwati surnud olnud. Päike oli juba wajumaS, kui haawatud mees minestusest  toibus, Temal oli waew ära mäletada, kuida tema seia saanud ja mis temale fiin juhtunud Kui kõik jälle meele tuli, fiis pani tema käed rusikasse ja karjuõ walju healega midagi metsa poole, millest ehk isegi aru et saanud.  Piits oli tema kõrwas kraamis, wana mõek umbes kümme sammu eemal liiwa sees. Tema wõttiS mõlemadmaast üles ja ruttas tuldud teed tagasi. Ühe we!kese jõe juure jõudes kustutas tema oma põlema! jänu ja pesi filmanäu ja käed tarretanud merest puhtaks. Õö oli juba kätte jõudnud, kui üks lai kcaaw tema sammust takistas ja üheS ka tasane  kahin tema kõrwa puutus. Tema kiirustas oma sammust, sest waheaeal oli öö kätte jõudnud, taewaS oli paksu pilwetega kaetud, kord-korralt paistis kange wälk taewa lault ja koStis kauge müristamise kõmm, kuulutates,  et maru-ilma oodata oli. Wiimaks paistis tuli ühest üksikust majast, rändaja jõudis selle ette ja koputas ukse wasta. .Jesus! hüüdis peremees, kes ust lahti tegi. ,MiS on juhtunud? Kus on hobused, kus wanker ja jahud?" »Ja, meister Teil on hea küsida/ wastas Jakob paha healega. ,Kus on Teie lammad, mida wargad aaSta eest laudast ära wiistwad?" ,Halastaja Jumal! Jakob! Kas oled rööwlite kätte sattunud?" »3a, rööwlite kätte, nagu neid nüüd igal poolel leida on. Nemad wõtstwad hobused, waukre ja jahud, ja mina ise sain hoobi pähe, mida küll kõigel elu-aeal mäletama saan." »Tule sisse, Jakob. Mis sündinud, see on sündinud. Seal ei aita kellegi kaebamine. Tule, piame parem nõuu, mis teha tuleb." Nemad astustwad tuppa, mis heledast walguStatud oli. Leib, wärSke wõi ja munad seisiwad laual, meistri abikaasa ja kaheksateistkümneaastane kena tütar Milli istufiwad  laua ääres. ,3stu, Jakob," ütles mölder-meiSter Lehnert, ,sõö ja joo ja jutusta siis, mis Sinule juhtus. Ehk leiame siis ka nõuu, kuida seda kätte saada wöime, mis meie oma on." ,See wõib raske küll olla, meister," ütles Jakob. .Wanker ja hobused on wist juba linnaS pilla-hinna eest ära müüdud; rööwiid istuwad omas kindlas kiwi-linnaS ja rõõmustawad ennast oma pahateu üle. Ha! Oleks minul meelewald, küll ma neid taltsitakstn!" Tema oli wahe-aeal laua ääre istunud. Oli see nüüd sellest, et haaw weel walutaS, wõi oli paha meel tema isu häwitanud, aga tema wõttiS wäga pisut ja ka Milli lahked sõnad ei suutnud pilweid tema otsa-eilselt peletada. .Ja. nüüd on üks kuri aeg, Jakob," ütles mölder, kes mõne silmapilgu oma kurwa abikaasa peale oli waatanud.  .Meie önnsa Markgraf Waldemari surmaga! on kõik kord ja kohus lõppenud. Baierlased ja Magdeburgi PiiSkoplased, Keiser ise ja kõik teised on üksteisega mässus.  Igaüks tahab meie ilusat maad omake kiskuda. See sigitab alalist waenu. Rüütlete käes on kõik wõimuS ja need teewad, mis tahawad. Kodanikud ja talupojad on ainsad koorma-kaudjad. Millal saab see korratu aeg otsa!" .Mina seda ei tea, aga mina arwan, et igaüks ise oma elu ja oma wara piab kaitsema, nii palju kui tema suudab." .MiS see oli?" ütles Milli järsku meeste jutu wahele.  .Kas Teie ei kuulnud? See kostis nagu kabjade plagin ja sõeaeiistade kõlin. Kas on rööwlid nii jultunud,  et meie rahulise maja kallale kipuwad?" .Pane uks lukku! Lükka tabad ette!" hüüdis pere.Oh!  Mind ei lase hirm ööseti enam uinuda!" ,Noh, seda ei saa nemad julgema!" ütles peremees, mütsi pahema kõrwa peale lükates. ..Salaja ühe rahuliku maja peale tungima? See häbemata tegu paneks kõiki rahwast kihisema." „Jnst kuulmata ei olekS see mitte, meister. Prignizas on nemad mitmed mõisad wälja rööwinud ja peremehed ja sulased ära tapnud. Selle järel, mis minule täna juhtus, piame kõige wasta walmistatud olema/' Meister nikutaS pead ja tema käed läksiwad iseenesest rusikasse. „Mina tahan neid kaabakaid wasta wötta et kõige elu-aea selle peale mötlewad/ lisas tema uriseteS juure ja astus õue, koeri lahti laskmas Need oliwad kolm tugewat looma, kes teda seal rõõmsa haukumisega teretasiwad; pealegi kaks dogget, kelle hambaid  igaüks kartis. Mölder silitas neid meelitates, enne kui ahelatest peastis ja juba teisel silmapilgul kargafiwad nemad hoowis ümber. Hoow oli kõrge laudadega piiratud  ja laudade otsad ülewelt teritatud. Weel kord waataS  peremees hoowi teraselt läbi ja läks siis tuppa tagasi. (Jääb pooleli.) Aosvo-om qMsxpoi). Iv 10 Äsvaxs 1883. Trkikiwd Lt»dfors'i PSrijstk t>mreS j-» koluga. X I»etervurgi Kingatianpade Mechaniüa-waörikute Selts kuulutab sellega, et tellimised kingatianpade peale herra Leopold Ne»»fcheller'l lätte Pelerburgisse saata on. Peale selle piab see Selts wabnku hoones Mnvsdni kanali ääres 130 üht sumkauplllse laagrit kõiksuguste meesterahwa, uaesterahwa ja laste kingakaupadega ja müüb sealt kauplejatele ka weilestes kogudes wabviku hinnaga aga atnult puhta raha eest. Wabruu hinuq-aru (Pecis-Courant) saadab wabrik lima hinuaea ja poStirahata kätte. SmlmMse laager Petertiurgis OltmSm Imati ääres 1311. WW°° Balti wakshalli ligidal. Teadaandmised. xxxxxxxxxxxxxococxxxxxxxxxxxx Lindfors i trükikojas on ilmunud^ Eesti im llitiisli Ksleiiiitt ehk T ii h t - r a a««t aasta peale Hind: 5 kop. 100 tutti S rbl. Sv kop. IVOO tukki 1Z rbl. XXXXXXXXXXX^XtXIXXXXXXXXXXXXX üht Saksakeeli räüklwal ! llae^terahmafl, kes keeta oskab, otsitakse Laia-uulitsas nr. 63 (48), korter nr. b. Tallinna taalmeski saab odawaste rendi peale antud. Lähemat teadust annab C. Wilken. ' tuuleweski kõrwal. Praega trükist ilmunud ja raamatu kauplustes  saada: Hiiglaste Äralvöitja ehk Wõitlemine mida kõik peaioad Võitlema 4stLMldiga. Hind AS kop. Wäga õpetlik ja lõbus lugemine iga üheleliseäranis Lastele Jõutu kingituseks  passitaw. Kes müüma jauks rohkemgkorraga Väljaandja käest wõkawad, saawad kõrged protsentid M. Thomberg  i juures Laia uulitsal Nr. 1? Tall i a s. Seal on ka mitmed töised head raamatud  yukga wiist saada. Järwamaal, Ambla kihelkondas, Valti raudtee ääres, on mitu ljtüd tali-lichli müiia Maad on kruntis. Hind Sv—BO rubla defsätin. Teadust annab Lehtse mõisavalitsus.