Saarlane Ks 46. Esmaspäew 17. Nowembril 1886. 111. aastakäik. maksab: pooleS aastas ....!„ 23 „ Tuleb igal esmaspäewal mülja. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmino Kuresaarcs, kaubauulits. Nr. klle Jaani kihelkonda/ Saaremaal. Kuulut u s o rida ehk selle ruum maksab Ä kop. UU Ultiiliiiiit politilui ajaleht maa- ja linna rahwale. Wäga kahetsemise wäärt asi on see, et meie rahwa elukvmbede küljes ikka ka halbdusi ja puudusi näha on, mis meile kalli kodu maale mitte auukS ega kasuks ei saa olema. ÜkS neist kahjulikumatest pahawilja juurikatest meie rahwa juures ou liigjoomine ja kõrtsi elu. Palju wciga palju rojaStawad endid liigjoomisega,  mida meie kõrtside kõrged rendid ka tõeks tumnStawad. Aga mitte kõrtsides, maid ka töös igapäcwase peatoiduse korjamises, nagu nimelt kala püüu kohtades on liig joomine meie rahwa elukorra rojastaja. Meie Saarlaste juures on ka pulmade, jootude, matuste ja jõulupühade ajal meelesegaja märjukese pruukimine üle möödu ja selle kannul käib ilmalik lust ja lõbu, millel ka enam õiget ristiinimlikku piiri ei ole. Et nüüd miin ja Zlut igal maal ja iga rahwa huikas juba olemas on, sellepärast ei ole nüüd enam asjalik kohut mõista, kuidas need kahjulikud märjad meie rahwa juure on saanud. Ometegi on see imeks panna, et õlle tegemine meie Saarlaste hulka nii suurel mõõdul ou siginud,  kuna see Suuremaal ja teiste rahwaste juures nii ei ole. Et õlle tegemine, ja wanal ajal ka wiina põletamine meie rahwa juures moodis on olnud ja et need rahwale kahjuks on olnud, seda tunnistas üks seadus, mis Wene iscwaliiseja keisri proua Elisabethi walitsuse ajal meie rahwa pidude kohta on wälja autud. Selle seaduse läbi, mis 1748 Mciukun 18. päewalKuresaare  linnast hcrra Tunzclmamn all kirjaga iga kiriku juure mahalugemiseks on saadetud on kõwastc keelatud, et pulmad mitte üle ühe päewa ei pea peetud saama, kus mitte rohkem kui 8 pidulist kõige iigeuiatest sugulastest ivõib olla. Pulma söök on üks liha supp ehk härja küpsis ja joogiks pool pitia õlut ja 3 toopi miina. Ka on sääl õeldiw, et kodanikud ome katlaid mitte talnmhwale õlle tegemiseks ega wiina põletamiseks ci tohi anda. Nii on ka jootude ja matuste kohta seaduse punkt, kui palju saal peab inimesi  olema ja mis ja kui palju peab sööki ja .. pnmgitud saama. Oleks see seadus meie rahwa elukombetesse juurdunud, küll see oleks kasullk olnud, aga see ei ole nõnda, sest nüüd peetakse pulmi 3 päewa ehk mõnes kohas nädala, kus mahest ligi sada inimest kvoS on, nii et mõni perekond pidude pidamise läbi üsna waesuse sisse satuS. Nii kui pulmad saamad ka joodud ja matused meie rahwa juures suure hulga abil palju pitkalt liia sööma ja joomaga ära peetud. Üksnes Muhumaal ja Keinaste laidus peetakse joodud ühe õhtuga wcikse abiga lihtlabasel moel ära, mis kiidumäärt on. Nende siin nimetatud kahjulikude milnnd wiiside ära kaotamiseks ei wõi nüüd wabal ajal paremad nõu anda, kui et waldadcs ja külades oleksimad mõned tublimad mehed ja perekonnad äratada, kes pidude  pidamises kui ka jõulude pühitsemises tubliks eesmärgiks oleksimad. JL.-.'.ude pühitsemises wõiks ka enam waimnlikude seisuste noomimine ilmliknde malitinste abil paremat kordust teha seesamina nõu oleks ka kalapüüu kohtades mõjund, et liigjoomine  wõiks mähcucda. .Kõrtside, nimelt kiriku juures olewatc kõrtside  kautaminc aleks üks neist tähtsamatest abinõudest,  millega meie rahiva elukorda parandada mõik. Kui maantee äärsed kõrtsid kiil! teekäiatelc  asutud on, aga kiriku lähedal kõrtsid on meie rahwa ihu ja hinge ivara kurnajad. Mõnesse joodikute karmis. Kuskilt kiriku lähedast kõrtsimees kõneles kord, et kaks kord aastas enne Jaani päewa ja paastu ajal, kui laua rahwast wõetakse, siis kõrts iga pühapäcw 40 —5O rub. raha sisse toob. Jah, eks seda ole kiil! nähtud, kuida laua kirikulised püyapäeiva õhtul kõrtsist tuigerdades kodu poole lähemad. Kiriku alused kõrtsid on möneS kohas ainult paari perekonnale kasulikud, aga sajandcd perekonnad tüünemad sest ihu ja hinge kahju. Kui kõrtside ärakaotamise sooiv meel natuke üle liia on, siis wõiks nõuda, et kõrtsides kauba müümine pühapäemal terme päewa seismas oleks. PracgnS on meie kõrtsides sagedasti joodikuid,  pillimängijaid ja tantsijaid näha ja kuulda, kes wahest ööd läbi mõllamad ja tccinimeste  rahu rikuwad. See tuleb sellest, et nune rahwaS, ega ka mitte palju kõrtsimehigi kõrtsi seadust kuulnud ega näinud ei ole. Meie kõrtsieln oleks kõigiti korrapäratum ja iluS olemat, kui nimetud  kõrtsi seadusüsnaks peetud. Igas kõrtsis peaks kõrtsi seadus näha olema ja kui siis mitte tublimad  mehed, siis ometegi mõned küla nacsedgi saaksimad kõrtsi korratuma elu üle kacbdnst tõstma, ja see tooks rahwa elule kasu. Jututuba. Kurjatöö wanne ja kätiemaksmine. (1. Järg.) 11. Ligi tunni aega mõis noormees mäe künka otsas puhkanud olla, kui ta ome filmi üles tõstes, maanteed mööda üht meest talupoja riides oma poole nägi tnlewat.  See oli Lks tugema, pitka kihaga mees, kes üsna ilus oleks olnud, kui mine wanadus ci oleks juba hakkanud tema lugema: selga painutama. .ulme reie see, härra ! kes minuga rääkida  toomis ?" küsis sepp: sest tema see oligi. „Jai Laur!" mastaS mõcras, „mina olcn teid oma juurde pallida lasknud." .Teie nnllictc mind, noorhärra?" küsis sepp ja maatas tunnistades wöera otsa. ..Muidugi tunnen ma teid, Laur! wastas Nsormees „ja loodan, et teie niisamma mähe üht mana sõpra olete ära unustanud." .Härra !" ütles sepp, .teie nägu on mulle tutam, aga fiisgi ei tunne ms teid mitte. Ma olen küll üht noort meest M»ssd, kes teie wanune wõiks olla ja Me ssvMine teie omaga wõga ühte nägu oli; aga see ivaenc poiss on 5 —K aasta eest Mrvvd; tema upus minu wancma mennaga Brandsöe saare juures ära." „Tcie olete siis üsna julge, et nad tõesti ära upunud on, ja et see mitte üks muidu armumine ei ole?" küsis mõeras. „Teie ei ole ometi mitte härra Aksel?" küsis sepp ivahele. „ Jah, minu ivana, auuwüärt Laur Brandsõcmand, mina olen Aksel Güldcnst.rn!"  ütles noor mees ja andis scppale kätt ~Ia kus on mu mend, ku« on Oole?" „Tema on surnud, aga sinult mõne kuu eest. Za palus mind teile tema wiimassid  ternnsid tuua/' ~Äils ei ole teie wiie aserr e-.eiest mingimgust elu märki auuudzsm.> kepp. ..Teie onu, mana härra Cuich, armas, et teie surnud olcie ja preili T.rsiiie on palju palumaid pisaraid teie pärast numud." „sctsilte, elab ta meel? kus ta on?" päris noor mees clawalt järele. „Ta elab ja on oma sugulase ja eestseisja  juures mõisas," wsstss sepp. Wana härra Erich elab ka weel ja Re-- beka, kes teie wastu paha oli, elab wccl ja on wanaharru juures. Aga kuidas on see siis, et teie ci ole ära UMaud, noor härra?" rääkis sepp edasi. ..liin räägiti,  et teie lodi olla leitud, aga kummuli ja teie kübar, niisamuti ka minn wenna kübar ja suured mcc-saapad .... kõik maailm ar.was, et teie õnnetusse saanud olite." «Jah, see on üks pitk jut," wMas Aksel „aga istume enne mahu, siis tahan ma teile kõik jutustada. Teie peate kõik teadma, et teie seega oma nõuga wõiksite mulle abiks olla. „Teie teate," algas Aksel, kui nad maha istunud vliwad, „et minu isa poolwenda, Erich Barnekow, kes minu isa pitkalise haiguse ajal mõisat walitscs,  pärast tema surma minu eestseisjaks sai. Kui waljusti ta minuga ümber käis, teate teie ka : mind nuheldi ruusika sa kepiga, ähwardtuste ja sõimu sõnadega. Kõige wiletsam kerjaja poisike ci käinud ka mitte wiletskmine riides kui rikka Jmerncssi nzöisa pärija ja Jumal teab kui mitu õhtud ms wecl pääle selle ilma söömata pidin magama mimema. Mis härra Erich algas, saatis pereneitsit Rebeka korda. See oli selge küll, et mind ühe ehk teise musi vää! tahete maailmast ara kaotada, ja Ininal teab, kohu see kahtlus mind wiimaii oleks saata Võinud, kui mitte kaks inimest ei oleks olnud, kes mind mu õnnetuses trööstisüvad  ja mu meelt julgemaks ja rõõmsamaks  tegiwad- Need kaks SMvõtiad inimest allroad zveike Setsilie ja teie wend Oolc. Teie wend hoidis osawötmiscga minu poole, ta irõvsns mind kõiges mu kunvas tuscs, kinnitas mind tui ma araks läksin ja püüdis mu sees igapidi rõõmust lootust paremate päcwade pääle äratada. Et mu nshane onu mulle Mitte koo! meistrit pidada ei tahtnud, siis oli ta mul koolmeistriks, ja ma tänan teda see