Sakala .U 52. Wiliandis, 31. Detsembrikuu päewal 1880. itt. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson Sissekord. Poliitika leht. Aasta lõpetuseks. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Lugejatele; põllutöö kongress; Kreeka õigeusu preestrite auutähcd. Pärnust: Wcel kord Pärnu Eesti laulupeust.  Tartust: Tartu Eesli Põllumeeste Selts. Allast: Saksamaa töömehed. Järwemaalt: Türi tütarlaste koolist. Wirumaalt: Ikka jälle saksastamisest. Peeterburgist: Eesti Hiinlased; Nihilisüased. Moskwast: Tulekahjud; kelle omandus maa Weneriigis on. Warsaawast: Wale raha tegijad kinni. Saraatowist: Maailma  ots. Konstantinogradist: Talupojad ostawad mõisaid. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Üksainus tütar. XIII. Kuidas Türgimaal kohut mõistetakse. Aasta lõpetuseks. Aasta on jälle mööda ja uus asemele astumas. Sellega ühes on ka mõndagi tähelepanemise wäärt juhtumist aja-merde wootanud, kelle mälestus weel kaua iga täheiepaneja inimesele meele jääb. Jo ühe päewaga juhtub sagedaste mitmetsugust imet ilmale, kui palju enam ei sünni seda ühe terwe aastaga. Peale selle on mööda lämud aasta suurte juhtumiste poolest wäga rikas, kuidas ajalehed seda igal nädalal  kuulutada woisiwad. , Seepärast tohime kull ka arwata, et mähe neid inimesi saab olema, kes nüüd aasta lõpetusel mitte oma möödaläinud ja ära elatud päewade peate tagasi ei waatals, ja neid mitmesuguseid  juhtumisi kui elawaid pilta kord weel oma waimu silma eest mööda ei tahaks käia lasta. Koletu ja wäga hirmus oli esimene pilt, mida 5. Webruaril Weneriigi päälinnas maailmale taheti näidata. Aga kui kõik walmis arwati olewat ja katte alt wülja wöeti, siis tõmbas armuline Jumal oma wägewa käega selle hirmutusele kriipsu peale, sest seal oli wana Saadan ise oma kõige suurema kurjuse ülesse maalinud: kus meie kalli Keisri Herra elu kallale kiputi, et sellega Tema truuisi alamaid surmani  leinama panna! See on üks neist suurematest juhtumistest, kelle eest meie küllalt Jumalat ei jõua tänada, et Tema oma salwitud mehele sell tunnil appi tõttas. Siiski on nende rahu-waenlaste kurjus oma ohwrid pärinud ja mõnigi Tema truui alamatest on pidanud oma elu ja terwist sinna paika jätma. Suur ja palaw on aga rahwa armastus oma helde Walitseja wasta olnud, mis selles selgeste wälja paistis, et neile õnnetumatele, kes seal oma terwist ja elu kautasiwad, rohkel käel appi tõttas ja nende heaks lühikese ajaga ligi sadatuhat rubla kokku korjas. Edasi mõteldes tuleb meile ka 19.Webruar meele, see suur ja rõõmus Juubeli päew, kelle mälestus alles nii elawalt igaühe kõrwus heliseb, nagu oleks see eila olnud, kui miljonid truuisi Wene alamaid, Jumalat tänades ja rõõmu-lugusi lauldes, oma Keiserliku  Majesteedile weel kaua elu ja terwist soowisiwad. Ka 25 aastat on lühikene aeg selle riigi elule, kelle Walitseja ainus mure see on, oma alamate head taga nõuda. See aeg kaub kui suits tuule kätte, kuid mälestus jääb weel järele ja kestab kaua, ja rõõm, seda wilja nähes, mis ta sünnitas. Ja jälle on käesolew aasta seda auu omale saanud, seda päewa pühitseda tohtida, kelle mälestus nii suuri Legusi awaldab. Kolmas tähtsus selle aasta kohta, on see hale leinasõnum 22. Maiast, mill päewal Jumal meie Keisri Herra Kõrge Abikaasa igawese rahusse kutsus ja sellega Teda ja Tema truuisi alamaid leinama jättis. Meie nutame küll seda juhtumist, aga ei nurise mitte, sest see on nõnda Jumala tahtmine olnud, kelle wasta keegi surelik midagi ei wõi parata. Need oliwad lühidelt need kolm suuremat juhtumist,  mis seda aastat tähtsaks teemad: üks hirmus, töine rõõmus ja kolmas hale lugu, igaüks aga nii suur küll, et meie mälestusest nii pea ei kau. Waatame nüüd ka oma lähema kodumaa peale, mis siin ka selle aja sees on tähtsat juhtunud. Waewalt on see armas nimi „kodumaa" kellegi körwa helisenud, seal tuleb ka kohe tema elu-lugu meele, sest palju ja wüga sagedaste on möödaläinud aastal temast juttu olnud ja tema juhtumised kõigil tuttawad.  Ta on praegu meie ees ja meie, tema lapsed, elame ta sees. Ta on meid hüüdnud ja meie oleme kuulnud. Meil on meel selgeste meeles, kuidas hiljuti Tallinnas üks laewameeste selts elusse tõusis, kes kodumaa kasuks tööd lubas teha, kes nüüd oma etteseatud  märgile on jõudnud ja Lugemaste elusse ärkanud.  Nõnda edasi mõteldes, saab meile ka see kodumaa  kaal meele tulema, kellega meie raskust teada tahetakse: see on meie ..Eesti Aleksandri kool. Meie oleme teha katsunud/ mis meie jõud kandis, aga järjele ei ole meie weel mitte jõudnud: wara poolest ei ole meie rahwas mitte rikas ja seepärast päriwad seesugused toimetused aega, kus raha-abi pääasi on. Aga siiski oleme oma weikse jõuu juures õige tähtsa sammu edasi astunud ja wõime temaga rahul olla. Weel on meie kodumaal selles tükis õige suurelt tänawu edasi astutud, et meie põllumeeste seltsides nüüd weikeste põllumeestel Lee lahti on, omi soowisi Riigiwalitsuse ette kanda. Põllutöö kongresside seadus on meie seltsi-elule uut liikumist ja tähtsust annud ja selle liikumise wili ei saa mitte tulemata jääma. Aga kus palju elu on, seal on ka palju elu waenlasi. Meie mustakarwaliste jüngrid on ühe laulupeu  nurja ajanud, millest ennast rahwas juba ette rõõmustas ja millega nad omad nimed jäädawalt rahwa silmas teutuse kirja sisse on kirjutanud. Töiselt poolt on nii koledal kombel ühes ajalehes meie rahwaliku  püüdmiste wasta wälja astutud, et seda tulewad  pölwedgi weel jälestusega saawad lugema. Aga ka seesugust asju peab olema, ja tule sees läheb kuld selgeks ja puhtaks. Meie rahwas on palju mööda läinud aastal juure õppinud ja tema silmaring on ennast märksalt laiendanud. Katsugu meie wastalised peale kõik omad nõuud ära, wöit saab ikka meie kütte jääma. Kui ka wahel kõik ajuti nagu udu sisse heidetakse, meie rahwa terawat silma ei saa keegi kaua aja peale petta wõima. Seda oleme mööda läinud aastal jälle uueste tunda saanud ja see äratab meie lootust tulewiku sisse. Meie wõime ütelda: möödaläinud  aasta on igapidi üks tähtjas aasta meie rahwa elule olnud; andgu Jumal, et eestulew aasta weel enam head, aga ka wähem paha tooks, kui seda äraelatud  aastal maitsta saime! ö. I^. Poliitika ringwaatus. Km Saksamaalaasial 1878 paar poliitika kurjategijat  omadhirmst-^' teud ära oliwad teinud, millest õiguse pärast weel keegi ci tea, missuguse partei tööriistad  nad õiguse pärast oliwad, siis walitses Saksarahwas  nende hirmsa juhtumiste woli all oma riigi-parlamendi  uued saadikud nii ära, et wanameelse partei ja ultramontanlaste kätte healte paljus langes. Suurema jau rahwal ei ole jo ilmaski nii laia silmaringi, et ta ennast seesuguste hirmsa suurte juhtumistest sünnitatud  tuhinast ligi ei laseks wedada, ja seda kohe mõtelda mõistaks, et maailmas seesugust lesuntlasi küllalt on, kes ise hirmsaid tcgust cdendawad, et hea ingli näul peastja ametit enese kätte saatstwad ja selle teel stis jälle walitsusele jõuaistwad. Nii kais kahe aasta eest tagasi ka üle Saksamaa wainude wanameelne tuul, ning rahwas oli nii pime, et sealt omas hädas abi otsis, kust meie ajal enam abi seesuguse häda wasta leida ei wõi. Saksamaa wanameelne tuul õetsus ja löetsus edasi, aga bada läks ikka suuremaks, kuuni nüüd korraga rahwas ära hakkab nägema, et see tuul üks wänge põhja tuul on, kes wilja siginema ei lase minna; sellepärast on nüüd teda soe lõuna wabameelekine  tuul ära wõimias ja rahwas hakkab omi silmi jälle lootuses kewade poole pöörama. Saksamaal on juba neljal korda see lugu käes olnud, et riigiparlamendile taga järele uusi saadikuid pidi walitsema, aga igal korral wanameeleltsie asemele wabameelelised walitseti. Nüüd wiimane seesugune walitsemine oli Aitenburgis, kust itta wanameelne saadik  riigipariamenti walitsedi, aga kus nüüd ka wabameelelme  saadik 120 t) heale paljusega töise üle wõitu sai. Nõnda on tuuled Saksamaal paari aastaga pöörnud ja see paneb wanameelelisi kohtuma. Aga need oliwad ka oma walitsust nii suurelt kurjuste pruukinud, et Saksa rahwas tõesti üks kõige nurjatum rahwas peats olema, kui seesugust wa litsust weel edasi toetaks. Kõik, mis mitme kümne aasta sees ülesse ehitadi, kisti uüüd paari aastaga maha, koolid heideti wana rusu alla, usu wabaduse asemele seati tagakiusamist, Saksa rahwaust hakati musta ja heleda juuste järele ärakaaluma  ja maksude raskus langes ülema seisuste pealt alama seisuse peale. Seal juureS aga õitses saladuses sozial-demokraatlaste seltskond nii tugewaste edasi, et praegu igal silmapilgul mässajaid kiuni wõetakse, Berliini  linu sõaseaduse all seisab ja ka Frankfurti linna seesuguse seaduse alla heita tahetakse. Kõik need asjad on Saksarügi wäga waese ja kõlwatu oleku usse lükanud,  millest Saksarahwa paljus häbi hakkab tundma. Sellepärast on iga uus walitsemine parlamendisse wanameeleliste  käest ühe heale ära wõtnud, ninK kaua ei saa kestma ja wanameeleliste walitsnse aeg on jälle otsas. See kartus ei lase neid nüüd magada ja nad peawad praegu seks Vismarki juures tööd tegema, et üleüldine healeandmise õigus ärakauks, mis aga nii raskeste rahwa ihu ja hinge sisse saaks lõikama, et Bismarksti seesugust „ suurt tegu" walmis ei julgeks teha. Rahwa üleskihutamine Juutide wasta, mis kirikherra Stöcker alustas, lähäb nii suurel mõedul Preisima al, nimelt Berliinis, edasi, et seda läila