raha wölgu on olnud. Nüüd on kuulda, et ta ka raha on saatnud, aga see saanud puudullse adressi läbi kuskile posti pääle. Tänawu kewade oli ta jälle tungiwalt passi palunud, mida talle ei antud. Elu kombede poolest ei tea keegi temast laitust rääkida. Päew enne oma surmamist olla ta kangesti nutnud ja Jumalat palunud. Iseäranis  kurbdust oli ta oma lapse pärast awaldanud,  sest tal jäänud naine ja laps Peeterburgi. Walla walitsused ei peaksiivad miite kaugel elawate  walla liikmetele passide saatmisega unised olema. Pääle silla kohtu ülewaatamise maeti ta ilma täieliku õnnistuseta maha. Poidelt. Wirulase lisas on kari loomade punasest tõbestpitkalt, kuida see haigus hakataja kuiva seda arstida. Ma arwan, et Saarlase lugejad mitte pahaks ei pane, kui mapaar sõna sellest kirjutan,kuida nimetatud haigus ennast siin meie pool näitab. Saare mõisa karjamaa ja Saare kroonu mets on kõrwustiku,  endisel ajal oliwad mõlemad ühes, umbes paari kümne aasia eest, kui walla maad mõõdetud saiwad, sai mõisa karjamaa kroonu metsast lohutud,  mis läbi hulk metsa mõisa kätte sai. Wõerad  kariloomad, (weiscd) kes enne saal karjamaal ei ole olnud, jüäwad suuremalt jäolt punase tõbeSse, kui neid mõisa karjamaale ehk kroonu metsa tuuakse. Wassikad, kes enne mujal karjainaal pole olnud ja lambad ning hobused ci karda mitte seda haigust, ka need weised, kes mõnda aega sääl karjamaal on käinud, ei jää enam haigeks. Haigus tuleb kõige sagedamast Mai ja Juni kuus, arwa hiljemalt ja arwetakse lihawad kihwtised taimed ta sünnitajad olewad missugused nimelt, seda ci tea weel üksgi tõesti ütelda. Arstimiseks keedetakse salpetrit rõõsa piimaga, mida haige loomale sisse antakse, ka maasika juuri ja weriurma rohtu keedetakse selge weega ja antakse selle haiguse niastu loomale. Kõige paremaks  arsti rohuks peab rahwas ussi kesta, mida kõrwetud ja siis puruks Lerutult leiwaga sisse antakse. Nõnda arstib siin talu rahwas seda haigust. Lõpeks soowin, et igalt poolt saaks rahwa arstimise rohud ja arstimise wiisid üles kirjutatud ja ajalehes awaldatud, mille järele teaduse mehed wahet wmksiwad teha, mis rohud arstimiseks kõlblikud ja mis kõlbmata on. Meie pool wõtawad inimesed salpetrit ja püssi rohtu niitme tõbe, aga iseäranis kohkumise waStu sisse, seepärast soowiksin teada, kas salpeter üleüldse tcrwiselc kasulik on? "Ux. 28. Juunikuu päewal leidnud keegi Orisaarcst kodu poole sõites oma metsas tee ääres põesa alt ühe surnud naisterahwa. See olnud Orisaare mõisa põllult Kaema S. A. naine, kes Tumala karja sekka oma lehma läinud otsima (sest et see kodust ära olla karanud) ja wist wäsimust wälja puhkama põesa alla heitnud ning senna igawesti uinunud. See naisterühmas oli talwe läbi haige, alles wastu kewadet tõusis ta jalule. Nelipühi teisel pühal olnud tuitawa Orisaare  mõisa kõrtsis jälle kiskumine. Mitmede näod ja pead olnud merised. Kõige tublima „pargi" oli Maasi mõisa mees J. K. saanud. Sellel olnud mitmed augud pea sees ja kõik ihu hirmsaste siniseks peksetud. KaS see asi ka kohtu seletada läheb, on meel teadmata. Tartust. Uus testament uues kirjawiisis on hiljuti Laakmauni juures trükis malmis saanud. Sellega on suur samm edasi poole astutud ja mana kirjawiisi jäljed suure osa wäiksemaks jäänud. Püha kiri läheb tuhandete kaupa rahwa liikmete kütte. Temal on ärarääkimata mõju ja wõim rahwa maimu kohta usukaswamiseks,  aga ka kirja ja keele poolest. Palju tööd on olnud, enne kui püha kiri nüüd wõib jälle uuel ja ometi selsamal manal näol rahwa sekka minna. Testamendi  trüki-kulu kandja on Piibli-selts. Eesti ja Liimi sinoodi poolest oli üks kommisjon kirikuõpetajaid walitud, kes esiti kirjawiisi põhjusmõtted määrnsiwad. See oli meie lehe nr. 28. aastast 1880 juba laiemalt teatatud. Õpetajad Jürmann ja Bergmann tõmbasiwad mana kirjawiisi pookstawid poognates läbi, .siis algas ladu ja trükk. Et püha kiri mõtte poolest puhtaks  ja manaks jääks, selle pärast luges õpetaja Kallas poognad enne trükki läbi, et aga Kallas'el seda teha peagi wöimalik ci olnud, siis wõttis õp. Punga selle töö enese pääle; pärast läks Punga Kownosse, siis waatas praost Doll pognaid läbi ja tema äraoleku ajal Haapsalus õp. Bergmann siis wiimaks jälle pärast Doll. WiimakS otsisiwad meel õpetajad Lipp ja Bidder mõned puudused üles, mis oliwad läbi lipsanud. «Postimees" kirjutab kohtu keele kohta soowis Wene leht „Now. Wr.," et kõikides kohtutes Wene keel asjaajamise keeleks saaks, mille pääle ajaleht „Wirmaline" wastas, et sarnane küll harimata rahwasugude  ehk laiale pillatud rahwakildude kohta kohane oleks, nagu Mordwinide, Tsheremisside, teiste kohta;. aga Eesti rahwale, kes ühises kogus, kindlates piirides elab, päälegi kaunis hariduse korras ja üle miljoni hinge suur, olewat see nõudmine  liig alandaw. „Wirmalise" soow oli, et Eesti keelele ka ikka kohtus onia jägu õigust antaks. Nüüd aga astub sellele jälle „Now. Wr." südisti wälja. Ta ütleb, et „Wirmalise" nimetatud põhjus, Eesti soldatide tublidus ja wahwus, palju ei mõjuda, sest ka teised wõerad suguarud olewat sedasama teinud. Ja Eesti lehed olewat ju ise alati soowisid awaldanud, et koolides rohkem riigikeelt saaks õpetatud, mille läbi noorele soole laiemad tegewuse piirid saaksiwad antud. Koolides saada ka edeSpidi nii palju riigikeelt õpetatud, et rahwas sellega kohtutes korda wõiwat saada, nii et selles takistusi karta ei olewat.  Ei wõida kudagi ütelda ega arwata, et Wene keele õppimine Eestlastele alandaw oleks, waid päälegi nad üsna uhked olla, et nüüd riigi seaduse ees ühesuguse õiguse osaliseks on saanud ja Wenemaaga kindlasti ühineda wõiwad, kuna nad senini Saksa craseltskondade  wõimu all seisawad Kui riigikeelele  kohtutes ja walitsuskondades selle wääriline mõju antakse ja ta wõeraste rahwaste  juures maksma pantakse, siis awaldada Wenemaa sellega nendele ainult suurt auustust ja lugupidamist. Tallinnast, üks wäike 3-aastane  tüdrukuke on Tallinnas Turu uulitsal Birki majasse juhtunud. Lapseke räägib Saksa, Wene ja Eesti keelt, aga ei tea enese priinime, waid ütleb üksnes et ta nimi on „Claudia." Ehk leiawad wanemad teda nüüd ajalehtede abil üles. Peeterburgist. Saksa keisri külakäigust Peeterburgis on telegrammid seni ajani järgmisi teatanud: 7. Juulil kell 12 tuli Wene keiser laewa Aleksandriga Kroonlinna alla sadamasse, ja kell 4 jõudis Saksa laewaStik sinna. Keiser Wilhelm oli Wene meremäe ülikonnas  Andrease paelaga ja teretas sadama sillale astudes sõjawägesid, kes waljuste huraa hüüdsiwad. Kell läks Saksa keisri laew Hohenzollern kaubasadama tammi eest mööda, kus lugemata rahwa hulk teda rõõmuhüüetega teretas. Weikses sadamas oli mõlemate keisrite kokkusaamine ja teretus.  Kell 5 jõudsiwad mõlemad keisrid Peeterhofi fõjasadamasse ja läksiwad seepäälc Peeterhosi paleesse. Pärast söömaaega sõitis Wene keisri-majesteet üksi Aleksandriasse,  kuhu keiscrinna majesteet, keiser Wilhelm ja suurwürst Wladlinir abikaasaga warSti järele sõitsiwad. Kell 11 söitsiwad keiser Wilhelm ja prints Heinrich Peeterhofi  paleesse tagasi: 8. Juulil homiku kell V» 11 sõitis keiser Wilhelm ja prints Heinrich keiserliku laewa Aleksandriga Peeterhofist  Peeterburgisse, kaasas oliwad krahw Hcrberk BiSmark, ülem kojaminister krahw Õrlow-Damidow, Gkinka-Mawrin, admiral Selenoi, krahw Schuwalow ja mõned Saksa keisri kaaskonna liikmed. Kell 11 jõudis keiser Wilhelm ühes kaaskonnaga Peeterburgisse,  kuS teda merewäc, sadama ameti, ja sisemise ministeriumi ülemad ning Pceterburgi  linnapea teretasiwad. Kõige päält sõitis keiser ühes kaaskonnaga Pcetri-Pauli kindluse kirikusse, kus keiser Wilhelm ja prints Heinrich Aleksander 11. hauale kumbki ühe wärsketest lilledest pärja paniwad. Seepäüle waatasiwad kõrged külalised Peeter suure majakest ja söitsiwad siis kell 12 45 minutit Oranienbaumi. Kell 2 jõudis laew Aleksander kõrgete külalistega Oranienbaumi,  kus rohke rahwahulk neid clawalt teretas. Ühe eralaewa pääl mängis üks muusikukooor Preisi riigi laulu. Keisri majesteet sõitis tõllaga suurwürStinna Katarina Mihailowna paleesse ja wõttis nõuuks, pärast ka suurwürst Nikolai wanaema juures SnamenSkojes ja suurwürst  Mihail wanema juures Mihailowkas  käia. Õhtu kell 7 tuliwäd mõlemad keisri-majestecdid raudteega Krasnojc-Selosse,  mille pääle sõit ümber laagri algas. Mõlemad walitsejad oliwad suure kaaskonnaga ratsa, keiserinna-majesteet ja suurwürstinnad lahtises tõllas, millel 4 walget hobust ees. Secpääle oli kontsert kroonu musikukooridest. Pärast kontserti andis keiser Wilhelm prints Aleksander von Oldenburgile musta kotka ordu anumürgi,  mille juures ta Wene gardiwae eht olekut kiitis. Kell 9 oli kõikide suurtükkide  paukumisel õhtupalwe mängimine 2000 musikandi osawõtmisel ja seepääle ärasõit paleesse, kus õhtu sööki wõeti. Muskust. Kui kaugele eksiteele sattunud usu hullustus inimest wiia wõib, sellest toob „Russk. Wed." kohutama sõnumi. SergiewSki kloostri lähedal metsas nägiwad jalutajad ühel päewal eemalt põõsastikus alasti inimest käiwat. Km nad aga lähedamale  läksiwad, kadus ta nende eest ära. Lugu räägiti muidugi külas, mitmesugused arwamised hakkasiwad nähtuse üle liikuma ja kohe tõttaS suur hulk rahwaft metsa selle põhjust otsima. Ei olnudgi waja kaugele minna, peagi leiti tee päält noor, wäga ilus tütarlaps, alasti maast. Ainult jalas oliwad pool põlenud sukad ja saapad. Kõik keha oli mustaks põlenud ja haawu täis. Rinna pääl oliwad risti pandud ahelad, mis selja pääl kinni seotud oliwad. Haige neiu wiidi jalapäält latsareti ülekuulamise  alla. Nüüd on nii palju teada saanud, et tütarlapse nimi Marfa Syssojew on, ta on ligikonnast Gshatski kreisist ja 19 aaStat wana. Tema sugulased oliwad Moskwas ja oliwad ka temale sinna kohta soowitanud. Ta olewat ikka alati waikselt ja üksikult elanud, pühade ja kannatajate elulugusid lugenud ja nendest rääkinud ning ammu ju soowi awaldanud, kloostrisse minna. Nüüd Mai kuu algul lahkunud ta oma teenistusest, jätnud sugulasi Jumalaga  ja ütelnud nendele, et ta Kristuse mõrsjaks tahtwat saada ning selleks nonna loori wötwat. Oma õele oli ta kirja oma