Tallinna Sõber M 18. Kümnes aastakäik Tallinnas, ZS. Zimknn Kääwal 1888. Alleüldne llealelit Eesti rahwaie «aal ja iiiliiades. Tuleb ükskord nadalis wälja. Maksab Tallinna» Lindfor«'i pSrijate trkkimajas: aastas 2 rubla, 40 kop.— pool-aaStaS 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aasta» .. 3 rubla pool-aaSta« 1 rubla 70 kop Auukuluskd maksawad tga rea ehk sesse aseme peili S kop. Tellimised tvöetakse maSta: HaMnnas: Lindsors'i pärijate trüliimajas. Neteröurais- s 54. - Tartus - Laakmauu. - A-kw-r-s -z. W.' Z -Kapsalus: A. Kolrv-rg. - Lihulas: A. Z»uttuer'i poodis. - MlAntts : E z Karow i raamatupood. - Itarwas: W. H>õdcr. - Mõrus- KM»: M, Wastajo redaktor Äõ. A. Ei ch hor n. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltisli (Baltischport Na^MariS-llopri Register - Meie meresSida-aSjust. „Lawiine", üks uus seltslik mäng. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt: Tallinnast: Knb-rmangu kohtust. Kohtute muutmisest. Kirikuõpetajate protsessid. Piiskop Arsseui rcisust. Kujuraiuja Adamsou. Rõuged. Tulekahju. Pahategijad ja pahateud. Puuritud hõbe-rahad. ValtiSkist: Laewa-sõidud. Ilmad siin ja kangemal. Meie kiriklik elu. - k»öÄ^KS-ÄAk.° W."W.7d.!!?.^°--«--«-»»--»°-°-- Meie meresõidu-asjust. Pealkirja all ..Toll laewade peal" on sel talwel kahes, Saksa-keeli leheS. ~Nevalver Beobachter" ja „St. Pekersburger  Zeitung," asjatundjate poolest kaks kirja ilmunud, mis ehk kitll mõnda lootust maha rõhuwad, mis aga kui asjatundjate arutamised nii tähtsad on, et meie tarwis olema arwame ka Eesti rahwast nendega tuttawaks leha, kuida jo töe tundmine iialgi kahju teha ei woi. Esimene kiri ilmus BaltiSkist ja on järgmine: ..Laewade ehitamise kosumiseks meie maal ja et meie werstid (laewade-ehitamise asutused) kergemini wõeramaa seesuguste asutuste kõrwas wsikfiwad üles peetud saada, sai aastal 1882 maksude-kommissioni poolest wõeralt maalt oStetud laewade peale järgmine toll määratud: 1) raudlaewade  eest. mis alla 200 lasti on, 20 rubla lasti pealt; 2) raud-laewade eest, mis peale 200 lasti suured on, 10 rubla lasti pealt; 3) puu-laewade eest 5 rubla laSti pealt. Pärast selle tolli-seaduse läbiwaatamist aastal 1885 sai see toll 20 protsenti kõrgendatud, s. o. esimise laewajäuSkonna  juureõ 24 rubla, teise jäuSkonna juures 12 rubla, kolmandema jauStonna juures 6 rubla peale laSti pealt määratud. Kui ka laewade hulk selle läbi wäheneS, fiiski sai toll Jaanikuu 9. pääwal 1887 järgmisel wiisil kõrgendatud: Raud-laewad: Esimeste  100 tonni kandmise-jõuu eest iga tonni pealt 38 rubla, 100 kuuni 1500 tonni eest iga tonni pealt 20 rubla ja iga tonni eest peale selle 10 rubla tonni pealt. Puu-laewad: Esimeste zIOO tonni eest 12 rubla, iga tonni eest, peale selle 6 rubla tonni pealt. Kas laewad wanad wõi uued on. selle Poolest ei ole tollt-seaduses wahet tehtud. Et nii kõrge toll otse seesama on, kui laewade sissewedamise keeldus. Täie õigusega wõib kinnitatud saada, et ülepea ja kahju-kartuse peale mõteldes, üht sandemat teenistust olla ei wõi, kui kaubalaewa-sõitus purjulaewadega, mis enamist Ida- ja Põhja-mere peale piiratud on ja ka seal raSket wõitlemist aurulaewadega wõitlema piab. Purjulaewade  ehitamine ei taha ka kulu ära tasuda, sest kaubawedude palgad ei seisa meeste-palkadega, aSsekuranziga,  moona-kuludega, kapitali intressidega ja laevade ärakulumisega õige järje peal. Sellepärast leitakse nüüd ka wähe mehi, keS purju laewade ehitamist ette wõtawad ja need wähesed ehitused, mis meie randades tehtud saamad,  ei maksa, et nendest palju räägitakse. Nüüd, sel aeal wõiks nendanimetatud weikesetele meestele, nagu kipparid  j. n. e., kelle teenistused laewasõidud on, ainult selle läbi nende tööpõld alles hoitud saada, kui nendel wõimalik olekS, purjulaewu wõeral maal osta, kus need purjulaewade wähenewa tarwitamise pärast odawalt müüdud  saamad ja kus mõnikord ühe meel kõlwulise purjulaewa  ostuhind wähem on, kui peale pandud toll. Selle tolliseaduse järjed on ennast juba selles näitanud, et wanemad  laewamehed teenistuse-kohtade puuduse pärast meresõidust  koguni taganewad, nooremad aga wõeral maal teenistust otfiwad. Selle seaduse teine järg on ühe pettuse  kosumine, seaduse kõrwast kawalufega mõõda peaseda. Laewaperemehed, kes oma wõeral maal ostetud laewu mitte oma nime peale kirjutada ei lase ja oma isamaa lipu all sõita lasta ei mõi, ilma et üht tolli maksma piakfiwad, miS nende warandusest üle käib ja nende teenistust küsitamaks  teeb, lasewad neid laewu wõeramaa lipu all sõita. Seda tuleb ka juba ranna-sõitudes ette, kus wiimaStel aastatel Soomemaal oõtetud uued ehk ka wanad purjulaewad  Soomemaa alamate nime peale kirjutatud saawad, tõe poolest aga Wene alamate omad on. Za kuida on asi aurulaewade ostmisega? Enamist on aktsiaseltsid, kes omad aurulaewad wõeral maal ostawad  ehk ehitada lasewad. Kui nutid nendel seltsidel aktsionäride  poolest ka suured summad kaes on, siiski piawad nemad ettewaaklikud olema, et wedu kaupade turul teiste rahwaste kõrwas wedu-hiudade poolest kõrwn seista wõiwad,  sest laewade ostmise juures jääwad nemad tolli läbi kohe teiste wasta kahju sisse; teeb jo toll nende laewu kallimaks. Seltsid wähema kapitaliga, kellel ainult mõned kiiked on, piawad aurulaewade ostmise juures sedasama teed käima, kui purju! "ewade ostjad. Nemad saawad oma aurulaewu wõeramaa lipu all sõita laskma, kuida seda ka juba tõe poolest tehakse. Seda ei wõi neile koguni mitte pahaks pauna, sest kuida wõiksiwad nemad muidu wõeramaa  laewaperemeeste kõrwas läbi saada, kellel waja ei ole oma teenistust kroonu-kassaga jagada. See ei näitaks isamaa-armastust, kui meie kinnitaksime, et meie mitte ise laewu, aurulaewu ja purjulaewu, ehitada ei wsi. Muidugi wõime meie seda. Aga enne piame meie laewasõidu-asjuS  teiste rahwaste järel jõudnud olema, piame  laewasõiduga raha teenima, mis ainult sündida wöib, kui meie kaubalaewustik kõige odawamal teel laewu juure muretseda wõib, mis teiste rahwaste kaubalaewade kohalised  on. Selleks piaks meie kõrge Riigiwalitsuse tarkus meile waba tallituse läbi selles waldkondas jõudu andma, piaks meie hooleks jätma, meie laewu seal oSta ehk ehitada  lasta, kus meie neid odawama hinnaga saada wõime, ilma et nende headus selle läbi alamale wajub. See oleks meie meele järel ja saadaks räägitawale asjale kasu, kui kohalised wõimud wöimalikult laiades ringkondades seda asja oma osawõtmise alla wõtaksiwad, kuida meile ka selle kirja awalik arwustamine ainult rõõmu teha wõiks." ,A. Feldhuhn, Meremeeste-kooli õpetaja. Baltiskis, Näärikuu 8. pääwal 1888. Üht arwustust, nimelt aga üht waidlemist selle kirja wasta, ei ole tänine mitte ilmunud, küll aga tuli herra A. Feldhnhrsiile pea pärast seda Riiast järgmine kiri, mis ka nimetatud lehtedes ära trükitud sai.- , Põrast Teie auustatud kirja „Toll laewade lugemist, auustan mina ennast mitmete nimel, kelle amet laewasõit on, Teid iseäranis selle eest tänada, et Teie meremeeste nüüdsest hädast osa wõlnud ja seda asja awaliku  arutamise alla anuud olete. üheS palume meie kipparid siin paikas ka, et Teie seda asja ka edaspidi oma hoole alla wõtate ja ettewõekud teel mitte seisma ei jää: see on kõige Vallimaa kubermangude meremeeste häda-kisa. See ei wõi Teil ka mitte teadmata olla, et siin paikas nüüd laewasöidu-tallitust (Rhederei) koguni mitte ei ole, ja sellest wõite Teie küll arwata, kui palju wanu meremehi ilma leiwata ümber hulkumas on. Neil wanail meremeestel on pojad, kes ka meremeesteks hallanud  ja kellest mitmed oma tüürmanni-eksami juba teinud on, aga kohta ei leia. Mis lootust neil noortel meestel  küll muud olla wõib, kui wõerale maale minna? (Herra Feldhuhn nimetab omas kaafakirjas, et ainult Baltiski Meremeeste-koolist wäljaläinud 20 kuuni 30aaskastest  noortest meestest 19 tüürmanni ja kapteni diplomiga  wõeramaa laewade peal teenistust on wõtnud.) Meie laewamehed siin paikas piame juba mõnest aeast saadik nõuu, üht palwekirja fisse anda, ei suuda ennast paraku  aga selles mitte ühendada, kus ja kes see õige mees oleks, meie soowimist õige! wiisil meie kõrge Riigiwalitsuse ette panema, sest meie kardame, et, kui seda mitte õieke ei tehta, see palwekiri paberi-korwi wisatud saada ja tähele panemata jääda Võib. Kui Teie sellest asjast weel edaspidi  awalikult räägite, palume meie tähelepanemist ka selle peale juhtida, kuida asi laewade ehitamisega siin paikas on olnud. Kaubalaewa-selts ,Austri ehitas mõne aasta eest ühe 480 lasti suure laewa Mühlgrabenis; see laew tuli Mistral/ 45,000 rubla maksma, kui walmis oli. Teine laew sai siin Majorenhofis ehitatud, ei pidanud kontrakti järele mitte peale 25,000 rubla maksma ja kui kolm paljast masti seeS oliwad, millega ükski mõistlik laewamees merele ei oleks läinud, siis pidi laewa eest 33,000 rubla maksetud saama. Arwame tarwilise purjuskonua  weel juure, siis maksis see laew kõige wähemast 40,000 rubla ja on selle juures ainult raua-kindlusel kuuse puust ehitatud. Kas seisab see ehituse-kapital nüüd meie- Päiwiste wedu-hindadega kuidagi kaalul? Selle kapitaliga oleksiwad wähemalt kuus head pool-pruugitud laewa wõeral  ostetud saada ja nendega raha teenida wõinud. Nüüd käib ,Austra" raskeist aegist läbi ja meie tahame loota, et temaga asi niisamati ei lähe, nagu Eesti daga". Tähendage ometigi ka selle küsimise peale, kuhu wiimaks kõik Meremeeste-koolide kaswandikud saama piawad,  keda igal aastal Wenemaa Meremeeste-koolides  Valmistatakse? Siit ei lähe mitte üht laewa merele, mille meestekonna keskis mitte kaks jägu Meremeeste-koolide kaswandikkusi ei ole, mitme laewa peal on seda ka kõik ja ühel wanal meremehel on hale seda pealt waadata. Kõige wiletsam lugu on linna perekondadest  wälja läinud Meremeeste-koolide kaswandikkudel, sest laewaperemehed Liiwimaa ja Kuuramaa randas on rannarahwa enese keskist ja wõtawad loomuslikul wiifil muidugi enamist omad tuttawad ja sugulased oma laewade  peale/ Mitme laewamehe nimel Düna kaldal: Kapten I'. 6/ Kui keegi enam salgava et usaldanud, cl ,Linda"-selts langemas ja lagunemas oli, siis lükati kõiki süüd walitfuse  peale üksi ja keegi ei mõtelnud sell- peale, et ka kõige hoolsam ja osawam Valitsus nende raskuste wasta, mida asjatundjad siin arutawad, Võidelda ei oleks suutnud. IKa ei puudunud Eesti aeakirjauduses healtest, kes ühe uue kaubalaewa-seltsi asutamiseks tuugiwalt nõuu andsiwad. Kuida lugejad neist kirjadest näewad, et wöi aga meie kodumaal  ühe seesuguse seltsi kosumise peale wähematki lootust  olla, kuuni mitte uõuu ei leita, meie kodumaal laewu paraja hinnaga ehitada, ehk künni mitte möjuwalt paigalt luba ei anta, laewu woeralt maalt ilma tollita ehk wähemast  palju alama tolliga tuua lasta. Ka wõiwad noored mehed näha, et neid mitte ainult kuldsed pääwad ei oota, keS Mcremeeste-koolist läbi käinud on. Muidugi on mõista et üks tubli mees, kes hoolega ennast ette Valmistas ja ennast auusast üles piab, ka fiin oma teed leiab. Zärelmõtlemist  läheb aga ka neil ja iseäranis neil tarwis kes selle elu-tee peale astuwad. '