rahwast selle pilkamise eest hoida, peakS ometigi iga tõstse rahwafõbra hoolas mure olema! Mis kasu saab fiis wiimaks rahwas sellest kõlamast ja säramast rahwusest, mida m eie päiwil Eestlastele teedel ja turudel milija pakkutakse? Mis auu see ka wiimatS Eesti rahwuse kohta on, mida meie kõnemehed  nii wiletsa pinna peale põhjustawad? Eks oleks tulusam, kui meie Eesti Seltsid kord seda eesmärki taganõudma hakkaksiwad, mis Wene edendamise  Seltsil" on, ja niida meie Keiser ja Herra heaks kiitnud  on! Sellest saaks kõik rahwas, faaksiwad rikkamad ja waesemad, talumehed ja sauuamehed osa. Rahwaiöõ edendajad punnivad sõbruse paele ülemate ja alamate ümber.  Meie rahwuse läigi kosutajad ei ole tänini weel muud midagi korda saatnud, kui aga lüli ja pahandust  ülemate ja alamate wahel, rahwasugude wahel ja oma rahwa keSkis. Kust see tuleb, et igal poolel ükst aga tüli ja pahandust  figtb, kus meie rahwamehed kord omad käed külge piStawad. „See tuleb sellest", saamad nemad ehk wastama,  ,et Eestirahwa wastased meie tööd tülitawad."— Wale! See tuleb sellest, et rahwamehed üksi rahwuse kõla ja sära tagauõuawad, selle kasuks üksteist waSlastikku  ja teisi teutawad, ja rahwa kasu unuStawad. Kus ja kes on need kurjad Eestirahwa waStused? Seal kirjutab üks ninatarklane, kes ennast Eesti nime teutufeks alla kirjutanud on, , Sakala" wiimases numres: ,Suija Part pidi rahwale naeruks saama, sest see ,oli tema töõwäriline palk. Sõber" sõdib xEestirahwa wasta ja saab sellepärast terwest rahwast M. Lindenberg hakkas C. R. Jakobsoni teuptama  ja läks omas hoolimata olekus nii kaugele, et ta ,enam seltsi head nõuu ega manitsust kuulda ,ei wõtnud, waid sellest tähelepanemata mööda läks, künni ,kohus pidi wvhele tulema. Nõnda samaki ,sõdib pühapääwa leht" suure käraga Eesti ,saadikute märgukirja wasta, mida ometi terwe rahwaS , kui omast südamest ütleb wäljaräägitud olewat." Ülekohtune walelik! Kas peaks tema küll iialgi Part Suija kirjast, kas ,Tallinna Sõbra" ehk rahwa pühapääwa lehte" tasase järelmötlemisega lugend, ehk üleültse lugend olema, wöi laseb tema ennast aga , eeSwedajatrst" paljaks hääleloomaks" tarwitada?  Mis see oli, mis eest Pätt Suijat sõimatakse? Ei muud midagi kui see, et tema rohkem rahwast kui rahwust omas südames kandis. Tema tahtis Eestirahwale  rahwusekooli asemel rahwaköö-kooli asutada; tema tahtis just sedasama, mida nüüd Wene ,RahwatöA-edendamise  Selts" tahab ja mille poole meie Keiser ja Herra ennast tunnistanud on. Aga ,rahwamehed" kargaflwad tema peale, käänastwad ja wäänastwad tema sõnu ja figitafiwad  neile üht tähendust mille peale Part Suija iialgi mõtelnud ei olnud. See paha asi nõuab seletust ja fee saab ka oma seletust omal aeal leidma. Ega ometi üks terwe auus rahwaS sallida ei wöi, et mõned erakondlased ühe auusa rahwapoja nime muda sisse tallawad, ja seda pealegi ühel kombel, mis juba iseenesest haritut rahwale teutusekS olekS! (Jääb poolele.) Omalt maalt. Eestimaa maa- koolid aastal 1880 —Bl. ,Ristirahwa Pühapääwa Leht" kirjutab edasi: „ Koolis käimine oli enamiste selle poolest hea, et lapsed palju ei ole koolist ära jäänud; muud kui haigused  ja töwed takistasid mõnes koolis koolipidamist, Weike-Maarja, Jaagupi, Mihkli ja Lääne-Nigula kihelkondades  ei käinud wahe-kooli lapsed milte korraliste koolis; hooletus oli sellepoolest seal suurem ja muidugi wahekoolist  wähem kasu. Seaduslikud lrahwid nende kohta, keS ilmaasjata koolist ära jääwad, pole wiimsel aastal suuremat  ette tulnud, sest et igalpool enamiste lapsi ilusaste kooli saadeti; Pühalepil ei ole sellepoolest lugu mitte hea; Alutaguse-Nigula kihelkonnas käidi nii korralikult koolis et trahwidest enam juttugi ei ole. Meie woime loota, et aega mööda igalpool kooli-sundimuS ärakaub, kui laste wanemad armastusest sunnitud oma lapsi ise kooli saadawad;  mõistlitutele pole ju seaduse sündimust tarwis, seda tarwitawad iiksi hooletumad ja need, kes kooli kasust aru ei saa. Õpetuse asjad olid igalpool needsamad, mis keisri herrast kinnitatud kooli-seadus nimetab. Pisut on neid koolisid, kuS geograhwiat meel ei ole õpetatud; wene keelega  on seal, kus seda eine ei olnud, hakatust tehtud lugemise,  kirjutamise ja sõnade õppimisega. Saksakeele õpetust  ei ole majal, kui köstritest peetud koolides, Kuksemaa mõisa-kooliS (Zärwa-laanis), elementar koolides ja Merjamaal;  Hageri. Nissi, Ridali ja Harju-Madise kih. on mõned koolid, kus saksakeele kirja õpetakse, mis mahest adressi kirjutamise ja lugemise juures wäga kasulik on. Tütarlapsed faiwad näputöö õpetust Risti, Harju-Madikse, Nissi koolides ja Kuksemaa mõisakoolis. Meie soswiksime, et aega mööda Võimalikuks saaks, tütarlapsi rohkem näputöö  poolest õpetada; aga külap seks läheks ise koolisid ehk ise õpetuse aega tarwis, sest Vallakoolide aeg on liig lühike  ja kulub muude õpetuste juure ara. Weiked türukud nagu naad Vallakoolis käiwad, ei saaks ka näputöö õpetusest  nii palju kasu, kui suuremad tütarlapsed pärast päris koolmega. Mis wilja on koolid kannud? Aruanded Vastawad Väga sagedaste, et see oli Väga kiiduwäärt, ehk wäga hea, paras ehk hea; aga selle körwas.on ka enamiste iga kihelkonnas mõni kool leida, kus Vili puudultue  ehk kehwa on. Mõnes koolis õpiwad lapsed mashina kombel sõnu pahä ja koolmeister ei seleta asja küllalt. Kooli-kohtud ja õpetajad püüawad seda kahjuliku õpetuse wiisi Võimalikult kautada, sest temast ei tule miski asja juures suurt kasu: Rehkendamise õpetus on sagedaste puudnliue; mõned koolmeistrid püüawad aga rehkendamisega ikka kõrgema järjele, enne kui alamad järjed kindlad on; sagedaste jääb Ms kord üks" lastele üsna segaseks; esimene talw kaub lastele mittu korda palja numbrite maalimisega  ära, ilma et rehkendamisega saaksid hakatust tegema.  Wene keele õpetusest leiame, et see mitmes kihelkonnas  wäga ilusaste edasi läheb (Waiwaras, Kuusalus j. m., ja et ta sealgi kus hiljemalt sellega peale hakati, oma kasu ikka rohkem awaldab. Geograhwia õpetust leiame, nagu poleks sellega mitmes kohas seda elawat püüdmist, mis see õpetus iseenesest tarwitab. Mitme healega laulmist pole aruannetes mitte igalpool nimetatud ; aga loodame, et seda sellepärast ommeti igalpool püütakse õppida ja ülemal hoida. Mitmes kohas saadab walla kirjutaja ammet, kui see koolmeistri hooleks on, koolile suurt kahju; mitte üksi et kirjutuse pärast mittu korda kool pidamata jäetakse, maid koolmeistrile tuleb kirtutaja ammeti läbi mõni tüli wallaga ja kohtuga kaela, möui koolmeister-kirjutaja on juba sel wiifil puuritud saanud, mittu on hakanud kui tihti kirjadega  pidid kohtuse reisima, teed käies kõrtsi ja wiina armastama j. m. Niisuguste asjade läbi aga ei kaswa mitte koolmeistri au Vanemate ega laste sees. Kibedaste tuleb püüda, et koolmeistrid kõik jõudu ja kõik aega kooli heaks wõiks pruukida, sest täielik töö tarwitab täit meest. — (Selle kirja lõpetus peab ruumi kitsuse pärast teiseks korraks jääma). Tallinnast. Kõigekõrgema käsu peale Wiinakuu 27. pääwast, saab Eestimaa kubermangus Rahukohtute ülespidamiseks kauplemise patentide pealt järgmist lisamaksu  maksetud. 1. gildi patentide pealt igas paikas 40 rubla 25 kopikad; 2 gildi patentide pealt Tallinnas 5 rubla 75 kopikad, igas teises paikas 3 rubla 75 kopikad; kõige teiste kauplemise ja ameti lumüstus kirjade pealt, saab kroonumaksu juure 10 kopikad rubla pealt, wiina ja õlle Valmistamise ja kauplemise patentide pealt 25 kopikad  iga kroonumaksu rubla juure, igas paikas Eestimaa kubermangus maksetud. Linnasaadikude koosolekul selle kuu 4. pääwal sai Linnakohtu ettepanemise peale Hsbersli walla talukohtade müümise üle nõuu peetud. Linnakohtu nõuu järel oleks nüüdse rendi juure 20 protsenti lisada, see rent s°,g läbi kapitaliks arwata ja selle eest kohad müia. Sedawiisi maksaks üks koht, mis nüüd 100 rubla rendi all seisab, 2400 rubla. Ostuhinnast olekfiwad 10 °/„ sisse maksa, wöla pealt maksaksiwad peremehed s°/, intressi ja 1 "/<, kapitali kustutamiseks juure. Linnasaadikud Erbe, H õppe  li e r ja Gregory arwawad selle ostuhinna liig madala olema ; sedawiisi saaksiwad kohad pool muidu peremeestele  antud. Linnasaadikud Baron Üksküll, von Baggo ja von zur Mühlen seinwad selle eest. Kingitusest  ei wõiks juttu olla, rent oleks nüüd 900 rubla, ostuhind kannaks 1300 rubla intressi. Linnasaadik von znr Mühlen pärib weel, et wõeraste ostjate kohta hind lisatud saaks. Selle järel saab Linnakohtu nõuu ja von zur Mühlen'i lisa wastawõetud. Mõifade-kommission saab käsku seda müümist ette walmistada. Teesillntamine saab kohtade kestis ostuhinna järel jagatud. Meie omalt poolelt soowiksime, et üksi siis wõerastele müüdud saaks, kui peremehed ise 'võlgade pärast, ühegi teise seadusliku  põhjuse pärast ehk oma tahtmise järel kohtadest lahkuwad. Kes aga weel osta ei taha ehk osta ei suuda, aga muidu kõiki oma kohuseid täidab, se wõiks ikka rentnikuks  jääda, künni ostmiseks himu ehk jõudu saab. Sündmus  on ikka kahewääriline asi. Mõlemad Tallinna Wali-komiteed on oma tallitust  nii kaugele täitnud, et wahe aeal rahu olema näitab. Alewite erakond on kõnedes ja kirjades nüüdsele Linnawalitsusele  süüks annud, et alewite heaks tänine wähem tehtud oleks, kui linna heaks. Selle waska kuulutab Saksakeeli ,Tallinna Zeitung" raamatute järel järgmist aruandmist: Aaastat 1878 sai uulitsate, kanalite ja sildade eest wälja antud: a) linnas 6634 rubla, d) alewiteS, kus 52 uulitsad pea taltsa parandatud saiwad, 28,774 rubla; selle jume tuliwad weel 7449 rubla endise  Teede-kommisfiom wõlgast mis maksetud saiwad, ühtekokku 96,223 rubla. Sellest on 4581 rubla maha arwata, mida alewite majaperemehed nende tööde juure makfiwad, ja jääwad sedawiisi 31.642 rubla üle. Jäätakse  ka arwamata, et linna majaperemehed uulitsaid oma kulu peale parandastwad, siis oli ikka alevite kasuks 31,642 rubla, linna kasuks 6634 rubla wälja antud. Aastal 1879 anti alewite heaks wälja 36,223 rubla, ilma Kadrinthali weetorude arwamata, mis 6244 rubla makfiwad; alewite majaperemehed ollimad sellest 4802 rubla maksnud. Alewite heaks oli siis 31,421 rubla kulutatud, linna heaks selsamal aastal 7227 rubla. Aastal 1880 makfiwad alewite teede parandamised 40,651 rubla, wakshalli tee ja Kommandanti uulitsa arwamata; alewite majaperemehed makfiwad sellest 4791 rubla. Linnakukrust oli stis alewite tasuks 35,860 rubla wälja antud, linna kasuks 3048 rubla. Selle, 1881 aasta arutegemised ei ole weel lõpetud; eesarwu järel oli alewite  kasuks 23,960 rubla arwatud, linna kasuks 12,028 rubla. Majaperemeeste maksud jääwad mõlemil poolel arwamata, sest et nüüd ka linnas majaperemehed oma kulu peale uulitsaid ei paranda, waid selle asemel raha maksawad. Maksud alewite majade pealt seisawad maksude  kohta linna majade pealt, nagu kolm kahe kohta. Alewite kasuks on aaStal 1878 neli ja üks pool kord niipalju wälja antud, kui linna kasuks, aastal 1879 neli kord nii palju, aastal 1880 üksteistkümmend kord, aastal 1881 eesarwu järel kaks kord; läbiStikku nelja aasta sees neli kord niipalju kui linna kasuks, kuna alewite maksud poolteist  kord niipalju liunakukrule sisse toomad, kui linna maksud. Sellest wõib näha, kui palju tõtt kaebajate kaebtuse  sees on. /Pärnu Postimees" oma uue juhatuse all annab  Tallinna Linnasaadikute waiimise kohta ka juba oma sõna sekka. See leht kirjutab: ,Uuemal aea! kuulutas /Saksa Peeterburgi Seitung" oma lugejatele, Tallinnas olla Th. Jakobsoni juhatusel U. linnawõlinikkude walimise toimekond maast ülesse tekkinud.  mis wana linnawolinikkude kogule kardetawad lahutust  kuulutada, sest Th. Jakobsoni seljataga seista arwata  25,000 Eestlast, Ühendus on igal paigul hea asi. Kas see aga ka ei peaks hää tubli ühendus olema, kui 25,000 Eestlast kui üks mees kokkuhoiawad. Naha on. et nimetatud saksa seitung ühendusega teine lugu on, kui meil." Just sedawiisi ei seisnud see asi Saksakeeli Peterburgi Seitungis mitte, aga sellest ei ole suuremat lugu. Imelik näitab aga see tähendus olema, mida noor herra Doctor pühendusele" annab. Meie arwates on ühendus ikka üksi see, kui ühel maal ehk ühes linnas kõik kodanikud ühel mee lel oma asju tallitawad. Seisawad aga ühel poolel 25,000 erakondlast, ja teisel poolel jälle 25,000 erakondlast, ehk wähem ehk rohkem, siis ei wöi ükski enam ühendusest rääkida, waid üksi aga lahutusest.  Kummal poolel rohkem ehk wähem erakondlasi on, ehk kummal poolel rohkem ehk wähem asja oli ühendust lõhkuda, see on iseenesest siin üks kõik. Et aga Tallinna  Eestlased kõik kui üks mees Th. Jakobsoni poole hoiaksiwad, see näitab esiteks kaweel õige kahewääriline olema, kuida sellest walitawate nimekirjast wäljapaistab, mida I. Wali-komitee täna siin lehtes kuulutab. lii sama kahewääriline  on ka herra Th. Jakobsoni enese Eesti seisupaik.  Täniue ei olnud ükski kuulnud, et Th. Jakobson Eestlane oleks ja tema ei oska oma enese tunnistust mööda ka nüüd weel täitsa oma rahwa keelt. Wast siis, kui Eestlase nime all üht erakonda asutada wõimalik oli, wast siis pistis tema oma suguwõsa kui lipu üles. Meie arwateS ei tee poolunustatud efiwanemate suguwõsa kedagi ühe rahwa ehk rahwuse täieliseks liigeks, waid see waim, mida haridus ja pitkem kooselamine oma sugurahwaga iga inimese sisse kallab. ,Eesti Postimehele on »ä pardus" juhtund, et tema Kirjameeste Seltsist wäljaastund liigete nimekirjas mõned nimed leitud, keda Kirjameeste Seltsis ehk keda koguni kusagil ei tunta. Seda päpartust" katsub ,Eesti Postimees" mõne wiletsa narawuga katta, nagu näituseks:  kust peame meie siis teadma, kes Seltsi liige kes mite?" ehk: p siis on üks Sakalane meile need nimed pettes ülesannud, et seega oma lehtedele tülimateriali  anda." Et .Sakalased" seesuguste wiletsa .õiendamistega" lepiksiwad, seda on raske uskuda. Meie arwame, et .Eesti Postimees" targemini teeks, oma enese söeakilpi  seesuguste wigaduste eest terweks ja puhtaks hoida, kui et teiste kirjadele Jumal teab mis kõrge politika kasuks wõõriti tähendust andeS oma aega wiidab. Kahju, et see leht mis oma asutaja juhatusel n« suures usalduses seifis, ennast sel aastal oma wõõriti .arwamistega"  nii wäga sasinud ja sõlminud on, et nen-