Tallinna Sõber 47. !olmaS aastakäik Tallinnas, 20. TMekm päälval 1881. Uleöldl-t aealeht Etstir«h>»ale «aal j« li-mades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas L rubla, 40 kop. pool-aaStas 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aastas s rubla Pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt s kop. Tellimised w laetakse wasta: Tallinnas: Ltndfsrs'i päriate trükimazas. leterburgis: J. H. Seelaudt, VssMpWus M 54. Tartus: W. Zust. Nernus: K. Kudcmiita. ItakWeres: L. Wattlp. haides: K. Seidewcrg. Kapsalus: H. J. Kollõerg. Kuresaares: M. Lange. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktor: W. F. Eichh orn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski (Baltischport UaõSeM-Iloxik.) Register: Weue ,,Rahwatöö°edendamise Selts" ja selle eesmärgid. Omalt maalt: Koolide aruanne. Tallinnast: Uus õpetaja. Uus aealcht. —: Tartust: Studeiitide uus uhendus. Tulekahjud- Petecburgrst. Kindral Barjatüiski 5. - Kindral Nepokitshizki f. Kurjategu. Sõeawäe aszust. - LnMoimse kom- misston lõpetatud. Kulla kaewandused. Moskwast: Kaduud raha. Wõeralt maalt - Saksamaalt. Prantsusmaalt. Itaaliast. Sissesaadetnd. K'rja wastused. Jutu leht - Kalamehe tütar. Kiriku leatnsed. Wene „Rahwatöö edendamise Selts" ja selle eesmärgid. M. .Pärt Suija tahtis Aleksandri-kooli, seda Eestirahwa auusammast ja tänutunniStust lõhkuda", ütlewad rahwamehed.  Kuida nii? Tema ei tahnud muud ühtigi, Zui soo mis aga, et asutama Eestikooli peasiht põllutöö peale, selle Eesti rahwa ja ka Eesti rahwuse põhjusaluse  peale käänatud saaks. Aleksmchri-kooliks, Eestirahwa auusammaks ja tänutu,Ülistuseks mõis see kool jo ühel näul niisama heaSte saada ja jääda, kui teisel näul. .See on .mõisnik,-de" tahtmine", ütlewad rahwamehed.  .Nemad (mõisnikud) soowiwad omale sedawiifi häid mõlsawalitsejaid kaSwatada." Kas oleks see siis suur kahju Eestlaste kohta, kui möisawalitsejate ametid edaspidi ikka asjalikult õpetatud Eestlaste kätte langekfiwad? Tänine istuwad seesuguste ametite peal - sagedast häda pärast -vöeramaa mehed. Kentsakas! Rendib wõeramaa mees, pealegi kord ühe talukoha, siis tõstawad rahwamehed kanget kära. Astub aga üks otsekohene Eestipoeg ette ja annab nõuu rahwa kogutud raha selleks tarwitada, et need sagedast õige kasulikud ja rahwa elu külge puutu-vad ametid oma rahwa poegade kätte saaksiwad, siis sõimawad needsamad rahwamehed seda Eestipoega .rahwa wastaseks" ja .Vaenlaseks" ! Kuhu logita jääb? Siin peab küll jälle mõni saladus -valitsema,  muidu ei saa sellest ükski aru. Seesugustest kentsakatest tükkidest nõretawad rah-vameeste  tülitsemised Pärt Suija wasta. Meil ei ole felkorral  wõimalik, nendest fiin rohkem ülespanna. Kõigist paistab aga wälja, et Pärt Suija tõsine rahwa me es. selle ssna paremas tähenduses on. Tema -vastased, kes paraku sagedast kõlwatumaid sõeariistu tema wasta tarwitawad,  on rohkem rahwusemehed kui rahwamehed. Kui kaua aga rahwuse kõla ja läik kestaksiwad, kui rahwas seda kõla ja läiki kandes nõrkeks, selle peale kostku, kellel himu ou! Pärt Suija on ehk eksind omas kartuseks Eestirahwa tulema elupõlwe, Eesti rahwuse alles hoid mis e kohta. Andku Jumal et tema eksinud oleks. Kes aga aealoust õpetust wõtab, see ei suuda seda kartust enesest heita. Ja meie .rahwamehed" maal ja linnas ei -vähenda,  waid kaswatawad seda kartust. Kõige rohkem on seda kartust meie.rahwasaadikud" oma .rahwasoowidega" kaswatand. Kui Eesti rahwal ja rahwusel paremaid ja ustawamaid kaitsejaid ja eestkostjaid ei oleks, kui need .rahwasaadikud ja nende .rahwasoowid" oliwad, siis oleks Eesti rahwuS kustunud, enne kui kaks põlwe mööda läk- Kui aga Pärt Suija -vastased tema otsekohe wäljaräägitud kartust rahwa ees tema foomi mis eks käänata püüawad, stis on see üks kuri ülekohus. Kuida on fiin selle nendanimetud .Eestlase" aru järel .Tallinna Sõber" ja .Ristirahwa Pnhapääwa Leht" Eestirahwa wasta sõdinud? Kas -vahest sellega, et nemad sula -valet, häbemata kirjasolkimist ja jõledat jutluse-solkimist  Eesti ajakirjandusest peletada püawad? Arwab see nendanimetud .Eestlane" seda -vahest rahwa aeakirjandusele ja rahwale enesele suureks auuks ja .edenduseks"  olema, kui see ja teine leht rahwa ette astuda ja kirjutada julgeb : .Schule der Zucht" tähendab .karistamise xosl", .ühe wersta tee sillutamine maksab 400 rubla", — .Saksamaa metsnikud lasewad Eesti talurahwa kassid maha, omale praeks", ameti-wanne maksab ükfi ametis" .patustpöörmise jutlused saamad Eestirahwa teritamiseks peetud" .kes rahwuslikude kirikuõpetajate wasta räägib, see räägib Eesti sugust kirikuõpetajate wasta" ja mis seesugust halpust ja jõledust weel rohkem on?! Arwab see nendanimetatud .Eestlane" sellest Eesti rahwale, Eesti rawusele, keelele ja meelele tulu figima, kui nendanimetatud . rahmasaadiknd " rahwa selja taga Esstlastele umkeelelist kohtuwanemaid toimetawad,  kui . rahwamehed " selle salauõuu kordasaatmiseks  teiste kirjast solgiwad ja taluperemeestele wõerast omandust tasumiseks patupalgaks pakuwad? Arwab see nendanimetatud .Eestlane. seda Eesti nimele  anuks oleme, kui seda pettust .Eesti maimuks" nimetakse,  mis wõerast usaldust kurjaste pruukides wõera nime all sala-ametid tallitab, kuida .Pärnu Postimehe" .tõsised kirjutajad" seda tamne teinud on, ja kuida .Sakala" seda pettust oma Nr. 43 sees heaks kiidab? Oleks Eesti waim tõeste üks seesugune pettuse waim, fiis hoidku meid Jumal, selle -vaimu eest kostma st! Tänu Jumalale! Eestlaste keskis on kaunis kimbuke armsaid  mehi, kes iga malet ja pettust Eesti rahwa ja Eesti nime teuStuseks peawad, peitku see male ja see pettus ennast ka weel särawama katte alla. Nende auusa meeste peale ennast tuetates, tahame meie ka edespidi otsekohesel  teel ja julge sõnaga oma tööd teha, nii kaua, kui see Jumcla tahtmine on. Julgusega tahame meie ka edaspidi tõtt tõeks ja malet maleks, õigust õiguseks ja ülekohut  ülekohtuks nimetada, kui ka sada seesugust .Eestlast" ennast selle üle pahandaksiwad. Mis male, mis pettus, mis ülekohus on, seda ei taha meie iialgi saba liputates .rawus li kuks" nimetada. Põhjustab meie rahwas ka edaspidi oma elukäiku auusa töö, tõe ja kõikumata õiguse  peale, küll stis õige haridus ja edendus kasuwad, küll fiis ka rahwuse anu ja tähtsus õitseb, ilma et seda kõlwatuma wiha-leiliga eune-aegu pungast kihutada tarwis laheks. Kes teutab Eesti maimu ja' Eesti nime, kaS fee, kes pettust .Eesti maimuks" nimetab, wõi fee, kes seda, kui wõerast waimu Eesti aeakirjandusefi wälja peletada püüab? Kes sõdib Eesti rahwa wasta? Meid on weike kogu; meil on tugewat, kindlat linna -vaja, kuhu ennast koguma peame, kui oma iseolemist, oma emakeelt, alles hoida tahame. Meil on see kindel linn; fee on Ewang. Luth. usutunnistuse kirik. Selle meie maakirikuga seisab ja langeb EeSti keel ja Eesti rahwus. Selle wasta wõiwad ükfi need -vaielda, kellel aealou käigust aimu ei ole, ehk kes ühegi salanõuu kordasaatmiseks tõtt peita tahawab.  Kes selle meie maakiriku põhjust, selle kiriku mõnu wapustab, see -vapustab Eesti rahwuft. Kes selle meie maakiriku wasta sõdib, see sõdib Eesti rahwa ja Eesti rahwuse wasta. Ärge petke ennast, Eestiwennad, ja ärge laske ennast petta! Need keS selle meie maa kiriku wasta Võideldes ja seda ja selle teenreid teutateS, teile suurust, „määratud maahindu" ja kes teab mis, pakuwad, need ei paku teile muud midagi, kui aga kolmkümmend hõbe  tükki! Need södiwad Eestirahwa ja Eesti rahwuse wasta, kui nemad ennast ka weei suurema käraga .rahwuslikuks"  ja „Eestlaseks" nimetaksiwad. Seda peakstwad kõige pealt need meie rahwa-koolmeistretest tähele panema, kes .rahwameestega" ja .rahwasaadikutega" ühte pilli puhuwad.  Nemad puhuwad iseenese surma laulu! Uutmoodi .Eestlane" jutustab .Sakala" lugijatele täitsa uudist. M. Lindenberg olla selle pärast kohtu alla lan- gend, et tema C. R. Jakobsoni teutama hakanud. Meie teades on neil meestel mõlemil ühesuguse süü pärast  kõhtudega tegemist olnud; Sakala waim on M. Lindenbergi  õnnetuse fisse saatnud. Oleks tema seda uõuu wõtnud, mida meie käest enne .Mälgust" ilmumist nõuudis  ja sai; oleks tema meie selles lehtes antud uõuu ja meie sõbrade uõuu pärast .Walgust" ilmumist tähele pannud  ja tõega rahwa kasu nõudnud, siis tuleks see leht küll weel täna tema juhatuse all wälja. Oleks Kalewipaja  Selts meie häält tähele pannud, siis oleks pahandus tulemata jäänud. Aga seal tõsteti .Walguse" nagu kiuste pärast kange hõiskamisega taewa poole ja tehti teist tempusi, mis rohkem poisikeste kui meelemõistjate meeste kehalised olimad,  kuuni pahandus tuli. Oleks Kirjameeste Selts üksi rahwa kasu ja tulu peale mõtelnud, üksi kirjanduse tööd teinud, siis ei oleks ükski seda lõhkuda suutnud. Agarahwuse kihu ta jad hakkasiwad ka seal rahwa tasutajatega -võitlema; kõrkluse waim kippus kenaduse kallale ja sundis teda taganema. Kuhu meie rahwuse kangelased  oma kannatama ta maimu kannawad, sealt põgeneb, rahuline töö rahwa kasu ja edeuduse eest. Eks oleks kord aeg, et meie paremad mehed ennast kogukfiwad ja Wene ,Rahwatöö-edendamise Seltsi" eeskuju  järel rahulist tööd rahwa heaks peale hakkaksiwad?— Eks oleks aeg seda rahwuse-hoogu natuke Vaigistada,  mis tänine muud teinud ei ole, kui aga pahandust, lahutust ja lahutust meie kodumaa rahwasugude ja seisuste wahel ja keskis?! Tänu Jumalale! meie maal ei ole üleüldist häda. Aga ka meie maal on rah mast, on Eesti suguwendafi, kes küll suwel kui päilised meie põllutööst osa wvtawad, kes aga ei tea, kuida nemad pitka põllutöö mahe-aega kasulikult  tarwitama peawad. Küll oleks soowida, et meie Põllumeeste Seltsid nõuu peakstwad, kuida neid -vaesemaid -vendasid kasulikule käsi tööle juhatada ja kuida nende tehtud tööle õiget hinda toimetada wõiks. Läheme kord ühel talwisel homikul üle linna turu. Seal istuwad sagedaste  suguwendade pojukesed siniSkand näuga ja pakuwad -värisema häälega puulusikaid müia. Hale ja häbi on kuulda kulda ostjad Vähesest hinnast weel natukest mahatingida  katsuwad. Seesugust weiket käntööd tuleks juhatada  ja sellele tuleks üht ärakauplemist toimetada, mis rohkem aega ei tarwita, kui töö ise, ja mis töötegijale õiget  hinda saadaks. See on weike töö. millest palju lootaja oodata ei ole. Seda teame meie wäga heaste ja meie waritsejatel wastastel ei ole kohe maja käratseda, nagu tahaksime meie pärida, et Eesti Seltsid suuremat nõuudma ei peaks, kui aga poisikestele juhatust puulusika nikerdamises. Seda kirjutasime  üksnes weikeks näituseks. Eestirahwa sõrmedes on palju äratamata osawust, seda teadwad kõik, kes tähelepannes  meie maal elastwad; sellest kirjutab ka juba Kristjan Kelch, ligi 200 aasta eest. Seda osawust igaühe isewitsi andeid mööda äratada kosutada ja kasulikult tegemusele juhatada oleks aga ikka üks wäga tähtsas ja Eesti Seltside  ja üksikute rahwasöbrade nõuupidamiseks kslwuline asi. Teiselt poolelt on selleks juba natuke hakatust tehtud. Mõne aasta eest afutaS Läänemaal Tolli mõisa pärisherra Senator Fridrich Baron Stackelberg ühe käsitöö kooli. Saksakeeli .Tallinna Zeitung" kirjutas juhtkirja .Waba-. dikud ja käsitöö maal", milles tungiwalt w.badikude ju nende äratama käsitöö peale tähelepanemist paluti. Mõis nikude kutse peale on kuulus kodutöö juhataja Klaussea