Sakala 47. Wiliaadis, 22. Rovembrikm päeval 1880. ni. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Eesti Aleksandri kooli edespidine eestseisus 111. Poliitika ringwaatus.— Omalt maalt. Wiliandis: Sakala Toimenduse otsus Eesti Postimehe kohta. Wiliandi maakonnast: Uus koolimaja. Pärnust: Pärnu sadam. Pärnumaalt: Kuidas lauljad Pärnu kontserdi peale waatawad; Kuhu hädaste abi tarwis läheb. Tartust: Rõuge haigus; seminari eeskool. Tallinnast: K. K. Suurivürst  Aleksei Aleksandrowitsh; Linda seltsi lacwa äpardus; seltslikust elust. Tallinnamaalt: Wiinawabrikute hulk. Peeterburgist: Keiserliku  Kõrguste Suurewürstide teekonnad; ametnikute wahetamised; uus rahaminister; uue trükiscaduse kokkuseadja komisjon; markii Tseng; õpetaja J. Hurt; sõakohtu otsus. WSeralt maalt. Agramist: Maa wärisemine. Neaap õlist: Wesuufi eluawaldus. Belgiast: Senati  otws. Türgimaalt: Dultshinjo sisse piiratud. Filipoopolist: Mõrtsukate trahw. Nju-Joorkist: Õnnetus. Lõuna-Aafrikast: Mässamine. Kuulutused. Lisaleht. Isamaalt kaugel. Isamaa ja armukese eest. XH. Ei ole wõimalik. Kirjandus. Jndianlaste telgid. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja tilgad: Eestipoiga ja Baltipapa 111. Kuulutused. Eesti Aleksandri kooli edaspidine eestseisus (kuratoorium). ÄI Limases numris saiwad meie lugejad teada, missuguse Põhjuse peale Aleksandri kooli pääkomitee healtepaljus selle kooli edespidist eestseisust ehk kuratooriumi  ära soowib seada. Meie omalt poolt arvame, et mitmed punktid selle põhjuskirjas täitsa kõlvatumad on ja neid kudagi wiist vasta ei wõi võtta. Sedasama  otsust on ka need nbikomiteed teinud, kus sellest asjast juba räägiti, ning selle lehe väljaandja on ise mitmes kohas rahwast pidanud vaigistama, sest et oma tööd Aleksandri kooli heaks kohe seisma tahtsiwad jätta. Nagu öeldud, see põhjuskiri ei ole jo sugugi veel kindel,  waid abikomiteed peavad alles Januari kuus wiimast  otsust andma, kus tõeste mõned punktid muudetud saamad, nii et rahmal enam mingisugust kaebdust ei saa olema. Räägime esite kuratooriumist enesest, siis tema valitsemisest ja tema kohustest. Kuratoorium pidada esmalt kümnest liikmest kokku seatud olema. Et aga wist mitmed liikmed kaugel kokkutulemise kohalt eemal saavad elama, kes mitte igal korral koosolekul ei ole ja ei või olla, siis oleks küll parem, kui kuratooriumis enam liikmeid oleks. Muidu ehk saaksiwad tähtjad asjad, mis terve rahva kohta puuduvad, liig vähe liikmete vahel ära tehtud. Neliteistkümmend liiget ei oleks sellepärast meie arvates mitte palju.*) Isegi on mõista, et neid kuratooriumi liikmeid kooli asutajad valitsevad, ja seda ei wõi jälle muul paremal kombel toimetada, kui pää- ja abikomiteede läbi. Aga sedaviisi ei lähe asi sugugi korda, nagu .seda pääkomitee omas põhjuskirjas ära on määranud, et igal pääkomitee liikmel üks heal ja igal tegeval abikomitee liikmel ka üks heal on. Kui pealegi abikomiteedel  mitte seda õigust ei pea olema, oma otsust kirjateel anda, siis saaks vistist seesugune lugu kätte tulema, et mitmed kaugel olevad abikomiteed oma healt ei wõiksivad anda, kuna näituseks õpetajad Jürmann ja Eisenschmidt oma abikomiteedest igaüks ehk 59 healt - ligi tooksivad. Sell kombel ei tuleks otsuseandmine mitte õigeste välja. Meie nõu on see: Pääkomitee ehk kui ta kokku ei lepi, üksikud jauskonnad pääkomi- *) Meie peame siin üht weikest wiga J. Kapp'i soowimise peale õiendama. Ka J. Kapp olla pääkomiteele 14 liiget kuratooriumiks ette pannud: 2 mõisaomaniku, 2 kirikõpetajat, 2 rahwa koolmeistrit, 2 linna kodaniku ja 6 talupoega. teest panewad kanditaatid ette, neid awalikult ajalehtedes  nimetades, ja stis walitseb iga abikomitee kodu omal iseäralisel koosolekul kas nende kanditaatide seast ehk ka muialt omad kuratooriumi liikmed ära. Neid otsust, mis ka iga abikomitee protokolli ülesse pannakse, toob üks abikomitee liige stnna koosolekule, kus wiimane  otsus ära tehakse, ehk ta saadab oma otsust ka kirjateel aegsaste ühe pääkomitee liikme kätte, kui ise saadikut saata ei wõi. Sellel kombel oleks igal pääkomitee  liikmel üks ja igal abikomiteel ka üks heal. Weel tuleks ka seda ära määrata, et üksi neil abikomiteedel  heale-andmise õigus on, kes tõeste raha on korjanud, ja nimelt ühe teadawa summani (300 ehk 500 rubla). Muidu ehk tuleb meile 200 abikomiteed  jnure, kellest igaüks 10 rubla korjaks, aga igal ühel oleks oma heal. Kui meie nüüd sellepeale waatame, kes need kuratooriumi  liikmed peawad olema, siis on ka iseenesest mõista, et talupoegadel, kes selle kooli oma kasuks asutanud  on, ka enam kui healt kuratooriumis peab olema. Seesugune V» heale ejtepanemine on tõeste pehmelt öeldud imelik. Saksa mõisnikud ja Spetajadgi  tahtsiwad juba aastal 1863 talupoegadele kuratooriumis  healt anda, ja nüüd, kus meie talupoja  seisus igapidi edasi on jõudnud, pakutakse meile paljalt healt. Seesuguse pakkumise eest saawad küll meie kooli asutajad südamest tänama. On meie kuratooriumis 14 liiget, siis ei wõi küll tõisiti olla, kuid peawad seal olema: 2 mõisaomaniku, 2 kirikherrat, 2 linna kodaniku (kes ka õpetatud mehed wõiwad olla), 2 rahwa koolmeistrit (üks kihelkonna ja üks külakoolmeister)  ja (kui direktorile healt ei taheta anda) 6 talupoega. Kui aga kuratoorium paljalt lOnest liikmest  peaks kokku seatud olema, siis wõiksiwad tema liikmed ka ainult need olla: 1 mõisaomanik, 1 kirikherra,  1 linna kodanik, 2 rahwa koolmeistrit ja 5 talupoega. Kuidas kuratooriumi edespidi täiendatakse, kui mõni liige ära sureb, sellest ei räägi pääkomiteest ette pandud põhjuskiri midagi. Selle wasta on ta aga selle eest muretsenud, kuidas üksikuid liikmeid wälja wõiks saada. Seal loeme imekspannes: „Kõik need kuratooriumi liikmed saawad määramata aja peale walitud  ja jääwad nii kaua ametisse, kui nad omi asju õigel kombel toimetawad" n. n. e. „On aga üks ehk töine liige kuratooriumile kasuta, siis saab ta kuratooriumi  healte enamusega lahti ja kuratoorium walib tema asemele ühe töise" n. n. e. Kes peab aga selle üle otsust tegema, kas üks kuratooriumi liige „omi asju õigel kombel toimetanud" on? Sell kombel wõiks siis, kui kuratooriumis kaks parteid peaks olema, suurem  partei ühe wastalise liikme töise järele wälja lükata ja omi nõuumehi sisse walitseda. Seesugust punkti ei ole küll wist weel ühegi sarnatse asutuse põhjuskirjades leida, kui meie ka mööda läinud pimeda aastasadades järele peaksime uurima. Meie ei taha siin mitte sellest rääkima hakata, missugune juhtmõte üksi meie pääkomitee  paljust seesuguse otsusele on awatelenud. Jätame parem selle asja puutumata, olgu siis, et meid edespidi  rääkima sunnitakse. Selle punkti kohta on meie arwamine see: Niikaua, kuuni abikomiteed töösse jääwad, saawad nad ka edespidi igal korral, kui uut liiget kuratooriumile peaks walitseda olema, seda tegema. Lõpewad aga abikomiteed ära, siis ei ole küll muidu kudagi seda asja wõimalik toimetada, kuid kuratoorium peab ise uue liikme sellest samast seisusest, kust endine liige oli, walitsema. Selle lehe wäljaandja oli pääkomiteele  järelseiswa nõuu ette pannud, mis aga pääkomitee  mitte wasta ei wõtnud: Kui mõni liige sureb ehk muidu wälja astub, siis walitseb kuratoorium ise uue liikme asemele, aga sell kombel, et ta esimesel walitsemisel, kus kõige wähemalt V» jagu liikmeid koos peab olema, kaks kanditaati nimetab, keda kohe peale walitsemist ajalehtedes teada antakse, nii et rahwal wõimalik on oma arwamisi ajalehtedes awaldada. SiiS nelja kuu pärast walitseb kooli kuratoorium (ehk kuratoorium  seltsis kooliõppijate wanematega) neist ühe omale liikmeks, kus kõik kuratooriumi liikmed omad nimed ära peawad andma. Kui seda peaks ära määratama, et kuratoorium ise mõnd liiget enese seast wälja wõiks heita, siis wõib seda üksi siis sündida, kui kõik healed üheainsa wasta seda soowiwad. Need oliwad tähtjamad punktid. Kassakuraatori kohta 8 13 sees oleks meil weel seda tähendada, et see kuraator ise oma kassat rewideerida ei wõi, nagu punkt b ära määrab, waid kuratoorium peab oma seast ise rewideerijad walitsema. Meil oleks weel mitu asja nende ette antud pshjuskirjade  kohta nimetada, aga neid wõib siis käsile wõtta, kui abikomiteede koosolekul wiimast otsust tehakse. Tähtjamaid punktist oleme nimetanud. Nüüd katsugu siis iga abikomitee lühikest waheaega  weel läbirääkimiseks nii palju kui wõimalik tarwitada,  sest Januari kuus tehakse wiimane otsuS walmis  ja siis ei ole enam ühtegi ütlemist. Ka saab wift iga abikomitee selle eest hoolt kandma, et üks saadik  selle koosolekule tulemata ei jää. Wahel on üksainus  heal nii tähtjas, et ta asja jäädawalt ühe ehk töise poole kaalub. Meie isamaa armaSWS ajagu meid taga, omas mitmeaastalises töös ka weel seda wiimast wõitlemist osawaste ära wõidelda, et meie omast EeSti Aleksandri koolist edespidi täit rõõmu wõikfime tunda. Poliitika ringwaatus. ) Suur oliitika pr otsess, mis hilja aja eest ./lagast Peeterburgis otsa lõpM, õn tükk aega terwe maailma tähelepanemist enese peale tõmbanud. Kaebduse  all seisiwad 16 kurjategijat, kelle teud nii hirmsad  on, nagu ajaraamatus sarnatseid mitte leida ei ole. Reed inimesed ei ole mitte üks ehk kaks kurjategu  walmis teinud, waid terwe hulk kõige koledamaid tegusi on neist ära tehtud. Nende seltskond on esmalt  Solowjewi käe läbi terwest Weneriigist armastatud  Riigi-Jsh püstoliga lasta püüdnud. Siis on nad kaks korda raudtee rongi, kus Keiserlik Majesteet sees oli, wasta taewast üles püüdnud lasta. Ja wiimaks on nad Keiserliku Majesteedi lossisse tunginud ja on sell silmapilgul, kus terwe Keiserlik Perekond kooS oli, Keiserliku pallei'd tuhaunikuks püüdnud teha, mille juures mitukümmend inimest surma saiwad. Aga Jumala arm on igal korral meie Riigi-Isa kallist elu imeli-