4. Kuningakübar (lritilisria imxerialis). Aialill, Pärsiast meie maale toodud. ÖitSmeh kollakad ehk pruunpunased. Tema fibul on kihwtine. 5. Konnarohi ehk metsrees (aüsma Konnarohi lehed on pitkawartega ümmarguse ehk südame moodi sõlega; õitSmed seisawad pöõruSsa moodi warte ümber, männa kombel, mitmes järgus koos, walged ehk punakad. Lehed ja juured arwatakse kihwtised  olema. Kaswab igal pool seismas mees. 6. Hooramari (psriB guaärikolia). Seda kaswu kutsutakse ka ussilakk ja sinise mil li rohi. Õiskate on 8-sa jauline; tolmukaid 8 tükki; seemneputkeid 4; 4 munamoodi lehte on männaseisus.  Õitsmed üksikult, rohelised; marjad muStad ja kihmtised. Lehtmetsas. 7. Metspipar (asaruw suropasum). Õitseb Mai kuul ja Aprilli kuu lõpul. Oitsmed on wäljast poolt karwased ja sinikas -punased, seest poolt mustjas - punased. Wars on maas I V- —2 tolli pitk. Lehed on pitka wartega, ümmargused neeru nägu, raha moodi. Lehed alt poolt natuke punakas-rohelised. Kaswab lehtmetsades, iseäranis sarapikkudes (XI. Linnö liigist). Juur on imar ja paneb suust heitma. 8. Toomingas (pruvUB psäuB). Toomingas õitseb juba Mai kuus. Tuttaw puu, 20—30 jalga kõrge. Kaswab niisketes lehtmetsades, jõgede ääres ze. Wili herne suurune, must ja imar. Marja teradest saab head õli, kelles sinihaput (Blausäure),  kanget kihwti on. Kui marju, palju süüakse, stis ajawad nad pööritama, pea walutama, oksendama ja pasandama. 9. Karukell ehk kurjaelaja juur (auemone xulsatilla). KaSwab kewadel wara jalt mäe küngastel, söötidel, kelle lubjaue aluspõhi. Lill on walge karwakestega kaetud, õiskate punakas, tolmukad kollased. Lehed lõhutud ja sule nägu. Taimes on wali kihwt. 10. Põõsasnupuke ja kollane ülane (avsmove n«llivroBa ja ravuneuloiä6B). Mõlemad taimed, töine walge, töine kollaste õitsmetega,  on meie ilusad kewade lilled lehtmetsades. Lehtedes ja juurtes on põletaw wedeltk. 11. Seakullerkupp (rsvuneuluZ BeslsrgtuB). Seakullerkupp on tulikate perekonnast, kus tal weel palju kihwtist sõpru on. Kõige kihwtisem on neist aga nimetatud seakullerkupp, kellel harulised lehed, kollased õitsmed ja rulli nägu Sitsme põhi on. Tema juur on iseäranis kihwtine. Selle taime perekonnast on weel: a) Tulioblikas ehk süge-lill (rsa. aosr); d) Roomaw tulilill (rav. rep6vB); ä) Wesitulikas (rsn. a^uaMB); e) Mitme õitsmega tulikas (rav. põlganttiemuB).  Kõikide nelja, aga iseäranis esimese juured on kihwtised. 12. Sööbija rohud (eupkordiaeeas). Need rohud mõru ja põletaja piimawedelikuga. a) Roosirohi, hundipiim (eupllordia lisljvB  Õiskate kuljukse moodi, 10 —12 isast õitset ja üks emane õitse koos; lehed ümberpõördud muna nägu, esimene pool saetud. Kaswab aias, iseäranis kartohwlite seas. d) Seljarohi, sinijuur (mereurjsliB psrevlliB).  Wars neljakandiline, lehed wastastiku kärbilised  ja mustjas rohelised. Õitsmed lehtede kaenlas. Isased õitsmed kobara moodi seisus, emased õispea moodi seisus. KaSwab- lehtmetsas. jäeb tulema.) Sipelgatest. 11. Nii kuidas lesed mesilaste juures töötegijatest sur» matud saawad, nii saawad ka sipelgate isad surma; päewade wiisi hulguwad nad peale lennu aega ümber ja peawad nälga surema; ise omale toitu muretseda ei ole nad mitte õppinud, ja neile wastutulejad töötegijad  ei tee nendega mingisugust tegemist. Nii lihtlabane kui mesilase elu, on ka tema toidus;  tema tunneb üksi mett ja lillede õiesi. Sipelga söömalaud aga on palju rikkamine kaetud. Ka sipelgal  on magus wedelik esimene roog; puuwili, lillede ja taimede maguS Vedelik, liha, surnud kehad, kõige pealt aga lehetäide magus Vedelik annab neile niisugust  toidust. Kui sipelgas head toitu ülesleidnud on, fiis on see hea ja õnnelik leidus terwes perekonnas tuttav), ja Pea lähäb terwe rong. korralisel Viisil selle koha poole, kus neile söömalaud kaetud seisab; niisuguse haistmise üle peame meie Väga imetelema. Sipelgate peenikese haistmise tunnistuseks tahan mõnda siin jutustada. Ühe maja keldris, mille kõrwal kohe rohtaed oli, saiwad kuiwatud pirnid alal hoitud; pirnide juure oliwad pea aia sipelgad teed leidnud. Kui pirnide uufi sõpru maja keldris nähti ja keegi neid enam eemale tõrjuda ei Võinud, saiwad pirnid töise korra peale Viidud. Töisel päewal aga juba oliwad Vanad pirnide sõbrad jälle siin leida; kui nüüd järelewaatama hakati, mill Viisil nad töise korra peale oliwad jõuudnud, sai pea avalikuks,  et sipelgad ukse kella traadi kaudu, mis aiast töise korra peale tõmmatud oli ja selle tua aknast, kus pirnid sees oliwad, mööda läks, kuiwatud pirnide juure oliwad jõuudnud. üks sipelgate sõber oli sipelgate perekonnale, mis korralikult edasi tagasi aiast aia lähedal olewa maja akna juure kõndis, akna simpsu peale peenikest suhkurt riputanud. Pärast pani ta suhkurt übe nõuu sisse, sidus nõuu ühe nööri otsa akna ristpuu külge kõlkuma ja pani mõne sipelga selle nõuu sisse suhkru juure. Need loomakesed leidsiwad pea teed nõuu seest nööri mööda wälja akna ristpuu ja raamide kaudu maa poole ja waata, lühikese aja pärast oli terwe rong edasi ja tagasi sedasama teed marssimas. Mõne päewa pärast aga seisis rong jälle endises kohas akna simpsu peal. Mikspärast sündis see? Sipelgad  oliwad oma waewa wähendada mõistnud, üksi mõned sipelgad oliwad suhkru nõuu sisse läinud ja Wiskafiwad sealt suhkruterakesi simpsu peale maha, kust siis jälle töised sõbrad Neid omastasiwad ja edasi kandfiwad.  Sipelgate elumaja on, olgu et teda maa sisse kaewetakse, ehk õõne puu sisse õõnistakse, ehk mitmesugusest  materialist üles ehitatakse, kui üks labyrinth hulga teede ja õõnistustega; rikas kambrite poolest, kui perekas seltskond seal elab, lihtsam aga, kui alles noor, kolonn aset on wõtnud. Sipelgate pesad on mitmesugused: 1) maapesad, mis lihtsalt kaewetud ehk osalt müüritud ja mulla hunikuga kaetud ehk kiwi all on; 2) puupesad, mis puude sees ehitatud on; 3) pesad, mis puutükidest ülesmüüritakse; 4) pesad, mis mitmet wiisi ülesehitatud on, napu kollase kusilase huniku ehitused metsas ja manades  puukannudes; 5) pesad, mis müüride ja waremete pragudes ning kaljudes leida on. Wäga kena on pealt waadata, kui sipelgad pesa ehitusega töös on, kui wiimane mõnest purustatud on saanud. Missuguse kiirusega hoolsad töötegijad tulewad ja lähewad, missuguse osawusega puu okad, kiwikesed, weiksed oksakesed, waigu terakesed kokku kantud ja üles seatud saawad, wõib inimene suure rõõmuga pealt waadata. Waewaga lähewad nad oma koormaga künka otsa, seal kukkub aga mõnikord üleswiidud puu tükikene jälle maha, ilmtüdimata loomakene tuleb pesa otsast maha, wiib teda jälle ülesse, künni ta wiimati paigale pandud  on. Mitu tundi wõime meie tihti niisugust tööd pealt waadata ja kõik päew otsa peawad sipelgad agaraste palawal päikse paistel tööd tegema, kuni pesa wiimati jälle korras on; mõnikord kestab töö ka töise hommikuni. Sipelga elumajast lähemad igale poole teed, kes sagedaste nii kenad ja puhtad on, et meie wäga imetelema  peame, et nad niisugustest loomakestest tehtud on. Pistame kepi niisuguse majasse, fiis jookseb töörahwas  kõigilt poolt kepi kallale kokku ja katsuwad kõigest  jõuust waenlast ava wõita. Mill wiisil sipelgad omg toidu eest muret kannawad,  oleme juba ülewal osalt näinud, weel enam saame meie aga imetelema, kui näeme, et need loomakesed  peaaegu loomade kaswatajad ja põlluharijad elanikud  on. Kui magusa wedeliku sõbrad katsuwad nad iseäranis  lehetäide seest magust wedeliku wäljaimeda ja neid loomakest seks kätte saada. Nimetatud loonrakesi, kaitswad murelased siis ka seepärast töiste loomade eest, teewad nende ümber, kus waja, aia ja ühendawad nendega oma elumaja ilmnägemata  teega. Mõned sipelgad, nagu kollane kustlane, wiiwad lehetäied elusalt oma elumajasse ja peawad omale nõnda lüpsilehmi. Need meelehmad saawad korralikult, enamiste kolm korda päewas, lüpsetud. Lehetäi, kellel niisugune lüpsmine meelepärast on, ja kelle eest sipelgad heasti hoolt kannawad, on niisuguse eluga wäga heasti rahul. (Järg jäeb tulema.) Kiusatus. Matt. ewang. 4, B—l 2. Ja kiusu-mees wiis Jeesu kõrgel mäele Ning näitas talle omad suured kohad. Ta tõstis meelitates oma heale Ja ütles: Kõik need haljad wäljad luhad Nii kaugel kui silm näeb, toon sinu kätte. Kui oma põlwi nikutad mu ette. Su omaks saawad kulla-kandjad mäed Ja kõrged metsad, kala-rikkad jõed; Su poole tõstwad tuhanded siis käed, Sind kumardawad minu wennad, õed; Kõik minu omadus saab sinu kätte, Kui oma põlwi nikutad mu ette. Ma olen oma orjad lasknud teha Nii mitu tuhat laewa koormat wara; Mu kambrid hiilgawad kui koidu eha, Damaskus, Tiirus neid ei wäära ära, Kõik oma orjad annan sinu kätte, Kui oma põlwi nikutad mu ette. Siis waatas Jeesus kiusu-mehe peale Ja sirutas käe tema walla poole Ning tõstis oma Ärapeaftja heale: „Must tagane, sa wale-meeste isa! „Mu kõrwu kostab kurwa laste kisa. „Sa pead Taewa-Jsa kumardama! „Sest nõnda nõuab pühakirja sõna. „Kõik, keda sunnid higis ümardama, „Neid tahan kaitsta Ärapeastejana. .. . „Waim, kõnni oma pimeduse rada! „Ma tahan oma wendi wangist wabastada!" Täis häbi kadus kiusu-mees nüüd ära. Ja pühad inglid tulid Jeesu ette, Ning orja-riiki paistis nende sära. Ja Jeesus andis wõimu nende kätte: „Nüüd trööstige mu kurwa rahwast waewas, „Neil awatud on Minu rõõmu taewas." (X X X) Nalja Mart ja Kalja Pärt. Nalja Mart: Kas tead, Pärt, mis ma uudist kuulsin? Teie tuttaw esinik „Jaan", keS oma maapäewa  palwekirja asju adwokaatide läbi kõigele ilmale kuulutas, heidab abielusse. Pühapäewal kuulutati teha oma pruudiga kirikust maha. Kalja Pärt: Mis? Meie .Jaan"? Sa eksid, Mart, sest meie seltskonnas ei ole ühtegi selle nimelist. Juba ma märkan, keda sa tahtsid tähendata, aga see mees kirjutab ennast „Juhhann". Nalja Mart: lu a 8 rmBOU, mvv smi, sest ka kirikus nimetadi teda .Johann", mis mind wäga imestas.  Ma tean wäga selgeSte, et tema ristinime .Jaan" on. Wist on see jälle teie erakonna iseäralik tundemärk,  et oma nimesid wahetate ja ümbermuudate. Kalja Pärt: Oige, Mart. Sellest ep m'e tunnemegi  oma erakonna liikmeid ja mõistame oma ja wõeraste wahel wahet teha. On kellegile maakirikus .Jaan" nimeks saanud, siis nimetame meie teda, kui ta meie parteisse heidab, .Juhann". Künnapuust saab meie liigis .Kuennapuh" ning „Wares'e" asemel wõiks ka sündsamalt .Krähe" ütelda. Kui sa meeles jõuuad pidada, siis nimeta mind ka edeSpidi .Bartholamäus  Kaljus". Nalja Mart: Il est maMeütM, „KaljuS"! Uerei, merei! Vastutaja: J. KLrw