ruuini, kuS päike kuu ju tähed need lugematu tuhanded maailmad aset on, seletu neile wilkuwat  wälku. lase neid kuulda pitkse müristamist,  tuule ju mette kobisemist, näita neile kewade õiedc lmlka ja sügisest wiljade saaki. Übe sõnaga : meie rühma koolid õppetagu  lastele loodust tundma looduse öppetust. Looduse Sppetus uitab inimest selgema Jumala tundmisele, parema südame haridusele,  ühtlase õppib inimene ka sellega looduse üle walitsema see on: looduse mägesid enesele kasuks tarwitada. Lcitku looduse õpetus ruttu meie koolidesse maad. 3) Lapsed saagu wara wilutatud truui tööle, mille läbi nad kurja lummude teenistuse eest saamad hoitud. Töö tegemisest  peab meie rahwa elu jõud tulema, siis peaks töö öppetuS meie rahwa koolidekohta  üks nõrkemata nõudmine olema. Kui koolid rahwa elu parandajad ja olmelisemaks  muutjad pcawad olema. Leidku küsi-töö õppetus ka meie k. koolidesse maad. Et käsi-tvö õppetus tõeste meie noore rahwale kasu saaks tooma, on ilma mardiemata tõsi. Kui palju aega saaks siis palju kasulikku  ma lt mööda saadetud, kuna teda praegu kõrtsis käimise ja öö hulkumise läbi mitmes kohas kurjasti raisatakse ; pääle selle toob kasi too oma õppijatele puhtamaid ja paremaid  mattid, teeb neid osamaks tegemistes  ja osamaks ja tähele panijaks nägemises. Kuidas käsi tööt õppetada tuleks  ja kuidas seda meie koolidesse mõimalik oleks sisse säüda, seda seletust tahan üks teine kord ettekanda. 4) Kool peab püüdma laste sisse edasi harinemise tab tmist istutada, et nad ka pärast kooli ühte puhku püüaksiwad edasi õppida. Edasi õppimiseks olgu laenu raamutu kogus kaunid ja õpetliku sisuga raamatuid saada. Püüdku koolmeistrid ajalehtede lugemist rahwa sekka laiali lautadn, uus ka tuumakad toitu inimest maimule pakkumad; aga kõik mis paha hoitgu laste eeS lugemast,  sest see wõib kui kihwt nende noort südant kurjaks teha, niisama wöib üks hea sisuga raamat, lapse südame haridusele  palju mõjuda. Laps peab tundma saama, et nõnda, kuida tema ihu poolest suuremaks kaswab ja tugewamaks saab, ka maimu poolest peab täädmisses, tundmisses  ja südame haridusses kaswama, kui tema tahab selle suure nime kandja mäüriline, see on inimene olla. (Lõpetus tuleb.) kui ta «eel leiba ei näinud, mis paale ema teda trööstinud oli, hakkas ta suure häälega nutma. „Bait ole," käskis Willcm pahas tujus. ..Wai: erk" ~?a kõ'm on tübi," ütles naene kartlikule.  Willcm otsis laiust mõned rahatülid ja andis neid Liuale, mis paale see üles rõusi-z ja oma maisse lapsukese tasakeste rvsodissi pani. „Ma kardan, see nõdruke on raskeste daige. Lumal, kui ta ometi mine ara ci kure Wasnue aiemel manas Willcm niidate!:  ja kärsitumalt uksest wäijaruttaja naesile järele. Kui maike m oodis karjuma  bakkus. te ms ta oma korwad kinni, ja pubus vüõuii suured sumu pilwcd wastu tvakesi lage. tädikesi aja järele tuli Liisa ostetud toiduga tagan. Vool tundi pääle seda aumusimad lesad kartuhlid ka kausi tais räimid laua!. Wäike noodis mmkis, üksi kuusepuA tuluke koldes urakn? ja oaukuõ meel. Sõbralikult  raius Liua WiÜcmit sööma. . möö Wiüem l Miks woodis «agab, - ja rarmt 'eda wõtiad sa oma wiiuli ja m.äuaid jcllc midagi. Kas pole tõsi lukku. im read meile midagi ette'.M«W«a!" „AH mis mängima, wöi koguni weel laulma!" kargas Willem üles. „Mu meel ei olegi nii rõõmus, et ma mängida wõiksin. Toit ei, maitse, iga suutäis püüab mind lämmatada. Kirawase  päralt, mis mees ma enne olin. Oissaa täna on rõmus pääw, täna tuleb Willem, kõlas igalt poolt, kuhu ma sisse astusin! Ja nüüd? Nädal otsa orja ja waewa ennast, et higi sisse äraupud ja siis weel laupääwa õhtu kisa kuulda ja palgeid näha, kui sajaaastast wiletsust." Kui Liisa nende walju sõnade paale silmad maha lõi ja koguni nutma hakkas, põrutas ta jalaga masta toa parandat, et akna klaasi killud maha kukusiwad: „Mina olen surmani tüdinenud sest igawesest hulumisest."  Ta tõukab ukse lahti, n'agu tahaks ta Wärskemat õhku hingata. Küla kõrtsist oli pilli hõal ja tantsu müdin selgesti kuulda, mis tale kui õli ta põlciva rahutuma  hingele juure walas. Jalaga takti luues ja sätendama silmadega kuulatades, pööris ta, ise waljult naerdes, et oma südame tunnistust waigistada, ümber, tõmbas pühapaäwa kuue selga ja wiiuli we«la alla. „Willem, Willem." hüüdis naene. kes siiamaale ts tcgcwust kardetswalt tüdcle pam. tahad jälle kõrtsi Minna k Kas sg l meeleta, kui kindlasti Sa minema  nõali mulle töutasid, et enam ei lähe!" „AH mis töutauud! Et ma raha rohkem Mu hojan, seda olen ma töutanud. Et ma.antsust ja pillimängust eemale saen, ci wöi ma iialgi tõutada, just kui üks lind nii kaua kui ta tiiwad terwed on, lcndamis äratõutada ei wöi. Sinu pärast olen m> oma rõõmust elu kautanud ja töö loomks saanud. Sa ei ole meel feega rahul, , sa mind üheks suureks narriks teinud od, sa tahad meel, et ennast siin urtsikus lusalt maha matta laseksin." „Wiem l" ütles naene pahaselt. „Ltsala! peretütrel oli ka kord parem põli, ene seda, kui ta sind tundma õppis. !>'ul oleks rohkem põhjust kahetseda,  ki waatan, missuguse wiletsa naesekese  'ed kolm möödaläinud aaStad minust inud on, aga ilmaski ei ole ma sulle mle tuletanud, et mu isa õues ilusani ; olnud, kui siin." „?lr räägi mulle midagi S isatalust, muidu sm ma wihaseks, et kõik piduks ja võrnirS peksan. Ukse pääl ära! Tee lahti!" li aost, kes ukse pääl ees seisis, kõrwale nosates, tormas ta wiiul kaenla al kü lattu poole. Dsrg tuleb.) Isamaalt. Wirulane kirjutab Saaremaa üle: Hunta on siin põhja poolses Saare maa nurgas wäga palju. Talwel ei läinud piaaegu ainust õhtatgi mööda, kus nende kange hulwamine maja loonu ja ka inimesi ei tülitanud. Mitte ainult eemal metsas, maid ka paarikümne sammu kaugusel  elumajadest nnnawad nad oma hirmutumaid  näljakontsertisi. Mitu inimest, kes ükn metsas käisiwad, on nende läbi sell musil kangeste hirmunud ja põdema jäänud, et hundid korraga inimese lühiduses  koledaste huluma paniwad. Minemal suil murdsimad hundid siin üksi Jaani kihelkonnas kümnete kaupa hobusid, lambaid, koeri, sigu ja muid loomi maha, Ka märgus hakkab siin enam ettetulewaks asjaks saama, km ta waremalt oli. Karjast. Wargus tee paal. Enne Ülestõusmise pühi tuliwad kaks kaltsu wõi narukauplejad Hiomaalt Saaremaale,  nendega ühes ka üks Hiomaa riide kaupmees. Mõlemad olimad tee pääl üks teisega seltsi saanud ja läksiwad üheskoos kuuni Soela kõrtsi, kus teine naru kaupmees  riide kaupmehega sisse läks, kuna teine senni õue loomade juure jahi, ilma et sääl midagi paha oleks wõinud aimata. Kõrtsis olemise ajal oli aga see õues olew narukaupleja hulga riidekaupmehe riidekaupa ära marastauud ja oma närude alla matnud. Koju jõudes, hakkanud naru kaupleja üöna odamalt riidekaupa müüma. Sellest saanud aga riide kaupmees ise ka kuulda, läinud waatama ja tunnud omad asjad ära; aga waras ei tahtnud sest sugugi tääda, ega annud ka mitte kätte; ehk küll riidekaupmees kõik oma all toimetanud  oleks. Wiimaks ei jäänud muud nõu üle kui kohtu mees toodut senna. —- See jotsinud maja läbi ja leidnud laudilt ühe kasti seest rättikuid; aga lõime lõngad oli ta oma õe abil lasknud kangaks teha, mida riidekaupmees mõlemad ühes koos äm wiis. Asi on praegu meel kohtu all, Jklni Kihelkonnast teatakse meile: Kala-saak on wähikeses wäinas see kewade nii hea, et niisugust wanemate wnnemiv ei määleta nõnda olnud olewad. Mõra mehed tühjendawad (13. Aprillist)  ük> nädal juba ome mõrdasi, sagedaste  ol wastaliste puudus; nii ka pööri  snoodi ja wõrkudega püüdjad saamad rohkel aöödul kalu. Mida jäe ajal uppus üks Muhu mees wühi: cse - wäina ära. Wana rahwa jutu järele nõuda wähike wäin iga aa ta ühe inimese omale ohwriks. Näitab m nõnda olewat, kui ta ühe aasta  oma ohwri järele jättab, siis nõuab ta seda tese aasta jälle kasudega kätte, nii et ta nüd wiimse kümne aasta sees 18 ohwrit n wõtnud. 19. Aprillil waadeti ja mõõdeti tulekahjr kassaste kinnitamiseks Jaani kihelkonnkooli ja köstri maja, ja körwalisi  hoo esi. Iga maja, iseäranis kooli-