Meie oleme ikka MMM elukorra eest seisnud, sest et meie tiksi seda elukorda maa ja rahwa kosutamaks elupinnaks  peame. Sellepärast seisame meie ka täie rohuga selle eest, et mõisad wttmakS lõhutud ja ktllutatud saada ei tohi, kui tarwtS läheb, esimese maaseisuse mõisniku de üksikuid liiteid kohalises jöuduS pidada, ja et talukohad welkemakS lõhutud ja killutalud saada ei tohi, kui tarwiS läheb, teise maaset suse  taluperemeeste  üksikuid liiteid kohalises jVuduS pidada. Et aga tahe maaseisuse elupaiga wahel punase kriipsuga müüri peetakse, see on wägiwald looduse ja mabaduse wasta, see et wvt mi st jaädaw olla. Mõisaherrad andku siis ka ikka ilma kartuseta mõisamaa nurkadest niipalju talukohtade külge, kui talukohtade paremaks, hõlpsamaks küüditamiseks kulub, ja kui seaduS lubab. (Jääb Pooleli.) Omalt maalt. Tallinnast. Juba selle lehe Nr. 14 sees olime meie teadustanud, kiida Lätikeelt leht .Latweshu AwiseS" selle waSta tõreleb, et Emaugell usutunnistuse kogudused oma usuisa 400 aaStast sündimise pääwa pühitsekflwad ja temale NligaS ehk Miitamis üht mälestuse sammast ehitaksiwad.  Meie kiriku eestseisuse poolest on nüüd see asi kõrge Niigimalitsuse ette pandud; pääwa pühitsemiseks ja mälestuse samma ehitamiseks ja tarwilise raha korjamiseks on luba palutud. Meie loodame, et meie Keiser ja Herra, kelle kaitsnse all meie kirik seisab, seda luba ka andma saab. Wahe aeal on nüüd seesama .rahwuSlik" leht Üht .saadud" kirja awaldanud, milleS ennast selle oma toore ja häbemata kirja eest kiita laseb ehk ise kiidab. SelleS, meel natuke nurjatumas kirjas saab nüüd meel hulk uusi .põhjuseid" ette kantud, miks selle pääwa pühitsemine  ja selle samma ehitamine mitte soomitaw et olla. Sellega tahta üks erakond .Latw. Ams." tarklaSte aru järel üht seina Weuerngi ja Baltimaa kubermangude  wahele ehitada, ja .Õigeusklikud" Lätlased pahandada  ennast selle üle. Meie ei saa aru, kuida üks erakondlane selle meike salgukese keskift, keS ennast oma efiwanemate pühast kirikust wälja juhtida laskis, . . . meie ei wsi aru saada, kust see julgust mõtab, seesuguse meeletuma  kirjaga Lätlaste ette aStuda, kelle rahwuSlik kirik E «vängelt Lutheruse usutunnistuse kirik on, nagu see ka EestlaSte rahwuSlik kirik on, kui üleüldse ühest rahwuSliknst  kirikust jutt olla wsib. Weel wähem suudame meie aru saada, kust see Ewangeliumi waeulaue seda häbemata julgust mõtab, neid Weueriigi maStasekS sõimata, kes omast pühast kirikust ennast lahutada ei lase. Keda see kentsakas  .rahwamees" siis .Weneriigiks" nimetab? KaS waheft neid salalikust ja awalikasi mässajaid, kellel Keisrilaul  mokkade peal ja dynamiiti kera taskus on? Jumal paraku, igaS mässajate nimekirjas seisab  suur rida üleaötunud Juulist. Nimetagu see .isamaa"  wõt .Weueriigi" kaitseja ometigi ühtainust nime Baltimaa Lutheruse usutunnistuse kiriku kogudusest ehk koguni selle kiriku õpetajate laste keSkist, keda tema juba .uuemeeliste" mässajate ja Jumala ja Keisri waenlaSte  KSkiS leidis! Selle Läti .rahwamehe" usuisa on küll wift Bradlaugh, ja selle Weueriigi kaitseja .keskpaik" on küll mi st Genfis, mitte aga Peterburgis ega Moskvas. Jumal hoidku meie kodumaa kodanikust seesugusest  .keskpaigast" eemal! Lsppett ütleb see .rahmameeS", et Lutheruse anusamma  rahakorjamise osamõtmisesi meie maarahwa keskis, juttu olla et mõtkS, nii kaua, kui kiriku walitsuse asi (patronaatiõiguS) meel mitte seletatud ei ole.—KeS nüüd weel aru et saa, kust poolt need .uuemeelised" tuuled meie maakiriku walitsuse wasta puhuwad, kes weel et näe, kulda kamaka rebase piilstlmad koopast waritsemad, selle körwad ja silmad on .nuemeellse" tahmaga täidetud. Need mehed, keS meie kirikut Weueriigi waStaseks tunnistawad, keS meile õigust ei soowi, õusa Lutheruse mälestuse pääwa auuStada, need moiStamad kohut meie kiriku walitsuse üle! I Oma enese ja oma häälelooma karjade kätte tahawad need meie kiriku «vaenlased meie kiriku «valitsust saada. SiiS panekstwad nemad neid .Kaudidatist" meile kirikuõpetajateks,  kes pidudel Ewangeliumi teutajatega «vennastust  joomas käiwad! Kuulsa märgitud mehe .Wirulast" lugedes ei saa õiete aru, kaS peab haledust selle lehe rumaluse üle, wõi põlastust selle «««ehe walekeele wasta tundma, kes ikka üht «valet teisega katta püüab. Oma Nr. 16 fee lueb .Virulane"  Eestimaa «vabrikud kokku; kuida need ka meie lehe Nr. 16 seeS üleS pannud oltwad, ja lõpetab oina kirja järgmise kentsaka õhkamisega: .Lugeja «uis sina ka sellest arwad üheS ainsas wäikeseS kubermangus 151 miiuawabrikut. niis aastas Uigi 200,000,000 kraadi kiiritust wätjakihutawad. Ja mi «vähe töist, pär.s käsitöö «vabrikuid ? KaS ei wõi ka /see kõik mitte meie körgeõte kiidetud haritud olekust wä.gewal  sõnal juttu ajada." Ka meie oleme juba sagedast oma soowimist tunnistanud,  et meie kodumaa kuidagi üleliialtsest «viinapõletamisest  peaseda wõikS, , ilma et sellest põllutööle kahju tuleb". Meie oleme oma rõõmu selle üle tunnistanud, et Ltiwimaa Põllutöö SeltS odra kaSwatamife  ja tõuglooma kaSwatamise eest hoolt kannab, ja et Eestimaa Põllutöö Seltsis sukruwabrikute asutamise üle nõuu peeti, ja mete rõõmustame ennast kuuldes, et üks mõisnik ka juba Nakweres kartuhwlt-sukru wabrikut ehitada tahta. Need ettwötmised wõiwad, ilma üleüldise kodumaa kahjuta, wiinapõletamist wäheudada. See aga. mida märgitud mees siin kirjutab, see näitab,  et sel mehikesel rahamajapidamisest üleüldse, ja meie kodumaa, nimelt meie põllumeeste tarwitustest iseäranis, mitte aimu ei ole. Wiiuaköögid saamad üksi kroonu maksude  aSjus wabrikute sekka luetud, muidu luetakse neid põllutöö abitallituste sekka. Eestimaa on põllutöö maa ja Eestimaal ei tehta mitte wiina oma rahwa joogiks, waid maailma kaubaks, ja Jumal tänatud! Eestimaa on ka nende maade keskiS, kus kõige wähem wiina juuakse. SaakS wiinapöletamine häwitatud, ilma et ükS teine põllutöö abi tallitus selle asemele tuleb, siis oleks Eestimaa põllumeeste jõud otsas. Põllutöö  kaSwatab rahwa kasinust, need , käsitöö «vabrikud" aga, mida ,Wirulane" meile soowib, need kautawad rahwa kasinust. Nüüd on Eestimaa wiina tegijate maa, saaks aga soowimine täidetud, siis wast wõiks Eestimaa ennast wiina joojate maaks muuta. »Wirulane" tunnistab seda nüüd et Luuga maakondas Sakalastele 152 dessätini 1475 rubla eest müüdud saada, kuida Nr. 14 sees seisis. Seal saada paljast 52 dessätini 1376 rubla eest müüdud, mis umbes 26'/, rubla dessätini eest wälja teha. Üks trükiwiga wõib küll kord juhtuda, kui aga üks ja seesama trükiwiga kaks kord ühe ja sellesama, lühikese kirja sees seisab, siis peame juba arwama, et see , trükiwiga" juba käekirja sees seifis. „Wirulane" armas wist: pEks maa aga ütle", ja ei mõtelnud selle peale, et keegi tema «vigurit läbikatsuma ja wastatamise ette kutsuma läheks.  Nüüd on aga üks , rahwa «vastane" seda ometigi teinud, ei ole sallinud, et rahwast selle uutmoodi õnne fisse eksitakse; nüüd ei ole ,Wirulasel" muud nõuu, kui oma rumalusi wöi oma pettust „trüktwea" süüks ajada. Nüüd aga, kallis Mirulane", nüüd kus tunnistakse, et Luuga maakondaS hariinata ja rookimala, metsa ja kõrwe maa eest ilma hoouetata, uit palju päritakse, nüüd wõime meie kinnitada, et see hind, selle maakonna kohta, üleliiga on, ja mägise tõuseb mõte, et rahwast senna petetakse.  Ja seda pettust näikse koguni kahel kombel korraga tehtama. Mirulane" kirjutab oma Nr. 14 sees esiteks, et Jsakowi mõisas põllud , luba ammu sööti jäätud", ja kirjutab siis, et asutajatele kolmeks esimeseks aastaks mõisa hooned ja põllud pruukimiseks"  antud saada! Mis fee tähendab? Miks jäiwad mõisa põllud ,juba ammu sööti"? Küll wist sellepärast, et harimine ei maksnud. Kas need põllud selle maakonna seaduseta ja korrata oleku pärast, wõi põllu enese pärast, wõi kas teede ja turude puuduse pärast „juba ammu sööti" jäiwad, see on iseenesest üks kõik. Ikka on see ühe maakonna kohta üks «väga paha täht, kui põllutöö  ei maksa. Seesugust maakonda oma elukorraga rahwale  heaks kiita, seda wõib üksi see, kes põllutööst ja rahwamajapidamiseft  ühtigi ei tea, ehk kes rahwast melega petta tahab. Aga mis fee siis tähendab, kui mõisa ,ammu sööti jäätud põldusi" nii kauaks asutajatele pruukimiseks" antakse,  kui nemad oma hooneid ehitawad, ja kui seda aega ka kohe kolme aasta peale määratakse? Meie kardame, see tähendab umbes seda: Asutajad peawad esimesel kolmel  aastal mõisa sööti jäänud põllud üles kündma ja jälle põlluks tegema, ja peawad määratud paikade peale majad üleS ehitama. Siis wõiwad nemad omale metsast põldu juuritna ja heinamaad rookima hakata, kui neil weel selleks jõudu on; peawad aga siid ka kohe selle maa eest rent! maksma. Ja kui neil siis enam wötmu ei ole, ja kui nemud juurimata ja rookimata maa eest renti maksa ei wõi ega taha? Noh! Siis on mõisa ,ammu sööti jäätud" põllud jälle üles küntud ja põlluks tehtud, ja siis on hooned üles ehitatud, kuhu teised asutajad, teise kaubaga elama «ninna wõiwad. Waadake ette! Meie kardame, et siin üks lausa pettus  «varitsemas on. ja et »Wirulane" ennast meelega ehk pärast" selle pettuse tööriistaks tarwitada laseb. Kuida tahab Mirulane" selle peale «vastata ja ennast «vabandada? KaS jälle palja sõimamisega?! .Olewtku" Nr. 14, selle kuu 20. pääwast, on nüüd ka meie kätte jõudnud. Omas juhtkirjas aStub nüüd ,Ole«vik" Aleksandrikooli asjus täieSte Pastor Hurti poole. Meie rõõmustame ennast selle üle, ja mete lubame,Olewikule"  ja teistele, meid ka edaspidi weel sõimata, kui nemad aga ka edaspidi seda järel teewod, mida meie eeö tegime. ÜkS wana kuulus Würst,Würtembergi Eberhardt HabemeS, ütleS omal aeal, kui teised Saksamaa üksikute riikide walitsejad selle üle waidlesiwad. kes nõuukogus kõrgema  paiga pea! istuma peab: ,Mina tahan hea uu - ' lega ahju taga istuda, kui Teie aga minu sõna tähe e panete". Meie tahame ka sellega leppida, ja tahame sits ka kohe jälle ,ahju takka" üht sõna nõuukogu sttka hüüda, millest soowime, et see igale poole kostaks, kus Eesti keel kõlab. kaebab üle, mida Eesti rahwa keSkis sigitakse, ja EeSti Postimees" kaebab ka selle üle, ja .Olemil" tahab teada, kes lahutust sigitab, ja soowib et .tõbejuured otsani ja põhjani" peakfiwad wälja leigatud saama. Kas peaks .Olewikul" ja .Eesti Postimehel" tõeste nii paks kae silmade peal olema, et nemad ei näe, kust see lahutus tuleb ja kus selle .tõbe" juured on? .Olewik" ütleb: .Waewalt oli uus aasta kättejõudnud, sääl wisati lahutuse tulepomm meie keskele." See .tõbi", mis meie maad ja rahwast waewab, ei ole nii noor, ja seda .tulepommi" ei ole wast sel aastal wisatud. See lahutuse tõbi algas juba neljakümnemate aastate sees, ja esimene wlepommi witkaja oli Lätlane D a v i d Ballohd  ja teine oli Eestlane Karl Robert Jakobson.  Nende tulemunad on meie seltsltku elu fisse langenud,  neid ou seal ikka weel, ja meie pöörased .rahwamehed"  hauduwad neid suure hoolega. Sellest pahanduse pesast tuleb üks tulekukk teise järel wälja ja karjub ja purSkab tuld ja törwa, lahutust ja löhutust meie sekka. Wanost aeast saadik on neid üheks rahwaks luetud, keda usutunnistus ühendas, ja igaüht, kes ühe rahwa sekka elama asus ja selle rahwa usutunnistust wasta wõttis,  seda lueti selle rahwa liiteks, oli tema kes teab mis rahwa juurest ja kännust. Ka Jsraeli rahwas, kes köigeist  maailma rahwaift kõige kangema sitkusega omast suguwerest  kinni pidaS, ka Jsraeli rahwaS wõttis wõeraid oma sekka, ja kes Biiblilugnsi õiete tunneb, see teab, et ka Kristuse enese lihaliku efiwanemate kestis enam kui üks .wõeras" on. Meie rahwuslafed on selles aga nii pimedad ja pöörased, et nemad usutunnistlikku lahutust suure hoolega kaitsewad ja hellitawad ja siiski weel rahwa ühendusest rääkida julgemad! Ja nemad salliwad, et seltsides  ja seltsimajade .pühitsemist?!" ärritawaid kõnefl Eesti rahwa usutunnistuse wasta, Ewangeli Lutheruse kiriku wasta peetakse, ja panewad pärast weel imeks, kui seltsides kära ja tüli tõuseb. See pöörane rumalus oleks naeruwäärt, kui see mitte nii kurb ei oleks. Just see usuweudade  lahutaw ja rahwa löhkuw waim, keda meie rahvuslased  oma erakondlikkudes seltsides hellitawad ja suureks  kaSwatawad, just see peletab rahwa paremaid ja kindlamaid  poegi nende .seltsidest" eemale. Just need ,Seltsid"  ja seltsilased ise on oma ärritamistega meie rahwa kiriku wasta, seda paela katki kiskunud, mis üksi üht rahwast  koos pidada wõib. Ja niikaua kui seda sallitakse, et erakondlased kõiki asutusi, ühendust ja seltsist oma lõhkuwa  waimu pesapaigaks teemad, niikaua saamad ka ikka uued kärad nende eneste keskis tõusma ja varemad kiiked saamad neist seltsidest lahkuma, kuuni üksi Märt Mitt, Juutmann, Hans Luht, GuStaw Stein ja teised seesugused  .rahwamehed" ja .rahwasaadikud" seltsidesse järel jääwad. Kliisterdagu ja kittigu nemad oma pragusi nii palju kui tahawad, see ei aita ühtigi. Ikka saamad praud uueste ilmuma, kuuni liiwa peale koda murenenud ja lagunenud ja langenud on. Ühenduse peale ei ole mõteldagi ja seesugust ühendust ei ole ka mitte soowida, sest just seesuguste seltside kohta maksab ja mõjub Õnnistegija sõna: „Mina ei ole mitte tulnud rahu tooma, maid mõeka." Mida rohkem seesugused .Seltsid" ennast üheudawad, seda rohkem  lõhkeb Eesti rahwas. Kes Eesti rahwa õige sõber olla tahab, see ärgu kandku mitte seesuguste .Seltside" palmioksa, waid kandku Õnnistegija mõeka! Kuida .Nowosti" kirjutab, saada kohalises Ministeriumis  selle üle nõuu peetud, et edaspidi kõige Weneriigi  raudteede peal, mille intresside eest RiigiwalitsuS wastab, nenda siis ka Balti raudtee peal, neljandema klassi wagonid ja billetid seatud saamad. Need billetid  saada kopikat wersia pealt maksma. Tallinna Riigibanki jäutuse liige, Tallinna kaupmees  Wassili Demin on Kõigekõrgemalt kuld medalje, pealkirjaga .Hoolsuse eest", Stanislause linti külgeS kaelaS kanda, saanud. Kentsakas on pealt waadata, kuida .rahwuSlikud" lehed Krimmi rändanud Eestlaste elukorrast sedamööda kirjutawad, kuida nemad Aleksandrikooli peakomitee juhataja  waSta ja rahalaenu poolt, ehk selle juhataja poolt ja rahalaenu wasta on. .Walgus", kes Aleksandrikooli raha Krimmi ja Pastor Hurti Siberisse saata himustab, maalis Krimmi Eestlaste kõrgest elust ja suurest rikkusest ühe pildi, nagu oleksiwad Paradiisi wärawad seal pärani lahti tehtud ja Kheerub ka Siberisse saadetud. .Olewik"  kirjutab: Eestlaste seast saame meie sõnume, et