M leidnud, keS tema asju toimetada ei wõinud. Trepi peal kuulnud tema sammust ülespoole tulema ja kartnud oma woonmehega kokku saama, kellele temal raha anda ei olnud, sellepärast läinud tema ülemise korra peale. Sealt läinud tema hoowt, näinud, et laenumaias tuled põlema pandud ja kuulnud, et üks meesrerahwaS seeS olnud. Tema läinud uiiiid jälle hoowist üles ja kuulnud üht naesterahwa häält appi hüüdma. Tema kõlistanud mitu korda ja mõne aea pärast küsinud seestpidj üks meesterahwa  hääl, kes seal olla ja mis tema tahta. Katharina Semenom nimetanud oma soowimist, et tema ühe uuri peale raha laenata tahta, saanud aga wastuseks, et tema seda ei saada. Tema küsinud: ,Kes hüüdis appi?" , Sellega ei ole Teil tegemist," waStanud hääl. ,Mina kutsun Politsei," ütelnud tema. Oodake natuke," kostnud hääl seestpidi. Uks tehtud fiis lahti, üks mees, kelle nägu tema pimedas ei näinud, wõtnud tema uuri ja käskinud teda oodata. UmbeS 20 minuti pärast tulnud see mees tagasi, annud temale ühe paki raha, mitmed uurid ja teised  hind-asjad. ja ütelnud: „Wötke ja tehke, et siit ära saate. Hea asja pärast mina fiin ei ole, ja kui Teie seda ei wöta ja wait ei ole, fiis langete kui kaassüüdlane kohtu alla." Saadud asjadega läinud tema Besaki juure ja saatnud teda teisel pääwal uuridega ja teiste hindasjadega  Helsingisse. Sellest aeast saadik ei ole Besak ennast temale enam näitnud ja pahas meeles wõtnud tema nõuuks, ennast mõrtsukate» tegijaks tunnistada ja Besak'it selle asja sisse mässida. Tema läinud fiis Mironowitfhi laenumajasse, lasknud omale seal asja seletada ja kõiki kamreid näidata; seal olnud ka üks naeSterahwas, keS temale 5000 rubla pakkunud, kui tema süüd oma peale wõtaks. Mironowitfhi ei olla tema enne selgest näinud, tunnud teda aga kohtu ees häälest kui seda meest ära, kes temaga Leikusekuu 37. pääwa öhtal laenumajaS rääkinud. Weikemaid wargust tunnistab Kath. Semenow kohtu ees tõeks; Mirouowitsh salgab kõiki. Besak tunnistab, et tema Kath. Semenow'i käest mõnda aSja ära müümiseks saanud, millest tema aga mitte selgest teada ei wõinud, et need warastatud oliwad. Ka seda tunnistab Besak tõekõ, et tema ennast mõni kord Kath. Semenowi wenna olema ütelnud ja selle nime all ka mõnda paberit petisel wiifil alla kirjutanud. Kaebtuse all seisawad: l) Mironowitsh katsutud wägiwalla pärast Saara Beckeri wasta, ja mõrtsukate» pärast. 2) Katharina Semenow mitme warguse ja pettuse  pärast. 3) Besak warguse ja pettuse kaasteadmise ja peitmise pärast. Tunnistajate tunnistused on wäga mitmekesised ja segased. Mirvnowitshi peale tõstetakse kaeblusi, et tema ka omas ametis kui Politsei-Pristaw andeid waSta wõtnud, wägiwaldne ja ülekohtune olnud. Katharina Semenowift ttteltakse, et tema eune oma haigust wäga selge, pärast küll heitlik ja kiitlik olnud, omas elus aeguti eksinud, aga ikka head südant näitanud. luukse-tutti, mida surnu käes leiti, oli üks ametnik paberi sisse mässinud ja kohtutuas akna peale pannud. Sealt on see ära kadunud. Asi on ülepea wäga segane ja Vandemeestel saab õige otsuse tegemine siin wäga raske olema. Edaspidistes kuulamistest ja enne ülespandud protokollidest  sai protsessi kaikus ikka selgemaks, et Katharina Semenow seda mõrtsukategu mitte ei wõinud teinud olla. Ka ei olnud temal arstide tunnistust mööda koguni mitte nii palju jõudu, ja fee raud pulk, millega tema seda esiteks  ütleS teinud olema, ei läinud haawadega Saara Beckeri pea peal koguni mitte ühte. Selle waSta rääkis ka see, et Saara Beckeri surnukeha pooleli riidest lahti kistud oli, mis Kath. Semenow mitte ei wõinud teinnd olla, sest et temal selleks aSja ei olnud. Teiselt poolelt toodi nii palju paha tunnistusi Mironowilshi ees-elu peale,  et sellest mehest kõiki paha oodata ja arwata wõis. Oma mitmesugust wargusi oli Kath. Semenow ikka kohe nendele tunnistanud, kellele tema kahju teinud, tunnistas neid ka kohtu ees. Kõigist oli näha, et tema seda segases  meeles ja armastuse tuhinas Besaki waSta, teinud oli. üks paha südamega ja halwa meelega mees tuli Besak nähtusele. Oma segameelise armukese, waese neiu käest oli tema kõiki neid aSju wasta wõtnud, neid ära kaubelnud ja raha oma enese ehk oma perekonna heaks tarwitanud. Pärast Prokuratori awalikku kaebtust ja eestkostjate könesi, pandi Vandemeestele 20 küsimist ette. Kolm tundi oliwad nemad kõrwalises kamris nöuu pidamas  ja astufiwad siis, öösel pärast kell 2, jälle kohtusaali, kuS kõik neid tuksuwa südamega ootafiwad. Nende otsus oli : Saara Beckeril ette arwamata tuhinas tapnud. selles on Mironowitsh —süüd l a n e. Kat harin a Semenow on warguste ja pettuste asjuS süüdil  an e, aga tema ei olnud sel aeal selges meeles. Besak on süüdlan e, teades waraStätud aSju wasta wõtnud, müünud ja saadud raha ära tarwitanud olema. Selle järel oli siis ka kohtu otsus: Mironowitsh kaulab omad seisuslikud õigused, läheb seitsmeks aastaks wangitööle wabrikutes ja pärast elu aea peale Siberisse. Besak kautah kõik omad seisuslikud õigused ja läheb elu aea peale Siberi kaugematesse maakondadesse. Katharina Semenow jääb ilma nuhtluseta. See otsus saab kinnitamiseks Keisri Majeftäti ette pandud. Moskvast. Kuida juba lühidelt kirjutasime, algas Talwekuu 22. pääwal protsess Skopini Linnabauki walitfuse  wastq, kes 11 kuuni 13 millioni rubla kokku ajanud, korrata walitsenuv, ilma kindla põhjata neile laenanud, kellest oma salatallitustele abi ootastwad, ja ka ise ära raiskunud oliwad. Skopini linnas, Moskva kubermangus,  sai aasta! 1863 üks Linnabank, 16,163 rubla 86 kop. pöhjuskapitaliga asutatud ja J. G. Rõikow sai Direktoriks  walitud. Rõikow on aastal 1831 sündinud ja on ühe waese weikekodaniku poeg; tema sugulane kaupmees  Rõikow wõttis teda kaswupojaks ja jättis temale 266,666 rubla päranduseks, mida aga kaswupoeg juba enne ära pillanud oli, kui kätte sai. Bankiga läks asi esiteks õige heaSte, sest põhjuskirjade järel pidi linn selle eest wastama ja hoolas Linnapea, Leonow, walwas Nöikowi  tallituste üle. Pärast sai aga Röikowi wäimeeS, kaupmees Afonasjew Linnapeaks walitud ja afi läks hukka. Linnapea wõttis korraga palja weksle peale bankist  466,666 rubla, Rõikow wõttis ise oma abikaasa ja omaksete nime peale, nii palju kui himustas, Kubernör wõttis ja teised kohtu-ametnikud ja banki-ametnikud wõtsiwad.  Rõikow saatis aealehtcdcs kiitlewaid kuulutust kõiki maailma, mitu millioni tema bank iga aasta raha liikuma panna, kni palju kasu saada, ja maksis laenatud kapitalist stssepanijatele kõrgeid kasust, kuuni raha otsas oli. Wahe-aeal oli aga igast Weneriigi nurgast, nimelt waimulikkudest ringkondadest ja weike kapitali omanikkude käest, keS kõrgeid kasust himustastwad, raha kokku jooksnud. Kelle kohus oli, Skopini banki tallitust üle waadata, need oliwad banki wõlgnikud, ei julgenud sõnagi lausuda ja kellel ametlik wõimus oli, see toimetas meel Rsikowile üht auunime ja auutähte teise järel, sest tema oli suur awalik heategija, kaunistas kirikuid, asutas waestemajafi ja koolisi, nii uhkest, et neid nüüd keegi enam üleS pidada  ei wõi, waid kõik jälle kinni pandud on. Kes Röikowi  tallituste üle kahtlust awaldada julges, see langes kange tagakiusamise alla, mitmeid ou tema oma kõrgemate  kaitsejate abiga paljaks teinud, wangi pannud ja Siberisse saatnud. Keegi ei armastanud teda, aga kõik kartfiwad teda. Tõeste hädalised ei leidnud Rõikowi juures abi, aga wöeraste-majade teenritele, wakshalli teenritele  j. n. e. wiskaS tema sagedast 166 rublase paberi joodurahakS. Oma kutsarile kinkis tema kord 3666 rubla,  oma uurmakrele 1566 rubla, oma ämmale 266,666 rubla, ühe sugulasele 214,666 rubla j. n. e. Kellel temaga rääkida oli, neid laSkis Rõikow tundide kaupa eestuaS oodata, sagedast süda ööni, ja sagedast tuli wiimaks  tuapois ja ütleS: ,Nüüd wõite minna, herra on magama läinud". Selle mehe ülemeel oli piiramata. ,Mis suurem lind stis see Zsprawnik on", ütleS tema, kui mina tahan, stis lasen omale neid terwe koorma koju tuua." Peale Rõikowi seisawad weel 25 meest kohtu ees, kes selle ütlemata pettuse juures süüdlased on. Kuus pea-füüdlast, nende keSkis ka Rõikow, on juba wangiriides.  Rõikow on kord korralt nii häbemata, et kohus teda peab saalist wälja wiia laskma, stis nutab tema, kaebab,  et tema 36 aastane tegewus temale muud fisse kannud ei olla, kui selle wangi-rõõwa; palub ennast lahti möiõta, et kloostresse minna wõiks ja kinnitab, et kui fissepanijatel sellest kasu oleks kui teda ära põletakse, stis tahaks tema ise tuleriida põlema sütitada. Oma wiimaseid awalikku pattust, kus tema omas aruannetes banki hiilgawat  seisu kuulutas, kuna kõik juba otsaS oli, wabandab Rõikow sellega, e t tema seeläbi banki peasta tahtnud. Tema abilistest kinnitawad muist, et nemad selle mehele, keS kullatud mundres ja auutähtedeõ nende ees istub, keS kõiki wastaseid armuta taga kiusas, waSta rääkida ei usaldanud;  teised ütlewad, et nemad waewalt lugeda ja kirjutada  oskada ja sellepärast kõiki lugemata alla kirjutanud olla. Üks rewident on pime. Pea-süüdlaste keskis  on: Banki weksle-jäutuse kirjatoimetaja Matwejew, Sekretär Jewtihhejew, banki ametnikud Rudnew ja Jkonnikow, weikekodanikud KraSnopewzew ja Shestow. Banki kõige suuremad wõlgnikud on: Rõikow.  umbes 7 millioni; Rudnew 226,666 rubla, Wladimir  Owtshinnikow 226,666 rubla, Zwan Owtshmnikow 286,666 rubla. Meijen 386,066 rubla, Aleksei Popow 563,000 rubla, Shestow 660.060 rubla. AfonaSjew 520,000 rubla. Sessepanijaid on umbes 6000, uende keSkis hulk waesemaid inimesi, kes kõiki kautamad, mis neil oli. Selle kuu 7. pääwal saiwad Vandemeestele 406 küsimist kirjalikult ette pandud. Wandemehed pidasiwad  kuuni õhta kell 8 nõuu. Kell 8 künni kell 16 saiwad 170 küstmist ette luetud, nendest 54 Rõikowi kohta. Kõige nende 54 küsimiste peale koststwad Wandemehed  tingimata süüdlane. Niisamati süüdlaseks leitud oliwad ka Direktori abilised 3. ja W. Rudnew, kirjatoimetajad Jewtihhejew, Matwejew ja N. ja W. Ikonnikom, W. Owtshinnikow ja Shestow. Prokurator on nuhtluse-pärimist ette pannud; otsus oli witmafe sõnumi  järel weel mõistmata. Niipalju oli kästud, et nüüd ka need süüdlased peawad kinni pandud saama, kes tamne  lahti oliwad. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Riigipääwal kestawad kiustliku tülid ikka edasi. Nimelt oli Würst Bismarc oma enese ametikonnale  rohkemat tööjõudu foowinud, sest et tööd wäljaSpidiste  asjade toimetamises wiimasel aeal nii rohkeste kaswanud on, et täniste ametnikkudega seda enam tallitada  ei wõi, pealegi weel, et tema enese tööjõud enam nii tugew ei ole, kui enne. Ühes roodus on Katholiigi-kiriklased,  Wabalafed, Sozialistlased, Poolakad ja Elsass-Lothringi  Prantslased selle wasta pannud ja uute ametnikkude palgaks ei ole raha lubatud. Juba hakatakse tähtsais lehtedes arutama, et seda pöhjusseadust uuendada tarmiS läheb, mis järel nüüd Riigipääwa saadikud walitud saamad,  sest sel wiistl saada ainult tuisuliste erakondade esimehed  .Riigipääwale saadetud, kuna rahuline ja mõistlik rahwas seal ilma eestkostjata jääb. Ka wõeramaa lehed panemad seda tembutamist imeks ja häbiks, millega tutsulased  Riigipääwal Saksamaa wägewat ühendajat ja osawat  juhatajat taga kiusama!», riigi ja rahwa tõsisest kasust hoolimata. Weel ei olla nende ülemeriste maade arw täidetud, mida Saksamaa oma kaitsuse alla wötta tahab. Saksamaa lipp saada meel ülespandud ehk olla juba üles Pandud: Aafrika randas Port-Natalift põhjapool ja Transwaalist  idapool, Uue-liri, Uue-Bcitania saarte ja Uue- Guinea randas. Ka- kõlamas jutud, et üks Saksamaa kaubaselts Bab-el Mandebi merekaela Punamere lõunepoolise  kaldal, Scheik-Saiidi maakonda, ühe Prantsusmaa  kaubaseltst käest, 4 millioni franki eest omale Kostnud olla. Muidugi saaks fiis ka see maakond Saksamaa kaitsuse  alla mõstud ja Saksamaa oleks oma jalga selle tähtsa merekaela kaldale tõstnud, kus Inglismaa, Prantsusmaa ja Itaalia seda jnba enne teinud on. Saksamaa ja Wenemaa tahawad nüüd Egyptuse wölatasumise asjuS ka istet ja häält saada. Inglismaa on selle üle maga pahane ja ähwardab Egyptust osawõtmiseta pankrotiks jääda lasta, kui teised teda tema tallitnstes tülitaivad. Arwatakse, et wägemad pärijad sellest palju ei hooli. Leipzigis, Saksamaa  Riigikohtus, on protsess käsil, nende Anarchistlaste wasta, kes mullu sügise, kui Germaania sammas Niederwaldi  kingul, Rheini jõe ääres, pidulikult katte alt wõetud sai, Saksamaa Keisrit kõige tema kaasaliStega, dynamiitiga tuulde lasta katsustwad, mis aga üksi wihmase ilma läbi nurja läks. Pea-süüdlased selles koledas asjas on: Kirjaladuja  Friedrich August Reinsdorff, aastal 1849 Pegan'S, Leipzigi ligidal sündinud ja juba mitu kord nuhtluse  all seisnud. Sadulsepa sell Franz Reinhold Rupsch, aastal 1863 Ralhewitzis, Naumburgi ligidal sündinud, auusa talurahwa poeg. Tema meistrid annawad temale tunnistust, et tema natuke 101 l ja sedawiifi Sozialistlaste arusaamata kõnede wõrkn langenud on. Kirjaladuja Emil Küchler, aastal 1844 sündinud, naesemees, on sagedast ilma tööta oluud ia oma perekonna eest wilelsast hoolt kannud. Kingsepp Holzbauer, wärwali sellSöhn - gen, paelakuduja Nheinbach, kangru sell Bachmmann, nööbitegtja Töllner ja mitmed teised, zkeS sellest asjast teadnud, kelle juures ka koosolekud peetud ja kes sellest rahaga nõnuga osa wõtnud on. Kõikide peamees  oli ReinSdorf, kes omal aeal Genfis, PariistS ja Londonis elanud ja üleilmliste mässajvtega tuttaw oli. Kangur Palm, wärwal Weidenmüller ja mõned teised oliwad ka kurjategijate nõuukogus, neist on aga muist kadunud, muist istümad tunnistajate keskis. Kui Mihklikuu  15. pääwal Niederwaldis, RüdeSheimi ligidal, Germani»  pidu, Saksamaa söeawäe wiimaste wöitude mälestuseks  peetud sai, siiS saadeti Rupsch ja Küchler senna, dynamiitiga Kärgatust sigitama ja Keisrit ja tema saatjaid surmama. Ohlal enne pidupääma otfisiwad nemad selle tee peal parajat paika, mis piduplatfile wiis, ja keidsiwad seda ühe man sees, mis metsa wahel mee mahalaskmiseks läbi tee kaewatud, nüüd aga knim oli, umbes 500 sammu Germania kuzust eemal. Senna paniwad nemad oma põrgurohu ühes kruusis ja ühes pudelis, paniwad sütitese nööri selle külge, wedasirvad nööri otsa metsa ja paniwad ühe puu kännu möjale, kuS ots paistma jäi, kuna nemad nööri rohuga ja lehtedega kinni katfiwad. Teisel homikul läksimad nemad metsa, oma nööri - otsa juure warnsema. kanni Keiser oma saatjate rongiga umbes 50 sammu waust eemal oleks ja siis nööri põlema panna. Keisriga tuliwad: Kronprinz oma prauaga, Sakseui Kuningas, Vabeni  Suurherzog oma prauaga, Hessen Darmstadti Suurherzog,  PreuSsi Prinzid Friedrich Karl ja Wilhelm, Baieri Priuz Luitpold, mitmed teised Würstid, Prinzid, Ministrid, Kindralid j. n. e. Küchler oli kõrmale läinud, Rupsch pistis taela, mis nööri otsas oli, oma sigariga põlema, aga õhtal, öösel ja homikul oli wihma sadanud, nöör oli märjaks saanud ja ei põlenud. Kurjategijad pidasiwad