maale suuremat sõawäge mitte nii hädaste Prantslase wasta tarwis ei lähe, kui Wenelase wasta. von Kardoffi  ütelused on Weneriigi ajalehtedes enese wasta käredat wastawaietust ja palju teenitud pilkamist nähtawale  kutsunud. . Inglismaa parlgmendi, »n ka juba AfghanistactMasjaoest  zuttu olnud. Nimelt on Lord Beaconsfield  parlamendi ülemkojas ise oma poliitikat Afghanistaani  kohta laiemalt ära seletanud, kus ta ütles:  See aeg oli kätte jõudnud, kus awalikuks pidi saama, kelle omanduseks India wärawad Aasias pidiwad  langema. Nende wärawate waht ei olnud enam mitte ustaw ja sellepärast pidi Inglane wõtmed oma kätte wõtma. Tema on Afghanistaani mäewahelised teed oma alla heitnud ja saab neid ka omale päranduseks  pidama. Seda poliitikat ei saada Inglismaa walitsus mitte muutma, waid saab seal täitsa peremeheks  jääma, kus ta praegu peremees olewat. Inglismaa  olla malmis, õigust tegema, aga Afghanlased pidada enne sõna kuulama. Siis saada kõik raskused ärakadunud olema, n. n. e. Need 21. Webruaril parlamendis  räägitud sõnad on wäga selged. Et aga ka Afghanlased neid kui ewangeliumi wasta saaksiwad wõtma, seda ei näita loota olewat. Uuema sõnumete järele on nii palju selge, et nad ennast seks ette walmistawad,  pea uueste Inglaste, ja Kaabuli wasta sõtta minema. Mahomed Khan on seal juures kõige tulisem  töötegija ja katsub ka Kohistaani ja Logori rahwaid  Inglaste wasta ülesse kihutada. Gholam Hüder, Balkhi kubernär, saatis Mahomed Khanile kalleid hobuseid  kingituseks ja andis ühtlasi teada, et ta pea 12 rügemendi jalawäe ja 12,000 ratsamehega Kaabuli  wasta wälja saaks astuma. Igal pool walmistawad  ennast Afghanlased Inglaste wasta sõale ja saab uus sõdimine wist Webruarikuu lõpetusel alustama.  Aga ka Inglane laseb ikka enam ja enam sõawäge järele tulla ja weab omale ütlemata palju moona kokku. Kõigest on näha, et weel palju were ärawalamist seal saab olema, enne kui wiimane otsus käes on, kes Afghanistaani peremeheks jääb. Praegu tõmbawad Kesk-Aasia poliitika asjad Weneriigi tähele panemist wäga suurelt enese peale. Inglane ei ole weel küll ammugi mitte Afghanistaanist  wõitu saanud, aga Inglismaa ajalehed peawad juba kindlaste selle üle nõuu, kuidas seda maad tükeldada  ja ärajautada. Üks jagu pidada Jellalabadi linnaga Inglasele saama, Heraat ja Seistaan Persia riigile, ja töised Afghanistaani maad pidada mitmesse riiki langema, kes Inglase ülemwalitsuse all seisawad. Weneriigi ajalehed arwawad aga, et Inglane siin karu nahka müüma on hakanud, enne kui karu maha on lastud. Persia riik kogub juba oma sõawäge kokku, teda põhjapoolse piiri poole nihutades, mis temale ka keegi omas riigis keelata ei wõi. Kui temal aga tõeste nõu peaks olema, Heraati oma alla saada, siis ei saa tema tahtmisele mitte üksi Heraati poolt takistust tulema,  waid ka töiste naabri riikidest, kelle kasude külge see asi puudub. Nimelt ei saa mitte Wenemaa rahuliste  pealt wõima waadata, kuidas Inglane tema kaela tuleb, sest selle asjas ei ole Persia muud, kui Inglase tööriist. Persia wõiks oma sõda üksi ainult Inglaste rahaga pidada, ning nagu Wiini ajalehed jutustada teadwad, olekski juba Nassr-Cddin, Persia walitseja Heraatis, kus tema ja Inglaste wahel rahalaen  walmis olla saanud. Inglane pidada seda raha küll tahtma anda, kui Persia selle eest Bushiiri ja Heraati tulewiku tollimaksud Inglasele pandiks lubab. Sell kombel oleks siis Inglaste woli õige Weneriigi piiri lähedale ulatanud. Sellepärast peab nüüd Wenelane  teraselt Kesk-Aasia asju tähele panema, kui tema kasudele seal kahju ei pea'saama. Inglismaal on peaaegu kõik parteid selle poolt, et nüüd Afghanistaani sõda enne seisma ei tohi jääda, kui Inglased täitsa wõitu on saanud. Nüüd on neil aga seesuguste wanema soldatite poolt suur puudus, kes Aasia kliima wasta jõuaksiwad panna. Sellepärast pidada Inglismaa walitsus soowima, et wäeteenistuse aeg pitkendatud saaks ja sõawäes wanemaid soldatid teenistuses oleks, kes midagi wasta wõiwad panna. Künni 1870 aastani pidi iga soldat Inglismaal 12 aastat teenima, siis sai teenistuse aeg 6 aasta peale ära määratud ja töised 6 aastad oli ta tagawara wäes. Nüüd soowitakse seda teenistuse aega jälle wanamoodu pitkendada. Pran t s l ei ole Inglane wiimasel ajal mitte Inglane oma woli Konstantinoopollis  Türgi riigi asjades laiendada tahab, seal astub temale Prantslane ikka wasta. Inglismaa saadik Konstantinoopolis, Sir Henri Layard, on juba sagedaste oma walitsusele selle üle terawat kaebduft tõstnud, et Prantsuse saadik sealsamas temale sell kombel wasta astub. Selle teel saada Layardi arwa- mise järele terwe Hommikumaa nagu Inglaste wasta ülesse üritatud. Selle asjas on Lord Beaeonsfild siis ka wiimasel ajal Prantsuse walitsusega sagedaste kirjawaheldamises  olnud, ning Inglased loodawad, et Prantsuse walitsus oma praeguse saadiku Türgimaalt ära saab kutsuma ja töise asemele panema, kes Inglasi wähem eksitawalt ja wisalt nende püüdmistes saab takistama. Drantslastel ei ole aga ka mitte just hea meel tahetakse Napoleoni 111. surnud pojale auusammast üles panna, millega Prantslased  sugugi rahul ei ole. Prantslased arwawad, et Inglased waenu pärast seda Prantsuse praeguse walitsuse  kõige suuremat waenlast nii wäga auustawad. .Türgimaalt tuleb õige palju halbu sõnumeid. Türkhane hakkas wiimäsel ajal Wenelasega ligistama, ära nähes, üksi teda Inglase jalgade alla langemise eest kaitseda wõib. Nimelt arwati seda ligistamist  Wene saadiku Onou'i ja owersti Kamarow'i osamaks toimetuseks. See ei olnud aga mitte Inglase  meele pärast, nagu isegi arwata wõib. 29. Webruaril  on nüüd, kui Onou ja Kamarow ratsa jalutama  sõitsiwad, kaks meest neid püstolitega lasknud, kus esimene küll terweks jäi aga töine haawatud sai, > nii et mõni päew hiljem ära suri. Kurjategijad wõeti kinni, aga nad ütlesiwad, et nende püstolid kogemata lahti olla läinud. See asi on üks kurb aga tähtjas juhtumine, kellest pea laiemaid sõnumeid saab tulema. Töiselt wõeti Konstantinoopolis üks Inglismaa alam kinni, kelle juurest hulk tulepommisi leiti, kellega ta Sultanit ära tahtnud surmata. Selle mehe nimi on Papudupolos. Muidugi seisab Layard oma riigi alama eest ning asja seletakse nüüd nii ära, ehk küll Papudupolos esiotsa oma kurja tahtmist, sultani elu kallale ise ülesse tunnistas, et kurjategija wend need tulepommid oma majasse olla wiinud, kus ta seeläbi perekonnas tüli soowinud äratada. See seletus on küll naljakas, aga lähemaid sõnumeid ootame ka selle asja kohta weel tulewat. Ka muid asju on Türgimaal õige kirjuliselt edasi minemas. Nimelt hakkawad seal rööwlid õige suurel mõedul omi jõledaid tegusi awaldama. Nii on nad wiimasel ajal mitu rikkast meest wangi wõtnud,  kelle eest suurt lunastamise raha päriwad. Nimelt päriwad nad Inglase owersti Synge eest, kes praegu nende käes on, 15,000 nael sterlingi (umbes 100,000 rubla.) Kui neile seda raha mitte ei makseta, siis lubawad wangi ära tappa. Seda on nad juba enne teinud, ning sellepärast ei ole seal muud nõuu, kui raha wälja maksa. x Jda-Rumiilias on Bulgaaria lastega Kreeklaste  wahel suur waenlus walitsemas^sest^sreeklased tahawad, nagu endisel Türgiwalitsuse ajal, ikka edasi Bulgaarialaste jumalad ja walitsejad olla ja need arwawad jälle Kreeklasi oma kõige suuremateks waenlasteks.  Nii on Bulgaarialaste turnimise seltsid ühe ringkirja Bulgaaria preestritele saatnud, need pidada iga oma koguduse liikme käest wandega selle lubamise ära wõtma, et keegi Bulgaarialane Kreeklaste ehk nende sõpradega ei kaupleks, see on: nende käest midagi ei ostaks ja neile ka midagi ei müüks, sest et Kreeklased ainsad Bulgaarialaste waenlased olla. Kus juba lugu nii kaugele läheb, seal peab wastastikuline wihawaen tõeste suur olema. Austrias on sealse ministeeriumis natukene muudatufNUnud. Freiherra von Eybesfeld on koolide  ministriks, ja Baron Kriegsau raha-ministriks saanud.  Need ministrid ei ole mitte Saksa partei meele järele, sest nemad ei näita ennast mitte üksikpoolikult ainult selle partei kasu pärast ametis arwawat olewat. Ameerika Ühendatud riikides tuleb ikka enam mam nähtawale, president Grant, kes maailma läbi reisis ja keda lõpmata unustamisega nüüd kodu wasta wõeti, tänawusel walitsemisel jälle Ühendatud riikide presitendiks  saab saama. Sakslased on selle walitsemise wasta, aga nad ei saa teda tühjaks jõudma teha, olgu siis, et nad Demokraatlaste kanditaadi poole hoiawad, mis nad mitte ei taha. Nagu tuttaw, on Ameerika Ühendatud riigis kaks peaaegu ühesuurust parteid: Republiiklased ja Demokraatlased, kellest esimesed seiemaale  presitendi walitsemise juures weikse healte paljusega  ikka wõitu on saanud. Ameerika Saksa ajalehed  kirjutawad: „ Ühendatud riigid wõiwad Granti weel kord ära kannatada, aga demokraadi walitsust ei wõi nad ära kannatada." Et Ameerika Jsthmuse kitsusest suur kanaal laewade sõiduks läbi tõmmatakse, seda oleme juba jutustanud.  Jnsheniörid, keda Lesseps, selle kanaali tegija, seda tööd üle laskis waadata ja wälja arwata, arwawad  tema kulufi 843 miljon pranki peale. Kaheksa aastat arwatakse töö peale aega ära kuluwat. Ühen- dud riigid ei ole aga sugugi sellega rahul, et Eurooplased  seda suurt tööd Ameerikamaa peal käsile wõtawad,  nagu ei mõistaksiwad seda Ameerikalased ise mitte teha. Libeeria republiik Aafrikas on oma riigiga Mediina kuningriiki ühendanud. Et see Mediina kuningriik  Libeeria külge on saanud, see ei ole mitte üksi selle Neegri - republiigile suureks tähtsuseks, waid ka kõikide neile rahwastele, kes oma kaupa Aafrikamaale  wiiwad. Mediina on üks suur riik, kellel oma 700,000 hinge on ja wäga suurt rikkust kulla ja raua poolest Maa on wäga sigitaw ja kannab nimelt Libeeria kohwipuu tema peal rohket wilja. Libeeria seisab Ameerika Ühendatud Riikide kaitsmise all. Omalt maalt. Wiljandi maakonnast. Nurjatu koolmeister. Meile meistritest räägitakse, keda kõigest nende kõlwatumast elust hoolimata siiski ametis peetakse, ja töistest tubli koolmeistritest, keda juba sellepärast ametist lahti lasti, et nad Sakalat tahtsiwad pidada, Kirjameeste Seltsi liikmeks heita ehk muud sarnast süüd teha. Nende kirjade awaldamisega oleksime kõige suuremat kaebdust meie kooliwa litsuste peale tõstnud, aga seda meie ei soowinud teha. Aga mõni asi läheb juba liiale, nii et kiwid saaksiwad kisendama, kui ajalehed weel wait jääksiwad. Et rahwas seesugusel 100 l igal pool meie rahwa koolisi kiriku walitsuse alt ministeeriumi alla soowib, seda ei ole sugugi imeks panna. Missugust elukaid meie koolmeistrite seas on, seda näeme ära, kui paar tempu A. walla Lutheruse usu koolmeistrist T. O. Põltsamaa kihelkonnas ülesse paneme. See koolmeister läks kord oma sõbrale kartohwlid wiima ja pani paar wakka kotti. Sõber elas Põltsamaa linnas. Eriko trahteri läks koolmeister sisse ja wõttis seal pool naela rinna hööwelt (piiritust), aga see mõjus nii, et mees sõbra ära unustas ja sealt Neitsi kõrtsi sõitis, kus jälle keelekastet wõttis. Kolme aastane  poeg oli kaasas ja istus wankri peal. Koolmeistri  pää läks wiimaks nii soojaks, et kõrtsinaise wasta roppu juttu hakkas ajama, kes teda kõrtsist wälja wiskas. Siis sõitis mees Tabu ehk Kolmeristi  kõrtsi, kus weel juure wõttis, nii et kui kirikust tulles rahwast sinna jõudis, mees Kreeka usu kiriku teenistust narrikombel hakkas pidama ja paaris rahwast  maha kuulutama. Kui rahwas kuulda sai, et see üks koolmeister oli, hakkasiwad nad teda noomitama.  Weike pois wankris oli ennast mustaks teinud ja nuttis nii kibedaste et kõrtsinaine teda tuppa wiis ja puhastas. Waheajal oli aga koolmeister kiriku rahwaga tülisse läinud, kargas oma kartohwli kotti otsa ja hakkas sealt, nagu karu wana jutu järele puurida otsast puid, nii kaua kartohwlid inimestele mööda silmi loopima, künni kott tühi oli. Seal wõeti koolmeister kinni ja taheti teda pastori juure wiia. Töised aga ütlesiwad: Seda ei maksa teha, pastor seisab tema eest, sest kui usu segadus oli ja pastor lahti pidi saama, siis käis koolmeister Peeterburgis  tema eest palumas. Seal wiidi siis koolmeister P. mõisa kiriku wöörmündri herra juure. Selle peale mõistis teda konwent küll lahti, aga mõningad mehed wallas, kes kortna napsi eest omi lapsi egatahes nädalaks  koju saiwad, läksiwad koolmeistri eest paluma, ja nii jäi ta siis jälle ametisse. Hilja aja eest tagasi leidis talumees J. R. mehe tee pealt maast, kes joonud täis oli, ja kui nägi, et see koolmeister T. O. oli, wiis ta teda pastori juure, pani ta sinna maha ja läks oma teed. Mõne kuu eest tagasi purjutas T. O. Kroodu kõrtsis, kus noor kena kõrtsinaine  üksi kodu oli. Seal läks koolmeister wiimaks nii ropuks, et kõrtsinaise külge kinni hakkas. See ei olnud aga mitte laisk, tõmbas ratsanuudi peusse ja wõttis sellega koolmeistri saterkuue mõetu, nii et tolm lendas. Seal tuli ka kõrtsmik kodu. Koolmeister küsis tema käest weel napsi, aga kõrtsmik ei annud. Kui aga kõrtsmik töise tuppa läks, walas koolmeister ise sala napsi sisse. Seda näeb peremees A. M. ja ütleb: Ära tee, kõrtsmik wõtab sinul püksimõetu puremine,  kui naine saterkuue mõetu wõttis. Siis läheb peremees A. M. koju, aga leiab seal, et tema shleirihmad  ära on warastatud. Ta sõidab ruttu kõrtsi juure tagasi, sest kes muud warastas, kui koolmeister. Seal hakati otsima ja leiti rihmad kiwi truubi alt üles. Nüüd taheti koolmeister kinni siduda ja Lustiwere  wallamajasse wiia, aga wallawanem juhtus just ise sinna tulema, ja nii leppisiwad mehed nii ära, et koolmeister 2 rubla trahwi maksis, mis ta hea mee-