Sakala , ?-? 40. Wiijandis. 28. Detsembrikuu päewal 1883. VI. aastaläif." Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljacmdjad C. R. Jakobson': pärijad. Kaswatamine isamaa-armastusele. Rohwa kooli kohus on ka kogumeelt ja koguwoorusi  (ehk ühismeelt ja ühiswoorusi) äratada; laps peab, nagu isamaja ja kodu, niisamuti ka oma isamaad  soojalt südames kandma. Kaswatamine isamaa armastusele on sellepärast tõeste tähtis osa terwest laste kaswatamisest ja tema ülesandest. Schiller ütleb: „Su isamaa, su kalli, külge jäe „Ja kinni hoia kõige südamega! Seda peab aga ka õpitama ja õigel wiistl õpetatama.  Waatame siis estte selle peale, milles see isamaa armastus on ning siis selle peale, kuidas isamaa  armastusele piab kaöwatatama. I. Isamaa armastus oma olu järele. Jsamaa-armastuse idud on isa-maja (kui lapse esimese kodu) armastuses. Igale inimesele jääb see koht pühaks ja unustamataks, kus ta sündinud, kus teda armsad wanemad kaswatanud ning kus ta otsata palju nooruse rõõmu mureta maitsenud. Kodu on niisama magus sõna. Kodu wainud, mäed, orud, jõed, taimed, loomad, kodune taewas ja kodused wiisid: see kõik on lapse esimene maailm, kelle seest ta waimule ja südamele arwamata hulga maalisi ja kujust wõtab, kellest tema terwe waimu-harimise waimune põhi saab. Seie juure tulewad weel mitmesugused  juhtumised ja nähtawused sugulaste seltsist, kirikliku ja koduste pidude ja pühade jäljed. Kui kõwaste ja kindluste seeläbi noored südamed kodu külge siutud saawad, seda näeme tähele pannes, kui raske noorel mehel ja neitsil kodust lahkumine on ja kui walus nende igatsus wõersil kodu järele on. Meie isamaa on aga palju suurem kui meie kodumaa. Temas elab palju rahwaid, temas räägitakse  palju keeli, tema üle walitseb suur ja wägew mees. Isamaa, isamaa walitseja, isamaa lapsed: need kolm on lahutamatu koos. Mis nüüd ühel rahwal oma isamaal ühiselt on, see siub nende südamed  armastuse sidemega oma isade maa külge ja siub neid seda kindlamine ja sügawamine, mida õnnelikum üks rahwas end oma isaliku walitsuse all tunneb olema. Siin sünniwad isamaalised tundmised inimese südames, kes oma wendadele ja walitsejale häda ajal suuri ohwrid toomad ja igat head põlwe parandada püüawad. Il Kaswatamine isamaa-armastusele. Armastus isamaja ja kodu wastu kaswab lapse sees nagu ise enesest, saab äratatud ja kaswatatud isamaja ja kodu läbi. Isamaa armastusega on töine lugu; see on kaugelt paleuslifum tundmine, mis alles noore mehe ja mehe ias täielise tugewuse ja sügawuse saab. Aga tema idust tuleb juba poisikese põlwes kaswatada ja hoida. Selle kaswatamise ja hoidmise kõige parem koht on kool. Sest tema on ju see korrapäieäline ühendus, kes oma liigetes just ühismeelt ja ühiswoorust (Gemeinsinn ja Gemcintugend) peab äratama ja harima. Kristlik rahwakool on maga tähtis mahendaja isamaja ja isamaa wahel. Ühismeel ja ühiswoorused, kellele rahwakool lapsi kaswatab, muudawad end siis, kui laps awalikusse rahwa elusse astub kõrgemaks ühismeeleks ja kõrgemaks ühiswoorustekS.  Aga päris isamaa armastus wõib noores su'us meel iseäranis kaswatatud saada. Kuidas siis? Ise- äraniS seeläbi, et armastust isamaa wastu just kui usu kohust katte püüda kästakse, et lapsi nende isamaa mitmesuguste headustega, tema seaduste ja ajalu'uga tuttawaks tehtakse, et neile isamaa laulust õpetatakse ja ise isamaa armastaja oldakse. Seega: a) Õpeta Lsamaa-armastust kui üht usu kohust. Kas ta siis tõeste seda on; On küll; sest püha kiri nõuab: „Antke Keisrile, mis Keisri kohus ja Jmnalalle, mis Jumala kohus." „Auustage kuningat!" »Jga hing heitku ülemate alla" j. n. e. Need sõnad on igale riigi kodanikule räägitud. Kui lahedalt usk ja isamaa-armastus ükstõisega kokku puutuwad, õpetab ja näitab meile wana Testamendi jumal-walitsus ehk teokraatia. Mõtleme siin iseäranis kohtumõistjate, kuningate ja Makabeide walitsuie aja peale. Üks iseäranis tähelepanemise naitus on siin Kristuse jüngrid, kes kõige suuremat imet, Kristuse surma ja ülestõusmist, nähes ometi oma isamaad armastajat südant ei wõinud seega waigistada, waid küsisiwad: „Jssand, kas sina selsinatsel ajal jälle Israelile ülesehitav  kuningriigi?" Siin ei ole midagi kaksipidi mõtlemist: usk ja isamaa-armastus on ükstõisega koos; usk pahandab isamaa-armastust ja annab talle õige kuju ja näu. !)) Tee lapsed isamaaga ja selle ajalu'uga tuttawaks. Keda sa armastama pead, seda pead sina tundma tema wäärtuse ja tema headuse järele. Et laps oma isamaad tundma õpiks, tehtagu ta oma isamaa looduse iluga, tema isamaa looduseandide rikkusega, tema heade seaduste ja walitsusega, tema waimu hariduse kohtadega ja tema ajalu'uga j. n. e. tuttawaks. ä) Laske lapsi häid isamaa laulusi õppida ja laulda! Igal rahwal on omad kangelased, aga ka omad kangelaste laulud. Niisugust laulust õpiwad lapsed hea meelega, sest nende sees on paleuslikka pilta ja lugust, kes kui warske tuul noort südant õhutawad ja waimustawad. Jutustatagu lastele niisuguste isamaaliste  laulude ajalooline sündimine ära, sest seeläbi saab nende mõnu weel enam suurendatud. e) Ole ise isamaalisest mõtlemise wiisist läbi ja läbi elustatud! Koolmeistri isamaa-armastus äratab kõige kergemine  laste südames isamaa-armastuse tundmist. Peab rahwakool isamaa-armastust oma lastes kaswatama, siis peab koolmeister ise sellest armastusest läbi tungitud  olema. Armastus on üks tundmine, kes, nagu kõik tundmised, just kui sisse hingatud peab saama ja kes siis kõige ennem töise inimese südamesse tungib, kui temale selles armastuses ette elatakse. Niisugune ette elamine isamaa-armastuses on enam kui kõik ilusate ja kõlawa sõnadega ette raäkimised. (I)r. Fr. W. Schütze). Tungigu need sõnad ka Eesti koolmeistrite ja laste kaswatajate südamesse ning kandku seal õisi ja wilja! Omalt maalt. Tartust. Eesti Kirjameeste Seltsi koosolek 14. Novembril s. a. Koosolekut alustates tähendas president Dr. M. Weske, et Selts oma endist otsust mööda tänast päewa kui Keiserina Majesteedi sündimise päewa koosolekuga pühitseb. Möödaläinud aastal näidanud Keisri Majesteedi  proua jälle rohkel mõedul oma armu ja heldust meie rahwa wastu ülesse, nimelt ka meie saadikute armulise wastuwõtmise läbi. Palugu koosolejad Jumalat,  ütles kõneleja, et armuline Jumal meie heldet Rugi-Jsa ja Niigi-Ema õnne ja terwise juureS kaua elada laseks. Selts laulis waimustusega Weneriigi palwelaulu Keisri eest. President pani järgmised raamatud, mis Seltsi toimetuste seas hiljuti ilmunud, Seltsile ette. 1) J. Jungi Läti Hendriku Liiwimaa kroonika ehk Aja raamat. Kolmas wihk. See osa kuulsast raamatust andwat teadust, kudas meie maad aastast 1212 kuuni 1218 Laane randa rännanute Sakste alla wõideti, kudas sõditi ja kudas siis Eestlasi risti usku heideti. Sellest raamatust saawat nüüdne Eesti rahwas näha, kui suur ja missugune haridus sellel wanal ajal Eesti rahwal olnud; ta ei olnud mitte wähem kui teistel naabri rahwastel, kui sellest ära waatame, et neil nõnda häid sõjariistu ei olnud, kui neist lõune pool elawatel rahwastel, kes oma lõuna poolsete rahwaste käest paremat sõjapidamise kunsti tundma oliwad õppinud.  Kõneleja ütles, tema käest olla küsitud, kas raamat ajalugu wõi aga paljalt ennemuistene jutt olla. Selle peale wastanud tema, et raamat päris ajalugu olla, kuhu selle aja tõsised sündmused ülesse pandud. Ta olla wist üks aruanne paapstile vaimulikkude  meeste ja rüütlite poolt nende tegude ja toimetuste  üle. Kõneleja ütles, et mõned koha nimed raamatu ümberpaneja nüütse aja nimedeks muutnud, näituseks Tarbata, Darbete j. n. e. asemele Tartu pannud, mis mitte heaste sünnis ei olla, nimelt ka, et töised nimed nõnda jäetud nagu nad alguskirjas eeS leitud. See puudus ei tähendata aga mitte palju. Kõneleja soowis, et ärgu jätku keegi Seltsi liige seda raamatut omale muretsemast ega töistele soowimaft. 2) J. Kunderi Esimene õpetus Wenekeeles. See raamat olla osawaste kokku seatud algusõpetuse raamat. Tema järele olla kerge Wene keelt õppida. Ta olla wäga tähele panemise wäärt kooliõpetajatele. 3) Teatas kõneleja, et tema Soome keele õpetus töine jagu, kus Soome keele lugemise harjutused kergest raskemalle sees olewat, juba jault trükitud olla ja pea H. Laakmanni  juures ilmuda saada. Siis soovitas kõneleja  järgmisi raamatuid: Dr. M. Luteri elulugu, kirjutanud  J. Jung; Soome Uudisjutud, kirjutanud M. Lillenupp; Maa ja Mere pildid, töine trükk, kirjutanud  Dr. Kreutzwald; Helmed, kooli lugemise raamat tütarlastele, kirjutanud C. R. Jakobson. Wiimse raamatu  kohta tähendas kõneleja, et seda raamatud liig vähe on tähele pandud ja ka kasinaste oStetud; see raamat olla aga wäga käsuline ja kiiduwäariline, veel parem kui tema enne seda ilmunud koolilugemise raamat,  nimelt puhtam keele poolest. Selle puhta raamatu  välja lautuse eest pidada Seltsi liikmed wäga hoolt kandma. Kõneleja andis siis teada, et kooli-