Tallinna Sõber M 32. KuueS aastakäik Tallinnas, Ist. Lkikuse-knn piäwal IM. Kltiiidkt ärileht Eestilkhwalk ««al ja Naaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Raksab TaliuuaS Liubfor«'i pkriate trükimajat: ,a«ta« » rubla, 40 kop. pool-aaStaS 1 rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aasta» J rabla pool-aaStaS i rubla 70 kop. Kuulutused maksavad tga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. Tellimised wdetakfe wasta: Uallixuas: Li«dfors'i päriate trükimajas. NeterSurgts: Z. S. Seelaudt, 00-usper»s X 54. —Uartus: W. Just. - Aakweres: L. Wattly. Näides: A. SeidelSerg. Kapsaku-: H. KolkSerg. -Lihulas: 11. Ituttuer'! poodis. Mkjaudis : H. J. Karow'i raamatupood. Kuuresaares: Hh. Lauge.—Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, kirjad käiwad Baltiski cßaltischport - RaariSoriS-Ilox^.) Register: Rahwnse kasutamine rahwa kulu peale.— Omalt maalt. Tallinnast: Käsk wäljarändajate usutunnistuse pärast. Käsk Juudi sugust kooli-õppijate pärast. Talurahwa kroonumaksud ostetud kohtade pealt. Riigivalitsuse küsimised rahwa elu üle. Sõeawäe kohuse täitmisele kutsutud mehed. Ewang.-Luth. kirilu ülemad kinnitatud. Meelitamisel? Wenemaale. Loomatõbi Tallinnas. Paha meel Juutide waöta. Narmast- ..Saadikud" Peterburgi Kubernöri juures. Kinni wõetud waras. Hiomaalt: Ufuwahetajad. Tartust- Aleksandrikooli asjust. -- Saaremaalt: Loomatõbi waiienud. Riiast: Maru. Ausira uus laew. Lubamist - Maru Peterburgisi: Manöwrist Persta saadik. Ministrid tagasi. Riikide kohtu ühendus. Loomatõbe mõjudufed Soomemaalt - Öökülm. Kanaali plaan. Tuulast - Tulekahju.  Jekaterinoslawist:  Tulekahju. Kasanist. Saaratowist. —Khersonist. Nishni.Nowgorodist. Astrakhanist.  Wõeraltmaalt  - Saksamaalt. Belgimaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Egyptuscst. Ameerikast. Kirja waötuscd Rahwuse kasutamine rahwa kulu peale. Oma M 27 sees, Heinakuu hakatusel, on ,Eesti Postimees"  juhtkirja pEesti sugust mõisa-omanikud"  teinud jo toonud, mis nii wäga igapoolise õiguse unustamist ja räägitama asjatundmist näitab, mis üleüldse nii eksitam on, et meie sellest sõnalausumata mööda minna ei taha, kui meil ka tänine selle tarwiS aega ega ruumi ei olnud. Mis see juhtkiri wahest  ,mõisnikkude" ja .mõisa - omanikkude", .rüütlimõisade"  ja .karjamõisade" wahel jutustab, see on küll enamist ka wõõriti, aga seda jätame kõrwale, sest see ei puudu suuremalt tegewa elu külge. MiS seal aga tegewa elu, rahwa elutarwituste ja üleüldise rahwa-majapidamise külge puudub, seda tahame õiendada. Täie õigusega rõõmustab »EeSti Postimees" ennast esiteks selle üle, et nüüd ka juba mitmed , EeSti sugust mehed" mõisade omanikuks saanud on, ja rõõmustab ennast selle üle, et .hulk" nendest ennast igal poolel .Eesti meeliseks"  tunnistab, kui see leht ära seletamata jätab, mis .Eesti meel" on ja mis iseäralised otstarbed sel iseäralisel .meelel" on. Siis kirjutab .Eesti PostimeeS" edasi: .Kui ühte puhku Eesti mehi mõisa-omanikkudeks saab, .fiiõ kaswab selle läbi aega mõõda Eestlaste üleüldne .warandus. -" .Kui Eestlane mõisa oõtab, siis ootab tema wallas .elaw rahwas enamiSte ikka elu - kergitust, aga iseäranis .rentide ja ostuhindade odawust, sest et mõisa uuS omanik .ju nende oma sugust on. Aga seda ei juhtu pea iialgi, .waid mõni kord juhtub sedagi, et uus omanik rentisid ja .ostuhindastd weel enam tõstab kui endise mõisniku ajal .oli. Siin tuleb nüüd ka tihti ette, et peremehed ja üle.üldse  maawõtjad nnrifewad. Kust see tuleb? Nõnda .peame siis küsima. WaSkuS: Ei mujalt kuisest, et uuel .omanikul suur wõlg tasuda on, mida ehk mõni kord en.disel  mõisnikku! mitte ei olnud. UuS omanik peab püüdma .sest wõlast lahti saada ja tõStab sellepärast mõni kord .rentisid ja ostuhindasid ehk peab seda tegema, sest et ta .muidu oma kohuseid ei suuda täita, waid natukese aja .pärast peab pankrotiks jääma, nagu seda sagedasti küllalt .on sündinud." .Siin ei ole nüüd muud nõuu anda, kui et mõisa.omanik  ja maawõtjad peawad katsuma kokku leppida. .Mõlemad peawad üksteist u õistma ja leplikul teel seletama,  kuda lugu tõeste on. Uus omanik peab katsuma .nii wähe renti ja ostuhinda wõtta, kui tema wäljatulek .iganes lubab. Wallainimesed ja maawõtjad omalt peolt .peawad püüdma oma poolt uue omaniku raSkusi ära .mõista ja kui nad selle õiglast püüdmist näewad, fiiSpeab .ka nurin pea lõppema. Sõbralik ja lahke ümberkäimine .uue omaniku ja wallarahwa wahel saab elu wiStiSti ka .rohkel mõedul kergitama." Wiimane manitsus wõikõ jo omast kohast õige tuluS olla, kui.wallarahwal" ja.maawötjatel" kukrud olekfiwad, kust nemad iganes niipalju wõtta wõikstwad, kui.uue omanikkude, määramata .wäljatulek" tarwitab. Niikaua aga, kui tõikumata  looduse seadused ja igapääwase elu tarwitused tegemas  eluS mõjuwad ja sunniwad, nii kaua, kui .wallarahwal"  ja .maawötjatel" kukrut ei ole, mis ennast iseenesest  täidab nagu kaew maa-aluStest soontest, niikaua, kui inimesed ülepea oma elutarwitufi seda mõõda korraldama  ja selle peale põhjustama peawad, kuida asjad tõeSte on, niikauapidagu igaüks kes .uueks omanikuks"  saada igatseb, enne moisa-ostmist hoolega aru, kas oStetawa mõisa korralised sissetulemisel» nii kaugele  ulatawad, et tema nendega oma .wäljatulekut" kaalule seada ja oma .kohuseid" täita suudab. Kui tema aga siiski omas eesarwus eksinud on, fiis kandku  tema auusa ja mehise meelega oma eksituse järgmõjudufi  ilma .nurinata" ise, ärgu mingu neid .Eestlaste üleüldise waranduse" nimel .wallarahwa" ja .maawõtjate"  peale weeretama. .Pankrotiks jäämine" oma enese nimel on ehk wahest auusam, kui teiste wäljakurnamine .Eestlaste üleüldise waranduse" nimel. Meie ütlesime ülemal teadeS ja tahtes, et see manitsus .omast kohast" tulus olla wõiks. Oige ja kristlik ei ole fee ülepea mitte, sest see nõuab .kokkuleppimist" üksi .EeSti sugust mõisa-omanikkudega", mis liiga wana meeline on. Uue Testamenti järel ei olegi .wõeraid" ja püha kirja sõna: .Kahesugune mõet on hirmus Zssanda eeS", maksab  nüüd kõige inimeste kohta. 3a igapidi tulus ei ole see manitsus ka mitte, sest see wõib weel aega wõtta, enne kui mcil ainult .Eesti sugust mõifa-omanikud" on; wahe aeal peab aga ka .nurin" lõppema, ja .sõbralik ja lahke ümberkäimine" peab elu .kergitama". Nii kaua peab ka .leplikul teel" ära seletatud saama, kuida .lugu tõeste" on, ja see on sagedast tõeste nenda, et wanal omanikul  weel raskemad wõlad on kui uuel, aga üks ega teine ei tohi sellepärast .rentisid" ja .ostuhindasid" kõrgendada  ja oma .Väljatulekuga" kaawda. Kõrgendada tohiwad mõlemad ainult fiis saada, kui rendid ja ostuhinnad  ülearu nende hindade taha jäänud on, millega raha ja põllusaaki maailma turul arwatakse ja kaalutakse. 3scäraniS  wõib seda aga fiis teha, kui wana ehk uus omanik rentkohtafi parema korraldamise läbi, oma hoolega, jõuga ja nõuuga nii palju paremaks teinud on, et need tõeste kõrgemaid rentifi ja ostuhindafi wälja kannawad. Sedawiifi  on korralisel kombel tänine rendid ja ostuhinnad  tõuSnud, kus need korralisel kombel tõufiwad, ja seal on ka omanikud rentijad ja ostjad kosunud, ja.nurinast"  on rohkem lugeda kui kuulda olnud. Kes ainult oma .wäljatuleku" korraldamiseks rentifl ja ostuhindafi kõrgendab, see teeb ülekohut olgu tema wana wõi uus, ja tema leikab peale selle ka weel walusast oma enese liha sisse, pärigu tema ülearulist hinda oma enese kasuks ehk mõne muu kasuks. Et Eestlaste üleüldne warandus fiis kaSwab, kui .ühte puhku" Eesti mehi .mõisa-omanikkudeks" saab, see on ka ainult omast kohast tõsi. See oleks ennemini üks märk, et Eestlaste üleüldne warandus juba kas mall  u d on. Kui aga .ühte puhku" mõisa - omanikkudeks saada tahetakse, fiiS ei wõiks see wäga kaua keõtada, ja EestlaSte üleüldne warandus wõikS selle tuhina läbi ka õige kardetawal kombel kahaneda. Eestimaal ja Liiwimaal  kokku on ülepea 1080 mõisa ja iseäralist maakohta, kus Eestlased elawad. Nendest on aga mitmed nii kaugelt  üksteisega kokku sulanud, et mõnest paljast nimed üle jäiwad, teised on suguwösade mõisad, mida keegi müta ei wõi, kolmandemad on juba EestlaSte omad, nenda et umbes  800 EeSti walla - rahwaga mõisa üle jääwad, mida Eestlased weel oSla wõikstwad, kui need kõik müta tahawad,  keS müia tohiwad. Niipalju kui meie teame, et ole see aga kaugelt mitte nenda. Mõne aaSta eest, kuS uuendused  ja rasked aead mõnda wana mõisnikku tüditafiwad, oliwad sidemed mõisnikkude ja mõisade wahel lõdwale mitmed olekfiwad omad mõisad hea meelega ära müünud. See aeg on aga möödas. Noorem sugu on uuendustega harjunud ja endised sidemed mõisnikkude ja mõisade, mõisaherrade ja waldade wahel on jälle kindlamad,  ja see on wallarahwale hea, sest ükfi see peab oma wallarahwa eest hoolt, keS rahwaga jäävamalt ühes elada tahab. Kelle meelest mõis palju muud ei ole kui kaup, keS täna ostab ja homme müüb, kui kasu saab, see ei hooli palju wallarahwa elukäigust waid rohkem sellest, kuida ostjale kõrgeid rentisi ette näidata wõikS, kui need rendid ka paljalt paberi peal seisawad. Seda on juba mõni wald waluga tunda saanud. Waewalt wõiwad Eestimaal ja Liiwimaal kokku 300 Eesti-wallalist mõisa müütawad olla. Kui kauaks nendest .ühte puhku" osta saab? Kui aga Eesti mehed ostma lähekfiwad ja selles lootuses üleliiga hinda pakukfiwad, et nemad oma .kohuseid" tagajärel rentide ja ostuhindade  kergendamise läbi täita wõikstwad, siis kahandaksiwad nemad Eestlaste ja kaswatakfiwad Mitte-Eefllaste üleüldist warandust. .Wõlg on wõera oma", ütlesiwad Waua- Eestlased, ja seda teadwad need wäga heaSte, kellel wõlga pärida on, ja nemad päriwad seda ka, ja kohtud peawad neid aitama, nende suguwere peale waatama. Kes kaubategemise  juures mõisa eest rohkem maksis kui mõis korralisel  aeal wõla intresside ja osade tasumiseks sisse kannab,  see peab oma tagawara ja majapidamise kapitali abiks wõtma, ja jääb omas põllutöös ja majapidamises kängu. Za kui tema siis oma .wallarahwale" ja .maawõtjatele"  .Eesti Postimehe" juhatust mööda .lepliku! teel seletab" kuida tema lugu .tõeste" on, see on: kui tema oma .wallarahwa" ja .maawõtjate" käest oma .kohuste"  täitmiseks rohkem .rentisid" ja.ostuhindasid" pärib,  kui need ilma enese majapidamise kahjuta lahkest maksa wõiwad, ja kui .wallainimesed" tema .raSkusi ära mõistawad"  ja temale sellepärast rohkem annawad, et tema .ju nende oma sugust on", fiis kannab tema oma enese ja oma .wallainimeste" warandust müija kätte, kes mitte .oma sugust" et ole. Kui sedawiifi wiimaks .uue omaniku"  ja tema .wallainimeste" jõud otsas ja majapidamised  raiskus on, fiiS jääb tema ometigi .pankrotiks" ja fiis tuleb ehk seesama mitte - sugnwend, ja ostab mõisa oksjoni peal poole hinnaga tagasi. KaS on siis Eestlaste  .üleüldist warandust", kaS on Eestlaste anu .kaswakatud"  ? - KeS .rahwust" majapidamise pinnaks teha tahab, see eksib raskest ja teeb omale ja oma sugurahwale rasket kahju. Seesugune mõte wõib küll omast kohast .paleuslik" olla, aga see ei ole mitte kristlik ega ole mõistlik. Seda teatust, et ,wallaS elaw rahwas enamift ikka elu-kergitust" ootab, kui üks Eestlane mõisa ostab, seda ei ole küll pEesti Postimehe" toimetus mitte tegemast elust saanud. Eestlased on selleks liiga mõistlikud; nemad teadwad wäga heaste, et üleüldist rahwa - majapidamist mitte paleuslikkude kujustuste peale põhjustada ei wõi ja rahwuSliku peale põhjustada ei tohi, sest see ei ole mitte kristlik ja on sellepärast patune. Kõik inimesed on meie ligemised, iseäranis aga ühe usu tunnistajad  jja ühe Keisri alamad, kõikide waSta peame meie sits ka ühetasa õiglased ja kus tarwiS, ka helded olema, iseäranis aga nende wasta, kes meiega üheS ühe kodumaa osalised, ühe riigi kodanikud, ühe Keisri alamad ja ühe R Sti-usu koguduse liiked on. Mõistlikud Eestlased teadwad wäga heaste, et keegi rahwuse parast mõisa ei osta, mitte rahwale, waid omale. Nemad ei oota siis ka mitte Eesti sugust möisa-omanikkude poolt iseäralist , elu-kergitust", waid ootawad igalt poolelt mõistlikku ja õiglast meelt. , Wallainimesed" ootawad aga ikka siis kõige wähem , elu-kergitust", kui mõisat suure wslgadega