Sakala 14. Wiliandis. 4. Aprillikuu päewa! 1881. IV. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Waswtaja toimendaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Leinamine Weneriigi Majesteedi Aleksandri 11. järele. Neewa kaldalt kõlab kurblik lugu Kõrge taewa Looja, miks sa lased Oh so mõtted on kui sügaw meri Aleksander Töine, Riigi-Jsa, Riigist riiki, ilmast ilmasse, Õelust, kurjust ilmas hõisata? Ilma ääre, ilma põhjata! Oli kuulus, hea ja õige mees, Imestust täis inimeste sugu Miks so päike kuldab surma aset, See meid trööstigu, kui süüta meri Sest ka kadedus ja kuri kisa Pöörab selga põrgu wõidule: Waga Zaari hauda murega? Ajab mere marud mässama. Leekis pime põrgu põhja sees. Põhja täht on taewast kukkunud maha, Wöid sa pisarate puistust maata, » Mis mõib ussikene põrmus teada Tema hõlmas õnne, rahu, head Miljonite keskelt kustunud! Mis nüüd waluS külmab Wenemaa? Kuis so heldus juhib ilmast? Leidis Wene-, weike Eestimaa, Läbi ilma lendab leina kaha: Eks sa taha meile õigust saata, Et kõik targaste sa wõtad seada, Endred hirmsad ajad, hirmsad wead Wene Majesteet on tapetud! Wõta õelust, kurjust nuhelda? Seda usume kõik ommeti! Pidid rahwa keskelt kaduma. Otsata on Weneriigi mäed, Selle ilma walitseja annud Suurem, kuulsam on ta algusest, Ülekohtu hirmsa surmal' suud, Kui ta Põhja piirel lume mäed, ' Põrgu tormid wärisema pannud, Lehkab lõuna piire lilledest; Maha murdnud tema elupuud! Kui jo Idas ammu tõusnud päike Mürisedes elu marud lä'äwad Seisab Läänes sügam, pime öö, Üle tema haua küngastest Põhja taewa miirmaliste läike Isa, Keiser, head teud jääwad, Waewalt aimab lõuna tähte möö! Käiwad sinu järel igawest! k. Mõnda meie kihelkondade kooliwalitsustest. """" ' i? viimasel ajal on nn mõndagi meie kihelkondade kooliwalitsusteft ajalehtedes kirjutatud. Mitmelt poolt on seesuguste kohaliku kooliwalitsuste migasi ja üksikpoolist  toimendamist laidetud ning näidatud, et mitte rahwas süüdlane ei ole, kui meie rahwakoolid mõnes kohas edast ei lähä, waid kooliwalitsused. Sellepärast  ei pea ka need mehed, kelle käes meie koolide malitsus kihelkondades on, imeks panema, kui rahwas ise abi otsib ja mõnigi kord juba ajalehtedes neid kolme sõna leida on olnud: koolid kroonu alla. Meie K. kihelkonnas Wõrumaal tuleb kooliwalitsuse  toimetusi ette, keda, kui nad mitte tõe põhja peal ei seisaks, ennemuistse juttude hulka wõiks arwata. Siin keelatakse praegu tululika ja häid õpetuse raamatuid,  mis ülema kooliwalitsuse poolest lubatud on, pruukida, ning ainult selleparast, et nad mitte mõne kiriksanda meele pärast ei ole. Mõnda kooliõpetajat, kes hoolas, tubli ning täielik oma ameti tallitustes ja õppuses on, ei taheta ametis sallida, ainult sellepärast, et julgeb enam õpetada, kui kirikisand tahab, ehk mõnda pähäõpetamist, kellest mingisugust tulu ei saa, mahendada  püüab. Kuidas mõnda asja toimendatakse, näeme alamal seisma lugudest: Nagu teada, on iga kihelkonna koolivalitsuses 4 liiget: kihelkonna wöörmündri herra, kirikuõpetaja, kihelkonna kooliõpetaja ja kihelk. kooliwanem. Selle kooliwalitsuse kohus on wist: kõik asju, mis koolidesse puutuwad, läbi rääki, ülekaeda, ühemeelelise nõuu ja läbirääkimise teel toime saata. Meil on aga kooli- õpetaja mõneski asjas ülearu, ja kihelk. kooliwanem on paljalt nime kandja, kelle käest mingisugust ei nõueta, olgu fiis, et ta kuul ükskord kirikumõisa nõnda nimetatud kooliwalitsuse istumisele lähäb, kus aga muud teha ei ole, kui magusalt istuda ning pealt waadata, kuidas kirikisand walla kooliwanemate käest trahwi raha wasta wõtab. Kõige töiste toimenduste pärast nsuupidamised  ja otsusetegemised on ükfina wöörmündri herra ja kirikisanda woli all, kes kõik, töise kahe liikme käest küsimata, toimetawad. Näituseks olgu mõni toimetus  siit meie kihelkonnast: Kooliwalitsuse istumisele saadetakse wöörmündri herra poolt, peran seda kui ta ise jo paarile istumisele  ei ole tulnud, imelik kirjalik käsk, kelle järele kooliõpetajad lastele õppusi pearoad andma» Kirikuõpetaja  keelab kooliõpetajale, kes nõuupidamisele on tulnud, suutumaks ära, pärast kirja ettelugemist üht sõna enam „ kõige selle asja kohta rääkida, waid kirjaliku käsku tõrkumata täita)" sest kui kiri ette on loetud, siis on ka kooliwalitsuse istumine otsas. Ühtlasi oli ka kirja sees, et wallal, see on wolikogul, mingisugust ütlemist kooliõpetaja kohta ei olla ega mingisugust nõudmist  kooli õpetuse kohta. (Waata minew. aas. Sakala  9.) Minewa Märtsikuul oli koolilaste ülelugemine  kõiges Weneriigis, kelle tarwis suur küsimise leht iga kooli kohta saadetud oli, kus mitte ükstna koolilaste arwu järele ei küsitud, waid seal oli ka palju töist küsimisi, mis kooli kohta puutusiwad, nagu: Kas koolil on magamise tuba, üks ehk kats, ehk sugugi? kelle oma kool on? ja mitu tõisa. Need küsimised on kirikuõpetaja wastanud ja ei tea kaks kooliwalitsuse liiget nendest mitte midagi, kuidas nad on wastatud. Et küsimised õigesti 'pole wastatud, ep ole tarwis arwata, aga, kui seesugusel kombel asju toimetatakse, tuleb mõnel kooliwalitsuse liikmel tahtmata see arwamine, et tema hoopis ilmaegu on, ehk tema eest marjatakse midagi. Iga kooliõpetaja tarbeks oliwad ka küsimise lehed saadetud, mida need küll enne alla ei kirjutanud, kui nendel näha oli, mis nende küsimiste peale wastatud oli, ehk õpetaja küll käskis enne alla kirjutada, kui weel küsimised polnud wastatud. Tuleb mõnda õiendust, kooliõpetajate kohta seletada ehk mõnda otsust teha, siis ei küsita kooliwalitsuse kahe liikme käest mitte sõna. Nii pidas minewa 19. Webr. pidu peal kooliõpetaja  W. ühe mõnusa kõne, mis mõnel wasta meelt näitas olema; selle eest olewat üks kooliwalitsuse liige nimetatud kooliõpetajat oma juure maenitsusele kutsunud. Kõne ilmus ka hiljem Sakalas ja oleks ommeti seaduse wastalisel korral zensuri poolest keelatud. Seesama kooliõpetaja oli julgenud mõne jaole oma koolilastest „Kooli lugemise raamatust" lugemist õpetada, mis jälle üks kooliwalitsuse liige ära keelas. Niisama sai ka P. walla kooliõpetaja selle sama süü eest noomitud ja temale keelati ära, „Kooli lugemise raamatust" lugemist õpetada. Kõik seda teeb üks ehk kaks kooliwalitsuse  liiget, ilma töiste teadmata, aga kooliwalitsuse nimel. Hoopis teadmata on, mis tarwis weel kaks kooliwalitsuse liiget on, kui neid iga asja juures ei tarwitada, waid üksi mõnel teatawal korral. Kuidas mõni kirikherra oma kooliõpetajatele head soowib ehk nende eest kostab, on imestamise wäärt. Üleminewa suil käis kõrgesti auustatud kubernäri herra E. walla koolimaja ja kohta waatamas ja leidis mõnda puudust, nimelt aga, et kaewus wäga hõel wesi oli. Neid wigasi oli kõrge herra meeles pidanud ning ülema kooli kohtule käskinud järele waadata ja selle eest hoolt kanda, et kõik mis puudulik, heasse korda saaks seatud. Sellepeale tuli üks ülema kooliwalit-