Eüroopa maade leiwa wili, rukis meie ja Saksamaa wili, oder Soomemaa ja Norwegia, kaer ja tatter meie maa, mais Kesk-Ameerika, Türgi ja Greekamaa, riiS Põhja-Ztaalia, Põhja-Ameerika, Ida India wiljad. Toitwate olluste kokkuseadmise järele on kõik põllu wiljad ühesugused, üksi olluste hulk on mitmesugune. Kõikis wiljades on munawalget, tärklise jahu, gummi, suhkurt, raswa, narmastiku, soola ja wett. Kuiwanud  nisu teraS on kõige rohkem munawalget 12—14"/ o, ruki sees 11—13°/ o, odra, kaera, maisi ja tattra sees 9—l3°/o, ja kõige wähem mnnawalget on riisi sees 5—6"/ v, selle wastu on aga riis kõige rikkam tärklise jahust 74°/ o, nisu 69—67 '/ o, rukis 59—55; mais ja kaer on rikkamad raswast s—9°/o, kui töised wiljad, nisu ja ruki sees üksi I—2"/o. lahwatud wilja teral, jahul, on mitmesugune toitmise tähtjus selle järel, kuidas ta jahwatud on. Weske annab jahu ja liisi, mida rohkem wiimased jahwatamise ja püülimise  läbi jahust wälja aetud saawad, seda walgem on jahu ja seda kõrgem hind on tal. Aga kliide wäljaajamisega on tähtjas hulk toitwaist  ollustest jahust wäljaaetud. Wiljatera on kokku seatud kahest seltsist rakukestest, suurem selts sünnitab tera pea jagu, tema rakukestel on wäga peenikesed seinad ja neis on iseäralikud wäga weiksed mikroskopi läbi nähtawad kehakesed, keda tärkliseks nimetatakse. Töist seltsi rakukesed on paksema ja kindlama seinadega ja sünnitawad ümber wiljatera mõne kihi, kes wäljaspoolt  narmastikuga kaetud on. Neis paksu seinadega rakukestes on lämmastikust rikkas ollus, mida taime liimiks nimetatakse, ja ka raswa. Tärklis ja taime liim ei ole stiS mitte tera sees töine töisega segatud, waid saawad alles jahwatamise juures segatud. Purustama  weske kiwile panewad kõwema ja paksema seinadega  taime liimi rakukesed palju rohkem wasta, kui õhukese seinadega tärklise rakukesed, ja mitmed taime liimi rakukestest saawad purustud ja segawad ennast tärklisega, töised aga jäewad narmastiku külge seisma ja sünnitawad temaga kliisi. Sellest on siis näha, et kõige walgema ja peenema jahu sees tema puhtuse järele ka kõige wähem taime liimi on, kes nüüd loomadele  antakse, ja et kõige jämedama jahu, nagu ruki jahu sees, kõige rohkem munawalget on. Jahu, kes niiskes ja palawates kohtades, kus õhu wahetust ei ole, hoitakse, läheb sandiks: tema läheb pehmeks, magusaks, mõnikord roheliseks, hallitus-seenetega  kaetud, ja hakkab haisema. Mitte arwa ei saa kauplejatest odawamad jahu seltsid kallimatega segatud, nimelt seal, kus jahu kallis on; kõige rohkem ärarikutud  saab nisu jahu, ja mõnikord lisawad kaupmehed  ka kartohwli tärklist ja ka mineralide ollust, nagu kriiti ja gipsi juure. Jahust saab kindel hea maiguga seedmisele ettewalmistatud toit, leib tehtud. Teda saab seeläbi, et wee juure panemise ja sõtkumise  läbi jahu kõige enne tainaks tehtakfe, ja teda pärmi wõi hapu taigna juurelisamise järel mõni tund soojas hoitakse. Selle juures sünnib käärimine: tärklisejahu  saab tärklis gummi ks ja suhkruks ümbermuudetud,  ja siis suhkur Alkoholisse ja söehapnikusse lahutud.  Et sitke tainas söehapnikut wälja minna ei lase, siis sünnitab ta taina sees pullist, ajab teda tõusma. Ahjus saawad taina pullid söehapniku kaswawa kanguse  läbi suurendud, weel terweks jäenud tärklise terad saawad lõhutud ja tärklisgummi edasi sünnitud; wesi, Niisama ka Alkohol ja söehapnik, saawad jault wäljaaetud,  ja wiimaks saab leiwa pealmine kord kindlaks heaste maitsmaks koorukeseks ümbermuudetud. Mida peenem jahu ja mida wähem temas kliisi on, seda walgemaks ja peenemaks läheb leib. Tainas saab seda rohkem üleskergitud, mida wähem temas taime liimi on, sest et wiimane oma sitkuse pärast söehapnikut rohkeste  tagasi hoiab, sellepärast on ka nisuleib enamiste rohkem kerkinud kui töiste jahude leib. Mitmesuguste leiwa seltside wahel ei ole keemia kokkuseadmise, niisama  wee, kui ka munawalge ja tärklise hulga poolest ülepea suurt wahet, aga suur on nende juures wahe seedmise ja äratarwitamise poolest ihus, selle järele, kas neis rohkem ehk wähem kliisi on. Arwati toitmisele  seeläbi palju kasu saata wõiwad, et toitwate olluste ära kautamist, mis kliide wäljaajamise läbi jahu seest sünnib, maha jäeti, ja jahwatamise juures sugugi kliisi jahust wälja ei aetud, wõi et ka kliidest leiba tehti. Selle ettewõtmise juures sai küll leiba, kes rikkam munawalgest oli, aga kliide leiwast saab sooltes wähem toitwaid ollust wäljaimetud ja weresse üleswõetud, kui kliidest waese leiwast, sest kliide leiwa peale mõjuwad tema narmastiku pärast seedmise limad üksi wähe. Sellepärast toidab ka sai inimest rohkem, kui jäme leib, mis ka weel sest tuleb, et ühe naela jämeda leiwa sees rohkem wett on, kui saia sees. Soowitaw on siis, et wilja jahwatamise juures kliid nii palju kui wõimalik wälja aetud saawad. Kauema seismise juures läheb leib kuiwaks, kõwaks ja kautab oma hea maigu ära, wõib aga soojuse mõjuduse läbi 'wärske leiwa omandust jälle saada. See tuleb sest, et leiwa kuiwaks minemine seismise juures ükst weiksel osal wee kadumise läbi sünnib, suuremal osal aga sünnib see seeläbi, et wesi leiwa sees taime liimiga wõi tärklisega keemia ühendust sünnitab, kes palawuse läbi aga jälle lahutud saab. Niiskeks läinud leib hallitab ja läheb nõnda sagedaste suurel hulgal sandiks.  Pettuse kombel panewad mõned pagarid raua witrioli ja warjast leiwa stsse, et seeläbi temale, et ta sandiks läinud jahust tehtud on, walgemat karwa anda. Nimetatud mineralide sooladest panewad nemad enamiste küll nii wähe juure, et sest ükst arwa terwisele  kahju tulla wõib, aga fiiski peawad niisugused petjad seadusliku trahwi alla langema. Kauna wiljast, läätsa, herneid, übast, wõib täie õigusega taime riigi piima lehmadeks nimetada, sest nad annawad taime juustu, kes looma juustuga ühesugune  on. Loodus on ülepea liblikate õiede kandjate seltsi, mida kauna wiljad sünnitawad, wäga rohkeste inimeste sugule kasu saatwa ollustega õnnistanud, sest nad annawad toitmise, arstimise ja wärwimise ollust. Kui nad weet rõõsad on, ei ole nad oma suure wee hulga pärast suuremalt tähtsad, aga walmis saanud seemned seiswad munawalge rikkuse poolest kõige töiste taimede riigist saadawa toitude ees. Kuiwanud seemnetes  on 20—30°/ o munawalget, 44—60°/» tärklise jahu, I—s"/o raswa, 8—20"/ o wett, 2—4"/ o mineralist,  nimelt woswori hapuid soolast ja kalit. Jlmkahtluseta  teeniwad kaunawiljad rohket tarwitamift ära, sest just nendest saab munawalge suurel mõedul wälja imetud ja weresse üleswõetud. Kauna wiljade keetmise  juures on tähele panna, et nad kõwa wee sees pehmeks ei kee. Kus pehmet wett, nagu wihma wett saada ei ole, peab sooda läbi lupja wälja ajama, 2 naela wilja peale V°o<> naela soodat. Hea on, neid enne keetmist üks päew wee. sees seista lasta. Oleme nüüd põllu- ja kaunawiljadega tuttawaks saanud, siis paneme ka köögikaswust tähele. Kõige tähtsam neist on kartohwel. Kartohwel on wäga waljalautud ja miljonid inimesed elawad ükst kartohwliteft,  mis seda imelikum on, et kartohwle sees wähe toitwaid ollust on, aga sest äraseletud saada wõib, et rahwastel üks ollus olema peab, kes nende kõhtu odawa hinna eest täita wõib. Ühest maa tükist ei saa mingisuguse wilja kaswatamise  läbi nii palju toidu ollust, munawalget ja tärklist,  kui kartohwli kaswatamise läbi. Tema annab kõige rohkemat, kõige odawamat, kui ka kõige jämedamat  tärklise jahu. Siiski wõib see rahwas õnnetumaks  peetud saada, kelle toitu kartohwel peaaegu üksi sünnitab. Kartohwle sees on 60 —90"/ o wett, 9—24 "/o tärklist, munawalget aga üksi I—2"/o,1 —2"/o, natukene gummi  ja soolast, nimelt kalit. Kõige paremine walmistakse  kartohwlid nii, et neid koortega keedetakse, sest et selle juures tärklise terad pakatawad, ja kartohwel jahutseks läheb; keetmise juures ilma kooreta lähwad munawalge ja soolad jault kaduma. Mida jahusem kartohwel on, seda parem maik on tall. Sügise on kartohwel kõige jahusem, on ta aga kewadini seisnud wõi külma saanud, siis muudab ennast tärklise jahu limatseks, gummimoodi, magusaks olluseks, tärklisgummiks  ja see tärklis suhkruks, siis aga on kartohwel raske ära seedida. Niisama kui kartohwlid, on ka nairid waesed lämmastikust  ja raswast, koguni tõisiti on aga lugu kapsa seltsidega ja nõnda nimetatud roheliste kaswudega, nagu pinatiga ja salatiga. Walge kapsa pea sees on tema sisemistes lehedes umbes 30—35"/y lämmastikust rikkaid  ollust, nimelt liimi, kes heaste haritud lillekapsta sees ka kuni 60 "/o kaswada wõib. Loodus on juba wanal ajal kapsast mitme rahwade toiduks ära määranud.  Enamiste kuuldakse ja loetakse, et kapsa seltside  sees wähe toitwaid ollust olla, mis aga suur eksitus  on. Kapsas sünnitab oma liimi läbi, kui ta mitte rohke raswaga söödud ei ole, kergeste ummustuft ja seepärast on rahwas täie õigusega raswatset sea wõi lamba liha kapsa seltsimeheks söömise juures walinud. Sissetehtud kapsas ei ole enam nii rammus, kui sissetegemata,  sest sool tõmbab ühes weega ka sulat liimi wälja, kes stis kaduma lähäb. Rohelised kaswud on nimelt seeläbi seedmisele tähtsad, et nendes hapust on, kes sulat munawalget sula hoiawad ja tema üleswõtmift weresse edendawad. Peale selle on nemad ka rikkad sooladest ja paljude sees on ka klori ja rauda. Oma raua pärast on piinaat ramus werd sünnitaja taim, kes nimelt pleektõbelistele  wäga kasulik on. Sibula kaswude toitmise wäärtus oli juba wana Egiptuse rahwale ja Jutidel tuttaw, kes nimelt neid kaswusi harisid, nagu Mosese raamat seda tõendab. Nemad annawad head toitu, sest neis on 25—30"/ o liimi ja ka rohkeste õli. Kuiwatud seenedel on, et neis rohkeste lämmastiku ette tuleb, ühed neist kõige parematest merd sünnitajaist  taimedest. Metsades elawad inimesed toitmad ennast sagedaste üksi seenetest. Muidugi mõista, ei tohi kihwtitscd seened, nagu kärblase seen, söödud saada. Mitmesugused puuwilja seltsid ei wõi üksi meid toita, sest et neis liig wähe munawalget on, ja sünnitawad oma suhkru hapude ja lehkama õlide pärast head himu rooga. Nemad teemad oma hapude läbi ihu wedelikust wedelaks, ei lase merd paksuks minna, ja edendawad seedmise limade mälja ajamist. Maasikatel on ihus sündima kiwisi ja gihti tõbe lubja ärasulataw wõim. Puu miljade söömise juures ei tohi miljade koored ega tuumed, kelles meel iseäralikud,  enamiste kahjulikud ollused nagu sini hapu on, mitte ühes ärasöödud saada. Pleektõbelned, Merest maesed inimesed ei tohi sugugi puu wiljasi süüa. Ülepea on kõige taime hapudest, nagu ka ädikast, nii palju öelda, et nad iialgi liig palju ülesmõetud  ei pea saama, sest nad teemad siis ihu wedelaid  liig medelaks ja rikkumad termist ära. Hallitama wõi sandiks läinud miljade söömine mõjub kahjulikult soolte peale, ei sünnita aga iialgi kolerat ehk kõhutõbe,  nagu seda sagedaste eksiteel arwatakse. Meie oleme seega oma tähtsamate toidude kokkuseadmist  ja tähtsust teada saanud, ja nüüd paneme lühidelt ka joogide seast meel kohwi ja theed tähele. Kohwil ja theel on seesama närwisi äritaw mõjudus kui kangel joogidel, aga nende joomine ei mõju ka siis mitte, kui nad suurel hulgal joodud saamad nii kahjulikult, kui kange joogide joomine. Kõige mõjuwam  ollus on kohwi sees kohweln ja thee sees thein. Nemad ajawad südant ruttem põksuma, äritawad pea aju tegemusele, mähendamad magamise tarwitust ja kautawad teda ka täitsa ära, ja suurendawad filmapilklikult  maimu ja ihu jõudu. Toore kohwi übade sees on 34"/ o narmastiku, 12 mett, 15"/ o suhkrut, 10—13"/ o raswa, 3"/ o lämmastiku, wähe soolasi ja lehkawaid õlist. Oade põletamise juures saab nende suhkur jault karameliks muudetud ja sünniwad lehka - wad ollused, kes kohmile iseäralikul haisu annamad. Kobwi mee sisse lähwad 20—25"/ v übades olewaist ollustest. Toitmaid ollust ei ole kohwi mee sees mitte, ja kaunis mäljalautud arwamine, et kohwi jook olluSte wahetust tasemaks teeb, ja et kohwi joomise juures wähema söögiga läbisaada wõib, on täitsa male. Õnnetuseks on kohwi waeste silmis tähtjas toit, sellesama  raha eest, mida nad wälja annamad, et kolm kord päewas kohwi juua, wõilstmad nemad hulga päris toitmaid ollust saada. Jgapäemane kange kohwi joomine  on toas istujatele inimestele, kes wähe ennast liigutamad, ega wärske õhu sees lugemaste ei hinga, ja muskulitega tööd ei tee, maga kahjulik, sest kohwi armastaja peab tugewaste hingama, hapniku rohkeste oma peale mõjuda laskma ja palju ennast liigutama. Kohwi oade asemel tarwitawad mitmed sigurist. Sigur /sünnitab põletamise juures sandi maiguga õli, tall on suurel hulgal wiha ollust, kes söögi isu ärawõttab,  ihu wärisema paneb, silmi tuhmiks ja silma laust punaseks teeb, kui ta kaua iga päew tarmitud saab. Thee lehede sees on peale theini mida siin palju wähem on, kui kohwemi kohwi sees, lehkawat  õli 0,6 —1"/ a, Park haput 13—18"/ o. munawalget  3°/», tärklisgummi 7 9"/», narmastiku 17—28"/.) ja soolasi. Thee lehedest lähwad 30 kuni 40"/ o ollust mee sisse. Thee lehede asemel müüta' . sagedaste tõisa lehtest, wõi neid lehtesi meel üks korv, kes juba ära tarmitud on. Kui kohwi, äritab ka thee meid, ja inimesed, kes wäga kergeste äritud saamad, ei tohi kanget theed juua, sest et tema neist kergeste und ära ajab. Mõnesugused sõnumed. Töiste pidu külaliste seas, kes wäljamaalt kroonimise  piduks Moskwasse tuliwad, olla ajalehtede sõnumete  järele ka Ameeriklane Mackay, kes mõne saatjaga  sinna jõudnud. Mackay on kõige rikkam mees maailmas. Soolatud tarwispuud. Sardiinia saared toowad ajalehed sõnumid, et seal uus wiis ülesse lc. tud, kuda wankriratta põidade jauks puud heasti kõwa' ja wastupidajaks teha. Puu lastakse enne 5 künni 8 paewa kange soolase wee sees liguneda, siis ei pea wihm, paewapaiste ega keegi muu afi puud rikkuma ega kõdunema panema. Vastutaja: J. KSrw.