leiawad sellest lusti. Ongi wähe elajaid pääle kiskjate kassitSuu, keda mitte wõimalik  taltsutada ei oleks. Muidugi on raskeni  elajaid kodus kaswntama hakata, kui üksikuid elajaid taltsutada, sest mangi pölwcs ei näita elajatel himu olewat suguncda. Aga ka see oli metslikul inimesel palju kergem, kui meil uitud, kus katsed enamasti selle pärast nurja lähemad, et loomad mangi  põlwes koguni teistsuguste elutiugimiste all peawad olema, kui nad wabas looduses on harjunud. Aga endise aia inimene jättis taltsutatud looma oma endiste loomuliku  elutiugimiste juurde, harjutas teda aga kartuseta tuld waatama ja ehk ka Mahest selle soojusest lugu pidama, kus ta siis ka inimeste söömaaegadest, mis muidugi enamasti tule juures peeti, mõnda ülejäänust  omale osaks sai. - (Järg tuleb.) Kui waimutaja wähe toibunud on, teewad  päältwaatajad Proowi ja lemmad, et leitud kinnas tõesti kõrwal seismast wahast on walniistatud, nagu kaal seda tunnistab. Missugusel kombel ' oli nüüd see Mahakinnas  tehtud? Palju päältwaatajaid uskusiwad  muidugi, et ainult üks maim seda mõis korda saata, sest nad arwasiwad kindlasti,  et waimutaja tuba täiesti lukus oli, nii et keegi talle abiks ei wõinud olla. Pöäle selle ei oleks waimutaja ise üht terwet  käcwormi kudagi teha wõinud ja wiimaks  ei olnud selle pääle mõteldagi, et waimutajal üks juba enne malmis tehtud morni kaasas oleks olnud, sest et ta ju hoo. lega läbi sai otsitud. Seega ei näita muud seletuse teed üle jääwat, kui uskuda, et üks maim lihaks on saanud ja nii selle wahakinda  oma käe järele teinud, mis pääle ta siis jälle ennast maimuks muutis ja ära kadus.  Palju lihtsam saab wist küll terwele mõistusele järgmine seletus ojema. Waimutajal ou ikka mõned umbsed lindad käe pärast. Need on ühe marmorist waimukäe  järele nõnda nimetatud naha-liimist kunstlikult walniistatud. Sinna kohta aga kust käewars algab, on üks wäike tõruke pandud ning õhukindlalt nööriga ümbert kinni seotud. Selle kinda trullid waimutaja õige wäikselt kokku ja peidab ta oma saapa talla wahele ära. Säält ei tea teda ükski otsida. Niipea kui waimula>a nüüd üksi on, teeb ta oma teise käe köidikutest lahti, istub põrandale maha, tõmbab liimi-kinda saapast wälja ja pistab ta koti wahelt, mis talle ümber kaela on seatud, sõrmega wälja, Selle pääle wõtab ta tõrukese, npis kinda Pära küljes on, suhu, tõmbab kinda täiesti wälja,  puhub ta hinge täis ja kastab teda nüüd kordamisi waha ja wee sisse. Pea jääb kinda ümber waha kord, mis kõwa küllalt on, et liimi- kinuast tema küljest hoolsa raputamise, imemise ja loputamise läbi külma wee seest lahti leha. On nüüd kinnas wormi seest wäljas, siis tõmbab waimutaia  tema sõrmega koti wahelt jälle sisse, mässib ta trulli, pistab ta oma peidupaika tagasi, wiskab ennast pikali põrandale, kuulutab  koputamise läbi, et waimud tööd lõpetanud  on ja teeb, nagu oleks ta minestuses, kuni keegi päältkuulajatest, kes tema tembutamist  wäga hästi tunneb, tema pääle halastab  ja teda minestusest ülesse äratab. Lõpeks weel üks naitus, kui jäledasti spiritistid oma päältwaatajaid pctawad. Parisis näitas üks kuulus waimutaja aastal 1881 csitc surnute üksikuid kebajagufid nagu päid, käsa jalgu, jne, minnaks aga koguni terwed surnute luukeresid, niis wabali mööda tuba ümber kõndisiwad. Tema oli seis otstarbeks enesele ühe luukere walnnsianud ja-selle nõnda nimetatud Balmaini wärwiga, mis pimedas kangesti hiilgab, kokku määrinud. Selle luukere peitis ta oma nõia kabinetis kawalal kombel ära. See oli üks laudadest kokku löödud lawa sarnane telk, millel taga küljes kaks seina oli, ilma et sellest keegi aru oleks saanud. Nende seinte 'wahele peitis waimutaja oma waimu ära. Ise istus  ta ette poole ühe tooli pääle ja tõmbas ette külge, niis lahti oli, musta eesriide ette. Kui nüüd tuba täiesti pimidaks sai tehtud, tõmbas waimutaja walcjeina eest körwale  ning selle tagasi oma lvaiinu wälja. Sellest pistis waimutaja esmalt ühe eesriide wälja, siis pää, jala jne. Wiimaks asims terwe luukere telgist wälja ja sammus kaja ja jalgu liigutades, mööda tuba edasi ja lagast. Seda kõik wõifiwad päältwaata>ad pimedas  toas selgesti näha. Kuda wõis aga waimutaja  surnud luukeret kinma panna? ia-na lihtlabaselt. Tema köitis luukere selle tarwis enne malmis pandud rihmadega  oma keha ümber, tõmbas musta rude enesele üle pqä, pistis warwad luukere külge seatud kingade sisse, wõttis köiega luukere kätest kinni ja sammus nii mööda tuba ümber. Et päältwaatajad waimula jat ennast "ei näinud, sris arwasiwad nad tõesti waimu eneste ees nägewat. Kui see „waim" küllalt oli kollitanud,  lipsas ta jälle nõia telki tagasi. Kui siin kõik jälle wanas korras oli, tõmmati eesriie eest kõrwale ja leiti waimutaja jälle wanas olekus tooli pääl istumast. Olgu neist näitustest spiritismuse ligemaks  tundma - õppimiseks küllalt. Ma loodan, et auustatud lugejad nüüd minuga  ühes seda otsust saamad kinnitama, inis ma juba kohe oma kõne algusel spiritismuse kohta andsin, s. o. et spiritismus tõewalgel waadates muud midagi ei ole, kui jõle tembutamine ja eksitamine. Kni spiritistid löcsti maimudega nii sõbralist elu elawad, nagu nad tõcndawad, siis küsiksin ma lõpeksmiks  ei tarwita nad seda sõprust mitte inimese-soo  õnneks, maid üksnes oma punga paisutamiseks? Wõiwad waimud tõesti spiritistide  suu läbi tulewaid asju ette kuulutada  ning nende sooroll nii wügcwaid tegusid  teha, siis ei oleks ju õnnetutel ilmakodanikkudel  muud tarwis, kui üht waimumeest  ülesse otsida ja selle läbi oma surnud  onule, weunale ehk muule sugulastele oma häda kaebata ja abi paluda. Wisiisti  ei saaks waimud oma sugulaste wastu mitte külmad olema. Olla ju ometi neil spiritisiide õpetuse järele teises ilmas kõike küllalt, palju enam kui meil. Jah, nende eest olla koguni meie kulla-kacwandusre  uksed lahti, kusi nad nii palj»- kulda ja hõbedat wõida saada, kui nad aga tahawad.  v Selle asemel, et minna, saaksiwad siis kõik nndishimulised ühe waimn-isanda ümber kokku koguma, ja luks teha. Meil ci oleks siis ka enam kallid postiega  telegrafi talitusi tarwis, waid praeguste auietnikkude asemel saaksuoad igasse postimajasse  spiritistid ametisse ja nende maimud saaksiwad kõik kirjad ja pakid ruttu ja ilma hinnata ära talitama jne. jne. Waat' see oleks kasu, mille eest terwe inimesesugu kldaimumchi käte pääl saaks kandma. Aga nii kaua kui need ainult oma kõhtu orjawad, nagu senini, on nad wiletsad petjad ja armetumad supitajad, kellest iga terwe mõistusega inimene põlgtuscga  eemale hoiab. (LSpp tMcb.> Politika ringwaatus. Saksa keisri Poja ristsed peeti 19, aug. wäga toredalt, millest õige Palju wõõraid teistest riikidest osa wõtsiwad, Riftmisc aja! oli noor prints Rootsi kuninga  kätel ja pandi temale ka puha Rootsi nimed - Oskar Karl Gustaw Adolf. Rootsi kuningas reisis pääle selle kohe kodu tagasi ja on jääl oma külaskäigu üle wäga suurt rahulolemist  awaldanud. Otse ristmije päewal  awaldas Saksa riigi ametlik leht mitmed  keisri Willem I. ülestähendused tema elu tähtsamatel tundidel, millest tema auus, kõrge meelsus ja jumalakartlik loomus wälja paistab. Kõik Saksa lehed trükiload need kirjad ära, sedasama on ka Balti maa Saksa keelsed lehed teinud. Saksa maa sisemise Politika kohta on v. Benningseni Haiinomeri kuberneriks nimetamine wäga tähtjas. See mees on kaua aegne rahwuswabameelsc  erakonna juhataja ja tähtsam liige. Keisri Willem I. walitsuse lõpul oli see erakond kaunis eemale tõrjutud, keisri Friedrichi ajal loodeti teda jälle mõjple  saawat ja arwati ju Benningsenilc ministri kohta antawat. Nüüd on ta siis tõesti walitsusmeeste hulka astunud kui ka mitte just ministriks, mis tunnistama näib, etlema erakonnale  ikka lahkeni tuul puhub, kui mõne aja eest ja see annab lootust edespidije mõju pääle. Prantslaste üle wihastawad Saksa lehed nüüd jälle miimse mõrtsukates katse pärast, niis hirmus. Prantsuse maal aga ei taheta sellest suuremat teadagi, üteldakse nõdrameelse jampsitöö olewat. -Saksa saadik-aga pärima  l selget ülekuulamist. Saab üäha, kuda asi waikib. Boülangeri «vastasedki taha tenia wõitu pii kergelt kinkida. ' Nendel on nõuu, tema Malimise asja terawa läbikatsumise  alla wõtta ja loodawat sääl siis mõndagi ilmsiks tulewat, mis Boulaugerile häbi toob ja ehk tema walimistgi tühjaks teeb. Kangelane ise on praegu lõbureisile läinud, üteldi Rootsi maale, lust ta ehk parajal tunnil ka pää Wene maale pistab. Mõned arwawad teda sala uime all Hamburis  näinud olewat, räägiti koguni ka scda,  et ta Bismargi jutule miuewat. Noh, kes teab.. Jtalias loodawad mõned Saksa keisri reisnst lepitust kuninga jn Paawsti wahel, sest Bismargi püüd olewat, Jtalia riiki hästi tugewa hoida, mis aga seni hästi ei sünni, khi paawst tema awalik wastane on. Niisama soowib ta ka Saksa maa hulga katoliiklaste nieele hääks Paawsti oina wastu lahke hoida. Kas oga ka Blsmargi politika kunst selle asja juures palju suudab,  on teadmata. Paawst ci taha muubest  kergitustest palju hoolida, waid pärib aga üksi sõnu oma ilmalikku walitsust tagasi,  mida aga Jtalia riik mingil tingimisel  lubada ei wõi. Türgi riigi halwa rahaseisu üle on ju palju kull räägitud, kus aga see koht õige on, mis kõik suured sissetulekud ära neelab, selle üle toob Wcne leht „Swct" nüüd õige õpetliku aruande. Türgi sultani majapidamine 299 miljoni franki fumbes 89 miljoni rubla) see on enam, kui kõik teised rügiwalitsejad kokku. Nimetatud suminast kulub üksi nacstcmaja jharemi) Pääle 59 miljoni franki, sultani riiete pääle 19 milj., majariistade paale 15 milj., kingitusteks 29 milj. jne. Wot kus majapidaminel Tibetis kardeti iga tund raskeid wõitlusi  algnwat, uuemate sõnumite järele on aga Tibetlased oma nõuuks wõetud päälctungimist  tagasi jätnud, sest ettekuulutused tähtedes ja mujal ei ole neile hääd sõjakäiku lubanud. Ometi ci taha nad ikka lepingust  teadagi, jwaid tahaload teine kord Inglastele kaela kippuda. Sääl.saab Jng> lastel wist tükk rasket tööd tulema. Eesti maalt. Wastse-Kuuste kõrts, mis Tartu- Wõru maantee ääres seisab, lõhutakse maha ja ehitatakse koolimajaks ümber. Endine koolimaja olla miiikseks jäänud, mille pärast  siis kõrts ära kaotatakse ja koolimaja asemele ehitatakse, sest et siis koolilastele tarwiliscl wiisil ruumi saab. Röõninstaw nähtus küll, kuid karta, et kõrts siisgi kustgilt  koolimaja' ligidalt Pää uuesti wäljä pistab. Nüüdne kõrts ei olnud mitte jooksma koha pääl. n. —Kuda kuuldub, saada praegune Wõru sillakohtu sekretär W. Beiik uue siss eseatawa kreisikohtu juurde ametisse seatud. Hra Beick on juba pikema aja Wõru sillakohtu tegewuses oluud. Wõru ja Walga mahene raudtee ligineb nüüd marsti malmis > saamisele. aiuetlikult awatud. Kuda kuuldub, saada tee awamine nüüd õige pea tulema; lootuse järele tulema kuu esimeste päemade sees. dub ümberkaudse talurahwa seast rohkesti nurinat. Mitmed häbimäärt tükid on maal noorte tütarlastega ära tehtud, sest raudtee  töölised kiita ilmsüüta maa neidudele ette, et nad neid ära wõtta ja neil rohke palga juures, mis nad saada, kerge elu tulla. Niisuguste juttude tõttu sünnib muidugi mõista mõndagi, mis mitte hääks kiita ci wöima mis sagedasti noori hingesid eksiteele miim Ümberkaudsetele elanikkudele oleks tungiwalt svowida, et nad niisugusid öö-räudajaid oma õuedest eemal hoiaksiwad. Pangu seda mõned pereisad tähele I Kreenholmis käinud pühpäewal 21. skp. noor rahwas hulgana jalutamas, sääl tõusnud tüdrukute wahel tühiste asjade  Pääl tüli, mis nii ägedaks läinud, et tiks õmbleja öppijanna wõi „suur shweika"  A. K. oma wastalisel tüdrukul parema pale ja parema käewarre meriseks  närinud. Kahetsemise wäärt kole lugul Paari nädala eest läks siin üks noormees  suplema, mille juures tall uur ära näpati. Ta katsunud järele, kui kaugele ta ujuda jõuab, kuna waras selle aja sees niisama oma kunsti osawust katsunud. Pllhapäewal 21. skp. olnud Narmas Liiwertsi  surnuaial matuse-jutlus, millest maga palju rahwast osawötnud, sest et ilm wäga ilus olnud. ü. v. Lääne maal on tänawu kõik wili palju parem kui mitmel wiimscl aastal oli. Ka linad on wäga ilusad, nii et seda aastat  iga pidi paremate wilja aastate sekka wöib armuta. Wiimasel nädalal sadas iga päew wihma, mis mullamaade pääl kariulid  mädanema wõib panna. 01. Harglast kaebab keegi et säälne kihelkonna kool nelja aastase tõotamise  järele hingusele olla saadetud ja majagi tahetud ära müüa. Kuid M. wallawaneM  nõudmisel jäänud see meel tegemata.  Ka olewat sääl ebausk lopsakalt edenemas, kõrtsi elu õitsemas, kirjandusest osawõtmine aga wähene. Ranna-Lääne maa haagikohtunit ja ühtlasi ka Karuse ja Lihula kihelkonnakohtute  kirjutaja hra O. Gööck olla, kuda meile teatatakse, Hiiu maa maakonna politsei päämehe maaemaks abiliseks nimetatud. Tähendatud herra olla juba 15 aastat oma senist ametit pidanud ja paljudele iseäranis walla-ametmeestele oma ojawõtlikkuve  nõuiiandmiste ja õigete juhatuste poolest, wäga südamesse kaswanud. Seepärast  soowimad temale mitmed möllamanemad  tänu awaldada ja uues ametis Palju  õnne ning Pikka iga. Wal. Läti maalt. Wiiast toob „Balt. Westn." sõnumi, et 14. aug. Nurmhusi kiriku juures suur missioni - püha ära peetud, mille sarnast enne ei ole nähtud. Osalisi olnud pääle 6000 inimest, kõigist seisustest, kaugelt ja ligidalt. Õpetajaid olnud jääl 12. Pidulik  jumalateenistus peetud wäga ilusas tammikus. Laulud,lckuldud muusika saatusel. Seesama leht teatab, et üks mõisaomanik  baron Firks, oma rentnikkudele kehwa aja pärast nende rendist 20 protsenti maha jätnud on. Ilus ja inimlik tegu. Läti laulukoor, kes enne Haapsalus,  Tallinnas jne. on kontserti andnud, andis ka Tartus „Bürgermusses" kaks Seda ja teist. Mis luuletaja kõik wõib ära teha! Prantsuse laulik Lamartine oli omal reisil Hommikumaal Sürias säälsel Prantsuse konsulil külaliseks, kellele Jumal jwõi tema abikaasa) kaks tütart oli kinkinud. Laulik kirjutas  pärast omast reisust ühe raamatu, kus ta selle perekounate-mhe terwe päätiiki pühendas, kus ta iseäpanis tulisete sõnadega mõlemate tütarte  uõiduwat kenadust kiitis, neid Grceka jumalannadeks  nimetades. Tõe poolest sliwad need tütarlapsed aga kaunis inetumad ja päälcgi ka waesed. Aga niipea, kui Lamartine raamat oli ilmunud, töttasiwad mitmed reisijad senini tundmatusse linna konsulit  ja tema pilt-ilusaid tütreid waatama, kus nad aga oma lootustes wäga petta saiwad, aga muidugi mõista, seda teistele ei hakkanud ette harutama. Wiimaks ilmusiwad  ka kaks rikast Inglast, kes nõuu oliwad  jwõtnud, pühandatud kenadusi ära kosi. da, ja luuletajat enam usaldades, kui oma enese silmi, tegusad nad Lamartinejsoowituse pääle ka tüki läbi. Teine nendest õnnelikkudest  meestest juhtus warsti pärast pulmi ühe sõbraga kokku, kes temalt imestades küsis, kuda tema, kui suurtsugu ja rikas mees, niisuguse naese on wõtnud. Selle pääle mastis noor abielu mees: „Mina wötsin ta enesele nacseks, sest et Lamartine teda uöiduwaks kenaduseks kirjeldas. Mina omalt poolt ei mõista seda küll mitte õieti, aga niisugustes asjades on luuletajal palju rohkem tundmist kui minul ja mull on killlalt  lauliku tõendusest, et minu abikaasa ütlemata  ilus on." i., 5S- 97. Postimees 1888.