ära müüb, kõige vdcuvamalt 2—3 ehk 4—5 rubla tcssäliini eest. Rent on ikka nii suur siin põllumeestel, et häda pärast ja suure mäewaga jõuad põllumees tormilise rendi raha aastas kokku korjata. Nüüd on juba Eestlasi siin rohkeste elamas, nii et maakohad juba mägise kippuwad kitsaks jääma, sellepärast lähewatki maa ostu ja rendi hinnad kallimaks nii et maa ostjal ehk rentijal hirm pääle tuleb, maa mähese sisse tule ku pärast! Jätan maade ja põllu asjust arutamise lõpetuse poole muist ja hakkan maimu ja kooli elu haridusest  pajatama. Koolimajast on siin juba kaunis  rohkeste asutatud ja oleks meil kõik nende majade sisse tubli koolmeistrid jäätud olewat, siis oleks kooli ja maimu haridus täieste omal tugewal  jalul olewat. Aga mis nüüd! Nüüd lonkab meel kooli kui ka maimu haridus täiel jalul, mis sellest kõik on tulnud, et koolmeistrid oma nõutama ameti kohta liig kehmakesed on ammetise süütud. Enamiste tulewad kõik niisugused koolmeistrid  pool muidu ehk pool ilma palgaia siia ametist, kes endid kroonu-teenistusest wabastada püü imad ja selle läbi saab wiimaks kooli haridus seisma ehk waewaliselt edasi tuikuma (lonkama); kui lugu mitte ei parane siis on paha küll ! Mõnel puudub meel selge EeStikeele rääkimine, kui ka õigest kirjutamine on meel mõnel maga puuduline! muud keeled ja kirjutamised on iseenesest mõista, koguni zvaewalised, nagu Venekeel, see on meel üsna aruldanc asi tundma õppida, muid keeli on muidugi raske ära tunda. Wäga mähe on niisuguseid koolmeistrist siin leida, kes selgeLte Wene keelt oskawad rääkida, aga õigeste kirjutada  mahe küll! Wene maal muid keeli pääle Venekeele tarivitakse  wäga wähe, siis pole neist ka suuremad häda õppida. Kui Eestlasel oma ja Wene keele kirjad selged on, siis wõib ta nendega Venemaal wäga heaste läbi saada. Aga kuidas wõib üks oskamata Eesti koolmeister Venekeelt koolilastele õpetada, kui ta isegi ei mõista seda rääkida, niisama ka lugeda ja kirjutada. Ml näeme tõeste et Venekeele õpetamine koolis meel üöna kammitsas on. Niisama ka Eesli keele kooli õpetamine on wacwalinc! Siin juures on järgmine Eesti wanaõna  tõeste kohalikult õige: „Ega pime, pimedale eed juhatada ci saa," meel õpetakse siin mõnes koolis ivana kirja iviisi järel kirjutama, —millal siis see õigest kirjutamine imekirja wiisi järele saab õpetatud, kui wana kirjawiit alati koolis õpetakse? Siis peab ju muidugi õige õpetus lorivale  jääma, kui õpetajad ennast meel tsrwis oleks õpetada ja ta rvaimu-ttlma ringi laiendada! Argu anvaku keegi, et need read muidu jutu luiskakamiseks  on kirjutatud, waid see on juba ncnda olnud, fiiS pcab kg sellest nõnda just punktilt juwstamo. P«eterb«rgiK. Walitsuse täädaandja awaldab,  Nabokowi palwe põäle, on tema a«Mst M':'. ja senatorVcanaSsein tema Tr«btsche»skist, Oreli kubermangust. Uks waese -.rarsstss wõera põllu päält arwata  ühe paole mõetu kartuhwlid. Waesekene saadi sga käNe ja miidi kohe wallawancma juurde. :a.'uuoegadcga mõiW«ads'Mrgmve!  Abul: rrõtsiwad warga jalakatted, n! -7 - alt K"M, pamwad Warastatvd kar:u  ..7 'ja ripputasiwad neid tslle kaela. Kc::.' a 7"".ad talle ühe suure trummi. Nõnda v.d: ?s?aL Ädm AK otsast teiseni käima. Seda tehti teiste «rzsdele hirmuks! Qdesfast. Üis xesunaine tegi tule ühe suure katla alla sa Kks WÄja. Kodu jäi tall üks S. WStsW poeg Mu paale magama. Tagasi tulles läks pesunaine katla juurde, ja kisendas meelt ära heites. Naabrid jooksiwad kokku. Õnnetuma ema silmade ees tõmbasiwad nemad ära keenud lapse keha katlast wälja. Laps oli üles ärkanud, aga ahju päält maha tulles keewa wee katlasse kukkunud.  Politika ringwaatus. Sell ajal, kui saadikud KonStantinopolis nõupidawad,  au asjade käik Balkani poolsaarel kangem, kui saadikute rahu nõudjad otsused olnud. Kahes wiimases nädalas ühtepuhkune nägelemine Serbia ja Bulgaaria soldatide wahel on nüüd awalikuks sõjaks läinud. Et Serblaste! juba ammu ajast see tahtmine oli Bulgaariastega wõidelda,  oli tääda; aru saamata aga on, kuidas noor Serbia kuningriik selle pääle tuleb Bulgaariastega  sõdida, kuna ta ometi käsi käes Bulgarlastega  peaks käima ja ühendud jõul waenlase wastu sõdima. Kui ka hakkatuses ainult kaks wäikest rahwast,  kes teine teine teisega sõdiwad, kaks rahivast,  kelle tegewus ainult praeguse politika seisu läbi tähtjas on, siis ei uiõi selle juures mitte ära unustada, et see sõda ka Wencmaasse puutub ja teda enam ehk wähem tunda saab kui ka mitte muus, siis ometi riigi maapidamises. Wenemaa raha hind on juba wäljasmaa rahade wastu rohkestc kukkunud. Järelseiswad telegrammid  saamad lugejatele lühidelt sõja olu üle täädust  andma: Sofiast 2. Nowembril. Täna hommiku pääwa tõusu ajal on Serblased ilma sõja kuulutuseta üle Bulgaaria piiri astunud ja Planitsa küla ette tunginud. —2. Nowembril. Bulgaaria würst Aleksander  pidas oma ohwitseeridele, ünterohwitseeridele  ja soldatidcle järgmise kõne: Serbia kuningas  on meile sõda kuulutanud ja Serbia sõja wäcle käsku annud meie maale marshida. Serblased,  meie weunad, tahaivad, kuna nende kohus meile abi anda oleks, meie isamaad ära rikkuda. Sõbrad ! uäitke oma tublidust ja ajage, ome emasid ja isamaad kaitstes, waeulast taga, kes nii häbemata  ja äraandwal wiisil meie pääle tulnud on, nii kaua kuuni ta lõppctud on. Edasi weunad Z Jumal aitku meid ja saatku meid wõidule! 3. Nowembril. Würst Aleksander andis telegrahwi teel Türgi Sultanile Serblaste üle piiri tulemisest tääda ja küsis ta käest, kuidas ta oma riigi kaitsmiseks arwanud on. Wittli linnast. 6. Ztovcmbri k. p. Ametliku  poolt saab sõja hakatusest tääda antud: 2. Novembri kp. pärast lõunat tungisiwad Serblased  Zaribrodi linna sisse, teisel pääwal oli neli tundi tuline wõitlus Tru linna ligidal, kus Bulgaarlased  taieste löödud saiwad. Serblased tormasiwad  linna sisse, wäe ülem major Nikojew  on langenud, ja 300 Bulgaarlast waugi ivõetud. Serblaste kuningas juhtis ise lahingat. t. Novembril oli kindral LeSchaninil Adelje linna ees ka üks tuline lahing, edasi mineku juures Widine poole hakkasiwad Witpoli jõe ääres Bulgaarlased neljast küljest Serblaste paale. Bulgaarlased taieste löödud päästfiwad ennast põgenemise läbi, 1000 saiwad mangi ja üks hulk sõja materjali Serblastest ära wöetud. Aa Serblaste kahjud on suured. Serblaste soldatid on heas tujus, rahwas teretab neid igal pool waimustusega kui ome wabastajaid. Belgrad. 3. Nowembri k. p. tormasiwad Serblased Sliwnitsa linna pääle pahemast ja paremast küljest. Bulgaarlased loimad päölctungijad  mölemist poolt tagasi ja hakkasiwad selle paale ise Serblaste pääle tungima, keda nad 5 wersta taga ajnsiwad. Serblased kannatasiwad sääl juures suurt kahju ja palju langesiwad wangi. 4. Nowembril lõi Leschanin Bulgaarlased Kuula ja Widine wahel, Bulgaariaste truppid saiwad  laiale aetud ja jätsiwad surnud ja haawatud sõja wäljale. Serblased wLtsiwad 1000 wangi, nende oma kahju oli selle kohta wähem. Eksitus telegrawhi läbi. Mu sõber Braunmüller oli praegu wäsinult omast wabrikust, mis 40 wersta linnast eemal oli, linna tulnud ja astus nende sõnadega oma tuppa: „Lapsed, täna pärast lõunat punkt kell kolm läheme meie „rohelise pääle!" „Üsna õige, armas August," lisas tema kallis naene oma poolt juurde ja lapsed hõiskasiwad  walju häälega rõõmu pärast. Igaüks walmistas nüüd ennast hoolega wähikese  jalutuse reisi wastu. Braunmüller süütas  oma sigari põlema ja tahtis oma kohwe wastu wõtta. Tema abikaas tuli talle ligemale. Lühikese kõnelemise järele nägi puhtust armastaja  naeste rahwas oma mehe kuue käikse pääl ühe ära õerunud koha, mida ta ikka terawamine  silmas pidada püüdis. „Kuule August," küsis ta wiimaks wähe erutud  wiistl, „sa ei talu seda heat kuube ometi mitte igal pääwal wabrikus? Parema käekäikse päält hakkab juba karu ära minema." „Armas Thereese, lase see pääle olla," ütles ta waigistades, „meil on palju tähtsamate asjade üle kõneleda —" „Kuidas? ons see üks kostmine mu küsimise pääle? Kuidas wõid sa nii kergemeelsel wiisil oma heade asjadega ümber käia. August?" August aimas juba ligi tulewat kõue ilma. „Ma tahan ennast parandada," wastas ta wäga sõbralikult, et seega oma kokku hoidliku abikaasat heal meelel hoida. Ma olen ehk mõne korra teda tööpääwadel selgas pidanud. Ma palun sind, ära piina mind niisuguste tühiste asjadega mitte!" „Tühised asjad nimetad sa? Ma palun, mis peawad lapsed arwama, kui nad niisugust põlgamist —" Mis ma sellest enam edasi arutan? Unustatud  lugeja saab sellega leppima, kui ma selle koduse ettenduse laialise seletuse asemel nii palju ütlen, et piinatud August wiimaks oma kalli abikaasa  kibeda sõnadele wilunud wiisi järele selga pööris ja kindla sammudega neid sõnu õõldeS kambrist wälja läks: Nüüd olen ma üsna tüdinud. Mitte ühte rõõmust tundi ei wöi siin majas enam ära elada! Ela heasti! mina sõidan jälle wabrikuse." Ilus jalutust käik oli ennast meeks muutnud. Waesed lapsed istusiwad wesiste silmadega kaksi pidi toa nurki kaudu. Pahandatud ema, kellele muidugi rohkeste ülekohut  tehtud oli, kraamis ägedalt oma õmblus korwi kallal. Äkitselt kargas ta üles nagu oleks talle, kes teab kui tähtjas asi meelde tulnud, ruttas pöõninga kambri ja tuli kohe jälle säält ühe wanadlast kuuega tuppa tagasi, mida ta harjaga  puhtaks tegi, sisse pakkis ja kinni pitseeris. Kohe selle pääle andis ta see paki kõma käsuga majahoidja naese kätte, sellesamaga rauMee jääma ruttata ja iga pidi see eest muretseda, ct »ee tar. wiline pakk lõeste enne rongi ära mineku: tema mehe kätie raaks. Pakitooja naeSterahmaS sai siis just sõnna jaama pääle, kui rong juba minemas