Keisri Majesteet rääkis küsides iga Tekintsi saadikuga  mõne sõna ja andis Tükmar-Sardarile hõbedased  majori paletid, auu-mõega ja kuldse uuri kuldse keediga, ja tõstis teda õnnesoowides majoriks. Ka kõige töistele saadikutele kinkis Keiserlik Majesteet Oma käega uhked kuld uurid leedidega. Selle lahke wastawõtmise üle oliwad Tekintfid rõõmust nagu pool joobnud ja nii liigutatud, et neil pisarad silmi tungisiwad. „Mina ei wõinud sarnast õnne küll uneski näha", ütles Sardar. Pärast seda pöörsiwad saadikud oma korterisse tagasi, kus neid rohke pruukost ootas. Siin soowisiwad  temale, kui uuele majorile, kõik seal olewad Wenemehed  õnne. Kui kõige Wenelaste wasta wõitlewa Tekintfide ülemjuhataja oli ta Gatshina palleisse astunud  ja kui Wene teenistuses seisaw major tuli ta sealt tagasi. „Suur, wägew, kuulus ja hea on meie „Walge Keiser"", ütles ta mitmele korrale, kuna ta sõna „meie" iseäranis kõwa healega rääkis. Peeterburgi poole tagasi sõites ja Krasnoje-Sselo juures kaardi-wäe laagrit nähes, ütlesiwad mehed waimustusega:  „Meie tahame „Walge Keisri" truid alamad  olla ja oma elu rõõmuga tema eest ohwerdada." Neis sõnades awaldasiwad nad kõik ühel meelel oma arwamist. Selle Tekintfide saadikute Keisri ees käigule toob meel laiemalt ka poliitika silmawaatuse poolist  seletust, mis meie oma lugejatele, kes Tekintfide maast, mis Weneriigile Lõuna-Aasia poolses nurgas wäga tähtjas on, lühendamata üles paneme: „ Keiserlik Majesteet küsis rittmeister Baitokwi tõlkimise läbi waba Merwi linna Turkumannide päämehelt, mikspärast  tema Peeterburgisse nii kaugelt tulnud. Wana hall pealik mastas, tema olla oma maa- ja sugurahwa nimel tulnud, „Walget Keisrit" auuga teretama ja Wenemaad waatama, et ta oma sugurahwale selget teadust saaks miia, sest neil olla nõuu, ennast kõik Wenemaa kaitsmise alla anda. Sellel awaldusel on wäga suur poliitika tähtjus ja tunnistab rohkem, kui oodeti. Et Kalli-Sardar seie mitte ilma oma sugurahwa ühise soowimiseta ei tulnud, oli jo enne nimetanud, nõnda samuti ka kui tähelepanemise wäärt see on, kuna Merwi ja Turkumanide  metsline ja korratu aeg nende oma waba tahtmist  ja äratundmisega wajuma ja uuem hariduse ja korralise elu põlw tõusma hakkab. Üks Wene walitsuse asukoht seal maal, kes Tekintfide  oma päämeestega ühiselt kohut ja õigust jalal peab, on iseenesestki mõista tarwiline, kui kõik see rahwasugu  Weneriigi ülema walitsuse alla annab. Maksud peaksiwad küll esite wist ehk kõrwale jäema, künni maa parema järje ja haridusele jõuab. Sõawäe asjus  on arwata, et esite Wene sõawäge seal küll tarwis  on, pealegi, et wahwa Tekintfide noored mehed Wene sõakoolidesse waSta wõetakse ja pärast nende sõatrupid töiste Tataari militsate wiisil korda seatakse, ja et Wene ohwitserid mõned tarwilised kindluse ehituse  tööd oma juhatamise alla wõtawad. Iseäranis tuleks aga maa ja tema seisukorra harimist ja edendamist  toetata. Raudtee ehitamine Kaspia mere tagast edasi on muidugi mõista aegamööda warmalt  edasi ajada, sest muidu ei oleks teda ka hakatud.  Saab ta kord walmis, siis on ta kuulus ja tähtjas maailma kaubitsuse raudtee. Aga mis praegu weel tähtjam on kui see raudtee, see on üks juba läbiräägitud ja ära mõteldud kanaali ehk weekaewanduse  ehitamine seal kõrbes, mis ennast wabatahtlikult oma Merwi linnaga Weneriigi alla tahab anda, ja mis tuhandeid ruut-penikoormaid suur on. Wesi on ainuS, mis seal mõnes kohas puudub. Merw oli endisel ajal, kus seal maal kanaalid ehitatud ja korras  oliwad peetud, kõige tähtjam kaubaajamise keskpaik.  Aga ka peale seda, kui Persialased 1795 aastal  kanaalid ja weekäigid ära rikkusiwad ja sellega muist maad seal puhas kuiwenesiwad, muist jälle soodeks  saiwad, ei kadunud tema tähtjus puhas ära. Mis Wenemaal seal nüüd kõige pealt teha, on selge. Tema esimene püüdmine saab olema, seda wabatahtlikult  alla antawat maad heateuga ja haridusega, nimelt aga weesaatmise ja kanaali ehitusega kindlamine  oma külge siduda, kindlamine kui keegi leping seda jõuab. Teeb La maale head, siis saadab ta iseenesele  ja maale kasu. Ja seega seub ta sealse rahwa südamed jäedawalt oma külge, keS seal wärskest joogiweest  jänu ajawad ja korraliku seaduse korra all oma rohkelt õnniStawat wiljalõikust näewad. Hariduse ja hea käekäigu edenemine, mis PerSlased ära häwitasiwad,  saagu Wenemaa hariduse ja heateu all ülestõusma  ja kaSwama. Liiga hinnakulu ei saa see asi mitte tegema. Eüroopa teadus saab selle tööga kergelt  walmis. Kanaalite uuendamine Merwi linna ümber saab wistist Merwi lepingus Merwi Tekintsidega  Wenemaa poolt pää põhjuseks jäema." 23. Mail olnud GatshinaS hirmus äkitse müristamine. Keiserliku pallei ligidal seisab nelja nurgelises platsis kraniiti jalgme peal üks wiietõistkümne  süllane obelisk ehk ühest tükist kiwisammas, mis „Konnetaableks" kutsuti. Selle obeliski lciSkis Keiser Paul I. ühel Arhangli kubermangu talupoja mehel Gatshina linna ligidasest kiwikaljust raiuda. Sambal oli metallist tehtud, suur, ümmargune kuul püüks otsas, ja see oli wistist wälgu enesesse tõmbanud,  sest nimetatud päewal, kella 4-ja ajal pärast lõunat lõi wälk maha ja purustas obeliski künni ligi tema jalgmeni ära. Selle wälgulöögiga sai ka üks Peeterburgi politsei teener ehk gorodowoi, nimega Luukas Lobow, kes samba juures wahi peal seisis, surma; ka telegrahwid saiwad mitmest kohast raigostud.  Keiserliku Majesteedi kaitsewäe soldatid tõmbasiwad  õnnetuma surnukeha kiwi rusu alt wälja, ja leidsiwad teda hirmsaste purustatud. Pää oli puhas purustatud, jalad otsast ära ja kõik liikmed murtud. Samba ligidal oli ka üks töine gorodowoi, nimega Rewo, wahi peal olnud ja wälgust uimaseks saanud ; aga warsti jälle ärkanud ja wiidi teda hospidalisse.  Seal rääkinud ta, Lobow olla, kui wihma kangeste sadama hakkanud, teda enesega ühes samba marjule kutsunud; tema aga annud rvastusekS, et ta oma wahipaiga pealt ei tohtida eemale astuda, muidu wõida ta pärast süü alla langeda. Selle peale olla ta 10 sammu sambast ja omast seltsimehest kaugele wihma kätte jäenud. Aga ka sinna maale mõjus wälgu löök nii, et tall jalad halwatud ja esimesel päewql neid liigutada ei saanud. Loodetakse aga meest paranewat. Pikse löök olnud nii kange, et ligidal seisma majadel mitmed akna ruutud katki põrunud. Tiflisest. Kahjuliku söödikute wasta on kõige kasulikum seega sodida ja nende siginemist keelda, kui neid ennast ja kõige enam nende siginewaid noori pesakonde hukatakse. Pea kõige kahjulikum ja nimelt kardetawam söödik on põllumeestele lõunapool Weneriigis  rohutirts, ja suureks kasuks on sellepärast praeguse  ja tulema päewade kohta, kui riigiwalitsuse ja kohaliste inimeste hoole läbi rohutirtsusi wäga püütakse hukata ja seks töörahwast palgatakse, keS seda nimelt iga kewade teewad. Peeterburgi „Herold" kirjutab: Kaukaasia maawalitsuS on rohutirtsude häwitamiseks 10,000 rubla abiraha palunud. Minewal aastal kulus 32,000 rubla ära töömeestele, kes rohutirtsude mune ja pesakonde häwitasiwad. Nende munad on maa sees, nagu meie maa lehepõrnikatel. Kaukaasias olla praegu Kuura-jõe ligidal see aasta ühes ainsas kohas, mis suurem ei ole kui 5 wersta pitkune, tirtsude noored pojad munadest wälja roomanud ja saamad õppinud töömeestest suure usinusega wistist enamiste ära hukatud. Niisugustes kohtades, mis ümber saiwad küntud, ei tule ainustki rohutirtsu wälja, sest et ümberkündmisega  söödikute muna-pesakonnad aegsaste peale maa saamad ja linnud neid sealt warsti söömad, ja külm ja paha ilm neid ärahukkab. Kiowast. Mässajad, kes Kiowas Juutide majasi lõhkusiwad, on sõakohtu otsuse järele järgmiste trahwide alla mõistetud: Proborzow, üks mässajate päämeestest, kõikidest õigustest lahti ja 3V- aasta peale Vangiroodu; Tshewikin, Stepino ja Sheikewitsh niisama aasta peale, ja töised kohtu alused 2 künni 3 kuu peale mangi. Keisri mõrtsukate protsess. Rüssakow wõeti, nagu enne jo on üteldud, kohe oma kurjateu pealt kinni. Töise tulepommi wiskaja, keda kurjategijatest  „Iwanowitshiks", „Kotikiks" ja „lelnikowiks" nimetadi,  suri haawadesse ära, mis ta oma tulepommi wiskamisega oli saanud. Kuidas jo ka enne teatatud, langes Sheljabow jo 27. Webruaril lõnga. (Waata Sakala M 14). Selles majas, kus Sheljabow Liidia Wainowiks nimetatud Perowskajaga  elas, leiti mitmesugust lahutuse-kunsti ehk heemia asju ja nõuusi ja lõhkumise tulerohtusi, peale seda weel 4 kard toru musta dünamiidiga täidetud. See naisterahwas, kes Sheljabowiga  elas ja ennast Wainowaks nimetas ja sealt korterist pärast Sheljabowi wangiwõtmist 28. Webruari õhtul ära oli kadunud ega enam seie tagasi tulnud, sai weel pärast 10. Märtsil kinni wõetud ja sellega tuli ka selgeks, et ta mõisniku sugust naisterahwas Perowskaja oli. Kui teda läbi otsiti, leiti tema juurest muu mitmesuguste asjade seas trükitud mässamise  kirjast, mis 1. Märtsi kohta käisiwad. VI. Endiste läbiotsimiste ja wangi langenud kurjategijate käest leitud tähenduste ja märkide läbi tuli ilmsiks, et Teleshnaja uulitsas 6 üks korter oli, kus kurjategijad koos käisiwad ja Märtsi hirmsat tegu ette oliwad valmistanud; sellepärast  mindi öösel wasta 3. Märtsi seda maja läbi otsima. Kui ametnikud lukus ukse peale koputasivad ja seestpoolt wastu küsimise peale politsei nimel sisse-laskmist nõudsiwad, kuuldi maja sees püssi paukusi, mis järele üks naisterahvas ukse seest poolt lahti tegi. Politsei ametnikud tungisiwad nüüd korterisse. Esimeses kambris leiti üks mees were sees maas, kes ennast ise surmale haavanud oli ja varsti peale seda suri. Maja raamatust  saadi tunnistust, et see iseenese surmaja siin oleva naisterahvaga,  kes ennast tema naiseks tunnistas, vale paSsi all kui abielu paar Fessenko - Nawrotzki oli elanud. Peale selle tuli välja, et see iseenese tapja mõisniku sugust mees Nikolai Aleksei Sablin oli, nagu kõige enne tema oma vend, owerstleitenant  Sablin, kellele tema päevapilti näioati, selgeste tunnistas,  ja nõnda ka seda, et ta juba 1878 Moskvast ära oli kadunud. Sedasama tõendas viimaks ta temaga ühes olev naisterahvas, kes Mosüüri linna kodaniku tütar, pärisnimega Jesse Helfmann ja Juudi sugust naisterahvas oli. Warsti tuli nüüd asi välja, et Sablin juba 1873 ja 74 aastal Moskva linnas mässajate päämeheks oli olnud ja inimesi kahe töise kurjategijaga Morossovi ja Pissareviga ühes riigivalitsuse wasta mässama oli kihutada püüdnud. Peale seda läks ta wõerale maale ja tuli oma seltslase Morossowiga 187 S aastal Märtsi kuul jälle Wenemaale tagasi. Siin langes ta warsti lõnga ja saiwad tema kurjad teud ja tema nimi avalikuks, ehk ta küll Saksamaalt passi ühes oli toonud, mis teda WeisSmanniks  tunnistas. Ehk teda küll mässajate nouliseks ja töiste inimeste üleskihutajaks leiti, andis temale isalik Onnis Jumalas  hingav Keiser tema nooruse pärast armu ja peastis teda Oma heldel, inimese armastajal meelel nuhtluse alt. Aga ülekäte läinud kurjategija tasus Kõrget Keiserliku heldust veel taevapoole kisendava uue kurjaga ja oli üks päämeestest, kes 1. Märtsi jäledat tegu ette valmistada aitas! See Juudi naisterahvas Helsmann näitas esite, nagu oleks ta küll Sablin'ile, kes iseennast oli ära surmanud, naiseks  olnud, aga kurjateuks valmistamistega mitte tegemist teinud.  Sest tema tähendas politsei ametnikudele, kes maja läbi hakkasiwad otsima, et nad kambris leitava asjadega ettevaatlikult  ümber peaksivad käima, sest et neist mitmed lõhkuva rohtudega täidetud olla. Hiljema läbiotsimisega aga leiti see naisterahvas pääkurjategijate igapidine abiline olevat, nõnda kui ka, nagu jo enne tähendatud, see korter kurjategijate sagedama  kokku käimise asupaik oli. Sest sealt leiti kõiksugust riistu, rohtusi ja asju, mis kurjategijad 1. Märtsil omaks põrgu tööks oliwad tarvitanud, nagu nimelt: 1) kaks valmis tulepommi, mis maha viskamises hirmsaste oleksivad lõhkenud; 2) õeneid klaas-kuulisi, väävli-haputusega täidetud; 3) üks portselaanist ja vasest nõuu, kellega pertoletsoola tulerohusse peenikeseks õerutakse; 4) üks paberi poogna peale kirjutatud õpetuse kiri, kuidas suhkrut ja antimoniumi tulepommide ja tulerohusse  segada tuleb; 5) Peeterburgi linna plaan, mille peal Keiserliku talwepallei ja Mihaeli - maneeshi ümber joonesi ja keerusi ja punktist oli tähendatud; 6) veel uks töine plaan, mis ühe suure kirjakuuwäri peale suurema liuna plaaniga võrreldes oli joonetatud ja kus peal ka weikeses Aia-nukitsas leitud maaalune süütuse ase ühe keerukese ehk ringikesega oli tähendatud. Kurjategija Rüssakow'i juurest leitud tunnistuste läbi saadi ka pea teada, kus naisterahvas Jesse Helfmann enne seda oli elanud, kui ta veel Sablini juures ei olnud. Tema oli nimelt jälle ühe tundmata mehega ühes elanud, kes ennast Nikolajewiks nimetas, kelle nime ka Jesse Helfmann kandis ja seda omaks meheks ütles. Kui sealsed maja raamatud läbi võeti, siis leiti, nagu ikka linnades viisiks, korrapärast üleskirjutatud  olevat, et ..Nikolajevi" nimekandja abielu paar IS. Septembril 1880 Peeterhofüst Peeterburgisse tulnud ja oma abikaasaga väga vaikselt elanud. Nende elukorter oli Troitzki-Pereulokis W 27—1. 17. Webruaril oli Nikolajev majas ja kohawalitsusele teada annud, et tema Moskvasse ära reisib. Warsti peale seda teatas ka Helsmann, tema mees olla Moskvas äkitselt suremisel haigeks jäenud ja tema pidada usinaste järele reisima, teda põetama ehk enne surma veel nägema. Tema müüs oma maja -asjad välja, jättis selle korteri maha ja reisis, nagu ta majas avaldas, Moskvasse. Et Helfmann Moskvasse mineku peale iial ei olnud mõtelnud,  vaid aga Sabliniga tõisi kohta, see on Teleshnaja uulitsasse  M 5 päris kurjategijate asukohta ilmus, on nüüd Pärast selge, kui ka see, et teda Sablini juurest 3. Märtsi öösel, kuna see ennast ise enne kinnivõtmist ära surmas, leiti. Kas Sablin seesama mees oli, kellega ta enne elas ja kes Moskvasse  ära pidi olema reisinud, ei tunnistanud Helfmann ka pärast üles. Kirja wastused. 359) J. J. V—s Wenemaal. Teie räägite Eestlastest, kes Wenemaal  elawad, üksi halba, aga meile on nende elust ka palju head tatud. Arwa saawad nad nii nurjawmad olema, kui Teie kirjutate, ja sellepärast jätame Teie kirja «maldamata. 360) R. J. R —s. Saame tõeste tegema, mis meie jõuus seisab, et Teie noor ekl edeneks. 361) A. E. W—s. Saame omal ajal tänuga tarwitama. 362) J. R. U—s. Oleme, nagu näete, awaldanud. 363) Ltuä. S. T—s. ) kt.». 364) J. K. R—s. j Tanuga kätte saadud. 365) S. J—s. Saame awaldama, aga peame lühendama. 366) A. J. H—s. Kui meie ka nimesi ei awalda, siis peame ommeti neid teadma, muidu ei wõi meie midagi trükkida lasta. 367) C. H. P—s. Teie esimene kuulutus on palju paksu merd sünnitanud, sellepärast wõime seda tükki üksi kuulutuste seas Teie uimega trükkida, kui seda meel soowite. 363) G. R. R—s. Täname wäga! Laske neid ennast rõõmustada.  369) L. T. L. W—s. Liig tähtjuseta juhtumine, ei maksa «maldava. 370) M. T. W—s. Saame awaldama ja tarwitama, kui Lige aeg on. 371) J. M. T—s. „Walgus" ei ole seda wäärt, et seesuguste tühja ja inew laimduste peale seesugust pitka wastust hakkame andma. Aga täname Teie waema eest. 372) A. P. R—s. Oleme tänuga tarwitanud, nagu näete. Saatke pea uusi sõnumeid, kuidas lugu sellega edespidi lähäb.