Sakala BS> Wiliandid. Augustikuu pSewal 188 V. m. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimmdaja ja Väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Mis üks Sakslane ..Eesti Postimehes" kirjutab.  Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Pärnust: Wale tunnistus; surma sönumed. Pärnu maakonnast: Auu, kellele auu tuleb anda; hilised koolide katsumised. Tartu maakonnast: Hirmus õnnetus; näitemäng. Wõrumaalt: ..Eesti Postimehes sõber. Tallinnast:  Uus raamatu pood. Wiru maakonnast: Õnnetused ja kurjused.  Liibauist: Sadama ehitus. Peeterburgist: Kõigekõrgem Ukaas; uued ministrid; uute ministrite ameti hakatus; Suurwürst Troonipärija;  kuninglikud külalised Kreekamaalt; Keiserliku Kõrguste reis wäljasmaale;  Hiina ja Dshaapani saadikud; uus maade maks; surmasõnum. Wõeralt maalt. Hiinamaalt: Rahu lootus. Inglismaalt: Inglaste õnnetus Asghanistaanis. Konstantinoopolist: Suurteriikide saadikud. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Neiu allikal. Isamaa ja armukese eest. I. Paapstidest ja Jesuiitidest. VIII. Eesti ennemuistesed jutud. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Mis üks Sakslane „Eesti Postimehes" kirjutab. 9elle pealkirja all ..Eestlased ja Sakslased" on „ Eesti Postimees" omas 31. ja 32. numris ühe pitka kirja awaldanud, millega sarnane lugu on, nagu pildiga, kellele tore ja ilus kuldraam ümber on pandud,  et raami Vaadates pilti sugugi tähele ei panda. Sest kjs „ Eesti Postimehe" nimetatud kirja pealtkaudselt  loeb, saab üksi ainult tema toredat kuld raami imekspannes tähele panema. Meie aga ei lase ennast selle raami ilust mitte eksitada, Vaid Vaatame teraselt pilti ennast. Ja mis leiame sealt? Kujud raami peal näitastwad küll inimesi jumalatega käsikäes käiwat ja seltsis rahupidu pidawat, aga pildi enese peal näeme inimesi töine töisega tulises sõas ja jumalad tasemad pilwetest omi surmatawaid noolest inimeste sekka. See on üks Vana pagana aja pilt, seesugune pilt meie ajal enam Vaatajaid ei Vaimusta ja sellepärast on tarwis olnud, teda toreda raami iluduse marjusse seada. Meie maa Saksakeele ajalehed on sagedaste kirjutanud,  nagu püakstwad mõned Eesti ja Läti ajalehed ja rahwa tähtjamad mehed wihawaenu meie maa rahvauste  ja seisuste Vahel sünnitada. Nimelt on nad Eesti ajalehtedest Sakalat püüdnud seesuguseks wihamaenu äratajaks teha, ehk küll seiemaale kõik need kaebajad ühtekokku mitte üht näitust ei ole jõudnud ette tuua, et nende kaebdüsel ka mingisugust põhja oleks. Mis Sakala ja töised sarnassed ajalehed püüdnud on, ei ole jo muud, kui et need õigused, mis meie Eestirahwale  Keisri Herra armu läbi osaks saanud, kõikumata  seisma jääksiwad ja täidetud saaksiwad ja et EeStirahmas ennast selle Vääriliseks teeks, et temale uusi õigust osaks Võiks saada. Eestirahwa soowimised on liig alandlikud, kui et neile seda meelegi tuleks, töist rahmausi meie maal enese sisse äraneelata tahta ja üksiainult oma rahwaust Valitsema panna, Vaid kõik, mis meie soowime, on see, et igal ühel oma jõudu mööda Võimalik oleks, ennast meie suure riigi auuks ja kasuks edasi harida ja selle püüdmises keegi töisel tee peal ees ei oleks. Sellepärast on ikka meie ülem eesmärk see olnud, et igal rahwausel meie maal ühesugune  õigus oleks ja kõik, Wenelased, Sakslased, Lätlased  ja Eestlased, kui Vennad ja töine töist auustades oma isamaa tööd edasi wõiksiwad teha. See on meie rahma suurema hulga seisukoht ja sellepärast ka „Sakala"  eesmärk. Seesugune rahuline ja Vaikne olek ei ole aga mitte meie rahma Vastaliste meele järele. Nemad katsuvad neid, kes selle oleku eest Võitlevad, kardetavaks teha, ja mis nad ise meie maal elusse äratavad, see on wihawaenu üksiku rahwauste wahel, seda püawad nad meile süüks tunnistada. Seesugune Vaenus-olek on neile ka kasuks, sest waenluses lööb tugewam mees nõrgema maha, aga rahulise ja vaikse töö teel Võib mõnikord nõrgem mees püsimata töö teel ka töisest tugewamast naabrist mööda jõuda. Et aga rahuwastalist püüdmist Eestlaste seast ei leita, siis ei ole Vastaliste! muidu võimalik tunnistust saada, nemad peawad neid kunstlikult sünnitama! Seesugune kunstlikult  sünnitatud tunnistus on ka „Eesti Postimehes" avaldatud kiri ..Eestlased ja Sakslased." See nimetatud kiri on küll üks pilt, keda täitsa kuld raami alla ära on tahetud 'varjata, sest selle raami lahke kujude wahel seisavad need sõnad „Baltia rahwas". Kui meie ennast aga pildi raamist eksitada ei lase ja pilti ennast teraselt tähele paneme, siis on oopis töine lugu, sest seal näeme, et teravad nooled pilwetest maha lendavad otse nõrgema sõaliste sekka. Mis see pilt aga näitab, on jäädav sõda ja ei ole seal rahu kusagil näha, nagu raami kujudes. Mis meie seiemaale üksi Saksakeele ajalehtedes olime leidnud,  seda leiame nüüd ka ..Eesti Postimehes": üksiku rahwauste wastastikulift üleskihutamist töine töise vasta. Nimetatud „Eesti Postimehe" kirjas loeme: „Meie Sakste arwates on siin maal ühelt poolt haridus ja kultuura ning töiselt poolt Saksa olu, keel ja meel igaweste  üks ja seesama, nõnda et Saksa poolt kõiki neid otse naeruks pannakse, kes teawad ja tööd teemad seks, et Eesti ja Lätimaa rahwad ise-enese kultuura teel edespidi ka kõige kõrgema inimliku hariduse järje peale wõiksiwad jõuda, niisama  kui Sakslased oma teel." Kui need sõnad üksiku Saksakeele ajalehtede ja suure hulga Sakslaste kohta oleksiwad öeldud, siis meie ei Võiks nende wasta midagi rääkida. Aga kui siin üleüldse „Sakstest" räägitakse,  siis on need sõnad natukene liig üksipoolikud. Siiski ei taha meie seda asja sügavamalt arutama Postimehe" juhikiri ütleb edasta DSelle wasta peawad Sakslased seisma suu ja sülega ija seda ilmvõimatumaks asjaks Välja kuulutama igale poole, sest sellega ühes langeks kokku kõik nende praegune  iseäranis seisus ja tähendus, nende seltslik ja poliitika  eeswalitsus." See ei ole muud, kui üks h Sakslaste ülesse kihutamine, sest kusagil ei ole Eestslaste  püüdmised seesugused, et nad Mhtjuseta oleku sissi tahaksiwad lükata. See oleks Fsõda elu mis neile aga küll üksiku Saksa poliitika meeste poolt laela tahetaksi lükata. Kui sellepärast „Zeitung für Stadt und Land" omast tutwast seisukohast näitab, et ..ühendus rahwuste järele liig kardetav" on, siis ei ole seda imeks panna; aga kui „Eesti Postimees" omas kirjas sinna juure lisab: ..Kardetav kellele? Sakslastele vissiste" siis ei ole see mitte Eestlase arvamine, waid nõnda võib üksi üks Eestlaste vastaline  Sakslaste üleskihutamiseks ütelda. Aga „Eesti Postimees" kirjutab veel edasi: „Wõi ei olegi Võimalik mõtelda, et kord üks iseäranis rahvapartei  ja vägi meie maal jalale saaks? Kui aga niisugune  partei ja wägi juba olemas oleks! Pime peab olema, kes seda mitte ei näe, kurt, kes seda mitte ei kuule. Kui meie maa poliitika olek täna juba tarvilises  korras oleks, nõnda et kõik kodumaa seisused ja rahwad kodumaa walitsusest osa wõiksiwad wõtta te., küllap siis ka „Zeitung für Stadt und Land" peagi õige tundwalt märkaks, kaS meil iseäralist rahwapartei ja wäge on ehk mitte. Oige rahul wõime meie nüüdgi olla oma rahwaliku partei ja wäega ja aeg saab näitama, kelle käes meie maa wlewik seisab. Seda aga teame selgeste: meie Saksa kaaskodanikude käeS on ta liig kaua seisnud, ja mitte Baltiamaa õnneks." Nii seisab „Eesti Postimehes." Eks ep ole õige, siin hakkab meile juba natukene walgust paistma, mis selle kirja kirjutaja tahab. Et meil üks rahwa partei on, see on õige. Aga et selle rahwa parteil juba suurt „wäge" oleks ja tema tulewiku kohta wäge meie maal Sakslaste  käest täitsa ära tahaks kiskuda, see on wale ja on üksiainult meie kahjuks ja kardetawakS tegemiseks kirjutatud. Praegu, kuS Eestirahwa õigused alleS laSte kingades käiwad, sellest rääkida, et meie terwet tulewiku ainult enese kätte tahame kiskuda ja „ainus partei ja wägewam wägi" olla, see ei ole muud, kui meie rahwaste kokku ässitamine, kus Eestlased kui nõdremad ikka suurema kahju sisse langemad. Seesugust tunnistust jo kõik need üksikpoolikud Sakslased meie poolt otsisiwad, et ka töist wabama meelega Sakslasi meie wasta ülesse wõiksiwad kihutada. Mis Saksa ajalehtedes selle poolest kirjutadi,  seda ei wõinud jo keegi Eestlastele süüks anda. Nüüd tunnistatakse seda Eestlastest „ Eesti Postimehes", kus ühtlasi Sakslasi tubliste laimatakse, et nende wiha õige meie rahwa partei wasta põlema läheks. Aga meie peame seda kirja üheks jesuiitlikuks Sakslaste kirjaks tunnistama, kelle õpetusi meie rahwa partei täitsa hukka mõistab. Et selle „Eesti Postimehe" kirjal muud otstarbel ei ole, kui seda, millest praegu rääkisime, see on Sakslaste  ülesässitamine Eestlaste wasta, seda tunnistawad järgmised sõnad selle kirja lõpetuses: „ Kui aga Saksad mitte ei soowi, et nüüd ohjad kord ka Eesti ja Lätimaa  poegade kätte saaksiwad, siis peawad nad koguni agaramalt oma rahwapartei ja wäe eest hoolt kandma, peawad nimelt poolt palju ettewaatlikumalt kõiges seltSlikus,  kõigis poliitika küsimistes järele andmata olema künni wiimse weretilgani, muidu kardame nende rahwapartei  wäge päew päewalt ikka kitsamaks, ilmmõtlemata ja unenäuliseks asjaks saawat. Kus üht tooret rahwast tahetakse alama talu hariduse ja liig kitsa ning sellepärast  wäga kardetawa waimuwabaduse järje Peale kinni naelata, seal peab rahwast ka ihulikuks orjaks tegema ja temale ei wähematki liikumise luba andma, muidu on töö ja tahtmine poolik ja läheb nurja." Nõnda kirjutab „Eesti Postimees" ja ässitab seeläbi jälle wõitlemisele, mis elu ja surma peale wälja läheb. See on see päris kole pilt, mida ühtlasi toreda kuld raami alla ära püütakse warjata! Meie wõime rõõmuga tunnistada, et EeStirahwa seas kusagil seesugust püüdmisi ei ole, mis neid „Eesti Postimehe" arutamist wabandada wõiksiwad. Seda kirja „Eesti Postimehes" ei ole mitte mõni Eestlane kirjutanud, sest Eestlaste südametes seesugust mõtteid ei ela, waid tema kirjutaja wõib üksi üks neist Sakslastest  olla, kes meie maa rahwauste wahel seesugust sõda elu ja surma peale soowiwad. Kui Saksa ajalehed  seda kirja „Eesti Postimehest" ümber panewad, mis nad juba teinud on, siis ärgu arwaku nad teda