Sakala 34, Wiliandis, 23, AugMiluu päewal 4880. »». aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Waswtaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Jumal Keisrit kaitse sa! Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandist: Pitkaline postitee. Pärnumaalt: Kõrged Külalised; tänutunnistus; wale sõnum. Tartumaalt:  Mustwee näitus. Wöru maakonnast: Head ja halba; 50. aastane juubelipidu. Tallinnast: Laulupidu tulek; hobuse waras. Ruhjast: Telegrahwi jaam. Riiast: Minister Greig. Peeterburgist:  Õpetaja Hurt; muudatused Riigiwalitsuses; Suurwürst Aleksei Aletsanvrowitsh; tulekahi»; hirmus maru; proua Skobelewi mõrtsukast; nihilistlane Prosujakow. Tjuumenist: Juubelipüha. Wõ eralt maalt. Hollandimaalt: Wabameelne muudatus. Saksamaalt: Zemrumi partei püüdmised. Inglismaalt: Jndialaste üles ässitamisest;  Afghanistaani sõda. Prantsusemaalt: Grevi sõnad. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht. Laulmisest. I. Paapstidest ja Jesuiitidest. VII. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Jumal keisrit kaitse sa! Meie tänavuse juubeli-aasta pidudele on eestulev  nädal jälle üks tähtjama nädalatest. Kaks päeva toob see nädal meile, kus meie parem elu elawamalt saab liikuma ja meie parem armastus ennast iseäralikult avaldava võima. Need tallid päevad on: Meie Keiserliku Majesteedi Niigi-Isa ja nimepäev  30. Augustil. Meie tänavune aasta on rikas olnud kõiksugu tänupidudest, aga ühtegi päeva ei ole veel terve Eestirahwas nii ühes meeles igal pool pühitsenud, nagu 19. Weebruari, ja vist ei saa ka töist päeva selles aastas enam olema, keda terve rahvas nii suure vaimustamisega saab pühitsema, nagu eestulewa nädalas olevaid pidupäevi.  Kui nendel päevadel ka igal pool awalikuid  üleüldiseid suuri ja toredaid pidust ei peeta, sest et praegusel raskel töö-ajal maal seesugust suuri pidust raske korda saata on, siis võime ommeti ette ütelda, et ükski küla ja maja neid päevi mööda ei saa laskma minna, ilma et ta oma ütlemata armastust oma kalli Riigi-Isa vasta teus üles ei tunnistaks ja sellel ainult kristlikul kombel ei avaldaks, kui väga ta Jumalat selle eest tänab, et Issand oma salvitud meest nii kaua meie õnneks elada lasknud ja kõikide vaenlaste kurjuste eest nähtaval kombel kaitsnud. Selle aja sees on meie kallis Riigi-Jsa meile nii palju armu ülesse näidanud,  et meie elu täitsa uueks on loodud ja meie elukäik valguse teede peale juhitud, kus ka meie Eestirahwas Jumala riigi poole tõtata võib. See kõik seisab meil nüüd elavalt silmade ees, ning niisama  rõõmsa lootusega tuleviku poole vaadates, ajab meie süda meid kallil pidupäevadel oma ütlemata  tänu teus avaldama. Ja mis see tegu on? See on meie Eesti Aleksandri kool, mis meie oma keskele auusambaks kalli Aleksandri nimele ülesse ehitame, et meie noor sugu selle auusamba ees edespidi  omale õnnistust täiks toomas elutee peale, ja tulewikus seesama suguse armastuse ja truudusega oma Riigi-Isa teeniks, nagu meie, selle samba kokkukandjad, teeme. See meie töö ja tegu, mis snwine põlluharimine ajuti seisma pani, alustab eestulewal nädalal nimetatud kahe pidupäewaga uueste, knnni aasta lõpetusel oma tööga nii kaugel oleme, et ütelda wõime: meie auusammas on malmis.  Andgem siis eestulematel pidudel kõik Eesti mehed, naised ja neiud kätt wastastiku selle peale, et nii kuidas meie armastus ja truudus meie kalli Riigi-Isa wasta ütlemata sügaw ja suur on, nii ka meie tegu seda armastust peab awaldama. Jumal aga kaitsku meie tallist Riigi-Zsa ja lasku Teda Meel kaua meie õnneks ja terme Weneriigi õnnistuseks elada! Poliitika ringwaatus. Juba 26. Juulil andis Lord Hartington Ingli  alamkojas teada, et AbVürhaman  Inglismaa lubaga Afghanistaani emiiriks olla saanud. Selle sönumega wöis küll raske koorem Inglaste südame pealt ära kaduda, sest nemad wöisiwad  nüüd arwata, et neile nüüd ommeti korda oli läinud, suurte ja kalli wõitude teel metsalisi Afghanistaanlasi  oma alla rusuda. Aga see Hartingtonist antud sõnum ei saanud nii palju aega, et ta Inglaste südames  juurt oleks asunud, kui juba sõnum Inglismaale jõudis, et Inglaste söawägi oli pelgu löödud. Kaks päewa peale esimese sõnume kuulutamist, 28. Juulil andis Hartington jällegi parlamendis teada, et Inglaste  sõawäge üks Afghanistaanlaste wahwa püämees oli löönud, kes sellepeale ei mõtelnudgi, ennast Inglaste  ülemmalitsuse alla heita ja uue emiiri sõna kuulda. Need kurwad sõnumed näitafirvnd aga ka Inglastele, et nende sõawägede juhatamine Afghanistaanis,  nurjatuma kätes seisis ja et Inglaste pealikud  seal waenlase olekust, midagi selgust ei tea. Nii oli Inglaste lootus täitsa kadunud, Afghanistaani asju oma kasuks muuta ja leppimiste teel sõda lõpetada,  waid nad nügiwad selgeste ära, et Ajub-Khani wõit Inglastele uue söa aluStust Lähendas. Millas ja kuida see sõda lõpeb, seda ei wõi keegi ette ütelda. Afghanistaanlased on kord uyeste jälle Inglaste peale langenud, neid on aga tagasi löönud, kus siiski 80 Inglast on langenud. See lahing ei ole sellepärast ka sugugi weike wõinud olla. Inglased koguwad nüüd oma sõawäge kokku ja saadawad mi palju kui wõimalik uusi soamehi juure, aga nende lugu ei ole mitte kiita, sest et neil moona poolest wäga waene lugu on. Ka on neil Afghanistaani mägedes raske tema pärisrahwaga wõidelda, kes igal pool nüüd Inglaste wasta jälle üles on tõusnud ja kellel kõik sala mäe urkad ja orud tuttawad on. Sellepärast on nüüd Inglased suures mures, mis ka nende parlamendis 14. Augustil awalikult wälja ütlesiwad.  Inglased teemad.küll Abdurhamanniga edasi lepitust, kes nende sõber näitab olewat, aga wõimalik on ka, et see uus emiir ja Ajub-Khan ühes nõuus on ja Abdurhaman paljalt silmakirjaks Jnglastega lepitust teeb. Olgu wiimane ots kuidas on, seiemaale on Inglased Asghanistaanis mähe auu enesele teeninud,  ja kui nad ka wiimaks seda maad enese alla peaksiwad heitma, siis on ommeti weel wäga kahewahel,  kas selle wõidu tulu tema kahju üleSse jõuab kaaluda. Wenelaste sõast Tekintsidega ei ole uuemaid uusi sõnumeid tulnud. Kindral Skobelew saab wist nii kaua ootama, künni waenlased omas kindluses moona puudust hakkawad tundma ja see neid natukene muredamaks teeb. Kergelt ei saa waenlased mitte ära wõita olema, kes üks wahwa rahwas on. Wenelase ja Hiinlase wahel on nüüd lugu nii, et Hiinamaa saadik markii Tseng meie walitsuse käest järele on küsinud, kas mitte meie poolt saadik Pekingi linna ei saaks minema, et seal lepitust katsuda teha. Meie walitsus ei ole aga seda pakkumist mitte wasta wõtnud. Nüüd ootab markii Tseng Hiinamaalt uusi käskusi, mis ta õiguse pärast peab tegema. Annab temale Hiinamaa walitsus woli, seda tüli-asja siin õiendada, siis saame muidugi pea kuulda, mis neist õiendamistest wälja tuleb. Saksamaal peawad wanameeleliske ja kiriklaste parteid-praegu-suürt Juudi jahti esiotsa muidugi alles sõnade ja kirjadega. Kõige tähtsamad kirja ja poliitika mehed Saksamaal on praegu Juudid. Nemad on aga elawad isamaa mehed, sest nad loewad ennast, omast usust hoolimata, Sakslasteks, mis nad ka tõeste nüüd on. Nende käes on ka kõige tähtjamad ajalehed, ja et nad wabameelised on, sellepärast on nad wanameelse  ja kiriklaste parteidele kõige suurem pind silmas. Et nüüd neil parteidel praegu aga suur wõimus Saksamaal  käes on, sellepärast on nad, nagu kõikide wabameeleliste  peale, nii ka Juutide peale jahti hakkanud tegema. Lutheruse kirikherra Stöcker pidada selle jahikorral  päämees olema. Nüüd korjatakse kirja alla nimesi, keda mitme tuhande nimega siis würsti BiSmark'i  kätte tahetakse anda, ja kus palutakse, et würst Bismark õige pea üht seadust wõtaks walmistada, millega  1) Juutidel keelatud oleks, Jdapoolt weel Saksamaale  elama tulla; 2) neile ajalehtedele ja asutustele, kus Juudi mõtte (see on wabameelelised mõtted) seeS ja keda Juudi maimus (see on wabameelelise maimus) juhatatakse õige kõrge maksu alla pannakse; 3) awaliku  ametite pealt kõik mehed maha lükata, kellel Juudi mõtted pääs keerlewad. Wist tahab siis kirikherra Stöcker selle komitee presitendiks heita, kes neid Juudi mõtteid Sakslaste seas üles hakkas nuusima ja kurja wabameeleliste põuest wälja otsima. Isegi on mõista, et seal mõned wabameelelised Lutheruse usu õpetajad esimesed on, keda kohe Juutide kirja pannakse. Mis nende Juutidega wiimati teha tahetakse, seda ei ole öeldud. Kui neid mitte tuleriitade peal ära ei põletada,  siis saab neid küll natukene raske olema, kuhugi kõrwale ära mahutada, sest neid on juba natukene liig palju Saksamaal. Aga külap Stöcker ja tema seltsimehed  teadwad, mis nad nendega teemad. Jätame kõik usaldusega nende härrade hooleks toimetada! Prantsusemaal on republiigi presitendi Grevy teekond Shäärbur'isse, kus ta seltsis parlamendi prest-