Sakala .U s. Wiljaadis, 23. Weebruarikm päeval 188 S. VIII. aastakäik. »/ Ilmub igal laupaewal. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop. Eesti seltsidele poole hinnaga. Toimendufe adress: ..Sakala" toimendulele Mliandis. Wene keeli: L?. ps^a^aiio „Oal:g.äla" «b „Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop. Weerand aasta pcale tellimisi wastu ei wõeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse sclgcste kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. K. Jakobson': pärijad. Mõned mõtted Linda Seltsi tegewuse kohta. ' ii. Sellepärast jäeb Linda Seltsi edenemise suuremaks takistuseks ikka õppinud asjatoimetajate ja juhatajate puudus, künni edespidi tublid merekoolid meile nnjuguseid mehi muretsewad. Enne aga ei ole meil laewanduse õitsemist wist mitte loota. Sellepärast piakS SeltS üks ehk kaks taieste Väljaõppinud kapteni, kes tuntud ja usalduse wäärt mehed on, oma eestseisuse asjatoimetajaks liitmets walima ja siis ka kindla usaldusega oma asjad nende hoolde jätma, sest üksnes niisugustel meestel oleks weel wõimalik Seltsi õigele teele tallutada. On Selts seda soowi tähelepannud, alles siis wõiks ta omale suurel mõõdul männa wõi pedaka metsa osta, aga mitte enne. Ehk küll metsa ostmine ja müimine uuemal ajal wäga tähtjaks raha hallikaks on saanud, on teda praegu ommeti weel küll saada. Üleültse on üks kuldne warandus sellele, kes teda esiteks mõistlikult osta ja siis pärast ostmist ka mõistlikult tarwitada  oskab. Üksi laewa ehituspuid ühest terwest metsast oSta, nagu mõnelt soowitakse, on üks raske tingimine, millega ükski metsa müija naljalt ei taha leppida, ehk kui ta lepib, siis lähäb kaubahind ommeti liig kalliks. Terwest metsast leiab Selts kõik materjaali, nnS iganes laewade ehituseks waja on, nagu laewa kaared, tekkpalgid,  mastid, juurikud, keda weel enne metsa maharaijumist  juurida wmb, jne. Peale selle aga wõib neid puid, mis mitte laewa ehituseks ei kõlba, küll aga majade ehituseks weel parajad, nagu ka muid tarbepuid otse kauba tarbeks maha raiuda ja ära kuiwatada, ladwad aga ja ärarikutud puud wõib kütte halgudeks lõigata ja sell wiisil wähematki puutükki puhtaks rahaks ümber muuta. Linda Seltsi enese laewad saakstwad siis oma metsapalkidest koormad wäljasmaale wiia ja suure kasuga ära müia. Sellepärast siis kõrwale kõik pudukraamiga kauplemine ja astugu laewade ehitus ja sellega ühendatud  metsaga kauplemine asemele! Praegu ostawad ümberrändajad  juudid suurel mõõdul ja odäwa hinnaga Eesti metsasid ja müiwad neid suure kasuga kaubakontoritele edasi, kes neid oma poolt jälle tubli kasuga Väljamaale müiwad.  Niisugusel asjaajamisel saab juut kui esimene ostja oma kasu, kontorid wõtawad töise kasu, laewad teeniwad wahe pealt head weoraha ja paljugi töömehi lemmad selle juures oma ülespidamist. Seda kasu wõiks Linda Selts piaaegu  kitsendamata enesele saada, kui tema metsaga kauplema  hakkaks, mille juure weel üks iseäralik kasu tuleks. See on nimelt see, et just need puud, mis metsakaupleja juudi käes midagi ei ole, laewa ehitamisele kalliks materjaaliks  on, nagu kõwerikud, mis muu tarwituste peale ei kõlba, ja juurikud, mis juut hoolimata maa sisse mädanema jätab. Nõnda saaks siis Linda kõige kallima laewaehituse materjaali peaaegu ilma hinnata. Weel on üks asi, mille peale wast edespidi suuremat tähelepanemist  tuleks pöörda. Iga sügise lähäb Eestimaa randadel mitu laewa hukka ja kõik nende kraamid saawad enamiste oksjoni wiisi õige alatu hinnaga ära müidud. Wahest ei ole ka ühtegi laewaasjade ostjat ligidal, nõnda et Valmistehtud ja wäga heast: weel pruugitaw raud üks kunn: kaks kopikut nael müiakse, kuna nende nael muidu 10 —15 kopitu peale arvatakse. Üleültse sünniwad hukka läinud laewade asjad enamiste kõik uute laewade ehitamiseks  tarwitada ja matsawad üksnes 1— 5 protsenti oma päris hinnast. Nõnda ostsiwad, näituseks, Tallinna kalamehed minewal sügisel ühe merehädasse sattunud laewa kõige täiega, mis 20 tuhande rubla alla kinnitatud  oli, ainult 1800 rubla eest ära. Niisugused juhtumise  kaubad ei ole mitte üksikud, sest minewal sügisel on üksnes Tallinna ja wahel kuus suuremat oksjoni olnud, millele ostjaid kaugelt ja ligidalt oli kokku tulnud, nende seaS agu ei ole ühtegi Linda Seltsi agenti ehk asjaajajat nähtud. Kas niisugune eemale hoidmine odawa kaubapaikadest Seltsi kasuga käsi käes käib, ei oska meie mitte ütelda ega taha seda temale ka mitte süiks panna, waid üksnes tema tähelepanemist selle asja poole pöörda. Wiimaks tahame weel Linda Seltsile seda soowi ikka uueste südame peale panna, et tema oma tööd täie jõuuga laewanduse peale heidab ja tahame oma poolt loota, et juba tulem koosolek meile seda saab tõendama, et selle Seltsi praegusel juhatusel mitte üksnes head tahtmist, waid ka jõuudu ja agarust on; siis tunneks sellest iga Eestlane rõõmu ja laewamees kui adramees wöiksiwad ühistel püidmistel oma rahwa kasuks tööd teha, kui kumbalgi oma ammetis ja teaduses kõige Lüsem sõna oleks. Poliitika ringwaatus. Wenemaalt. Prantsuse ja Inglise ajalehtedes lagunes korraga jutt laiali, nagu oleks Wene sõawägi Herati linna Afganistanis ära wõtnud. See jutt oli muidugi tuulest wõetud, sest Wene ja Afganistani wahel on täieline rahu walitsemas. Ehk kül Inglane oma sõawäega seal piiri peal laagris on, saawad siiski Wene ja Afganistan rahulikult oma piiri õiendamist lõpetama. Wenelane piab ennast nüid täieste rahu, kuna muud riigid küll wahel silma Suudan: tülide poole wiskawad. Töine asi, mis nüid päewalehtedes liigub, on see, et Saksa riigipäew ikka oma wilja tollimaksu, mis küll karta oli, kõrgendanud on, selleläbi jäeb Wenemaalt palju wilja sinna wiimata, mis Wene riigi põllutööle mitte kasuks ei ole. Kui palju wilja Wenemaalt Saksamaale wiiti, wõib järgmistest nummertest näha. Minewal aastal kuni Detsembri kuuni wiiti nisu 1,902,000 tsetwerti,  rukkid 2,488,000 tsetwerti, otre 471,000 tsetwerti,  erneid 148,000 tsetwerti, kaaru 1,992,000 tsetwerti.  Kui weel nii palju wilja piaks üle piiri Saksamaale  wiitama, siis tuleks aga nisude pealt üksi 9,550,000 rubla rohkem maksta. Kes piab seda hirmust summa maksma, muud kui wili jäeb wiimata. Selles asjas on ka Saksamaal oma põhjus olnud. Määratumatel wilja mooridel, mis enne Wenemaalt  ja Ameerikast sisse tuliwad, on nüid osalt lukk ette pantud ja selleläbi oma rahwalle nagu kohuseks tehtud, hoolsamini mulla seest seda wälja Luua, mis enne üle piiri tuli. Sõnelemised, mis Saksamaal Inglismaaga  Uues-Guineas oli, olla rahulikult lõpnud ja nagu öeldakse, Saksamaa soowi järele sündinud; ka olla Saksamaa Wenelaste Berliinist wälja ajamise mõtte kõrwale heitnud, sest et arwanud selleläbi asjata pahandust  sünnitawat. Kui palju tollimaksu kõrgendamine Berliini õllepruulijatesse on mõjunud, on arwamata. Ehmatus oli suur, kui kuulstwad, et otrade peale ka tollimaksu olla kõrgendatud. Selleläbi saada wa Slleke wägiwaldselt kallimaks minema ja Vabrikud kardawad ka oma sissetulekut selleläbi suurel mõõdul kahanewat.  Ja jaH! Austria-UngriaS tungib sealseil Saksa meeleja  Saksa keelelistel wägisi hirm peale, et nende wõim ja wägi nimetatud maal kokku tahab kuiwada. Enne mõis Ungrias Saksa koola peale tuhande lugeda; nüid kahaneb aga nende arm iga aastaga, nii et neid nüid weel paljalt 600 ümber arwatakse olewat, ja iga aastaga kardetakse see ikka weel rohkem tagasi tungiwat. See tulla ka enamiste sellest, et minister Magyari koolide eest suurel mõõdul hoolt kannab ja neid igal pool ka Saksa keele- ja meeleliste sekka asutab. Ka puududa seal Saksa keelelised seminariumid, mis isegi peratu takistust  teemad. Prantsuse! on kodusid talitusi õige küllalt, iseäranis  anarhistlaStega, kes nagu seadust ja korda jalge alla tahaksiwad tallata. Kõik need kodused nägelemised Leekstlvad tema meele weikselt haigeks, kui mitte kaugelt Hommiku-Aasiast Tonkinist temale rõõmustawaid sõnumeid  ei tuleks. Niikaua kui kindralil Brierel Lang-son weel mitte käes ei olnud, seisis kõik Prantsusemaal suures ootuses ja põnewuses. Nüid on aga meele head igal pool leida, sest Lang-son oli Hiinlastel nagu wärawaks, kuhu nad kõik sõawäe ja moona kokku tassisiwad. Et see aga nüid Prantslaste käes on, siis arwatakse, et Hiinlane nüid ehk järele saab andma ja rahu lepingu tingimised wastu wõtma. Prantslaste edasi tungimised Hiina poole teewad Hiina rahwa meeled õige pahaseks, et Mandshu kubernerid asja nii kaugele on lasknud minna. Siiski saab aga fee Prantslastel wäga kallid ohwrid maksma, sest et kliima harjumata on ja sõawägede seas palju tõbe sünnitab. Jah, igal asjal oma head ja wiad. Kuna Prantslased Tonkini asjus rõõmu laulu laulawad, piab Inglane Suudani jakuS nutu lugu lööma. Kas wõiS ta seda uneski mõtelda, et wale prohwet nii palju pääwalu jõuab teha. Nüid ei ole muud kuulda, kui Inglise wäe salgad piawad taganema ja Mahdi tungib mitme kümne tuhande mehega edasi. Nüid katsuwad nad küll weel raudteega, mis Suakinist Berbeeriasse tahetakse  ehitada, abi saata, aga raske, raske on ta siiski. Mitmed Inglise lehed annawad ikka weel nõuu, Suudanit  selja taha jätta, sest kättemakSmine Kartumi pärast saada wdel rohkem halba sünnitama. Töised aga põrutawad  jälle; Mahdi piab jõuetumaks tehtama! Hea ütelda, aga raske teha. Suudani tüli on küllalt juba TartUS: J. Tülk Kirjameeste Seltsi majas, Sachker' i raamatupood ja Räpina paberiwabriku kontor bäqermusse majas; Tallinnas: Thomas Jakobson',, Busch'i ja Kluge ck Ströhm'i raamatupoed, kaupmees Na.ftab; G. F. Hallberg; LiHulaS: kaupmees T. Büttner Pärnus: „Endla" Seltsis ökonom Must ja E. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; NakwereS: J. Kuus'i raamawppod ja A. Heraklides pitauulitsal Sl. Põltsamaal: kaupmees T. Puchk ja Leihberg; WõruS: Vielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelderg ja C. Aerfeldt; PeeterburgiS: K. Leopas, LeveuLS nxoeii. Avõ 80 ja N. Mattissen ReoeuiS uxoen., x Raoaneu. Avera, X° 23 / 21. WiljandiS: F. Feldt.