nide otsa kaugele laskjad suuredtükid tulewad. Wismari  sadamat armatakse seesinatseks, kust praegu waenlane  mere poolt kõige ennemine Saksamaa kallale wõib tungida. Austrias oü.Sakslaste ajalehed wiimasel ajal omad lasknud rippuda, selle wastu aga hõiskawad Slaawi seltsi rahwaste ajalehed, kes nende rahwaStele koidu-aja ütlemad tulnud olewat. Slaawi mehed saamad juba oma enese maal walitsuse ametite  peale ja nende soowimisi koolide kohta hakatakse ka juba täitma, kus seiemaale Sakslased üksi ees ja taga oliwad. Sellepärast turtsuwad siis Sakslaste ajalehed kangeste, aga Slaawlaste ajalehed kiivamad seda aega kus õiguse kaalud.igale poole ühetasa kaaluma  hakkawad. Rumäänia pidada pea kuningriigiks saama ja Rumäänia" würfl kuningaks. Preisi keiser pidada juba selle nõuus olema. Türgimagl on ikka meel kõik asjad wanamoodu  parlamendi walitseMised Inglismaal  panemad aga ka Türklase natukene liikuma ja ta pidada nüüd nimelt püüdma, et nii ruttu kui wõimalik 'Montenegro ja Kreekamaaga rahu saaks tehtud. Inglismaa ei saa temale uue ministeeriumi all mitte nii suurelt toeks olema, nagu seiemaale, ja - sellepärast püüab ta, et aga ruttu naabritega rahu saaks tehtud ja nende pärimised päraast meel suuremaks  ei tõuseksimed, kui juba on. Asghanistaanis lähemad asjad iga päewaga kirjumaks. Asghanistaani rahwad on igalt poolt Inglaste  wasta sõtta tulemas ja on ka mitu weiksemat lahingut olnud. Wist saab sealt pea täielikumaid sõnumeid tulema. Siiami kuningas läheb Aprilli kuu sees oma Bangkoki päälinnast ära reisi peale. Tema seltsiliste ja saatjate hulk on kaunis suur, ning selle reisis peal tahta ta esiti Euroopa suuremaid päälinnasi waatama  tulla ja siis Inglismaalt laewaga ka Ameerikamaale  minna. Egiptuses kardetakse ikka weel, et Abesiinia kuningas  Johannes Egiptusega sõda saab alustama, ning sellepärast on rohkeste Egiptuse sõamehi Zulla ja Arkiko sadama-linnadesse saadetud, kelle kallale waenlast arwatakse  kõige pealt tungiwat. Kuningas Johannes on oma mässajate würstide üle wõitu saanud, ning nemad on ka pidanud lubama, et kui Egiptusega sõda alustab,  omalt poolt kuninga Johannesele 18,000 meest sõawäge appi annawad. Omalt maalt. Tartust. ..Neue Dörptsche Zeitung" on selle üle, mis meie omas I2.nümrls teÄapolntikast Eestirahwa  kohta ütlesime, wiha pärast tuli punaseks läinud.  Tema wiha awaldus wõib temale tema luge'  jäte juures aga ainult kahju teha, sest ilma mingisuguse  tunnistuseta meie peale kaebdust tõsta, et meie wihawaenu meie maa üksiku rahwauste sekka meelega külida ja kardetawat olekut alal hoida püüda, seda ei saa kull seesugusel 100 l keegi uskuma. Kui aga „Neue Dörptsche Zeitung" pealegi sõimama hakkab ja Sakalat  „meie maa waenlaseks ja rahwa ärarikkujaks" nimetab, siis näitab ta sellega, kui wähe ta omi lugejaid  auustab, kellele seesugust toitu pakub, jä kui toores olekus tema südame haridus seisab. Ka ei räägi „Neue Dörptsche Zeitung" omas kirjas tõtt. Tema ütles, et ta alles siis olla „üksi ka kahjuliku püüdmiste wasta Eestirahwa seas" tööd hakanud tegema, kui Sakala wälja tulnud. Seda aga teab igamees, et kaua enne Sakala wäljatulemist „Neue -Dörptsche Zeituyg" esimene oli, kes näituseks „ Eesti koolikardetawaks hakkas tegema. Aga Dörptsche Zeitung'il" töine seisukoht  isamaa asjades, kui „Sakalal", siis ei tohiks ta õmmeti mitte wihas sõimama hakata, kui haritud rahwa leht tahab olla. Mis meie omas 12. lehes ütlesime, ei ole ka mitte üksi meie otsus, waid nõnda räägiwad „Neue Dörptsche Zeitüngist" suurem jagu õpetatud Eestlasi. Nemad loewad kõik praegu „St. Petersburger kes meie riigis praegu ainus Saksakeele poliitika ajaleht on, keda Eestlased lugeda wõiwad, ilma et nende meele ja tundmisele igal silmapilgul  haiget tehakse. uuS aurulaew Tartust tärtsa uut teeo Mmssyakrama. Kaupmees Umblia on Helsingist rauast aurulaewa ost.  nud, mis 20,000 rubla maksab ja see aurulaew pida Tartust üle WirtSjärwe Teilitsa jaama poole (Walga linna lähedale) hakkama käima. Wõib olla, et sellel aurulaewal õige palju tööd saab olema. Wõru maakonnast. Kirjameeste Seltsi kop-So ke?. ' WMWMr-ikW liige „ Sakala" wäljaandja kui selle seltsi abipresitendile, et tema ja ka töised liikmed sellega mitte rahul ei olla, et Seltsi koosolek just Jüripäewa peale seatud, kus põllumeestel peaaegu wõimatu on, Seltsi koosolekust osa wõtta, sest et sellel päewal rendi õiendamiste, teenijate palga seletamiste ja muu asjadega maal ikka palju tegemist, on. Selle kirja peale kirjutas Sakala wäljaandja Äartu, Seltsi abipresitendi  Dr. Weskele ja palus teda, et kas mitte seda päewa muuta wõimalik ei ple. õr. Weske wastas aga, et ta kohe Seltsi koosolekut olla 24. ehk 25. Aprilli heale soowinud, Mä Seltsi president olewat oma 23-. Aprilli juure jäänud. Ehk küll nimetatud päew Mitte maga sünnis ei ole, siiski loodame,  et Seltsiliikmeid rohkeste Tartu lähemalt koosolekul  saab olema. ) MtNttmaslt. Mis eest koolmeister lahti kallist 25-aastast walitsuse mälestuse püha Mada nõuupidamiseks paar nädalat warem U. walla koolimajasse  kakku, kus pidu pidada taheti.. KuiMMMg seda kuulda sai, keelas ta selle pidu pidamM rowaste - ära. Seal wõttis siis rahwas uõuuks, oma pidu peremehe K. J. juures ära pidada, mis ka tehti ja kus kalli püha mälestuseks pealegi nõuuks wõeti, raamatukogu  wallale asutada. Kui kinkherrä seda kuulda sai ja et U. walla koolmeister kõigis asjades pidutoimetajate  seas oli olnud, mis peale temal kirikherra poolest mitte luba ei olnud, seal sõitis wiimane sinna ja koolmeister lasti ametist lahti. Kui wallawalitsuse  liikmed, kooliwanemad ja kohtumehed seda kuulda saiwad, läksiwad nad ja küsisiwad kirikherra käest järele, mikspärast nende koolmeister lahti lastud, aga see ähwardas neid: „Kas Teie oma kohtadest ka ilma tahate jääda!" Lahtjlastut koolmeistrit armastasiwad  lapsed wäga, sest et temal üks mõistlik õpetamise  wiis oli ja ta õpetatawaid asju lastele armsaks  mõistis teha. Küi koolmeister lastele ütles, et ta ametist lahti tehtud ja ära pidada minema, sits hakkasiwad kõik lapsed nutma. Aga õhtu, kui koolist lahti said ja koju pidiwad minema, oliwa.d nad korraga  tee peal nõuuks wõtnud, kõik seltsis mõisa herrat paluma minna, et koolmeister ametisse jääks. Seda tegiwad ka rumalad lapsed tõestõ, aga mõisas öeldud neile, et mõisaherra koju ei pidada olema. ?. Tule kahju seltsid. Juba seitsme aasta eest tagasi wõtsiwad nii heaste Wana- kui Uue-Wündra päriskohtade peremehed nõuuks, igasse walda üht wastastiku  tulekahju seltsi asutada, sell kombel, et kui kellegil seltsi liikmel maja ära põleks, siis töised igaüks  ligi maksaksiwad, nii et see, kellel õnnetus juhtus,  oma maja jälle kergemalt ülesse saaks ehitatud. Wana-Wändras maksab iga seltsiliige 3 rubla raha ja annab peale selle kahe rubla eest ehituse materjali, ning seal on seitsme aasta sees üks õnnetus olnud, kus wälk elumaja põlema lõi. Uue-Wändras maksab iga liige õnnetuse korral 5 rubla raha ja muud ühtegi.  Igas wallas on peale sada luget. Nüüd Märtsi kuu sees on ka Uue-Wändras Wõika külas talu ära põlenud ja seltsi liigetel on esimene kord oma wiis rubla maksa olnud. Õnnetust wõib igal peremehel  juhtuda, aga seesuguse mastastiku seltsi abiga on teda juba palju kergem ära kanda, kui ilma selleta.  Need seltsid Wändras ei ole - sell kombel siis muud, kui ligimise armastuse ja kohuste kindlaks oma enese wahel. j Kui meie seda kirja lugemaWkasime ja juba esimese poole ära olime lugenud, seal arwasime  imet nägewat. Ime oli aga, et Tallinna Sõber meie Aleksandri kooli-asja kiitis ja ka weel ise nõuu andis, kuidas raha paremine korjata tuleks. Imet imekspannes pöörsime lehe tagasi ja waatasime järele, kas lehe eesotsas ikka weel „ redaktor W. F. Eichhorn" seisis, ehk oli leht omale mõne uue redaktori saanud. Siin seisis aga ikka meel „redaktor W. F: Eichhorn", mis meid sundis, nimetatatud kirja natukene enam umbusaldusega edasi lugema. Seal oli aga meie ime pea mette kukkunud ja meie pidime hüüdma: O, Reinüwader, sa oled uks suur mees! Kui Tallinna Sõber Aleksandri kooli küllalt kiitnud ja tema kohta head nõuu annud on, siis ütleb ta edasi: „See tuleb (ste ott mõüe kihelkonna kõrwale hoidmine) aga rahwa kahtlasest meelest Aleksandri kooli üle, mida suurem jagu üksi wihase tulikirjade läbi tunneb", n. n. e. Siis seletab Tallinna Sõber, et Eestirahwa seas wiimasel  ajal kaks waimu wõitlemas olla ja ütleb wiimaks:  „ Kumma maimu toeks saab Aleksandri-kool omal ajal olema? Kas selle, kes Ristiusu põhja peal ja rahulisel tööl Eestirahwa edendust nõuab, wõi selle, kes Ristiusku ja ebausku üheks j-a sellekssamaks, ja kirikut üksi takistuseks edenduse tee peal peab? Need küsimised on rahwa seas tõusnud ja nende peale on wastust tarwis. Nii küsib Tallinna Sõber. Sellepeale anname ka kohe wastuseks: Muidugi saab meie Eesti Aleksandri kool üksi selle maimu toeks olema, kas Ristiusu põhja peal seisab, sest selle põhja peal seisab terme Eesti rahwas. Aga Tallinna Sõbra ja kõikide Suia Pärtide maimu toeks ei saa ta mitte olema, et küll Tallinna Sõber ebausku kui üht asja kiidab, kelle abil „ ebauskliku südant ikka meel juhtida wõib" n. n. e. Eesti rahwas ei taha enam ebausklik  olla ega oma südant ka enam „ juhtida" lasta ja sellepärast asutab ta osalt just ka omale seda Aleksandri  kooli. Seda meie aga tahaksime ka meel siin wiimaks paluda, et kui Tallinna Sõber oma Suia Pärtide mõtteid awaldab, mitte nii palju „ Eesti rähmast"  suhu ei mõtaks ja „Eesti rahwa" nimel ei räägiks. Ta oleks muidu õige naljakas lugeda, aga seesugune Eesti nime kurjaste pruukimine läheb meile Mba natukene liig läilaks. Kuidas Talli nn a Spb e r m eHti rahwa" Teadustajas" stase^vlljasaakide üle Tallinnamaal sõnumeid  kogutud, ning nende sõnumete järele on mullu seal mõisamaade peal enam kui kolmweerand seemet terawilja ja ligi kolmweerand seemet r kem lõigatud ja saadud, kui talumgade peal. See lugu sünnib meid küsima, mikspä rast talumaad ajal mõisat peab orjama ja omad tööd ja põllud hooletuse sisse jätma. peaksime sellest loost wälja arutama, et!test- kahjuline asi on, keda nii pea kui kautada. See asi on selgem kui selge, ning õiguse arutamisel ei saa keegi töist otsust andma. Tallinna Sõber aga, kes teu-orjuse eest kangeste wõitleb, teeb tõisiti. Tema ütleb eesseiswa „Riigiwalitsust Teadustaja" sõnumete juure: „Oleks asi tõeste nõnda, kui need ülesantud arwud tähendawad, siis kannaksiwad Eestimaa mõisapõllud  talurahwa käes umbes 25,700 tshetwerti talwwilja,  35,000 tshetwerti suwiwilja ja  tündrit  kartohwlid wähem, kui nad nüüd kannawad, ehk tooksiwad aastas keskmise hinna järele arwatud umbes 000,000 rubla wähem sisse. Et see sedawiisi ei ole, seda teame meie kõik." Selle Tallinna Sõbra ütelust  peale peame meie kostma: Kui teu-orjust koorma all seiswad talupojad, kes muial orjusel käiwad, neid . mõisamaid peaksiwad harima, siis oleks iseenesest mõista, et nad tõeste wähem saaki saaksiwad andma, kui, nüüd. Töine lugu on aga waba talupoegadega. Amvimaal toob nüüd mõni talukoht, peale selle kui ! ka päriseks on ostetud, 1000 ja 1500 rubla aastas i sisse, kus wanast teu-orjuse ajal peremees hagana leiba ; sõi ja kemale iem sügist nragasi wõla pärast oksjoni ähwardadi Nii pea kui Tallinnamaa talupoe  gade seljast teu-orjus ära kaub ja nemad ka päriskoha pidajateks saaksiwad, nii pea saab ka sealne wiljasaak talumaade peal tõusma. Aga kuidas siis Tallinna Sõber seda asja ära seletab, et Tallinnamaal talud wähem wilja saanud, kui mõisad? Tema ütleb, „maarahwas"  ei olewat, oma wiljasaakisi ülesandes, mitte tõtt rääkinud, waid olewat wähem ülesannud, kui saanud. Et aga rahwas töisel aastal enam ülesse annaksiwad, sellepärast lisab ta kawalaste juure: „Eks siis ka Eestirahwas Riigiwalitsuse silma ees seda suurema  auustufe sees seisaks, mida rohkem osawust ja hoolust oma peatöös, see on põllutöös ülesnäitab!" Waata, kui osawaste Tallinna Sõber oma „ Eesti rahwa" eest kostab! Tallinna Sõber awaldab ennast omas wiimases 13. numris nii imelikul kombel, sõimab teutab ja wassib wõeriti mõtteid ja sõnu segamine, et meie aru ei saa, kas temal kirjutamise juures -üks ajalik pää haigus olnud, ehk on temal mõni kruuw täitsa jäädawalt lahti läinud. Edespidine aeg saab seda selgeks tegema. Missugune lugu Tallinna Sõbraga praegu on/ seda mõib juba sellest ühest ütelusest 13. numris ära tunda, kus tema kirjutaja Sakala wäljaandjat Tallinna Wene turule kutsub, et seal temaga jõudu tuleks katsuma. Seda kutsumist lõpetab ta nende sõnadega: „ Turul seisab Tallinna Sõber wahiks ja tahab oma ametit ustama meelega ja kõikumata julgusega rahwa heaks täita, ja ei taha sealt taganeda, kui ka uulitsapoisid selle lehe eestseisjat ja juhatajat ikka ja ikka mudaga loobiwad." Neid wiimaseid sõnu lugedes, peaksime  kütt arwama, et Tallinna Sõbra, ehk õigem herra Eichhorni haigus ajalik haigus on; sest olgu