õpetaja J. Orgusaar Kuigatsift (Tartu maakonnast) 41 rahwa suust üleskirjutatud Eesti rahwalaulu wiist andnud, mis tema Wõistkust (Wiljandi maalt) ja Kuigatsist  korjanud. Ta tuletaS meelde, et see soow, mida meie komponeerija herra kooliõpetaja A. Thomson Peeterburgis  Juuni koosolekul awaldanud, nüüd täide olla läinud ja lubas neid korjandust herra Thomjoni kätte Peeterburgisje saata, et see neid oma komponeeritute lauluwiiside raamatus, miS pea walmiS saawat, tarwitada  wõiks. Ta tänas Seltsi nimel korjajat tema hoole ja waewa eest. Koosvlejad tõusiwad töötegejalle auuandmiseks istmetelt püSti. Kõneleja tänas ka Seltsi liikmeid J. Otti Kolga-laanist ja K. Krimmi Alatskiwilt,  kes tema kätte teadusi wana Eestlaste tähtpäewade  pidamisest oliwad saatnud. President teatas  siis, et herra kujukunstnik A. Weitzenberg Seltsile olla näitemüügiks bulga kauneid pilta Rooma linnast saatnud, nende seas 8 tema oma kujude järele tehtud pilti. Herra Weitzenberg olla Tartu õpetatud Eesti Seltsi kätte ühe wäga kauni marmori kuju saatnud, et see seda omale ostaks, mis aga nimetatud Selts raha puuduse pärast mitte osta ei suutwat. Kõneleja palus, et kui mõni Seltsi liige selle wäga kauni ja tähtsa kuju ära ostaks, et see kunsttöö Eestlaste kätte saaks, selle auustuseks, kelle nägu ta meile nagu elawalt  näitab ja tema nikerdaja rõõmuks. Ostja wõiks oma kulusid selle läbi wähendada, et ta selle kuulsa mehe kuju raha eest näidaks. Kõneleja andis näitusi, kudas A. Weitzenberg üle maailma kuulus kunstnik ja tähendas kudas Eestlastel kohus ja auuasi olla, tema püüdmistest tegewalt osa wõtta. Kudagi wiist pidada see kuju mõne Eesti Seltsi wõi omete mõne üksiku Eestlase  omanduseks jaama. President andis, eestseisusega ühel meelel, Seltsile nõuu, häld käsikirju osta, kellest julgeste arwata wõib, et nad rohkeste lugejaid leiawad. Kasu olels siis kahekordne:  heade raamatute trükile muretsemine ja tuetus Seltsi kassale nende raamatute muretsemiseks, mis küll sisu poolest wäga kasulikud, aga millest ette ära wõib arwata, et nende müümine trükkimise kulusid sisse ei kanna ehk waewalt sisse kannab. Ta soowis, et siis, kui Selts seda nõuu heaks kiidab, abiprestdendi J. Kunderi  käsikirjas olewad Eesti rahwa ennemuistesed ehk muinasjutud esimene niisugune Seltsi kulu peal wäljaantud  raamat saaks olema. Need jutud olla wäga kaunilt rahwa keele järele ülesse seatud ja neid wöida igale ühele pakkuda. Küll kõik Seltsi liikmed saada neid ise ostma ja töiste müüja pakkuma ja soowitama. Kui Seltsilnkmed student P. Hellat, J. Körw, J. Tülk, J. Kurrik EeSti kirjawara kohalist tähendusi oliwad awaldanud, mis wäga õpetlikud ja äratawad oliwad ja mis hea meelega kuuldi, tehti ettepanek otsuseks,  et Selts annab oma kuluga peale aastaraamatu weel tõisi raamatuid wälja ja wõtab J. Kunderi muinasjutud  esimeheks käsile. Stud. J. Jvggewcr rääkis  Wene rahwa ebausu kombelistest pühadest: Wenelaste  esiwanemad wanad Slaawlased alganud aastat Märtsi kuuga, nagu ka töised rahwad pagana usu ajal. Aasta aegu olnud kaks: Kewade ja suwi olnud üks aasta aeg, sügise ja talwe töine aasta aeg. Aasta ajad suwe ja talw peetud elawateks jumalateks, kes järgi mööda taewast maa peale maha tulewat. Selle usu jälgi wõiwat Wene rahwa wanades raamatutes, meie ajani järele jäenud wana sõnades ja igapäistes kõnekäänudes ja rahwa-lauludes leida; Suwi peetud heategijaks, Talw paha sünnitajaks jumalaks; Talw ja Suwi käiwat maad mööda oma teendrite ja abiliste saatusel: Talw lume, härmatuse, lume tuiskude ja pakase külmaga, Suwi kõue ilmade, mõllawate tuulte ja wihmaga. Suwi ja Talw wõitlewat übte puhku töine töisega, kord wõitwat Suwi, kord jälle Talw. Walge-WenelaSte juures olewat inimeste näulistel aasta aegadel omad nimed. Kewade nimi olewat Lälä (LnI»), kes üks ilus ja noor neiu olewat. Temale olewat lüripäewa laupäew pühitsetud. Suwe nimi olewat Tsctsä (IseM), kes üks ilus täiskaswanud naesterahwas olewat. Sügise nimi olewat Shütsen (WkiiiMi.). Ta olewat elatanud meeS weikese kaswuga, kokku kuiwanud kehaga, kolme silmaga ja sassis juukstega. Ta käiwat pärast wilja lõikamist põldude peal ja waatawat, kas wili on nõnda ära koristatud, nagu see korrapäralisel peremehel peaks olema. Kui lõikajat liig palju wilja päid on põllule maha jätnud, siis noppiwat Shütsen nemad kokku, stduwat wihku ja kandwat selle peremehe põllule, kelle wili kenaste on ära koristatud. Tulewal  aastal olewat agaral peremehel, kelle põllu peale Shütsen wilja wiis, hea wilja kaswu, kuna hooletumal peremehel, kelle põllult Shütsen wilja pead kokku korjas,  wilja ikaldus olewat. Talwe waimu nimi olewat Sjusja (3i03»), üks wäheldase kaswuga wanamees, lumiwalgete juuste ja pitka halli habemega, ta käiwat palja jalu, Palja peaga, kandwat sooja walget riiet seljaS ja raudkeppi käes. Ta elawat enamiste metsas, aga mõnikord tulewat ka küladesse ja toomad siis enesega  pakast külma ühes. Aasta aegade kõrwal tulewat Wene rahwa muinasjuttudes ka 12 wenda kuud, kui elawad jumalad ette. Nad istuwat klaas mäel tule ümber. Klaasmägi tähendawat taewast, tuli päikest. Rahwa pühad algawat kewade ligijõuudmisega, sellepärast pandawat kewade ettekuulutajaid märkisid, nagu lindude soojalt maalt tagasi tulemine ja taimete tärkamine, hoolega tähele, iseäranis aga pääsukese ja kägu tulemist, kellest ustawat, et nad enesega ühes soojalt  maalt kewadet tvowat. Pääsukest nimetawat Wenelased  „pühaks" ja „jumala linnukeseks." Selle majale, kus ta elama asub, toowat ta õnnistust, õnne, ja kaitsewat  maja pilkse löögi ja tulekahju eest; sellepärast pandawat  katuse alla weikesed lauad, et pääsukestel hõlbsam  oleks pesi ehitada. Kes pääsukese maha lööb, ehk tema pesa ära häwitab, seda nuhtlewat Jumal surmaga, ehk häwitawat tulekahju läbi tema maja ära, ehk läkitawat katku tema karja peale. Pääsukese warane tulek kuulutawat õnnelikku ja wiljarikaft aastat. Kägut peetawat prohwetiks, taewaliste saadikuks. Ta kuulutawat ette, missugune saab wilja kaswu olema: kui ta päikese tõusu ajal ja halja puu otsas kukub, siis wõiwat wiljarikaft aastat oodata, kui ta õhtul ja lehtedeta puu otsas kukub, siis nälga ja katku. Kewade algusel kmdawat mäe küngastele ja jõgede ääre, ronitawat maja katustele ja puude otsa ja lauldawat seal laulust kewade auuks, suplewat jõgedes, et kewadise  weega haigust eneselt ära pesta, käiwat leiwast tehtud lõokeste ehk pääsukeste kujudega mööda peresid kewadet kiitmas ja mängiwad mitmesuguseid mängusid. Ühes kewade kutsumisega aetawat talwet ara, selle tarwis  põletatawat ehk uputatawat jõgedesse Talwe ehk tema ligida sugulase Surma kuju ära. Seda tehtawat  iseäranis Wõinadalal. Wene rahwas uskuwat, et esimesel Lihawõtte pühal paradiisi uksed lahti lähemad  ja terwe pühade nädala lahti seiswat, sellepärast peetawat ka igaühte, kes sell nädalal ära sureb, pühaks: Tema hing minewat ilma keelmata õiglaste majadesse. Lihawõtte pühast Taewaminemise pühani käiwat Kristus  ja Apostlid maa peal santide riietes, et inimeste halastust waeste wastu läbi katsuda, õnniStawat heategijaid  ja nuhtlewat kurje. Nelipühil ehitatawat kõik majad wärskete lilledega ära ja käidawat metsas wannikuid tegemas, keda siis neiud ja poismehed töine töisega ümber wahetawat. Wunnikud wisatawat siis wette ja knulutatawat. ujumise wiisi järel tulewikku  ette: kui wette wisatud wannik ära ujub, ilma et ta kalda wastu puuduks, siis tähendawat see soowi täideminemist, õnnelikku abielu ja pitka iga; kui wanik ühe koha peal ümber keerleb, siis tähendawat see mõnda õnnetust, nagu pulmad jäewad pooleli, armastus wastamata;  kui wannik põhja läheb, siis tähendawat see surma, lesepõlwe, ehk poismehe wõi tüdruku põlwe. Päikese talwele pöörmist pühitsetawat Jaani päewal. Siis tehtawat Jaani tulesid ja hüpatawat üle tulede, Jaani laupäewa öösel käidawat suplemas ja korjatawat arsti rohtusid. Jaani laupäewa öö olewat kõige sugust imest täis: sõnajalad õitsewat, maa alla warjatud warandused tulewat maa peale, puud kõndiwat ja kõnelewat töine töisega. Jaani päew olnud leina püha, sest et siis kosutama päikese äraminemist talwe maale pühitsetud, ühtlast aga olnud ta ka rõõmu püha, sest et kuum suwe palaw, mis wilja kaswule ähwardas, sest ajast wäheneb. Päikese jõuu raugemist pühitsetud iseäranis 29. Jaani kuu päewal, see püha nimetatud kostroma, Lada ja Kupalo matmiseks. Herrat H. Laakmanni tänati raamatute eest, mida tema Seltsile kinkinud oli, mida 78 tükki on. Präsidendi hooleks anti, Seltsi nimel herrale Laakmannile  Selst tänu üles tunnistada. Wanawara hoidja J. Tülk tegi aru Selsi wanawarast ja selle sisse seadmisest, millest edespidi räägime. Pärnust. Näikemüük õnnewõitudega Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi maja ehituse heaks Pärnus, teisel ja kolmandamal Suiste pühal 1884, mõlemil päewil peale lõunat Põllumeeste Seltsi aias linnas. Kõiki, kes selle näitemüügi sbasari) elule kutsumiseks ja korda minemiseks tahawad  tegewad olla, nõnda maal kui linnas, nimelt andeid korjata ja wastu wõtta, palutakse wõimalikult pea seda ülesse anda, kirjalikult ehk suusõnaga Põllumeeste  Seltsi esimehe J. Toots'ile Tõstainaale, öllewabriku  omanikule herra P. Kull'ile Pärnu ja kaupmehe  herra H. Nielander'ile Wana Pärnu. Täieline näitemuügi (basari) toimekvnd saab edespidi kõigide osawõtjate seaft walitud. Pärnu Põllumeeste Seltsi eestseisuse nimel J. Toots. Seitsmes Wene arstide ja looduse uurijate koosolek. Mööda läinud Augusti kuu töisel poolel nähti haruldane  hulk õpetatud mehi Odessa linnas Musta mere kaldal. Arstide ja looduse uurijate selts pidas seitsmendamat üleüldist  koosolekut, milleks enam kui 600 arsti ja looduse uurijat suurest Wene riigist oli kokku tulnud. Mitmed tähtjad  professorid oliwad koosolekule tulnud, millest ka paarkümmend  õpetatud naesterahwast osa wölsiwad. Asi leidis üleüldist osawõtmist igalpool: raudtee walitsused alandasiwad sõidu hinda kaugelt reisijatele. Sellest tähtjast koosolekust ehk konmerentsist wõttis ka üks õpetatud Eestlane, herra Dr. Köler Wiljandist kui seltsi liige osa. Tähtjaid teaduse walla mehi wõeti igalpool suure auustuse ja lugupidamisega wastu; linnades, kuhu nemad sõitstwad, liikus tähtjalt elu. Tähtjas koosolek algas 18. Augustil ja kestis umbes 10 päewa. Tema tööst nimetame siin paar pea-asja. Arsti teaduse mehed awaldasiwad oma arwamisi ja püüdmisi selle kohta, kuda see tähtjas teadus oma tulu ja kasu suure isamaa  rahwaste õnneks kõigi paremini wöiks awaldada ja kätte anda, ja tegiwad otsust, mis asja edendusele kindlamat  põhja alla panemad. Mitmesugused looduse uurijad pidasiwad nõuu ja rääksiiwad läbi, kuda inimese soule kasulik  looduse teadus ikka rohkem ja rohkem suurel isamaal edeneks ja rumalust ja harimata olekut wähendaks. Tehti otsust, mis looduse teadusele enesele ja tema tululiku wäljalautusele  kasulikud on. Kümnepäewase wäsimata töö järele lõppes tähtjas koosolek.  Sellega ei olnud aga meel mitte kõik lõpetatud. Suur hulk teaduse mehi oli nõuuks wõtnud, kuulust Tauria poolsaart,  Krimmi, waatama ja uurima sõita. Admirali Tshihatshewi  toimetusel oli selleks ilus aurulaew Olga malmis  seatud, nullega 28. Augustil enam kui 120 mitmesuguse looduse teaduse jauskondade meest, mille seas üle 60 arsti oli, Odessast Krimmi sõitstwad. Nende õpetatud reisijate seas oli ka vr. Köler Wiljandist. Ilus aurulaew Olga kandis teaduse mehi üle Musta mere laenete kuulsa Tauria  ehk Jraklise poolsaare randa, mis Greeka ajaloos nii tähtjas oli ja kust praegusel ajal rohkeste kauge mana Greeka aja ja Greeklaste hariduse mälestusi ja haruldasi tähtsusi leitakse ja teaduse kasuks kokku korjatakse. Meie tähendame siin, et Krimmi ajalugu ja mana aja mälestused ülewäga tähtjad on, millest meie eestulewal ajal auustatud Sakala lugejatele laiemaid teadusi saame tooma. Krimmi poolsaar on meile ka sellepärast juba iseäranis tähtjas, et ta meie suguwendadele, keda kitsikus on sundinud kodumaalt wälja rändama, uueks elupaigaks on saanud. Eupatoria linnas astusiwad teaduse meeste jalad Tauria mulla peale. Suplemise paigad ja soola järwede pori, mis rheuma-tõbistele iseäranis wäga kasulik on, waadati  läbi. Arstid käisiwad ka Saki soola järwe pori waatamas,  mis uuemast Eestlaste mõisast, Kuntogaanist, 12 wersta põhja pool on. Siin nimetame meie seda, et Kuntogaani soola järwe pori iseäranis kaunis arstimise koht on, nimelt sellepärast, et järw mere ligidal on, mis ka suplemist wöimalttuks teeb. Igal aastal ruttawad tuhanded  haiglased inimesed suurest riigist Krimmi poolsaare randadele  oma terwnele toetust ja parandamist otsima, ja leiawad,  Mls nemad oliwad igatsenud. Arstide uurimise läbi sai nüüd täiemini awalikuks, kui kaunis ja kasulik Tauria kliima haigetele on. Mipatoriast sõitstwad teaduse walla mehed Sewastopoli,  kus nao kuulsa sõjalinna ja tema ümberkaudused kohad, nii kui ka nimelt tähtja ja kuulsa Greeka linna Chersonese waremed ja mälestused läbi waatasiwad. Arstid  käisiwad ka Balaklawas, mis 12 wersta Sewastopolist  löune pool on. See weikene linnakene on koguni tähtjas oma pilka, mägede wahel kaugele maa sisse ulatama lahe pärast, mis seda paika iseäranis heaks suplemise kohaks teeb. Ka on see seal tähtjas, et peale suplemise weel wiinamarjadega  arstimine Balaklawas wäga kasulik on. Sellel kohal näikse suur tulewik olewat, mida arstide arwamine iseäranis põhjendab. Sewastopolist sõitstwad õpetatud reisilised kahel teel Krimmi „lõuna randa", mida tema looduse ilu ja wäga hea kliima pärast õigusega „Wene Jtaaliaks" nimetatakse: arstid aurulaewa Olgaga, looduse uurijad raudteel künni Bachtschissarai linna ja sealt Tatarite juhatusel üle kõrge Taurm mägede. „Löuna rannas" saiwad nad jälle ühtekokku  ja waatasiwad „Wene Itaalia" iludusi. Jalta linn, Keiserlik Liwadia palee, Orianda, Alupka ja mitmed ime ilusad paigad „lõuna rannas", kus kesk talwel puud ja lilled õitsewad, ei lähe iialgi waataja meelest. Muiuasiluline  Alupka, endine würsti Woronzow'i, nüüdine krahwi Schuwalow'i omandus, on kõige ilusam paik „lõuna rannas." See imelik iluduse paik olla 16 miljoni ehituseks tarwitanud. Wähe on kohte leida, kus looduse iludus ja kunst nii toredas  ühenduses surelikule silma paistab. Selle perli omanik lasi arstidele ja looduse uurijatele toreda lõunasöögi walmistada.  Haruldased kallid wünad, „lõuna ranna" looduse and, karastasiwad rändajaid. „Löuna rannas" wõeti reisijaid iseäranis auusaste ja lahkeste wasta. Jalta linn, kus 10,000 wõerast suplemas, wiinamarju söömas ja ennast kaunis kliimas kosutamas oli, walmistas „Rossia" wõerastemajas,  mis wäga suur ja ilus on, teaduse meestele toreda lõunasöögi. Igalpool auustati õpetatud mehi, kes suure isamaa kasuks ja õnneks tööd teewad. Kuda juba tähendatud, sai arstide ja looduse uurijate rändamise ja läbiuurimise teel uueste selgeks, et Krimmi kliima ja terwise arstimise paigad wäga head ja tululikud on. See on meie riigile kahjuks, et inimesed sagedaste wäljamaale räudawad seda otsima, mis nemad oma isan.. i oma riigis wöiwad leida. Krimm on wäga kaunis paik ja rikas looduse andidest, nii kui nimelt heade wiinadeft, mi - lest wäljnmaalt sisse weetud ja kuulsa nimega märgitav wiinad kaugele maha jäewad. Nõnda on meie suurel isamaal  mõndagi, mis asjata wäljamaalt tuuakse. Haridus saab siin aeg ajalt asja parandama. Ülemal tähendatud koosolek ja õpetatud meeste reisimine saab ka selles asjas wäga kasulik olema, nii kui see selgeste näitab, kuda meie suur isamaa agaraste hariduse teel edasi astub, millest ka meie kodumaale oma witsil kasu tuleb. —kpx—