km Wenemaal kubernõr, kreisi asju üks alam ehk „subpresekt" (souLprõtet), walla ja linna asju üks „määr" (maire), küla asju üks „põlluwaht" (Zsräe edsmMre). Kõik need ametnikud ei wõi omawoliga midagi teha, waid on omas teenistuses nagu keeleta riistad, nagu wahid, kes.riigiwalitsuse korral ja alal hoidmise üle walwawad. Ka sell ajal, kui näituseks „määrisi" weel Volikogude läbi waliti, peeti neid. kohtuametnikudus ja nende peatöö ehk tarbe oli kohaliku  korraliku oleku eest hoolt kanda, aga iialgi ei wõinud nad kohalikude tarwituSte ülemal pool etteseadjad ehk kohalikude elanikude asemikud olla. Poliitika ringwaatus. Wenemaalt. Rahutumad üliõpilased on Wenemaa  juba sagedaste mässamist ja tüli teinud, nagu Kiewis, St. Peeterburgis ja hiljuti, nagu Teadustaja" jutustab, ka Uue-Aleksandrias.  Niisuguse tüli ja mässu pärast, kus üliõpilased  oma ülematele waSta hakkasiwad, ega neist künast Vaigistada ei lasknud, on juba paljugi noori - mehi kas täitsa ehk mõneks ajaks suurkoolist pidanud Välja lükatud saama. Uue-Aleksandrias on Viimaste tülide pärast palju üliõpilasi wälja Visatud, keS ka kusagi mujal suurkoolis edespidi enam Vasta ei saa Võetud. Niisugune nuhtlus on Vali küllalt, aga kas ta eksinuid parandata jaksab, seda ei taha mitmed Wene ajalehed heaste uskuda. Üks ajaleht arwab: wälja viskamise läbi olla eksinule kõik teed ümber pöörmisele kinni pantud ning saada niisugused palama peabega noored mehed otse rahutumate leeri ja laagrisse  aetud. Aga mis siin peab tegfma? Ilma nuhtluseta  ei wõi tülitsejad ja wasta hakkajad ju mitte jäeda. Wene ajaleht annab nõuu sarnaseid wasta hakkajaid üliõpilasi sõjawäesse (nuhtluse-) karistuseja  parandamise fompanidesse teenima panna. „Äks niisugune karistamise wiis," arwab Moskwa leht, ei olegi õigust ütelda karistus, waid aga noore tuuli peade kõwema walitsuse alla panemine, et nad sõnakuulmist  õpiksiwad. Niisugusel korral oleks noorel mehel edasi ja üleöse teenimiseks kõigite tee lahti niUg ta seisaks ainult kõwema käsu all. Wanemal ajal olla sagedaste seda karistuse wiisi tarwitatud ning ta olewat noorte tuli-tujuliste juures head wilja kannud, kes taga järele isegi selle eest olla tänanud. Praegu olla suurkoolide põhjuskirjad, kui ka ühel ja sellsamal ajal wäeteenistuse seadus läbi waatamise all, sellepärast olla küll paras aeg selle küsimuse üle järele mõtelda, kas niisuguse sund-kaswatliku karistuse wiisi läbi wäö auu rikutud saaks ehk mitte?  Töised  Wene ajalehed ei ütle selle asja kohta oma arwamist,  waid tähendawad, et eelnimetatud soow wähemalt  „uus ja algu päraline olla." Würst Gortshakow'i  kihwtitamise juures arwati tema talitaja ja põetaja mamsel Braun ning würsti teener süüdlased olewat, aga nagu taga järele tõendatakse, olla kõik kihwtitamise jutt tuulest wõetud. Saksamaal pidas würst Bismarck hiljuti oma sündimise päewa. Manamees olla ikka alles hädine ning on sellepärast üksneS keisri sugukonna liikmete ja oma lähemate sõprade õnnesoowitusi suusõnal waSta wõtnud. Keiser Willem olla jälle üsna terwe ning loodetakse, et ta weel mõnegi aasta Saksamaa walitsuse ohjad oma peus saada pidama. Mitme riikide sotsial demokraatlased pidastwad Kopenhagenis koosolekut, millest ka hulk Saksa riigipäewa saadikuid osa wõtsiwad, nagu v. Vollmgr, Hasenklewer j. n. e. Kopenhagenis ei eksitanud neid keegi, aga sealt tagasi reisides juhtus mitmele äpardus. Ehk küll mehed kaks ja kolm koos, iga üks ise teed reisisiwad ja mitmes sadamas maale tuliwad, wõeti neid Kiilis ja mujal mitu tükki politsei poolest kinni ja otsiti läbi. Nende juurest aga ei ole mingisugusid salapabrid  leitud ning lasti mehed, kes riigipäewalt telegrafi  teel abi palusiwad, jälle warst lahti. Sotflalistlased  nõuudsiwad pärast riigipäewal, et Bismarck Neid ametnikust karistaks, kes neid kui riigipäewa saadikuid julgenud kinni wõtta, nuhtleks. Oma kiriklikud?  tülide seletuses ei saa Sakslased ikka weel ei edasi ega tagasi. Waimulikud on omas järelandmises wisad ja windunud. Jnglisemaalt. liri hirmu-mehed teewad oma koledate plaanide täitmiseks järele andmata kindla meelega kõik, mis iial wõimalik. Wiimaste nädalate sees ei ole mitte ühte päewa mööda läinud, millel politsei siin ja seal suuremates linnades mõnda põrgu masinat ehk muud häwituse riista ei oleks juhtunud ülesse leidma, ehk et üks ja töine kõrge riigiametnik ähwarduse kirju poleks saanud. Riigi walitsus pidas esialgu ODonovani ja tema seltslaste ahwardamist tühjaks asjaks, ega pannud seda suurt tähele. Wiimased  nädalad aga on õpetanud, et dünamiidi-sõja kuulutajatel tõsi taga on, Inglaste elu ja omadust armuta häwitada, kus aga wähe mahti saawad. Walitsus rohkendab küll politsei ametnikku ning teeb ka muidu, mis wähe wõimalik, aga see kõik ei taha palju aidata. Prantsuse maal oli mitu korda Madagaskari saarlastega nägelemist, ning saatsiwad nad mõned sõjalaewad sinna randa. Kuda Inglise ajalehed teatawad,  olla Madagaskarlased küll harimata inimesed ja suured joodikud, ning nende sõjawägi nurjatumas olekus, siiski ei olla sugugi lootust, et nad heaga Prantslaste alla saada heitma ehk nende alla heitmine kerge asi olema. Palju enam olla saarlastel nõuu igale peale tungijale wiimse were tilgani wasta panna. Prantslaste? suured sõja-manööwrid, mis nad Saksamaa piire ääres ära tahtstwad pidada, jäewad, nagu uuemad teated näitawad, wist küll pidamata, sest et see sõjaministri nõuu omal kui ka wälja maal palju wastalefi on leidnud. Itaaliast. Ühest Itaalia minister Mancini hiljuti peetud kõnest arwasiwad Inglased leidwat, et Itaalia, Austria ning Saksamaa wahel wastamesi kaitse-leping olla maha tehtud, millest Jnglisemaale wahest kahju wõikS tulla. Itaalia ja Austria poolt on seda arwamist küll Inglaste järele kuulamise peale tühjaks tunnistatud, aga Saksa kantsleri ametliku lehe seletus on eht Bismarcki wiisil nõnda keeruline ja udune, et keegi õiete aru ei wõi saada, kas ta ei ehk ja peab tähendama, ning wõiwad Inglased keelmata  tema kallal pead murda, kui neil selleks lusti on. Serbiast. Kuda Belgradist teatatakse on Theodofius  Mraovis ühel healel metropoliitiks walitatud ja kuninga poolt kinnitatud saanud. Uus metropoliit läheb esiteks Karlowitzi, kus teda ametisse pühitsetakse. On ta sealt Belgradi tagasi jõuudnud, algab sinod tema juhatusel sedamaid uute piiskopide walitamist. Endisele metropoliitile Michael'ile antakse üks klooster elu kohaks. Egiptusest. Endisel Egiptuse wiitse-sultanil wõi khediwel peab nõM olema praeguse Egiptuse walitsufega protsessima hakata. Omal ajal andis ta oma poegadele mitmed mqatükid, mis need aga riigi waranduse omaduseks jätsiwad, sest et nende asja talitus seda nõuudis. Nüüd tahab Jsmail neid maid tagasi pärida. Protsessi nõuudmine pole mitte wähem, kui 5 miljoni naela sterlingi. Kas JsmaiNl wõimalik  saab olema oma protsessi wõita, on wähemalt kahtlane. Omalt maalt. Wiljandist. Omal wiimasel koosolekul tegi Wiljandi EeSti Põllum. Selts otsuseks Keiserliku Majesteetide kroonimise päewa pidulikult pühitseda. Selleks walitati pidutoimekond järgmistest meestest: F. Feldt, J. Schneider, J. Jürgenstein, Laksberg ja Treffner. Wiljandi Eesti Põllum. Seltsi president Peeter Ainson käis hiljuti Riias seltsi nimel kuberneri  herrat teretamas. Sealt tagasi tulles oli ta Tartus sealse Eesti Põllum. Seltsi soowi peale omast Riia reisist kõnelenud ja omas kõnes ka neid sõnu tähendanud, mis kuberneri herra temale põllu harimise, karja kaswatamise ning Põllumeeste Seltside  kohta oli ütelnud. Keegi „Walguse" kirjasaatja oli neid sõnu wööriti mõistnud ja „Walgusele" sissesaatnud,  mis see ka ära trükkis. „Walgusest" läks see sõnum „Rishk. Westnikusse" ning sealsamas lehes ilmus kuberneri herra poolt wastus, milles öeldi, et kui P. Ainson nõnda peaks olema ütelnud, nagu Rishk. Westn.' „Walguse" järele teatab, siis need sõnad mitte asja looga kokku ei lähe. Enne kui herra Ainson asja omalt poolt mahti sai õiendata, tuli „Tallinna Sõber" suure pitka rojase kirjaga, mille sees ta herra Ainsoni kõige jõledamal kombel laimab. Et „Tallinna Sõber" enne herra Ainsoni seletust ära ei ootanud, waid kohe tõrwama hakkas, seda pole imeks panna, sest niisugune määrimise amet teeb ju Sõbrale rõõmu ning sünnib tema Eesti rahwa waStalisse poliitikasse nagu „rusik silma kulmu peale." Aga Sõbrakese rõõm, et jälle kord ühte auusat meest tubliste määrida arwas korda läinud olewat, kukkus wette, nagu teumehe silgud tuhka, kui kubja kepp kogemata selga lõi. Herra P. Ainson awaldab „Walguse" sees järelseiswa õienduse, millest asja tõsine lugu selgeste wälja paistab. Õiendus käib nõnda: „Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekust 2. Märtsil s. a. rääkides kirjutab Walgus omas numris: „ Lõpetuses astus Wüjandi põllumeeste  seltsi president Ainson kõne tooli ja teatas, et ta Riias Kuberneeri herrat teretamas käinud ja seal soowinud, et nüüdne meie maa walitseja ja Keisri asemik enam meie põllu pidamist wõtaks kaitsta ja edendata, kui tema eelkäijad. Kuberneeri herra olla teda wäga lahkeste wastu wõtnud ja soowinud, et Eesti põllumehed ja nende seltsid rahuliste  oma tööd julgeste edasi teeks, ja tema tahta iga pidi omalt poolt asja nõnda ajada, et ühesugused  õigused terwe Balti rahwa juures maksma hakaksiwad  ja wiha waen kauks." See ei ole mitte õige, sest kuberneeri herra ei ole tõlgi läbi mulle mitte nõnda ütelda lasknud, sellepärast ei ole ka mina Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul neid sõnu tarwitanud, waid nimelt ütelnud: Kuberneeri herra kostis minu teretuse peale: „Mina soowin, et Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts rahulikult oma põhjuskirjast ette määratud piirides töötaks.  Mina saan põllu tööd ja karja kaswatamist  kõige kõrgemalt minu kätte walitseda usaldadud maal jõudu mööda ilma seisuste peale watamata edendama." Seda õiendust palun mina Walgust kui ka kõiki tõifi ajalehti, kes seda sõnumet Walguse seest ülesse on wõtnud, ära trükkida. Mässu mõisas, 21. Märtsil 1883. Auupaklikult P. Ainson, Wiljandi Põllumeeste Seltsi president." Siia juure lisab „Walgus" omalt poolt: „Meie oleme seda õiendust herra Ainsoni poolt ootanud, sest et Riia kuberneeri herra ka juba Rishk. Westnikus, kuhu „Walguse" kiri oli ümber pandud, on ametlikult õiendanud. Meie ega keegi ajaleht ei wõi selle eest seista, et mõni kirjasaatja üht sõnumet ei saadaks, mis ühe ehk töise mõtte läbi otsekohesest töist isewärwi kannab. Aga oma auustatud kirjasaatjaid  palume wäga, et iga sõna, mis meie lehesse saadetakse, nõnda peab olema, nagu teda on räägitud, ehk nagu asi, mis teatatakse, on. Siin juures näeme, kuida üks ainus wärwitud mõtte-kään: „Et ühesugused õigused terwe Balti rahwa juures maksma tuleksiwad ja wihawaen kaduks, töisest  sõnast, mis kuberneeri herra oli rääkinud: »„Mina saan põllu tööd ja karju kaswatamist Kõige kõrgemalt minu katta walitseda usaldud maal jõudu mööda, ilma seisuste peale waatamata,  edendama, puhas töisel wiisil wõib mõistetud saada. Et see soow ja palwe aga nii heasti kõigel kui ka meil ja meie kirja saatjail  südames seisab: et kõik Baltimaa rahwad, Wenelased, Eestlased, Lätlased, Sakslased ühesuguse õiguse osaliseks saaksiwad sellepärast ei ole imeks panna, et ka meie kirja saatja P. Tartus oma sõnume juures selle mõtte ja sLna-käänu peale tuli. Selle palwe täitmist on Keiserlik arm neile jo hilja kohtu keele asjus osaks lasknud saada: Et Eestlane kas Riigi keeles ehk omas keeles kohtu ette oma kirja ja kaebtusega wõib astuda. Senni ajani sündis see ainult Saksa keeles. Niisugused soowid aga on iga riigi alama puhtas südames." Et herra Ainson nõnda kalestanud südamega inimene on, kes sellest midagi hooli, et ta Sõbra waratse rõõmu sarnatse wastusega wette laseb sulpsata,  sinna ei wõi meie midagi parata, aga nõnda palju wõime juba ette ütelda, et Wiljandi Eesti Põllumeeste Selts teda selle süü pärast Sõbra soowimise  järele mitte oma seast wälja ei saa tõukama. Ja jah, kallis Sõbrakene, mis sa teed kurja ilmaga ära; üks. ei hooli töise rõõmust midagi. Wiljandi linna wolikognle ettepantud ja sellest kinnitatud 1882 aasta aruandest teatame järgmist. Minewane aasta on Wiljandi linnale sissetuleku ja wäljamineku poolest wäga õnnelik olnud. Ülepea on 1427 rubla 68 kop. enam sissetulnud ja 797 rubla 4 kop. wähem wäljaläinud, kui ette oli arwatud. Summast, mis iseäralikude wäljamineku tarwis ära oli määratud, on 346 rubla 53 kop. järele jäenud. Aga peaasi, mille peale Wiljandi wõib uhke olla, on