ministrile sisse saatma, mis seni ajani, mitmelt poolt täitmata on jäetud. Soobast. (Läti maa sees) „Bals" tõendab et minemas kuus on siin kaks rewidenti kõrtsist käinud rewideerimas, ühel neist olnud punane mütsi äär. NeMad on ennast uue kohtu ametnikuöeks  wälja andnud; aga iviimaks on ülestulnud et need kaks rätseppa on olnud. Nad on kõrtsmikutega  alandlikud olnud ja iga tühja märkimise eest neid noominud ja trahwi pääle pannud. Ka ei jäänud nad ilma maksuta. Nõnda ühest kõrtsist tõste lontudes, on nemad ühte kõrtsi tulnud, kus neid on tuntud. Nemad on säält ära põgenenud ja ära kadunud. „Deenas Lapa" tõendab üht tõest imeliku uskmata juhtumist. Kuida selle ajalehe kirjutaja kirjutab, õlla üks H. G. 1862 aastal Amerika reisinud ja naise, kes käima pääl oli üksi koju jätnud. Naine tõi tütre ilmale. 20 aastad ei ole tema omast mehest mitte midagi kuulnud ja armas ta juba ammu surnud olewad. Kui tüttar 19 aastaseks sai, tulnud temal ka lust Amerika sõita ja oli ka ära sõitnud ja ühe kaupmehe juure teenima saanud. Miski santi asja ette ära tundes, on tema lese isaga tutwaks saanud ja temale naeseks läinud. Just siis, kui tema ema sinna sõitnud, on ta oma wäimehe sees oma endist meest leidnud, ja see on awakikuks tulnud, et isa oma tütre oinale naiseks on wõtnud. Naise ema, on nii ära kohkunud, et ta ka marsi on ära surnud. Peeterburgist. Wene kirikute ehitamiseks riigi läänepooliSteS kubermangudes oli tulemaks aastaks 500,000 rbl. määratud. Et alganute kirikute ehitamine edasi läheks, nõutakse nüüd meel 400,000 rubla za >aab piS nendes üheksas kubermangus aastal 188 u Meks kroonu kassast 900,000 rubla wälja aurud. Laupäewal 2. skp. on Jerusalemmas suure auuga Maria Magdalccna kirik sisse õnnistud,  mis Ketsemani aja ligi on. See kirik on lasknud meie keiser oma wendadega ehitada, Maria Alekfandrowna määlestuseks. Kirik on Jerusalemma  patriarhist sisse õnnistatud, kus ka suurwürStid  Sergei ja Pawel Aleksandrowitshid ja suurwürstina Elisabet Feodorowna oliwad. —Suur-  suurewürstinaga olnud 6. skp. Port-Saidai. Keiserlik pere on 2. skp. Tiflisest wälja sõitnud, Kahetiosse mõisa. 6. skp. on nemad Sinondallist wälja sõitnud Teelawi. Tee päält on nemad püha Niina kadetraali kiriku pöörnud. Teelawis on neid soola leiwaga waita wõetud. Säält on nemad Tionetski laagri platsi pääle S. skp. Suurwürst Wladimir Aleksandrowitsh  on oma perega matjamaale sõitnud. Odessast. Hiljuti wõeti kole rööwel ja mõrtsukas Posulski kinni. Tema on üks talumees Oreli kubermangust, oli juba kord mõrtsukategude pärast wõlla-surmale mõistetud, sai aga armu pärast Siberisse saadetud. Säält oli tema ära jooksnud, Odessas ühe kardetawa rööwlisalga asutanud, ja maheajal kolm uut mõrtsukatega teinud. Odessa segameelistc majas on üks segameeline suure tüki liha alla neelanud, mis aga kurku kinni jäi ja teda surmas. Ülepea kaebatakse halwa korra üle selles hospidalis. Tasased ja hullud segameelised pandud hiljuti ühte tuppa elama, kus nemad kiskuma läinud, üksteist kangest peksnud ja ühe ahju ära lõhkunud. Wahid, 1? meest ei ole nendest jägu saanud ja tahawad ära minna. Wäljamaalt. Prantsusemaalt. Prantsusemaal on parlament kokku astunud ja oma waielusi alganud, milles pöhjusfeaduse muutmine  pciäküsimuS on. Kardetakse wäga, et praegune ministerium selle kallal oma kaela murrab ja siis kõik segajaga läheb, kus siis mõnel mehel segases vees hea kalu püüda oleks. Asõib wäga sündida, et siis kindral Boulanger, kellel sõjamäes tugew erakond on, wäewõimul walitsuso oma kätte kisub, nagu seda omal ajal kuulus Bonaparte  tegi, keda ju Boulanger oma eeskujuks peab. Mõned ajalehed kurdawad wäga, et Prantsuse rahwas tagurpidi minewat. Omal ajal olnud Prantsuse keele rääkijaid enam kui Inglis keelel, nüüd olla wiimaseid kolmkorda enam. Kui lugu nii läheb, saja aasta pärast Inglaste arm Prantslastest 10 korda üle käima. Igal pool tegevuses lüüa wöörad Prantslasi üle. Halb küll! Hilja aja eest ütles üks rahvasaadik Pariisis teiste oma soo- rahwa saadikute kohta, et nende hulgas enam kui 20 kelmi olla, kes palju enam oma kui riigi ja rahwa kasu silmas pidada seisma, see pärast tahab seaduse minister seda meest, Numa Gilly, kohtu alla anda. Teiselt poolt teatakse aga jälle, et nimetatud mehel omad põhjused olla ja see pärast karta olla, et kui see kaebtus kohtuniku ette tuleb, Numa Gilly palju asju üles saab andma, mis rahwasaadikute auu külge raskest saab puutuma, ning seepärast on mitmed seaduse ministrile nõu andnud seda kaebtust mitte ette wõtta. RahwaS walitseb heale enamuse järele ses lootuses oma saadikud, et nad wöimalikult Usaldaval wiisil rahwa asju talitavad, aga wöta näpust, saadikud püüawad  oma kasu, seepärast lähemad asjad mitmet wiisi halvemaks kui see korralise toimetuse sihil wõiks sündida. Jtaliamaalt. Saksa keiser on nüüd juba Jtalias. Oli ta mõned päewad Austria keisri seltsis jahil viibinud, pööris ta oma wenna kaasas üle Alpide minema, ja wahet pidamata Jtalia suurematest linnadest läbi tõtates, kus teda vaimustamast tervitati, jõudis ta otse Mihkli päewaks mana igavese linna müüride wahele. Raudtee  jaamas oli Jtalia kuningas oma printsidega, ministritega ja muude auukandjatcga  teda vastu wõtmaS. Pärast südamlikku tervitust viis kuningas oma kõrge wõera oma lossi. Selsamal õhtul saatis ka paawst oma poolt ühe kardinali Saksa saatkonna majasse temale termist viima, kus siis teisel päewal tore pidusöök anti, millest Saksa keiser oma kaaskonnaga ja mitmed kardinalid osa wötsiwad. Pärast seda läks siis keiser ise Watikani paavstile võõrsile. Wastuwötmine on Roomas nii ülihiilgaw ja tore olnud, kui iganes arwata mõis. Oöldi selleks ajaks- umbes 150,000 võõrast inimest Rooma tulnud olevat, ajalehtede kirjasaatjaid üksi 200. Küll on otsatu vahe, nüüdse keisri Willemi külaskäigu ja keskajaliste Saksa keisrite .Rooma sõitude" wahel mis ikka sõjaga ja vaenuga ühendatud ostvad. Ikka on uUem aeg paljudes asjades parandust toonud. Serbiamaalt. Waewalt oli Saksa keiser Wijnist lahkunud, kui sinna uuS kroonitud wööras tuli: Serbia kuningas. See mees on küll aru tihti Miinis wiibinud, aga see kord on tema reisil iseäraline tähtsus: kuningas Milan otsib abi, kuda oinast abikaasast lahti saaks, kellel, nagu näha, Serbias suur erakond taga on. Ta on ka Wiinis wäga elawalt ja soojalt oma sõprust ja poolehoidmist Austria keisri wastu tunnistanud, kes Serbia õiglane sõber ja tõsine aitaja olewat. Tema abikaasa aga tikkuda tema politikat kõigiti rikkuma, selle pärast olla lahutust ainult waja. Keisri juures oli ta pidusöögil, millest ka Inglis kroonprints, kes mahe ajal jälle Wiini tulnud ja Serbia ja Inglise saadikud osa wötsiwad. Ka rääkis ta grahw Kalnokyga ja keiserlikkude printsidega. Neljapäeval reisis ta koju tagasi. Eesti rahwaslikuist asjadest. Saarlane kõneleb „Luuleaja" kohta nii: Hm! Tutawate ja tõsiste mõtete awaldamise, aga uuest seisukohast. Kuna Tallinna Sõber üksi siia ajani Eestis ehitama Baabiloni aluste ümbertõukaja pidi olema, nüüd astub ka Oma Maa temale abiks. Oma Maa kirjutaja wõib ka üsna lahke südamega Eesti asjadest nii kirjutada, sest et teina mööda läinud nii nimetatud „luule-ajal" ise luuletaja ei olnud, ega selle läbi ome näppusid ci kõrwetanud. Aga wõib olla, mõtleb mõni, et Oma Maa kirjutajal juba luule-ajal ka niisama selginud mõistus oleks olnud, asjadele kohalist otsust andmas, kui nüüd, kus asjad läbi elatud on. Wõib olla, wastame ka meie, kui ta tegewuse ealine oleks olnud, aga karta oleks ikka olnud, et luuleudu ka temagi mõistust oleks pimestanud, nagu see paljude tublide Eestlaste juures sündis. Ja meie usume seda weel kergemine, sest et praegugi meel temast Eesti asjade kohta awaldatud kirjades nõrkust ja tõe warjamist tunda on. Et Oma Maa kirjutaja oma tundmise ja teaduse nõdruscs mõne ütelusega eksib, seda ei sünni uskuda, aga ennemine wõib arwata, et ta kui NikodeemuS rahwa kartuse pärast ei julge otse-kohese tödega walge ette astuda. Lootuse järele kaob aga ühest niisugusest mehest ka rahwa wõi õigem õöida erakondade  kartus, kes sarnast kirja kui „Luuleaeg" on, julgeks praegusel ajal awaldada päälegi weel säält seisukohast kus lühikese aja eest luuletajate  ja Eesti Baabeli ehituste pesapall oli. Siin tähendame, et Jõgewere mitte luule-aja kirjatükkis  erakondade kartust ei awalda, waid mõnes teises kohas EeSti aSjadest kirjutades. Kulda näitanud oleme, ei ole mõned mehed ja ajalehed luule-aja kirja-tükiga mitte rahul. Mikspärast mitte? Sellepärast et see neid rohkem ehk wähem haawab, et nad ka omal ajal Eesti rahwusest luuletajate hulgas tegewad oliwad, ehk nende erakondade poote südikalt hoidfiivad, kelledest luule-aja tükk kõneleb. Jõgewere ei ütle ju sääl et kõikide Eestlaste tegewuS luuletus olnud, waid nimetab kahte asutust „EcSti" Meremeeste seltsi ja „EeSti" Aleksandri kooli. Wäga õige on sääl see, et sõnad „Eesti" wõeraSte märkide wahele on pandud, millega neid mitte taieste Eesti asjuks ei taheta tähendada, sest mõne aasta eest pruukis mõni erakond - „Eesti," „rahwa«," „rahwa heal" oina luuleiiku tahtmise tuju orjaks. Meremeeste selts „Linda" ja EeSti Aleksandri kool oliwad küll Eestlaste asutused EeSti rahwa nõu ja kuluga, aga siiSgi mitte Eesti rahwost, waid rahwa kohta arwata: üksikudest meestest ja erakondadest. Linda seltsist ei maksa siin juttu teha. . . . Eestlaste asjad oleksiwad hästi läinud see on: patju paremine kui need läinud on. Siin peab tähendama, et Aleksandri kooli asutust EeSti rahwale mitte üleliia süüks ei wõi arwata, sest ta ott, nagu Jõgeweregi tähendab lapse ea elanud; ja kes weel midagi elus näinud ega läbi elanud ei ole, see ei tea ka kõige paremas ettcwõttes ja asutuses midagi kahju aimata. Aga muidugi mõista, kus perekonnas lapsed oma wanemaid ja juhatajaid ei kuule, ega ei usalda, sääl läheb perekonna elu nii, kui Eestis —: uisapäisa. . . . (Järg