Sakala 2. Wiljandis. 19. Januankuu päewal 1883. VI. aastakäik. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson': pärijad. Sissekord. Poliitika leht. poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Viljandist: Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi koosolek; uus maksuseadus;  Virulase ütelus; Kündjale. Võrumaalt: Karulast: Näitemäng ja näitemüük. Riiast: Jmanta Seltsi õhtupidu. Tallinnamaalt: Õiendus. Peeterburgist: Majesteedid on pealinna elama asunud; minister v. Giers. Kalugast: Kuberneri lahkumine. Vologdast: Väljarändajad. Krimmist: Ühte ja töist. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Kuulutused. Loorenz ja Loore. I. Teekond Krimmi poolsaarele. (Lõpp). Grusia rahwa elust. I. Poliitika ringwaatus. Wenemaalt. Möödaläinud aasta oli poliitika asjus imeline. Waadaku meie missuguse riigi ehk missuguse  talituste peale tahes, igal pool näeme meie poolikuid  asju ja ettewõtteid, mis wana aaSta hauda langedes  uue aasta hooleks arutada ja seletada on jätnud. Lahkunust ei pea küll mitte halwa räägitama, aga enamiste  kõik lehed ja mehed ei suuda minewase aasta kohta palju head ütelda, ei omal ega wäljamaal. Wenemaal on Riigiwalitsus möödaläinud aasta jooksul paljugi asju ja toimetusi riigi ja rahwa elukorra parandamiseks  ette wõtnud, nõnda kui näituseks nõuupidamised  juutide küsimuse, jookide seaduse, sõjawäe ja kaubateede parandamise, põllutöö ja rahwa hariduse edenduse kohta j. n. e. Ei ole neist ettewõteteft ja plaanidest ka kõik weel lõpule jõuudnud, kindlad ja kinnitatud, siis on seda ometegi mõned, mis nimelt wäga tähtsad, nagu Mai-kuul kuulutatud pearaha kautamine  uus seadus päranduse-maksu üle, millest wiimasest  lugeja tänases lehes lähemat leiab.  Wenemaa  sisemises ajaloos ja elus on möödaläinud aastal kaks tähtjat järku meele tuletada) esimene järk on sisemiste asjade ministri graaf Jgnatjewi ja töine järk graaf Tolstoi walitsuse aeg. Suurem hulk eeltähendatud  nõuupidamistest ja uute seaduste plaanidest ärkasiwad  graaf Jgnatjewi ameti ajal elusse ja tõuusiwad päewakorrale. See kõik sünnitas igal pool ja paigal ärksat elu ja tegewust. Wiimane pool möödaläinud aastast oli iga töö ja tegewuse põllul seda wagusam ja waiksem. Sarnanesama lugu walitses 1882 ka Weneriigi wälimises poliitika asjuS. Esimeses poolaastas  tõsteti Saksamaal kadunud kuulsa Wene kindral Skobelewi kõnede üle palju kisa ja kära, nagu oleks nende mõlemate riikide wahel sõjatuli igatahes põlema minemas. Iseäranis seletadi Skobelewi Pariisis peetud  kõne wäljamaal nõnda ära, nagu oleks see üksnes selleks peetud, et Slaawi ja Germaani rahwaste wahel wihawaen õhkuma hakkaks, kust pärast hele sõjatuli saaks wälja lõkendama. Aga ka see pime lärm lõppes ja waikes wälimiste asjade ministri v. Giers'i ajal aegamööda, ja ehk küll weel üsna wana aasta lõpul meie õhtupoolsed naabrid Wenemaa sõjahimu ja sõjale walmistamise üle kunstliku kära ja meeletumat müra tõstfiwad, mis meie raha kurssi ajuti maha rõhus, siis on ka see finnamale waikinud ja mõistlikud healed temast wõitu saanud, et meie rõõmus kindlus on, et Wenemaa poliitika kõige töiste riikide wasta üksnes rahu nõuuab ja sõda praegu kusagilt poolt karta ei ole. Olgu küll, et minewal aastal, iseäranis aasta wiimasel poolel halwa kauplemise, madala kursi, see on: odawa raha, bankade ja kaupluste langemise j.n. e. üle kaebati, siiski wõime rõõmuga tunnistada, et Wenemaa  awalikude ja üleüldiste õnnetuste poolest hoopis õnnelikum on olnud, kui mitmed muud maad ja riigid. Meil on küll ka oma jagu õnnetust ja häda kanda ja kannatada olnud, nagu näituseks Moskwa-Kurski raudtee  äpardus 30. Juunil, Gromowi puulaagri põlemine Peeterburgis, mitmed bankade wargused, S kopini linna panga langemine j. m. m., aga sarnastest asjadest, nagu suured weeuputused tänawu aasta Austrias, Itaalias,  Rheini jõekonnas, ehk näljahäda lirimaal, katk j. n. e. on helde taewas meid hoidnud ja kaitsnud. Mis meid aga kõige enam rõõmustab, on see, et meie tänuga wõime tunnistada, et needmise wäart nihilismus, kes aastal 1881 esimese Märtsi koleda töö meie aastasaja häbiks korda saatis, minewal aastal oma pead enam nii häbemata julgusega pole suutnud ülesse tõsta, nagu enne. Küll on ka minewa aasta mitmed nihilisilaste protsessid näitanud, et nende pimeduse  jüngrite tegewus weel täitsa lämmatatud ei ole, aga ta on raugemas, ning wõime loota, et ta peagi saab ära lämatatud. Armulikult on Kõigewägewam minewal aastal meie armast Riigi-isa hoidnud ja kaitsnud, nõnda et meie kallis Keiser Septembri kuul wana Wene Zaaride linnas, Moskwas, Wenemaa suure käsitööde näitusel wiibides oma riigi rahwaste wirkusest wõis rõõmustada. Sealt , Peeterhowi tagasi pöördes ja hiljem Gatshinasse elama asudes, on Majesteedid sagedaste Peeterburgi oma wõerusel käikudega rõõmustanud, ning 1. Januar Lõi meile selle rõõmsa sõnume, et Keiserlikud Majesteedid edespidi jäedawalt oma Kõrgest Esiwanemast asutatud  linnas, mis tema nime kannab, elama saawad. Tänawuse aasta alustus annab meile kõigest pahast hoolimata rõõmust lootust, et ta õnnelik saab olema ja meie oma armsate Majesteetide kroonimise püha, mis uuemate arwamiste järele wist tulewa sügisest suwe saab ära peetud, rahus ja rõõmus wõime pühitseda. Saksamaalt teatasime wiimati, et seal jälle uued weeuputused Rheini jõekonnas olla olnud. Nüüd on wesi jälle alanenud, aga kahju otsata suur. Abi korjatakse igalt poolt, ning ka keiser Witlem on hädalistele  600,000 marka ohwerdanud. Berliinis peetakse  nõuu, kuda Rheini ja tema arusid kindlaks teha, et edespidi enam sarnast koledat õnnetust ei wõiks juhtuda.  Tänawuse parlamendis katsusiwad kiriklased oma kiriku-poliitika asju hoolega edasi ajada, aga ei tahtnud kudagi minna, sest et ultramontaanlased omalt poolt karwa wäärt järele ei taha anda. Seal katsus siis pühaisa ise asjale hoogu anda ning kirjutas keiser Willemile ise oma käega kirja. Selle kirja peale on Saksamaa keiser nüüd omalt poolt wastuse saatnud, mille sisu igamees teada tahaks. Aga wõta näpust! kiri pole ju mitte iga uudishimuliseke, waid paapstile kirjutatud. Sellepärast ei saa tema sisu ka keegi muu näha. Kiriklased loodawad sellest wastusest oma as jale suurt tugi ja tulu, aga wabameelelised jälle arwawad,  et keiser Willem'i kirjal muud sisu ei saada olema, kui: pühaisa, anna järele, auusta riigiseadust ja pea rahu, siis sünnib lepitus) muidu mitte. Würst Bismark'i üle on Sakslased seepärast pahased, et see nüüd omale halli täishabeme on lasknud kaswada; mõned annawad nõuu, et asi riigipäewa ette saaks wiidud, kes otsuseks peaks tegema, et wana kantsler oma halli habeme maha peaks laskma wõtta. Seda olla hädaste tarwis, sest muidu ei olla nende kuulus Bismark mitte enam Bismarki nägu. Kae, mis kuulsalt mehelt kõik ei nõuuta! Kirikherra Stöcker, kes kange juutide wastaline on, ei pea wiimasel ajal oma õpetustele enam kusagilt poolt sõpru leidma. Mehikene olla oma tormilise tegewusele sagedaste walet appi wõtnud, mis wälja tulnud ning ka tema endised jüngrid temast ära peletanud. Prantsusemaalt. Prantslased on oma kuulja isamaa poja Gambetta surnukeha suure auu ja iluga Pariisist wälja saatnud ja Nizza linnas mulla põue puhkama pannud. Praegu on Gambetta surm ja matused weel ikka tähtsam asi, millest Prantsusmaal  räägitakse. Prints Napoleon arwas nüüd paraja aja olewat, ennast ehk õigem oma poega Prantsuse maa troonipärijaks kuulutada ja rahwast awalikude ringkirjadega ja kuulutustega oma poole meelitada. Tema tõutab rahwale kuningriigis kõike head ja õnne, kui priiriik saaks lõhutud ja Napoleonide suguselts troonile aidatud. Politsei on tema kuulutused uulitsate  nurkade pealt maha wõtnud ja mehikese enese mässamisele kihutamise eest puuri pistnud. Wabatriigil  näitab weel elu wõimu küllalt olewad. Inglisemaalt. Peaminister Gladftone on hädine ja wiiwib praegu ühe oma mõisa peal. Temale enesele, kui ka politseile saadetakse sagedaste kirju, kus tema elu kallale ähwardatakse kippuda. Sellepärast  on hulk salapolitsei ametnikust ööd ja päewad Gladstone ümber, ning on neil kõwa kask, et nad teda iial silmast ei tohi kautada. Charles Bereford, prints Wales'e lähem sõber, kes kui sõjalaewa komandör  Aleksandria linna laskmisest osa wõttis, on ~Times'is" ühe kirja Arabi Pasha nõndanimetatud mässamise kohta awaldanud, mis Inglastele palju peawalu teeb. Selles kirjas seletab Beresford, et Arabi pashast juhitud lii kumine täitsa rahwuslik olnud. Arabi ei olla esiteks midagi muud nõuudnud, kui rahwa elukorra paranda mist, kes ränga maksude all äganud, kuna Eurooplased,  kes ise kõigist maksudest prii olnud, kõik tähtjamad  ametid oma kätte olla kiskunud. Arabi nõuudmistega  olla Inglise konsul esmalt täitsa ühes nöuus olnud. Eürooplaste tapmise juures olewat Arabi täitsa süüta. Üleüldse seletab Beresford, et Inglased täitsa ülekohtust ja asjata sõda Egiptuses olla pidanud, mida nad milgi kombel ei wõiwat wabandata. Hispaanias on terwe ministeerium ennast ametist lahti wõtnud. Sagasta on kuninga käsu peale uue ministeeriumi kokku seadnud. Egiptuses on Inglise kindral Woods i sõjawäe uuendamise plaan wasta wõetud. Selle järele saawad kõik ülemate ametid enamiste Inglise ohwitseride kätte.