.meistrite" !„ ..selli dc" ascine peale, kelle waSta neid . unud n-ihale .nuiale see kiil! ka selte  ualuikiitest lexiti l>le la nendes harjutatud kamalt x" axUniln ojuuit leile ka!» osuga ci lepi, Mida i»ni!!l.nu>iia mebele umtselukse liiril näitab, MAU olekneed  seltgd, kellrst ,/kslirulaue' kirjnlnb, aktsia-seltüd.  mille >öoiohivo seltsid. Atradel nn inisi niisamati linnal'»'»?, nagu igal teisel mabMM ka, ja see tööseisal.  küll miil niisamati wabriku peremeeste, m> nt,Ue za sel!>de usu,niie" all, nagu iga? teise? wa,n  ikvst. kirjutab >o ise ka töömhwa ,al. ,i" kest tust need ou '< kast need on wahest .hobusid"  m?i ..nirnimnla elajaie.uuad" ? Ett need sits ka ..wab.ümU" r.ni ja peremebeta tööd teha" ei - /.'Muulane" ,'U !>' siin "ma enese arudegawiltu iae.il loiund. kuuleka ärritab leiua „peremeeste" waSta wiluilc za lobab k- tk, iuiiuel, ühesugusekst nühkida, ja kohe j',„le l.eb leiua neid samu , töömehi", keda tema s.niie maewaga ..percmccstle" küüsi sl peastliS, jälle perem  ebe ka ja beidab ..lceuijaid" urnde alla! Atgu ükstki incic kirja leillti nukstku, kui seda MõiSta lnlcb. Meie ci soowi ega päri mille, et keegi ühegiS mabrlkust elukst aeakS alamakst töömeheks jääkS. Katsugu igaükst selle paiga peal, kuhu tema sattuS, oma osawust niipalju harjutada ja kastmatada, kui iialgi Wõimalik ON. eu lema Mgust ja on leiua kohuv. Katsugu omav ainelist km ge male leuSta, ülemale l nügida. Auu sellele, kest alamail pelwell ülemale, kilsasi olekust laiemale tungiS >a uibkust. ükokr töömeest oma osawuse, hoolsuse, kasinuse ;a üleüldise woa ruse läbi lumM abiga, Ükfl ehk teistk.ga sell!,st. pärast umbril,, ehk töötUS MMNehM ehk osauikukst, liist'au seda temale rõõmuga soowida. SitS au tema aga sellest seisusest walja aStUUUd, Mida igapüäw.is.st  elust löö,astma seisuseks nimetakse. k.a geuiale toustla, ülemale tungida ja laiemale nihkuda, see au igaüste kastust za an igaühe oiguS. Seda et pea leiua aga mistaie iüdamega, k iustle pärast tetSte waSta, Püüdma, nagu ,Wuülane" ja tigedad ja meeletumad opelawad. maid Ristiinimese kombel, alu.! eueie. a>ua peukouua. "ma kodumaa, isamaa ja kõige .siuue s.llsttiuina loouiutst ,a kasuks. pastlas.d. mida //kinilauc" mm töõrahwa selt. üiele janul', need au niisama toored, kui ueed ekslikud ,a i nmalad oo Ou see näilusekst ühegi RtSlitnimese ehk tuoijlliku rabivainajapidaiuise tundja jutt, kui " kitjulab ' .koil kasu jääk, tööliste enestele, keS ise waewa närinud,  aga ei läste nende lnkrntesse, keõ töö ajal ennast >abu!c>li>»ad " Aimust .Mli,ülane" loestte. et tvabrikuperemehed Üksi aga oma ~abulamise" eest kasu saamad ja tööltSte ~wae,oast' ,oast' ei.noad k Meie armame. ei anusatel ja hoolsatel mastnkupeiemeestlel tööd küll ou, korraldamises, juhatamisest  mu, el!emisest ja hoolekaudinilest kolge eest. 3a nende kapual peal' ,o ometi ka kasu kandma, ja see kapital peab kasu kandun,, mida nende õpetamise ja koolitamise tarmiS kulutati, ja see aeg peab tasutud saama, mida nemad õppimisega  miitumad. kuna lihllabased töömehed juba raha Xemumnd. la kui neil kõrgemad maimuanded ott, sitS n oist üku ülelostlnue kadedust pahaks panna, kui nemad sellega omale .osttemal ststselulemisi ,a lõbusamat elukorda toimetumad kui teised, kestel neid waimnandeid Mitte ei .ge Reed »u j" nende kõige omasem omattduS ja ükSki ei moi ega loh, pärida, et nemad settest ka omale kasu ei mo-aks, ' 3»st sedamiin stgimad seisuslikud wahed inimese jn inimese ,vahel. Reed mahe! on nii looduslikud, et Sonaldemokrotlased neid iialgi hämitada ei suuda, nii pali!! nemad ka tormi jootsewad. ülane" tahab jo oma töörühma seltsist ka selleks asutada el töötthiva» MM saak». Aga kui nüüd ühe walniku osanikud rikkaks saanud ou, mis nemad sits oma tikkusega trgmua peamad? MS peawad nemad siis paljaks päämamingokst beitina ja oma raha kasudest elama? lasi liia olekii oad nettlad jo ueed , kõlbmatu sulased", kest oma talenti maha matsiwad ja keda KriStttS ise hukka mojstlab, Kest aga oma waraga ühel ehk teisel wiifil ealuoale lööd muretseb, seda tööd ise korraldate? juhatab, kest lollitab, et kaapas, walmiStatud saaks, mida inimeste sellstkond tariv!tab, see ou hea ja uStaw sulane Issanda ,-.a. see on aun st kodanik oiu.', isamaal, see ou heategija suinest ni.uiilma perekoudaS. .-eeluguied mehed. Mu nemad «abrtkute peremehed, kauban.azode peiemehed. sNiNkpöllu pidajad ehk ühegi tei e smue.ua asutus.- eestseistiad. ei täida oma kukruid mitte mbutalest" w.ud auusaS ja kasttltttttS töös; ja kui uemod  mua wu,l lööd ikka latmdawad, mida rohkem nende ~..,,5 lastumb. ikka rohke,» töörühmale tööd auuawad. itta k.invan sigilüwad. mida maailma seltskond ehk üleüidnie  I.xmestle perekond tarwitab. siis on nende aun sigu. isk.l suurem ja MS lemmad nemad itta rohkem muu l..asttodau,lude ja kõige maailma perekonna tänu. mida Miwlme" sttu töörahwale annab, mis ennast toore kadeduse peale põhjustab ja wihawaenu wabriku peremeeste ja meistrite waSta ärritab, see on TozialdemokratlaSte õpetus; katsugu ka »Wirulase" seltsimehed  selle petteks nii palju tolmu tileskeerutada ja wasta-- rääktjaid sõimata, kui nemad iganes tahawad ja oskawad. Ja kut Mirulane" edaspidi kirjutab: on ülekohut sünnitanud, raha peab seda jälle ,ära kantama", sits õpetab tema jälle just sedasama, mida teised Sozialdemokrallased  ka õpetanud on. Tema õpetab, et kasu mis «varandusest ja korraldamast maimu tööst sigib, ülekohus oleks. Wälja õppin d Sozialdemokratlased on küll juba ühe sammu kaugemale astunud, nemad õpetawad : „O mandus on märgus". Ja nemad et juhata ka mitte seda „ ülekohut" rahaga kantama, maid wägiwallaga. Aga ,Wirulane" on meel noor ja tema teab ka, et Eesti rahwa kõrwad meel õrnad on ja seesugust äkist hoopi ei kannata. Läheks aga seesugustel  õpetajatel korda, oma ,rahwale" esiteks selgeks teha, et mabrtku peremeeste, suurepõllu peremeeste ja teiste suuremate peremeeste suurem sissetulemine ,Ülekohus" on, küll fiiS ka pea mägiwaid selle ,ülekohtu" waSta wainule kutsutud saaks! See on fee kardetum maim, mis ,Wirulase" ja teiste seesuguste lehtede sees lehwib, mille tagasi tõrjumiseks meie kõiki neid ennast ühendama kutsume, kellel meie kodumaa rahu, meie rahwa puhas süda armaS on! Köigeist teistest eksitustest peame rääkimata jätma, muidu ei mõiks meie oma kirja kitsa lehe sisse mahutada. Neid eksitusi, tigedust ja rumalust  leiamad hoolsad lugejad küll isegi, kui aga esiteks tee lahti tehtud on. Seda oleme meie sellega teha tahtnud.  Jumal andku õnnistust! Kuhu meid kihutakse ? Ristirahwa koguduse liiteid õpetakse kiriku õpetajate jutluste üle kohut mõistma. Meie kiriku müüride alla pistetakse hoowast ja meie koguduse wahele tautakse talwafi ja kiputakse meie kiriklikku elu lõhkuma, meie alandlikku, kristlikku meelt häwitama, nagu meie ülemal pool ja enne näitanud ja tähendanud oleme. Meie seltslikku elu kiputakse tigeda ja rumala õpetusega eksitama. Üht sugnaru kihutakse teise, üht seisust teise waSta wihale. Täutue on EeSti rahwa auuS ja mõistlik meel wahmaSte waSta pannud, tänine on üksi aga mõned nõdrad maimud ennast eksitada lasknud. Aga kui see meel kauemini keStab, kui eksitajad ikka suurema julgusega üles astuwad ja mõistlikku meelt oma sõimamisega ja mägiwaldse  teutamisega lämmatada püüawad, mis fiis? Kui kaua suudab küll meie rahwa parem waim waSta panna?! Meie kodumaa ja meie rahwas on ühe raske kiusatuse  alla langenud. Wist ei ole meie alandliku ja uskliku südamega kuueudemat palm et palunud. Seda suurema hoolega peame meie ennast nüüd Jumala ja Jumala nähtama sulase, ilmaliku walitsuse poole pöörama ja seitsmel  palwet palnma: Peasta meid ära sest kurjasti Omalt maalt. Tallinnast. Wao walla Kogukonna-kohtust on meile järgmine kiri saadetud: pAnuStud berra Redaktor! Teie lehe Nr. 37 sees on ük» A. A. Weike-Maarja kihelkonnast, W. wallast kirjutanud.  kui oleks seatine U. peremees J. D. oma naabri hobuse ära warastanud. See sõnum et ole õige. Peremees  J. D. ei ole iialgi pitkanäpu mees olnud, ei ole ka oma naabri hobust warastanud, waid on tema hobust oma koplist kinni wiinud, mille aida naabri poisid maha kiskunud. Juba enne oli tema naabri hobust seal leidnud ja perenaese poegadele (seda kohta peab üks lesk) käsku annnd, et nemad tema kopli aida maha ei kisuks ja koplit  ära ei söödaks. Aid, mis wast sel kewadel tehtud, sai aga ikka peale salaja maha kistud, et näitaks, nagu olekstwad hobused ise sisse läinud. Wiimaks lõppes J. D. kannatus ja ühel homtkul tõi tema naabri hobuse oma koplist, koju kinni. Tee läks naabri akna alt läbi ja sedawiist oli naabri pois hobuse kinniwiimist näinud. Kodu oli J. D. oma perenaesele ütelnud, et tema hobust mitte kätte ei annaks, kui keegi järele tuleks, ja oli ise wallawauema juure läinud, seda asja rääkima ja paluma et poisid naiuke noomitud ehk ka trahwitud saaksiwad. Kui aga naabri meeS nägi. et J. D. kottu ära läks, tuli tema käratseteS hobust ära wtima. Perenaene katsus seda keelda, aga naaber lükkas perenaese. kes wana inimene  on, wärawaga tükkis maha ja wiiS hobuse mägise ära. Mõleml poolise kaebtuse peale saiwad 3. D. ja tema naaber kohtu ette kutsutud ja mõistetud, et naaber 1 rubla ja 3> T. naene ja poeg ka 1 rubla walla laeka maksma pidiwad; naaber selle eest, et tema hobust mägise ära wiis, perenaene ja tema poeg selle eest, et nemad wäewallaga  waSta panntwad, mis läbi naaklemine tuli. See on kõik see juhtumine, millest A. A. hobusewar- guse luuletanud; arwaku iga lugeja, kes seal waras on kaS J. D. wõi ehk wahest koguni tema naaber! Wäga oleks soowida, et A. A. natuke kaheksama käsu peale mõtleks  ja oma ligemise auu riisuda ei püüaks. See on Jumala  eeS hirmus! Auupakulikult: Wao Kogukonna wanem Wao kogukonna  majaS Juhan Domberg. 8. Wiina-kuu p. 1882. Nr. 81. —. Mirulane" ja Malg««S" waidlewad mõlemad selle wasla, et Sakfi «nõisa priiküla mehed «vaesed olekfi, «vad, nagu meie selle lehe Nr. 37 seeS kirjutasime. .Wirulane  tuetab oma „ õiendust" selle peale, et üks „prii küla" mees omale tuuleweski ehitanud, igapidi tubliste elada ja umbes 50 protsenti rohkem oma elamiseks «välja anda, kui mõisa all olewad talud". Seda tähtsat sõnumit  on ka .Rlshki Westnik" juba kaugemale kannud. .Walgus" nihutab seda suuremat «valjaandmist  jnba kõige Sakfi prii küla peremeeste kohta ja teab ka rääkida, kuida kaks sealist peremeest omad kohad ära müünud, rikkaks meheks saanud ja omale RakwereS suured majad ehitanud. Sellega arwawad need kolm lehte selgeks teinud olema, kui kasulik talukohtade sillutamine  talurahwale oleks. Meie arwame, et nemad sellega muud ühtegi näitanud ei ole, kui aga ükst seda, kui kannatlik  paber on, mis meie juba enne teadsime, ja kui kitsas  nende oma arusaamine talurahwa elu kohta on, mis üle meie ka juba ammu enam kaksiti ei mõtle. Meie oleme jo ükst talurahwast kirjutanud, mitte möldritest  ega ka nendest, kes omad kohad ära müüfiwad ja omale Rakweres majad ehitastwad. Tuuleweskit wõib jo kitsa künka peale ehitada ja mölder wõib seal kosuda, ilma et tema ligemad naabrid külluses elakstwad. Mi - dagi pidiwad jv koha müijad ikka oma kohtade eest saama, ja kui nemad sellega parajal aeal «väljaspool maja ehitastwad, kauplust ehk midagi muud asutasiwad, sits «võis see neile jo küll korda minna. Just see räägib jo Sakfi prii küla kitsast elust, et mõistlikud mehed sealt wälja lähemad. Teaks Mälgus" ühest talu perekonnast kirjutada, kes oma isa isadest saadik .prii külaS" elab ja oma kohta iialgi maha jätta ei raatsi, siis oleks teine asi. Teaks Mälgus" kirjutada, kui suure õnnega .prii küla" kohtade ostjad kokku saiwad, siis oleks ka juba natuke rohkem näidatud. Kas siis need lehed ja mehed kord märkama ei hakka, et meie üksi ja ainu ühest liikumata ja kõikumata, jöuukast ja nõuukast taluseifusest räägime,  kui talu asjadest jutt on; mitte aga möldritest ja Rakwere kodanikutest, za koguni mitte ühest liikumast rähmast,  kelle keskist mõni wahest kogemata rikkaks saab, kuna palju suurem hulk omal manal põlwel waeste majast täidab  ja seal kindla talurahwa kulu peal elab. Et Sakfi prii küla rahwas suures «vaesuses elab, see ei ole jo koguni  mitte uudis. Juba meie õusad isad teadsimad jutustada, kuida nende noorel põlwel ja mehe põlwel, sel aeal, kus Eestimaa talurahwas .teu orjuse ike all ägas", kuida need .rahwamehed" seda nimekamad, keS ise seda põime näinud ei ole, kuida juba sel aeal Nakivere ümberkaudu kaltsakaid ,priiküla meesteks" sõimati. Eks Malguse" toimetus tahaks kord nii hea ja nii auus olla, et asja asjalikult seletaks, et üles annaks, kui palju ostjatel i g a dessätin maksma tuleb ja kuida nüüd ost - jad oma kohtade peal elawad, Malg.s" tahab jo kohuma  ja pinna .määratud" hinnale Liimimaa kroonumõisadest  mõetu wõtta. Ehk leiaksime seda siin ligemalt. Siin oliwad jo ka mõlemad kaubategijad .suguwennad" ja nende keskis tehtud kaupa oleks üleüldiseks mõedukS fiis ka wift igapidi kõlwulisem. Meie peame siin meel natuke Malguse kirjasolkimise peale tähendama. MalguS" ütleb, meie oleksime kirjutanud: .«vaata, kui Eesti talu rahwas mõisnikust prii on, siis on talupoeg kehiv, nii kui Saksi prii külas." See on jo male. Seda ei ole meie kusagil kirjutanud,  maid oleme kirjutanud: .Kust see tuleb? See tuleb sellest, et seal üks ko rraldaw käsi puudus, keS kohtast seadnud ja killutamise eest kaitsenud oleks." Sellega oleme meie ütelda tahtnud, et Eestimaa talukohad ükst selle läbi mõistlikult wöifirvad korraldatud saada, et korraldamise aeal ühel, see on möisahercal selle üle ütelda oli, mitte kõigel kogudusel ehk koguni igal peremehel,  kus ükski nende mõtteid ühele joonele juhtida suutnud  ei oleks ja kus igaüks oina erakasu peale maatannd oleks. See mõte paistab meie kirjast selgest igaühe silma, keS Siete lugeda oskab. Kui aga .Walguse" toimetu? mitte õiete lugeda ei oska, kuida «võitsime meie tema poolt siis õiete kirjutamist oodata. .WalguS" kirjutab lõppeks: Mina tean waldafi, k» 8 rahwas ammust jo palus, et mõisaherra talumaad krunti paneks. Aga wanad nööripõllud seisawad praegugi Wõib olla. Mina aga, selle lehe, .Tallinna Sõbra" toimetaja, mina olen peale kolmkümmend aaStat seda tööd teinud, «nina Paulusega rääkida: .ma räägin rumalaste" mina olen «veel rohkem teinud. Mina