Perno Postimees ehk Näddalileht 8 RÄM. 28» aastakäik. Pärnas, 30. Märtsil. Tuleb nädalis üks kord wäl» ja ja nimelt iga reede. Sel päewal saawad lehed ükspäinis e. I. kd liu 9. kuni kellu I. wälja jagatud. Lehe hind on aasta pääle Pärnus I rubla S 9 kop. ja wastu wöetud ja maksab rida S kopikat. Kuni kesknädala kellu ILni enne lõunat ära antud teadaandmised saawad weel selle nädalise lehe sisse üles wöetud. Tellimise ja muud kirjad on selle adrcsst all saata: „Pär- Pärnus." Peale seda saamad köikis linnades  igas raamatu poodis tellimisi wastu wöetud ja nimelt: Tallinnas: Kluge Ströhmsi. F Wassermann'i  ja Th. Jakobson'i Böckler'i juures. Wiliandis: J. Karow'i raamatu poodis. Lihulas: kaupm. F. Büttner'i juures Uued kaubaaidad. Kas nüüd Wene-Ameerika aktsia-selts omi aitasid ka kolmes Läänemere kubermangus olewaiöse sadamatesse säädima saab, kas neisse sadamaise säetawad aidad saamad üleüldise ministri poolest hääks arwatud saaduse all seisma? Mõlema küsimise pääle peame wastama: esiteks lähab üle Riia, Liibawi, Tallinna ja Pärnu sadamate  maga palju Wene wilja wäljamaale, nõnda et peaaegu pool seltsi tööpõldu nende sadamate pääle tuleks, teiseks aga ei oleks minister mitte Riiast asjatundjaid wäljakutsunud, kui tal mitte nõu xi oleks, kõike seltsi tegewust ühe üleüldise saaduse alla panna. Tähtjas on see, mida Riia asjatundjad, omaltpoolt Ministrile ettepaniwad. I) Igal kauba omanikul pidawat needsamad õigused olema, mis teistelgi osawötjatel (missugused teised osawötjad sääl wöiwad olla, kui seltsi asutajad ehk liikmed?). Ä) Seltsi tegewus ei pidawat mitte kaugemale ulatama, kuid aga ainult kauba hoidmise  ja hääs olekus pidamise pääle. 3) Selts pidawat taieste ja igatpidi kauba hääduse eest waötutama. 4) Selts ei tohiwat ilmaski  ja milledegi tingimiötega tema hoiu alla antule kaubadega kaubelda, ei oma ega teiste kulu pääle. Mida ise just otse suu sisse ei wöi ütelda, seda öeldakse ajalehtede  läbi. Ja mida ütleivad, nüüd ajalehed? Niisugustesse asjadesse  ei peaks riigiwalilsus ennast ilmaski segama; täie wabaduse põhja pääl peawad sarnased asutused iseenesest elule tärkama ja kasivama!  Aga kuidas? Saksamaal on ometi kõmad saadused'amalikude  aitade kohta kestmas! ainult Jnglisemaa olla see, keda selles  asjas eesmärgiks wötka wöib. Inglise walitsus ei ole ilmaski sarnaste aitade asutamise korral saadusi wäljaannud, ja praegugi on neisse puukuwate saaduste arm äliwäga wähike, ehk küll a«valikud  aidad ja warandi-laenud sääl nii õitsemas on, kui iial muial. Saksamaal, Jtaaliamaal ja Prantsusemaal nad on just sellepärast kängu jäänud, et neid liialt palju saadusi luetamas oli." ' Sellest rääkimata, et Amserikamaal, riigiwalitsus kohe hakatusest  asja enese kätte wötnud on ja praegugi ilma mingisuguse kahjuta  enese käes peab, tahawad Riia ajalehed Wene Riigiwalitsust koguni teisele teele, kui ta seiemaale kõndinud on, juhatada. Sellest ajast saadik, kui Wene riik üleüldisest Euroopa elust osa wötma hakkas, on ta ikka suure ettewaatamise ja tarkusega rahwale kahtlemata  suureks õnneks sääl asumaid säädeldust, mida ta häädeks arwas, wastu wötnud ja ise saäduseandmise teel enese suures kodus käima pannud. Ja nüüd ta peab sellelt targalt teelt just sellel ajal körwale minema, kui ka teised «valitsused on hääks arwanud, ise kõiki kauplemise ja töö asju juhtida. Seda nöu niihästi, mida riigiwalitsus kui millegi pääl seiSwat, «vist iialgi kuulda wötma ei saa, kui ka seda määratut kasu, mida räägitawate uud.' aitade asutamine  igaühele arusaadaivalt Wenemaa pöllutöö edenemisele tooma saab, körwale jättes, katsugem järelwaalada, milledes tükides Wene- Ameerika aktsia-seltsi tegewus üheltpoolt Pärnu linna, kuhu ta oÄij aitasid, kui ka mitte esiotsa kohe, siis ometi aegamööda kahtlemata säädima saab. I. Meie linna usaldus, millele wiimaste aastade bankorotid ja akordeerimised walusaid hoopisid löönud on, tõuseks suurel möödu! wäljamaal ja suudaks ehk wast wäljamaa kapitali, mida uemal ajal ikka sagedamalt seia pakutama hakatakse. Pärnusse mõne teise asutuse,  näituseks wabriku ehitamise, tarwiS tõmbuda. Et niisugune asutus meile hädas te karmis lähab, kui mitte Pärnu linna mõneks kalameeste külaks ei pea muutuma, seda ei wöi keegi salgava, kes meie aastaastalt kiirel sammul wähenewat kauplemist kahetsemisega tähele paneb. 11. Meie nõndanimetatud kuntorid, kes praegu üksi meie kauplemist  wäljamaaga toimetades oma nõdra jöuu pärast suuri kasusid nõudma ja sellepärast kaubade hindasid alamal pidama sunnitud on, ei jaksaks mitte kaua «võitlemist suure Wene-Ameerika aktsia-seltsiga ärakanda. Aga, saab ehk mõni ütlema, Wene-Ameerika aktsta-seltst tegewus  saab ju nähtawalt meie tubli Eeski Põllumeeste Seltsi tulemase  tööpölluga mitmes kükis ühte langema ja teda ehk mast takistama. Wene-Ameerika aktsiaseltsi tegewus langeb ja peabgi meie Eesti põllumeeste seltside tööpölluga suurel osal ühte langema, sest nende asutamise ja möldawa tulemase töötamise põhjusmõte on uks ja seesama. Meie waheltkauplejad takiStawad suure! mõõdul põllutööd ja selle wastu peab abi otsima: sellest rahwa jõudu maharöhuwast puudusest on see mõte tekinud, seltsist asutada, kes praeguste kauplejate  rahwaüdi imewale tööle lugema pööra ettepaneksiwad ja niihästi  meie suure kui ka kitsama isamaa usaldust maailma turul tõelise wäärtuse järjclisele põhjale seaksiwad, meie kaup on hea ja teenib igatpidi lahkemat waStuwötmtst kaubailma poolt ära. Kui kauba omanikul enesel suurem möjudus ja wöimus temast müütawa kauba saatuste kohta saab olema, kui ta oma kauba ühesugusesse olekusse jaemise eest kindlat waslutamist leiab, kui ta kauba pääle igal ajal laenust toime saata ja omi tarwitusi ka ilma otseteelise  müümiseta tallitada wöib, kui ta omat kaupa ikka just sellel ajal ckrawüüa wöib, millel ta seda hääks orwob ja hinnad tema nõudmistele kõige ligemale astuwad, kui riigiwalitsus ise asja omasse wägewasse kaesse wötab ja põllumeest kõiksuguste pettuste eest kaitseb ja ülemäära kasu wötmise eest hoiab, siiö seisab arusaadawalt  põllu produktide kauplemine niisugusel paleuslisel kõrgusel,  millest inimese arwamise järele midagi tulusamat ei wöi olla. Ühe sõnaga ütelda, on põllutöö loomulisel edenemisel kaks päätingimist:  pöllutöö produktidest ei rohi mitte niisugused üksikud, keS ise midagi rahwa toitmiseks ei tee, määratut kasu saada, ja põllumehel,  kelle wara enam, kui kellegi! muul, kinni seisab, ja kes oma wars raskeste ja ainult suure, jällegi põllutööd ennast takistaja kahjuga rahaks teha wöib, peab lõbus ja kerge krediit olema. Esimest  tingimist täidab nüüd riigiwalitsus seeläbi, et ta niihästi uuelt osutatawat Wene-Ameerika aktsta-seltst kui ka Eestigi põllumeeste seltside kauplemist lubab ja tuetab, teist s. o. suurtele ja wäiksetele põllumeestele kerget laenu saamist oma wara pääle ta püüab seega korda saata, et ta niihästi suuremaa omanikud? hääks suurte ja pitkaajaliste laenude tarwiö krediit-asutusi elule toonud on kui ka praegu wäiksete põllumeeste hääks «vähemate ja lühiajaliste laenude tarwiS laialt riigi pinda mööda talubankasid asutab. Kõigest sellest elamast osarvötmisest põllumeeste elust ja olust riigiwalitsuse poolt saame meie «vististe õige pea kõige paremat wilja lõikama. Et nüüd Wene-Ameerika aktsta-seltst ja meie Eeski põllumeeste seltside edaspidised sihid ja lööpiired paljudes asjus, mida kõiki meie mitte tarwis ci arwa olewat siin laiemalt arutada, ühesugused saamad olema, lõime meie selle küsimise ette, kas ehk wast rvöeras xahajöu poolest wägew selts niisugusel loui, kui ta omi aitasi ka Pärnusse säädima peaks, mis niisama loota kui ka tungiwalt sooivida  on, mitte Pärnu Eesti põllumeeste seltsi tulervak kauplemist maharõhuma ei saaks. Lühikese läbimõtlemise järele saame meie aga tingimatalt ja otsekohe selle löpemötele jõudma, et mõlemad seltsid teine teist mitte ükspäinis mitte rõhuma ei saa, waid sellewastu  üks teise tööd kergitama ja täiendama pearoad. Muidugi mõista on, et suur Wene-Ameerika selts mitte üksikute talupojade käest nende wilja, linu ehk üliolulisi seemneid hoidmiseks waötuwölta, «viimaste pääle laenust ja laenutähtesi ehk warandisi wäljaanda ja igal ajal «väiksemas peremehe kaupa, kui see seda aga soowib, äramüüa  ehk osta ei wöi, waid tal on ainult wöimalik, kas otsekohe suuremaa omanikude ehk jällegi rvaheltkauplejate käest nende kaupa suuremate jaude «viisi hoidmiseks wastuwöta, osta ja müia. Nenda saaks siis tema tegewus köigepäält suuremaissc kaupmeestesse ehk