Saarlane >Vi- Uleüliimc xolitika ajalcht man- ja liuaa rahwale. UW Esmaspäew, >l. Januaril 1888. V. aastakäik. maksab: —-Z- Tuleb igal esmaspäewal wälja. Kuresaares, kaubauulits. Nr. 10. Jaani kihelkonda. Saaremaal. Kuulutuse rida ek>k selle ruum Isamaa töö-plaanid. Iga suurem ja tähtjam töö tehakse plaani järele, miks siis mitte ka isamaa töö? Isamaa tööd on palju; meie kõneleme  üksnes sellest tööst ja selle töö plaanidest,  mis meie ajalehe Saarlase läbi teeme. „Töö õpetab iseennast," ütleb rabwasöna. Ka meie oleme Saarlast toimetades seda ikka püüdnud tähele panna, kuidas meie enam oma rahwa ja isamaa kasuks wõiksime tööd teha. Rahwa soowid ja tahtmised ajalehe sisu kohta on mitmesugused. Ühed soowiwad, et enam oma maa asjadest saaks kõneldatud, teised ja suurem osa ihaldawad jälle wäljamaa sündmusi kuulda saada. Ajaleht peab ka, kahewahelt läbi, kõikide soowisid püüdma täita. Saarlasel on see rahwa soowide täitmine seda mööda raskem, kuida ta teistest ajalehtedest wähem on. Nagu teada, on Saarlane teiste Eesti ajalehtede tööst wähe awaldanud, mis sellest tuli, et oma lähedalt kodumaa asjadest kõneledes ruum kitsaks jäi otsa lõppes. Esi algu tegime wäga pitkad juhikirjad, mis wahest mitmest numbrist läbi ulatatasiwad,  aga meie arwame kasulikumaks kui juhikirjad wõimalikult lühikesed on. Lühikesed wõiwad need selle läbi olla, kui kitsa ringiline eesmärk wöetakse. Igast asjast wõib kahel wiisil kõneldatud saada, see on: lühidclt ehk pitkalt. Tahab keegi näituseks „p õ ll u töö st" päälekirja all kõneleda, sits on tal kaunis laialine kõne piir. Ta wõib kõneleda: kündmisest, .lülwnmisast; sönnikmveust jne. Ometigi wõib see jutt mitmes osas, iga kord oma iseäralise päälkirja all, jutustatud saada, mis lugejatele cnain äratust annab, sest et jutt ühe ainsa asja pääle sihib ja selle läbi lühem on. Ka sõnumite uudiste awaldamises on midagi tähele panna. Ome auustamd kirjasaatjaid palume sellega leppida, kui nende kirsasid wahest tublisti kärbime; sest: heategude juures tänu-palwed ja õnnistamised; õnnetuste juures oigumised ja soigumised; kurjategude juures orjutamised  ja õhkamised i need on nii loomulikud  ja igapäised, et neid ühe sõnumi ees ehk järel pitkalt pruukida ilma asjata on. Iga lugeja teeb isegi oma tundmist mööda, kuda sõnumi sisu on, järele kõne. Weel üks plaan, mida mööda meie oma tööd oleme püüdnud juhtida, on see, et isamaalised läbirääkimised omal sündsal ajal oleksiwad. Räägiksime põllu tööst taimel ja kooli elust sui ajal, see ei oleks mitte kõige kohatisem. Kohane ja õige aeg on siis ühest tööst rääkida kui see tulemas, ehk käsil on. Nii püüame talwel ikka enam kirjandusest, koolidest ja käsitööst kõneleda; kewadel kalapüüdmisest ja sui ajal põllutööst. Kui siin awaldatud töö plaanil ja kindlaid rajasid ei ole, ega olla ei wõi, siisgi wõimalikult. Mida lähemad meie oma maa sõnumid, ja läbi rääkimised on, seda rohkem jääb teiste Eestlaste ja wäljamaa asjade awaldamiseks ruumi. Lühidelt weel tähendades. 1) Juhtkirjad olgu lühikesed ja sisukad; iga juhtkirjal olgu ühe ainsa asja pääle sihitaw eesmärk. 2) Juhtkirjad ja läbirääkimised olgu Kuninga musud. 2 A. v. Winterfeldi järele. „AH, kes räägib siin sinu Pikwillost," ütles preili Rafaele wähe nukralt; „saa nüüd kord erguks ja mõtle järele, mis sa räägid !" „Ja jah . . . ma tean wäga hästi," wastas ikka weel unest joobnud tüdruk . . . . „ta tahaks hea meelega üht uut kübarat kuld tuttiga ... ta arwab, et siis oleks tema mulle weel kümmckord armsam olewat, kui tal see peas oleks ja ma olen ometi juba temale nii üle liiga hea, et ma küll heal meelel teada tahaksin, kuidas see on, kui ta mulle kümme  kord armsam oleks." . . . Preili Rasaele liigutas ennast kannatamalt  ja raputas siis oma teenrit käsiwarrest.  „Dultsinna!" hüüdis ta ... . ärka ometi kord üles! Kuule, mis ma sulle ütlen. Wõta ometi ühe korra omad käed silmade eest ära. Sa magad ju püsti jala pääl, tüdruk." Paks plika laskis nüüd omad ruunis käsiwarrcd wajuda ja waatis naeratades oma käsu andja otsa. „Noh, Jumal olgu tänatud!" hüüdis noor naisterühmas; „kas sa saad nüüd aru, mis mul sinule ütelda on?" „OH jah preili, miks ma ei pea siis sest mitte aru saama?" „Noh, hea küll, siis pane õieti tähele. Ma lähen nüüd oma tanta juure waatama, kas ta magab." . . . „Hea, preili." ..Niikauaks jääd sa siia .... ja kui ta minu ära olemise ajal peaks tulema .... siis sa tead, mis sa tegema pead." .... „Muidugi preili; siis ma annan talle ühe musul" .... „Mis su meele tuleb, rumal tüdruk? Kellele tahad sa üht musu anda? „Noh, kellele muule, kui oma Pikwillole?"  „Kes räägib siis praegu sinu Pikwillost? Mõtle ometi järele... kui hcrra Albatera sell ajal tulema peaks - . . siis palud sa teda maha istuda ja kutsud mind misgi teise asja pärast tanta juurest ära? . . . „Aga, preili ... ma ei tunne ju teie herra Albaterat sugugi mitte . . . rääkige ometi wähemast, mida nägu ta on, et ma teda mitte ära ei wahetaks." „Ära ole nii narr!" wastas Rafaele, „kas on siis enne ialgi keegi teine meesterahwas  siia kambri tulnud?" „Seda ma ei tea küll mitte, preili." „Noh, siis sa tead küll. kui keegi siia kambri tuleb, siis on see see õige." „Hea, preili! ... aga ärge looike täna õhtu ilma asjata enam." . . - „Kuidas sa seda arwad, Tultsinna?" „Arwate teie siis, et ta seesuguse kottpime  ööga läbi metsa sõitma saab? Minu Pikwillol on julgust küll, sest ta on shandarm; aga kui tema mitte ei tule, siis ei tule teie herra Albatera ammugi mitte ja kui ta ka kümmekord rohkem armastaks."  „Paha tüdruk!" ütles Rafaele sügawasti  hinge tõmbateS; „mikspärast riisud sa mult seda lootust? .... see oli ju nii armas." siis kadus ta eesriide  taha ära. Kui paks Dultsinna üksi oli, wiskas ta ennast ühe leentooli paale, sirutas kõik omad liikmed wälja ja haigutas üsna südame põhjast. „Minugi poolest!" ütleS ta ise enesele, „mulle on see üsna üks kõik, kas ta tuleb ehk mitte ma täidan oma kohust ja ootan teda ... ja kui ta siin on . . . siis . . ' siis palun ma . . . siis palun ma teda maha istuda . . . ja. . . ja . . . kutsun preili . . . misgi . . . teise asja .... pärast" ... Keskpaika mõttet oliwad juba tema silmad  kinni wajunud ja kui wiimane sõna üle huulte tuli, wajus ta pea raskesti rinna pääle ja ta magas edasi. Ta mõis kümme minuti nõnda maganud olla, kui õues akna all hobuse kabja astumist liiwa pääl kuulda oli ja kohe see pääle tuli üks ..Saarlast" tellimine on alganud. Tellimist palutakse pea äratoimetada. Lehe hind on: IFI Saaremaal aastal . . . 1 r. Sv k. Saaremaal pooles aastas 1 „ „ kroonu postiga aastas . 2 „ „ kroonu postiga pooles a. 1 25 „ Tellimisi wõtawad wastu: Kuresaare linnas „S aarla se" toimetus. Kauba uulitsal Nr. 10 ning maal: kiriku õpetajad. Rohkem tellijad saamad iga kümne lehe kohta ühe ilma hinnata ehk 10 protsenti lehtede hinnast.