Tallinna Sõber .R 11 S«iISm«S «aita»». Talliäna? 15. PaM-kiiil xääwal 1885. Uleiildne aealkht Etstirahivalt «ilal ja li«il>ldts. Tuleb ükskord nädalis wcklja. Maksad Tallinnal Lindf»r«'i p iiriste trükimajal: aaltas ......... S rubla, 40 kop.— pool-aa»ta« 1 rubla 40 k»p. Kojn ehk postiga saadetud: aastal t rnbla pool-aa»ta» l rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk sesse aseme pealt 5 ta». Tellimised wöetakse wasta t UaMuuaa: LindsorsN päriate trülltmajas. -Aeteröurgis: J. S.Seekaudt, 0.-uspor»a b4.-.Kartusi Laakmann. - Aakweres- K. Kuhs. - haides: A. Seidelveri,. Kapsalus: H. Kollsterg. Lihulas - S. Mtt»er't poodis. Wiliandts - S. J Karow i raamatupood. - Marwas: W. H»öder. - Wörus! I»raua Bielrole Walkas: M. Rudolfi. Kuuresaares- Hh-Lange.—Maal- kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichhorn. Älab Baltiskia, - kirjad käiwad Baltiski (Baltischport - LaaTlSomS-IIox^.) Register! Tartu ÄodiUtöli-Seltfi aruanne. Omalt maalt. Tallinnast: Uus patenti-seadus. Õnnetu surm. Meresõidust. ülge-saak. Kewade sõnumid. „Olewtku" ~pahad nähtused". Rakwerest: Laenaja  Hoiu-kaSsa. Läänemaalt! Õnnetu surm. Narmast: Hobuse Margused. Kole surm. Pärnust! Pahad lend. Väljarändajad. Tartust: KirilluS-Mcthodiuse püha. Riiast: Laudmarshall Peterbnrgis.  Oberst Nord. - Uued riigikodanilud. Kurcsaarest - Saaremaa Maapääma lubadused. Kuuramaalt : ..Üleskirjutajad''. Peterburgist: Keisrikojast. Kõrgeist ametnikkutest. Afghanistani piirelt. Katba- — Linnasaadikut- kohta. Kentsakas kingitus ja üks kentsakas ' leskirMaiad . Saratowlst: SSeawae liikumine. Nmshinskist: Kulla-pcfudest. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Belgiast. Austna-Ungrumaalt. - Prantsusmaalt. Inglismaalt. Türai» maalt. Egyptusest. Jutu leht: Johann Reinhold v. Patkul. Kirja wastnsed. Kiriku teatused. Kuulutused. Tartu Kodutöö-Seltsi tallituse VII. aruanne. Kodutöö-Seltsi peakoosolekule ette pandud Näärikuu 25. pääwal 1883*). Koolide hulk Liiwimaal, kus kodutöö õpetamist asutatud  ja tailine tallitatud, on ülepea 26. Nende keskiS oliwad 14 Kihelkonna-kooli, 10 Vallakooli, 1 Seminar ja 1 Kurtkeeletumate kool. Kihelkonna-koolides wõtfiwad peale 300 poeglast ja 72 tütarlast sellest õppimisest osa, Tartu Wallakoolmeistrite Seminaris 24, Wolmari Kurtkeeletumate-koolis  17 poeglast ja 12 tütarlast, ja oliwad seal kõik koolilapsed selleks osawötmiseks kohustatud. Palzmar-Serbigali kihelkondaS, Liiwimaa Läti jäuskondas, oli kodutöö õpetamine kaheksas Vallakoolis asutatud ja wõtfiwad sellest 117 poeglast ja 97 tütarlast osa. Teistest  Vallakoolidest kodutöö õpetamisega, oli üks Karula, teine Vastseliina kihelkondaS. Köikeiõ Kihelkonna-koolides, Seminaris, Kurtkeeletumate-koolis  ja Karula ja Vastseliina kihelkondade Vallakoolides  oliwad kooliõpetajad, kes kodutöö harjutamist TartuS õppinud; Palzmar-Serbigali kihelkonna Vallakoolides  oli üks koolmeister TartuS selle peale harjutatud ja andis, suwel korrapärast seda õpetust ka teistes koolides. Kahjetsetes on tähendatud, et kodutöö õpetamine koolides  laiemale ei weni. Aastast 1879 saadik ei ole kodutöö  õpetamist ühegis koolis juure asutatud, mitmeõ on seda aga seisma jäätud. Selle nähtuse põhjus ei arwata mitte rahwa osawõtmise puudus olema, waid raha puudus. Nimelt teeb töö-riistade ja töö-tarwituste muretsemine takistust, mitmes paikas ka kohalise ruumi puudus. Köigeist  koolidest on ainult Räpina, Kanapää, Kurfi ja Pinkenhofi  Kihelkonna-koolidel iseäralised töötuad. Teistes koolides tarwitakse selleks kooli-ja teisi tubasi. Küsimise peale, kas kodutöö õpetamist koolides peaks sunnitud ehk kohustatud asjaks Ahtama, on enamist igalt poolelt wastatud, et seda tarwis läheks. Teiste keskis räägiwad aga nimelt kõik Palzmar-Serbigali koolid sündmuse  waSta, kus seda igaühe enese tahtmise hooleks jäätakse. Röõmustaw nähtus on see, et seal, kus seda õpetamist  ilma sündmuseta asutati, pea kõik koolilapsed sellest osa wõtawad, nagu iseäranis Laiuse ja Weudau Kihelkonna-koolides.  Sellest ei wõi aga mitte arwata, et sundmuõ  lahju teeks, sest kui ka prittahtltk osawõtmine esiteks elawam on, siis soikub see pea ära, ja selle juures ei ole seda õnnistust mida ikka nähakse, kui üks asi koolis iga õppija awalikuks kohuseks tunnistatud on. Ka wanematc juures leiaks asi rutemini waStawõtmist, kuida rahwa-eluS ikka nähti, kus kindlad seodmised rohkem mõjuwad, kui igaühe enese hea tahtmine, mis köikuwate tujude ja koikuwate  juhtumiste järel käib ja sedawiisi ise ka kõigub. Ka ou arwata, et koolilapsed töötundist teiste õppimiste  wahel, otse kui priituudifi tarwitawad ja nendes oma õppimise-wõimu karastawad. Selle eest koStab ka see nähtuõ, et töötundidele kusagil wäliseid osawõtjaid ei tule, waid ainult korralist koolilapsi, mis näitab, et seda asja korraliseks kooli-aSjakS peetakse. Teiselt poolelt ei wõi koolilapsed kodutöö õpetust iialgi koormaks pidada, juba selle pärast, et neid tundisi nädalis rohkem ei anta, kui 2 kuuni 4, ainult Karula ja Vastseliina Vallakoolides  K, kuna need tunnid mõnes kihelkondaS koguni mitte *) Saksakeeli aruande Del wabalt ümber kirjutatud, mida Tartu Kodutöö-Seltsi tallitus meile lahkest saatnud on. Sõna-sõnalt tüllimme lõheks aealehe kohta liiga pitkaks. tmmi-plaaniS üles pandud ei ole, wahe-aeal antud saawad. Küsimise peale, kuS need tööd müümiseks tohiwad tehtud saada, on rohkematest kihelkondadest wastatud, et kui seda ehk ka mitte just nende tööde ainsaks tarwituseks tunnistada ei wõi, see siiski mitte kooli pöhjusmõtte wasta ei ole, kuida ka pea igal poolel, peale oma tarwituse, kodutöö tundidel walmistatud töösi ka müüdud on. Kui see ka kindel on, et rõõm koolis walmistatud töö üle eksiteedele  minna wõib, kui koolilapsed rohkem teenistuse kui töö enese kordaminemise peale mõtlewad, siis ei wõi teiselt  poolelt mitte salata, et saadud hind tugew ärataja on, nimelt siis, kui seda järgmise õppimise kergituseks ja tee kasutajaks ette arwatakse ja tarwitatakse. Üksikutest kodutöödest oliwad harja-köitmine ja raamatukõitmine  kõige rohkemast osawõtmist leidnud. Kakõteistkümnest  poeglaste Kihelkonna-koolist tegiwad: Harja-köitmist 12 õppijat, raamatu-köttmist .... 11 . leht-saagimift 7 . korwt-punumist .... 7 . hõle-punumist 7 . puusepa-tööd 4 . lusika-tegemist 4 . kuju-nikerdamist .... 3 . papi-tööd ...... 2 . tooli-punumist ..... 2 . parketi wiisi puutööd . . 2 . kübara-punumist .... 2 . Tütarlapsed Räpina ja Pinkenhofi Kihelkonna-koolides, Wolmari Kurtkeeletumate-koolis ja Palzmari Vallakoolides,  tegiwad kõiksugust tuntud naeSterahwa näpu-tööfi. Valmistatud tööde wäljanäitusi sai aasta lõpul enamist  igas paikas peetud, kus kodutöö õpetust anti. Kohatised  wäljanäitused koolimajades oliwad heaSte edenenud, sest enne peeti wäljanäitusi wäga wähe. Koolilaste hookuse ja edenduse üle oli wähe sõnumid antud ja suuremalt jäult et olnud need rõõmustawad. Maarahwa enese ja ka mõifaherrade osawõtmtne ei ole elaw küll olnud. Töö-riistu ja töö-tarwitusi puudus sagedast ja igal poolel ei olnud nende muretsemine kerge. Vanemate poolt oli sagedast wähese kooliraha tasumisest puudu, weel rohkem töö-tarwituste muretsemisest. Neuda on sõnumid poeglaste koolidest, kus kodutöö õpetamine mitmet takistust leidis. Rõõmsamad sõnumid on tütarlaste  koolidest tulnud, kus osawõtunne elaw oli ja näitas, et ka meie maarahwas näputööd üheks asjaks peab, mis naesterahwa hariduses puududa ei tohi. Neid sõnumid on nendest kihelkondadest saadetud, kus Tarlu Kodutöö-Seltsi tallitusel omad korralised usaldusemehed  on. Et neid aga igal poolel ei ole, siis ei teadnud  tallitus ka mitte ütelda, kas ehk weel mitte mõnes teises maakoolis kodutööd ei õpetata. Et meestega, kelle õlade peal sel aeal Liiwimaa  kodutöö õpetus iseäranis seisab, Kihelkonna-koolide ja teiste koolide õpetajatega, ligemalt kokku ja luttawaks saaks, mis selle asja kahjuks sellest aeast saadik puudus, kui Rittmcister v. Clausou-KaaS seda asja esimest kord Tartus juhatas, oli Kodutöö-Seltst tallitus suwel 1884 kooliõpetajaid Tartusse nõuukogule kutsunud, kelle koolides kodutööd õpetakse. Selle uõuukogu otstarbe oli kõige selle läbirääkimine, mida igaüks sel tööpõllul täniue näinud ja tööst enesest juure õppinud on. Kodutöö-Seltst tallitus kutsus ise Tartu ümberkaudu tähtsamad kodutöö õpetajad oma wiimasele nõuupidamise kõige selle üle, mis kodutöö asja külge puudub, kui ka selle üle, milla ja kui kaua konftrenz pidada tuleks. Usalduse-meeste läbi saiwad  kohatised konwentid palutud kooliõpetajatele wõimaltkuks  teha, konferenzile tulla. Kahjuks ei wõinud see konftrenz mitte kokku tulla. Koolmeistritel on raske maalt kolmeks nädaliks linna tulla, juba raha puuduse pärast, kui seda mitte wäliaSpoolt ei täideta, ja ka kodu on neil mõnda tegemist, mis nii pitka äraolemist ei kannata. Et need takistused konftrenzt kokkutulemist  keelastwad, mitte osawõtmise puudus, seda on ka sellest näha, et ka Äksi Kihelkonna kool! õpetaja, keS sellest asjast wäga elawalt osa wõtab ja eeS-nõuupidamisele  kutsutud oli, smviseks konferenzlks tulla mitte ei wõinud  lubada. Kuida aruannetest näha ja koolmeistrite juttudest kuulda, on õpetajad ja õppijad ennamist suure himuga ja hoolega selle asja juures, ja kui takistust tuleb, siiõ tuleb seda pea ikka raha puudusest. Koolmeistrite  süü ei ole see mitte, kui kodutöö õpetamine koolide? ei edene ehk koguni seisma jääb, sest nende käest ei wõi keegi Pärida, et nemad peale waewa ka weel kulud oma peale wõtma peakfiwad. Ka õppijate süü ei ole see mitte, sest kui kohatised ruumid ja töö-riistad puuduwad, fiis peab wiimakS ka kõige sitkem hool ära wäsima. Süü langeb ainult kogukondade peale, keS tarwituste täitmise eest muretseda ei jõua wõi muretseda ei taha. Koolmeistred  maal saawad kodutöö kasust enamist wäga heaste aru kuida nende koolmeistrite-konserenzide poolest tunnistaks/ keS igal aaStal Tartus koos on. Seda tunntStaS ka Saaremaa Kihelk o n n a - kooliõpetaja, J. RataS'e järgmine kiri: .Viimasel aastal 1883/84 õpetasin mina Pajumõisa Vallakoolis iga! nädalil ühe pääwa kodutööd. Seal õppifiwad meie poisid mitmel wiisil korwisi punuma ja raamatuid köitma. Need tööd tegiwad lastele ja wanematele  suurt rõõmu. Minul on korda läinud peale nende kahe, Tartus õpitud töö, ka weel teisi õppida, ja nende kõrwa tahaksin mina sel suwel weel papi ja pleki tööd F õppida. MiS minule seda keelab, on ainult raha puudus. Selle poolest ei leia mina kuidagi nõuu. Nüüd mõtlen mina mõnda mõisaherrad paluda ja siis, kui abi saan, mis peale küll wähe lootust on, siis tahan tulewal talwel ühe kodutöö-kooli korda seada, kus noored mehed mitmesugust tööd õppida wõiwad. Minu soowimise peale on meie Kihelkonna kooli tunniplaanis järgmised tööd üleS wõetud: 1) Punumised, 2) nikerdamised, 3) raamatuköitmine,  4) papi-töö, 5) pleki-töö, 6) harja-köitmine, 7) puusepa-töö. „Kui kodutöö Saaremaal rahwa omaks peab saama, fiis peab õpetust ilma maksuta antama. Sellepärast  palun mina Tartu Kodutöö-Seltfi poolt nõuu, kuida mina sellega edasi saada wõiksin, niiheaste tööriistade  kölbtuse poolest kui ka töö-tarwituse muretsemise poolest. ..Südamelikult palun mina wastust selle kirja peale. Kui mina kusagilt poolelt abi ei saa, siis ei wöi mina ka mitte õpetada. Minu sees on aga üks tungimine, mis minule pühaks kohuseks teeb, rahwale käsitööd õpetada". (Lõpetus jääb tulema.)