segasemaks teinud, kui nad enne oliwad. Kurjategu tuli nüüd kurjateu järel ja täitis kõiki maailma kohkumisega ja umbusaldusega Weneriigi kindla ja kosuwa elukorra kohta. Selle kõrwas kestafiwad ärritamised Saksamaa ja teiste korraldatud riikide wasta ikka edasi ja kippusiwad awalikku  häält täitsa uimastama ja Wene-Preusi aealoulikku sõbrust katki kiskuma. Ainult Prantslased ja Prantsusmaa  köikuw ,wabariigi" walitsuS leidfiwad armu rahutumate eeS, mis jälle ka omalt poolelt kõige korraldatud ja kindla walitsuste wasta ähwardamine oli. Ct aga need erakonnad  ja seltskonnad meie kalli isamaa fisikondas pöörlefiwad,  see wähendas Euroopa usaldust meie wasta ja nihutas meid teistest eemale üksiku paiga peale. Missuguse kärgatusega pikse nool wiimaks Nihilismuse koledast pilwest Wene riigi kõige kallima pea peale kargas,  see seisab weel igaühe pölewas mälestuses. Põrgukärgatuse  sigitajad oliwad sellega oma seltfilafi äratada ja wainule koguda lootnud, aga nemad petfiwad ennast. Mitte üksi mitmesuguste mässajate seltsilased ei ärkanud sellest kärgatusest, waid ka paremad waimud ärkasiwad, uinudeS kardetawat liikumist tähelepanemata jätnud, ehk kes ka koguni poolsegases paleuslikkus tuhinas seda kurja waimu silitanud oliwad, kelle karw paiguti eksitates läikis ja kelle mahedad sõnad üleüldisest wennaStusest, ühisest õigusest, ühisest eluõnnest ja keS teab mis kallist aSjast, mõne parema aga nsdra waimu meelt seganud oliwad. Kõik need ärkasiwad omast unest ja poolunest ja nägiwad koleda tulekiiru paistel, kuhu nende salaseltside teekond töttaS ja kui kaugele nemad juba jõudnud oliwad. Wene riigist ja kõigist maailmast koStis ühine jälestuse hääl selle kurja teu peale, mis 1. Paastukuu pääwal 1881 Kadrina kanali ääreS PeterburgiS tehtud oli. See kärgatus  oli järsku täitmata lõhet mässajate seltskondade ja kõige nende waimude wahele rebinud, keS ka wähegi weel Jumala, õiguse ja rahu poole hoidsiwad. Muidugi oliwad ka mitmesugused mässajad koledat kärgatust kuulnud ja olekfiwad ehk hõiskates wainule karganud, aga ühine jälestuse hääl, mis kangem oli, kui nemad omaS meeletumas  tuhinas ehk arwafiwad, pani neid kohkuma, sundis neid oma urkateöse pugema ja sügawamalt läbi ja läbi pahandatud seltskonna eest peitma, kui enne seda. Küll astusiwad üliwabalaste pesapaikades, nagu nimelt Pariisis, kurjad lõhkumise waimud oma koleda Ebajumalatänuteenistusele  kokku, hõiskafiwad omalt poolelt waSisiwad Röissakowi oma Auupräsidentiks ja tegiwad teisi kole-jõledaid  tempusi, aga see ei mõjunud ühtigi selle wägewa hääle kohta, miS ühises põlastuses nende wasta kõlas ja neid ühel meelel hukka mõistis. Ja mitte üksi paremad waimud rahwa keskis ei ärkanud sellest koledast kärgatusest, waid ka riikide ja rahwaSta wägewad walitsejad ja juhatajad  ärkasiwad ja märkasiwad, et nende püha kohuS ühel seesugusel aeal on, weikemaid tülifi, kadedust ja nääklemisi oma keskis unustada ja ühisel meelel ja ühisel waimul selle kurja waimu wasta wõidelda, kes kõiki seaduslikku elukorda, kõiki rahulist seltskonda ja kõiki haridust ühetasa häwitama kippus. Tõega wõib kinnitada: See kallis ohwer, mis 1. Paastukuu pääwal PeterburgiS langes, see ei olnud mitte asjata langenud. Aleksander 11. oli oma riigi ja rahwa ja kõige maailma õnneks elanud ja oli oma riigi ja rahwa ja kõige maailma lepituseks ja õnnekõ surnud. Wene riigi ja rahmaste põlwede jäävamaks õnneks ei seisa meie ülem walitfus mitte erakondade kõikuma tahtmise all, waid on kindla põhjusseaduse järel jäädawalt korraldatud, mis wähematki kahtlust selle üle sigida ei lase, kelle kätte walitsuS pärast Keisri surma langeb ja mis wähematki wahe-aega ühe ja teise Keisri walitsuseaea  wahel olla ei lase. Leinahääle peale, miS Keisri surma kuulutab, wastab paigal ka röömuhääl, mis uue Keisri walitsust kuulutab. Surmas nõrkenud käest langewat  walitsuse- keppi wõttis Keiser Aleksander 11. tõsine ja kindel poeg, Keiser Aleksander 111. kõikumata käega üleS, wõitleS wahwa maimuga oma inimlikku walu ja kurwastust  oma südame põhja, mõtles kindla meelega oma Keisrikohuste  peale ja kuulutas oma walitsuse hakatust ja juhtjoont  oma riigile ja kõige maailmale, ja see, kindlas Keisrisõnas kuulutatud juhtjoon oli: Mina tahan oma rah waid rahus kosutada; Mina tahan  rahu pidada!" —' Sellest aeast saadik hakkafiwad  kolm wägewat põhjapoolist Keisririiki uueste üksteise  ligemale nihkuma. (LõpetuS tuleb järgmises numris.) Omalt maalt. Tallinnast. Minewal Neljapääwal, Leikusekuu 30. pääwal, sai läbi meie suure isamaa meie Suure Rahu- Keisri nimepääm pühitsetud. Linnades ja paikades sai kirikutes Jumalateenistus peetud ja majad ja uulitsad saiwad  lippudega, õhtal röömutuledega kaunistatud. Tänawu oli see pääw weel iseäranis tähtjas selle läbi. et wiisük  mme n d aastat sellest aeast täis saiwad, kuS Peterburgis Õnnistatud Keiser Aleksander I.mäleStuse- sammas püSti pandi. Selle tähtsa pääwa mälestuseks on Saksakeeli Zeitang" üht kirja selle tähtsa samma asutusest, ehitusest ja ülespanemise pidust toonud, Millest meie niipalju oma lugejate ette paneme: Zuba aastal 1814 oliwad (Senat, Synod ja Miksrath  üht saatekonda walinud ja Aleksander I. paluda lasknud, et tema auunime waSta wõtaks ja luba annaks, temale üht auusammast ehitada. Aga Keiser Aleksander I. oli wastanud: ,Minu walitseja-kohuSte  kestis on ka see, et mina oma alamatele alanduses eesmärgiks pean olema", ja ei olnud neid palweid mitte kuulda wõtnud. Kui Keiser Nikolai I. walitsusele saanud oli, fiis wöeti seda mõtet uueske ette. Keiserliku Kunstide- Akademia poolest saiwad mäleStuse-samma wõidu-plaani tegemised wälja kirjutatud ja Zsaali kiriku ehitaja, Architekt  Monferrand'i plaan sai wasta wõetud, mida Keiser Mihklikuul 1829 kinnitas. Soomemaal, Pyterlaks'i kiwimurdus  Wyborgi kubermangus, kus Zsaaki kiriku sammad tehtud oliwad, oli üks 192 sülda pitk raudkiwi monolith (ühiSkiwi) wälja raiutud ja seda wõltis Moutferrand tähendatud  samma tarwituseks. Et aga kardeti, et 14 jalga jäme sammas selle pitkuse raskust kanda ei suudaks, fiis wõeti umbes 10 jalga otsast maha. Nüüd hakkafiwad 600 meest selle samma kallal tööle ja saiwad sellega Jaanikuul 1832 walmiS. Heinakuu 1. pääwal 1832 sai määratu sammas selleks ehitatud laewa peale weeretalud aga laew wajus wiltu ja kohale seadmiseks pidiwad Friedrichshammist  600 soldatit toodud saama. Nüüd wedafiwad  kaks aurulaewa seda koormat Peterburgi, kuS wahe aeal ase, 1250 fisse rammitud suure paku peale walmiStatud  oli. Neewa kaldast kuuni Kindralstabi majani oli üks sild ehitatud, mis libamefl kuuni 20 jalga ülespidi läkS ja mille peal 400 inimest seda sammast, mis 25,000 puuda kaalub, oma aseme juure weeretafiwad, kus 25 jalga kõrge aluS ehitatud oli, mille peale 60 winna määratumat  ühiSkiwi tõstma pidiwad. Aleksandripääwal 1832 sai sammas pidulikult üles winnatud. Winnade juureõ seisiwad 2000 soldatit, kes Aleksandri I. all teeninud, ja 400 wäljawalitud töömeest. Keiserlik perekond, wõeramaa  Saadikud oma ametnikkudega, kõik riigi auukandjad kes Peterburgiõ oliwad ja lugemata rahwahulgad oliwad seda tähtsat tallitust pealt waatamaS. Keiser ise, Auujärjepärija  Suurwürst Mihhail Pawlowitsh wõtfiwad oma käega winnamisest osa. KakS kord kippus õnnetus tulema. Kui määratu kogu, mis kolm kord raskem ou, kui aaStal 1576 ülespandud kuulus Petruse-obelisk Roomas, seitse jalga kõrgele tõusnud oli, fiiS kukkufiwad suurtest telingitest kaks winnapakku maha ja kange mürin pani kõiki kohkuma, ilma et mingisugust kahju sündinud oleks. Kui sammaS juba pea aseme peal püsti seifis, fiiS oli winnade ja kõiede wõim otsas, need ei tõmmanud enam. Sel silmapilgul tuli meistritel hea nõu köisi märjaks kaSta, et ennast kokku ja sammast järel kisukstwad. See aitas; sammas seifis püsti oma aluse peal. Keiser kutsuS meistri oma juure ja ütleS: Moutferrand, Teie olete oma nime surematakõ teinud". Kakõ aaStat kestasiwad weel tööd selle samma kallal, kujud ja ehted aluse külgeS, mis ülemaid woorusi ja Weikseli ja Niimeni jõgefi tähcndawad, ja ingli kuju samma otsas, kellel Keiser Aleksander I. nägu on ja keS kui seda sõna tähendab, mida KeiSri-Praua tema surmawoodil  ütleS: Meie ingel on taewaS". Suwel 1834 oli samma ehitamine, mis ligi kolm milltoni rubla maksis,  nii kaugele jõudnud, et katte alt wõtmine ja pühitsemine  selle aasta Aleksandripääwa peale wõis seatud saada. Leikusekuul 1834 oli PeterburgiS palju elu ja liikumist,  kuna pealinn muidu suwel ennast tühjendab. Kõigist riigist sai sõeawäge kokku kutsutud ja 28 jalawäe rügementi  ja 18 ratsawäe rügementi hakati Leikusekuu 27. pääwal harjutama; igal poolel jõudstwad ettewalmistamised  otsale ja Talwepalee külge ehitati suur ehtetalud balkong  Keiserliku perekonnale; Kindralstabi ees saiwad kõrged  lawad kõrgema seisuste waatepaigaks ehitatud; rahwa tarwituseks oli Admiralatäti-bulwaar lahti hoitud. Igalt poolelt suurest riigist tuliwad kõrged wäepealikud ja teised kõrged ametnikud, kellel iganes pealinna kokku, selle pidule, mis auusamma all Weueriigi õnnistatud peastjale walmistatud sai. Ka PreuSst Kuningas Friedrih  Wilhelm M. oli tulla tahtnud, jäi aga mitme koduse takistuse pärast tulemata ja tema asemel tuli tema poeg Prinz Wilhelm, nüüdne Preussi Kuningas ja Saksamaa Keiser. Temaga tuliwad 17 pealikut ja 38 Gardewae soldatit, keS WenelaStega üheS Napoleon I. waSta wõitlenud  oliwad. Ilmad oliwad juba Leikusekuu 16. pääwast  saadik selged ja soojad olnud, aga 29. pääwa õhtal tuli hirmus müristamine ka kange kõuewihm, mis üle Soomemere ja Peterbugi linna käis ja kartust sigitas, et pidupääw wihmane oleks. Pilwed lahkufiwad öösel ja juba homikul kell 5 oli 11 graadi sooja. Kell 6 algaS liikumine  uulitsatel; Politsei ametnikud asusiwad oma paikade peale, Tallinna Piiskop ja Peterburgi kirikkonna Vikar, Bcnedikt, juhtis waimulikku rongi Aasani kirikust Aleksander- NewSki kiriku, kuhu kell 8 Keiser tuli, kes pärast Jumalateenistust  sealt Talwepaleesse tagasi läks. Nuud ruttafiwad  kõik need oma paikade peale kellel billetid oliwad; sõeawägi seadis ennast korda ja Neewa jõe peal seifiwad IS. Keiserlikku söidulaewa, nende keSkis ka juba 3 aurulaewa.  Kõik oli ootamas, samma alus seifis punase katte all. Kell 12 aeal ilmufiwad Majestätid Keiserliku perekonnaga, Keisrikoja ametkonnaga, waimuliku ülematega ja diplomatika  kehakonnaga bakoni peal, sdeawäe koorid tõstfiwad mänguhäält ja sõeawägi andis auu. Järsku oliwad kõik pead paljad ja kesket platsi auusamma ja balkoni wahel, kuS Jumalateenistust peeti, nähti üht sõeameest ja natuke tema taga kaht teist sügamas palweS seisma. Need oliwad  Keiser Nikolai, Preussi Prinz Wilhelm ja Suurwürst Mihhail Pawlowitsh. Laia platsi peal walitses nii sügaw waikuS, et teiselt poolelt iga Zumala-teenistuse sõna kuulda  wõiS. Tänupalwe hakatusel langes suure riigi walitfeja  põlweli, temaga Suurwürst Mihhail, Prinz Wilhelm ja kõik sõeawägi. Kui Keiser ülestõusnud oli, algas palwe Keiser Aleksander I. mälestuseks, kate samma aluse ümbert langes maha, kullatud kujud hiilgasiwad pääwakiirus, sõeawägi teretas suuandmise kombel, kindlusest ja laewadest  raksus suurtükkide mürin ja 100,000 meest suur sõeawägi hüüdis ,hurraa!" Nüüd sai palwe söeawäe eest peetud, waimulik kehakond  astuS balkoni pealt maha, käis pidulikkus rongis ümber samba, kaStiS sammast pühitsetud weega ja läks sealt Keisrikoja kiriku, kuna kõik sõeawägi paradi sammul ümber samma kais, kuS Keisrikoja greuadirid juba auuwahile  asunud oliwad. Ülem Kammerherra Graf Litta jagas kõige Keisrikoja liigetele selle pääwa mälestuseks löödud medaljefi ja ametnikkudele sai armukäsu järel palka lisatud. Õhtul oliwad pidumängud theatretes pealikutele, nagu järgmise! pääwal alamatele sõeawäe teenijatele; samma ümber põlestwad tuled altarite peal ja seifiwad süda-ööni rahwahulgad, selleS usklikkus meeleS, mis kristlikku kuju ja tähte samma otsa pannud ja aluse peale kirjutanud oli: ,Aleksander I. tänulik Wenemaa." Keiser Nikolai I. kirjutas selle tähtsa pääwa õhtal Keisrikoja Ministrile sel aeal Würst Peter Mihhailowitsh WolkonSki: ,Minu südame tõutuS ja kõige Venemaa tõutus on täidetud. Meie auustamata heategijale, Keiser Aleksander  I. asutatud malestuse-sammas saab meie kaugelt tillemate  järeltulijatele isamaa tänu tema suuruse alustaja maSta kuulutama. Selle aea seeS on nüüd meie Keiser oma kõrge kaasaliStega  minemast Pühapääwast saadik Worshawis, kuS teda piduliku rõõmuga waSta wõeti. Nowo-Georgiwskis on Keisri stlma all suur manöwer peetud. Majestätid on suurest Shtupidust osa wõtnud, mida Kindral Kubernõr, Kindral Adjutant Gurko andiS; mitmed kõrgest seisusest Poolakad ou Keisrikoja auunimefi saanud. WäljaspidiSte asjade Minister. Riigisekretär von Giers on oma ametnikkudega  Skierniewice shlosfiS, Warshawi ligidal. Seal peab Kolme-Keisri kokkutulemine peetud saama ja ka PreuSst ja Saksamaa ülem Minister ja Kanzler, Würst BiSmark, ja AuStria ülem Minister Gcaf Kolnoky, saatvad  senna oodatud. Et seal wäga tähtsaid aSju arutakse see on nüüd selge, mis need aga nimelt olema saamad, selle üle ei ole mõjmvad lehed tänine muud kuulutada wõinud, kui oma enese arwamifi. Et nöuud üleilmliste mässajate wasta esimeses otsaS seisma saamad, seda kinnitaks  igalt poolelt. Selle järel arwatakfe nõuupidamist Euroopa riikide muudetud seisupaiga üle ja Aasia ja Aafrika  asjade üle tulema, nii palju kui need praegu Euroopa  suurriikide külge puudnwad, ja see on sel silmapilgul wäga palju. Egyptuse ja Sudani aSjad on sasis; Prantsusmaa  ja Khtina wahel on sõda ilma kuulutamata; Inglismaa  poolt ja Wenemaa poolt on kommiSsionid Wene- Afghanistani piire õiendamiseks saadetud, et sel maal omad korraldatud piired oleksiwad, mida wahetanawaks, We»e-Aasia ja IngliS-India riikide wahel, tarwitada soowttakse.  Kui kaua aga see wiletS loomuke oma elu-warjukest  kahe löwi wahel alleS hoida suudab, see on küfltaw küll. ZngliS-India Keisririigist koStawad tuksumised, mis rahva. rahutumat olekut tuunistawad, kes Inglaste walitsuse  all kosutatud ega haritud ei ole ja nüüd seda märkama  hakkawad. Lõune-AafrikaS ja Lääne-AafrikaS on osalt niisamasugused liikumised, nagu Pshja-Aafrikas. TranSwaali taluriigi ja Inglismaa Kapriigi wahel immitseb  tuli ja kipub wälja leekama. TranSwaali ja Neegri suguarude wahel ei ole ka aSjad selged. Kongo jõe kallastel  on suur erariik asumaS. Saksamaa on Lääne-Aafrika  randaS suuri maid oma kaitsuse ja tallituse alla wõtnud,  mis omaS suuruses Saksamaa kohatised ou. Seal põrkavad IngtaSte ja SakSlaSte kolonial-elu tarwitused nii kangest kokku, et Inglismaa ametnikud juba ühe Saksamaa  lipu ksrenda katki raiunud olla, mis suurt pahandust