paniwad Juuli enesele lille krantsi paksude pruunide juukste pääle; kui ilus ja jumekas nägi ta nüüd wälja! Sääl tuli ka üks teener lossi herra ja preili poolt, ja andis pruudile ilusa lille pärja ja õnne soowi kirja, mille seest lahti tchjcs wiis kuld tükki kõlisedes maha pudisesiwad, nõnda et kõik sõbrad ja juures olijad rõõmu pärast karjatasiwad. Jacn aga hüüdis: „Nüüd wöime ka sõbrade ja naabritega kihlust pidada." Nüüd läks see seltskond kõik paatidega mere pääle lusti sõidule. Jaani suures lootsikus iStusiwnd õpetaja, wanacma, prnutpaas  ja lapsed, ka waikest Oswalti, kes haige olnud, lubas tohter seltsi wötta; teistes paatides istusiwad muud pidulised ja mängu mehed. Nõuda sõitfiwad nemad mängu ja laulu kõla all merd mööda edasi ja tagasi, ning tuliwad õhtu ees alles maale. Jaen oli ses arwamises eksinud, et kõik seda kulda ühel pärast lõunal läbi lüüa; temal oliwad kolm tükki weel termiga järele jäänud, tema ei tundnud weel kulla wäärtust, sest siit saadik oli temal ainult hõbe ja wasega tegemist olnud. Selle üle jäänud raha eest ostis ta nüüd wana-emale ja lastele pulma ajaks uued, ilusad riided. Paar nädalat hiljem laulatas õpetaja nad abielu rahwaks ja ema andis selleks oma füdamelikumat õnnistust. Nende abielu  oli tõeste eesmärgiks kõige küla rahwale ja Juuli kõige naiste ja emadele. Tema oli tõeste paljudele eeskujuks, omas lapselikus  sõnakuulmises wana-ema, truuis, õrnas armastuses laste ja rõõmsas, lõbusas meeles oma abikaasa ja pea wastu. Kes teda, seda tugewat, ilust, noort perenaist, nägi, see pidi küll tunnistama, et tema oma südame headuse läbi tõesti selle õnne wääriline  oli ja pidi südame põhjast hüüdma i „JSsand, walitse ka seesuguse õnnistuse ja heldusega edeSpidi selle majakese ja nende üle, kes tema katuse all marju leiawad! I" Lõpeks on siin meel nii palju ütelda, et HcnS kellest ka ehk lugeja meel teadust soomib, oli järgmisel suil hoolsaks ja murekaks rand mähiks isamaa waenlaste masin. Siis astus ta oma esiwanemate ametisse ja ei ta nii hästi osaw kui töökas mees oli, siis laks temal wiimaks korda seda majakest, kus fees tema isa ja isa-isa elanud oliwad, tagasi osta. Selle! majal oli tema kohta palju tähendust ja see täiendas tema maa päälist õnne. teise mõisa on ära wiidetud. Kõige mõnusam abi minu arwates oleks see olewat, ei iga walla sa mõisa jäoks saaksiwad niisugused riidest kmväärid tehtud, kus iga walla ja mõisa nimi pääl on ja post-konturts saaksid siis iga walla ja mõisa kirjad oma kuwääri sisse pandud, siis poleks postimehel muud. kui puistab seatud kohal kuwääri tühjaks ja nii jääks siis kirjade sorimine seisma ning ka mõne edewa teendri uudishimu kustutamata. Nõuda samuti on ka siis muldades. Kirjad tulcwad igasse walla majasse, kuidas nad postkontoris  on pandud. Kui siis peaks weel lahtist kirja leida olema, noh, küll siis juba teada on, kelle töö see oli ja wõib meest oma uudishimu eest «vastutamise alla wõtta. Nüüd olen omad mõtted wälja rääkinud. Kellel ehk peaksiwad weel paremad nõuud kadumise waStu teada olema, see awaldagu neid awalikult, küll siis kaob wiimaks see nurin meie rahwa seast ära ja waesed postimehed saaksiwad ka süüst lahti- Üks postimees. Pvidelt. 15. Augustil löönud pikne Kapra kiila põllal ühe 14 aastase poisi, kes kündmas oli, kõige hobusega surnuks; ader saanud purustatud.  Hobusel ci olnud pärast muud märki kulges näha, kui tagumise jalgade karmad olnud mähe ara kõrwenud, kunas poisil ka juuksed natuke kõrwenud  ja rinna pääl üks wäike lapike näha olnud. Teine pois, kes natuke kaugemal kündmas olnud, kukkunud ka uimaselt maha, aga tõusnud tüki aja pärast Me elusse, kunas aga tema hobune kärgatamise  ajal kargama läinud. Nimetatud päewal ei teadnud keegi kõue ilma pääle mõtelda, sest et ilm sugugi seda moodi ei olnud. Pärast õnnetuse olnud meel wähest mürinad kuulda. Sellel suwel on pikne mitmes kohas suurt kahju teinud, kuidas meie igal nädalal ajalehtedest teada saame! Liiwimaalt. Liiwimaa landrati kolle  g i u m i poolest oli senatisse Liiwimaa kuberneri hcrra käsu üle kacbtuS tõstetud, mille lkbi ära kcctati, Wene-usuliste kaest Luteruse-usu kirikule mingisugust maksu nõuda. Senatis on see kaebtus tühiseks mõistetud. Pärnumaalt. Püss ei ole pulmariist. Kihnulastel on pruuk pulmi püssiga hakata ja lõpetada. Hiljuti oliwad siin pulmad. Püssile sai ka pulma laeng sisse pandud ja Tooma kätte antud, sõnadega: «Toomas, weanüüd!" Toomas wedas ka. Pauk käis, ja püss oli mitmeks kümneks tükiks puru. Laskja sai wassakust käest ja rinnust raskesti, kaelast kergesti haawatud. See õnnetus ei ole Kihnus esimene; iga kahekümne pulma pääle tuleb läbiscgamine üks õnnetus püssiga. Ülna asja- ja ajakohane oleks, kui püsfilaskmine pulmas saaks ära keeldud, sest keeluta ei taheta seda pruuli naljalt maha jätta. Wändra õpetaja E. SokolowSki annab ajalehtedes teada, et tummade koolt suure? maks ehitamise kallal hoolega tööd tehakse.'' 27, Augustil peab töö malmis saama ja kool algama. Kellel meel lapsi kooli panna on, rutaku ülesandmisega.  Aastane kostiraha on 125 rubla. Tallinnast. Aurulaewa «Aleksandri" kapten tõi 16. Augustil ühe reisija politsei pääle, keS ennast teel meresse ära uputada tahtnud ja ka pärast ennast surmata ähwardanud, kus ta aga saab. Ta wõeti kohtu järclkuulamisele- Läänemaalt kirjutab üks meie sõber all seiswaid kirjast, mida ka auustatud «Saarlase" lugejatele awaldamc: Siin Wigala kihelkondas, Wclise maldas rõõmustab  Wene-usu kiriku liikmete südant üks tähtis asi; see on praegus ehitaw Wene-usu «Jaani" kirik, mis ehitaja meistri härra, J. Kõrgessaare hoolsal ülewaatmifel ja juhatusel heasti on edenenud ja malmis saamisele ligeneb. Wälimistest töödest on üksnes meel esimise suure tornile plekk ümber löömata ja puhastamine on ka meel poolikul: sisemised tööd, nii kui seinad, põrmandad, ahjud jne. on ka poolikul. Siin Welises anti mincwal aastal juba ülemalt poolt teada, et wald enesele walla maja peab ehitama, mis aga minewal aastal tegemata jäi. Tänawu Aprilli-kuül hakati aga teda ehitama  ja on nüüd malmis saamisel. Maja on suur ja ilus. Nüüd wõib wald ome asju kindlas kohas toimetada, mis seni ajani ikka üks kõik kus aga juhtus oli! Märjamaa kihelkondas on hullusid koeri palju ümber hulkumas ja on inimestele wäga kardetumad. Nii tikkus hiljuti Walgu maldas S. peres üks hull koer, sulase T. K. kallale ja oleks teda wäga rängasti haawanud, kui mitte peremees ei oleks ruttu appi jõudnud. Wigala kihelkondas on rahwas maimu elu poolest wäga madala järje pääl. Kahjatsema peab koguni niisuguseid asju, mis siin neidude ja noorde meeste wahel ette tuleb. Öõsene ümberhulkumine  on siin päris moodiks, nii et seda koguni meheks ei arweta, kes ööse «väljas ei oska käia. Pühapäewal ja ka muul ajal on noordel meestel kõrtsis see püüdmine, ennast hästi purju panna, et õhtul seda julgem oleks rumalaid tükka teha. Näitemängust, ehk mõnest muust kasulikust asjast ei tea need siin nii palju kui mitte midagi! Hale asi! Läänlane. Haapsalust sõitsiwad 16. Augustil K. K. suunvürst Wladimir Aleksandrowitshi lapsed, kes süül terwiscweel oliwad, ära pealinna, mille suures neid linna poolt auustusega saadeti. Peterburgist. Wene rahapaberid olla wiimasel ajal wäljamaa rahaturul otsitawaks saanud, kuna küll, nimelt Saksamaal, wäga katsuti, nende wäSrtust kahtlustada. Selle wasta on need nüüd Parisis hinnas tõusmas, mis jälle uueks sõpruse tundemärgiks Wene- ja Prantsusemaa mahel olla. Nii kirjutawad Wene ajalehed. Moskwa kubermangus, Serpuhowi linnas põles 13. Augustil suur wabrik kõige kaupadega ja maSsinatega ära. Kahju arwataksc üle miljoni rubla. Rndomi kubermangus põles Skariszcmi linn täitsa maha, wiis inimest jäiwad tulesse, palju sauvad haamu ja kahju on ülisuur. Warshawist. Worshami raudteel, Grodno ligidal, kukkus 19. Augustil raudtee sild sisse, mis üle Lossnaja jõe wiis. Jõe wesi oli silla sambad ära uhtunud, mida küll märgati ja parandama taheti hakata, aga sild ei ootanud seda, maid langes just siis laenetesse, kui meel nimetatud pnewal tubli raudtee rong üle sõitis. Õnneks ci ole aga inimesed selle juures wiga saanud! raha kahju armutakse 60,000 rubla pääle. Taganrogi tolliwaiitsustes tuleb üsna suuri pettusid awalikuks. Arwatakse, et summa, millega sääl kroonut petta taheti, umbes 2 miljoni rubla on olnud. Ülesandjatcle on rahaministcrium 150,000 rbl. auupalgaks saatnud. Mõndasugust. Keegi härra küsib õhtu ööwahi käest! „Mikspärast puhute kellu kümne ajal ainult üks kord oma sarme?" Õöwaht wastab: „Waadake auulik härra, ma ci wõi so seda nulli mitte puhuda, maid ma puhun ainult seda ühte mis nulli ees on!" Üks patisaks näeb ühte paksu prauat oma kolme tütrega parkis jalutawad ja küsib oma sõbra, tohtri käest: „Utelge mulle tohtri härra, mikSpärast on see praua siia pätti tulnud, ta näikse jo üsna terme oleivat?" Tohter: „Ta ei ole terme, tal on kopsu Põletik ja tahab sellest siin Kuresaares lahti saada!" PatisakS: „Aga miks ta siis oma kolm tütart ka on kaasa wõtnud?" Tohter: „Noh, ta tahab jo neist ka ükskord  ometi lahti saada!" Wäljamaalt. Saksamaalt. Oma asutus-politikast näewad Sakslased mähe rõõmu. Kõik suured kulud, mida mehed Jda-Aflikas kandsiwad, näiwad tühja jääma, sest Inglased iagandawad sääl igal pool Sakslaste eest ja ei jäta wist enne järele, kui sinna omale jälle laialise riigi asutawad, mis põhja rannast lõuna tipuni ulatab. Lõuna ots, Lapmaa on ju ammu nende oma, põhja ots, Egiptus, peaaegu ka. Mis meel iseäralikum on, et mana Bismark oma hääletoru „Nordd. Allg. Z" läbl kõiki noomib, selles tükis JnglaStega leplikud püüda olla, sest Inglismaa sõprus olla Saksamaale wäga tähtjas. See wanamehe tegu on suurtele hulkadele asutus-politika sõpradele otse arusaamata, kuna ta enne ikka selle liikumise soowitaja ja edendaja oli. ElsasS-LothringiS püütud keisri säälkäigu korral