koori päämees häbenenud teha; ta ei ole ka mitte kõrget hinda nõuudnud. Et nad Rimmu kõrtsi juurde on tulnud ja seal oma torud hüidma pannud, et seega rahwast oma juure petta, ei ole sugugi õige, maid —pke awalik laimdus,  millele ta liig lühikesed jalad alla on teinud. Nimetatud  mängijad yn küll natuke aega enne näitepidu lõpetust  kõrtsi juurde läinud, aga seal mitte oma „torufi hüidma pannud", ega ei ole ka neid „rahwusline" kõrtsimees  mitte mälja „wuhwe!danud". K. walla muusiku koori esimese wiiuli mängija on nimetatud kõrtsimehe wend, ja sellepärast käib see koor sagedaste seal kokku mängima õppimas. Seda tegiwad nad ka nüid, aga ilma mingi halwa pindmiseta. Et talisel ajal, nagu hra. —pke ütleb, näitemängu ruum weidi kitsas oli, siis on jo muidugi  mõista, et muist rahwast pidi „kõrtsi juures wede lema", millest neil mitte süidi ei olnud. Muidu laimata on peris patt, ja seda ei oleks pidanud hra Lepke mitte tegema. Sl. ä. Pärnu maalt. Sindi mõisas on 8. ja 9. Aprilli wahel öösel suur tulekahju olnud; karjalaut on piaaegu terme karjaga ara põlenud. Kuulu järele olla 99 meist ja lamba kari sisse jäänud. Loomi olla sellepärast maha peasta mõinud, et inimesed tulekahju mäga hilja on märganud.  Tule hakkamise üle ei ole kindelt teadust. Tartust. Tartu koolikonna koolides tohtistwad siiamaani,  nõnda kirjutab „Nev. 8.0 b.", juhtumise korra! ja iseäralikul tarwitusel tütarlapsed koolis sellest kohustusest,  et pidiwad Wene keele tundides käima, mabaks jääda. See luba lõpeb aga nüid otsa. Edespidi antakse  Wene keele õpetust igas koolis nimetatud koolikonnas nii heaste pois- kui ka tütarlastele; ja wiimaks piawad kõik inimesed, kes seda õigust tahawad saada, õpetust, kas amalikkes ehk kõrwalistes koolides anda, olgu nad Wene wõi mõne muu riigi alamad, Wene keeles endid katsuda laskma. Naesterahmast kodu- ja elementarkooli- Spetajate kohta hakkab see seadlus juba aaSta pärast mõjuma. Auustatud Sakala toimetusele Palun järelseiswat  kirja Teie auustatud ajalehes ära trükkida. Tartu Eesti Põllumeeste Selts on nöuuks wõtnud käesolewal aastal riigi maade ministeeriumi luaga Suures- Röngus koduloomade ja käsitööde wäljanäitust 15., 16. ja 17. Juunil ära pidada. Selle wäljanäituse kasuks palub nimetatud Seltsi eestseisus kõiki, kellel soow ja tahtmine on Eestlaste majapidamist, loomade kaswatamift  ja käsitööd parema järjele aidata, sellest wäljanäituseft  lahkeste osawõtma tulla. Naljanäitusele wõetakse wastu: hobused, kariloomad,  fiad, lammad, anid ja kanad; käsitöödest ja tehnika produktidest kõik põllu-tööriistad, nõnda kui: adrad, äglid, hangud, kirmed, wikatid, külwamise-, rehe peksmise-, kiwide ja kändude wäljakangutamise masinad. Wõi, kohupiim,  juust, küinlad, tärklis, seep j. n. e. j. n. e. Käsitöödest  kõiksugused meeste- kui ka naisterahmaste käsitööd,  mis meie maja töös ja rahwa eluS kasulikud on. Aga üksi niisugused käsitööd, mis omal maal tehtud. Et wäljanäituS tähtjas majapidamise ja töö kool iga ühele on, kes oma töö osawuse, wirkuse ja majapidamise  tundmist suurendada ja parandada püiab, sellepärast  on siis ka Põllumeeste Seltside tähtsam ülesanne, wäljanäitusi elule kutsuda, ja nende abiga põllu- ja käsitööst  edendada püida. Mida rohkem wäljanäitusete loomi ja käsitööst tuuakse, seda rohkem wõib igaüks, kes näituse asju waatama tuleb, sealt õpetust leida. Missugune anus Eesti peremees ja Eesti perenaine ei tahaks mitte oma põllutööd ja majapidamist edendada ja parandada? Missugune noor Eesti mees ja wirk Eesti neiu ei tahaks mitte oma töö osawust ja kenadust ülendada ja tähtsamaks teha? See soow on iga mõistliku  inimese rinnus wägem ja sunnib teda sinna minema, kuS tema rohke kena tööde nägemise tuel äratust ja juhatust  leiab, et oma selleaegseid töösid paremine tegema hakata ja neile kenamaid wormisid ja sellega ka ühes lahkemaid pruukimise omadusi anda wõib. Kantakse nüid selle eest wäljanäitusega tubliste hoolt, et kettu aSju iga waataja silmade ette saetakse, siis on sellega kaunist äratust wirkele ja tähelepanejatele waätajatele pakutud, mis neid nende anus meel jälle järele tegemisele ehk koguni meel parema walmistamisele kutsub ja ajab. Seda wiisi kutsutakse siis meie wanemaid  ja nooremaid wendi ja õdesi kenama ja kasulikuma töödele ja juhatatakse neid hoolsama ning puhtama majapidamisele.  Nõnda wõib siis aast-aasta järele Eesti põllumeeste majapidamine paraneda ja nende käsitööd kenamaks ja tarwilisemaks minna. Sellega ühes tõuseks ka Eestlaste wara ja Eestlaste töö tähtjuS töiste rahwaste kohta. Sellepärast piaks igaüks, kellel see wähegi wõimalik on, wäljanäitusete toodud asju waatama tulema. Kui ehk igaüks mitte ise midagi näitusele tuua ei wõi, siis saab ta ometegi sellest, mis ta wäljanäitusel näeb, tähtsat õpetust, ja näeb, missugusel järjel praegused Eestlaste loomade kaswatamifed, põlluharimise-riiStad ning käsitööd  seisawad jne. Tähendus: Wäljanäjtusele toodawaid loomi ei pia mitte näituse tarwis nuumatama, mis nende peremeestele  ilma aegu kulu teeks, waid neid piab korralise  igapäewase toiduga ülewel peetama, nagu see iga õige ja hoolsa majapidaja kord ja kohus on. Käsitööde kohta on soowida, et just niisugusid töösi näitusele piaks toodama, mille järele kõige rohkem igapaewases  elus nõuudmifi on, nagu: willased ja linased kangad, tekid, sukad, kindad, muud riided jne. Et Tartu Eesti Põllumeeste Selts kõigile neile, kes häid loomi ja kenaid käsitööst näitusele toomad, asja wäärilisi auuhindasi ja kiituse kirju wõib ja tahab anda, selle tarwis on juba nimetatud Seltsi eestseisuse poolt igatwiisi hoolt kantud. J. Tülk. Kirjatoimetaja: C. Reimann. Tartumaalt. Unustatud „Sakala!" Palun Sind ka meie poolt mõned riad kaasa wõtta ja oma lahketele lugejatele wiia. L. kihelkonnast J. wallast oled sa Maga maha, ehk piaaegu mitte sugugi oma lugejatele teatust toonud; wõta siis sell korral ometi üks meikene sõrme näitus kaasa. J. wallas ehitadi minewal sumel ilus, nägus, ruumikas puust koolimaja P. külasse. Et nüid maja tubli oli, siis soowiti ka osawat koolmeistert saada. Kohalik õpetaja  Dr. B. soowitas G. M., keda ta juba kolm aastat kui tublit meest tunda. G. M. sai siis ka P. küla koolmeistriks.  Õnnetuseks langes aga see mees haigusesse, millest meel mitte terweks ei ole saanud. Ta jäi sellest heast kohast ilma; kuida kuulda, olla ta ranna äärde jälle kooli koha saanud. Piaks see tõbi tast lahkuma. Rõõmuga teatan ka Meel, et P. külas kaunis suur raamatu-kogu on, kus juba peale 400 raamatu on. Hiljuti  olla meel 30 rubla eest uusi raamatuid juurde ostetud.  Tubli ja mõnus edenemise mark töistele waldadele. „Wäi'nölane". Tallinnast kirjutatakse «ktlWen. Lkem.», et sealne linnapää Greifenhagen kõigest jõuust Wene apostlite Kürilluse  ja Metovdiuse mälestuse pidu wastu olla töötanud. Nii jätnud ta linna molinikkude koosoleku, mis 3. April. ära pidi peetama ja kus selle pidu üle nõuu tahetud pidada, pidamata, et sellest pidust aga osawõtmata mööda saaks minna. Muidu tulemad aga igalt poolt, maalt ja linnast, selle pidu kauni pühitsemise üle rõõmu sõnumed. „Rev. B." kirjutab, et Hapsalu ja Hiiumaa wahel jää murdumise läbi suur õnnetus olnud. 30. Märtsil läinud kirjapost, nagu talmel alati, kerge ühe hobuse saaniga Hapsalust Hiiumaale minema. Ühes sõitnud ka meel 9 töist saani, mis mõned kaubaga, mõned aga ka tühjalt Hiiumaale tagasi kodu söitsiwad. Umbes 15 kuni 18 mersta oliwad nad kindlalt maalt ara, kui korraga jää mitmest kohast murdus. Kolm kuni neli langesimad kohe mette, kuna töised jää tükkide peale jäiwad. Suure waemaga saiwad ka töised inimesed jää tükkide peale, aga hobuseid ja koormaid wälja saada, oli mõimatu, sest et jää all katki murduS. Inimesed pidimad  jala Hapsalusse tagasi minema, kust telegramm Hiiumaale  saadeti. Alles esmaba jõuudis abilaem õnnetuse kohale. Kirja taskud saadi küll meel kätte, aga hobuseid, kes õhukeste jää tükkide peal, mis tuulest edasi aeti, liikumata paigal seisiwad, ei olnud wõimalik mitte peasta; nad langesimad piagi laenete roaks. Ainult posti hobune saadi juba kaunis lootsiku ligidale, aga temagi all murdus jää ja laened mõtsiwad ta wastu. Õnnetumatele loodetakse  kahju osaltki tasutawat. Lätimaalt. Sweethvwi'maakonnas, nõnda kirjutatakse  „Latw. Awis.", ei anna maajagamise jutu kõmm sulastele sugugi rahu. Nii olla rahwa sekka jutt laiali lagunenud, et üks kõige kõrgema Keisri koja liige seal ümber köndiwat ja maata inimeste nimesi üles kirjutamat, et teada saaks, mitmel perekonnal maad tarwis läheb. Kõrge ametnik kanda küll liht soldati sinelit, aga kui ta hõlmad lahti tegemat, olla mitmed hiilgawad auumärgid näha, mis tema seisust amaldawad. Lapsik ja rumal jutt! Goldutgenis on Juutidel õige hirm olnud. Sinna tulnud nimelt 29. Märtsil tolliametnikud ja otsinud ühe Juudi J. poe läbi, kust nad, nagu kõneldakse, sala kaupa leidnud. Kõik Juudid kogufiwad suurel hulgal nende ümber, karjufiwad ja sõimasiwad tolliametnikka, nii et need püssi peradega enestele teed tegiwad. Juutide hirm ja kaxtus tulnud sellest, et kõne wäljas olnud, nagu tahe- kõik Juutide poed läbi otsida. Õnneks ei ole silda sell korral mitte tehtud. Peeterburist. Uus Ida-Siberi kindral-kubernõõr krahw Jgnatjew olla 15. skp. oma ametisse juba läinud. Hoowinõuunik Lessar, sagedaste nimetatud Wene- Afganistani piiriöienduse kommisjoni liige, on, nagu «Ilei. teab ütelda, wälimise ministeeriumi ameti ringkonda säetud, kui kindral Komaromi sõawäe diplomatika  abiline. Poola kuningriigi õhtupoolsete rauudteede mullu aasta lõpul wõetud seadlus, mille järele kõik nende juures teenistuses olewad inimesed, kes mitte Wene alamad ei okd, ametist lahti lastakse, saada lähemail päiwil seaduseks  tehtama ja kõikide rauudteede juureS maksmaks pantama. Selle järele saamad üksnes need, kes Wene alamad on ja selgeste Wene keelt mõistawad, edespidi rauudteede juurde ametisse. Eestimaa kubernöör, Polimanow, on ise oma palme järele tõbise terwise pärast teenistusest labti laStud, ja tema asemele on selleaegne Tshernigowi kubernöör, würst Shahhowskoi, Eestimaa kubernöörikS nimetatud. Seniaegne ihu-kaitsewäe kommandöör, kindraladjudant  krahw Shuwalow saab piagi surma läbi lahkunud  mürst Orlowi asemele Berliini saadiku ametisse minema. Ajaleht kandja) kõneleb Wenemaa Kesk Aasta mõitudest ja ütleb umbes järgmiselt: „Kui Turkestam ärawõitmme Kesk- Aastat poliitika asjus ja ka üleüldse tõstnud on, siis on ta aga ka ometi Wene raha ja marandust raskeste koormanud.  Turkestanimaa eest tuleb aastas umbes 1,627.000 rubla stsse, aga walja läheb tema eest jälle riigimalitsusel  8,000,000 rubla. Turkestam wõib sarnasest raha olekust ainult mõni seal kõrwal seisja põllutöölise seisu järele rikas maakond mätja aidata. Selleks wõib praegu just Herati oma hea milja maaga ja lahke kliimaga nimetada.  Kesk-Aasia kauplemine saab selle läbi kohe elawamaks,  kui sellesse maakonda ka Wene kaup saab jne. Sõa hirmu pärast olewat, nagu «öök. Lp.» teab kõnelda, miimsel ajal õige rohkeste Wene kaupa Inglise maale wiitud. Märtsi kuuS on Wenemaalt enam kui IV- milljoni puuda nisu Inglise maale wiitud, kuna minema! aastal sellsammal kuul 630,000 puuda muti; linu"on 4 korda niipalju saadetud kui minemal aastal. Ainult Musta ja Aasowi mere sadamates on selle kuu alustuse! 200 Inglise kauba laewa ankrus seisnud. Keisri koja liigete paleede hulgale tahetawat kätte tulema! sumel meel üks juurde teha, nimelt suurwürsti  Mihail Mihailowitshi palee. Jaapani maal olla juba aaSta aega üks mabrik töös, mis Wene laenupaberid järele teeb; male paberid olla õige heaSte järele tehtud. Neid kandwat enamiSte Hiinlased laiali, kes sumel Wladimostoki ja Nikolajemski tulemad. Wabriku omanik olla üks Wenemaa Juut " nimega Günzburg. Warshawist. üks siinne Juut andis politseile teada, et tema siin ühe päiwiti töölise juureS, nimega Dsika, oma pääpadja, mis 1882. aasta Detsembri kuu mässu ajal tema käest ara on kadunud, on ära tunnud; tema olla selle padjasse hea summa raha pannud ja arwawat, et see praegu alles seal sees on. Juudi arwamine ei olnud ka mitte asjata. Politsei mõttis selle Padja ja leidis sealt seest 6000 rubla ! Juudi rõõmu sest et juba kaks aaStat mööda oli ja tema oma rahast armas ilma olewat ei mõista enam rääkidagi. Odessast. Õige suure pettusega on siinne wiljakaupluse  kouunisjoni päämees Dawidowski malmis saanud. See oli, nagu „Od. Zeitg." teatab, mõisa omaniku Sabanski käest hea huiga nisu, 2800 tshetwerti, kommisjoni  kauplusesse saanud. Selle pani ta aga Wastastikuse  wõlaseltskonda 20.000 rubla eest, Diskontopanka 15,000 rubla eest ja miimaks meel hra Ashkenasi kätte 20,000 rubla eest pandiks ning kadus ftis ise nende raha summadega kui tina tuhka. Wilja pani nüid WaStastikune wõlaseltSkond petsati alla. Kui aga sellest seltskonnast wäljapantud maht weidikene sealt oli ära lahutama läinud, tuliwad kohe Diskontopanga ametnikud, keS direktori Koshewnikowi käsu peale uksed lahti mnrdsiwad  ja wilja töise magasi aita wiisiwad. Politsei Mõttis asjaluo protokolli. Kodjashtshewist kirjutatakse «koF. Meiu.» kenast õiguse juhtumisest. Üks Tatari würst sai' mõne tähtsa teenistuse eest Kama jõe äärest omale 4300 dessätiini  maad kroonu käest kingituseks. Pärast tema surma sai Kodjashtshewi küla selle maa omale, mis ta selle aasta-saa pooleni ka oma käes pidas. Siis tõuusis aga nende maade pärast kula ja kroonu maade walitsuse roahel tüli, ning et külal mingisuguseid tokumenta selle maa kohta enam ette näidata ei olnud, siis langes see maa kohtu otsuse järele kroonu kätte tagasi. Küla rentis aga selle maa siis kroonu käest jälle omale tagasi, ja asi seisis kuni 1872 aastani. Sellel aastal andis aga titulärnõuuliige  Ledenzew teada, et need tokumendid mitte kadunud ei ole, waid ühe wana talumehe juures alles hoiu all on, kes isegi enam ei teadnud, et nad tema käes oliwad. Tema andis talunikkudele nõuu uut protsessi  alustada ja pakkus iseennast adrookadiks. Sellega olti rõõmuga rahul ja, et tokumendid ka tõeste alles oliwad, wöitsiwad talunikud protsessi. Kui talunikke! 5K 17. Sakala. 1885