Saarlane Üleüldine poMa ajaleht maa- ja liunarahwale. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmine, Kuresaares, kaubaulitsas M 10. Saarlane" maksab: Saaremaal aastas I rbl. 3U kop., postiga saadetud 2 rbl. Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud I rbl. 23 kop Tuleb wälja iga pühapäewal Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  S kop. W3B. Pühapääw 16. Septembril 1884. I. aastakäik Natuke ette täädmisest. (Juht kõne.) Oleme ometi sagedaste palju halisemist kuulnud see puuduse kohta, et meie patune inimese sugu natukestki aega ette ci tea, mis tulem tund meile saab tooma. Kord kuulsin peremeest kurwa meelega kaebawat: „Peaks ma ometigi niigi palju ette täädma, mis sugune ilm täna saab olema ja Home tulema, suuremat ette täädmist ma ei soowikski,  see täädmine hoiaks juba paljugi kahju mo kaelast körwale, iseäranis meel suisel töö aeal." Kui sagedaste on seda ette tulnud, et peremees, kelle heinamaad kodust kaugel ära on, kõige oma perekonnaga  ilusa ilmaga homikul wälja sõidab, et oma „kaugelt-tce" heinamaalt loogu üles wõtta. Kui see tee, mis mõnel koguni 20 mersta ümber wälja teeb, oma perekonnaga on ära sõitnud, siis on wibma sadu kääs. Nüüd ootab ta kõige perega seltsis wihma mööda minemist; et töist tööd sääl ette wõtta ei ole, siis läheb see aeg perel üsna korda, et peremehega seltsis wõiwad küü- nis magada, ja mõnigi tööline tuletab seda wana pruugitawat sõna rõõmuga meele: „Lass sadada, saab magada," aga peremehe  süda walutab, nii et une rahu kauaks ei kesta, sest töö seisab tegemata ja pere magab, et töist tööd siin pole wõimalik ette wõtta; tuleb niisugune lugu kodus ette, siis on töist tööd küllalt, mis ära tehtud wöib saada; sääl on kahju kahe kordne: töö seisab tegemata ja pere peawad ilma asjata aega raiskama; ootwad selle pääwa, et wihm mööda läheks, lootwad, ehk tuleb Home kena ilm. Home tuleb omal aeal küll kätte, aga kuiw ilm jääb tulemata. Töisel pääwal ei ole paremat nõu, kui tagasi koduse sõita. Tee on käidud, aeg on wiidetud, töö on siiski tegemata, kahju on suur. See aea wiituse kahju ja ilma asjata teekäimine tuleb kõik selle läbi, et meie inimese sugu natukestki aega ette ei tea: mis sugune ilm täna saab olema ja, mis sugune Home tulema. Wana wormi järel tehtud kalendrid wõi täht raamatud kuulutawad küll kõige aasta otsani igal nädalal ilma aega ette, aga paraku arm, ei lähe täide; seega on ilma aega ette tääda hoopis tundmata. Kalendrist wöime üksi aasta, kuu ja nädala pääwi ette kuu lutamist õieti kätte saada ja kuu muutmise aega ära lugeda, töised ette kuulutused on kahtlased. Juba tunni-kella säädmisega ei saagi kalendri järel öiete malmis. Näituseks:  pane homiku pääwa tõusmisel kellu kalendri järel oigeks, siis on ta õhtll numbrite  järel hukkas, pane jälle õhtu kellu kalendri järele õigeks ja maata homiku jälle pääwa tõusmist kalendrit ja kellut kokku saades, - ei lähe jällegi mitte õigeks.  Kui nüüd kalendri tegijad pääwa tõusmist ja looja minemist õiete ei suuda ette kuulutada, siis ammugi mitte ilma aega kõige aasta läbi ette tähendada; seega jääb kalender ilma aea ette kuulutamise ametist körwale. Suuremaa pidajad ja õpctud  rahwas pruukiwad enestel „ilma klaasid"  h„baromeeter") ilma ette kuulutuse pärast seina külges, mis öhu-röhumöätja abiga ilmasid ette näitab; nende ostmine Jututuba. 3 Ela omal maal ja toida ennast rahu sees. Jutustanud Oskar Hvckeri järele K. ss. 8. (Urg.) Racke sõnadega tegi ta ahju ukse lahti ja wiskas, meis wägimche suureks ehmatuseks,  nimetud raamatu lahwe tulesse. „Sa ei ole minu kõskusi mitte täitnud," rääkis ta Me Male edasi, „sellepäärast peab iee 10 trahwiks olema, et sa omast tasu rabast Me waleliku raamatu hinna laenu raamatu kogu omanikule wälja maksad. Paale seile tahan ma nimetud omanikule kõwasti ära keelda, sulle edeSpidi mitte übtc raamatut anda, umbest kui ma seda lubanud ci ole." Hermann.hammustas huuled kokku, marsi naitis ta aga nägu, kui peaks isa sõnadest ja teust midagi ja ütles siis: ci ole ikka mitte raha mõeras maades reisimiseks tarbis. Sakslaste tegcwus  töö juures on igal pool kuulus ja nimel: Ameerikas on meie maamcbcd maga otnmmad. Juba sellepärast usun ma kindlas::.  e: ma New-Jorkis lühikese aeaga sinale dea koba saan." „Või nõnda? hüüdis Fõrstmar waljusti, ~sa ci bäbcne siis sugugi Jankeclaste orjaks saada? ..Siin Saksamaal olen ma selle ori ka, kelle teenistuses ma olen," ütles Hermann, „paljalt selle wahega, et Ameerikas palk palju parem on, kui siin." Niisugused poja wastused äritasiwad isa meel rohkem ja et Hermann isa sõnu kordama  hakkas, siis sugid nad nõnda ühe pitkuseks,  et Forstmar pojale suu waigistusekZ körwa lopsu pakkuma pidi; aga ema segas ennast Hermanni kasuks sega ja püüdis oma abikaasat töiste mõtete pääle wiia. „Sa oled täna nõnda kuri ja isemoodi," ütles ta Forstmarile, „ja ma arwan, et Hermann üksi selle juures süüdlane ei ole. Ons sull ammetis pahandusi olnud? Need sõnad olid umbest parajad ja abikaasa  ots läks sitemaks, ta tõmbas mitu korda mäsinult hinge ja sammus kambris edasi tagasi. .Mis sull wiga on, Forstmar? küsis ta nüüd hädalise häälega, oma kätt armulikult  mehe õla pääle pannes. Üks sügaw õhkamine oli abikaasa wastus.  Nüüd ei jätnud praua Forstmar mitte enne rahule ja ei hinganud mitte, kuuni mees talle ta küsimiste pääle masrusi andis. Ta ütles: „Eile öösse on üks wang ära karganud."  Mõlemad, ema ja poeg. kuulnwad hinge kinni pidades ja wiimase palenägu lõi imelist karma, kui isa edasi rääkis: „See wang on üks neist kõige suurematest  kurjategijatest, kes minu aeal siia wangis on olnud. Ma olen sulle temast mitu kord jutustanud ja sa wärisesio ikka, kui sa neid hirmsaid tegun kuulsid. „Minu Jumal!" hüüdis nüüd praua Forstmar, „iga fee kargaja ometi see kuri Tonson ei ole? „Seesamma," töedas Forstmar. „Niipalju kui ma tean," hakkas praua Forstmar jälle, „oli ta ühes maaaluses keldris; kudas on tall see wöimalik olnud, sest kindlast kohast wälja saada. „Tall peab wist töSristuolema," ütles Forstmar, „sest et ta üksi nende abiga need kindlad lükid ja tugewad jalgrauad lahti mõis saada." „Sellegi pärast," ütles praua Forstmar, „jääb tema wälja pääsemine mulle üheks mõistatuseks. Karridoori ukse ees on ometi mahl ja säält pidi ta ometi, läbi minema. Kudas see siis mõis sündida, et mahi soldat ta mangi riidid ci tunnud." „Tonion/' rääkis Forstmar cdan. „on omale täädnud teisi riidid muretseda ja on oma mangi ülikonna keldri tagasi jätnud.  Äahi soldat rääkis, et mõni menut pärast seda, kui ta mahi pääle on tulnud, üks mees laterniga, nõnda kui wõtindc meestel on, wötmc kimp käes, kangi alt tulnud on. Umbest juhtunud seda kord niisugune soldat mahi pääle, kes mõnc pääwa eest alles siia