Postimees (Endine Pärnu Postimees.) 75 Tartus, 7. juulil. i!;v!maskümuesteine aastakäik. Po»lu.a aa.t. »t- k- a p r k ' >/» ~ I,,öv „ „ „ V. „-„ »» „ 'kuus ~ 60„ „ „ kuuS—„Z»„ Kolmaskümuesteine aastakäik. Trenzsteiu.Sächs, Baecsj Schmidt.Kuuse.T allinnas kabson. Klagc >t- Ströhm. Naftal, Wassennann Pärnust Borm Trei.scldt, Jakobis Wiljandis Karoto.Feldt.Winter. RakwerrS: KuhS, Treumann Paides: Seidelbcrg, Toris: Martjvn. Wõrus Bielrose. Malgas: Nudolff. Põltsamaal: Leil, berg, Puchl, Haapjalas: Hollberg. Äurcsaares Lang. Jõhwis: Haho. Keilas: Blaabcrg Alatskiwil: Fr, Kärner. Narmas: Grigorjevi Kuusmann. Peterburis: Seelandt, Leopas. Kas ja kudas wõime meie endid rõugetõbe eest kaitseda. i. ea igas uuesti ilmuwas ajalehe numbris leiame jälle siit wõi säält rõugetõbe üle sõnumid, selle pärast arwan küll aja ja asjakohase olewat mõne sõna selle kohta rääkida, kas ja kudas meie endid  rõugetõbe eest kaitsta wõime  parem  karta kui kahjatseda. Juba mitu sada aastat on mööda sest ajast, kui see kuri surma sulam, rõugelõbi, Europa maale tuli. Kus ta kord aset Mõttis, sääl murdis ta hulga kaupa inimesi maha. Ei ole palju, kui ütleme, et pool kõikidest, kes rõugesse jäiwad, suriwad, ja wähejaiwad kohtades, kus rõuged korra aset oliwad wõtnud, neist puutumata.  Kana aega ei ole mööda, kui rõugeid niisama kardeti, kui kolerat ja täie õigusega, sest et nendele niisama kui kolerale  50—70°/» haigeks jääjatest ohwriks langesiwad. Mõnedgi wanad inimesed teawad  endistest rõugetõbedcst rääkida. Kudas on Praegu rõugetega lugu, on "see tõbi nõrgemaks jäänud, sest et niisuurcst  rõugehirmust ega surmast suuremat kuulda ei ole ja kadunud see tõbi ka weel mitte üsna ei ole? Nagu juba ülemal öeldud on ta praegu nii mitmesgi meie maa külas  ja linnas inimesi piinamas, aga kuna mõne aasta eest, kui koleralõune-Prantsnse- ja Jtalia maal möllas, inimesed kelledel wähegi  wõimalik oli neist kohtadest, kus juba mõni kolerassc oli jäänud, ära ruttasiwad, kuna niisugused kohad sõjamäest ümber saiwad piiratud, et inimesed Põgenemise läbi haigust  weel enam laiali ei laotaks, ei ole meie pool kõigest sellest midagi kuulda, waid igaüks ajab rahulikult oma asju. Endist aega nüüdsega wõrrcldes peame kõige selle pääle waadates tunnistama, et korda on läinud ühte mõjuwat abinõuu rõugete waStu leida, kuna seda kolera kohta mitte ütelda ci wõi, et meie endid selle kurja külalise eest õige mõjuwalt kaitsta wõiksime. Sellega wõiks meie siis oma küsimise teise savi „kudas wõime endid kaitsta" läbirääkimise alla wõtta. Ka siin peab endist ja nüüdset rõugete wastu sõdimise wiisi üheteisega wõrdkema, et nii mõjuwat abinõuu tundma saada, aga et see liig kangele wiiks, selle pärast jätame see järgimööda  otsimise kõrwalc ja wõtame meie praegu kõige enam Pruugitud abinõuu käsile ja waatamc, kui mana see juba on, kudas ta üles wõeti ja kudas tema mõju on ma mõtlen nimelt abirõngetc panemist. Juba iväga manal ajal oli India ja Hiina maal tähele pandud, et rõuged ka selle läbi halkamad, kui rõuge haigeröugetest  mäda saab mõetud ja tcrmele naha haawa sisse pandud; ühes ka seda, et nii sünnitatud rõuged palju kergemad oliwad, kui ise hakanud. Seda nähtawust tarwitati rõugete wastu abinvuuks. See abinõuu sai aastal 1717 esimest korda ka Europas ja .uimelt Inglismaal tarwitaknd ja lagunes  säält ikka enam ja enam ümberkaudsetes  riikides laiali. Ei kestnud aga kaua, sääl sai niisugune rõugepanemise wiis jälle ära keelatud, kõige enne Inglise maal, kust ta uiujole oli miidud. Pärisrõugete mädaga Pandud rõuged lõimad sagedasti küll kergitust, aga ei olnud need korrad ka mitte wäga arwad, kus nad surma põhjuseks saiwad.  Nende pääwiga oli aga see, et nad sellest, kellele nad pandud oliwad, ka teistesse hakkasiwad ja siis niisama kurjad oliwad kui päris rõugedgi. Niisuguse rõugepanemise läbi sai rõngelõbi sagedasti kohtadesse miidud, kus teda enne ei olnudgi ja nii nud. Laksuvad jälle mõnedgi aastad mööda endist wiisi, sääl saatis Inglise haawaarst - Or. Jenner teatust ilma, et tenial õnneks j on läinud rõugete wastu kindlat kaitsjat abinõuu leida. Maal külas, kus Jenner elas, oli üks ! tüdruk kukkumise läbi meriseks löödud kä- ! tega lehma lüpsnud ja warsti pääle selle oma käte pääl wistrikka märganud, mis j ta ka tohtrile näitas. Järele waadates, leidis Jenner, et lehma udara pääl niisamasugused  wistrikud oliwad, kui tüdruku käte pääl ja et nad küll lehmast tüdrukule hakanud  oliwad, Rõugetõbi, mis ümberkaudu walitses, tuli ka sinna külasse. Pea kõik külarahwas, ühed kergemalt, teised raskemalt  jäiwad haigeks, palju suriwad ära, ülemal  nimetatud tüdruk aga, kes küll palju haigetega kokku puutus neid talitades, jäi terweks. See pani Jenneri täitsa järele mõtlema,  kas wahest mitte lehma udarate küljest hakanud  wistrikud teda päris rõugete eest ej kaitsnud, ta tähtis asja järele proowida. Ühes tuttawas perekonnas pani ta lastele lehma udara wistrikkudest wõetud mädaga umbes niisama rõugeid, nagu seda praegu meel tehtakse ja ennäe! ka need jäiwad pääle selle, kui pandud rõuged üles oliwad ajanud, hirmsast tõbest puutumata. Kui ta weel mitmed katsed oli teinud, astus ta oma leidusega ilma ette. Kui ka mitmelt poolt tema leiduse pääd raputati ehk koguni naerdi, näitas selle mõju ometi warsti, et seekord naer mitte õigel kohal ei olnud. Jenneri rõugepaneninc sai ikka enam ja enam pruugitawakS, esiteks muidugi  rohkem järele mõtlejates, kõrgesti haritud ringkondades ja lagunes ruttu üle Jnglisemaa piiride laiali. Muidugi oli, nii kui mõnegi uue kasuliku asja sisseseadmise  juures „suure hulga" poolt ka abi» rõugepanemisele palju wastusödimist. Mõnesgi  kohas saiwad inimesed selleks wägisi sunnitud, mis endistel aegadel hõlpsamalt sündida mõis kui nüüd, aga hariduse kaswamisega  hakati ka siin sellest tulust aru saama, ja praegu on Jenneri abirõuge pauemini ühel pool suuremal, teisel pool wähemal mõõdul, terwes Europas ja ka mujal, kuhu Europlastc mõju ulatab, pruugitaw,  kui ta weel praegugi selle wastased mitte ära pole lõpnud, mirte üksi alamalt haritud inimeste waid isegi õpetatud tohtrite  hulgas. Et nüüd neil wostastel muidugi  ka omad põhjused on, mikspärast nad wastased on, siis laseme neid kõik omad pää punktid ette tuua ja katsume nad läbi, kas nad ka tarwilikult põhjenda tud on. (Järg tuleb.) Politika ringwaatus. .Saksa keiser on oina malitsuse tegemast  õige agaralt ja clawalt awaldania hak-' kanud. Nende päemade sees peetakse Kieli sadamas suurt sõjalaewastiku ülewaatamist ja harjutamist, mis suuremalt ja toredamalt  saab sündima, kui ialgi enne Saksa sadamates on nähtud. Harjutused saatvad neli päcma kestma, siis sõidab säält keiser sõidulaewa „Hohcnzollerni" pääl Peterburi alla, mitmete teiste laewade saatusel. Wene maale saada ta umbes 18. juulil jõudma, Peterhofi lossis korterit wötma, wähemalt neli päewa wiibima ja siis jälle mereteel tagasi minema, kuna tema kaaskond maakeel  tulema ja minema saawat. Kuid riigiminister  grahw Herbert Bismark mitme teistega saada ikka keisriga ühes olema. Wastuwõtmine saada siin Pool aruldasclt tore ja uhke olema. See reis sigitab terwcs Europas wäga Palju tähelepanemist ja rääkimist. Tema tähtsust suurendab meel see, et keiser iseäralisel wiisil sõjalaewastiku  saatusel reisib. Prantsuse maal on kõik selle üle nii kohkunud, et õieti ei tea mis tegema ja rääkima peawad. Kuna ajalehed alles hiljuti Wene maast sõbralisel toonil kõnelesiwad, ütlewad nüüd pahaselt, et nendc riigi olu ja seisukord Wene maast koguni teisiti olewat, nii et nende wohel liginemisest  juttugi ei wõida olla. Selle wastu püüawad nüüd mehed Austriat meelitada, lasewad ka nagu ähwardust kuulda, et nemad  edespidi Hommiku maa küsimuses Austria  poolt ja Wene liWtu saada olemas Noh, mis nüüd muud teha, kui sõbrustamme enam ei lähe. Inglis maal ei anta küll pahandusele  nii laialt maad, aga hääd meelt ei ole ka sääl sugugi. Inglased tunnewod ära, et Saksa maa ikka enam nende politikast  wõõrdub ja Wene maale ligineb. See teeb ka Jtaliale pääwalu, kus ikka kange püüdmine oli, Inglis maad Kesk-Europa ühenduse külge köita ja sellel teel oma Jutunurk. Wahutawatel woogndel.*) I, Nali merel, libe Amerika purjulaewa pääl teenides, mis Luropa ja New-Orleans'i wahcl puuwillu  wedas, olin ma 1881, aastal õnnetuma  kukkumise läbi käeluu murdnud ja AaStal 1673 läks minu hiä koolisõber Julius dus ei ole. Ma loodan, et lugeja nendest Eesti test oma jagu lõbu ja õpetust leiab, Eduard Wilde, nii pea ouia pääle ci ivõinud mõtta ja nõnda kauplesin ma ennast ühe Amerika wahet käima suure ja toreda aurulaewa ära ehitud, pääle selle on jääl suured toredad  joogi- ja joogi - saalid, suitsetamise toad j, n, e. Minu teenri - tegewus oli kuna Saksa maa roheline rand ikka enam silmast kadus. Ilm oli ilus, tuul waikne, nii et laened kuigi suured ei olnud, wähe- Nagu arwata wõib, on jutt merehaigusest  iga sõidu algusel sarnaste reisijate seas; kes esimest mõi teist korda kaugemale teekonnale lähemad, pääasjaks, Merehaigus  on nagu ähwardaw koll igale reisijale ja õige kentsakaid murelikka nägusid näed sa nende inimeste seas, kui rand silmast kadunud ja laew ikka rohkeni õõtsutama hakkab. Nõnda oli ka lugu täna. Laewal oli seltskond peeneid reisijaid alla söögisaali tulnud ja pika laua ääres istet wõtnud. Seltskonna keskpaigas oli üks ilus sihwakas naesterahwas mustade elawate silmadega ja ladusa >utuga; ta oli, nagu ma kõnest kuulsin, uks Berlini näitlejanna, kes Amerika  linnadesse kui külaline mängima ja kuulsust ning kulda otsima läks. Lacwa pääl oliwad end temaga kaks uhket noort- tuimaks teinud, kes nüüd pudeli kallist weini küsisimad, et Saksa maalt lahkumiseks  hää teekonna terwiseks klaasid ilusa  näillejannaga kokku lõiwad. Jutt kaldus ka siin merehaiguse püüle?" Ala seisin lähedal, et joojate käskusid wastu wõim, ja kuulsin kõik, mis seltskonnas kõneldi.  „Ma käin jjuba mitmel korda pikemal merereisil ja ei ole meel kordagi merehaigeks  jäänud," ütles näitlejanna, keda herrad  neiu Leidiguks nimetasiwad, pool uhkustades;„mulle  ei ole midagi inetum ja ropem-M kui üht merehaiget näha. Sarnase inimese wastu, kes merehaigeks jääb ja armetult maas lamab, kaotan ma kohe kõik auupakkumise  ja lugupidamise ma ei wõi teisiti  iseäranis, kui see inimene meesterahmas  on." > ) „See on õige,"  noorherradest  üks, see „pilt, kui keegi loomalikus  oleks maas oigab, ei ole silmale tõesti  mitte ilus; ka miuule on see wäga wastu  meelt," „Jseeuesest mõista," tähendas ka teine isand täie suuga, „iseäranis naesterahwa õrn tundmus saab selle läbi wäga pahandatud,"  „Minu meelest ei olegi see õige terme mees, kes merehaigeks jääb," kõneles preili Leidig niokke muigutades edasi, kuna ta silmast kelmikas naeru säde lendas, „mees Peab kõik hädad ära kannatama ilma oiga? mata, nõnda ka merehaiguse; ta ei tohi näidatagi, ct ta nii nõrk on ja laewa wähest  õõtsumist kannatada ei suuda. Kas teie mu herrad, arivate terweks "jäämai?" „Muidugi," Fli mõlemate isandate kindel  enesetegdline wastus, „Sce on hää," sõneles näitlejanna, „sits jää ma reisiseltsilistest ilma; ma ei taha inimestega, keda ma nii ropus olekus  näinud, enam midagi tegemist teha, Mcrehaige ja purjus inimese wahel, kes enam jala Pääl ei jõua seista ja kõik joodud  kraami enesest jälle wälja heidab, ei ole mingit wahet, Uks on niisama ropp Põlgamise wäärt nagu teinegi," „Aigus, õigus," tähendasiwad isandad julgesti, kuna nad aga weidi kohmetult teineteise otsa luurasiwad, nagu oleks neil endide kohta siisgi weidi kahtlust. Nüüd lähenes aga seltskonnale üks lühikene, paks, manuse poole isand, raputas pääd ja ütles i „Auustatud preili eksib kull, kui ta „Ei sugugi/' kostis paks isand suure