duses nii kosuda, et oma Wemriigi parema liigete sekka wõikstme astuda ja jäädawalt oma armastatud Riigi - Isa kroonise lm-kiwaks ehteks olla. Poliitika ringwaatus. parlamendi walitsemine tõmbab ikka week ckaailma tähelepanemist enese peale. Et Inglismaa wabameeleliste partei nii suurel mõedulwöitu  saaks saama, seda ei olnud keegi ette arwanud ja ta tuleb nii ootamata, et üksikud riigid oma paha meelt ja wiha ehk rõõmu selle muudatuse üle Inglismaal mitte marjata ei jõua. Nimelt on Austrias ja Saksamaal  paha meel Inglismaa wabameeleliste wõidu üle nii suur, et seda omas ajalehtedes igal pool awaldawad.  See on aga ka Prantslaste silmad lahti teinud, kes Lord Beaconsfieldi wanameeleliste parteid oma sõbraks arwasiwad ja temale uueste wõitu soowisiwad,  aga nüüd ära näewad, et see partei aga silmakirjaks nende sõber olnud. Lord Gladstone (ütle: Glädstoon), kes Inglismaa wabameeleliste ülem eestwedaja  on ja uues ministeeriumis wist ka päämees saab olema, ei ole mitte Austria ja Saksa sõber, waid ta soowib ennema Inglis-Prantsuse-Jtaalia- Wene ühendust ja on nimelt Balkani poolesaare rahwaSte  poolt, et need nii palju kui wõitnalik wabaks ja oma enese jalgade peale saaksiwad. Sell kombel on* siis wäga heas te arusaadaw, mikspärast Inglismaa  wabameeleliste wõit ühel pool suurt rõõmu ja töisel pool suurt tusku on sünnitanud, ja kuidas see juhtumine Inglismaal terwe Euroopa seiemaalset poliitikat  paigast ära on põrutanud. Peale selle on Inglismaa  wabameeleliste wõit nii suur, nagu keegi ette ei wõinud arwata. Inglismaa parlamendis on 652 liiget ja neist on nüüd 349 liiget wabameelelised, 235 liiget wanameelelised ja 63 Homeruleri (liri partei), kellest wiimased pea ühe pea töise suurema, aga enamiste  wabameeleliste partei poole hoiawad. Aga ka ilma wiimasteta on wabameeleliste parteil 51 healte paljuS. Wiimasel parlamendil oli Tooridel paarkümmend  healt enam, kui Uig'idel. See Uig'ide wõit praeguses parlamendis on nii suur, et nad teda ise imeks panemad, sest nemad ei lootnud ammugi enam, kui loast 20 healte paljust saawat. Et WcnemaaM ajalehed oma rõõmu suurel see on iseenesest mõista. Beaconssield oli Wenemaa kõige suurem waenlane, sest Berliini leping, kus WenelaStest  werega lunastatud Bulgaarialaste Läielitw wabaduS  tühjaks tehti, oli tema töö. Gladstone sõnad aga on: „Käed nende kullest ära! Ärge puutuge Balkani poolesaare rahwaste külge ja ärge rikkuge nende wabadust!"  Wenelane on oma werd suurel mõedul nende rahwaste eest Balkani poolesaare peal ära walanud ja Wenelase elawam soow on ikka, et need rahwad oma teutawast orjaseisusest peaseksiwad. Sellepärast on jo iseenesest mõista, et Beaconsfieldi langemine ja Gladstone wõit neid wäga suurelt peab rõõmustama. Kõige suurem pahameel Gladstone wõidu üle on Austria l. Austria lootis kindlaste, et ta Saksamaa ja Inglase toetuse abil ühe Balkani poolesaaremaa töise järele oma külge saaks tõmmata wõima, ja ta oli juba Bosniaga alustust teinud. Nüüd on Austria kartus suur, et Bosnia jälle tema käest ära läheb, sest Gladstone on Austria suur waenlane. Ka on Austrial oma seestpidiste tülidega praegu õige palju tegemist, kus Sakslased, ehk küll ise igatsusega Saksamaa  poole wahiwad, tõisa rahwausi nii palju kui wõimalik enese alla rusuda tahawad. jei ole Inglismaa parlamendi walitsennsed >Wi«gifügufel wähemal kombel kartust ja paha meelt sünnitanud. Inglismaa wabameeleliste partei ei ole mitte Türgi walitsuse poolt Euroopas, maid ta soowib, et Türklase all seiswad rahwad priiks saamad. Seda ette nähes, et temal edespidi nii palju abi Inglismaalt loota ei ole, kui Lord Beaconsfieldi walitsuse  ajal, on Türklane nende maadega ruttu nüüd lGstüst hakanud tegema, kellega temal seiemaale tüli oli. Nimelt Kreeka ja Montenegro maadega soowib ta hea korrale saada ja ka Austriaga olewat ta Bosnia pärast lepingut tegemas. Austria ja Türgi walitsust üteldakse ennast wastastiku ligistawat ja ükstöisele kätt pakkuwat, aga kuidas wõib üks haige mees töist haiget meest aidata! paap/t olewat würsti Bismarkite tema sündinust päewaks m õnne soowitanud. Seda panemad  Saksamaa katoliiklased wäga imeks. Need on kord omas auuahnuses ja oma kirikliku kasu pärast Saksamaa riigiwalitsusega wihawaenu hakanud pidama ja sellepärast mingu ka nende tüli juures terme Saksariik  koost ära ja hukka, nemad oma jonni ei taha jätta. Selle tüli ja auupüüdmise tujus ei hoolinud nad paapstist'ki enam suurt, waid halkamad teda ka laitma, nagu ei oleks ta siis enam sugugi Jumala asemik, kui ta nende tüli tuld waigistama hakkab. Nimelt eestähendatud paapsti õnnesoowimise kohta kirjutab sellepärast Baierimaa katoliiklaste ajaleht „Vaterland" nõnda: „Meie arwame esmalt, et telegrahw  seda sõnumet paapsti kahjuks wälja mõtelnud on. Et aga uuemal ajal ka Roomas asju sündima hakkab, keda hilja aja eest tagasi wõimatumaks arwati,  sellepärast peame ennast palju imeliku asjade peale ette walmistama. Mis aga peawad lahtilastud piiskopid, kinni pandud ja ära aetud preestrid, ära aetud Jesuiidid ja nunnad tundma, kui nad loewad, et Bismark, kes seitsme aasta eest tagasi Mai-seadusi  sünnitas, kes Lana päewani meel keset „Kultuurwõitlemist"  seisab ja mõne päewa eest seletanud on, et „Kanossa-penninguid" Saksamaal enam mitte ei saada walmistatama, et see Bismark paapsti käest õnnesoowitusi  saab? Mis peawad katoliiklased Prantsusemaal  mõtlema, kes seal ka „ kultuur-wõitlemise" lüwe peal seisawad ja kuhu nad toetust ja äratust just Roomast tarwitawad?" No jah, paapst on targem, kui tema kihupäüd preestrid ja sellepärast annab ta enne järele, kui wiimane ots käest ära on kadunud. Meie ajal ei lase ennast rahvad enam usu-sõdadele ja kiriku kasu pärast oma ligimeste tapmisele ülesse kihutada, ja sellepärast on targem, kui kiriku teendrid  oma wainmliku piiri sisse jääwad ja ka Keisrile annawad, mis Keisri Päralt. Aga kõik ei ole nende seltsist nii targad, waid nad tormawad oma ennemuistse  tuju sees edasi ja teemad seeläbi iseenele ja oma terwe kirikule kahju. liootsimaa tänawu suur wäljarändamise tuju nädala eest tagasi läks l! 00 wäkjarändajat laewaga minema ja nüüd on töine niisama  suur hulk oma isamaale selga pöörnud. Wäljarändajad  on enamiste nõuukad inimesed, kes Inglismaale  ja Ameerikasse rändawad, kus maad odawamalt  olla saada, kui kodumaal, ja töörahwast ka enam lugu peab peetama. Arwatakse, et tänawu niisama  suur wäljarändamine saab tulema, kui aastal 1869, kus 40,000 hinge oma Rootsi kodumaalt wälja rändasiwad. Omalt maalt. Kubermangu maks. Meie olime numris talude omanikud peawad igal aastal, kui kreditkassa intressist mõisa ära maksawad, ka peale 20 kop. „„ kubermangu maksu"" ligi maksma, ilma et nad teaksiwad, kuhu seda raha tarwitatakse ehk et nad selle raha üle aru olekstwad saanud." Seda meie ütelust ei ole mitte nõnda mõista, nagu ei oleks sugugi teada, kuhu see talupoegadest maksetud raha läheb. Igal aastal tuleb üks patent kubermangu walitsuse poolest wälja, kus kubermangu awalikud maksudkõik ülesse on pandud, ning kuhu' järele 23. Webruarist  1862 ka tMMaade omanikud ligi peawad maksma, nagu see maks näituseks 1879 aastal talupoegade  kohta kop. taaldri pealt wälja tegi. Need rahad lähemad mõisnikute kassasse ja sealt maksetakse neid kiwiteede, Sillakohtude, wangihoonete ja nigruti komisjonide ülespidamiseks, nagu muu kubermangu tarwituste peale wälja. Nende maksude seas leiame tänawu ka „ kulust, mis kõhutõbe läbi Wõru maakonnas  tarwis oli, 1699 rubla." Sell kombel on siis teada küll, kuhu „kubermangu maksu" nime all talupoegade käest wõetud raha läheb. Kui meie aga siiski ütlesime, et maksjad ei tea, kuhu nende raha tarwitatakse, siis läheb see paljalt ühe jau maksu kohta. Nii oli näituseks mullu aasta kubermangu patendis ülesantud, et kubermangu maks talumaa omanikude  käest kop. taaldri pealt pidi olema, aga teda on, nii palju kui meie teame, 22 kop. ja peale selle taaldri pealt wõetud. Kaks kop. taaldri pealt teeb aga terme Liiwimaa ostetud talude kohta juba peale 6000 rubla wälja. Isegi on mõista, et. ka see raha nutte maha ei ole wisatud, aga soowida oleks ikka ka olnud, et maksjad tema üle aru olekstwad  saanud. - JimMj. püha.. Halliste  kihelkonna Schneider on 13. Märtsil oma 25-aastast kirikherra ameti juubeli päewa pidanud, kus teda selle kihelkonna mõisnikud ja wallaliikmed  rohke kingitustega rõõmustanud. Õnnetus hooletuse läbi. Kabala wallas, L. talus kukkus hiljuti hobune kaewusse, mis kahju sell kombel sündis, et kaewu rakked wõi salwed liig madalad oliwad. Ree ette pandud hobused läinud nägemata kaewu juure, wist juua tahtes, ja töine hobune wedanud oma reega eesnimetatud hobuse nuttu kaewusse. Aga kuida on nüüd talu kohas wõimaltt, ilma kellegi riistata rasket hobust kitsast kaemust maha aidata? Ei kuidagi miisi! waid hobune sa, nntme korrase mee all olemise ja köie poomise läm, mr a kaela ümber wisati, ära surmatud. Peremehe hobuse kahju on 70 rubla wäärt, ning pidi kaewugl pärast meel puhastatama. Sündmus ei ole mitte suur unelik  asi, aga olgu ta meeletuletuseks, et edespidi mõnedn kahjud madala kaewu salwede pärast tulemata jäeksimad,  keda elajate jootmise juures ja wee wälja kiskujate  ja laste pärast küll ilmaski ei peaks sallitama. k. Wõruft. Tänuwäärt asutus. Wõru linna kaupmees Eduard Fedder on 10,000 rubla seks kinkinud  ja põhjuskapitaliks asutanud, et selle kapitali intressidest waesed lapsed Wõru linnas kooliraha ja koolitamise abi saaksiwad, olgu kas Wõru linna koolides,  ehk ka muial kõrgemal gümnasiumis ja uniwersiteedi  peal. Tallinnast. Poolamaa Nndral-kubernär kinj> Kotzebue 'pidada ennast tänawu ametist IoM paluda iähtma ja saada edespidi  Tallinnas elama. „Tallinna Sõber" lisab selle sõnumele weel jume: „ Tallinnas on grahw Kotzebue juba Stenbocki maja alumise korra üürinud. Et kõrge kindral suwel siis ka wist Rawila mõisas elama saab, seda on arwata." Eesti laulupidu. „Ristirahwa pühapäewa  Eesti tänu-laulupidu  noodid on nüüd walmis ja laulukooride kätte saadetud. Üleüldse on seal 19 laulu, nende hulgas ka mõned waimulikud laulud, nii kui: Meil tuleb abi Jumalast; Jumal on suur j. m. Nootidega ühes on pidu toimekond laulukooride ja mängukooride juhatajatele ringkirja saatnud, kus teada annab, et õpetaja Grohmann ennast pidulaulu juhataja ammetist  lahti wõtnud, ja palub, et kooride juhatajad nüüd warmalt kirjalikult 2 meest nimetawad, töist laulu, töist muusika juhatajaks. Ühtlasi palutakse seal kooride  juhatajaid, ka neid nimetada, keda nad kõnepidajaks  pidu peale soowiwad." See teadus rõõmustab  meid wäga ja meie peame nüüd omalt poolt kõikide Eesti laulukooridele nõuu andma, et nad oma osawõtmist õige pea laulupidu toimekonnale ülesse annaksiwad ja meie oma tänu-laulu-pidu nii auusaste kui wähegi wõimalik ära peaksime. Et aeg lühikene on, sellepärast läheb nüüd õige hoolsat õppimist tarwis, kui kõik heaste korda peab minema. Seal ei ole siis nüüd enam ühtegi aega wiita, waid mis tehakse, seda peab ruttu tehtama. Ühtlasi saamad laulukoorid, kes pidust osa wõtamad, ka wist hea meelega omad nimed Ür. Weskele Tartus ülesse andma, kes laulukooride juhatajatest walitsetud komitee president on, et see komitee  laulu ja mängu juhatajaid pidu peale nagu ka pidu-kõne-pidajaid ära wõiks walitseda ja laulukooridele  aegsaste kinnitamiseks ette panna. Ka pidu kõnepidajad  tahawad ennast ehk ette Valmistada ja need toimetused wõtawad kõik palju aega. Et nüüd laulukooride  tahtmist on tehtud, sellepärast jätkem nüüd kõik erapidud pidamata ja kogugem ennast Tallinna kokku, et meie tänu-laulu-pidu oma suure nime ja wääriliseks saaks! ! Tallinna Sõbra kamalus. Juba minemas lehes 3. numris ime- likuid asju leida on. Nende Tallinna Sõbra üteluste ja kirjade pärast temaga waidlema hakata, see ei maksa , mitte sugugi, sest asi on iga lugejale iseenesest selge, mis ta on kamalus. Näituseks, kuida Tallinna Sõber nüüd wöitu tahab saada, tahame paar tükki tema wiimasest kirjast mis ta rahwa heale ütleb olewat, aga mis muud ei wõi olla, kui tema enese töö oma lugejatele ette panna. Tema ütleb meie üteluse kohta, et rahwa maim Sakalat on sünnitanud aga mitte Sakala rahwa waimu: „Oli siis see rahwa waim, mis Sakala kõneles, nii sugune, et kõrge Riigi walitsus tema awaldamist kahjuks armas ja teda kaheksaks  kuuks kinni pani? Waatke, armsad Eesti suguwennad,  kuida Sakala meid teutab. Tema tahab nüüd oma kurjust ja tigedust meie süüks käänata." Kui meie nõnda rääkida wõiksime, kuidas Tallinna Sõber selle inetu üteluse kohta ära on teeninud, siis saaksiwad  tema ja tema sõprade kõrwad küll meel aasta otsa taga järele uugama. Aga meie ajalehe kaheksaks kuuks kinnipanemise kuidas? ja miks? on Eestirahwale  ka juba liig tuttawad, kui et teda meel etteräükida  tarwis läheks. Nii palju aga ütleme, et kui eakalast seda süüd oleks leitud, mis tema peale kaewatud  oli, siis ta küll enam ilmaski uuest wälja ei oleks tulnud. Tallinna Sõbra wiimased sõnad nime-