Jutuleht. Kuida ma Krimmis koopasse kukkusin. (Peeterburi piihapkäwa lehest ümberpandud.) Mõtle ikka, pia meeles, Mis suur wõimus palwel on!! L. R. Poisina arwafime meie oma armast Saaremaad niisama  suureks nagu muugi teine maailma jägu on ja meel läks õige tuska täis, kui suurelt maalt mõni kojutulija  meile teatas et kui wähe meitest ja ,meie maailma jäust" lugu peetakse. Jah, meile poisikestele oli meie wäike Kuresaare linnake ju kogu maailm. Wanad shlosfiwaremed,  mis tähtsad tunnistused Liiwimaa wanast wägewusest  on, oma kraamide ja mallidega oliwad jo niisammati  nagu metsad ja nurmed, meile koolide waheaeal kõige armsamaks mängu platsiks, ja kui meie neist kõikidest  tüdinenud olime, fiis wiiS meid kebja lootsik piki weepinda mere peale õngitsema ehk laenete sülle suplema. Kui aga sügisesed sumedad pääwad kätte tuliwad ja kõledad  külmad tuuled puhufiwad, siis ei teadnud meie wahest ula aeaga mitte midagist peale hakata, kuuni wiimaks  külm meile seda ise sobitas. Üsna linna ligidalt woolab maa poolt mere poole, läbi laia luha. kaunis kabe jõekene ja kui sügiseti wesi üle kallaste tõusis, fiis sünnitas külm meile seal ütlemata suure, sileda klaasi sarnatse laia lagendiku, kuS peal meie jääraudadega, wõidu oma osawust katsusime. Sagedaste wõifime rohkeste 10 wersta piki jõge ülespidi jooksta, kus ükS wefiiveõke oli ja sealine mahe möldri-papa andis meitele hea wiiluka wõidleiba, mis poisina palju magusam  mekkiS, kui nüüd mehena meekook. Üle jõe käis Kellamaa poole kaunis suur sild. Teine pool silla oli üks weske ja üks üksik suur kahekordne kiwist maja, mida Werdensee majaks hüüti. Ükskord elanud Kuresaares ükS herra von Werdensee ja tühi teab, mis tükka ta teinud, et linna wanemad ta linnast wälja kihutanud. Kiuste pärast läinud ta ja ehitanud  aga kaks sülda linna raeast eemale toreda maja, mille teise korra pealt ta kogu linna ülewaadata wõinud. Pärast tema surma aga jäänud fee maja niiwõrt unarule, et sest linna kulu peale ükS waesema rahwa elamise kassarm  tehtud saanud, milles nüüd mitmest seisusest inimesed  elasiwad. Kõikide nende elanikude keskiS oli meile poisikestele wana 3aan Hallikas kõige tähtsam. See wana kentsakas mees oli kaugel käinud ja palju näinud. Tema oli noores põlweS kui madrus Saaremaalt äraläinud  ja manuses wäikese raha summakesega ja paljude elu-õpetustega tagasi tulnud. Juba ammugi olime meie poisikesed temast ühte ja teist kuulnud, aga muud midagist  temast näinud, kui et ta pühapääwadel kirikus kaunis kantsli ligidal oma musta nun-mütsiga iStuS, mille ääre alt tema lumiwalged juuksed wälja paistsin ad. Ühel külmal talwisel pääwal, kus jälle ükS kroonu püha oli, jooksin ma oma sõbra Thalingiga jääraudadega jää peal. Meitel, kui waeste rahwa laStel oliwad kül Jumal tänatud prisked punased põsed, aga õhukesed riidehilbud  ümber. Külm oli kõwa ja meite hambad lõgisefiwad  suus. Et nüüd endale sooja teha, hakkasime wõidu jooksma. Mina olin poisina kangeste auahne, seepärast andsin fiis jalgadele niipalju walu, kui aga wähe wõifin, et ette saaksin, aga sõber Thaling ei annud järel. Ometegi  witwaks Werdensee maja paiguS sain temast lasi ja kui ma arwata sülda kuus tema ees olin ja tagasi waatasin,  kukkusin korraga sulpsti üle pea wette. Sealt oli linna jääkeldrite tarwis wast selsamal pääwal jääd Võetud.  Minu sõber nägi ehmatates mind jõkke kukkuma, lõi jalad wastu ja jäi jää sõrwa peale seisma. Õnneks ei olnud seal suuremat woolu, mina tõusin jälle wee pinnale ja Thaling tõmbas mu kätpidi jää peale. Nüüd jseisin ma külma pärast lõdifeteS märgade riietega ja palja peaga seal, sest mütsi oli wool jää alla wiinud. Sõber Thaling oli ärewuse pärast ka nii kohmetanud, et ei teanud, mis nüüd peab peale hakkama. Korraga kuulsime Werdensee maja poolt ühe karmi heale meite kõrwu kaeama: »Poisid, nobedaSte seie! Minu juures wõite endid soendada!" Jõe pool maja trepi peal seifis üks wäikene hall manamees,  lai laapkuub seljas, punane Türgi müts peaS, pahemas  käeS pikawarrega piip ja parema käega tõmbas ta meid. Meie läksime kohe wõntfideS tema poole ja mõne minuti pärast astusime tritsudega klõbinal wanakese järel tuppa. Tuba oli ime kõrge; oli omal aeal wist õlg.' tore olnud. Ka nüüdgi oli ta weel meite poisikeste meelest kena küll. Kõrgeste akende peal, millede läbi üle linna sadamas seiswate laewade mastid meie silma paistsiwad, kaSwafiwad nõude sees uhked tuakaSwud. Lihtlabased maja riistad seifiwad kõik korralises kohas; pttkad landed, millede peale kõigeist maailma kuningriikidest kaasa toodud imeasju näha oli, oliwad piki seinu seatud. Et meie kül mitu korda weel pärast seda seal käieS nende aSjade kallal soranud oleme, kõiki neid et jõudnud meie siiski läbi uurida. Täna aga oliwad minu silmad nii kirjud, et ma peaaegu  ühtigi ei näinud; ma olin just kui suur jääpurikas. Wanakene käskis meid istuda, tõmbas mo saapad nende külge kinni külmetanud tritsudega jalast ara ja wiskaS need klõbinal ahju juure nurka. Selle peale wõttiS ta ruttu mo riided seljast ära, millede küljest jäätükld kõlinal mahakukkusiwad, andis omad willased riided mulle selga, aitas mo woodisse ja kattis suure karu nahast kasukaga kinni ja ütles: ,NÜüd ma teen keitele klaasi täie tulist todi, kül see külma kehast wälja kihutab!" Nõnda see oli ka. Sõber Thaling istus longus peaga suure leentooli peal ja mina piilusin kasuka sõrwa alt tema otsa, kunnaks wanakene piipu tõmbas ja ahjuhakatist otsis. Seal juures oli tema nii lahke ja ladus, nagu oleksime meie kui kutsutud wõerad olnud ja seda tema oli ka päpast,  kui meie wahest teda waatamas käisime. Meie kuulasime  hea meelega, kui ta jutustas ja peetafime teda aga wahest oma küsimeStega. ,Sina kukkusid täna wette," nõnda algas tema, ,noh, eks wefi olnud märg kül ? fiiSgi sina said sealt, Jumal  tänatud, jälle rutem wälja, kui mina, kui ma ükskord aasta 20 eest maa alla kukkusin." -Maa alla?" küsis Thaling imesteledeS. »3a, jah, poeukene, justament maa alla kohe. Kui too seal woodis ennast wälja on higistanud, siis ma tahan teitele jutustada, kutdaS see õiete oli." Ei meie andnud wanakesele nii kaua mahti, waid palusime,  et ta kohe jutustaks, mis ka sündis ja nii käis: -Mina sain ühel mere reisul Krimmi randa aetud, s. o. mitte laewaga, waid laewata Kertshi linna ligidalt  leidsin Eestlasi eest ja urMad teatastwad minule, et Krimmis weel teist EeSti asutusi olla ja minule tuli himu peale, neid waatama minna; sest mina olin juba pikast mere elust tüdinenud jo arwasin ehk wõin wahest Krimmi elama asuda. Oi poeukesed, see on ükS iluS tükikene 3umala  maast. Mina olen kogu Wenemaa risti ja põigeti läbi käinud, aga kusagil ep olnud ilusamat maad leida, kui Krimmi poolsaar on. Seal on löune pool ääres kõrgetest  kalju küngastest uhked orud ümberpiiratud, mida wulisewad ojad ja hallikad kaStawad. et uhked kaswud mühades kaswawad. Kui sealt mägede harjadelt mere peale waatad, siis wõid sa teist sarnast looduse iludust kogu maailmas weel 3taliast leida." -Noh, kui seal ni iluS ja hea elada on, miks Teie fiiS senna elama ei asunud?" küsis Thaling. -Oota ikka, mo poeg, ilusamad kohad on jo aastatuhandete  wältusel inimestest elatud ja jäännd hoonumad sörivad. kus suure waewa waral käest suhu wõid saada on wahest saada. Seal leidsin ma üle mägestiku minnes metsadest ime ilusaid urkeid ja jjust kui peidus olewaid Tatarlaste külasid, weikesi tõkefid. suuri, sügawaid koopaid ja ilusaid metsa salkufi, ei seda teekonda ma üsagt ei unusta. Põhja poolne osa sest poolsaarest on lausa lagendik  nagu kogu löune Wenemaagi. Seal lagendiku peal elanud enne Krimmi sõda Tatarlased, kes aga pärust sõda sealt äraläinud ja maa tühjaks jätnud. Natukese enne minu sealist reisu oliwad seta ja senna Sakslased, Wenelased  ja Eestlased elama asunud. Kui ma jo Sewastopoli  ja muud teised tähtsamad kohad loune poole ja iseäranes  Eestlaste asutusi waatama. Raudteed ehitati seal siis just; seepärast ei saanud ma siis muud mood edasi, kui pidin küüdimehe palkama, kes mo suure härgewankre peal senna wtiS. Niisugused wankred on naga endised Eeõti wankred täitsa puust, aga palju suuremad ja nende rattapöiad ep ole sarnased, nagu meil, waid mitmest Väikesest  tükist kokkupandud, mis kütkedega üksteise külge on köidetud ja seepärast kõwa tee peal koledat äginat ja käginat  sünnitab, nõnda et juba kaugelt kuulda wõib kui niisugune lobudis piki teed tuleb. Oma nodikese olin ma Simferopoli panka hoida andnud ja läksin paari kümne rublaga teele. Esiteks oli kaunis lõbus sõita, aga pärast ei näinud ma muud kui lausa lagendikku. Minu küütija oli ükS Wetke-Wenemaa meeS ja wähefe jutuga, seepärast ei kuulnud ma siis wahest poolel pääwal muud sõna tema sunst, kui: ,Tsob! Tsobee!" - (Jääb pooleli.) IMsosvso qvWWv». Aspmi., 31-IV Ikök. Trükitud Liudfors' i pärijate juures ja kuluza. 110 xaeuoMSMik) pvMicaro IloÄMöSeicos Si> lersspri,, 7-ro /laineis 138 E I°., Lk llseonLoS s?n-seiikÄAiichekcoö  7>RMtz> Lk Z.OAK 131, tõusik IIpoMSMbOÄ ek närv roxra. ss LAINiLIIÄ ASULnn uon- ULprsLii! pvs/U-,  cha-6xMll  Lk L-lls?sx>67x>!"b, pss»ss  WLk ro: upeena, eizfasn, anssnu, «omoAsi, psssss nacxAs, pss»l,ie  crspue uzsxosssie npkAmersi,  msipsusi, oMll maeco Axa ss«srsaro  sssoas ei, uieersw ilpMtun,»lSM, nars U 6o- ISIN,, ASS MIIiSAU s romjl NoAoö> SSIL NPLMerI-I. llsigM SI, lv ise. >7PS. ?6öSLb, 29-ro INÄÄ 1886. IloLMiSASÄeröpk: llorZLUi,. OöllySLÄpk: g. MMSSi, Tallinna politsei walitsuse poolest saawad  7 Augusti kuu p. kellu RO enne lõunat saawad Liiwa- ja Riesenkampffi  uulitsa nurga peal, majas nr. 131, awalikult üramüünud: üks kontserti kla- Wer, mõningased majaasjad: leentoolid, toolid, tiiwanid, komudid ja muud asjad. Köögi asjad wasest, matratsid, köie wärtnad,  matshalkad, 11 öli-waatisi jne, jne, jne. Jgapääwane hinge loiduse raamat, kirjutanud A. S. Kalker, on walmis saanud ja saada Lindfors'i  pärijate juures. Teadaandmised Hugo TlOmi mituteklusstlille kool Tortus. I. Kooliõpetus (programm). Kooliõpetus hakkab kõige alumises klassis alguSõpetusega peale ja käib ülemises klassis kuni gümnastumide kolmandama klassini (tertia). II Koolisse wastuwõtmine. Koolilapsi wõetakse linnast ja maalt waStu. Kes Wene- ja Saksakeeles  ehk teistes asjades puudulikud on, saawad iseäralikult sinna klassi, kuhu muud tundmused ja wanadus nõuawad, wõimalikult ruttu ettewalmistatud.  Tähendus: Uued kaswandikud wöiwad otsekohe kooli tulla, sest mitmed kaSwandikud (nende hulgas priiajal ülesantud) saawad Juuli kuust saadik  koolis õpetatud. 111. Kooli lõpul. Kooli lõpul wõiwad laSwandikud koolist a) klassika l>) realgümnasiumide kolmandamasse  klassi astuda, e) apteekri õpilase, ä) wäeteeniStuse kolmandama järgu ja e) primaat elementaar kooliõpetaja eksami teha. Wiimsed — priiwat elementaarkooliõpetajad  on Väeteenistusest priid. IV Kooli seis. Koolis õpetasid 13 kooliõpetajad esimesel poolaastal 1886 ja vliwad 125 kaSwandikku.  6 kasvandikku tegiwad eksaami gümnastumi kolmandasse klassi, neli apteekriõpilase  eksami ära. V. Ülespidamine ja korter. Koolimajas wõiwad weel mõned kaSwandikud ülespidamist leida, kuS nemad 5 kooliõpetaja juhatuse ja ülewaatamise all õpiwad. ZSenekeeli rääkimiseks saawad kaks Wenekeele õpetajat tulewal poolaastal kooltkaSwandikkndega  koos olema. VI KooliZhakatus. Kooli õpetus hakkab teisel poolaastal 8. AngnStil peale. Palutakse  auusaid kooli sõpru ja kooli astujaid, et nemad lahkeSte waewaks wõtakstwad, peale kirjaiiku küsimise ise wiiwimata (priiajal) Tartusse tulla, sest üksinda suusõnaga  rääkimisel ja katsumisel wõib ütelda, kuS klassi kasvandik süunib, kui ruttu kaSwandik walmis saab, mis temast saada wõib jne. Kooli ruumi pärast tuletan meele, et need, kes ennem ennast Mes annawad, ka tõeste weel wastu wõetud wõiwad saada. Nüsi kaSwandikkusi wõtab wastu iga pääw Treffneri koolimajas  kiwifilla ligidal Kugo Hreffner, kooli-direkt°r. 717 r b n s saab SS, S 4. ja SS Augustil sa elchte, tSilll>oU«li>e ja NujMNliste-adM nti kui ka 3. Tartu käsitöö edenemise wätj anäitus 23. künni 27. Augustini s. a. ärapeetud. .leS sest osa wõtta tahawad, andku elajad üles: hr. Ed. Beckmann 9); käsitöö asjad: hr. E. MuSso (Zohannts- Str. 12). - Sirgeid, tõMemata, wigata ja oksteta ' kasepakusi, W 7 jalga pilkad ja 9 künni 20 tolli pvikmõetu, ladwa otsast jämedad ......«...j- A.A «n Tallinnas. Kuulutus. Meie palume kõiki, kellel meie leht mitte korraliselt kütte ei peaks tulema, seda war malt „ Tallinna Sõbra" tallltuses, Lindfors'i  trllkimajaS Tallinnas teada anda Redaktori läbi niidab fee asjata aega, sest tcma peab seda omalt poolelt tallitusele kirjutama. »,Tallinna Sõbra" tallitus. Kaubah innad. Soola tünder A rbl. 20 kop. Mwifool, tünder, 10 p g „ Heringi tünder .......... 12—10 „ S!'gu tünder 11 ~ Kopli heina pund „ Sg „ Õle puud „ Lg Soome lat-rana perkp. ..... 24 „ „ Alwem raua perlpuud 19 .. „ Kase puude süld. 6 „ „ Männi puude süld S „ „ Kiwisüüte pnud „ 13 „ Kiwitõrwa tünder S « „ Puutõrwa tünder.......... 13 „ „