Postimees (Endine Pärnu Postimees.) Ks 111 Tartus. 29. septembril ZBBB. Kolmaskümncsteine aastakäik. Tut-b Z üoei näüakis-wStj-r ja on Tartus ja Tallinnas saada igal teisipädwal, Tellimise hind on: Postiga aast. 3r.— k. Ilma postita aast. Sr,6o k, . 'V ~ 2.,- .. . .l- V- l. . Vt I 1„ so „ „Vt „ —BO „ „ kuus —,, 00,, ~ ~ kilus ~ 30 ~^ Kolmaskumnestcine aastakäik. Paides: Seidelberg. Torist Martson. Wõrus Bielrofe. Walgas: Radolff. Põltsamaal: Leih Lang. Jõhwis: Haho. Keilas: Maabcrg Eesti rahwa muusika-wara korjamisest. awaldgsin mina selles lehes soowi, et minule lahkelt Eesti rahwa-wiisisid  ja nsängutükkisid saadetaks. Ma palusin ka teisi lehti, et nad lahkesti seda palwct awaldaksiwad, Seda on, kui ka lühendatud wiisil, esiti „Wirulane" ja siis „Olewik" teinud. Ma tänan südamest nimetatud  lehti'nende lahkuse eest, Mnn palwct on mitmegi muusika-mõistja poolest kuulda wõetud, ja minule on rahwawiisisid õige suur osa juba saadetud ja saab neid lovluse järel ka edespidi saadetama. Et seda tehtaks, seda palun siin uuesti kõigest südamest. Ärgu wäsitagu ära Eesti rahwa ivana wäimuwara ka sellel muusikalisel kombel  korjata, ° Aga juba enne minu palumist ajalehtedes on mitme aasta jooksul minu kätte rahwawiisisid saadetud meeste poolest, kelle teraw mõistus isegi ära nägi, et siin türmis on tööd teha, sest et seni ajani wäga wähe oli tehtud, k)r. J. Hurt annab rahwaluuietuste korjamisest juba pikemal ajal aru ajalehtedes. Mina arwan seda wäga kasulikuks. Eesti rahwas peab ka seda teadma, kes tema waimuwara korjamise  ja kogumise eest hoolt kannawad. Selle pärast arwan ka mina tarwis olewat  Eesti rahwa lauluwiiside korjamisest aruandeid awaldada, et Eesti rahwas  kuulda saaks, kes tema wana kannelt jälle uuesti aitawad helisema panna. Ka siin palun wäga teisi lehti ka nende meeste nimesid oma lugejatele teatada, kes Eesti rahwawiisisid korjawad ja korjanud on. Siin pean esiti nimetama, et nende nimedcga  tahan Pääle hakata, kes juba enne on wiisisid minu kätte saatnud ja siis tulewad  järgi mööda kõik need, kes kas wähe wõi rohkem on üles kirjutanud. Ma nimetan  siin juba ette ära, et mina, kes ise rahwa seas olen üles kaswanud, ise ka suure hulga, rahwawiisisid tunnen ja nad olen üles kirjutanud. Muist neist i n juba laulukogudes ja „Laulu ja mängu lehes" awaldatud, inuist on wccl awaldamata. Siis nimetan siin ka, et palju wiisisid on mitmel korral minu kätte saadetud, see on, üks ja seesama wiis on mõnikord kümme wõi weel rohkem korda saadetud, aga sellest ei ole wiga, Ka neid wiisisid on küllalt, mis üks ainuke kord on saadetud. Niisamati  on ette nimetada, et saadetud wiiside hulgas hää jagu neid on, inis mitte meie' rahwa omad ei ole, waid mis teiste rahmaste,  enamast! küll Saksa toitsid on. Kõik sedasama on ka rahwa-mängutükkidest ütelda. Mõni laul wõi tükk ei ole muud midagi kui Saksa oms. osa kõigist seni saadetud laulrl:A,'sa mängudest on siisgi Eesti rahwa A ' ja on üleskirjutamise läbi kadumise eest pistetud. Tänu, tuhat tänu üleskirjutajatele ja saatjatele, Tulgu siis siin kohe: Esimene aruanne Eesti rahwawiiside ja -mängude korjamisest. 1. J. Hurt, endine kihelkonna-kooliõpetaja  Räpinas, on juba rohkem aastat kümme tagasi jks77.) minu kätte 33 rahwawiisi  saatnud, mis enamasti Setu ja Woru maalt on korjatud. Wiiside' seas on mõndagi, mis ennemuistest wanadust tunnistawad ja korjandusele iluks on. Täname,  et lahke saatja juba nii aegsasti on Eesti muusika pääle mõtelnud. 2. A. Greuzstein, praegune „Olewiku"  toimetaja, andis minu kätte juba 1878. aasta jooksul umbes 25 rahwawiisi, mis enamasti kaasitamise laulud Tarwastu ning Audru poolt on. Need on kõik manad wiisid. Olgu terme I 3. J. Kitzbcrg, Pööglc koolmeister- Wiljandi maalt, on minu kätte ka juba 1878. aastal 7 rahwawiisi saatnud. Nende seas on kolm õige loomuga; teised 4. W. Li n kgr ei m, enne kooliõpetaja Haljalas, siis Kuusalus kirjutaja, on nimetatud  kihelkondadest 1882. aasta ümber 5 õige waua-loomulist mängutükki saatnud, mis eht Eesti omad on ja koguni teist wiisi kui unun muusika. Täname saatjat siin kohal  wäga. 5. Ruut, kooliõpetaja Koorkülas Helme kihelkonnas, wäga wirk ja usin korjaja,  on minu kätte wiie aasta jooksul kuni seni ajani pääle 70 rahwawiisi saatnud.  Ta on need wiisid iseäranis Wiljandi  maalt korjanud ning lubab ka edespidi  meel õige suures hulgas neid korjata. Wiiside seas on mõnda, mis uuema aja sünnitus, mõni ka Saksa wiis on, aga suurem  hulk on Eesti omad. Ruut'il on, seda wõime siin rõõmuga tunnistada, iseäraline  anne ja lust rahwawiisisid paberisse  panna. Suur hulk wiisisid on nii kõkbulised, et nad juba nüüd wõiksiwad trükis ilmuda. Loojus on, et see ka pea sünnib. Suguwcnnalc soowime õnne, jõudu ja tänu, et ta nii agarasti Eesti rahwa muusika põllul tööd on hakanud tegema. 6. A. Lattik, koolmeister Walgutal Rannu kihellonngs, on enne wiisisid ja nüüd mängutükkisid pääle kümne minu kätte saatnud, millest pool osa uuema aja sünnitus  on, aga pool wanemad. Täname ja soowime ka edespidi korjamise jõudu. 7. J. Peterson, kooliõpetaja Wändras,  on mitmed rahwawiisid saatnud, millest  üks iseäranis nimetamise wäärt on, sest ta annab tunnistust, et Eesti rahwa wiisides ka rohkem kui ühe häälega helisid ette tuleb, see on harmoniat. Et J. Petersonil  iseäraline osawus on üleskirjutamises,  siis oleks wäga soowida, et ta säält poolt rahwa suust õige rohkesti kõlasid paberise  Paneks. Tänu tema saadetuste eest! -8. J. Maksim, kooliõpetaja ja pärast kirjutaja Orus Äuuslu kihelkonnas, on wiimse seitsme ikasta jooksul umbes 30 rahwawiisi  ja mängutükki minule saatnud, millest  pool osa Eesti omad on. Ka sellel korjajal on tubli osawus lauluwiiside üleskirjutamises.  Sellepärast oleks endiste saadetuste  eest tänades meil palwe, et ta ka edespidi rahwamuusika rohkendamise tööd seisma ei jätaks. 9. G. Lindwest, Kuusalu kihelkon- nast, on enne meile ka säält Poolt kümmekonna  Eesti lauluwiisisid ja niisama palju mängutükkisid' saatnud. Täname ja soowime,  et osaw korjaja ka edasi koguks. 10. J. Schmidt, Konski linnas Poola maal.Witebski polgu muusikani, on 16 eht Eesti rahwawiisi saatnud, mis ta lapscpõlwe  kuulmise järele ise nüüd üles on kirjutanud.  Saatjal on wiiside ja tükkide üleseest  tänades palume ka cdespidi, kui suguwend  jälle kodumaale tuleb, Eesti muu-' sika kogumise eest hoolt kanda. 11. H. .Leppik, Paistu Holstre walläst, osaw üleskirjutaja, on minule  säält poolt 14 rahwawiisi saatnud, mis Eesti omad on ja mitmed wäga selget iseloomu awaldawad. Loodame, et suguwend  ka edespidi oma kaunist osawust wiiside  üleskirjutamises tarwitab ja täname wäga saadetus? eest. 12. A. Soowik, Tahkurannast Pärnu maalt, on 11 wiisi saatnud, millest pool osa Eesti omad. Saatja lubab lahkelt ka Eesti mängutükkisid saata. Täname ja ootame uut saadetust. Sääl pool on iseäranis  kasulik rahwa muusikat koguda, sest et sääl teda rohkesti weel kõlab. 13. A. Raudsepp, köster Räpinas, iseäranis osaw üleskirjutaja, on 15 Eesti rahwawiisi saatnud, mis kõik päris meie rahwa omad on. Mitmed neist wiisidcst on wäga õpetlikud. Mõni on küll juba trükitud, aga näitab hra Raudsepa üleskirjutusel  uusi helisid ja rikastab selle läbi tuntud wiisi. Täname ja soowime ka edespidi  jõudu õige rohkesti rahwa helisid üles panna. 14. J. Aaron, „laAlu-armastaja Tallinnas,"  on saatnud ja sõnad ka. Laulude seas on uuema aja sünnitusi ka olemas. Mis mõnest iseäranis ütelda, et nad wäga naljakad ja täis lusti on. Täname ja soowime, et laulu-armastaja suguwend ka edespidi rahwa suust kõla koguks. 15. A. Rubach, Narma Kreenholmi wabrikus, on 12 Eesti rahwawiisi saatnud, millest muist küll.wõõrad wiisid, aga suu- Jutunurk. Imelikud juhtumised. Eestistanud J, H, W a h t r i k> (Järg.) Seda öeldes waatas ta kingi, nagu otsiks  ta kedagi, „Aga maailmale on nad surnud," tähendasin  ma. sllnniwad nad mitu korda. Mina, isegi mina. Tema nõnda mind kutsutakse ütlen sulle, wõõrasmees: Mina ootan, et see, keda ma armastasin, uuesti sünniks; ma ootan kindlas uskus, et tema siia tuleb ja mind siin leiab. Kas sa ka tead, mikspärast  mina, kes ma kuuljast Greekä Helenast  ilusam ja Salomonist kümme kord targem  olen, mina, kes ma kõik rikkused ja looduse saladused tean ja ueid tarwitada oskan, mina, kes ma isegi muutusest, mis teie surmaks nimetate, pääseda mõistsin, mikspärast ma siin, toore rahwa seas, mis omas hariduses peaaegu metjalistest madalamal  seisab, elan? „Ei tea," wasmsin ma waiksesti. „Ma elan siin selle pärast, et ma seda ootan, keda ma armastan! Ma olen, wõib olla, elus palju paha teinud, kes teab . . . Kes wõib wahct teha mis hää ehk paha on? Selle pärast ma kardan surra, et ma temaga mitte teises ilmas kokku ei juhtuks, kus ma teda. mitte kätte ei wõiks saada. Aga kord tuleb aeg, kui ka weel aasta-tuhanded peaksiwad mööda minema, „Ei ole ialgi surnud," wastas Tema, „sest et ma osalt kogemata, osalr leaduse abil kõige suurema looduse saladuse käüe olen saanud. Ü-tle mulle, wõõrasmees, ckelu  ole olemas? Miks ci peaks siis ka initte abinõuu olema, mis ieda pikendaks, kui ka mõneks ajaks? Mis tähendawad IV. 2V ehk ka 5V tuhat aasrat elu ajaloos? 2VVV aasta jooksul ei ole need koopad siin ole asja imestada; seda peab aga nõnda mõistma, nagu ta on. Elu ise on ime, see on tõsi, aga teda pisut pikendada ei ole sugugi ime. Looduses on elustaw waim ja see, kes seda oskab ülcsse leida ja tarwitada,  wõib Ivaga kaua elada, muidugi mõista, mitte igawesti, sest et ka loodus isegi ci ole igawene: ka maakera peab surema,  niisamuti, nagu kuugi suri. , , Siisgi, ega see selle pärast surm ei ole, see on aga muutus, puhkamine uuesti sündimist oodates.  Aga millal see sünnib? Minu aimates  mitte nii ruttu, aga kuni maa elab, nii kaua elame ka meie temaga. Sinule näib see suur saladus olewat, selle pärast ei maksa mul sinuga kauem selle asja üle arutada, see pole sinu mõistuse kohane. Teine kord, kui mul himu tuleb, räägime sellest rohkem, aga on ka mõimalik, et ma selle üle ialgi enam ei räägi. Nüüd, Holli, ütle mulle, mis sa soowid?" „Ma soowin ainult, et sa mulle oma nägu näitaksid," mastasin ma julgelt, ehk ma küll ise oma julguse üle ehmatasin. > Tema naeris oma hõbe häälega. „Hoia ennast, Holli, hoia ennast! Kui ma sulle oma ilu näitan, siis iWd ia oma ! mõistuse kaotada. . . Tea ette, ialgi sinule ei wõi saada; ma olen aidult selle i päralt, kes kord oli, aga jälle olema saab." „Kuda sa tahad," kosisin mina. ~Aga mina ei karda sinu ilu." „Ära uhkusta!" ähwardas Tema. „Üksgi meesterahwas 'pole minu ilu wastu wõinud  seista, ega seda unustada; isegi metslaste  ette ilmun ma katte marjul. Noh, kas sa ikka tõesti tahad mu nägu näha?" „Jah tahan!" mastasin ma kindlasti, sest mu uudishimu käis mõistusest üle. Tema Päästis oma juukste alt ühe Paela lahti, mille läbi loorid näo eest maha langesiwad,  ja ma nägin Tema nägul . . See inimene on meel sündimata, kes niisugust  ilu kirjeldada wõiks. Jumalik, ei kuradlik oli see ilu. Ta oli noor ja wärske aga näha oli, et ta palju armastanud ja palju kannatanud oli. Ta naeris ja ütles: „Kas sa nüüd rahul oled? Mina olen ainult ühe inimese päralt, aga see üks ei ole mitte sina. . ." „Mina nägin sinu ilu ja olen selle oina silmad kätega kinni. „Ma ütlesin ju sulle! Minu ilu on wälgu sarnane! Wälk on ilus, aga häwitaw,  iseäranis puudele, Holli." Ma tuikusin toast wälja. . . XIV. Hirmsad hinge piinad. Kell olsi.juba 10, kui ma sängi heitsin ja tahtsin magama jääda, aga uni ei tulsllndinud?  Kada wõisin mina, kes ma kõik teadused tunnen ja sugugi ebausklik ei ole, kuda wõisin mina uskuda, kui ka üheks minutiks,  et ma praegu noe-terahwaga rääkisin,  kes 2000 aastat wana on? See peab wististi wõimata olema, sest et see Üleloomulik"  on. Aga kui see kõik pettus on, kuda wõiks seda äraseletada? Igal asjal on ju omad põhjused. Aga mikspärast Mõis tema imelik, hirmus ilu mind nõnda tor-