Tallinna Sõber M 27 Teine aastakäik Tallinnas, l— Hcinakun pääwal >M. Ultiildne aealeht Eestirahnililt magl ja iiunades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Lindfors'i päriate trükimajas: aastas r rubla, pool-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: gaStaS 4 rubla 40 kop., pool-aastas 80 kop Kuulutused mak samad iga rea ehk selle aseme pealt 5 kop. Tellimised wvetakse wasta: Halliunas: LtndforsU päriate trükimajas. ReterSurgis: J. K. Seelandt, U 54. Harkus: W. Kust. Seruus: K. Kudewiita. Aakweres: L. Wattly. haides: K. SeidelSerg. Kapsalus: H. K. Kollverg. Kureiaares: Hij. Lange. Amblas: A. Kr. Raudkepp.— Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor'. W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilfi jaama kaudu. (Ass .^cer,.) Register : Rahwas, Cestirahwas ja talurahwas. Õigust saksale, õigust maamehele. Meie juhtkiri ..Kassi kuld" ja ..Revaler Beobachter". Omalt maalt: Tallinnast: Uus Gümnaasiumi Direktor. Uus Shlvssvogt. Õnnetused. Korjamised tulekahjuliste heaks. - Hapsalust: Kõrged wõerad Peterburgi läinud. Peterburgist: Oodatud kõrge wõeras.  Geheimrath  v. GierS -s. Hhiina tülist. Turkestani sõeast. Pihkwast: Kaswatud lõhed. Soomemaalt: Mitmesugust. -- Moskwast: Weider kooliõpetaja. Hharkowist: Kurguhaigus.  Weike kärbes. Tambowist: Pühaueitsi-pilt. Tiflisist: Kurb lugu. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Prantsusmaalt. Inglismaalt. Üleültse. Eestimaa peale Zangend auupalgad Riia näitusel. Kiriku teadused. Rahwas, Eestirahwas ja talurahwas. II ahwas " , kui seda sõna üleüldises tähenduses kõigi maa-ilma kohta tarwitakse, tahendab küll eesmalt rahwasugusi, kuida need laiemal mõedul oma looduse ja ihu karma, kitsamal  mõedul oma keele ja üleüldise elukombe, mee! kitsamal mõedul oma keelemurde ja iseäralise  elukombe läbi teistest rahwasugudest lahutud, ennast kaugemaks ehk ligemaks sugu- ja suguwennaks pidawad. Kui aga üleüldises rahwamajapidamise asius ehk üksikute riikide, maade, linnade ja kogukondade seestpi disles poliitika-asjus „rahwas" üteldakse, siis tähendab se sõna üht seisuslikku ehk seltsilikku olekud. Selle sõnaga täheudakse neid inimesi, kes oma wara poolest ja õpetuse järje poolest madalamal seisawad ja kes sellepärast ka wähemal  möedulwalitud saadikute läbi, ehk ka koguni mitte awalikkude asjade tallitusest osa wötawad ehk ei wöta. Neis kõnedes ja kirjades, mis iseäranis „rahwa- õigustest" ja »rahwast" üleültse  räägiwad ja nende ja selle eest koStawad, tähendakse selle sõnaga neid inimesi, kes kui igasuguse töötegijad linnades ja wabrikutes, kui päilised põllutööjuuces, töömehed wabrikutes sadamates, raudteede juures, mägedes ja teistes asutustes pääwa-ehk kuupalga peal seisawad, ehk kes kui wahemad, üksikud käetöö mehed oma tööd ja tööpaika suuremate asutajate ehk kauplejate käest saamad; kes paljalised on. kes tööd tegewad, ilma et oma tehtud tööd ise kui malmist kaupa awalikule turule wiikfiwad, ehk seda üleültse iseoma kasu ja kahju peale teekfiwad.  Kus nüüd palju inimesi kitsas paikas elab, ja selle läbi töötegijad rohkem tööd kui töö-tarwitajad töötegijaid otsiwad, seal sigib sagedast se wiltune olek, et töö andjad töö-palka selle järel ikka wähendawad, kuida töötegijad ennast rohkemal hulgal tööle pakuwad. Sette läbi kaswab siis ikka töö-andjate rikkus ja kahaneb nende töo-tegijate rikkus, kes ka wähese palgaga leppima peawad, et aga tööd leiakfiwad ja kui ka wiletsal wiisil paamast pääwa elada wöiksiwad. Rohkemaks sigis se kui uue-aea pärimised käetööde-ametid (Zü nfte) kautasiwad ja kõik töötegemised tehtud saiwad." Meistred muutsiwad ennast , wabriku-herradeks", sellid ja õpipoisid muutsiwad ennast töömeesteks; endised meistritööd,  mida tellimise peale tehti, muutsiwad ennast kaubaks. Salgada ei wõi küll mitte, et igaühe õigus seda tööd mida oskab keetmata teha, hea asi on, ilma et enne tunnistust tarwis oleks, kuida ja kus tema- seda osawust kogus, ehk et temal koguni ühegi seltskonnale töö tegemise-õiguse  eest midagi maksa oleks, kuida se sea! oli ja sea! on, kus käetöö ametid igaüks oma iseäranis eesõiguses seisiwad, ehk meelgi seisawad. Kas se prüduse-mõit aga suuremale hulgale rohkem kahju ei toonud kui kasu. selle üle on palju waieldud ja maieldakse ikka meel edasi. Käetöö-ametite eesõigused oliwad küll mõne mehe teekäiku takistanud, nende eesõiguste  hämitamisega astus aga midagi muud kui kange wõilteja töötegemise-mainu peale. Se oli raha-jõud kapitaal ja sundis töötegijaid  raskemale orjusele, kui üksikud ametimeistrid  seda enne teha wö isi ivad. Selle läbi nüüd. et palju nendest asjadest mis enne üksi meistrite läbi kui tellitud töö tehtud oli, wabrikute läbi kui kaup tehtud sai, selle läbi kaswis selle seltskonna hulk, keda iseäranis „rahwas" nimetakse, sest enne oliwad sellid ja õpipoisid ikka enam ehk wähem meistri perekonna  liiked, sõimad tema laual ja wõtsiwad osa tema rõömast ja waewust, tõusiwad ka, kui ühe korralise kohMü liiked kõrgema elujärje peale, kui wabriku töömehed seda wõiwad, kellele wabriku omanikude, juhatajate ja kõrgema ametnikud e elamisega ja olemisega midagi sidet ei ole. Nemad on paljad palgalised ja nende sõbrus oma tööandja waSta kaub seda rohkemini. mida wähem nende palk on ja mida rohkem nägema peawad, kuida kapitaal ilma omaniku waewata raha ja wara kogub ja omanikule kõik elu-ilu wärawad ja uksed lahti teeb, kuna töörahwa palk sagedast kõige kibedamate  tarmituste kohta ei ulata. Nendes paikades, kus tööd kõige rohkemast üksikute rikaste kätte langenud oli, sigis siis ka wahe rikkaste ja waeste, ehk ülema seisuste ja „rahwa" wahel ikka suuremaks ja põhjatu rikkuse kõrwas seisis põhjatu waesus; ühel poolel kaswas uhkus ja kõrklus, teisel poolel üks toorus, millest meie maal ükski aru saada ei wõi, kes sesugust olekud oma silmaga ei näinud. Ülemalt poolelt nöuuti küll waesuse wiletsust helduse-asutuste läbi mahendada ja nöuuti toorust rahwakoolide läbi mahendada; kus aga asjad loodusliku põhjuse peal iseenesest nenda sigida ei wõi, et igaühel oma jöuuga ja oma nõuuga wõimalik on, oma ja oma perekonna  igapidise tarwituse eest hoolt kanda, seal ei taha wätjaspoolt tulnud heategud ja asutused mitte möeduwal kombel abi saata. Nendes paikas algasilHad siis ka need liikumised, midaseltlikuks  liikumiseks nimetakse ja misikka kardetawamakskaswadcs  kui ja Kommunismus"  kõiki seaduslikku seisuse- ja omanduse-korda  lõhkuda ja kõiki inimesi seisuse ja waranduse poolest üheks nühkida nõuawad. Et ühekordne wägiwaldne  seisuste ja omanduste lõhkumine muud tuua ei wõiks, kui lühikese õiskamise-pidu järel pitka üleüldist wiletsust, künni aega mööda suurem hoolus ja osawus suuremad wõi must ja suure- mad wara uueste oma kätte kogukamad ja asjad mana muu peale tagasi mhkuksiwad, sellest saamad kõik mõistlikud inimesed iseenesest aru ja seda on aealugu ka sagedast juba näitand. Nahwa eeswedajad ja tagakihutajad leidsiwad. aga nendel maadel, rohkeste kuuljaid, kus kohalise töö puudus töötegijaid nende üksikute  alla sunnib, kellel jõudu ou wätjaspidiseks kauplemiseks tööd teha lasta ja kes selle oma jõuu, se on kavitaali läbi rahwa õnne ja wiletsust tahtmise järel seada müüvad. Kuida mägüvaldsed Sozialistid ja Kommunistid aegade wigadusi ja rahwa elukorda wagiwaldsel wiisil parandada püüawad, ehk parandada püüdma kiivamad, ku la nende eeswedajateft küll nähtud on, et nemad wiimises otsas muud ei otsinud, kui aga rahwa kulu peal ilma tööta elada ja ennast peale seda weel oma kölawate kõnede eest kiita lasta, nenda on ka üksikuid mehi ja seltskondasi ülestõusnud, kus auusa ja rahulise meelega rahwa elukäiki parandada püüdsiwad. Kuida Soziatiste ja Kommunistide kombel Vasalle rahwa kihutaja oli, palju kära sigitas aga midagi korda ei saatnud, nenda. muretses rahulise juhatamise läbi Schulze-Delitsch rähmast, se vu ikka töörühmast, kokkuhoidmisele ja kasMinde majapidamise-feltside asutamisele oma kestis, ja se mees ou ka rahwale palju kasu saatnud. Mitmed wabrikute- ja teiste tööpaikade omanikud  ja seltsid on Schulze-Delitschi nõuu järel ja juhatamist mööda palju tasulisi asutusi nõuuga ja jöuuga toetanud ja palju õnnistust saatnud. Mida aga ühel poolel mõistliku meelega ja tasase südamega wõimalikut wiisil tõsiseist rahwasõbradest ja rahwameestest korda saadesakse, kõige wähemast tasandakse, seda rikuwad teise! poolel Sozialistid, kes ennast ka rahwasöbradeks ja rahwameesteks nimekamad. Nemad ärritawad wihawaeuu töõ-audjate ja töö-wõtjate wahel. Nenda seisawad nendel maadel rahwa-asjad, kus rohkem töörühmast kui kohatist tööd on ja sedawiisi ou need liikumised tõusnud, mida seltsilikud liikumised ja mida iseäranis ,rahwaasjad"  nimetakse. Wõitlemised ühel poolel ja teisel poolel kestawad edasi ja saamad kõnedes ja kirjades selle seltskonna ette toodud keda iseäralises tähenduses „rahwas" nimetakse. Kellel meie man ja rahwa elu kord tuttav ou ja kes seda tasase maimuga ja hoolsa järelmötlemisega loeb, mida meie siin kirjutanud oleme, se wõib ilma suurema waewata aru saada, et meie maal ,rahwast" selles tähenduses juttu olla ei wõi. Meie maa! ei otsi weel mitte töörahwas tööd, waid töö otsib töömhivast ja tööandjad matsawad siis ka töö-wõtjatele seda tööpalka, millega need käbisaada wõiwad, kui kasinast elawad ja seda hoolsal kombel