Wana herra waataS adresff peale ja oleks küll ka natuke  kirja sisse waadata soowind, aga kirja-saladust peab auuStama ja PoSti-ametnikudele on ka natuke nalja tarwist.  Salamahti waataS tema aga, kuhu neiuke läheks ja kuulas tema elulou järel. Se, mida kuulis, se tegi wana herra südame haledaks. Teisel pääwal tuliwad tundmata käe läbi üks kott kartuhwlid, üks hani ja natuke kütust neljandema korra peale. Rohkem ei kannud wana herra jõud anda, ikka aga rõõmustas ennast, kui saajate rõõmsa nägude peale mõtles. Posti peale tuleb sagedast kirjast, mille adreSfid nenda ou, et ametnikud neid tallitada ei wõi. Need kirjad saamad  lahtitehtud ja Posti-pitsari all saatjatele tagasi toimetud,  kui iial wöimalik on. Kui Liise kiri teisel homikul PostiOeketärt kätte toodi, kes hiljuti pealinnast seia saadetud  oli, nägi tema pea, et se /oimetlik" ei olnud. Maattma-poStid  on küll juba suure osawusega seatud, aga üle selle piire ei ulata ka need. NaerateS waataS ametnik adreSsi peale ja ütles weike pilkamisega: ,Mida kõiki Postametilt ei pärita! On siis ime, kui Minister ikka uusi seadusi teeb ja käskufi anM/ Kohust mööda tegi ametnik kirja lahti ja ei naerat<md  enam mitte. Healegemise kena himu liigitas ennast elawalt tema südames. Noor Sekretär oli ükS neist õnnistatud inimestest, KSe südamesse seda himu rohkeste külwatud ja mis seal Nägemast tdanend ja kenast kosunud on, kellele aga ka seda õnnistust anti, et oma südame tungimist täita wõiwad.  Sekretär oli rikas, aga koguni isewiifi mees. Tema ela» W, oli seltsides, pealegi aga naesterahwa seltsides koguni kohmetand ja sai seal pea totraks peetud. Uksi Wd raamatuid ja kunstiöösi kogus tema omale ja kaSwataS  laululindufi. Tema oli hädaliste sõber ja tugi ja iseäranis helde ja lahke laste wasta; wöib olla, osalt selle pärast, et tema enese koduelu nii üksine oli. M Postamet kahju ei saaks, makfis Sekretär poStiratza,  pistis kirja tasku ja läks teisel pääwal, niipea kui teenistus aega andis, kirjasaatja järel kuulama. ,Leskpraua  Born", üteldi temale, ,on kõige auusam, aga ka kõige waesem naesterahwas, ja tema süü pärast ei ole «aefust tema läwe üle astund". Kõik se, mida PoSti-Sekretär weikest perekonnast kuulist  täitis tema südant haledusega, aga ka rõõmuga, et tõsine wagaduS maailmast weel koguni lahkund ei ole. -- Jõulupühad seifiwad ukse ees. PoSti-Sekretärile andst- Md pühad asja, oma südame-tungimist täita. Tema osttiS suure hunniku mänguasju kolme lapse januks, ja iÄetast oma enese lapsepölwe meele, et igaühele tema kohalist wäljaotfida oskaks. Sooji riideid laStele ja emale ei jäänud puudu ja kõige uuem sadamarka paber pidi omalt poolelt aitama, häda mõneks aeaks tõrjuda. Kõiki seda pakkis lahke saatja kaSti sisse ja lisas seda kirja suure: ,«rmnS Liisekene! Sina kirja olen mina wiimise Taewapostiga kätte saanud; aga önsate elupaigad on kau-- gel, sellepärast on natuke aega wõtnud, enne kui Sinu soowimift täita mõistu. Nüüd saad au mina Teile kõigile oma andeid ja soowin Teile nii rõõmsad Jõulupüha, kuida seda seal all, maa peal pidada wöib. Palju tuhat termist saadab Teile Teie Tädi taewas." Kui kaks pääwa enne Jõulud kast Posti pealt lese juure toodi, oli tema nuekspauemine juba suur ja lapsed tungisiwad waatama. Kui tema aga kasti lahti tegi ja silm kirja peale langes, jooksis kahwatus üle tema nänn. Kui ka arwata mõis, et siin ükS ilmalik armu-käfi abiks olnud, siis tungis mõte ikka wägewaft südamesse, kui puuduks üks kõrgem käsi tema külge ja kui lehwiks üks püha hing paremast ilmast tema ümber. Kust see abi ka tuli, Jumala ime-käfi oli seda ikka saatnud ja oli tema palwed kuulnud. Waene lesk oli sellest ootamata abiteust nii kohkund,  et mõni silmapilk tarretuses seisis, tütrekesele saadetud  kirja wärisewas käes vidadeS, liikumata silmaga rohke õnnistuse peale waadates. Siis aga lõiwad silmad segaseks  ja woolawad pisarad lahutafiwad, kui waga palwet tehes tema peale. Nüüd oli ka Liise film kirja peale langend ja kargaS rõõmust läikima. ,Helde tädi käest! " hüüdis tema hõiSkates.  ,Kalli tädi käest taewast! Kas näed, emake, tema ou aitnud! Mina kirjutasin temale ja tema on seda kõiki saatnud se kallis tädi inglite seas!" Liise oli kirja oma kätte kiskund, luges seda ja kargaS iapfe-õnnes mööda tuba. Tütrekese tunnistamised andfiwad  omalt poolelt emale mõtelda, mis aga ka sellest pidas, lapse kena waga uSku ei tahtnud tema eksitada. Just rõõmu ei teinud se küll laStele mitte, et kast tinuikaetud sai. Wagasel ööl tahtis Heleene kingitust igaühe jäuukõ wäljawalida ja seada. EsttekS ptdiwad nemad oma läbemata meelt tallitsema ja nemad suutfiwad seda, sest sõnakuulmisele oliwad nemad harjund ja andeid oli ema neile Jõulupühaks tõutand. Kui Heleene andeid läbiwaatanud, andja üle aga midagi seletust leidnud ei olnud, wõttiS tema neid. kui Jumalast saadetud kingitust julgeste wasta ja walmiStaS oma armsatele Jõululauba, kuida nemad seda kaSwuema surmast saadik enam näinud ei olnud. Püha homikul läikis weike tuba tuledest ja lauad ja istmed oliwad andelega kaetud. Seda rõõmu, kui lapsed sängidest kargafiwad ja kõiki ilu waadateS ei wäfinud. ,OH Sina armas, kallis tädi taewaS!" hüüdis Liise ikka uueõte. ,OH Sina armuline Jumal, keS luba andis I —Se suur kena titt; sesugnst et ole minul meel olnud! Ja se hobune, mida Konrad saanud, ja need raamatud ja kõik need kenad ja uhked aSjad!" Heleene käed langefiwad, kui iseenesest risti. ,Se tuleb taewast", ütleS tema waikse häälega. , Nüüd tahame meie aga ka palwet teha ja Jumalad tema suure õnnistuse eest tänada." Lapsed paniwad tasaselt asjad maha, paniwad weiked, rõõmust wärisewad käed risti, ja waatafiwad wagail silmil ema peale, keS tasase häälega palwet tegi. All, uulitsa veal, selle waikse maja ees seisis aga ÜkS üksik noor meeS, kes filmi neljandema korra, tuledest läikima akna poole tõstis. Se oli PoSti-Sekretär, kõigi selle rõõmu saatja. Tema oli üksi, üksi kenamal RiStirahwa  pühal; temal ei olnud kedagi, kellega ühes ennast rõõmustada wsis. Ja siiski igatses tema süda, ka kord täielist Jõulurõõmu tunda. KeS wöib pahaks panna, et tema ka rõõmsa laste filmi «aadata igatses? Kartus, oma sala-armutegu awaldada, kui wõerav omaksete wahele aStuda, ja igatsus, lapserõöma ligemalt waadata, wvitlefiwad  tema südames. Järsku tuli hea nõu meele. EkS wõinud tema, kui kogemata, kui korterid otsimas eksind, silmapilguks uksest sisse aStuda? Ega seda pattukS ega süüks lugeda wõinud? Tema läks trepist üles, koputas ukse peale ja astus sisse. Siia aga näitaS ennast jälle kord selgest, kuida Jumala sõrm oma laõte sammust talutab, kui nemad ka oma enese nõuu järel jalgu tõstma arwawad. Silmi ukse poole pöörates, kahwataS noore lese nägu, ja teda näheS käis rõõmuehmatuS läbi sissetulija hinge. ,Huugo/ hüüdis lesk kammitsetud keelega. Ja, se oli Huugo tema kaSwu-wend ja rohkem, palju rohkem tema südamele, keda unustama, tema seda oma tuksuwad südant nii waluga sundinud oli. Se seifis nüüd tema eeS, ja oli teadmata selle heategijaks saanud, kelle järel kurtuS tema elu üksikuks, kurwakS ja igawakS teinud oli. Aga weel aStus sel pühal homikul üks tuttaw wõeraS üle tuakse läwe. Se oli wana hallihabemega herra, kelle abil Liise oma kirja teele saatis ja keS kõiki seda pärast üheks Jõulujutuks ülespannud on. Ka tema oli, Issanda käsku mööda waeSte peale mõteldes, oma taskuid jõudumööda weike aydetega täitnud ja ruttas nende armsa laSte poole, kelle elupaika Liise lapselikust kirjast tundis. Julgest aStuS tema fiSse, põrkas aga tagasi, kui seda õnnistatud kogu särawa Jõulupuu ümber nägi, knS rõõmsad lapsesilmad hiilgasiwad ja Heleene ja Huugo käfi-käes seisiwad, kelle wahel lühike seletus mõedunud oli. Liise tundis oma abitegijad, kõrge kirja kasti juureS, ja jooksis tema wasta. ,Wadale". hüüdis weike neiuke, , kõiki seda on tädi iaewast saatnud! " ,SiiS olen mina küll oma weike andetega hiljaks jäänud/ ütleS wana. , Emake," ütles Liise rõõmsa saladusega. ,kaB tead, seal meie wastaS, puusepa neli last, need ei ole ühtige saanud " Zumal õnnistagu sind, sina puhas lapsesüda. Puusepa lapsed saiwad wana herra anded ja saiwad rohkem ja kõik oliwad rõõmsad. Jõulujutute, on nüüd otsas ja sekord on need pühad möödas, ja pärast oti wana, hallihabemega herra auuwõeras  Heleene ja Huugo pulmas, ja on nende sõbraks jäänud tänapääwani. povlest ladatad. T«Swns«. S. Neiin-km p. 18sl. - KrHkMk j» Wl»,, Teadaandmised. Tellimised meie lehe „Tallinna Sövra Mle saamad kviki» kohtade», mis selle lehe iga numbri esimeses hakatuses nimetud on ja mis iseäranis teadaandmistes kuulutud saawad, niisamati ka Bmdfor»'t panjate triikimajaS HchAtWa?, waStuwvetud; peale selle on suurem jägu kirikuõpetajatest maal lahkelt lubanud tellimisi wastuwõtta ja toimetada. Tellimise hind on 1881. aasta peal: postiga HK kodu katte saadetud aastas 3 ruõta Kop., poolaastas 1 „ 70 „ Tallinnas ise äratuua aastas Z „ 40 „ poolaastas 1 „ 40 „ Nende meie auuStatud lugijatele keS oma lehti ise äratuua soowiwad, anname meie selle läbi teada, et herra pagarimeister Wieekmann Tallinnas, Kullassepa uulitsal »»aS maja», lehtede käteandmist sõbralikult oma peale ou wõtnud, kust neid uue aasta hakatusega äratuua wöib. Rohke ja rutulise tellimisele kutsub kõltt auupakltkult ' ..Tallinna Sõbra" Iväljaandjad LindsorS', pärijad Tallinnas. Laia nnlitsal Rr. i,.t GB)' Endine trahter ' Plemna, Pärnu maantee ääreS, fasb kõige mööblidega ehk ilma nendeta Hea tingimistega äraüüritud. Kaupa tehakse  sealsamas. W lmmft «, toad» E. Tporled«r'i juures, Tallinna». Nigvla-kiriku juure». Eesti-maa-rahwa Kalender ISSI on Väljatulnud ja on saada Kindfars'i pärijalt triikimajas, WW- Jättemüiad saamad patju hatwematt. -WW Ärarenditud saawad Mäemõisa mõisamaad Haapsalu juures. Ligemat teadust  annab mõisawalitsu». Kks suur ükstk tuöa, pliidi ja keldriga saab Toompeal Nr. 4S, g rubla ette kuul, Sraitüritud. Hinnad Tallinna tnrnl. 3!. Jõulukuu Mwal, Sarduhwlid, tsetwk. Herned, toop. . . Leatsed, toop. . . Tangud, toop . . Weikse liha nael . Sea liha nael . . Röösk piim, toop Hapu piim, toop. Noore, kortel. . . Laua w?i, nael . Püti wõi, nael . Muna paar. . . »s--1K  -SO