Tallinna Sõber .H? Sl. KuueS aastakäik. Tallinnas Zl. Zõulu-kim pääwal 1884. KltSldät «tileht EtstirahValk «sai ja linades. Tuleb ükskord nädaliS wälja. «sksai TaliuuaS Li»df»r«'i pärlate träkivajaS: aa»t«g S ruila, 40 kop. pool aastas 1 ruils 40 kop Koju ehk postiga söödetud: aa«ta« » ruils pool-uuStsS 1 ruils 70 ksp. Kuulutase» ««isuva» iga rea ehi selle ase«« peatt » »op «ellimtse» »ieta?ss »a«ta» Ilkiuuaa: 4i«»lsr»'i»äri«!e träittmajas. xelervurat-k z. K. Keekauit, Ai 54.-Järku»: ?«st. - Itastwere»: A. Waltty. - ?«tde»: A. SetdekSerg. Kapsaku»: K. Ksltterg. Lihula»: M. Mtkner't poodi». MZjaudi»: K. J. K«ro»'i raamatupood. Kuuresaare»: Ih. Lauge.-Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor: W. F. Eichhorn. Slsi Baltiskis, kirjad käiva» Väitiski (Baltischport La-MeriS-llopi^.) Register: Päike tõuseb ikka kõrgemale. Loomade piinamisest. Omalt maalt. Tallinnast: Hobuste maksudest I linnadest. Postmarkidest. Lmnasaadikute kogust. Toompea wangimajast. Pahateud. Üks ! tähtjas nõuu. Omatapmine. «Olewiku" tähtede lugemine ja üks küsitav kiri. Baltistist: Hobusevargad.  Tartust: Kirikuõpetaja sisseõnnistamine. Riiast: Plaanitud seadus talukohtade Pärimise- j õiguse kohta. Lubamist: Kooli asjust. Peterburist: Keisrikojast. Suurest politikast. Saksamaa riigialamate adressid, Mironowitshi protsessi järjed. Mowast: Kohtu otsus. Kharkowist: RaSke mihm. Tash'entist: Uputus;  > idi-usside tõbi. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austria-Ungrumaalt. Prantsusmaalt Inglismaalt. Itaaliast. Spaaniast. Aastast. Ameerikast. Jutu leht: Pärijad. Kiriku teadused. Päike tõuseb jälle kõrgemale, pea hakkawad tema kiirud soojemini ja soojemini paistma, neid paelu lõdwendama ja häwitama, mida looduse-oö meie maapinna ümber koitis. Rõõmuga hakkame seda aega ootama, kus uus elu läbi kõige looduse tuksub, ja fee aeg ei jää mitte tulemata. Selsamal aeal pühitseme meie ka seda õnnistatud ood, kus tõutuse-täht tarkade silma paistis, kus waimu-päike tõusis ja seda lund ja jead sulatas, mis pitkal waimu-ööl inimeste  ja rahwaste peale langenud oli, mis waimu ja hinge lämmatama kippus. „Auu olgu Jumalale kõrges, ja maa peal rahu, inimestest hea meel!" See oli waimu-kewade esimene kuulutus? sellega teretame ka meie oma lugejaid, kõiki Eesti rahwast ja kõiki maailma rahwast, kalliks Jõulu-pühaks. Juuda rahwa keskis kõlas see esimene waimu-kewade hääl Wana seadust mööda pidi Juuda rahwas ennast kõigeist teistest rahwastest eemal hoidma. Aga see hääl ei hüünud mitte: „Rahu Juuda maal" ja „Juuda rahwast hea meel!" waid kuulutas rahu ja lepitust ja sõbrust kõige rahwastele- See oli uue seaduse hakatus, mis kõiki rahwaid oma armu-tiiwa alla wõtab, kes wana seaduse wangi-müüride wahelt ennast tahawad wabastada lasta. Kes tahaks fiis nüüd weel nii wäga wana seaduse ori, nii „wanameeline"  kitsa müüride wahele piirata ja sealt wõõriti, suurustates ja wihkades teiste peale wahtida tahaks! Uus, lahke seadus on kuulutatud, selle uue seaduse esimene peatükk on: „Auu olgu Jumalale kõrges, ja maa peal rahu, inimestest hea meel!" Kogume ennast kõik selle laia, lahke ja hiilgama lipu alla; pühitseme Jõulut, looduse-päikese ja waimu-päikese rõõmsat homikut, mis soojendates ja puhastates üle kõige maailma ja rahwaste paistab! Loomade piinamisest. Iga üht inimest, kellel piinast ja walust, ilmaasjata lõhkumisest ja rikkumisest j. n. e. hea meel on, wöime kindluste kurjaks, südame poolest harimatakS inimeseks nimetada. Üks haritud ja mõistlik inimene on kõige loomade waStu lahke, tasane, ligitundja ja halastaja, ega tee meelega  kellegile liiga. Temal on kõik kallis ja armas, miS Looja on loonud, ja tema ei riku miski asja, ei walu tundmataid, nagu puid ja muid taimest, weel wähem walu tundjaid, nagu kodu- ja muid loomafi. Ehk inimesed küll isekeõkeS ka wee! ammugi selle wennameele ja armastuse seeS ei ela, miS inimestel, iseäranis Ristiinimest?! ühe teise waStu peaks olema, fiiSki tahame kord ka paar sõna waeste loomade heaks ütelda, keS kõik patuse inimese teenistüse all õhkawad. Ilmaasjata ja armuta lojuSte piinamise ja waewamise  süüst ei ole meie EcStirahwaS Jumala ega inimeSte eeS ka mitte puhtad. Kui palju sünnib waeste loomadele  ülekohut, mis rumaluses ja kurjuses tehakse, ilma et seda tarwis oleks! Waesed loomad ei wõi kellegile kaebava,  aga meile jääb fee patuks Jumala, häbiks ja harimata  elu märgiks inimeste ees. Meil on ka küll hea hulk selgema aruga ja soema südamega inimest, keS inimest ega kedagi hingelist tuimakö kiwiks ei pea; aga nende hulk on suure hulga wastu ikka weel liig weike. Lugemata hulk loomadest elab meiega maailma peal. Looja on neid meie ülespidamise  kS, rõem u k s, ja kasukS, aga mitte meie kurjuse  ja wiha lahutuseks piinata ja waewata loonud. Tema muretseb nii häSti meie kui nende eest. Õiged inimesed on igal aeal ka loomadele õigust teinud. Seepärast  ütleb tark kuningas Saalomon: »Õige tunneb oma looma hinge waewa." Kõik loomad on meie kaaShingelised.  Inimest on Jumal nende isandaks ja neid inimese orjaks ja tarwituseks pannud. Meil on luba antud neid tappa ja pruukida, aga iial mitte ilma aSjata piinata ega waewata. Ka loomadel on hing seeS, kui neil ka suremata waimu ei ole, nagu inimestel. Kel aga hing ja elu on, see tunneb walu, ja mis on fiis mõistlik inimene, kui ta ilmaasjata, lusti pärast looma piinab? Kui nüüd aga oma igapäiwise elu peale waatame, fliS peame häbiga tunnistama: loomade ilmasüüta ohkamine  kaebab meie ja meie laSte kurja ja armetuma meele peale! pAga kulda wõib lojuSte waewamine patt olla? küstb mõni. ,Lojuksed on ju lojuksed, muud midagi". Tõsi küll, aga fina oled mõistlik inimene, oma Jumala näu järele loodud, kaS sa siis tohid mõistmatam ja kurjem olla, kui mõistmata, kiskja elajas? Mitu oma südame ja meele poolest harimata inimest mõtlewad: ,Noh, mis sest on kui ma lojukfid ja muid hingetest ilmaasjata piinan ja tapan ja neid raSke töö ehk koormaga waewan, eks nad ole minu omad? Eks nad maksa minu raha? eks maa wõi nendega teha mis maa tahan?" KuS on nüüd niisuguse haritud Ristiinimese meel? EkS inimene ole mitu tuhat korda enam oma Looja päriõoma,  kui oStetud ehk kaswatud loom sinu oma? Aga kas Jumal teeb nõnda sinuga, kui fina oma loomaga? Ja ometi oleks temal nii mitu kord enam õigust. Sina ise ja finn loom, mõlemad olete Jumala omad, mõlemile teeb tema sigust, aga fina oma loomale mitte! Arwad sina, et Jumal hea meelega selle peale waatab? Ära peta iseennast! Kõige jõledam töö, miS sa wõid teha, on see, kui Loojat kurdiks ja pimedaks pead, ja arwad  et temal ktwi rindus on oma loomade waSta. KeS loomafi ilmasjata hukkab ja waewab, see riisub ja rikub Jumala omandust, mis tema nuhtlemata ei jäta, ja see peaks meil alati meeles seisma. Nenda kui armota inimene lojuSke wasta Jumala eeS pattu teeb, nenda teeb ta ka enesele inimeste ees häbi; sest see on tema rumaluse ja kurjuse tunmStuS. Kõik Jumala annete ülemeelne pruukimine on laiduwäärt jS patt, ja saadab kasu asemel kahju. Kui palju olekS meil sellepoolest lihunikud?, sulaSte, kutsarite, Voorimeeste, lojuSteaeajate ja üleültse kõige nendega kõnelemist, keS iial lojustega ümberkäiwad ja neile waeste neljajalgse orjadelle rumaluse ja tuimuse pärast ülekohut teemad; aga pöörame ennast parem p e rewanemate,  laStewanemate ja koolmeistrite  poole. Noorel põlwel pannakse head ehk kurja elukombede põhja. Witsa wäänatakse, kui ta alles noor on. MiS inimene noorel põlwel kuuleb ehk näeb, see temale ka wanal põlwel jääb. Walwage seepärast ka seS aõjaS oma pere ja laste üle, andke neile head õpetust ja käige hea eesmärgiga nende eeS! Hea ja tuluS on, kui nemad teie suust head kuulwad, wee! parem ja tulusam,  kui teist head näe wad. Püüdkem endid igapidi ülekohtu eest ja Eesltnime teutuse eest hoida. WiiinakS on mull weel üks palme iseäranis koolmeistrite  waSta. Nende põld hea seemnele on alleS pehme ja suurtest ohakatest lage, külwagu nemad truuiste ja hoolega, et muu wäljaSpidise harimise juures laSte süda ja meel mitte harimata ei jää. Selle hea töö tarwis andku Jumal iga inimesele õiget tormilist meelt ja mõistust,  aga iseäranis koolmeistritele ja laStewanematele seda jõudu ja tarkust, juba noorelt laste südametesse armastust  kõige loomade waSta südamesse istutada. L. ?. Omalt maalt. Tallinnast. Wenekeeli lehtede sõnumite järel on Raha Ministeriumi poolest mitmcpooliste palwete peale tunnistatud, et sealt poolelt hobuste ja ssidunõude maksudeks  keelamata luba antud saab, kui neid maksust lius nade kasuks seatakse. Selle aaSta kõpuga kautawad wanad postmargid ja wanad postkuwerid oma hinda, miS peale meie oma lugejate tähelepanemist juhime. Uuel aastal saawad posti peal ainult kirjad uue markidega ehk uute postkuweride seeS wasta wõetud; ka ei wahetata seal sits enam wanu markifi ega wanu pofikuwerifi uute wasta ümber. Tallinna Lmnasaadikute ülekorralistes kogudeS, selle kuu 1?. ja 17. pääwal, seistwad ainult linna sissetulemiste  ja wäljaminemiSte eeSarwud tulewa aaSta peale, nõuupidamise all. Sel suwel on Tallinna Toompea wangimaja, Weneriigi wangikodade peaülema. Geheimerath Galkin- WrafSki ettepanekut mööda, suuremaks ehitatud, miS wäga tarwis läks, sest paraku kaswab waugide hulk ikka suuremaks.  Juure saiwad neli kamrit, üks töösaal ja ü?S kammer haige uaeSterahwa wangidele ehitatud, miS tarwis 7MS rubla lubatud oliwad. Esiteks pidi töösaal uue wangimaja kolmandema korra peale ehitatud saama, aga pärast wõeti selleks wangimaja kodukabel teise korra peal, mis lumala-teeniStuseks kitsaks jäänud oli, ja kodukabel sai uudeS lifaehitnseS korrale seatud. Kirikus on orel ja 2VV inimese jäuks ruumi, kuna manas kabelis 140 inimest  aset leidfiwad. Wangikoja köster, H. Pfaff, on Vangidest ühe laulukoori harjutanud, mis wäga heast korda läinud ja wäärt on, et seda ka teistes seesugustes paikades järel teha katsutakse. Wangid on suure himuga laulma õppinud. Sellest aeast saadik, kui uuS töösaal malmis sai, teemad meesterahwa wangid seal puusepa, rätsepa ja mõnda teist tööd; naesterahwa wangid kuduwad  sukka, õmblewad ja heekeldawad. Toompea wangikojaS  on sel korral 186 meeSterahwast ja 14 naeSterahwast.