Tallinna Sõber 51, WiieS aastakäik. Tallinnas, ZZ. Zõulu-k»u pääwal IBBZ. Kltiildne aealeht Eestirahiiialt «aal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindsorS'i pSriate trükimajas: L rubla, M kop. pooi-aaSta» l rubla 40 kop Koju ehk p-Stiga soadnud: „ . aaita, » rubla - pool.aaStas i rubla 70 kop. Anukutased malisamad iga rea M selle aseme »«att 5 »ep. Tellimised wöetakse wasta r -Tallinnas: Liudsors'i päriate trükimajas. Aeteröurgis: Z. S. Seetaudt, o»uaepoua» 54. -Tartus - W. Just. - Nakweres: L. Mattly. haides -A. SeidelSerg. —> Kapsalus - ch. Kollöerg. -- Lihulas: A. ZSüttner'i poodis. Wiljandis - K. J. Karow't raamatupood. Kuuresaares: Hh. Lange.— Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltiskis, -> kirjad Mwad BaMski (Baltischport Lk^iiLvrik-llop^b.) Sk«atSter i Taaastwaat»». - Omalt maalt - Tallinnast : Tülitegijatele wastnseks. Lutheruse asutus. Linna. saadikult tagnst. Dessärini maksu tSrgcndamisest. .Swtti" kiri Lntheruse-asutusest. ..Rishki West. niku" Wenekeeli tähed. Ameti pidu. Telefon. Õnnetu surm Pandud tuli. Gymnallumist witljalaSlud õppijad. Rakwerefl: Elsani. Tulekahju. Tartust: UnS kool. Viljandist: Ässita- > inised. Kuuramaalt: Püssirohu kärgatus. Maapääw. Margused. Peterburgist: Keisri haigusest. -- MSrtsukategu.  ~Golos — Bulgaaria Sõea-Minister. Kära Katholiigi kirikus. Uus tee. Kohtute muutmisest. Riigi raha. Soomemaalt: Keelede asjust. Moskwast : Kohu». Wäeralt maalt: Saksamaalt. Jutu leht: Haige. Kiriku teadused. Tagasiwaatus. Weel kaheksa pääma peale selle numri ilmumist, siis saadame seda aastat mälestuste liikumata merde ja wõtame uut aastat maSla selle käest, kelle ees ükS pääw ou kui tuhat aaStat ja tuhat aaStat kui iikS pääw. Mis ou lahkmv aaSta meile toonud, igaühele iseäranis ja meile kõigile ühes kooS? Meil, suure Weueriigi kodanikkudel, meie suure Nahu-KelSri alamatel ja kaitsealuste!, meil on wäga palju aSja selle aasta lõpetusel Issandale kiituse laulust laulda. Keisri Majestälide püha kroonimine, mida kõik truuwid alamad lootusega ja kartusega, rõõmu ja hirmu  wäriuaga ootasiwad. on Jumala armulise kaitsemise all õnnelikult ja nähtama õuniStusega mööda läinud. Koit mõrrad riigid ou nendel aun ja rõõmu pääwadel uueSte ttleS näilanud, kui kõrge auuStamise ja kõikumata usalduse see» meie õnnistatud suur Rahu-Ketsev ja kõik meie kõrge KetSrikoda nende silma eeS seisab, kui suurt lugu nemad meie suurest isamaast peawad. kui see ühe nii wägewa, targa ja õiglase käe juhatusel seisab. Need tumedad  salawsimud, mis meie suure isamaa sisikonna kallal närinud on, need oliwad ennast neil rõõmupäiwil oma urkadeSse peitnud, seda sügama! armastust, seda kõikumata truumast ja usaldust uäheS, mida suure Weueriigi paleedest ja urtsikutest ühetafa, meie kõrge KetSri-Paari wasta kanti. Kui lahke isa oma armastatud lastega, nenda on meie Keiser sel pidul ka oma alamate alamatega rääkinud ja on neid teest ja radafi armulikult juhatanud, mille peal Tema tarkus, wägew käsi ja kõikumata süda, kõiki Tema suure riigi sugust ja seisust eluõnnele talutada tahab. Wägewa käega ja osawal joonel on Keisri ja Tema uStawate sulaste tarku» meie suure isamaa wäljaspidist rahu kaitsenud, ja on neid uStawaid, aealoulikkust sõbruse pael» uueSte köitnud, mtS meie suurt, kallist isamaad oma wägemate uaabriritkldega ühendamad. Kui ka siin ja seal waStased loodusewäed walitsemaS oliwad, kui ka mitme»  paikas töbed karjast laaötasiwad. siiski ei ole Jumala õnnistus meie suurel isamaal puudunud. Põllutööd ja teised kasulikud tallitused on ikka siginud ja üleüldist häda ei ole karta. , Meie kitsamal kodumaal, meie rahwakoguduse ja usutunnistuse  koguduse keSkis oleme meie rohkest rõõmu ja rohkest kurmaStuft näha ja luuda saanud. Kõige meie kaaSalamatega ja kaaskodanikkudega ühel aeal, ühel meelel ja ühel waimustusel oleme meie oma armastatud suure AeiSri-Paari püha kroonimise pääma pühitseda tohtinud. Mõnest toorest awaldusest hoolimata, on sel pääwal kõik erakondlik tüli matt olnud ja euamtst on meie rõõm rtkkumata  jääund. Meie suure Keisri heldel ja wägemal kaitsusel on meie Ewangeltumi-Lutheruse usutunnistuse kogudus oma usuisa, Dr. Martin Lutheruse 400 aastast sündimise.pääma puhta rõõmuga pühitseda tohtinud. Palju selgitust ja palju usukinnitust on see pääw meile toonud ja selle pääma mälestus saab Jumala abiga edast ja edasi mõjuma, usumendade kinnituseks ja sõbruSluseks. Ka Lutheruse asutuse rahakorjamiseS, mida läbi suure riigi laiali pillutatud usumendade waimulikukS ja waimltkukS abikõ ja kurtuseks tarmttakfe, on EeSti sugust usuwennad, suuremalt jäult, üht auusat ja kindlat meelt ja üht sooja, osawõtmat südant üleõ näilanud. Kuida ka mõned, omast rahwast, omast usutunnistusest ja kõigist usuelust ja auusast meelest, wõerdunud maimud rahwast selles auusaS ettevõtmises  eksitada püüdsiwad, fiiStt on EeSti rahwa käest õige rõõmuStawad summad kokku jooksnud, kui need ka muidugi ühel selgemal ja rahulisemal aeal palju suuremad olnud oleksimad. Ka meie kodumaal on wastased ilmad mõne põlluwiljale ja iseäranis heinale rohkeste kahju teinud, siiski ou meie põllumeestel rohkem asja Jumalat tänada, kui kurta. Jkaldas üks maasaak ka rohkem ehk mähem, fliS on ikka kõik saak ülepea kõige wähemast keskmine olnud ja suuremat, üleüldist häda ei ole ka meie kallil kodumaal karta. » Kui see kõik meid, muist täie waimuõtusega, muist tasase rõõmuga Jumalat tänama sunuib, siis on paraku ka teisi nähtusi, mis Jumala Kartlikkust hingesi ja tõsiseid kodumaa ja rahwa sõbru mägise waiksele karmile ajab ja Issanda palme sõnu nende südamest ja suust wälja pugistab  : ,Peasta meid ära sest kurjast !" See aasta on rohkem kui kõik endised näitanud, kuida need salalikud wvimud ja maimud, kes nüüd juba mitu aastat EeSti rahwa keskiS tegemad olnud, keõ ennast tühja lootuSte kõtiõtamisega rahwa südamesse meelitawad, tühja kõrklust ja mihawaenu sugude ja seisuSte keskis äratada, ärritada ja lötsutada püÜawad, kuida need pahad wõimud ja maimud ühist Eesti rahwast lahutawad ja häwituse teele talutawad. -- Juba selle aasta hakatusel tõstfiwad need salalikud wõimud ja maimud tüli Aleksandrikooli aSjus  ja selle kooli kõige tegewama töölise ja kosutaja, herra Pastor Hurt! wasta. Kuida lugejad mäletawad, tahtis Sakalaste erakond esiteks Aleksandrikooli kassast, Kuningana  mõisa peale Krimmi poolsaares, 25,000 rubla laenata,  ilma et neil selle peale seaduslikult kindlat wölakirja (obligatfioni) anda oli. Rahwale kujustati libeda keelega ette, et Köler selle mõla eest seisaks ja esimese ehk teise obligatfioni muretseks. Nende, Sakalaste eneste waidlemise kirjadest on aga näha, et Kuntugana mõisa peale juba esimene obligatsion Kherõsoni Maabankrle antud on, ja et mõisa müijatele weel rohkem wõlga tasuda on, kui 25,000 rublaga tasuda wõib, et müijate käes silS juba teine obligatsion seisab ja laenajatel Aleksandrikoolile  muud anda et oleks, kui kolmas obligatsion, mis aga Professor Köler enese tunnistuse järel Wcne seaduse ees rohkem ei maksa, kui wõlawõtja endse lihtlane wõlapaber. Et Aleksandrikooli peakomitee juhataja, herra Pastor Hurt, seesuguse kaubaga kooli kassast raha lubada ei wõiuud, sellest saab iga mõistlik inimene aru ja köit AleksanHrikooli  tõsised sõbrad oleksimad teda tema hoolekandmise eest tänama pidanud. Aga tülitõstjatel oli selleS aSjaS koguni teine nõuu. Terawamad silmad on juba ammugi ette näinud, et Alerandrlkooli asjade sekka ennast ükS erakond toppinud on, kes sellest koolist koguni mitte üht sidet EeSti rahwa mahel teha ei taha, maid üht talwa ühise Eesti rahwa ja ühise usutunnistuse koguduse lõhkumiseks. See erakond on selle waimu tööriist, keda David Ballohd neljakümnemate  aaState seeS wälja puhuS, kellele Karl Robert Jakobson  salaliku kawalusega uueSte teed lõhkuma hakkas ja keS sel aaStal, natuke enneaegse edemusega, Lihula ümberkaudu  üles leekas. Selle waimu palgatud sulased, kelle tööriistad iseäranis Tallinnas ilmuwad SakalaSte lehed ,Wir«lane" ja »WalgüS< on, katsufiwad nüüd .kõigest mäest, kõiksuguste kawaluStega, halwa pilkamiStega ja roojaste  sõimamiStega Pastor Hurti rahwa eeS halwaks teha ja ärritatud ja pettusega kogutud hääleenamusega teda tema juhataja ametist wälja heita, et sedawiifi see ustaw Ewang. Luth. usutunnistuse kiriku õpetaja ja temaga ühes selle meie maakiriku waim ja wõimuS Aleksandrikoolist lahutatud ja see asutus SakalaSte ja nende salapüüdmiSte kantsiks wõikS tehtud saada. Kõrklewa wõimuse ja wägiwalla ärritamisega  ja halwa tujude meelitamisega ühelt poolelt, roo- jase sõimamisega ja auu mahakiskumisega teiselt poolelt, on Sakalased ka tõeste korda saatnud, et herra PaStor Hurt Aleksandcikooli peakomitee koosolekul, 23. Jaanikuu pääwal, omast juhataja ametist lahti walttud sai. See otsus ei ole küll meie teades kuidagi seaduslik, sest iga seaduslikult kinnitatud seltskond wõib omale küll tahtmist mööda, häälte enamusega uut juhatajat walida, aga ikka seatud aeal, see on, kui waua juhataja määratud ameti aeg möödas on, kui tema ära surnud on, ehk kui tema ise omast ametist tagasi astub. Kõiki seda ei olnud siin aga mitte, waid kesket juhataja ameti aega kihutasiwad Sakalased  wihaseks ärritatud abikomtteede saadikud kokku, kes omad hääled juhataja wasta andsiwad, kuida pärast tõeks tunnistatud, mitmed koguni waSta oma saatjate tahtmist ja wasta oma saatjatele antud sõna. Seda kentsakat otsust ei ole siis ka herra Pastor Hurt mitte oma enese ega ka Aleksandrikooli kohta makSwakS pidanud, waid on selle üle kohalises paikaS kaebtust tõstnud. Nenda seisab see asi praegu weel ja tulew aeg peab näitama, kelle kätte walitsus  Aleksandrikooli asjus langema saab, kas nende kätte, keS Eesti rahwast oma esiwanemate usutunnistuse kiriku marjul ühises koguduses alleS hoida tahawad. wõi Sakalaste  kätte, keS üht kildu teise järel meie maakiriku kogudusest  maha lõhuwad, esiwanemate elukombest ja waimust wverutawad ja sedawiisi Eesti rahwast ja rahwust sammsammult  häwitada püüawad. Haleda meelega ja osalt jälestusega peab aga iga tõsine rahwa sõber nägema, kuida mõned Eesti keeli kirjutatud lehed ennast ei häbene, Eeõti rahwa kõige palawama sõbra, herra Pastor Hurti üle roojaseid  juttusi ja inetumaid regewärfisi rahwa sekka paiskamast.  Et üks jägu meie rahwast seda rqojast tembutamist sallib ehk koguni heaks kiidab, fee on üks paha roosteplekk meie rahwa puhta kilbi peal. Jumal äratagu ja kinnitagu puhtaid ja wägewaid waimusi, kellel jõudu ja tahtmist on, Eesti nime sellest pahast teutusest puhtaks küürida! Jumal walgustagu EeSti waimu selleS ja teiskeS aSjades! MiS need salawaimud ja salawõimud sel aaStal Lihula ümberkaudu EeSti rahwa ja rahwuse lõhkumiseks ja sammsammult  häwitamiseks teinud on, mis nemad sel sügisel Wiljandis on teha katsunud, sellest kõigist awalikult kirjutada  et ole täna weel wõimalik. Kuida meile aga wäga auustatud ja uStatawalt poolelt räägitakse, on meie maa ja rahwa tõsised ja otsekohesed eestkostjad kõrges paikaS seda kinnitust saanud, et ka siin õiguse kaalud seda parandamist  leiawad, mis neil nii wäga tarwiS läheb. Üks wäga kardetaw asi on see nukra meele sigitamine, millest meie juba wiimases numriS kirjutasime. Nukker ja wihaue meel on raske ja raske kiwi inimese waimu peal, mis eksitamata mõtlemist maha rõhub ja hea ja paha wahel õiget wahet teha ei lase. Seda teadwad Eesti rahwa kawalad  ja salalikud waenlased wäga heaSte, selle pärast on nende tööriistad, ,Walgus" ja nii agaras tegewuses, seda kõiki teutama ja halwaks tegema, mida Jumala  arm meie rahwale wiimafel aeal nii helde käega wälja jägaS. Selle pärast peab iga rõõmu ja lahke meele libleke meie rahwa südames lämmatatud saama. Nukrast, pahast ja koormatud meelest ja tigedusest tahawad EeSti rahwa salalikud waenlased päitseid punuda, mille otsaS nemad rahwast oma esiwanemate kirikust, rahuliselt kosuwast haridusest ja rahwusest wälja wedada wõikfiwad. See nukker meel, mida üks jägu suurem jägu EeStikeeli lehtedest nii suure hoolega kosutab, ja kuri ja meeletu tõrelemine  Jumala aealouliku teede wasta, see on sel silmapilgul  meie maa ja rahwa kõige kardetawam waenlane,