Külgehakkawaist haigustest. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsis peetud kõne N. Sõrd stuä. meä. I. Maa peal walitseb suur hulk haigusi, kes näituste järel, mida nemad sünnitawad, mitmesugused, oma sündimise  ja wäljalautamise järel aga enamiste ühesugused on, need on nõnda nimetatud hakkawad tõded. Nemad ei sünni mitte ihu kohuste takistuste pärast, kes üleüldiste elu tingimiste korratu oleku, nagu sandi toitmise, sandi riiete, sandi õhu läbi sünniwad, waid nemad on päris ärakihwtimised, sest et nende sündimisele iseäraline põhjus, iseäraline haiguse kihwt, kes wäljaspoolt ihusse üleswõetud saab, tarwis on. Nõnda ei wõi näituseks kõhutõbi mitte mäda kartuhwlite ehk halli viljade söömise läbi sündida, waid üksi ühe olluse üleswõtmise läbi, kes meile küll weel tundmata on, kellest meie aga selgeste arwata sunnitud  oleme, et teda olemas on, ja keda meie kõhutõbe kihwtiks nimetame. Kõik niisuguseid haigusi, kelle sündimiseks  iseäraline kihwtine ollus tarwilik on, nimetame meie hakkawateks tõbedeks, sest kui see kihwtine ollus meie ihusse üleswõetud saab, hakkab tõbi ihus mässama. Töine omandus, mis neil haigustel üleüldine on, on see, et nemad mitte, nagu külmetamise haigused, üksikute inimeste kallale ei lähe, waid ikka seal, kus nad ülestärkawad, hulka rahvast ärahääwitawad. Hakkawad tõbed on wanast ajast saadik inimese sugu suureks piinaks olnud, ja endiste ajade kirjanikute jutustused nende tõbede hääwituste üle on tõeste koledad. Keskajal mässasiwad hakkawad tõbed mitmel näul, nagu „must surm", „inglis higi" j. n. e., nõnda hirmsaste, et mitmed linnad pool jagu omast elanikudest  ärakautasiwad ja terwed maakonnad inimestest tühjaks jäiwad. Ehk küll uuemal ajal tõbed enam nii kardetavad ei ole, kui nad enne olid, ja mõned Euroopa maalt juba täieste ärakadunud on, kardab siiski inimese sugu neid niisama kui enne. Wäljauuritud on aga, et nüid Eüroopa maal läbistiku mitte rohkem kui 10"/ v inimest hakawatesse tõbedesse ära ei sure, kui ka mõnel aaStadel, kui kanged kolera ja rõuge tõbed walitsewad, mõnes linnades rohkem inimesi nende ohwriteks langewad. Sellest on näha, et inimene 9 kord ennem tõisse haigusse ärasurra wõib, kui hakkawa tõbesse. Hakkawate haiguste kõige lähemate põhjuste, tõbe iwakeSte loomus on meil weel tundmata, aga siiski awaldawad nemad mitmesuguseid omandust, keS meid nende loomuse üle otsust teha lasewad. Hulk uurijaid on leidnud, et hakkawate tõbede iwakesed kõige madalama järje peal seisjad wäga weiksed seened olla. Sell arvamisel on omad täielised põhjused. Kõige pealt näitab neil iwakestel see wõim olewat, idaneda ja ennast rohkendada. Üksainus haige, kes omas ihus niisugust  kihwtist iwa linna wiib, wõi üks kauba pakk, kelle külge kihwti ollus seisma on jäenud, wõib hakkawa tõbe saada, kes kui tulekahju kange tuule juures majast majasse ja uulitsast uulitsasse tungib. Tõbi ei hakka mitte kohe peale selle, kui kihwt ihusse üleswõetud on, waid alles mõne aja pärast. See aeg tuurib enamiste mõned päewad aga ka mitmed nädalid, ja kihwtine iwa näitab sell ajal idanevad,  künni ühest ainsast iwast nii palju iwakefi sündinud on, et nad korralist ihu olekut ära rikkuda ja tõbe sünnitada võivad. Kõigest sellest võime meie arwata, et niisugune tõbe iwa mitte kemia nõnda ütelda surnud kihwt ei ole, sest tema piaks siis, mida ka enne arvati, õhu moodi keha olema, see ei wõi aga mitte olla, sest ta piaks ennast siis ühetasa üle suurema maatükkide välja lautama, ja töiselt piaks ta õhu sees nii õhukseks tehtud saama, et ta mitte enam haigeks teha ei wõi. Peale selle on ka kemia kihvtide mõudus koguni töine. Kemia kihvtide juures awaldawad ennast ärakihwtimise näitused kohe peale kihwti ülesvõtmist kihwti kanguse järel, ei sure inimene esimese kihwti mõudusse mitte, siis on ta ülepea peastetud, seepärast et kohe peale kihwti ülesvõtmist ihu "sisse ka tema väljaajamine ihust algab, millega ka ärakihwtimise näitused vähenevad. Hakkawate  tõbede juures aga rohkendavad ennast ivad ihu seeS ja töiseks on ka mõne tõbede, nagu põrna-tõbe juures haigete wereS wäga weikseid wõeraid kehakesi leitud, keda kõige madalamate seenede hulka arvatakse. Muidugi mõista ei või inimese juureS katsede läbi mitte välja uurida, kaS tõeSte nende kehakeste läbi haigus ühest inimesest töise külge läheb; katsede läbi loomade juureS aga, kellel verd põrna-tõbelisest loomast veresse pritfiti, näitab selgeste lugu küll nii olevad, et need weiksed kehakesed kihwti kandjad on. Ülepea on hakkavate  tõbede iwakeste loomus weel tundmata, ja ses õpetuses on meil rohkem arwamisi kui selget tõe teadust, Meie loodame aga, et aegamööda ka nende kihvtide loomuS selgeste välja uuritud saab. Hakkawaid tõbesi jautakse nende wäljalautamise järel kahte seltsi, nendesse, kes haigest inimesest terwe inimese külge puutumise läbi hakkawad, ja töiseks nendesse, kes äkitselt sünniwad, suure hulga inimeste kallale lähwad, mitte haige inimese läbi edasi kantud ei saa, ja kelle iwade sündimise kohaks maapinda arwatakse, kust nad inimeste ihusse lähwad. Üleüldine arwamine on nagu üeldud see, et mõlemate  seltsi haiguste iwakesed wäga weiksed seened on, aga nende wäljalautamise ja siginemise järel on mõlemate seltsi tõbeiwakeste wahel wahe, ja nimelt see, et esimese seltsi iwa keste siginemine inimese ihu sees, töise seltsi iwade idanemine aga wäljalpool ihu sünnib. Esimese seltsi iwakesed leiawad inimese ihu sees oma iseäraliku siginemise jauks tarwilikuid tingimisi, siin on haige inimese  ihu sees kihwti ollused niisuguses olekus, et nad rohkemat muudatust enam ei tarwita, waid terwe inimese ihusse üleswõetud, kohe tõbe sünnitada wõiwad. Need tõbed lähwad siis ühest inimesest töise külge, ja ei ole tarwisgi haige külge puutuda, waid et haiguse iwakesed wistist haigest ihust wäljaaetud saawad ja ennast õhus wäljalautawad, wõib juba üksi sest tõbe saada, kui terwe inimene tuas seisab, kus haige on wõi oli. Peale selle wõiwad haiguse kihwtised ollused ka weel asjade, nagu pesu ja riiete läbi, kes haige külge puutusid wõi tema ligidal olid, kaugemalle kantud saada, seal terwe inimese ihusse minna ja tõbe sünnitada. Hakkawatest tõbedest langewad selle seltsi: prantsuse tõbi, rõuged, Skarlati tõbi, leetred, kurgu tõbi (Diphteritis)  ja soe tõbi. Töist seltsi hakkawaid haigust sünnitawad need, kelle iwakesed oma idanemise tarwis tingimist tarwitawad, mida nemad üksi jault inimese ihu sees, suuremalt jault aga wäljaspool ihu leiawad ja nimelt wistiSte maapinna sees. Niisuguste tõbede juures ei saa haige inimese ihust mitte walmis iwakesed wälja aetud, kes kohe tõbe sünnitada wõiksid, ja seepärast ei wõi nende juures haigus ka mitte otsekohe haigest inimesest terwe külge hakkata, waid iwad siginewad wäljaspool ihu, ja see wõib kahte moodi sündida,  nii et nad idanemise tingimisi üksi maapinna sees leiawad, wõi ka nii, et nad tingimisi jault haige ihu sees, jault maa seeS leiawad. Tõbed, kelle iwakesed idanemise tingimisi üksi maapinna sees leiawad, wõiwad üksi seal walitseda, kus nende iwad parajat maapinda leiawad. Maapind sünnitab walmist kihwti ollust, kes üksi arwa tuulete läbi üsna ligidalle edasi kantud saada wõib, aga mitte haigete ehk inimeste läbikäimise läbi ennast wälja ei lauta. Siia arwatakse külmatõbe ja soo palawikku. Haigused, kelle iwakesed jault maapinna, jault haige ihu sees idaneda wõiwad, lautawad ennast kaugele wälja ja nimelt inimeste läbikäimise läbi. Ka siin saawad walmis iwad maapinna sees sünnitud ja sattuwad nemad inimese ihu sisse, kes haigustele wastu ei jõuua panna, siis on tõbi seal. Tõbe ajal ajab haige enesest üht tundmata  ollust wälja, kes otsekohe töist inimest haigeks teha ei wõi, siis aga, kui ta maapinnasse sattub, kelles tema oma siginemise tarwis tarwilikuid tingimisi leiab, seal ennast täielikuks iwaks walmistab ja nõnda kui päris iwa tõbe sünnitab. See weel tundmata ollus, mida haige ihu wälja ajab, wõib mitmewiisi ühest kohast töise sattuda, kõige sagedamalt ja kõige rohkem inimeste läbikäimise läbi) sugugi ei ole aga tarwis, et tema just inimeste wõi töiste loomade, läbi edasi kantud saab, waid see wõib ka seeläbi sündida, et ta kõigesuguste asjade külge seisma jäeb ja nii kaugele üle merede ja maade kantud saab. Sattub iwa nüid niisugusse kohta, kus ta idanemise jauks tarwilikuid,  kohalikuid ja ajalikuid tingimisi leiab, siis sünniwad  temast täielikud tõbe sünnitajad iwad. Siin on haiguste  iwade siginemisega niisama lugu, kui mõnede loomade  sündimisega. Ühest liblikast ei sünni näituseks ka mitte kohe töine liblikas, waid tema muneb, munast tulewad  ussikesed wälja, need heidawad tuppe, ja alles siis ronib uus liblikas wälja. Selle tõbede seltsist on kõige tähtsamad kõhutõbi, koolera ja katk. Mõlemate seltside tõbed, niisama need, kes ühest inimesest töise puutumise läbi külge hakkawad, kui ka need, kelle iwad maa sees sünniwad ja siginewad, wõiwad kaugemalle kantud saada, aga siiski on seal wahe, sest esimesed wõiwad igalpool möllama hakata, kui nad aga inimesi leiawad, kes nendele wastupanna ei jõua, nad lautawad ennast aegamööda ühetasa üle suurte kohtade wälja ja enamiSte wõib haiguse  hakkamist ühest inimesest töise külge tähele panna, ja seepärast on ka nende juures läbikäimine haigetega kardetaw. Töised aga hakkawad üksi seal mässama, kus nende iwad kohalikuid ja ajalikuid tingimisi idanemise tarwis maapinna sees leiawad, ei leia nad neid mitte, siis jäewad üksi mõned inimesed haigeks, kelle hulk ennast sinna weetud iwade hulga järel seab. Nemad lautawad ennast häkitsell üle määratud koha wälja, jätawad sagedaste  kohast wahele, ja tärkawad kaugele eemal endisest kohast jälle üleS, enamiste lautawad nad ennast suurte maanteede mööda wälja. Nüid oleme meie üleüldse hakkawaid haigusi tundma õppinud ja lähme siis üksikute haiguste juure ja waatame,  mis abi meie nende waStu pruukima peame. (Järg jäeb tulema.) Taimede seltsidest. 11. Imekspanemise wäärt on, et ka niisugust taimest on, keS mitte selle toiduga rahul ei ole, mida neile maapind  ja õhk annawad, maid putukatest ennast toidawad. Praegu on üle 300 putukaid sööjaid taimest tuttawad. Hulk neist püiawad putukaid kinni hakkama lima läbi, mida lehed mäljaajawad, mõnedel aga on putukate pindmise  tarwis iseäralikud abiuõuud, ja rutem, kui rutuline putukas, wõtamad nad teda kinni. Nii elab Ameerika maal niisugune taim, kes mõerakeeli Dionala nimetawd saab. Tema lehede serwad on kõma karmadega kaetud ja lehe peal on weiksed käsnakesed, mõlemil pool lehe warrest on 3 pitkemad karma. Lennates tuleb kärbles ja ronib lehe peale, ehk tal küll seal midagi otsida ei ole. Tema puutub küll käsna keste külge, aga midagi ei sünni meel, niipea aga, kui ta ühe neist kuue karmakeste külge puutub, lähwad mõlemad lehe hõlmad töine töise külge kokku ja kärbes on kinni püitud, mis kõik 10 sekundi aja sees sünnib. Tundmise karwakesed on nüid oma kohust täitnud ja käsnad halkamad oma tööd peale. Nemad ajawad haput lima rohkeste wälja, see lima on seedmise wedelik, ja leht muudab ennast kõhumoodi abinõuuks. 8 wõi 0 päema järel läheb leht jälle lahti, ja putukas on kadunud.  Äritab aga mitte söödaw asi, nagu puu kild wõi kimi, karwakest, siis lähemad mõlemad lehehõlmad ka ruttu kokku, aga niipea kui käsnad töösse hakkama peawad,  märkab leht, et ta petetud on, ja mõlemad lehe hõlmad lähwad juba töisel päewal lahti, et uut saaki wastuwõtta. See taim saab mäga heaste aru sest, mis ta äraseedida mõib, ja mis mitte; antakse temale liha asemel leiba, siis põlgab ta teda, sest see ei maitse tal mitte, aga kõiksugust liha seedib taim toorelt, küpsetud ja keedetud ära. Kui leht liig palju toitu ühekorraga saab, siis läheb ta kohe esimese seedmise juures hukka, wõi antakse tal marsti peale esimest seedmist meel toitu, siis seedib ta palju kauem kui esimest korda, ja kolmandama wõi neljandama seedmise juures läheb leht hukka. Ehk küll niisugused taimed lihast ennast toidawad, ei ole siiski Meel mitte wõimalik olnud mäljauurida, et nende lehed, õied wõi wiljad suuremad oleksid, wõi suuremal hulgal sünnitud saakstwad, kui töiste taimete juureS. See imetlemise  wäärt taimede omandus liha süia, ei näita meile enam nii imelik olewat, kui meie sügawamalt taime riigiga  ennast tutwustame. Meie leiame sagedaste, et taimed lämmastikust rikkaid, nimelt loomade ollusi äraseedida wõi kõige wähem kindlast olekust wedelaks muuta wõiwad. Nii korjawad paljude kaswude seemned munawalget kokku, et esimese! ajal noort taime toita. See munawalge saab noore kaswu läbi kõige enne wedelaks tehtud ja siis üleswõetud. Töistel taimetel on niisugused ärasulatawad limad, ilma et siiamaale  aru saadud on, mis kasu taim ülepea sest saaks. Nii on lugu näituseks wiigi puuga, 5 jagu tema piima wedelikust 60 jau weega segatud, sulatawad 12 tunni sees kindlat munawalget ära. Nimelt on ses aSjaS wähe aastakest saadik taimede uurijad meloni puud tähele panema hakkanud. Mõned tilgad piima wedelikust, kes kõiki tema jagust täidab, piawad wäga wana loomade liha ruttu pehmeks tegema, ja kui meie reisijate juttusi usknda wõime, siis pruugib liha üksi mõne tunni peale selle puu lehede sisse mässida, et teda pehmeks teha. Mõnedel taimedel on putukate püidmise jauks kõhumoodi  abinõud, keda toru moodi seatud lehed sünnitawad. Magus wedelik kutsub putukaid juure, nad lähwad lehe torude sisse ja warSti on pruunidest plekkidest, kes lehede kulges paistwad, näha, et seedmine kiireste sünnib. Ka meie taimede seas on niisugune taim, wesiherneS, kelle kõhu moodi tõrukeste sees ikka weeloomad leida on. Nii kui taimed loomade elu järel püidwad, püiawad nad ka tõinetõist ärahukkata, nimelt on seenede seas niisugufid, kes tõisa taimesi ärahääwitawad, nõnda rikkub wälgi löök sagedaste wilja päid ära, ja teeb neid täitsa mustaks, ja hääwitab übinasööja kartvhwli põldusi ära. Kunas taimed elawad ja kaswawad, kaitsewad nemad maapinda päikese paiste eest, edendawad wihma sadu, imewad tcda juurede ja lehede läbi oma sisse, kergitawad oma juurede läbi maapinda ülcS, kattawad Aü 18. Sakala. 1884