Sakala S 4. Wiljandis. 25. Augustikuu päetval 1884. VII. aastakäik. Zlmub igal laupäewal. Kuulutuste korpuseid makjab 5 kop. EeSti seltsidele poole hinnaga. Toimendnse adress: ..Sakala" toimcadusele Wiljandi-Z. Wene keeli: Lk. ~L ai? a.l a/- vk. „Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl., postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga 1 rbl. 75 kop , postita 1 rubla 50 kop Wcerand aasta peale tellimisi wastu ei wöeta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'! pärijad. Nektrnrrft zcr HVõtcervceH rvcrstrr: Tartus: J. Tülk Kirjameeste Seltsi majas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachker'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G- F. Hallberg; LihulaS: kaupmees T. Büttner; Pärnus: „Endla" Seltsis herra Kuudewiita ja E. Treufeldt'i raamawpood; Narwas: M. Põder; Rakweres: J Kuus'i raamawpood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; Wõrus: ViSlrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; Peeterburgis: K. Leopas, Reveuiä npoeu. 80 ja N. Mattissen, Leneuin upoen., x Raoaiieu. uoeiÄ, AOAi. 28/21. Wiljandis: F. Feldt. Sissekord. Eesti mereasjandus ja Linda Selts. I. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiljandist: Hariduse ministri ringkiri; auurahad; Wene waimulikude raamatute tõlkuja kommisjoni esimees; kiriku laulude tsensor. Wiljandi maak: Ilmadest ja wiljakaswust; rewideerimine. Wöru maak.: Uued apteegid. Lätimaalt: Sigade katk; ilmad; metsade laastamisest.  Walga maak.: Kontsert; hobuse wargused. Wõnnust: IV. kihelk kohus. Riiast: H. K. Stange. s-; Todleben; uus Läti elementarkool;  Läti laewanduse selts Austra; inimene äratapetud. Asheradenist: Pidu. Kalkunist: Abinõuu^hobuste warguse wasta. Bauskest: Koolm. konwerents. Tallinnast: Õnnetus. Oudowast: Kiri. Narmast: Uus tütarlaste gümnasium; kohtute uuendustest. Peeterburgist: Teated. Soomest. Wjatkast. Twerist. Odessast. Pootist. Wõ eralt maalt. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirjawastused Kuulutused. Soome wenna Elias Lönnrot'i mälestuseks. Neli pühapäewa. 11. Inimese elu pitkendamise kunstist. 11. Äranõijut kits. Eesti mereasjandus ja „Linda" Selts. 1. Rks meie Eesti kõige tähtsamatest rahaga ettewõtmistest  on ilma tingimata „Linda" seltsi asutamine. Eesti ajalu'uS saab ta üheks unustamata ettewõtmiseks jäema ja tema õnne ehk õnnetust saab tulewikus ikka seal jälle nimetatama, kus Eesti ettewõtmistest juttu on. Sellepärast on siis ka hädalt tarwis, et meie selle juure ettewõtmise juures, tema praegust käekäiki waadates, natuke piatame. Juba ammugi oli mitmetmoodi nurinat  meie „ Linda" seltsi üle kuulda, aga see jäi ikka paljaks nurinaks. Hra Weitzenberg andis kord asjaliku seletuse ja laskis wõeraid ka „Linda" asja ajamise sisse waadata, aga sest ei kuulanud „Linda" ka mitte palju midagi. Nüid kirjutab üks meie kuulsamatest laewanduse  tundjatest ja tegelikutest asjaajajatest, hra Waldemar,  „Linda" üle ühe kirja, mis kõigipidi wäga tähelepanemise  wäärt on. See „Heimath'ile" saadetud kiri on Tartu Eesti lehtedes ära trükitud, kust meie teda alguskirja puudusel wõtame ja ka „Sakala" lugejatele ette kanname. Kiri on nii tähtis, et teda iga Eestlane lugema ja mõni ka pähä õppima piaks. Ta käib nii: „Riia Läti laewaseltsi „Austra" kui ka iga muu Riia laewa peal on Eestlased hea meelega nähtud meremehed.  Saaremaa Eestlased on kõige paremad laewaehitajad  Kuura rannas Dondangenist kuni Riiga, kus praegu 12 laewa kaugete sõitude tarwis saamad ehitatud.  Kuresaare laewaehitajad on ka Peeterburgis ja Kroonlinnas hea auu sees. Aga nad on waesed. Oleks neil raha ehk oleks neil „Linda" ligidamal kui Lõuna- Ameerika, siis vleksiwad nad kõige ilusamad laewad wäga odawate tingimistega ju ammugi ehitanud. Saksa kaupmees  linnas ei wõi laewaehituse ega meie metsade kasu õieti ara tunda ja tarwitawaks teha. Mõisnikud wõikfiwad  seda ennemini teha, sest nemad tunnewad seda asja paremini; siisgi on mereasjandus ja kaubitsemine neile ometi liig wõerad nii et ainult Eestlane oma kodumaa warandust wõib wälja kaaluda ja kaemata. Neil laewadel, mis Läti rannast Riiast Hainasteni purjutama  lähäwad, on enamiste Saaremaa Eestlased madrusteks.  Saaremaal on tööliste palk wähem kui kusgil mujal Balti kubermangudes. Sellepärast rändawad tuhanded töölised iga aasta „suurele maale" ja otsiwad sealt kraawi kaewamise ja muud tööd. Kõige paremine heidawad nad madrusteks ja laewaehitajateks, kus nad seda aga iganes wõiwad. Mitmed saamad selle juures rasketest keelelistest takistustest jagu ja õpiwad Läti ja Saksa keele kätte, et paremat tööd leida. Töised ei wõi seda mitte ja nõuawad ometi kallimat tõöpalka. Sellepärast  ei ole Eesti kaubalaemandusel sugugi raske õitsmisele  jõuda. See lugu sundis mind 6 —7 aasta eest, kui Läti laewasõit ruttu kaswamas oli*), seda wähälist nõuu andma, mida ma ilma Eesti keele tundmata anda wõin, et Eestlasi õige tee peale juhatada, kuda nad oma warandust  wõikfiwad suurendada ja oma kodumaale elama jäeda, mis laewasõidule nagu loodud on. Eesti ajalehed, Tallinna  Ristirahwa pühap. leht eesotsas, oliwad a 1877 ja 1878 nii sõbralikud ja kirjutafiwad mitmed kirjad selles mõttes. Aastal 1878 sai üks raamatukene 3000 eksemplaris Eesti rannatalunikudele ilma hinnata wäljajagatud,  nii et iga kolmas talu ühe raamatu sai. Asi nähti heasti minewat. Mitmel pool tõusis suur himu laewaehituse ja merekoolide järele. Läänemaal asus selle kihutuse peale üks merekool Eestlaste tarwis, millele kroonu aastal 1000 rubla annab, kuna 100 Eestlast igaüks aastas ühe rubla lubasiwad ohwerdada. Saaremaal  aga ei saa ühte merekooli ikka meel mitte elusse kutsuda, ehk ma küll juba 23 aastat seda olen soowinud. Seal näib EeSLi isamaa poegadest puudu olewat, kes oma taskust aastas kokku 100 -200 rubla ohwerdaksiwad, koolimaja sellesse summasse weel sisse arwatud. Kroonu annaks omalt poolt siis aastas 1000 rubla. Ju ammu on äranähtud, et merekoolid ainult siis edenewad, kui wõimalikult rohkeste inimesi tema eest hoolt kannawad ja oma hoolt teuga Lõendawad. Sellepärast ei wõeta seda 100 kuni 200 rubla mitte ühe mehe poolt wastu. Ta peab mitmete poolt tulema. Ehk aitawad need riad, räägitawat koolielu ligemalle nihutada,' mis siis kõige paremini Kihelkonna kihelkonda wõiks saada ehitatud. Eesti laewaehitamise ja laewasõidu edendamiseks sai aastal 1878 ja 1879 „Linda" selts Tallinnasse asutatud.  See tahtis suure rahaga seda asja edendada, aga esiotsalise wäikese asjatundmise kohta oli Linda raha natukene  liig suur. Et Tallinnas laewaehitamine üsna wõimata  on ja et seal tublidele meremeestele ka suurem palk maksetakse kui mitmel mujal Eesti rannal, siis piaks Linda kusgil mujal sündsal kohal laewaehitust ettewõtma, et kapitaali kaswatada. Teeks ta seda, siis saaks ta ühekorraga  tähtsaks ettewõtteks. See tee on Lindal weel praegu lahti ja ta wõiks oma rahalist korda sell wiisil jäedawalt parandada, saadud kahju tasa teha ja oma püha kohust rahwa wastu täita, nimelt Eestlaste laewaehitust  ja laewasõitu edendada, mis ta enese peale wõttis. Et Linda tõsine kohus teda kord seda teed 5) Tähendus. See Läti-Ecsti lacwasõidu kaswamine saab paraku seeläbi palsu takistatud, et rikkaks täinud laewa omanikud oma kapitaati kindlale maale kinni panemad, kus nad talusid ostawad ja hooneid ehitawad,  Waranduse kaswamist toob see neile aruldasel korral, aga mana halwa arwamiie järele olla pärisperemees ja mõisnik auusam kui laewaomanik. See kisub meie laewasöidu käest palju kapitaali ära. See arwamine, et lacwaehituie tarwis maja metsa osta, tuleb asjatundmise puudusest, sest niisugust  metsa on wähä, millest palju puid leitakse mis laewaehituseks kõlbawad. sunnib käima, seda ei wõi keegi salata: ainult laewaehituse  ja laewasõidu tarwis sai nii palju raha kokku kantud. Kuini ehituseks, majade ostmiseks, kauplemiseks j. n. e. ei oleks tõeste mitte nii rohkeSte raha kokku tulnud. Ilmaaegu katsuwad nüid mõned kutsumata aitajad  häda seeS Linda peakoosolekut selle mõttega waigistada,  sest ei olla wigagi, kui Linda oma püha kohuse, mis ta terwe Eesti rahwa ja Wenemaa ees enese peale wõttis Eestlaste mereasjanduse edendamise koguni kõrwale heidab. Ilmaaegu katsuwad nad Saksa kaupmeeste  üteluste abil laewaasjandust laita, kes tõesti Riias, LiibawiS ja Tallinnas mitte armaste omad laewad ära müisiwad, sest et nende kapitaali ja kaubitsemise kasuks palju parem on, sisseweu ja wäljaweu kauplust toimetada, mis nüid wäga suureks on kaswanud. See kiwi, mida nemad ära wiskasiwad, on nüid osalt Lätlaste waranduse  aida nurgakiwiks saanud, milleks ta tulewikus Lätlaste  ja Eestlaste juures meel palju enam piab saama, sest need on siin igalpool kodus, kuna Sakslased enamiste  linnalased on ja sellepärast mitte õiged eeskujud mereasjades ei ole. Aurulaewad ja raudlaewad ei suuda odawaid purjulaewu iialgi ärakautada, ja weukaupa on igalpool ikka küllalt saada, niiheasti meie kui ka wõerastes  suurtes ja weikestes linnades. (Järg jäeb tulema) Poliitika ringwaatus. Wene mässajatest ehk Nihilistlastest ei ole enam ammu juttu olnud ja nende protsessidest palju kuuldud. Nüid on neist hiljute Warshawis mõned kinni wõetud ja kohtu läbikuulamised nende wasta alganud. Kokku on neid 33 inimest läbikuulamise all, kelle juurest läbiotsimiste  läbi ärakeelatud kirju ja sarnast mässajate meeleliste inwentari leitud on. Wene alamate wälja-ajamise kära Berliinist selgub iga päewaga enam ja enam ja on osalt juba üsna waikimaS. Nüid räägitakse juba, et wäljaaetud ainult niisugused inimesed olnud, kes Wenemaalt wale passidega j. n. e. sinna põgenenud ja seal kahtlus Vääriliselt  endid näidanud, ning sellepärast sotsialistide seaduse  põhjusel wälja aetud saanud. Mõskma kuulus Katkowi leht ütleb, et würst BismarN selle teu eest ainult tänada wõib, et ta neid Wene hulkujaid edasi saatnud, ega seal nendele asupaika ei lubanud. Oigeid ja rahulikka Wene alamaid ei ekfitawad seal keegi ja wõiwat need ikka rahuliste elada. Saksamaa ajakirjade wastutamised Inglaste nurisemiste  wasta on üsna parajusmõtelised ja näitawad, et Inglased ise need on, kes kellegiga rahul olla ei taha. Mitmed aastad on Saksamaa oma üle mereliste naabrite wasta sõbraline olnud ja nende poliitikat tuetanud,  aga sellegipärast ei awaldawat Inglased selle üle muud, kui aga ikka rahuta olekut ja nurisemist. Saksad olla iga oma sõbrade wasta ka tõsised sõbrad ja olewat