Nenda on Dr. Kreutzwaldi luuletus EeSti rahwa kohta ühekõ vägevaks teukS saanud, mis Eesti rahva tähtsust kaugemate ringkondadele tuttavaks tegi ja kaugemate ja mõeduvamate ringkondade auuõtamist Eeski rahwa wasta äratas. Selle rõõmu kõrwaS, mida Dr. Kreutzwald oma luuletusega oma sugurahvale tegi, on tema fiiS ka sellega oma sugurahvale ja oma emakeelele üht kindlat sammast ehitanud, sest kes tahaks küll üht keelt hävitada ehk ühest keelest lahkuda, milleS juba seesugust vaimuvara kogutud on ja selle eeskuju järel ka edaSpidi võib kogutud saada j Sedaviisi oli Dr. Kreutzwald tähtsamaks ja vägevamaks ESti rahvameheks saanud, kui kõik need ühte kokku, kes ennast nüüd nii suure ja ärritava käraga selleks tunnistavad. Ja et seesugust rahvameest ükski ei vihka, et seesuguse rahwamehe pärast ükski EeSti rahwa peale kade ei ole, seda on kõige suguarude ja seisuste  elav osavõtmine Dr. Kreutzwaldi matusel selgest ülesnäitanud ja sedaviisi on sel kurval pääwal üks rõõmustav  aegade täht ilmunud. See on meie kodumaa suguarude ja seisuste sõbruse ja ühemeele täht, mida viimasel  aeal üles keerutatud tolmupilved aeguti küll kinni katta wõisiwad, aga mitte kustutada ei suutnud. Esmaspääwal, lõune aeal oliwad ennast leinajate hulgad  kogunud, kõige pealt muidugi lahkunud auustamata mehe ligemad omaksed, aga ka kõikide seisuste ja seltskondade,  nimelt õpetatud seltskondade liikeb, Akademiker Gehcimerath Dr. Wiedemann, suurkooli õpetajad, kirikuõpetajad  ja teised. Kalli simpunase sammetiga kaetud surnukirst seisis uhke õitsevate ja roheliste taimete vahel ja oli üle ja üle lillepärgedega, wäänikutega, kimpudega ja lintidega kaetud. Matuse jutlust pidas vanem kirikuõpetaja  W. Schwartz. Pühakirja sõna põhjusel: ,Arge pidage mind mitte kinni!" kõneles tema puhkama läinud venna väsimata tegevusest mitmele poole, tema tasasest ja ustavast vaimust, tema jahtumata armastusest oma kodumaa ja oma rahwa wasta, kellele tema igal aeal uStaw nõuuandja olnud, kelle kõrvas tema sagedast kiunitateS,  manitseteS ja waigiStateS seisnud. Gymnastumi õpetaja G. Blumbergi, Dr. Kreutzwaldi väimehe majast, kelle juures tema sellest aeak saadik elanud, kui Wörust ära tuli, hakkas leinarong edasi liikuma. Ees sai leinakepp  kantud, selle järel , Vanemuine Seltsi" lipp leina ehtes, mille seltsi auupräfident Dr. Kreutzwald oli. Surnukirstu  ees sai üliõppijate ,Estonia" ühenduse lipp leinaehtes  kantud, mille ühenduse auuliige tema oli. Surnukirstu  taga käifiwad leinajate hulgad igast sugust ja seisusest.  Lilledega välja ehitatud hauda sai surnukirst lastud ja viimaseid vaimulikku Snnistuse-sõnu rääkis jälle vanem kirikuõpetaja W. Schwartz. Siis saiwad hulga EeStiseltside nimel Eestikeelt kõned peetud, EeSti sugust üliõppijate nimel kõneles stuä. tdeol. KallaS; ,Kirjameeste  Seltsi" nickel pani Dr. Veske auupärje haua peale ja uueste kõnelefivad Eesti seltside saadikud, Vändra kurtkceletumate kooli õpetaja H. Eglon ja ÜkS koolmeister Wõru maakonnast. Kõik kõned ja ette Inetud telegrammid tunnistasivad Eesti rahwa jäädavat, kustumata ja jahtumata  tänu, unnustamata rahulise rahwamehe wasta. Selle wahel kölafiwad ,Vanemuine Seltsi" laulukoort neljahäälised laulud Dr. Hermanni juhatusel, ja kui kalmuküngaS  juba valmistatud oli, siiS kõlas vana Akademia laul: pJst Einer unserer Brüder nun geschieden" „On üks meie vendadest nüüd lahkunud" —, mida selle Tartu suurkooli poja anuks lauleti, kes nende keSkist ÜkS kõige vanematest ja kõige armsamatest oli. Kui saatjad luba lahkumas oliwad, fiis sai weel üks Eestikeelt vaimulik  laul lauletud. Saksakeeli ,Uus Tartu Zeitung" kirjutab : ,Kui mitmel, kes selle uStawa ja tasase auumehe. selle väsimata uurija matuselt tagasi tuli, kelle mälestus Eesti kirjanduse? jäädavalt elama saab, küll mitmel nendest käis ÜkS lepitav rahuõhk sellest hauast läbi südame, sel aeal, kus lahutavad tülid nii käredad cn. Ühesuguses auustamises seisivad siin Sakslased ja Eestlased selle auumehe  ja ,rahumehe" surnukirstu juures, ja mõnel tulz küll meele, et fiin mitte Eestlased ega Sakslased et leina vaid kõik meie maa." ' Kui meie fiin omalt poolelt nõdra kattega, kõige rahuliste  ja rahulist edendust, kosutawat söbruStust taganõudwate  Eestlaste nimel, oma auupärga unustamata Dr. Kreutzwaldi kalmukünka veale maha paneme, fits on meil üks palaw soowimine ja palwe südame peal: Saagu see auuStatud haud üheks rahu, lepituse ja ühenduse altariks,  meie kodumaa suguarude ja seisuste wahel. Dr. Kreutzwald on ennast oma wiimase elupääwani wägewa sõnaga kõige nende waSta tunnistanud, kes Eesti rahwa kasu ja anu ärritama, lahutama körklusega taga nõuda katsuwad. Tahab Eesti rahwas oma tänu oma lahkunud .Lauluisa" wasta teuga tunnistada, mitte ükst kõlama sõnaga,  siiS pangu rahwas tema rahuwaimu tähele ja auustagu  seda. Üksi nenda wõib EeSti rahwas oma Lauluisa mälestusele ja tema omaksetele neid kurwastufi tasuda, mida temale ja neile nii rohkest tehtud on. Kuida tema maim igamest õnnistawat rahu igawaseS ilmaS lei- diS, nenda õitsegu tl ma kalmukünka ümber lahke ja levitan?  ja sõbruStaw rahu, meie kodumaa suguarude ja selsuste  wahel. Elaw, tegev mustus saagu ja jäägu tema mälestusele! Omalt maalt. Tal linnast. Kuida meie mõne nädali eest kirjutasime,  oli selle lehe toimetaja tungimast asjatallitusest sunnitud, mõneks aeakS kottu ara sõitma. Sel aeal et wõinud meie palju «ende äSfitamiSte veale waadata, mida nii rohke käega rahwa sekka külvatakse. Ka nüüd ei ole meie lehe toimetaja seda aSjatallituft weel täieSte lõpetada suutnud, mis teda kottu sõitma sundis. KB fliS ehk mõned kirjad tähele panemata jääma pidiwad, siiS palume seda lahkusega wabandada, kuuni meie toimetaja oma eralisi, rasket ja igawat aSjatallituft korda saata suutnud on ja kõiki oma vaimujõudu edaSvtdi üksi selle lehe peale koguda ja tarwitada wõib. Natuke oleme aga siiski juba nenda nimetatud .rahvuslikkude"  lehtede sisse vaatama pidanud, ja see, mis meie silma alla langeS, se paneb muist toguni kohkuma. Meie ei taha neist halpuSlest rohkem rääkida millega waimuwiletsad waStased halva vahvast tulega ja tõrvaga meie waSta üleS kihutavad. Nemad on nüüd kord ära tunnud, et nemad oma sõnaga meie waSta võidelda ei jaksa, selle pärast saadavad nemad ultima ratio, oma ülema mõiStnfe, se tule ja tõrva vainule. Nemad otsivad  tõrwapütist abi. Olgu peale! ÜkS aga kurvastab ja pahandab meid selle pöörase hullamise juures, see on see, et nemad seda EeSti rahwa teukS tunnistavad, miL iialgi muud olla et või. kui toore uulitsa poiSte tegu. Katsugu nemad selle rahva teutamise pärast oma südametunnistusega  leppida, kui neil weel vähe seda tüitavat riistapuul on. Meie ei lähe nendega selle üle enam rohkem vaidlema! Üht teisi aSja, miS meile ,Wirulase" Nr. 31 seest silma torkas, ei või meie aga mitte puudutumata jätta, sest see mõedub jälle kord otsekohe Sekti talurahva edeneva elukorra peale ja püüab uimelt talukoha ostmist takistada, ehk, kui võimalik, koguni seisma panna. .Virulane" kirjutab i . Härmi härra ou oma valla kohtasid ka «U«a hakkanud. Talunikud on se üle muidugi Um rN«sad, aga mõnele ostmise kontrahi punktile tahavad nad waStu panna, nõuavad neile muutmist. Näituseks seisab punkt M. sees nõnda: .Selle koha omanik vastab üheS selle võla eest mis pea- mõisal Kredit-Kaösas on, nenda kaua kui see peamõisast lahutud saab." Punkt IV. seisab: .Selle koha omanik kannab keik maksud ja koormad miS selle koha ja maade peal nüid on ehk edaSpidi selle peale pandud saavad." Nende ja weel mitme muu kontrahiSse pakutava punktide peal võib mõisnik edeSpi Jumal teab kui suuri uusi maksusid za koormatust talude ostjatele juure lisada ja seepärast patuwad talunikud neile muutmist.  Et aga seda talunikud» palvet sugugi et kuulata, siiS on nad weel kahllasemad ja ei tea mis härra küsimise, peale ütelda, kas ei ehk ja." Meie arvame, et iga rahvastiku lehe kohuZ on kõiki eksitust ja kahtlusi seletada ja kõrvale saata, miS rahwa keSkis tõusevad, mitte aga weel suuremaks teha ja tüli kihutamiseks tarvitada, nagu .Wirulane" seda fiin teeb. Reed mõlemad punktid ei või iialgi ühest talukoha ostukontraktisi ega ühegi maakoha ostukontraktisi maha jääda, kui kaup sigima peab. Kuida lugejad teadvad, seisavad enamist kõik mõisad Kredit-KaSsa võla all. Kui nüüd ühest võla alusest mõisast üht tükki ära müia tahetakse, fiis nõuab Kredit-KaSsa valitsus kõige pealt aru, kuida asi selle võla osaga on, mida müitawa koha peale ümber kirjutada tahetakse, ehk mis tagasi maksetud saama peab, kui ostja Kredit-Kassa võlga oma oStetud koha peale võtta ei taha. Kus kõik krunditatud talukohad Kredit-KaSsa poolest juba ükshaaval takseritud on, seal on see tallitus kerge asi. Nii pea kui ostjal alla kirjutatud  kontralt käeS on. annab tema selle võla osa üle ühe kindluse-kirja (Obligation), mida tema selle koha peale võtta tahab ja mida Kredit-KaSsa poolest selle koha peale anda usaldatakse. Ikka võtab aga see tallitus natuke aega ja enne kui seda tallitust ette wõtta woib, peab ostetud koht ostja omanduseks kirjutatud olema, sest muidu ei või tema jo selle peale Kredit-KaSsa võla üle kindlus-kirja anda. Sel aeal, mtS võla ümberkirjutamiseks  kulub, peab ostetud koha omanik pea mõisaga ühes kõige võla eest waStama. sest Kredit-KaSsa ei woi mitte lubada, et pandiks antud mõisa maadest üks jägu ilma vastamise kohuseta ära müüdud saab. Peamõisaga  üheS koos waStamine lõpeb sel filmavilgul, kui ostetud koha võla osa selle koha peale kirjutatud ehk ta tagasi maksetud on. See asi võib ruttu toimetatud saada, kui ostetud koht juba takseritud on. Kui seda aga mitte weel tehtud ei ole. fiiS peab see Kredit- Kassa poolest nii pea tehtud saama, kui koha omanik  seda palub ja Kredit-Kassa takfertjate aeg a««b. Selleks ei ole suuremat vaja, kui et takseritava koha kaart ja maade ja avalikkude maksude ja koormate aru Paastukuu esimese päävade sees, takserimise soovimise kirjaga Kredit-KaSsa valitsuses fiSse antud on. Suvel saab siis koht takseritud ja wsid enamist juba sellesama aaõla Mihklikuul, kõige hiljemini aga järgmisel Paastukuul  xea-mõisa võlast lahutatud saada. Enamist on tänine müijad seda taMvst toimetanud. Nii kaua aga, kui seda toimetakse, peab «Udud koht pea-msisaga üheS Ma eest waStama, muidu ei wsi Seedit-KaSsa lubada, et pandiks pandud mõisa maadest üks tük ära müüdud ja ostukokontrakt kinnitatud saaks. Üks kord on Eestimaal sündinud, et üks mõisnik omast mõisast miS raSke võlgade all seisis, mõned talukohad ära müünud oli, ja järsku ära suri, ilma et ostukoutraktid oleksiwad korrale saadetud olnud. Ka seal ei saanud ostjad kahju, vaid EeStimaa «õiSntkud Mufivab kokku ja makfiwad omast käest ostjatele fiSsemaksetud raha tagasi. Kui ostjad üleüldse kõiki oma kontrasti läbi lneivad, fiiS leiavad nemad seal küll ka, et unuja kõige selle kahju eest waStab, miS ostjale mõisa wotausknjate poolest juhtuda vöiks. Nende volauSkuja'e sekka on aga ka Kredit-KaSsa arvatud. Kui peale selle ostja müijat mitte õiete ei usalda, fiis võiks tema fiSsemaksetud raha nii kauaks ühte kohtu hoida anda, kui kõik seaduslikud tallitused toimetatud on. Meie arvame, et Eeötimaal vähe mõisnikust on, keS selle kaubaga et lepttS. Aga pärida, et tähendatud punkt 111. kontratlist maha kustutatud saatS, seda ei või mitte; selle kaubaga ei või suurem jägu mõiSnikudest talukohtast müia, sest nende MmSkuja, se on Kredit- KaSsa et luba seda mitte ja ei või seda ka mitte lubada, kui jälle tema WSlmSkujad teda usaldama ja temal sedaviisi igatahes ostjatele raha anda olema peab. See punkt kaub iseenesest, nii pea, kui pea-mõisa ja välja piiratud maakoha võla osad jagatud ja lahutatud on, ja et selle tallitusele iialgi takistust tehtud oleks, seda ei ole weel keegi kuulnud. MtS ,Virulane" neljaudemast punktist, se on avalikkudest  maksudest kirjutab, se ei ole ka muud ühtigi, kui rahva ärritamine koha ostmiste waSta. Igaüks keS maakohta, mõisat, talukohta ehk teist oStab see peab juba selle koha koormad oma peale võtma, miS koha adra aru järel koha peal seisavad ehk edaSpidi määratud saamad. Et ,mõiSnil" taga järel talude ostjatele midagi peale panna vöiks, se on paljas eksitav lori, millega rahva meelt segada ja rahvast kohaostmisest peletada püütakse. Meie tülifigitajad teavad väga heaSte, et kindel taluseisuS nende kõige agaram waStane on. Selle pärast kihutafiwad nemad esiteks wabadikkufi, talurahva ,päratumaid" kruntisi. , ihkama" ja sellepärast püüavad nemad nüüd talukohtade ostmist kõiksuguste tühja juttudega  takistada. Ostu kontraktideS seisab: »Selle koha omanik maksab kõik need maksud, miS nüüd koha peal seisavad, ehk miS edaSpidi seadusliku kohtute (ehk ametnikudt)  läbi durch dir gksctzltchen Ocgaue^ — koha peale määratud saavad." Xeid ei pane ega määra aga mitte mõisnikud, waid seaduslikud ametnikud, kuida se jo ka kontrastis seisab. Ja neid maksust ja koormaid vääratase ja seatakse, kaS meie kodumaa seespidiseks tarvituseks, ehk ka kõrge Kroonu tarvituseks, nagu veel hiljuti deSsätini maksud seatud saiwad. Nüüd peetakse ttõuu pearaha ära kautamise pärast. See wõib olla, et Riigivalitsus selle asemel maksu maade peale paneb. Asutatavad Rahukohtud tarvitavad raha, mida küll esiteks kauplemise ja vabrikute patentide kõrgendatud hinnaga katta toodetakse, aga kui sellest küll et oli, fiiS wsid omal aeal adra aru järel msisade, maakohtade ja talukohtade pealt lisa päritud saada. Asutatavad Maakonna,  nõuukogud saavad ka omal aeal raha tarvitama ja see wõib ikka olla, et seda tarvitust maa ja pinna peale pandud maksudega täita katsutakse. Nenda wõib Riigivalitsuse käsu veale ja kodumaa nõuukogude otsust mööda edaspidi palju muutust maa ja pinna maksude kohta tehtud saada ja seda peavad maa ja pinna ostjad teadma, muidu wöib tüli ja vaidlemist tulla. Sellepärast ei wõi punkt IX. mitte oStukontraktist kustutud saada ja müijad ei või seda ka koguni kustutada, ehk ostja eest peita kui nemad ostjat petta et taha. Et , möiSnik" pärast talukoha milj mi st omast peast midagi , maksu ehk koormatust" lisada wõikS, fee on küll rohkem ühe tigeda poisikese ehk seesugune mehe jutt keS oma viletsaid elupäivi  tüli kihutamiStega edasi ajab, mitte aga ühe mõistliku ja auusa mehe jutt. Seesuguste kurja halpuSlega  on juba mõnda meest oma esivanemate koha vealt hulkuma aetud ja saab edaspidi aetama, nii kaua kui radvaS õige rahvasõbradc hääle asemel seesugust jõledat lori usub, Tuutud Michacl Lindenberg on meile ,Virulased"  üht kirja saatnud milleS selle waSta vaidleb, et teda Kalevipoja Seltsi voolest kohtu alla antud olekS, ja pärib, et meie seda kirja või , õiendust", Zensuri seaduste  LS76 aasta lisa 46 ja 48 K sunnil üleS wstak-