Tallinna Sõber 38. WU-S aa»laläit Tallinnas, ZZ. Mihkli kuu yääwal WZ. Klenldne aenlthi Etstirahivale «aal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas Andfor»'i päriate trlikimajaS: i «allas s rnbla, 40 kop. -- pool-aa»ta« 1 rubla 40 kop. i Koju ehk postiga saadetud: ! aaSta» 5 rubla pool-aaStaS i rubla 70 kop. . Aimtulustd maksawad iga rea ehk sesse aseme peatt k kop, i Tellimised wöetakfe wasta: Hasswnas: Ltudfors'i päriate trükimajas. Z-ekeröurgis: J. S. Seelandl, Os-msxoaas H 54. Hartus -W. Just. - Nakweres: L. Wattly. Saides -A. Seideköerg. Kapsakus: H. Kosskerg. Lihulas - M. Alittnertt poodis. Wikjandls : K. Z. Laroivtt raamatupood. Kuuresaares: Hy. Lange.— Maaki kuida iseäranis kuulutakse. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Baltisiis, kirjad käiwad Baliiski (Baltischport VnLMeM-Ilopr-b.) Register! „GeS!i Postimehe" „Mü»i sõna wastuseks". Omalt maalt.- Tallinnast: Weuekeeli lehtede weidrad arillamistd. Linnasaadiliite kogust. Suured paberrahad. Margused. „Gnom" (Tont) ja Pros. Mltr. .Mirulase" ja ..Mälgust" kaastöölise „usk". Missini Seltsi sõnumidu Baltislist: Ilmad. Viljandi maakonnast: Tänu tunnistus. Riiast: Ritterkonna nstuulogu. NäitemängukeelduS. ..Austra" Seltsi uus Zaew. Petcrburgist: Turgenjewi matusest. Wõcralt maalt: Saksamaalt. Taanimaalt. Austria-Ungrumaalt. Itaaliast. Vallani poolsaarest. Kirja waaStused. Kiriku teadused. Eesti Postimehe „Mõni sõna wastuseks". I. Mas eben ist der Fluch der bösen That, Daft sie sortzeugend BöseS must gebären." Schiller. Lugejad ärgu kohkugu, kui nemad selle juhtkirja pealkirja  st liua alla saawad. Meil ei ole himu, aega ega ruumi, oma juhtkirja läbi wiie uumri wenitada, nagu , GeSti PoStimeeS" seda oma Mõne sõnaga" teinud on, kus meie kõiki muud leiame, mitte aga üht Avastust" selle meie kirja peale, millest jutt on. KeS ehk juba unustanud ou, kuida wiimane waidlemine algaS, sellele olgu juhatuseks: ,EeSli Postimehe" Nr. 28 seeõ seisis ükS juhtkiri , Saksa lehed ja EeSti püüdmised". Sellß tahtis GeSti Postimehe" toimetaja ennast tähtsaks teha ja trumpas ennast oma lehega wälja, nagu GeSli keele ja EeSil rahwuse kaitsejat. Et ÜkS noor mees tähtsaks saada tahab, seda et wst keegi pahaks pauna. 3a kui tema oma tähtsust Ühel pinnal otstb, mis üleüldse Riõtirahwa kohaline ja iseäranis meie maa ja rahwa kohaline ja meie aeakäigu kohaline on, fiis peab seda kiitma. Kui ka tähtsuse püüdmise sekka wahest natuke nooruse tuhinat ehk ka natuke halpust sattub, siis wõib seda andeks auda. Aga »Eesti Postimehe" noor toimetaja ei läbe oma tähtsust tasasel pinnal ja tasases töös nõuda, waid lõõtsutab wihawaeuu leeki meie ühise kodumaa kodanikkude,  meie ühise kiriku koguduse liigete wahele, et sõda tüusekS, kus tema pealikuks saada wõiks. Seda ei wõi kiita ega ka wabandada. See tähtsuse tee et ole meie ,rahwameestel" ja nendel kes selleks saada tahawad, mltte enam wõeraS. Wihawaeuu  ärritamise teel oli Karl Robert Jakobson >rahwameheks"  saanud; tema järel aStufiwad teised selle wainu peale, kus auupärgast nii kerge waewaga uoppitakse, nagu ltualeu august kalu, kui ka ühed niisama mähe auusa meeste ehteks kõlbawad, nagu teised puhta meeSte toiduks. „ EeSti Postimehe" tähendatud juhtkiri oli seesuguste ärrltamiStega täidetud, ja waletuuuistustega Saksakeeli lehtede, nende kirjutajate ja lugejate wasta. Nähtawalt et olnud selle juhtkirja eeSmärk muud, kui wihawaeuu lõõtsutamine meie Saksa sugust kaaSkodantkude ja usuwendade  waSta. Seesugused ärritamifed ja waletunuiStused EeStikeeli lehtedes on seda halwemad ja wiletsamad. mida wähem Saksakeeli lehed EeStikeeli lehtede lugejatest luetud saawad, ja mida wähem neil sits ka wõimalik on, waletunniStuSte  peale waStata. Iseenesest ou iga õiglase inimese  kohuS, selle eest kõige efitekS kosta, kellel enesel see mitte wõimalik ei ole, keda tema selja taga laimatakse. Meie leht on aga üleüldse omaks ülemaks kohuseks wvtnud,  kõige ärritumiste wasta wõidelda, et maa ja rahwa eluõnn ja elukenaduS rahuS ja lahkuses kosuda wõikfiwad. Meil oli fiis kahekordne kohus, neid ärritamist ja walekaebtust tagasi tõrjuda, mida ,Eesti Postimehe" toimetaja  oma ülendamiseks ja teiste alandamiseks teinud oli. Meie oleme seda omas juhtkirjas Meie rahwamehed ja meie rahwakeel", teinud, mis Sõbra" Nr. 30, Nr. 32 ja Nr. 33 sees seisab. Seda juhtkirja wõib igaüks seal leida ja lugeda, kes teada tahab, kuida meie omast seisupaigast seda asja seletanud  oleme. Wõtame meie selle juhtkirja stsu kokku, fiiS oleme meie seletada ja põhjustada püüdnud: t) Et keegi GeSti keelt taga kiusanud ei ole, waid et just need ,Sakslased" ja selle .Saksa waimu" kaSwandilud,  kelle waSta Noor-Eestlased .wõitlewad" ja keda Sakalased sõimawad, Eesti keelt osawõtmisega kaitsenud ja Eesti kirjandust osawusega kosutanud on. 2) Et EeSti keel nüüd weel meie kõrgemates koolides  ja ülemates kohtutes walitseda ei wõi, sest see wõiks uüüd weel ükst meie maa ja rahwa hariduse ja meie maakiriku kulu peale, wägiwaldselt tehtud saada. 3) Et niikaua, kui Eesti keel ja kirjandus kõigeks teaduslikuks asjatallituseks liiga nõdrad on, Saksa keelerahwas  Eesti kirjandust ofawõtlikult kosutama peab, ilma kawaluseta, nagu tänine, sest see ou kristliku kaaskodanikude  kohus, ja et niisama kaua EeSti keelerahwas Saksakeele  walitsüst kõrgemates koolides ja ülemates kohtutes sallima ja kuS tarwis, tuetama peab, ilma kadeduseta, nagu enne .rahwameeste" ja Sakalaste ilmumist, sest seda läheb meie kodumaa üleüldise hariduse pärast tarwis. Kumbki keelerahwaS aga ei pea juba nüüd muretsema, kelle keel fiis meie kodumaal walitsama saab, kui ehk omal aeal EeSti keel ja kirjandus iga teadusliku asjatallituse kohaliseks  kosutatud on, sest meie kõik peame üksi ja ainu alandlikul, kristlikul meelel Jumala käsku täitma, mitte aga aealou rasket ratast wägiwaldselt weeretada püüdma, mis ükst Jumala afi, õigus ja tallitus on. See oli meie seletamine .Eesti Postimehe" tähendatud  juhtkirja kohta, ja fee on meie elukorra plaan WOÄUS vivölläi meie kodumaa kahekeelise rahwa koosolemise  kohta, kuida meie arwates, tänapääwased elutarwitused  seda päriwad. Kuida meie oma mõtteid põhjustanud  oleme, seda wõib igaüks .Tallinna Sõbra" tähendatud  numretes lugeda. Selle wasta on nüüd .Eesti Postimees" oma Mõni sõna wastuseks" kirjutanud. Kuida meie neid .sõnu" aga ka lueme ja tähendame, üht .wastust" meie seletamiste peale, ei leia meie nende sees mitte. Seda rohkem leiame meie kõiksugust lSrwalisi asju, mis kuidagi räägitama küsimiste  külge ei puudu, ja meie leiame uusi ärritamist ja waletuuntstust. KuS aga .waStust" antud olema näitab, seal on meie kirjale üht joont auda katsutud, mis meil kirjutates täitsa wõeras oli. Sellest kõigist paistab wälja, et .Eesti Postimehe" toimetaja ise wäga heaste aru saab, kui paha asja eest tema wõitleb. Aga mida selgemast tema oma wõimatumat lugu ära tunneb, seda waljumast tema käratseb, seda rohkem katsub tema oma lugejate mõtteid  kõrwaliste asjade poole pöörata ja oma lugejate mõistust  wihawaeuu tule suitsu alla lämmatada. Et .Eesti Postimehe" toimetaja ennast sedawiist ikka rohkem selle paha wõrgu fisse mässib, mida tema ärritamistest ja waletunnistustest kokku kudunud on, seda on iseenesest mõiSta: .DaS eben ist der Fluch der bösen That, Dast ste sortzeugend Böses must gebären" see on EeStikeeli: .Just see on see needus igaõ kurjas teus, Et tema edasi figitates kurja peab sünnitama." Ainus nõuu, sellest wõrgust peasta, oleks, oma eksitust ära tunda ja maha jätta awalikku tunnistamist meie ei pärigi aga selleks näib meie noorel waStasel mehist meelt puuduma. Juba omas juhtkirjas .Äratajad wõi ärritajad", mis meie lehe Nr. 34 sees seisab, oleme mõned tükid sellest kentsakast .waStusest" lugejate ette pannud, niisamati ka oma Nr. 36 seeS, ja seal on ka üks kiri üles wöetud, mida mõned tundmata sõbrad selle .waStuse" kohta saatfiwad.  Nende peale ja meie alguSkirja, .Meie rahwamehed  ja meie rahwakeel" peale, juhatame meie lugejaid kui nemad sellest küsimisest sügawamalt osa wõtta tahawad. Siin peame weel mõne tükikese peale tähendama, mitte wabaudamiseks .Eesti Postimehe" toimetaja ees, mis asjata on ja mis meil mitte just kibedast tarwiS ei lähe, waid sellepärast, et need tükikesed ise äcritawad ja eksitawad  on ja üleüldiste asjade külge puuduwad. Oma Nr. 33 sees kirjutab meie noor .rahwamces" jälle .takistustest",  mida Eesti püüdmistele ette panneta, ja ütleb nimelt: „ >Uks nende takistuste seas on ka ajalehtede olek. vÜhelt poolt teewad ,Tallinna Sõbra" meelelised Saksa kõik kahtlaseks, mis Eestlastel on ja ka Eesti rah„wast  ennast oma elu- ja oluga, nagu see nimelt ,Tl. ZeitungiS" suurel wiisil sünnib." See on wale. Ei ole Sõber", ei ,tema meelised Saksa lehed", ega ka ,nimelt" Saksakeeli ,Peterburgi  Zeitung" mitte poole sõnaga seda mis Eestlastel"  on, weel wähem Eesti rahwast ennast, kahtlaseks teha püüdnud. Aga ja Sakalased nimetawad oma enese, muist meeletumaid muist nurjatumaid tembutamist  Eesti rahwa püüdmisteks", teewad ennast rahwa selja taga rahwa eestkostjateks ja koguni , kõigiks rahwakS", ja karjuwad fiis, kui neid nende meeletumailt teedelt ja nende wägiwaldsest seisupaigast tagafi tõrjutakse, et ,kõik rahwas" teutatud ja olla. Kus nõuukogus on Eesti rahwas otsuseks teinud, et krunditatud talukohad peawad ära lõhutud ja meie kodumaa  talumaa killutatud saama? Seda meeletumat pärimist,  mis ükst meie taluseifuse waenlastest wõib wälja hautud olla, seda on aga Sakalaste suur „wägimees", Karl Robert Jakobson, Mge rahwa" tahtmiseks nimetanud,  ja tema erakaswandik, Jakob Kõrw kirjutab ühe maledega  pekitud ja psilmameega" kastetud juhtkirja teise järel milles Wene põlluseadust, see on kõikuwat „hingemaad" kiidetakse ja meie põlluseadust laidetakse. Kus nõuukogus on Eesti rahwas otsuseks teinud, et kõik talukohad üheks määratud tärminiks" peawad ära müüdud saama? Selle läbi langeks talukohtasi külade kaupa Mrisnikkude" kätte ja taluperemehi saaks külade kaupa hulkuma saadetud. Seda meeletumat pärimist, mis meie kodumaa kallist pinda poekaubaks muuta tahab, seda on Sakalaste saadikud soowi" nime all, meie kõrge Mgiwalitsuse ette kannud. KuS nõuukogus on Eesti rahwas otsuseks teinud, et Lutheruse kiriku õpetajad mitte meie rahwakoolide juhatajad olema ei pea? Seda meeletumat pärimist on Sakalaste  saadikud ,rahwa soowi" nime all, meie kõrge Mgiwalitsuse  ette kannud. Kus nõuukogus on Eesti rahwas otsuseks teinud, et meie kodumaa kodanikud, Sakslased, Eestlased ja Lätlased, oma oodatud Rahukohtute wanemaid mitte ise walima ei pea, waid et meile selleks Wene tshinownikud peawad saadetud  saama? —Et need meie rahwakeelt ei mõista ega meie rahwa elutarwitusi ei tunne, seda teame meie kõik. Seda kawalat pärimist on ,Golos'i" »kaastööline" Sakalaste  saadikute läbi, soowi" nime all, meie kõrge Mgiwalitsuse ette kanda lasknud. Neid ja teist Sakalaste ja nende seljataguSte salanõuufi ja nende nõuude mõjuvust on ,Tallinna Sõber" oma lugejatele seletada püüdnud, ja „ Tallinna Sõbra" toimetaja  on Saksakeeli «Peterburgt Zeitungi" läbi, laiemate ja kõrgemate ringkondade ees tunnistanud, et need »foowid"  mitte GeSti rahwa südamest ei tulnud, waid rahwa