Saarlane M 47. Esmaspäew 23. Nowembril 1887. iv. aastakäik. maksab: Saaremaal aastas . . . . 1 rb. Li) kp. Tuleb igal esmaspäewal wälja. „Saarlase" toimetus ja wäljaandmine Kuresaares, kanbauulits. Nr. Iv. Jaani kihelkonda, Saaremaal. maksab S kop. UW Ältsidiiit pslitika ajaleht maa- ja linna rahmale. UM Mesilaste pidamise edenemiseks. Saaremaa incsilastcpidamise edenemiseks proowijuhid Saaremaa pnudemaade harimise  Seltsi laiendatud koosoleku linuupidajate  liigile. (Ots.) 8 11. Eesseisuse kirjutaja on seltsi kirjatoimetaja.  8 12. Eesseisja kutsub, (kui tarwis on) aegsasti et kõik liikmed wõiwad õigel ajal kokku tulla teised eesseisuse koosolekule  kokku olgu postiga olgu muu kindla nõuga; eesseisuse liikmed (kui tarwis on) jägawad ka mõned toimetused oma alla, kui eesseisja soowib, kelle pärast kõige väält need on. K IS, Eesseisja wõib omale ka (km tarwis on) ühte asemikku liigi seast (keS ka seltsi liige peab olema) walida ja abiks paluda ning liigile teada anda ehk sellest walida laska, kes iga nädali wõib linnas olla ja tormilisi asju tema asemel toimetada (nõnda kud see nende wahel on läbiräägitud ja ka liigile teada antud) ning keS kõiki toimetusi  eesseisja asemel ära toimetab kui sellel kord wõimatu on paikas olla, ja kes ka ühe eesseisuse abiliikme asemele wõib aSLuda kui niisugusel kord wõimatu olnud koosolekule tulla. § 14. Kõige wahemalt kaks korda aastas tuleb liik seltsi laiendus koosolekus sügise poole Pärtlapäewa aega (weel paremal ilma ajal ning kui meesaak otsa lõppend) ning kewadiseks koosolekuks wastu meiukuu lõppu: enne kud linnud hakkawad heitma. Pääle wurrimee müüma ning muude liigi asjade kohta nõuu pidamiste ja teaduste tuleb neil koosolekuil linnupidamisest õpetlikka kõnesid ja läbirääkimisi ning ka wõimalikult (kui ka kõige wähemal möödul) linnu pidamise  näitusi ärapidada. 8 15. Neid samusid koosolekuid tuleb liigi hoopkauba  otsuseid ning seltsi eesseisuse lubamist  ja sellega sünnitamist mööda liigi eesseisja  poolt nii aegsasti päewa ja tunni kohta posti- (ja ehk ka seitungi läbi) teada antud: et kirikute juures seda teadust kaks nädala püha järistiku saab teada anda ja igamees igast Saaremaa otsast termiiniks koosolekule wõib tulla. Z 16. Aeg ajalt saagu ka wõimalikult seltsi abiga suuremaid linnupidamise näitusi ühes puudemaade harimise näitustega ära peetud. § 17. Pea mureks peab liigi eeSseisusel olema, kuidas ja kust turu ja wõimalikult kõrget hinda wurrimeele muretseda. Ka muud linnupidamise saaki sünniks edeSpidi ühise kaupluse alla wõtta. Niisamuti muretseb eesseisus ka (kui tarwis ja kuidas wõimalik)  linnupidamise riistu wäljalt. § 18. Et wurrimefi wõimalikult ühenäolises ja peenikeses wormis turule läheks, muretseb  asjade ja kirjade toimetaja eesseisja juhil laasipurgid ja nende paberid ja peab iga liigi liige, kes oma wurrimee müüa tahab, neid tema käest ostma ja nende laaside sisse oma wurrimee panema ja nende paberitega ehitama. § 19. Oma enese suuremaks kasuks lubab iga liigi liige kõik oma wurrimee, midas ostjad mitte ise kodunt ta käest ep ole ära wiinud, liigi asjade ja kirjade toimetaja kätte liigi poolt ühiselt ära müüa tuua ning lubab kõwasti ei midagi omast wurrimeest omalt poolt ega ka mingit mett liigi laasi purkide  näolistes laasides ise turule saata. § 20. Selle wurrimee wastuwõtmise toimetuse tarwis on eesseisja eesseisuste all asjade toimetajaga ja ühe eesseisjast wõi ka liigi walimise läbi juure palutud nõuumehega (kes aga ka üks asjatundja wõeras wõib Imelikud elu teed. 15 Aovtase Ka onu Hageudorf oli õe pojale kirjateel  teatanud, et preili Brandau seda rasket hoopi olla wastu pidanud ja nüüd kindel ja täis lootust ennast Välja näidate. ,Ma olen ses juhtuses alles ära tunnud, kui pehme stda mu Hedwigil on," kirjutas  onu muu seas. „ta oli õnnetuse sõnumi üle nii kohkunud ja nõrk, nagu oleks see tema vms isa olnud. Esiteks siis, kui talle sai meele tuletud, et ta peaks omeii mariele, noorele õnnetumale neiule ahastuse ja mure pä emades troostiks, tugiks ja kindlust poolest eesmärgiks olema, tull rahulistm olemine tema juures nähtawale." Major nii seda kirja Friedrichi kaest omale palunud, ct seda weel kord lugeda ja siis omas käes hoida msiks. Enamisis Mk teised haawatud, kes labmZu laatsaretis oliwad, saiwad sääst tagasi xealatsaretise wiidud ja «imati oliwad arstid ühel häälel ka majori termile  et asi Viimiseks heaks tunnistanud. õM enne oma Sm miimist kutsus major iwore arsti oma moodi ette. kui meie pitkema aja paale ehk syK vls igsweÄi lahkume/ algas ts«a, „v« «« sName igatseNme Teid teie WspssßZ, trmtt hoole ja smre eest, mis teie mulle siin olemise ajal üles näitasite, kõigest südamest tänada. KaS ma täiesti terweks saan, see seisab weel Jumala käes. Kui see aga sünnib, siis on mul selle eest kõige rohkem teile inimeste seast tänu mõlgu. Teie olete ennast minu wastu kui tõsine, truu sõber üles näitnud ja nii kaua kui mul bing sees ei taha ma seda mitte ära unustada." Ta ulatas oma lahja käe Friedrichile, I unda see sügawasti liigutult muljus. „Nüüd weel teiseks," rääkis ta edasi. „Aa ei ole iialgi teiega oma minewiku ' üle rääkinud, ka ei kellegi muu inimesega. Mu Wtargi ei tea palju sest, mis teda pärast poole wõiks rahutumaks Leha. See - pärast on seo siis, mis ma teile nüüd tahan ilmutada, üks saladus, mis ma teie käite annan, ja kui ma ise mitte ei peaks oma tüttart nägema, siis wöits seda pärast minu surma temale awaldada. ! Mitte ainult haawamise läbi ei ole Sadowa  lahingi päew unuStamatalt minu meelde jäänud, ei, see on üks terme pööri koht minu elu teel, umbsed mõistatused  on selginud ja kui ma Me terweks . saan, siis on kõik minu selja taga, mis minu elu siin nukraks ja tumeks tegi. Kuulake  nüüd minu lugu." „Pitk, ühte järgi jutustamine saab teid wäsitama," ütles Friedrich Murelikult wahele. ,(si, lask aga mind jutustada. See ! teeb miim südant kergeks." - Ta waatas silma pilgu mõtss oma ette maha, siis algas ta: „Ma olin üsna noor ohwitser, kui ma paljudest kaetsetud adjutandi ameti kindrali P. juures sain- Kindral P. oli minu hea soowija. Ta ei kutsunud mind mitte ainult omas majas  peetawaist pidudest ja seltskondadest osa wõtma, maid awas mulle ka oma enese perekonda, ja pea osin ma igapäine wõeraS tema majas. Tema ilus, alles seitsmeteistkümne aastane  tüttar ei olnud mitte külma merega noore ohivitseri wastu, kes teda tema iluduse  ja annete poolest imestles, maid pidas temast suuremat lugu kui omaist teistest rohkest austajatest. Lubage mulle lühidelt öölda. Tema wanemad oliwad meie armastuse  poolt, ta andis mulle oma sõna ja ma pidasin ennast kõige õnnelikumaks inimeseks maa pääl. Mu õnn oli paraku lühikene. Pea, wäga pea märkisin ma, et mu noor abikaas maitsest, kodusest majalikust õnnest, mida ma enesele suurel mõõdul ette kujutanud olin, midagi ei teadnud. Kerge meelselt ainult maailma lusti ja rõõmu taga nõudes, kogus la pärast kui enne suured hulgad oma auustajaid enese ümber ja mida enam ma leda paludes, maenitsesin ja noomisin, seda enam põöris ta ennast minust ära. Aasta parast Mudis minu tüttar. Uuesti