Postimees sEndinc Pärnu Postimees.) lk tvs. Tartus, 10 septembril Z Kolmaskümnesteine aastakäik. Tukeb J näciakis rväksa Postiga aast. r. k. Ilma postitabast. 2r. k. . . t „ Ü 0 . . „ „ kuus „60„ ~ „ kuus—„3o„ Iga üksik numiner 3 kop. Kolmaskümnestcine aastakäik. Bielrose. Walgasi Rudvlsf. Põltsamaal L^ih Tähtjas muutus. 1. Päcwal 1883 sündis . ivaga tähtjas muutus meie Balti maa kohtuolus. Meie senised linna- ja maa-politscid on täitsa ümber loodud. Linnades  tuli uus politsei mana asemele. Aga toaga suurt rõhku ega tähelepandawat olu ei sünnita see mitte. Hoopis teine lugu on maal. Senised Sillakohtud ja nendega ühewääriliscd kohtud Eesti maal, Haagrehid sadrakohtud) on täitsa ära lõpnud. Sellega on kohtud ära lõpetatud, mis meie maal rohkem kui 200 aastat poMei-wöimu on ülemat hoidnud. Kuda need kohtud oma asja talitasiwad, sellest ei. hakka me rääkima.  Et nad rahu ja. korda on ülemal pidanud,  seda peab igaüks tunnistama. Selle läbi on nad hääd teinud, km ka neil kui inimlikkudel, päälcgi nii elatanud asutustel,  migasid ei wõinud puududa. Nüüd on nende asemele kreisipolitseid tulnud. Igal kreisil on oma politseimeister  ja selle abid ja ametnikud. Need abid ja ametnikud on muist linnas muist maal elamas. Enamasti on iga kreis kaheks wõi kolmeks osaks jagatud, ja iga osa üle on üks abinik, kes asju wastu wötab ja õicn-' dab. Kreisi politseimeister oma kahe abiga elab linnas ja teeb otsust nende kohtuasjade  üle, mis maalt abid on sisse saatnud. Waldadc walitsustel ja üksikutel inimestel ci ole pää-politseimeistriga enesega pea ühtigi  tegemist, maid üksnes abidega, kes maal elawad ning üks ka linnas linna ümberkaudse  koha tarwis. Kuda üksikud jaod on .ära jagatud, seda oleme juba lehe- kõik teatanud  za missugused kohad igasse jaoskouida  lulcwad. See ou uute pvlitseikohtutc luägu. Keele kohta on lugu nõnda, et kõik, mis kirjalikult uute politseikvhtutega tegemist  on, peab Wene keeles sündima. Muu keeli kirsasid ei wöeta sugugi wasta. Selle järele tehku siis wallakohlud ja inimesed, kellel uute kohtutega tegemist. Wene keele on ametlik. Kellel aga suusanaga kohtuS õiendamist  on, see wõib seda wabalt Saksa wõi Eesti keeli teha. Nõnda on siis lugu uute politsei-kohtutega.  Soowime, et neil korda läheks meie maal kindlat korda ja seadust jalal hoida. Kas ja kudas võime meie endid rõugetõbe eest kaitseda? (Järg.) ' ' Pastcur abiröugete wiisi järele ka muhu- ja marutõbe wastu selleläbi abi leidnud  wõi ütelnud leidwat, sest et see asiammugi  weel Päris selge ei ole, ct ta tõbe kihwti elujõuu nõrgemaks tegemise läbi ja kunstlikult selle nõrgendatud kihwtiga suuni- ! katud kerge haiguse läbi, wüga kurja täjspääle  «võimatuks teeb. Nii hästi muhukui  ka marutõbe batsillused ou tuttawad. Need lastakse mitu põlwe, mis nende juures  wäga ruttu läheb, 42—43° soojlHe sees edasi elada ehk jälle kange B—l 28 —12 ! athmosphäri kokkupressitüd õhu sees, ehk pandakse neid järgimööda ikka ühe ahwi wümaks loomade meresse, kes minetatud tõbede wastu kindlaks tehtud peawad saa- i ma. Wõib olla, et siin kehaga lugu nii- s sama on kui maatükiga, mis mitu aa.tad järgimööda ühe wilja all, wiimaks seda i kalt wõib kaswada. Mõne aastase seisu ! järele ou alles tema ollused endid jälle nii i mõlemad mitte üks ja seesama haigus mitmesuguste  graadides ei ole, 'waid mõlemad ise oma loomu on. On küll arwatud ja õpetatud,  et inimeste rõuged elajatele pandud elaja rõugeid sünnitada, mis siis kui abirõuged inimestele pandud wöida saada, aga katsete läbi on näidatud, et lehmadele pandud pärisrõugetest  inimese juures jälle pärisrõusiis  abirõugetest umbes ütelda, et nad inimese  kehas need ollused, mis pärisrõugedgi tarwitawad, ära pruugiwad, aga -et need ollused endid 5—6 aasta jooksul juba jälle uuesti päris röugetcl elamiseks tarwis piincwal  hulgal" koguwad. Kui ka pärisrõugetega ühe näo-ja nimelised  ei ole „tuuleröuged" nendega elutarwituste  poolest sugugi ühesugused, sest kas--.neid kellegi! on olnud ehk ci, see ei tähenda pärisrõugctcsse jäämise kohta midagi,  ei kaitse kedagi. Ei ole mitte kerge nimetatud tuulerõugeid  pärisrõugedest ära tunda, kui wiimsed  kerged on, agK sellest wõib neid lahus hoida, et tuulcrõuged enamasti lastele tillemad,  kus nad kord aset on wõtnud, endid  külgehakkamisc läbi laiali laotawad, ilma et lapsed raskemalt haigeks jääkstwad. Mõnikümmend wistrikku, pärisrõuge näolised,  sagedasti mitu ühes koos, ilmuwad näo ja rindade pääl ja kuiwawad jälle warsti ära, enamasti arwa armifid järele jättes. Pandagu selle pärast tähele, et lapsed,  kelledel tuulcrõuged on olnud, mitte abirõugetest ilma ci jää. Et nüüd abiröugctc mõju läbiräälimisel  on, siis ei saa lugeja wististi mitte pahaks panema, kui ka abiröugete panemise juures natukene peatan. Järgmised seletused  ci ole aga nutte Mc tarwis antud, et keegi nende järele ise rõugeid panema hakkaks,  ei, selleks on nad liig lühikesed, kes rõugeid panema tahab hakata, peab kohaliku kreistohtri juures selleks ühte öpelursust  ühes tegema. Nad tahawad paljalt näidata, mis röngepanem-ise juures tähelepanemise  wäärt on. Abiröugete panemine sünnib praegu kahesuguse seemnega 1) seeme wõetakse looma jlehmaj päält ja pandakse siis inimese pääle; 2) seeuie on ükskord ikka ühe inimese päält teise pääle pandud, kilhed arwawad ühte, teised teist wüsi paremaks,  ühte wüsi mõjuwad mõlemad. Et kõik muude haiguste edasikandmise wöimatus abiröugcte panemisel kõrwale jääks, kiidetakse ikka looma päält kohe inimese  pääle abirõuge seemet wõtta. Iseäranis  Peterburis on see abirõuge panemise wüs pruugitaw. Terwe lehnia udara külsöödetakse  teda siis hästi, kuni need ilusasti üles on ajanud ja wõetakse siis säält seemct.  Kohe pean aga siin juurde lisama, et looma päält rõugc seemne wõtmine mitte  igamehe asi ei ole. Mitte iga wistrik, (Järg tuleb.) Kümnes aruanne Eesti wanawara korjamisest ja keelemurrete  uurimisest. 8. Septembril 1888. 124. Haus kihelkpnuast Jutunurk. Imelikud juhtumised. Eestitanud J, H, W a h tri k. (Järg,) „Ja otsime „igawese elu tule" ülesse," lisas Leo pilkawalt juurde, „Jälle sina oma. ivana loriga!" wastasin  mina, „Ma kuulsin, "kuda sa täna ennast  kippariga Arabia keelt harjutasid kõnelema,  Noh, mis ta sulle ka rääkis? Ma usun, temal on siin pool kõik kohad tuimad,  Ega ta sulle midagi meie koobastest ja innemuistsetest linna waremetest jutustanud?" „Ei, seda küll mitte," wastas Leo, „Ta ütles mulle, et „inimese kujulise kalju" ümber  hirmus palju soosid olla, milledes rohkesti  metsa lindusid aga weel rohkem madusid  elutseda, kes nii kihwtifed olla, et üksgi inimene sääl elada ei julgemat. Aga see ei tähenda midagi; sest kõik hommiku poolne Asrika rand on soodest ümber piiratud,"  Miks ei tähenda? Tähendab küllt See tähendab, et meie külmatõbesse wõime jääda. Ma olen kindel, et meie enam Inglis maad näha ei saa, waid siin kusgil pääd maha paneme. Minust pole küll lugu, sest minu aeg oleks juba käes, aga sina ja Job olete noored inimesed, täis elu ja rammu; teist oleks kahju!" - „Minu pärast ärgu olgu teil muret, onu Horaz," taastas Leo rõõmsalt, „Tulgu mis tuleb, ma olen lõige pääle malmis, , , Aga mis see on?" küsis ta järsku taewa poole näidates. Ma ei tea; küsi kippari käest, mis see on," wastasin mina, Leo läks Mohamedi juurde, rääkis temaga  ja tuli warsti jälle tagasi, „See"pilweke olla tormi etrckuuluiaja," Ma pean lugejale teatama, et ma Tundis  omale hää lootsiku ostsin, mille Mc meie kõik oma kraami panime ja mis olnud, siisgi ci wõinnd ma csimcscl silma pilgul midagi näha. Wiimaks seletasin ma, et suur weesammas meie lacwa poole lähenes.  Muu paat liikus kui laastukene tema turjal jja see oli wiimane asi, mis mu- silma juhtus, sest hirmus suur laene woolas üle laewa ja marjas meid kõiki oma märga sülle! „Hüpake ruttu paati!" kuulsin ma Jobi ahasiawat hüüdmist. . . Ma ruttasin sinna poole, kust häält kuulsin. Mohamet laskis ennast parajasti meie paati ja mina hüppasin  kohe tema järele. Mohamet tõmbas oma kõwera noa Möö wahelt ja lõikas köie latti. Meie olime uülld täiesti lainete hooleks  antud. Laeio kadus kõige täiega meie silmist. Ma toibusin pisut ja waatasin oma ümber. „Jssand Jumal I kus Leo? kus on Leo?" „Tema langes lainetele saagiks, herra", wasla- Job. „Olgu taemas tema hingele armuline!" Ma olin meeleäraheitmises . . . zLesH suri oma elu õie ajal, täis rammu ja termist,  ja mina, mina jäin elusse!" „Hoidke, uus laene tuleb," kisendas Job. Ma waatasin laenele julgesti wastu ja rõõmustasin peaaegu, sest ma lootsin surma, j mis mind Leoga ühendada tõotas. i Kuu astus silmapilguks pilwe tagant ! wäljo. Must kogu näitas laine harjal olcwat. Ma säädsin ennast malmis seda ! asja osawalt eest ära lükkama, mis ehk muidu paadi ümber oleks wõinud lüüa. j Järgmisel silmapilgul langes laene meile kaela. Ohu kasud haidsiwad paati põhjawajumise eest. Minu lätte sattus inimese käsi. Laene oli möödas. Meie seilas  wett wälja kühweldama. Minul aga ei olnud aega selle pääle mõteldagu ma seisin paigal, wahtisin uppunud inimese otsa nägin oma käte ivahel okeanist tagasi antud  kaswandiku ja sõbra Leo! . . „Kas ta weel elama peaks?" mõtlesin ma ja lootuse  säde asus mu südamesse. . . „Jumala Pärast, aidake ometi ka wett wälja kühweldada, muidu upume meie tõesti  ära!" kisendas Job. Alina ja Mohamet  ruttasime temale appi. Pika >ändamise  ja mitmesuguste waewade järele pääsime meie tormi käest. Leo ärkas minestusest  ja waatas imestades ümberringi. Minu rõõm oli suur. Wiimaks hakkas ilm selgima ja päike pistis ka pää warsti woogudest wälja. Ötlemata ilus oli see waatepilt. Ma jäin päikest maadeldes sügawasse  mõttesse. 18 seltsimeest nägiwad eila õhtu teda wiimast korda! Nüüd on nad kaladele söödaks, kuna meie neljakesti