tehtud, meie ligema isamaa iseolemise ja isetarwituse,  ja wiimises otsas ka Eestirahwa rahwuse wasta, et mitmed paremad isamaa pojad  kohkuma löiwad ja kahtlase, kartliku meelega  kõigi selle peale waatawad, mida selle nime ja lipu all nõuu takse. Usaldus puudub, et need püüdmised ja nöuudmised rahwale ja rahwusele ka tõeSte kasu saadaksiwad, nii kaua, kui pahandused  wäljapühitud ei ole. Eesti Postimees" ise wõitles jo hiljuti sesuguste „rahwusliste" püüdmiste wasta, millest tunnud oli, et neid üksi partei kasuks tarwitakse, koguni mitte üleüldiseks maa ja maa rahwa kasuks. Kui nüüd fesama ~Eesti Postimees" käredal kombel „rahwaslikn püüdmiste" eest wainule astub, „saksastamisest" ja walitsewaft /Saksa keelest ja meelest" räägib, ilma et nende sõnade ligemad tähendust seletaks, siis näitab se ka „antagouismus" olema. Kui aga antagonismiks  ühe ja sellesama aealehe sees walitseda wõib, miks siis ka mitte ühe rahwa seas, kui se ka „üheks ainsaks ja puutumata" jäi. Nenda on se aga siis ka tõeste. Törkumised üksteise wasta ja tungimised üksteise peale ja õiguse- ja wvimuse-ringkonna sisse walitsewad üksikute seisuste wahel ka iga „ puutumata" rahwa seas ja walitsewad suuremal mõedul ja leikawamal teral, kui Baltimaa mitme merelise rahwa seas. Kui aga „Eesti Postimees" üksi ühewereliste rahwaste olekud „ loomulise, õige ja auusa" olema leiab, mis lootust temal siis meie maa kohta üleültse weel üle jääb, kui mitte üks rahwas ennast teiseks ei muuda? Kuida wöib siis ülleültse weel jutt olla, milleks meie ligedama isamaa kodanikud ennast muutma peawad, ilma et ennast rahwuslise iseolemisest  lahkuksiwad? Siin jääks jo aga kaks ainust teed üle: üks rahwas muudaks ennast teiseks ja kauaks selle sekka, ehk rändaks wälja. Kui aga ühel weiksel rugi-jänl sesngust wägiwalla tegu pärida õigus oleks. miks siis mitte ka kõigil suurel riigil? -- Täname Jumalad,  et meil meie maa õitsemiseks sesugust wägiwalda  tarwis ei ole, waid et meie tasasel teel, õigust, seadusi aealou-käiku ja iga teist rahwast ja rahwust, auustaks wäga heaste kosuda wõime kuida meie filmanahtawalt kosunud oleme, sellest aeast saadik, kus igale rahwale ja igale üksikule inimesele edenduse teed lahti tehtud saiwad. Ja, weel rohkem: Meie julgeme ütelda ja usaldame selgeks teha wõima, et just se mitme rahwusliko  olek meie maa ja meie rahwa majapidamisele ja Vaimuharidusele mõeduwaks wedajaks, tungiks  ja õnnistuseks oli ja on, ja mitte üksi meie ligemale, kitsamale isamaale waid ka meie kaugemale  ja laiemale isamaale. Jumala arm on just meie maad ja meie rahwast sellega õnnistanud  ja on meile seda kõrged auupaika walmistanud,  et meie juures se kaunis sild seisab, mille peal Lääne-haridus ja Ida-haridus üksteist  oma mitmesuguste annetega teeniwad. Õpime meie, seda oma kõrged kutsumist tundma ja auustama ja hoiame ennast kõrklewa era-politika eest, mis muud teha ei wõiks, kui aga seda silda lõhkuda, mida Jummala armu-käsi wägewa aealou-käigu läbi ehitas. Lõhutud sillast wõiks pea waheseiu fiigida. Selle asja peale tuleme alamal tagasi; waatame siin weel lühidelt nende püüdmiste" peale, mille wastu „seisuste  suurem hulk" seista. (Jääb pooleli) Omalt maalt. Tallinnast. Tallinna Politseimeister Oberst Wolff on oma palwe peale teenistusest lahtilastud  ja selle juures oma pitka auusa teenistuse  eest Kiudral-MajorikS tõstetud; ka on temale  õigus mundred kanda ja täit pensioni saada antud. Kanuti-Gildi wanem F. Kühne on selle kuu 10. pääwal pitka haiguse järel ärasurnud. Aastal 1821 sündind, sai Kühne aastal 1865 ülemal nimetud ameti peale tõstetud ja on seda kui ustaw kodanik 15 aastad auusa hoolusega ja suure osawusega talitand, kuida nimelt Tallinna Leskede-maja suurelt osalt tema nöuu ja seadmise all asutud sai. Une Linna seadmise  hakkatusel Linnasaadikuks walitud. on F. Kühne ka seda ametid hoolusega ja tuntud osawusega tallitauud. Jgapoolelisest Mustusest  andis Tallin oma kojoläinud pojale ja kodanikule  tunnistust, tema uhke saatmisega rahupaiga  veale, millest kõik ametid ja kasulikud ühendused elawalt osa wõtstwad. Auusate töötegijate auustus ja mälestus kestab üle aealiku  haua. Pärast seda, kui ilmad umbes kolm nädalid  tuimad ja palawad olimad, tuli selle kuu 13 ja 14 pääwa mahel esime öökülm, mis kuida teisel pääwal mi lust Põhjatuulest arwata mõis, wist üle kõige maa käinud on. Järgmisel ööl oli meel raskem öö külm, kuida se enamift ikka on, ja pärast kerged külma kolmandamal ööl pööris tuul ja öö külmad olimad selleks korraks  möödas. Kartuhwli maned ja õrnemad aiamiljad on külma wõetud, suureks ei mõi aga kahju mitte arwatud saada, sest rohkemalt jäult ttäitawad kolletanud kartuhwli marred, et ka se Põluwili juba küpsemas on. Sumiwili on p.a kõik leigatud, rukis on külwatud, tõuseb aga mähe, sest piik põud on maad koguni kuimaks põletand. Rapla külas, Antu maldas, Weike- Maarja kihelkoudas näitas ennast möödaläinud nädalil hobuse-muhu tõbi. 4 hobust on on haigeks jäänud, on aga jälle termeks saannd, ehk paranemas. Hakenrihtri herra käsu peale on tee, mis läbi selle küla käib, igalt poolest kinni padud ja tõbe-paik taieste üleüldisest liikumisest lahutud. Keisri Majestäti poolest on Kohtu-Ministrile  õigus antud Tartu koolide-ring kordas seal Real-koolide asutamist lubada, kus kohatised kogudused  selleks tarmilist raha annamad. Kuuni Real-koolide tamsed seadused tarmituft mööda uuendud saamad, on luba autud, nendes iseäranis  maksu eest ka Ladina keelt õpetada ja sedawiisi  Real-koolide õppijatele wvimalikuks teha, et nemad Uuiwersitätide peale oma õppimist täiendakstmad. Selle seaduse peale ou siis ka Tallinnas nõuuks wõetud üht Real-kooli asutada  , mille tarmitus juba ammu tuntud oli. Selle tulusa nõuu toetuseks on tundmata käe läbbi Tallinna Linna kohtu hole alla ka juba 2000 rubla saadetud. Real-koolid nõuamad noorte meeste kõrgemad õpetust nendes asjades, mis igapääwases elus ja ametites tarwilakse, jätawad aga mana, ehk nenda nimetud surnud keelede õpetamist maha, mida üksi nendel tarwis on, kes Uuiwersitätide õpetuse alla minna tahawad.  Hapsalust. Leikuse kuu 12 pääwa lõuna aeal lahkusiwad kõrged wõerad, Keiserlik Kõrgus Suurwürst Auujärje pärija oma kõrge abikaasaga  ja perekonnaga Hapsaluft ja pöõrafiwad Peterburgi poole tagasi. Linnade ja maa eestseisjad  olimad kõrgeid wõeraid saatmas ja noored  neiud puistasiwad lillesi nende tee peale. Tungima rahwahulga wahelt ei paistnud küll kõik rohelistest lehtedest punutud pärjad wälja, millega linn jõuudu mööda kõrgeid lahkojaid auustada ja rõõmustada püüdis, silma langes aga siiski kunstliku osawusega ehitud aun wäraw, mis kui lautud tiiwadega ingel, ühte lippu õunistnse  salmiga kandis. Lahe peal surkfiwad punase  kalewiga ja kirju lippudega ehtetud paadid. Igaüks tahtis meel anastatud ja armastatud Auujärjepärija-paari näha ja nende kuju omas südames jäädamaks mälestuseks ülesmötta. Kell 2 aeal astusimad Keiserlikud kõrgused laewa peale ja mastafimad lahkest lahkumise-teretusi. Kena koduelu ja koduõnne kuju kõrge perekonna kestis kõrgendas iga pealtwaataja südant rohkendus  aga ka lahkumise haledust. Pea pärast kett 2 algas mashin oma tööd ja pea oli laew järetmaatajate silmist kadunud. Balti skist. Heinakuu 31 pääwal sai Meremäe-kooliõpijate  poolest wõidu sõudmine peetud. Selle juures juhtus korwett „Karjag" poolbar- kassi peal kurb õnnetus. Se poolbarkass ml oma mõidusõitu lõpetanud ja sõudis laewa poole tagasi. Tuul oli wali ja laewa pealt firutati poothshaak wälja et põrutus wähendud saaks' selle nüri ots tabas aga Merewäe-kooliõppija Shtshalepnikowi tühjanduse wasta ja haawas  teda raskest. Kohe saiwad laemade arstid plagu-korwetti peale kokku kutsutud, kes kõiki tegiwad,  mida inimese kunst ja teadus suudab. Õnnetu noormees on aga ftiski 4. Leikusekuu pääwal ärasurnud. Matuseks oli tema isa, Witebski Wize-Kubernöör Kuresaarest tulnud, kus suwel oma perekonnaga aset pidas, ja saiwad  matused söeawäe auudega peetud. Õnnetus  oli igal poolel elawad kaastundmist äratand, mis ennast rohkes lilleandes ilmutas. mida ellad  käed nooremehe surnukirstu ja haua peale puistasiwad, kelle tänine elu suurele lootusele tema kohta õigust andis. Muftwete alewikuft. MuuStud käe läbi on meile allseisam kiri tulnud: Kus Tartu-Peterburgi  maantee esimest korda Peipsejärwe rauda saab, seal seisab Muftwete ehk Tshorna alawik, mille kodanikud suuremalt jäult Wenelased, muist aga ka Ewang. Lutt. usutunnistuse osalised ou. Wenelastel ou seal 4 kirikud, meie ligemad usuwenuad  olimad tänine ilma kirikuta. Et nendel raske oli, kas Torma peakirikule ehk Lohusuu abikirikule saada-, sest 14 wersta jala minna ja ja niisama palju tagasi tulla, ei olnud igaühel igal Pühapaäwal wõimalik, ja hobuseid ei ole külarahwal mitte palju, siis igatsefimad nemad juba kaua aega selle järele, et nende külas üks Jumala koda asutud saaks. 7 aasta eest hakkasimad  nemad selleks raha korjama ja saiwad palme waral 10,000 rubla aegamööda kokku. Nüüd on nendel üks kaunis suur kirik, mis 14,000 rubla maksnud on, kõrge, sirge torniga malmis. Heinakuu 27. pääw oli Jumalast Muftwete küla rahmale üheks kalliks pühaks antud, mida nemad küll iialgi unustama ei saa. Umbes 10,000 inimest,kõigist Tartu maakonnast, muist ka naabri Tallinna maalt olimad ennast senna külasse kogunud, mille majad lehtpuudega ja kippudega kaunistatud olimad. Saksa koolist läks pidurong läbi auuwärama uue kiriku poole 2 shandarmi käisiwad eel, piou-tallttajad tulimad  järel, siis 5 mängukoori nende seas ka Jsaaki koor kes tee peal pasunaid puhufiwad. Kooride järrel käisiwad need, kes kiriku ehitust toimetanud olimad; Wallamalitsuse kiiked oma anu- ja ametitähtedega; Kiriku-wösrmündrid, kes altaripilti ja altarilühtreid kaudsiwad; Kirikuwöörmüudri-herra,  kes kullatud kiriku-mõtit sammet-padja  peal kandis; Propst, kes altari-piiblid kandis, ja teised õpetajad, teiste altaririistadega, mis ilusaste ja täieliste üksikute koguduse-liikete poole kirikule kingitud olimad. Peale nende käisiwad Muftwete küla Saksa- ja Eeesti koolide  kasmandikud omma lippudega, paarikaupa üksteise kõrwas. Et rong takistamata läbi rahwahulga astuda mõiks, selleks kaudsiwad mitmed pidutallitajad ja ametimehed mõlemil poolel osawalt hoolt. Kiriku kella hääle all jäi rong kõrge kena torni ees seisma, mis õnsa kirikuehitaja Mühlenhau  seni plaani järel ehitud ja tunnikellaga käimistud on, mille kuldsed numrid kolmelt poolelt  musta shiiferplaatide peal selgest wäljapaistawad.  Esimese laulu järel rääkis Kodawere õpetaja Pastor Boss selle üle, mida se röömupääw  Muftwete ja ümberkaudse külarahwale tähendab; siis manitses Laiuse õpetaja Pastor Dr. Bidder kogudust, enne siSseminekud neid Weue-rahwast tänada, kes seda kirikuehitust oma andidega kordasaata ai tanud on, ja tänas neid pitkemas kõnes nende omas keeles nende armastuse  eest, mis neid Wene-mendi nenda liigutas, et mitmete silmist mesi wäljatuli. Peale uut laul» andis Kmkuwöörmttndri-herra Redlich kiriku-wõtme Propsti kätte, kes kuldse wõtme kõrgesse tõstis ja rahwast manitses usu-kulda alati kaasa tuua, kui nemad sellest wärawast sisseminna tahamad, et nemad ka kuldkroon