Sakala Mv. Wiljandis, 18. Webruarikuu Päewal 1884. VII. aastakäik. Ilmub igal laupäeval. Kuulutuste korpusrida maksab 5 kop.^ Eesti seltsidele poole hinnaga. Foimenduse adress: „Sa?ala" toimendusele Wiljandis. Wene keeli: Li. Ll.^o>i. vk. <l>s.s.iiiil7.. „Sakala" aastahind pooltõist poognat: Postiga 3 rbl, postita 2 rbl. 60 kop. Poole aasta hind: Postiga I rbl. 75 kop., postita 1 rubla 50 kop. Weerand aasta peale tellimisi wastu ci wõcta. Iga tellija, kes kümme lehte tellib, saab ühe ilma hinnata. Adressid palutakse selgesti kirjutada. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jäkobson'i pärijad. Sissekord. Õpetus põlluharijale talurahwale põllusaagi müimises. I. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wilj and ist: 19. Küinla-kuu päew; töine tähtsa päew; suur maakonna kontsert;  Küinla aastalaat. Milj andi maakonnast: Teenija surm; kas see on õigus ja kohus; näitemäng. Tartust: Tähe tundjatest. Tartu maakonnast: Sõpruse Selts. Malgast:  Kewade ootus. Walga maak.: Näitemüik. Riiast: Papdistide õp. Wassmann; mõrtsuka töö; Lirwi Wenekeeli ajalugu;  uus telegrahw. Mehso tenist: Uus pank. lakobstadtist:  Mõrtsuka töö. Tallinnast: Kalapüidjate ärapeasemine;  saia sõda. Peeterburgist: Keiserlik kõrgus; Kowalewsky  -j-; Lagoriole auutäht; Ceumern kuberner; diplomaatikute  wahetus; Richter terme , wedelikumüima maksud; Turgenjew'i  tööd; Hiina kaupmees; liiridest. Orenburgist: Kaupmeeste ajaleht. Orelist: Rahaministri teatus.  Mõrralt  maalt. Stokholmist: Naesterahwas professor. Pariisi: Kurb sõnum. Londonist: Ajalehe toimendaja surnud. Ameerikast:  Töine Tell. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kuulutused. Bob Ellerhein. 111. Pärnu E. Põllum. Seltsi koosolek.  - Päewapiltide sisse raamimisest ja hoidmisest. Mõnesugused sõnumed. OpetuS põlluharijale talurahwale põllusaagi müimises. Kõne, mis Tartu EeSti Põllumeeste Seltsis, kaupmees J. Kuusik pidanud.*) I. Auustatud suguwennad! kuuleme ning lueme sagedaste raamatutest  wõera maade põlluharijatest, mesilindude  pidajatest, karja kaswatajateft, wilja aidade armastajatest, ning ka nende kauba ajamiStest  j. n. e. Aga wennad, mis kasu saadab  meile üksinda wõeraste maade headuste uurimine. Meie weiksel armsal isamaal, on niisuguste headuste kohta mitmed ülitähtsad weadused, mis hädaste parandamist nõuawad. MiS kasu saadab meile see, kui wõerais maades  rohket lõikused on, ja meil wilja ikaldus? Meie weike isamaa ei ole siiski küll palju wäljamaadelt  euesele toidu kraami ostnud, waid küllalt  müinud. Kui hõlpsaste ka wilja ikaldus ei wõi tulla, selle wastu ei wõi keegi julge olla. Tuleks meie isamaal nii suur puudus, et meie enam oma riigist enestele peatoiduse kraami osta ei saaks ja piaksime seda wäljamaadelt muretsema, noh siis ei wõiks meie kaua mitte läbi saada, waid meie häda kaswaks päew päewalt. Sellepärast, auustatud suguwennad, waatame  kõige enne oma armsa isamaa headusi ning wigadusi järele, ja missugused meil hädaste parandamist nõuawad. Kõiki wigadusi ühekorraga kautada, ei ole ju ialgi wõimalik. Aga wana sõna ütleb: Kes weikselt ning julgelt piale hakkab, see wõidab kasulikult ning suurelt. Et mina aga kõiki seisusi ei tunne, sellepärast  ei wõi mina ka nende headusi ning wigadusi arutada, waid ma tahan aga põlluharijate  talurahwa ning kaupmeeste headust ning weadust näidelda. Uks asjatundja ütleb: Kui kaupmees ning põllupidaja käsikäes käiwad, ei siis jae kummagi  rahapung tiisikusse, ei ka nende lapsed mitte leiwa ikalduse järele kimpu. Aga seda on koguniste ära unustatud, ja iga mees püjab enese kasu, nimelt on niisuguses asjus, kasuandjad  nmg kahjusaajad meie põllude pidajad talurahwas, oma põllust saadud kauba müimises,  mis mitmel ilmaõiguseta wiisil ette tuleb. Sellepärast ärgu pangu mõni pahaks, kellesse  see piaks kogemata puutuma, sest kus käsikäes  käimist ning õigust ei nõueta, seal piab' oma õiguS ninL õpetus awitama. Meie praegustes kaapwStes «m nkS snnihäda,  mis palju kahju teeb ning kohtu teed käima sunnib. Sest iga sügise ning talwe läbi käib wiljamüijatel kui koolera tõbi ühe küllest töise külge wõlts-mõedudega wilja äraandmine ning wõlts proowi wõtmine ja kaalumine, nõnda et iga päew kaebtusi ette tuleb, et see wiljamüia saanud selle kaupmehe juures kahju ning töine jälle töise juures. Need tülitegijad wead on järgmised. Esiteks wõetakse wiljakouplustes kastidega wilja wasta, mis wastawõtjad ise wakadeks nimetawad, sest mõnel nõndanimetatud wakkal on waka nimi päris sõimu nimi, sellepärast et ta päris õigest mõedust neli künni wiis toopi suurem on, ja nõnda tshetwerti pealt, pool õiguse wiisil, 12 kuuni 15 toopi ära näpab, nõnda et müia niisugust tööd sugugi warguseks nimetada ei tohi, kui ta ei taha kaupmeestega tülisse minna, ta piab ju mõedu ikka täis panema, et ostja ei nurise. Aga küll teeks mõni mees mõruhapu  näu ja tüli oleks lahti, kui ta teaks, et kaupmehe wakk nii mitu toopi suurem on, mis wilja hinnade järel kui toop 6 künni 10 kop. maksab, see on kui tshetwert 9 künni )5 rubla maksab, tshetwerti pealt 72 kop. künni 1 rbl. 50 kop. wälja teeb, kelle eest müia „ole terwe'gi" ei saa. Töiselt püitakse weiksemaid kottisid hulga seast moeta, nimelt niisuguseid, mis müijal töise kotiga kokku käiwad. Wähemad jäetakse mõetmise  ajal järele, kui juba töised tühjendatud on saanud, wõetakse siis need ette, mõedetakse  ära ja iga tshetwertilisel kotil puudub 4 ehk 5 kärnist. Ilma et siis seal pahandus  midagi aitaks, tõmmatakse iga tshetwerti pealt nii palju maha, mis neil mõnel juhtunud  puuduma ehk küll töised, kuS rohkem sees oli, ilma mõetmata ära tühjendatud saanud. Nõnda tuleb siis müijal jälle iga tshetwerti pealt 62 künni 93 kopikat kahju, ja terwe tshetwert kaub ühest weikesest hulgast, umbes kuuefttõistkümnest tshetwertist, ära. Nende eesnimetatud takistuste wastu ei aita muu nõuu, kui õiged mõedud. Kahju aga, et wilja müijad mitte selle peale ennemine ei ole mõtelnud, kui kahjulik see on, et õigid mõetusid ei ole. Nimelt ei wõi ta kaupmehe mõedu üle julgeste pahandada, sest et nad ise kodus mitmesuguste mõetudega kottisid täidawad,  nagu kolmandikuga, neljandikuga, kuuendikuga,  sõelaga ja mõned koguniste matiga, mille juures kergeste siis mõni mõet kuhjaga, mõni pool kuhjaga ja mõni sekka ka triiki juhtub. Minu soow on see, et igal suuremal mõedul  wilja müijal, enesel tembeldatud pool tshetwerti  mõet oleks, mis mitte wäga kallis ei ole.*) Aga weiksemate maade pidajad, need on ka wilja müijad, kes, kui nad üksinda ei taha üht niisugust mõetu osta, siis ostku HaHe, kolme ehk nelja peale kokku. Niisama kasulik on ka neljandik tshetwerdi mõet, ta on odawam osta, ning on ka kergem mõeta, nii et naesterahwaski ja poisikesed temaga õigeste mõeta wõiwad. On wilja müijad enesele niisugused mõedud  muretsenud, saawad nad tõeste nägema, kui kasulik see on. Nõnda et mõnel rohkemal wilja müijal, niisugune mõet mitme wõrra ühe sügisega ära maksetud saab, sellest wiljast, mis ta muidu pool ilma teadmata wõerale oleks pidanud andma. On kord niisugused mõedud kõigil müijatel käes, ei siis wsi kaupmees  enam tembeldamata kastiga müija käest willja wasta wõtma hakata. Tuleb aga mõni weel wõlts mõeduga ette, on müijal julge kaebata,  sest ta teab täieste, et ta oma mõet õige on. Sest wõlts mõeduga willja wastawõtja, mis muidugi mõista, on kautaja, kui tema peale kaebatakse. Nõnda kauksiwad tülid ning kohtukäimised, keegi ei saaks kaupmehele mõni paarkümmend kopikat tshetwerti pealt kasu keelama, kui ta täieste teab, et ta kaup seda maksab, mis nüid koguniste salajas peetakse, ehk ka wahel koguniste  rohkem hinda lubatakse, et „eks koduö maha tõmba," kus juures lõpmata pahandatud  saab, ka mõned auusad inimesed peawad endid wihastama ja ka weel wahel kohut käima, oma kauba pärast, kes seda misgi eest ei oleks soowinud. Weel ütlen kord, auusad põlluharijad suguwennad,  muretsege enestele õiged mõedud, sellega  olete üks suur samm kauba müimise takistustes  edenenud. Et praegusel ajal wilja headust ühe weikese kaaluga (Hollandi kaal) proowitakse, on küll õige hea, aga seda headust tehakse halwaks wõlts proowide wõtmiste ning kaalumistega, mis jälle mitmel wiisil sünnib. Puhas (Priima) wili, mis ei ole ära kasunud, ostetakse naelade raskuste  järele ja maksetakse sedamööda ka hinda. On odrad (sest et neid ikka kõige rohkem müiakse) 105 naela rasked, maksawad 8 rubla, on nad nael raskemad, maksetakse 10 künni 15 kopikat naela pealt juure, on aga odrad alla 105 naela künni 100 naelani, on iga nael 20 kopikat odawam. On weel odrad alla 100 naela, arwatakse nad inimestele kõlwatnmaks,  waid ostetakse neid elajatele ja wõetakse iga naela pealt 25 künni 30 kop. maha, mis nii künni 90 naelani tehakse ja alla seda ostetakse  neid filmawaate järele kaerade eest ara. Nõnda on ka töiste wiljadega, kui wili kallim on, siis ka naela raskuse hind kallim. Sellel headusel on Me omad wead. Esimelt püitakse proowi halwaste wõtta, see on, kui wili kotist wälja saab walatud, jäeb raske wili keskpaika unnikusse, kergem wili ning hagan langeb ümbäärtelle. Saab siis ümber äärte proow wõetud, on seesama wili kaaludes kolm neli naela kergem, kuS tülitsemine  rääkimata olgu. Nõnda peab müija naela pealt umbeS 20 künni 25 kopikat maha jätma, mis iga tshetwerti pealt jällegi 60 kop. künni 1 rubla wälja teeb. Selle kohta on minu soow, et müija järele waataks, et muialt kergemast wilja pvoowiks ei saaks wõetud, waid aga igast tshetwerti kotist, kolmest paigast, see- on: koti suu pealt, keskelt ning Põhjast. Siis paljalt saab proow õige. Ka püitakse waleste kaaluda, mis jälle mitmel wiisil sünnib: a) kõrge trehtrift kaalu sisse laskmisega !i) wiltu kaalu sisse laskmisega ja ä) häkitselt üle triikimisega. MõeduSse peab trehtrist õigeste, ning kõige kõrgemalt, pooletõise tolli kõrguselt lastama, ja nii madalalt, et mõedu peale tulewa kuhjale külge ei puutu, ümmarguse triigipuuga õigel ajal mõetu triikima. Nõnda wiisi saab kaalumine  õige, kui aga mõned kaalud kaaluja sõna järele üleliiga ei tee. Ka oleks suurematele wiljamüijatele wäga soowitaw, et n'ad enestele niisugused kaalud muretseks, n'ad wõiks siis oma willja, mis neil müimiseks walmiS juba pandud on, läbisegi  ära kaaluda, siis teaks nad selgeste,  mis nende kaup wäärt on. Ka ei tuleks siis kunagi pahandust ette, mis nüid sagedaste ilmub. See on, et ostjad püiawad ostes, wilja raskemaks kaaluda, et nad ennemalt  kaupa saaksiwad, äraandmine ei ole nende asi, selle eest peab petetud müija ise muretsema: sest wastuwõtja nõuab seda, miS kauba tähe peale on kirjutatud, müia aga teab selgeste, et tema sedasama kaupa on toonud, mis ta müinudki on. Seal tõuseb jätte pahandus ja tülitsemine. Ka on soowitaw, et müijad mitte enne oma kaupa ära ei kaupleks, kui neil selle tarwis määratud (summa) hulk walmiS ei ole. On aga müijal terwe hulk kõik walmis wili salwes, ja on t'al enesel õige tembeltatud mõet, ka headuse proowimise kaal kodus, tuleb siis üks ostja, kaalub tema wilja ära õigel mõedul ja lubab hinna. See on siiS t'al *) See kõne on meile äratrükkimiseks kätte läkitatud ja nimelt C. R. Jokobson'i pärijate heaks kingitud, mille eest Toimendus pärijatele iseäralist maksu maksab. Sakala Toimendus. *) Tartus saab neid igal ajal tellida Oie uulitsast 4 pütsepa meistri Sawisaare juurest 8 rubla eest. Tellimisi jcr t^crst^r: Tartus; J. TÜ lk Kirjameeste Seltsi majas ja Linda kontor, W. Just'i ja Sachkcr'i raamatupoed; Tallinnas: Thomas Jakobson'i, Busch'i ja Kluge Ströhm'i raamatupoed; Haapsalus: G- F. tzallberg; Lihulas: kaupmees T. Büttner; Päruns: „Endla" herra Kuudewiita ja E. Treufeldt'i raamatupood; NarwaS: M. Põder; RakwereS: J. Kuus'i raamatupood ja kaupmees G. Männik; Põltsamaal: kaupmees T. Puchk; Wõrns: Bielrose; Walgas: Rudolf; Paides: Seidelberg; Peeterburgis: K. Le opas, Iloiicinn nxoen. .V.-80; Wiljandis: F. Feldt, Wiljandi Eesti Põllum. Seltsi ökonom Winter.