Tema taltsutamisest ei ole palju teatust. Räägitakse, et ju India würstidel, kelle waStu Semiramis sõdis, elewantid sõjamäes olnud ja nende eest Assirialased pakku läinud,  Suure-Aleksandri sõjakäigul Indiasse  faiwad Greeklased neid tundma ja töiwad Europasse kaasagi, kus kuningas Pyrrhus nende abiga Roomlasi kaks korda ära wõitis, Kui warsti Pärast seda Roonilased  Karthaglastega sõdima hakkasiwad, oli nendel elewantidega palju tegemist, keda Ahwrikas taltsutatud ja sõjale õpetatud oli. Pärast aga pruukisiwad ka Roomlased teda oma sõdades; selleks otstarbeks Peeti clewanti ka enne Ees-Jndias, Nüüd elab clewat  Afrikäs metsloomana ja mustad mehed  jahiwad teda, kuna India elewant nii koduloomaks on harjutatud, et wäike poisike witsakcseger teda juhib. On küll imestada, kuda inimene sellest wägewast loomast jagu mõis saada, aga wisti-ti on esiotsa noori loomi taltsutatud, nagu seda nülldgi meel Indias sünnib, et noori elewgntisid püütakse  ja koduloomadeks harjutatakse, sest et nemad kodus hästi suguneda ei taha, Elewantide tasane ja mõistlik loomus on muidugi nende taltsutamises suureks kergituseks  ja abiks, (Järg tuleb.) surnud I Hää küll, ma tahan seda meeles pidada!" Nende sõnadega waatas ta nii kurjasti meeste pääle, et need oma tumeda ja julge oleku kiuste kohmetasiwad; selle paale aga surus ta minu kätt ja ütles: „Sina päästsid minu elu, wõib olla, et päew tuleb, kus ma sinu elu päästa wõin. Sa oled minust truu sõbra ja tänuliku seltsimehe saanud." Teisel päewal jäime meie kõik kolmekesi!,  Leo, mina ja Job külma tõbesse, Billali armas, et kui meie rabast wäljas oleme, siis jälle terweks saame, aga Leo pärast oli ta wäga mures, sest temal oli meel mana haiguse wimm sees; juba jampsis  ta ja söömisest polnud juttugi, XI, Kõrri plaan. Umbes tund enne päikese looja minekut  jõudsime meie rabast wälja. Koht, kus meie nüüd olime ja öömajale jäime, oli rohelisi  künkaid täis, mis mind wäga rõõmustas,  ja warsti tundsin ma ennast Parema olcwat, Usiane talitas Leo't, kes wäga raskesti haige oli, kõige suurema hoole, kannatuse  ga armastusega. Teisel päewal kiirestas Billali rutulisele  minekule, sest Leo lugu oli wäga kardeta».  Ustane käis oma haige mehe raami kõrwal jala ja tõrjus kärpseid ja sääska eemale. Paari tunni Pärast olime meie ühe kõrgustiku pääl, kus meie silmadele ütlemata  kaunis pilt rõõmu tegi: Igal pool meie ees roheldasiwad heinamaad, puud ja põõsad, igakarwa lilled ja õied tegiwad selle pildi imekirjuks ja ilusaks. Kaugemal, umbes paari kümne wersta pääl nägin ma imeliku mäe, missugust ma ialgi enne ega pärast ei ole näinud. Alt oli see mägi nagu teisedgi suured järsud mäed, aga) 500 jala kõrguselt läks ta päält laiemaks. Ta oli wäga suur ja ümmargune, päält aga pääle terawate pilwedeni ulatawate kaljude ühe tasane. Päris mägi oli wäga ilmatuma suure waagna sarnane ja näitas tule purtskawate  mägede seltsi olema; tema kõrgus oli umbes l2v()—lsW jalga arwata. Midagi suure päralisnnat ja toredamat ei wõi inimene mitte mõteldagi. Ma waatlesin seda looduse imetegu tumma auukartusega, kui Billali minu juurde astus ja ütles i „Waata, see on maja, kus sees Tema elab. Kas on ilmas ühtegi kuningannat, kellel  niisugune auujärg on?" „Kuda? Tema elab sääl?" imestasin mina, „Aga kuda ta. sinna majasse sisse saab?" „Küll sa näed, mu pawian. Nüüd aga maata alla orgu, mis meie ees on, Sääl Näed sa maanteed mis sa sellest arwad? Sa oled tark inimene ja ma tahaksin selle pärast  sinu mõtet teada," (Järg tuleb.) Politika ringwaatus. Saksa keisri päewaraamat on ajalehtedes  sarnast tormi toonud, mis küll mõni aeg ei vaiki. Nii wäga, kui ka walitsuse ringkondades hapu meel sarnaste asjade awalikuks tulemise üle on, nagu neid päevaraamatus  leitakse, ei julge ometi neid ka keegi lausa Maleks ajada, maid seletatakse  aga, et räägitavad asjad „tõega kõigiti  kokku ei sündivat," et nendes „eksitusi ja vigast ette tulla" ja et „ tunda olevat, et need mitte kohe asja sündimise ajal pole üles tähendatud." Kõigest sellest on tunda, et ilmunud kirjad mitte kindla põhjata ei ole, olgu küll, kui kõik ka mitte kadunud keisri oma töö ei ole. Iseäranis hapu õun on nende ilmumine Bismargile, kelle omawolilik ja isiennasttäis talitus alles nüüd täitsa teadawalc tuleb. Näituseks olnud keisri nime üle rääkimisel Baieri volinikud selle vastu, kui keisrit „Saksamaa  keiser" kutsutakse, sest see rikkuda Baieri iseseisvat olu. Ja Bismark leppinud ka nendele järele, et kuningas Willem ennast  ainult „Saksa keiser" nimetab. Seda teinud ta aga enne, kui ta kuningaga rääkinud  oli! Ka olla Bismark kõiki asjaajamisi  wõimalikult kroonprintsi eest marjule  hoidnud, nii et see tihti alles teiste läbi mõnest otsusest kuulda saanud, Paha meel on aga igal pool suur, et nüüd mitmed' Saksa riigi saladused ilmsiks tulewad.  Asi saab nüüd küll kohtuliku kuulamise  alla wõctama. Süüdlasi otsitakse wabameelsete  ringkonnast, kes selle raamatu ilmumise läbi oma erakonna nõuet kadunud keisri nimega katta tahtsiwad ja sellest ecsolewas  maapäewa saadikute walimises omale kasu saada lootsiwad. Ajalehe „Deutsche Rundschau" toimetaja Rodenberg peab küll hallika üles andma, kust ta omad teotused saanud on. Mõned arwawad ikka, et nende awaldamine kadunud keisri oma soow olnud.  Üks salanõuuuik Gefsken on kahtluse  all, et ta kõnes olewaid kirju awaldamijeks  on andnud, on ka ju kinni wõetud. Austria kirjurahwuslises riigis on nääklemised ja nuramised üksikute rahwaste wahel alati päewakorral, Walitsus katsugu  mis tahes nõuud ära, kõikide tahtmist  ta iganes ei saa. Nüüd on jälle Ruthcnlased Galizias rahutud, et teised nende õigusi suruda. Nende woliuikud on niisama teinud, kui Saksad Böömi maal; nõuukogudest wälja astunud ja' tõrkuwad südikalt. Tahtsiwad mehed ka suurt rahwa koosolekut pidada, et otsusj wõtta, kuda oma kasusid teiste, nimelt Poolakate wastu kaitseda, kuid ei saanud luba. Austria keiser oli wächarjutuste juures kord otse surma suus olnud- üks tmttarei ei olnud märki tähele pannud, et laskmine jääma peab ja kõmmutanud edasi, kuna keiser  rahulikult otse selle tule alla sõitnud. Ometi ei tabanud teda meel kuulid. Prantsuse ministcriumil olevat pöhjusseaduse  muutmise plaan valmis, mida ta Pea kokkutulewale parlamendile ette tahab  panna. Selle läbi saada nimelt senati  võim vähendatud. Kas aga seegi abiuõuu Praeguse ministeriumi elupäiwi praeguse käärimise hallikaid, aga ei leia neid õieti; ühed ütlevad, et valitsus wäga Pehme olewat ja kõigil oma pääd elada ja teha laskwat, teised arwawad, et walitsus  jälle liialt omawoli tarwitawat ja wägiwaldsem olewat, kui enne kuninglik wõi keiserlik, Wõta sääl aru kinni I Jtalia ja Hispania wahel olla ka isiäraline leping walmis saanud, mille sihiks  olewat, praegust seisukorda ja olekut Wahe meres kinni hoida. Niisama olewat ka Jtalia ja Inglis maa wahel, teine teise  wastastiku toetamise pärast Wahe mere asjus, läbirääkimisi olnud. Ei siis ole Prantslastel kerge oma wõimu Wahe meres liig suureks kaswatada. Vulgaria asjad on ikka wecl niisugused, kuhu päikene ei paista, Mõned arwawad ajatahti  nägewat, et Ferdinandi walitsus õhtul  olewat ja tema järgmine olewat ju ka kindlasti määratud: Daani prints" Waldemar,  keda ju tihti nimetatud ja kord ka walitud saanud. Kuid Bulgarlased isi walmistawad midagi muud ette: tahawad oma maad iseseislikuks kuningriigiks ja oma Ferdinandi kuningaks kuulutada, milleks neil ka enam Türgi poolt takistusi ei tulla, sest sultani suu saada rahaga kinni pandud. Seda miimist oleks sultanile muidugi wäga waja, aga wist ei ole teda ka Bulgarlastel üle aru. Greeka maal wõttawad mõlemad kuninga  pojad pea ühe korraga naese; kuna aga wanem oma mõrsjaks Saksamaalt wägewa keisri õe toob, kosib noorem Prantsuse lahti saanud kuningate sugust. Aga kes teab, mis tulewik ka Orleani sugul weel ees wõib seista. Õige rohkesti Europa walitsejaid on nendega sugulased, ehk on neil õnneks kord jälle Prantsuse kroonigi kanda. Eesti maalt. Koda w e r e st. Aeg on ligidal, millal maal koolid oma tegewust algawad, ja selle pärast on ka laste wanematel arwamist,  kuhu kooli oma last saata, Kodavere,  kihelkond on iseäranis koolide poolest rohkem õnnistatud, kui mõni muu kihelkond, Herra inspektor Luig on koolisid katsudes  aga iseäranis Pala mõisa ligidal olema  Mäeotsa kooli üle oma rahulolemist avaldanud, milles kõrgema kooli teadustega preili Markow õpetust annab. Herra in- spektor tähendas, et nimetatud tütarlaste koolis pääle kooli teaduste lapsed ka kaunist  naestcrahwa käsitööd õppiwad, mis wäga rõõmustan? kuulda on. Palun et auustatud  ümberkaudsed laste maaemad seda tähelepaneksiwad,  ja endid mitte tühjadest juttudest,  mida kadedad keeled nimetatud kooli üle tõstnud --- eksitada ei laseksiwad, Kambja Pungi mõisa rehi põlenud  6. skp. maani maha. Tuli olla piibust hakanud. u. s. Põlwast. Wana-Koiolas oli 17. sept. uue wallamaja pühitsemine, millest aga mähe rahwast osa möttis, sest et tööpäew  oli. Maja on telliskuvidest ehitatud, 11 sülda pikk ja 5Ve slllda lai ja maksab umbes 3l)(>0 rubla. Maja on, nagu mitmed  tõendasiwad, Wõru maa -vallamajadest kõige toredam. Palju tänu on Wana-Koiola rahwal pääkohtumehe Joh. Pihole mõlgu, kes maja plaani nõuukogule kõige esiti ette pani ja wallawanemale M. Kurwitsale, kes kõik asjad ehitamise juures korras pidas. Wilj andi Eesti põllumeeste seltsi poolt asutatud näitus on tänawugi hästi korda läinud ja endiste aastate wastu edenenud.  Ju puudus ruumi kõigile näitusele toodud loomad Ae. Hobusid oli üksi 57, nende seas mõned õige toredad loomad, mis Eesti hobuse kaswatusele auu teemad. Aga sovwida oleks olnud, kui ka tublisid ja tugewaid tööhobusid rohkem näha oleks olnud. Iseäranis oli weiste jaoskond tänawu täieline; sääl oli küll ka juuremaa pidajate loomi rohkesti, nimelt Loodi ja Wiiratsi mõisast, aga suurem kogu oli ikka talunikkude oma. Kiri. „Suure-Jaanis, 11. septembril  1838. Täna oli meie kirikule iseäranis  tähtjas päew: praosti herra Doll Witjandist oli ühes Kolga.Jaani abiõpetaja Hansen'iga meie kirikut katsumas srewidecrimas).  sWiimsest katsumisest saadik oli juba paarkümmend aastat mööda läinud). Selleks püewaks oli ka iseäranis palju rahwast kirikusse tulnud ning Suurc-Jaani meeste- ja pasunakoor oliwad laulu ja mänguga jumalateenistust lõbustamas.Warsti pääle teenistuse algust astus Praosti hcrra ühes abiga altari ette ja luges tüki pühast kirjast ette, mida siis seletama hakkas. Te- Unustatud. Kirjutanud Ch> Kaunike. Mõne aasta eest elasin ma suwekuudel Tartust kaunis kaugel ühe hää tuttawa juures.  Mul oli sääl weidl talitust ja selle pärast olin tihti igawusega Koht oli aga looduse ilu poolest rohkesti  õnnistatud; ilus, laialine kuuse- ja männi-mets oli üsna ligidal, kaunis suur jõgi woölas metsa äärest läbi rohurikaste heinamaade ja kõrgendas omalt poolt koha iludust. Ma käisin tihti metsa- jalutamas, wii> bisin wahel mitu tundi sääl ja käisin ka wahel õige kaugel. Mets oli wäga ilus; kaunis kõrged mäeseljandikud käisiwad temast nagu laened läbi. Ühel õhtupoolel olin ma jälle kodust õige kaugel metsas. Ilm oli selge ja soe; päikese kiired, mis puu oksade wohclt läbi pääsesiwad, oliwad körwetawad palawad. Ma istusin ühel mäeseljancikul pool kõdune- kannu otsas ja waatasm enese ees olewasse  orgu. Mets oli ime waikne; ainult mõni rühn tegi järisewat häält ja koputas oma tugema nokaga wastu puud. Parmud, kii ülased ja muud metsa wõrktiiwlased tegiwad ülewel puu latwades imeliku suminat, mis nagu kumisem nutu toon alla kostis. Waikses metsas üksi olles tulewad inimesel  imelikud iseäralised, unistamise sarnased  mõtted. Ma istusin juba natukese aega sääl ja mõtlesin, ei, ma unistasin. Korraga oli, nagu oleks ma inimeste rääkimise häält kuulnud; ma jäin terawalt kuulama. Natukese aja pärast kuulsin ma selgesti alt orust rääkimise häält; ma waatsin sinna poole. Mets oli alt lage ja puhas, ma nägin, et uks meeste- ja naesterahwas pikamisti  minu poole tulüvad. Ainult ajuti tuliwad nad puu tüwide marjult nähtumale, siisgi wõisin ma näha, et nad pcenikesti riidis oliwad. eemalt ära paistis. Nad ei pannud minu ligiolekut tähele. Mäeseljandiku ees jäiwad nad mõlemad seisma. „Ega Sa siit ülesse ei jõua minna, puhkame enne — lausus naesterahwas  ja waataZ kaastundlikult oma kaaslase  otsa. Ma ei kuulnud selgesti, mis mecstcrahwas wastas; nad istusiwad mõlemad  pehme sambla päälc. Aia tõusin ülesse ja astusin edasiminnes  maasolewate kuiwa raagude pääle, mis rägisedes katki läksiwad. Minu etteaimamine  läks täide, oksade raksumist kuuldes waatasiwad nad mõlemad minu Poola. Nad nägimad mind, naesterahwas tõusis ülesse. Minul oli oma mõtetega tegemist. Mis pidin ma tegema? Kas nendele liginema wõi eemale minema? Nad wõisiwad ehk pahaks panna, kui mina üks wõeras inimene nendega metsas rääkima oleksin hakanud. Siis teadsin ma aga jälle naesterahwa üteluse  järele, et ma neile natukese abiks oleksin  wõinud olla. Lühikesi kahewahel oleku järele sammusin ma nende poole. Ma tahtsin  neile oma abi pakkuda, ja kui nad seda lagast lükkawad, noh, sellest ei ole ju wiga, Warsti jõudsin ma nende ligi ja teretasin  neid; nad wõtsiwad terwise wastu. Ma jäin seisma, neiu waatas kitsimalt mu otsa, „Palun ennast wabandada, kui M nma tulekuga teie rahu rikun, ütlesin ma, „Preili ütelusest, mida ma siin ligidal istudes  kuulsin,' sain ma teada et Teie"nõrk olete, —" lisasin ma ennast meesterahwa ! poole pöörates juurde, kelle kahwatanud ja lahja nägu haigust avaldas „kas ma tohiksin ennast Teile toeks pakkuda. " Ma nimetasin oma nime, ühtlasi ka seda, et siin ligidal oma tutwa juures elan, „Tänan wäga" ütles meesterahwas ! pool kärisema, pool kahisema häälega- tal nähti rääkimine raske olcwat, ta waatas naesterahwa pääle, ! „Meie wõtame Teie abi tänulikult ! wastu!" lausus naesterahwas; ta hääl oli wäga ilus ja pehme, .Minu wend on haige; meie oleme Tartust, Tohter soowis, et mu wend kuuse- ja männi metsa sees jalutamas käiks, see õhk olewat rinna haigetele hää ja meie tulime paari nädala eest siia ühe metsawahi juurde elama. Mu wenna nimi on Jaan Saar, ta oli koolmeister  Tallinnas, nüüd on ta aga juba teist aastat haige," Neiu õrn hääl wajus  wiimaste sõnade juures peaaegu sosisewaks,  õrn haleduse niiskus säras ta ilusa- Minu süda läks ka kurwaks, ma aimasin,  et need no--red inimesed palju kannatanud  oliwad, (Järg tuleb). M 108 Kosti m e e s. 1888.