jaali, et fiiS Pärast kohtumõistmine ja otsusetegemine õige ja selge wöikS olla. Seda tähendab sõna vaiSÄk ilusaste ja mina olen Eestikeeli pannud „Kohtu-Uurija." ErakohuS on Wenekeeli ipeiekoM  Saksakeeli  Schiedsgericht. Wiedemann'i sõnaraamatus leiab lugija selle asemel lepituse-kohus. Wistist on mõneS EeStikeele raamatus seda sõna nii pruugitud, ehk ütleb rahwaS mõnel pool nõnda. Muidu ei oleks Wiedemann seda sõna mitte ülesse kirjutanud. Aga mulle ei näidanud see sõna mitte sünnis. Lepitusekohus  on iga Rahukohus, sest iga Rahukohtumõistja ja RahukohuS peab seadust mööda püüdma, kohtukäijaid lepitada, s. o. rahuga, iseeneste wahel leppimise läbi asja tasuda ja lõpetada. Otse sest on see nimi RahukohuS,  Rahukohtumõistja tulnud. Kui siiski selleläbi asi weel otsa, lõpetatud, rahule ei saa, siis annab seadus mõnel iseäralisel olekul luba, erakombet pruukida,  Grakohut enesele paluda ehk seada, s. 0., kõrwalisi  inimest, kedagi kolmandamat pääle kohtukäija ja kohtumõistja paluda, et tema oma otsuse teeks. Niisugune  kolmas saab wäga sündsaste Wenekeeli sõnaga TPSieöeM (iperiü, kolmas) tähendatud, aga niisamati sündsaSte EeStikeeli sõnaga „erakohus", sest see kohus on üSna kõrwaline, oma soowitud eraasi, et mitte jäedaw ja seatud Keisri kohus. Keisri seadus annab seks paljalt loa, sest et ta lahke on ja kõigiti riidu wähendada ja rahu üleS seada tahab. Sõnad seadus ja seadlus ei tohi mitte segatud ega töine töise asemel pruugitud. Seadus on Wenekeeli  35L0115, Saksakeeli Gefetz, s. o. üks juht ja nöör, kudaS sell ehk töisel olekul peab mindama, käidama,  kohut mõistetama, otsust tehtama. Aga seadlus on Verfafsung, Jnstitution, s. 0. üks mitmekorralme, kunstlikult wäljaarwatud ja kokkuliidetud, laialine elu ehk ammeti eeskiri, plaan. Kohtutel on oma seadlus, s. 0. Riigiwalitsus on täieste, selgeSte, peenikesel kombel ära arwanud, kudas kohtud peawad olema, kui palju neid, missugused nemad, kus kohas nad asuwad jne. See on kohtute ehk kohtukohtade seadlus. Aga kohtuseadus on üsna töine asi. KohtuseaduS on see eeskiri, kudaS kohtud omaS ammetiS kohut peawad mõistma, mis neile igaS mõistmises juhiks ja põhjuseks on. Wahe on seesama, mis sõnadel seadma ja seadlema on, kust ju tähendatud nimetused tulewad. Sell kombel wõikfin mina weel suure hulga näitusi ja seletusi ette tuua, kudas mõtleja inimene lahutusi peab tegema ja asju terawaSte arutama. Seadus teeb niisugusid arutusi ja lahutusi ja mina olen püüdnud, igale asjale ka Eestikeeli oma nägu ja kuju anda. Saab uus Seaduseraamat ja tema „Wõti" lugijale kätte, siis palun mina seS tähendatud waimus lugeda ja mõtelda, küll siis kõik selgeks saab. Kes seaduse mõistmist kergeks aabitsa lugemiseks arwab, see on inimene, kes seaduse waenlaste wigurid ja kurjategijate kawalaid kombeid ei tunne ja siis ka nende wigurite ja kombete wastalist, s. 0. seadust, tema raskuste  ja peenikeste nõuudega ära ei oska kaaluda. KudaS auk, nõnda pauk. Wõera keele sõnadest olgu järgmised nimetatud. Keemia on Kreekakeelest wõetud ja pruugitakse meie ajal igas Eüroopa kirjakeeles; Wenekeeli xums, Saksakeeli  Chemie. See sõna tähendab teaduslikku lahutamise  kunSti, mis wabrikutes, apteekides jne pruugitakse,  kui tarwiS on, igasugusid asju nende põhjusjagudesse  ühest lahutada. Mõned Eesti kirjamehed kirjutawad „heemia". See ei ole õigeks kiita. Kreekakeele  ch asemele peame meie k panema, nagu see ka „Antiokia" nimeS on sündinud. Kui „heemia" kirjutame,  siis jätab suur jagu Etstlasi h hääle alustusest maha ja sõna saab „eemiaks" ära rikutud, mis koguni wiltu läheb. Soomlased ütlewad õieti „keemia". Wenekeelest on uues SeaduseraamatuS pruugitud Pristaw,  mis kohtu käskude täitjat tähendab, Jsprawnik,  iseäraline politsei ülem, ja weel mõni muu sõna. Soomekeelest on wõetud tehas, mis nõnda muuta tuleb kui sõna „puhas", s. 0. siis tehas, tehta, tehast, tehtasse, tehtaS, tehtast, tehtale, tehtal, tehtalt jne, tehtad, tehaste, tehtaid, tehastesse, tehaStes, tehastest,  tehastele, tehaStel, tehastelt jne. „Tehas" (Soomekeeli tehdas,- tehtaan jne) tähendab asutust, kuS midagi tehakse, Wenekeeli Saksakeeli  Manufaetur, ehk wabrik (chaõxska, sakOA?., Fabrik.) Ma pidin selle sõna laenama, et praegu tähendatud Wenekeeli sõnu lahutada. Need sõnad seisawad seaduses mõnikord kõik kõrwu ja fiiS pidi igaüks ka Eestikeeli ümber öeldama. Mõne sõna olen mina Eesti omast warast uueste loonud. Ma loodan, et kõik arusaadawad saawad olema ja lahket waStawõtmist leidma. Lisamärk tähendab Anmerkung. s. o. üks ütelus ehk lause ehk seletuse tükk, mis pääparagrahwile juure lisatakse, märgitakse. Enne pruugiti mõnikord selle asemel „ tähendus" aga sell on liig mitmepoolne „tähendus" ja tema ei sünni. Märkus" ei käi ka sellega hästi kokku, mis on. Ma pidin uue sõna „lisamärk" sünnitama. Hoiatama (llpswarnen)  on üks karistamise kombe sõna ja tähendab niipalju kui hoia ennast (hoia, hoia, et sa edaspidi . . .). Sest kangemad suusõnalisel) karistused  on laitus (ZüAtzMiiie), manitsus iiieme), noomimine (Mrovopi.). Seadus toob nende karistuste üle laiemat seletust. Niipalju minu poolt esiotsa uue Seaduseraamatu üle. Trükk on selge, paber ilus; selle eest on Kohtute  MiniSterium muretsenud. Trüki parandamine sai kõige hoolega toimetatud, enamiste ikka kahe inimese  läbi järestikku. Siiski on sääl ja sääl mõni trükiwiga leida, mis aga suure raamatu kohta midagi ei taba tähendada ja lootuse järele kedagi ei takista. Lõpeks tähendan, et meie auustatud Eestikeele uurija akademikus Dr. Wiedemann kõik paragrahvid läbi luges ja Wenekeele alguskirjaga kokku seadis, et ära näha, kaS õiete ja täielikult ümber pandud. Tema on tõlgi hääks tunnistanud. Saab uus Seaduseraamat lugijatele kätte ja hakatakse  teda kohtutes pruukima, stiS palun mina kõiki suguwendi, kes ühtlasi teravad keeletuni)jad on, et nemad seadust pruukides seda üles tähendaksiwad, mis nende arust ehk veel paremine ja selgemine võiks öeldud saada. Et ma küll hoolega ja suure ärakaalumisega  oma tööd tegin, siiski on temale omad nõdrused jäenud, mis ma ise kõige paremine ära tunnen. Kõik parandused ja täiendused võtan ma tänuga vasta, kaalun ja tuulutan neid ja panen neid uues trükis oma kohta paika. Wiigu uus Seaduseraamat meid ka keele poolest kauni sammu edasi ja aidaku tema ka omast jõuust, et meie Eestlased enestele pea kindla ja kõigilt mõistetava kobtukeele saaksime. Selle sooviga  panen seekord sule käest ja sõnumiku postipauna. Omalt maalt. Wlljandist. Mõni sõna äratuseks. Enne, kui Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsil oma ulualune puudus, oli Koidu Selts alati nõnda lahke, oma korterit nõnda kitsas kui ta ka oli  põllumeestele  kokkutulekutes lubama. Nüüd, kuS W. E. Põllumeeste  Selts omale suure ja sündsa maja on ehitanud,  tunnistas ta oma tänu Koidu Seltsi wasta seega ülesse, et wiimase oma majasse korteri wõttis. See on õige ja kiiduwäärt, sest üks käsi peseb töist. Mõlemad Eesti Seltsi asuwad praegu ühe kawse all, kus nad tüdimata tegewuse waral jõudsalt wõiwad edeneda. Wilj. Eesti Põllum. Selts on omale suured  ja rasked asjad toimetuseks ette wõtnud, mis ta iseenese ja rahwa üleüldiseks tuluks tahab täide saata; Koidu Seltsi püüdmised ja eesmärgid on kohalikumad, kitsamate piiredega ja seega ka kergemad. Aga just sellepärast wõiksiwad need kaks Seltsi ükstõisele wastamifi  tähtsalt toeks ja abiks nõnda ütelda üks töise täienduseks ja lisaks olla. Waatamata sellepeale, et Põllumeeste Seltsi liikmed enamiste kõik maal, ja sagedaste kaugel maal elawad, on Põllumeeste Seltsi püüdmised ja eesmätgid juba seda loomu, et selle seltsi liikmetel mitte heaste wõimalik pole, ehk nende seltsimaja küll Wiljandis on, siinsete Eestlastele tarwilikku meelejahutust ja õpetlikku ajawiidet muretseda,  millest Wiljandi Eestlastel praegu suurem kui puudus on. Sellest ajast saadik, kui Wiljandi kihelkonna  laulukoor sai lämatatud, on Wiljandi wist küll ainus linn Eesti- ja Liiwimaal, kus ühte ainust Eesti laulukoori pole olemas. See on Wiljandi kohta kurb ja häbistaw ühel hoobil; see ei tohi mitte nõnda jäeda! Kes wõib siin aidata, kes peab siin aitama? Meie ei eksi wististe mitte, kui selle peale kostame: „Koit". Siin on selle seltsi tööpõld. Koidu Seltsi lnkmed elawad kõik linnas ning nad wõiwad sagedaste  koos käia, milleläbi neil mitte üksnes laulukoori  asutamisega oma enestele õpetlikku hariwat ajawiidet  ja lõbustuse õhtuid walmiStata wõimalik ei ole, waid nad wõiwad seda ka weel mitmel muul wiisil nõnda toimetada, et see peale Wiljandi linna Eestlaste ka terwe Wiljandi maale kasuks tuleks. Kui esimene Eesti Selts Wiljandis ilmale sündis,  panti temale ilus nime „Koit". Wäga kena! Koit on walguse hakatus, kuulutab ja walmistab päewa walguse tulekut ette. Kui palju Koidu Selts tänini ennast oma nime Vääriliselt üleSfe on näita- nud, sellest ei taha meie siin rääkida. Aga unS tänini tegemata jäenud, selleks seatagu nüüd käed tööle. Tööd on küllalt. Mitte üksnes ülemal tähendatud  laulukoori asutamine ei ole asi, misga Koit oma nime wäärilist tegewust wõiks alustada, ei, Wiljandi  Eestlastel puudub ka weel palju muud. KuS on meil Wiljandis muusikakoor, mida meie sagedaste tarwitame? Pole olemas. Meie peame igakord olgu kas Holstre ehk Tarwastu mängukoori appi paluma, kui oma seltsi majas midagi tahame ette wõtta, olgu kas näitemüüki ära pidada, näitemängu edendata j. n. e. See on tüliks, waewaks ja kuluks niiheaste meile, kui ka neile, kes kaugelt selleks linna peawad tulema, mis neile ka sagedaste wõimata on. KaS ei wõiks siin Koit asjalugu parandata? Kas ei saadaks Koit seega mitte iseenesele ja töistele tulu? Wististe! Iga Eesti selts on selleks asutatud, et ta jõuudu mööda oma liikmete kui ka rahwa haridust üleüldse edendaks. Selleks asutatakse kontsertisi, näitemängust, peetakse kõnesid ja nõnda edasi. Kus on Koidu Seltsi kõneõhtud?  KaS peaks see sootumaks wõimata olema, Wiljandist  mehi leida, kes talwe jooksul mõne õpetliku kõne pidamise oma peale wõtaksiwad? Ei taha uskuda. Wötku Koidu Seltsi eestseisus asi käsile, küll ta näeb, et ta läheb. Kui ka mitte wõimalik ei ole palju kõnesid pidada, siis pmeti mõnegi. Sellest seltsist, kus aastate jooksul ühte ainust õpetliku kõnet ei saa peetud,  ühte ainust kontserti antud, waid kõik tegewus paari näitemängu ja tantsu õhtuga lõpetatud on, peame küll õigusega arwama, et ta uinub. Uinumine aga ei saada seltsi mitte edasi, waid tagasi ja tagurpidi  käik wiib surmale. Meie teame wäga heaste, et Koidu seltsi endine korter nõnda weikene ja kitsas oli, et seal wäga waewaline midagi toimetada oli, aga see takistus on nüüd teelt. ära. Sellepärast tööle. Koit, näita ja tunnista teuga ülesse, et sa asjata oma nime ei kanna, et sa mitte wastaliste pilkamise ja naeru alla ei lange! Asuta omale laulu- ja muusika koor ja kõne õhtud, anna kontsertisi ja etenda näitemängust, siis saab su liikmete arw kaSwama, su jõuud kosuma, ning sa teed oma nimele auu ja tood tulu oma rahwale. Uus Liiwimaa kuberner, kammerherra Schewitsch,  olla 27. Now. Peeterburgist, kus ta Keiserliku Majesteetide jutul käis, KalugaSse tagasi reisinud. Riiga saab ta wist alles Detsembri kuu keskpäewadel jõudma. Wana Eestlaste kindlus Sinihällikul Wiljandi juures. 11. Peale selle minewas numbris kirjeldatud kantsimäe  on selle põhjaõhtupoolseS otsas kaunis ligidal weel üks ümargune inimestest järele tehtud mäekink, mida aga Wiljandi mõisa härra baron von Ungern- Sternberg jault on lasknud maha kaewata, et lubja kiwa sealt seest korjata. Nende lõhutud külgedest oliwad  pealmise mulla korra all ligi 2 jala sügawuseS paksud palgi tükkid pitkuti maa sees näha, mis aga läbi ja läbi söeks põlenud oliwad. Kuidas need palgid nõnda sütte näul sinna maa sisse saanud, peab rohkem järele uuritud saama. Ometegi näitab see, et üks nõndanimetatud eeskants ehk wahikoht on olnud, mille elumajad mätastega on katetud olnud, aga tulega ärahäwitatud. (Waata minu arwamine Lõhawere kantsi kirjelduse juures seal peal olewa elu hoonete üle, wiimses Meelejahutaja numbris 1881, ja Sitzungsberichte der gelehrten Estnischen Gesellschaft 1880, Seite 141.) Ülepea ähwardab kõige selle kantsimäele niisamasugune  lugu kätte tulema, et ta ümber kaewatud saab, sest et tema põhi puhtast lubja kiwidest on, millest wäga head lupja saawat. Ometi oleks see wäga soowida, et Wiljandi mõisa omanikud seda wancumälestuse kohta häwitamise eest kaitseksiwad. Et tänini selle koha pealt midagi wanu aSju ei ole leitud ega märgatud, siis arwan mina selle koha wäga wana olewat, mis ehk juba enne Kristuse sündimist on asutatud. Kui ühe põhjalikuma  läbikatsumise juures nende mõlemate otsa kinkude ja ka kantsi sisemise ruumi sees mitte põlenud palkisi maa seeS leida ei ole, nagu see LõhawereS oli, siis on arwata, et see eesnimetatud iseäranis seisaw eeskants wist üks hiljem sissesääde wõib olla olnud. Ma olen ka püüdnud teada saada, mis rahwas sellest kohast räägib, aga see on wäga wäha. Üks jutt räägib, et wanal ajal sõjawägi seal olla aset pidanud ja töine jutt, et sealt selle mäe pealt Wiljandi linna ja kantsi olla suurtükidega lastud.  Wiimane lugu ei taha esiteks sellepärast wõimalik  olla, et see koht wana aja suurtükidele liig kaugel näitab olema, ja töiseks, et maa küür seal wahel juba sihtimise joone kinni kattab. Mis tarwis see koht õiete sisseseatud on, sellest ei teadnud keegi kõige wähemat märki.