„ Palju on neid põllutöö küsimist, mille arutamist  juureS Põhja-Liiwimaa kasud ja esimest kongressi jauskonna kubermangude kasud ühte lähemad. Et lugu nõnda on, selle kohta andfiwad meile juba eilase istumise  nõuupidamised tunnistust, kuS meie, Peipsi järme weepinna alamale laskmisest nõuupidades, mingisuguse otsusele sellepärast ei jõudnud, et see asi peale Pshja- Liiwimaa ka esimese kongressi jauskonna kubermangudesse  puudub. „Peale selle tahaksin ma Teile ka meel seda meele tuletada, et keelte poolest tulewikul meie kongressidel  palju wähem takistust eeS oleks, kui Põhja- Liiwimaa esimest kongressi jauskonnaga ühendatud saaks. Cesnimetatud lahutaw joon on kogemata ka piiriks Eesti ja Läti keelewaldade wahel. Kui Põhja-Liiwimaa esimest  kongressi jauskonda wõetakst, siis ei saaks töise jauskonna kongresside peal enam kunagi tarwis olema, üht Eesti kõnet ümber tõlkida. See küsimine ei ole sugugi ilma tähtjuseta. Wõtame näituseks, et meie kongress tulewal aastal WilnaS ehk KownoS kokku tuleks. Seal saaks wist suurem jagu kõnefi Wene ja Poola keeles peetud. Sinna läheks siis tõlkijaid tarwis, keS neid kõnest Saksa, Eesti ja Läti saadikutele  ümber tõlgikfiwad. See saaks Palju raskust sõlmitama ja ka palju aega ärawiitma. Saab aga Põhja-Liiwimaa tõistst kongressi jauskonnast lahutatud, siis oleks siin üks keel kohe wähem, kuna esimese kongressi  jauskonna! Tallinna kubermangu läbi Eesti keel juba osaks on. „Sellepärast olen ma nii julge, seda soowi awaldama,  et õige suure healtepaljusega see ettepanemine wasta saaks wõetud, Põhja-Liiwimaad esimest kongressi  jauSkonnaga ühendada." Meie ei taha nende küsimistele täna omalt poolt enam midagi juure lisada. Arutagu neid iga isamaa poeg omas meeles ise edasi ja mõtelgu selle üle järele, mis meie kodumaa ja rahwa tulewikule õnnistuseks on ehk mis mitte. Poliitika ringwaatus. janõnda ka kõiges riigis mõeldakse ja jäste palju 1. Märtsi hirmsast teust, sest et praegu ülem politseiametnik Mrowinski, kes hooletuma järelekuulamise ja ametitäitmise pärast kohtp alla on antud. ,Peeterburgskaja kirjutab selle aSja kohta järgmisel viisil: „Hooletuse ja lõdwa kohuSsetäitmise läbi mitme amewiku poolest on hirmus 1. Märtst kuritegu sündida wõinud. Kergeste oleks wõinud Koboshewi tema naisega kui ka kaht töist lõhkumise-kuulide meest kinni wõtta, kui nad Keiserliku Majesteeti ootafiwad ja kuuldawa healega töine töisega uulitsal selle üle rääkisiwad, kuidas Sheljabowi  kinni olla wõidud wõtta. Oige ja hooleliku ametitäitmise läbi oleksiwad praegused kohtualused mehed seda hirmust tööd sündimataks wõinud teha. Praegu on kolm inimest kohtu alla wõetud ja oma karistust saanud. Meie loodame, et ka kõik töised, kes süüdlaseks leitakse, weel waStutamise alla saab võetama." IygliSmaa ja Saksamaa wahel oli hilja aegu jälle, nagu ennegi nutukord, Helgolandi saarest juttu, keda Saksamaa hea meelega enesele tahaks, sest et see tema tähtjamate sumte jõesuude ees nagu wärawawaht on. Inglise ajalehed aga ajawad seda asja, et saart Saksamaa kätte saaks antud, tühjaks arwamiseks ja avaldavad arwamisi, et Helgolandi saar, kui Inglane teda üleüldse oma käest ära peaks andma, ennem Daanimaa päralt pidada olema, kelle käest ta praeguse omaniku kätte sai wõidetud. lirimaa rahwa ja elukorra parandamise kindlamaks sisseseadmiseks on kahest Parlamendi osakondadest üks komitee wabameelelifi  mehi ja asjatundjaid kokku astunud, kes riigivalitsusega  ühes nõuuS lirimaa head ja kasu tahawad toimetada ja sealse maa rentnikkusi lordide ülekohtuse rõhumise eest seaduslikul teel ja maaasjade korrale ajamises uute seaduste abil kaitsta. Selle komitee ja tema otstarbe waSta panewad kohe jo hakatuses mõned wanameelelised ajalehed, keS lordide kasu eest võitlevad.  Ja kõige suurem süü, mis need otsijad-lehed riigivalitsusele ja komiteele annavad, on ka vanameelse lehe ,Standardi arvates see, et sedasarnast rentnikkude kaitsmise nõudmise viisi enne kunagi selle maa ajaloos ei olla leida. ,Standardi loogika järele on siis endised  tuleriidad ja rööwlilossid kõik väga kallid asjad, sest neid tuleb ajaloos ette. , lõpetab oma jonni nende sõnadega: „Kõik, kellel midagi on kautada, peavad, ka Inglismaal, mitte üksi liris, riigivalitsuse poliitika vaSta Jiriutaa asjades kahtlased olema, kui mitte koguni selle eest hirmuma." Nõnda see on, riigivalitsus  nõuab edasi, lordid ja nende ajalehed tagasi, miks ei pea fiis wiimased hirmuma, kui riigiwalitsuS vabameelsete meeste abiga lirimaa õnnetumat lugu parandab? MMMuse minister-presttendi Gambetta ja riigipresitenvt  Grövy wahele tikub vägise must kass pesa tegema, aga stiski loodetakse, et nende wahel pärast, kuna töine töisega enam harjuwad, lugu saaks paranema.  Aafrika sõaplatsilt kuulutawad Prantsuse kindralid praegu pea igalt poolt wõidu sõnumid, ja seega loodetakse wistist suuremat mässamist waikimas olewat, ehk küll Araablased fsik weel ammugi oma pääd ei ole kummardanud ja mõned koguni Marokko pinnale pakku põgenewad ja sealt, kui nagu minewal korral teatasime Prantslased neile järele ei pease, weel mässamise pitkenduseks ehk tagasi tahawad tungida ja suwisel palawamal ajal Euroopa võidumeestele uueste mõeka ja tuld näidata. Aullgndimaal tahetakse, nagu riigi-kamberkogus nõuuks olla võetud, edeSpidi kohtudes vandumise seadust  vähendada. Saksamaal kaevatakse Ungarlaste peale, et need oma keelt ja koolisi enam saksastamisele  ei anda, vaid Sakslasigi omal maal ungardada. MiS küll kõik weel ilmas ära ei sünni! Saksa riigipäeva  esimene vaidlemiste torm on pisut vaikimas, aga kaS lugu nõnda lõpeb, saab näha. Austrias walitseb ikka weel suur pahameel Rumeenia  roasta, kes oma õigust Donau jõekohta maikugi  ei näita kärpida tahtwat laske. Ungrias on minemast  suwest saadik maksew seadus nüüd igal pool jalale seatud, et kellegis sealse maa koolis, ka kui kool Saksa kool on, ükski koolmeister ametisse ei saa, kes Ungria keelt ei mõista ja Ungria keeles õpetada ei saa. Mõista siis muidugi, mikspärast Sakslased seal tuld sülitawad ja mõned mustad mehed maailma hukatust pea ütlewad tulewat. Omalt maalt. WLliaudist. Ilmad. Tänawune talw on Sige imelik seiemaale. Kange külm wahetab äkilise sulaga ja lund ei olnud seiemaale weel mitte nii palju nähtud, et saaniga aleks kord sõita wõinud. Detsembri kuu esimesed päewad oliwad meil kaunis külmad, aga nn külmad ole nad siiski siin meel olnud, nagu PihkwaS 4. Detsembril, kuS 18 kraadi külma oli. Peale selle, kui 7. ja 8. Detsembril meil wihma oli sadanud, tuli paar päewa järeStiku ka lund, nii et juba õige hea saani tee oli, mis aga wihm hiljem jälle ära pühkis. kahest Viimasest koosolekust tahame lühidelt järgmisi asju jutustada: Koosolekul, mis 1. Nowembril ärapeeti,  jutustas president esmalt maja ehitamise töö järjest, mille peale J. Kõrw kõnet pidas sügamast ja madalast maa kündmisest, mis laialist läbirääkimist  sünnitas. Sügawat kündmist arwati meie juures üksi sell kombel soowitawaks, et teda õige aega mööda käsile Võetakse ja nimelt enne tubliSte aluspõhja atra tarwitatakse. Wiimase kõne pidas president C. R. Jakobson aiapidamise raamatutest  ja õunapuude istutamisest. Nimelt rääkis ta J. Kõrw'i Aiapidamise raamatust, mis selle põllu peal alles esimene algupäraline olla, sest tema eeskäijad olla kõik tõlgid Saksakeelest ja sellepärast mitte nõnda kõlblikud. Peale selle olla ka ainus nimetamise wäärt tõlk juba liiga manaks jäenud. Mis kõnepidaja õunapuude  istutamisest rääkis, seda on juba Sakala lisalehes  45 trükitud. Ka selle kõne järele tuli seltsis pitk Vaidlemine, millest ka mitmed aednikud osa wõtsiwad  ja mis nimelt selle küsimise kohta käisiwad: Kas noori istutatawaid õunapuid peab oksades lõigatama ehk mitte? Koosolekul, mis 13. Detsembril oli, peeti kolm pitkemat kõnet: J. Kõrw rääkis sellest, kui palju õunapuu aed sisse wõib tuua, mille sisu lühidelt meie lisalehes saab seisma. Kui seda asja pitkemalt läbi oli räägitud, oli wiimane otsus see, et nimelt praegusel ajal, kus lina harimisel sissetulnud summad kaduma ja Vähenema hakkawad, iga päriskoha  omanik selle peale peaks mõtlema, enesel wiljapuu aeda muretseda, mis temale edespidi palju raha sisse wõib tuua. Töise pitkema kõne pidas C. R. Jakobson im?ja ussidest (vistomum öekinatum) za ammaste kopsu lutikast (vistowum dipatieum). Ka see kõne saab Sakala lisalehes seisma. Wiimase arutama kõne pidas kooliõpetaja Peet seltslikust elust, kasudest ja takistustest. Neil wiimastel koosolekutel  wõeti 48 uut seltfiliiget wasta. Vk Wiliandi maakonnast. Meile on järelseisaw trükkimiseks kätte Säksttkeele ajaleht olla mõned valed teadused nende aSjade kohta toonud, mis minu tütre kooliskäimise ja trahwi-raha minu käest fissepärimise kohta puuduwad. Minul on nende vale sõnumete peale vastuseks anda ja õiendada. Esmalt: Minu tütar käiS kaks aastat ühe eksameniiritud naisterahwa kooliõpetaja juures koolis, kes mõisa krundi peal lapst SpetaS ja kut tema seal enam luba ei saanud käia, mis minule sügise hilja teada anti, ei wõinud ma teda enne Wal^o^kooA^pauna, kui Januaril 1881, kust ta ka, nagu ennegi, kõige paremad tunnistused ligi tõi. Töiselt: Mina ei ole küll mitte ise wratori herra kirja kiriku wöörmündri herrale (kui koolivalitsusele)  ette näidanud, aga seda on meie walla kogukonna  kohtu pääkohtumeeS teinud. See kuratori herra kiri andis jo ka sellest koolivalitsusele tunnistust, et minu tütar koolis oli käinud. M. Anton." Nõnda saadetud õiendus ~ZMma für MM..KÄ^Land'i" wõeritt arutuste kohta. Wee ajaleht ütleb ka, et kuratori herral mitte aSja ei olevat olnud, ennast selle asja sisse pista. See on ka „Zeitung für Stadt und Land'i" poolt üks wõeriti arvamine. M. Antoni tütar käis ühes koolis, mis kuratori valitsuse all seisab ja sellepärast oli ka kuratori herra osavõtmine väga kohaline, aga kihelkonna koolivalitsuse armuline eestmuretsemine  trahviraha pärimise teel oli ilmaaegne ohvri-tegu. Õnnetus. Kilda weskil oli 12 aastane pois jahwatamas. Tema läks weski lae peale ja ühest raud wõllist mööda minnes hakkaS tal kasuka hõlm sinna külge kinni. Tema käed oliwad kasuka taskus ja sellepärast ei saanud ta ennast mitte lahti tõmmata. Koti ülestõmbamise ahelad oliwad seal ligidal maas, need hakkafiwad poisi jalgu kinni, ja wõlli ümberkäänamisega läksiwad ahelad ka kinnimale, künni nad wiimaks õnnetu poisi mõlemad sääreluud katki murdsiwad: ühel jalal ühest,, töisel kahest kohast. Hulk aega läkö enne mööda, wnni weski kinni löödi ja pois lahti peasteti. See wõll selles weskis on juba mitu meest püüdnud küünistada, künni wiimaks suur õnnetus ära sündis. Pärnu sadam olla juba 4. Detsembrist saadik jeätusega kaetud. Jeätuse peal olla tänawu õige palju hülgeid näha, kus nad rõemsaste oma elukorteri libeda kaane peal mängiwad. Pärnu .Aastal 1879 rääkis ühH nurjawmast koolimajast Kerro wallas, milleläbi Kerro wald mitte kõige paremalt  küljelt tuttäwaks ei saanud. <seal sai siis ka pärast näidatud, et selle nurjatu koolimaja süü mitte walla kaela ei lange. Nüüd, kus kõik takistused ära on wõidetud, on omale Kerro wald uue koolimaja rõõmuga  walmis ehitanud ja õnnistadi see hoone 1. Nowembril  sisse. Meie Kerro koolimaja on nüüd Wändra kihelkonnas olewatest walla koolimajadest esimene, ning maja on: Pitkus 16 sülda, laius 6 sülda, saal on 6 sülda pitk ja 5 sülda lai, ja lae kõrgus on 11 jalga. Lastel on 2 magamise tuba ja koolmeistril kolm lahket elutuba. Material on, nagu meie maa seadus nõuab, mõisa poolt antud, aga wedu on walla poolt. Maja ehituse kulud on umbes 1566 rubla maksma tulnud, ning kooli lauad ja pingid, mille arw 36 on, on kõik uue aja tarwituste järele ära tehtud." —B. Nõnda saadetud kiri. Seda on wäga rõõmus kuulda. Need wallad, kes nõnda oma koolide eest hoolt kannawad, muretsewad kõige osawamal kombel oma parema tulewiku eest. Meie tahaksime seie juure lisada, et meie praegu makswa talurahwa seaduse § 556 järele mõisad mitte üksi materiali ei pea seesuguste hoonete ehitamiseks andma, nagu korteri hoone, jaamad, koolid zc., waid ka kõik rahamaksud kandma. Uksi õled ja tööpäewad tulewad talupoegade poolt. Et see seaduse paragrahw ka koolimajade kohta läheb, seda näitab selge sõnaga kubermangu walitsuse patent 11. Detsembrist 1876 138. Kui siis meie wallad oma uute koolide ehitamiste juures, nagu enamiste igal pool sünnib, pool ehk wahel ka terwe ehituse kulu ja ka ostetawa materiali (näituseks telliskiwide) kulu enese peale wõtawad, mis ütlemata kiiduwäärt on, siis on see waldade poolest üks suur heategu mõisade wasta ja tunnistab, kuidas meie wallad mõisadega lepliku elu püüawad elada ja rõemuga oma koolide heaks ohwrid tahawad kanda, kui neid koolisi aga oma tahtmise  järele mõnusaste ära wõiwad seada. Tartu EeW Kirjameeste Seltsi koosolekutest. NK seltsiliige Tartu lähedalt kirjutan  Nleüe järgmise sõnumiku, mis meie sellepärast meel trükki paneme, et ka eemalt rahwas näeksiwad, kuidas siin rahwas mõtleb ja missuguse tundmisega meie Kirjameeste  Seltsi wiimasest koosolekust osa Võeti. Kiri on nõnda: „Kõrgest auustatud „Sakala" Toimendaja. Palun, kui wõimalik peaks olema, järelseiswa ridadele Teie auustatud ajalehes ruumi anda, et ka kaugemalt