asjades ja haritud elu poolest tõeste suur ja wägew ja töistele hapu taignaks olla, kes elu elama ajab. Pisukene Kreeka rahwaS on wanal ajal näitanud, mis maimu suurus ja wägewus, mis tõeste haritud elukombed  wõiwad ja jaksawad. Persia riigi miljonid ei jõudnud teda ära wõita ja kui Kreeka maakonnad küll wiimati oma poliitikalise wabaduse ja omad riigid  kautastwad ja Roomlaste alamaks saiwad, siis ometi mõitfid nemad Roomlased jälle oma haritud meele ja mõistuse tegude ja elukombetega ära, nii et Roomlaste peremehed igas tükis nende õpipoisid oliwad,  nende juures koolis käisid ja neist auuStates ja kiites suurt lugu pidasiwad. Sellesarnatsest suurusest ja wägewusest ka oma jagu osa saada, pole ka Eestirahwal keelatud, kui aga ise tahame ja nimelt mehise meelega tahame. Ja niisugune suurus ja wägewus, olgu teda kellelgi enam ehk wähem, kui palju tahes, on igakord hinnalisem kui wälimine suurus maakrundile, hingede arule ja poliitika mäele, niisamuti, kui maimu suurus keha suurusest,  mõistus rusikast üle käib. Lige auu õitseb meil omal maal, õige suurus sigineb üksi sugulaste seas, täielise tulu toome üksi tööd tehes oma wanemate  wäljal ja usume meie seda ja elame selle järele, siis oleme loomuline oks kõige inimese sugu puus ja mitte ülearwuline ja asjata siin ilmas. Püüdkem eksinud mendi selle tõe tundmise selgemasse ja puhtamasse  õhku wiia, wahest hakawad toibund eluwaimud täieSte elama, nii et nemad meile enam tüliks ja waewaks  ei ole, maid kaastöötegijateks ja rõõmuks. Poliitika ringwaatus. Saksamaa ajalehed nurisewad ikka enam ja enam oma Bismarki peale. Nüüd hilja aja eest tagasi on würst Bismark jälle suure seltsi ees, kus enamiste wanameelelised koos oliwad ja paljalt paar wabameelelist, wälja ütelnud, et mida wanemaks ta minna, seda suurem tema waenlus wabameeleliste  wasta ja nende wihkamine olla. Ka olewat seal würst Bismark ütelnud, et ta oma alustatud teed takistamata edasi saada minema, Saksariigi parlament wõida nii palju wastalisi otsust teha ja kõnest pidada, kui tahab. Et würst Bismark tõeste nii wanameeleline  on, nagu ta praegu ülesnäitab, seda ei ole sellepärast  weel mitte täitsa uskuda. Würst Bismark on täitsa poliitika mees, keS wahel muidugi tõisiti räägib, kui ta mõtleb. Aga Saksariiki on ta ühendanud ja suureks teinud, sellepärast on ikka Saksariigi suurus ja auu ka praegu tema ülem eesmärk. Wõib olla, et ta ennast praegu üksi sellepärast nii wanameelelise näitab olewat, et eesolewal riigi-parlamendi saadikute walitsemisel rahwas ärritatud oleks, enam wabameelelisi saadikuid walitada. Seesugust suuri poliitika mehi ei wõi naljalt keegi läbinäha ehk nende tegusi ülesse arutada. lirimaal kestawad mässamised wana soodu edasi. Näituseks, missugust kõlwatumaid tükka seal praegu tehakse, tunnistab mitme kümne seast järgmine lugu: Üks mõisnik, kes ise Inglismaal elab, nimega Hare, tahtis oma mõisa peal lirimaal 5 rentnikule wõlga jäänud rendi pärast oksjoni lasta teha ja 4 rentniku kohtadest wälja wisata, et need nii kõrget renti maksa ei tahtnud, nagu mõisnik päris. Et rahwas seal wasta paneb ja ühes nõuus on, sellepärast  saadeti seks 250 sõawäe soldatit 6 ohwitseriga ja 150 politsei soldatit 2 ohwitseri all sinna mõisa wälja, seda oksjoni ja wäljaheitmist toimetama. Nemad läksiwad ööse teele. Kui nad tüki teed ära oliwad käinud, hakkasiwad ümberkaudse kõrguste peal tuled wälkuma. Sadade kaupa tuli nüüd talupoegi sõameeste  ligi, kelle seltsis nad käratsedes edasi kõndisiwad. Kui see suur kogu ühe silla ette jõudis, leidstwad sõamehed,  et sild juba suuremalt jault ära oli lõhutud. Suure waewaga saadi üle. Esimese maja juure jõudes, kust rentnikut wälja pidi wisatama, leiti, et maja täis sõariistadega mehi oli, kes ennast nagu kantsis kindlaks oliwad teinud. Politsei soldatid wõeti kiwidega wasta ja üks püssipauk käis ka mõisniku asemiku pihta, aga ilma et teda oleks haawanud. Suure ähwardawa rahwahulga pärast ei tahetud sõariistu tarwitada, ning nüüd mindi töiste juure. Aga seal leiti, et politsei teener, kes neid majasi pidi ette näitama, hirmu pärast ära oli põgenenud. Majades aga, kus oksjon pidi olema, ei leitud mitte üht asja olewat. Wahe-ajal oli lõpmata suur hulk rahwast politsei peale tunginud ja werewalamist oleks ka wist olnud, kui mitte kolm preestrit ei oleks tulnud ja rahwast waigistanud. Seesugune kurb lugu walitseb lirimaal, kuna Inglismaa  parlament ikka weel mitte oma seadusega walmis ei ole, millega liri talupoegade olekut parandada püütakse. Parlamendi alamkojas on see seaduõ küll otsuseks tehtud ja wasta wõetud, aga ülemkojast, kuS mõisnikud enamiste istuwad, ei ole ta weel mitte läbi läinud. Asjad on sellepärast Inglismaa seestpidises elus õige kirjud ja wõiwad weel kirjumaks minna. Ka Hispaania maal on nüüd nõuu, ennast Aafrikasse asutada, nimelt Marokos, nagu seda Prantsuse maa Tumestas teeb. Saksariik edendab seda Hispaania soowi igapidi, sest selleläbi, et Prantslane töiste riikidega, nimelt Itaalia ja Hispaaniaga  Aafrikas nägelema hakkawad ja ennast seal suurendama, langeb Prantslaste tähelepanemine Saksamaa  piiride pealt ära, ning Saksamaal on edespidi palju wähem sõda Prantslasega karta, kui muidu. Würst Bismark toetab sellepärast nii heaste Prantslaste  kui Hispaanialaste püüdmist Aafrikas. Itaalia l ased on nüüd Prantslaste peale õige wihased. arwasiwad nad oma saagiks, aga nüüd on Prantslased selle ilusa maa korraga nende nina alt ära näppanud. Wana Garibaldi, kes seiemaale  kõige suurem Prantslaste sõber oli ja ka nendega Sakslaste wasta ühes wõitles, on ennast nüüd kahes awalikus kirjas Prantslastest lahti ütelnud, sest oma kodumaa eest seisab tema süda ikka kõige pealt. Garibaldi  arwamise järele on Tuneesia maa Itaalia omandus  ja Prantslane olla nüüd nagu Itaaliat riisunud. Nagu Garibaldi, nii mõtleb suurem jagu Itaalialafi. Omalt maalt. ?? . j Lmwimaa Kubernäri Herra xoölt on kiWonna^kohMM r'snMM"Äälja saadetud,  et neis kohtudes mitte  talupoegadele  ei tohita kinnitada. Seemi üks wäga tänuwäärt  meeletuletus ja saab seal ka palju aitama, kus seesugusi kontraktist seiemaale kihelkonna kohtudes kinnitadi.  Suurem jagu neid orjuse kontraktisi ei ole aga sugugi kihelkonna kohtudes kinnitatud, waid: 1) Talupoegadel  on kahed kontraktid, kellest raharendi kontrakt kihelkonna kohws kinnitatud on, teu-orjuse kontrakt aga paljalt walla kohtu ees maha tehtud. 2) Talu- Z Poegadel on üksi orjuse kontraktid käes, aga nad on " paljalt kogukonna kohtu ees kinnitatud. 3) Talupojad teemad orjust, ilma et neil mingisugust kontrakti oleks, j Kui Stadt arwab, et - seesugused segarendi köNraktid talupoegadele kergituseks  on, siis on seda wäga imelik lugeda. Mikspärast siis talupojad seesuguste kontraktite üle kaebdust tõstaksiwad?  Rääkimata sellest, et meie põllutöö seesuguse  waese oleku juures täitsa nurja lähäb, kui peremehel  kontrakti ei ole ja ta aastast aastani aga oma põldu edasi katsub kurnata, et elatud saaks ja omad maksud ja orjused äramaksetud, siis on ka need orjused  nii ära määratud, et nende eest paljalt pool hinda on arwatud. Seda ei usu „Zeitung sür Stadt und Land" mitte, aga meie wõime seda näitust ette näidata,  et lugu nii on. Seisku siin paljalt üks näitus ülemale Karksi Kini talul on kuue aasta kontrakt ? (1880 künni 1886 ja kontrakt on Karksi kogukonna kohtu ees kinnitatud) ja aastas 144 rubla renti maksa. Seda summa maksab ta sell kombel ära: rubla kop. Teeb 10 wakamaad heina 550 kop. 5 „ 4 „ ristikheina n 1 rubla 4 lõikab 2 „ rukkit 5 1 rubla 2 „ 6 „ suiwilja 575 kop. 450 wõtab 3 „ kartohwlid üles, ü 6 rubla 18 teeb 5 hobusepäewa sõnniku weu ajal, ä5O kop. 250 maksab puhast raha 1. Aprillil . . . . 54 „ „ „ 1. Nowembril . . .54 Summa: 144 Kõik see orjus on siin paljalt 36 rubla peale arwatud. Kui meie aga seal wallas makswaid päris hindasi arwame, siis tuleb see orjus maksma: 10 wakamaad heina 5 2 rubla —2O rubla 4 „ ristikheina ä 3r.50 k. 14 „ 2 „ rukkit 5 3 rubla 6 „ 6 „ suiwilja ä 2 rubla —l2 „ 3 „ kartohwlid 5 7 rubla —2l „ 5 hobusepäewa » 1 rubla 5 „ Summa: 78 rubla. Eks see ei ole enam, kui kahekordne hind arwatud  summast? Peale selle peab see talupoeg igal aastal 22 rubla eest ehituse puid ostma, ja ehitusteks tarwitama, mille eest ta mitte kahju tasumist ei saa, rääkimata põletamise puudest, ja peab ka kaks kupik sülda raudkiwa ilma hinnata oma kontrakti järele wälja wedama, mis 6 rubla odawalt arwame. „Zeitung  sür Stadt und Land" rehkendab ette, kuidas talupoeg, kui temal näituseks 21 wakamaad heinamaad  mõisale orjuse nimes teha on, mille eest 85 rubla rendist maha arwatakse, seda sell kombel wäga kasulikult ära wõib toimetada, et ta ühe päewaufe wõtab, kellele ta I'/- künni 2 rubla wakamaa tegemise  eest maksab, mille läbi ta 44 künni 53 rubla Võidab. See oleks küll kena rehnung, km „Zettung für Stadt u. Land'i" Väljaandjad selle eest muretseksiwad,  et igas kohas tööliste kasarmud malmis sestarsiwad,  kust seesugust päewalisi selle hinna eest hema ajal igatahes wõtta oleks. Mikspärast ei teem sus mõisad ise neid 44 künni 53 rubla ära? Praegu on aga lugu nii, et talupojad, kellel orjused seljas on, nõnda palju inimesi peawad hoidma, kui oma ja mõisa töö suwel, keda hulga inimestega ruttu malmis peab tehtama, tarwitab, aga talwel neid inimesi ilmaaegu  peab söötma, kuS tööde asemel mõisale rendiks raha maksab. Peale selle on ka lugu nii, et need peremehed, kellel mõisa orjust teha on, õige raSkeste teenijaid oma teenistusse saamad ja suuremaid palkasi neile peawad maksma, kui päriskoha omanikud ehk selged raharendi talupojad. Seda kõik peaks „Zeitung  für Stadt und Land" tähele panema ja ei peaks mitte nii kangeSte nurjatu oleku eest Võitlema, mille läbi meie üleüldine põllutöö olek ikka enam mäest tagusipidi alla weereb. M st kirjutab Moskwa Wenekeele ajaleht „RusS" järgmisel kombel: „ Sakslased tarwitawad oma armulist paljust majaomanikule  nagu nende woli all seisma Lätlaste ja Eestlaste kohta kurjaste, ning istuwad kui üksiwalitsejad  nii heaste linna Volikogus kui linna ametikogus. Riias on näituseks 72 linna wolimeest, aga neist on paljalt 4 Wenelased ja 2 Lätlased, hoolimata sellest, et Wene ja Lätirahwa arw RiiaS kokku niisama suur on, nagu Sakslaste arw, kellel aga liikumata wara enam on. Seesugune lugu ei wõi Wenelastele, keS Balti kubermangudes elawad, mitte seda osa linnawalitsusest  anda, mis neil peaks olema, ja keelab selle maa-jau ligistamist suure isamaaga. Mis peab siin tehtama? Meie wastame, sedasama, mis Juudirahwale  Lääne-Wenemaa linnades seaduseks on tehtud, see on, nemad ei tohi, olgu nende arw küll töistest rahwastest arwu poolest suurem, mitte enam saadikuid  linna Valitsusse ehk Volikogusse saata, kui kolmandama  jau kõikidest saadikutest. Tehke nõndasamuti  Sakslastega, keS oma suurema Varanduse järge kurjaste pruugiwad," n. n. e. komade läks juba õige kardetawaks, sest rukki orased hakkasiwad  suurelt põldude pealt ära kaduma ja suwewiljal ei olnud ka enam tõusmise lootust. Aga Pühapäewal 24. Mail tuli korraga mõnusat sooja wihma, nii et põllumeeste lootus jälle tõusma hakkab. Pais tukirikherra Hansen suri 22. Mail Wiliandi linnas kõhu põlewiku ära ja maeti 26. Mail Wiliandi surnuaida maha. See mees on omaS elus wäga tegew olnud, kus temal ikka tema seisuse kasu ja auu silma eeS oli. Temaga on meie Eesti rahwuse kõige tulisem Vastaline meie seast lahkunud. Pärnust. Kringli sõda on nüüd ka Pärnu linnas alustanud. SealmkMAa pagarid jahu kõrge hindade pärast saiade hindasi ülendanud, mis linna rahwa keema on pannud. Loodetakse, et siin pagarid wiimati niisama alla saamad heitma, nagu mullu Tartus,  ja saiahinnad mana hinna peale alanema. Pärnumaalt. Kiri ja wastus. Wändrast on meile järelseifawßri trükkida saadetud: „Auuliku Sakala redaktsiale. Sakalas 17 s. a. on minu ameti nime ja minu nime all mitu kaebdust minu peale tõstetud saanud, mis tõega ühte ei sünni. See paistaks silmapilk wälja, kui redaktsia oma lugejatele teada annaks: 1) Kus seaduses konwendile kinnitatud on, selle üle otsust teha, missugused maantee jaud tublimat parandamist nõuawad? 2) Mill kuul ja päewal Uue-Wändra waklawanemale minu poolest käsk antud saanud, oma walla hukka läinud sillatükki kiwistada? 3) Kelle walla wallawanem minu tulemist on pidanud kaks korda ilmaaegu ootama ja äraminemise pärast minust Sillakohtusse sisse kaewatud mitmeks päewaks mangi mõistetud saanud? Nende küsimiste peale nõuan mina redaktsia käest tõe pärast waStust. Kui seda tõtt mööda antakse, siis tõuseks awalikuks, et ma muud ei teinud, kui aga seda, mis amet sunnib teha, et mina kellegi kallist Löö-aega ei rikkunud, et ükski wallawanem nimetatud wiisil minu läbi kiusatud ei saanud. Kõik muud jäägu tähele panemata. Wändra wabrik, 2. Mail 1881. Fr. Koch, Wändra kihelkonna wöörmünder." Wastus: Auuliku Wändra wöörmündrile.  Teie nõuate meie käest kolme küsimise peale wastust, mis meie hea meelega tahame anda. 1) Missugused maantee jaud tublimat parandamist nõuawad" sellest ei ole meie omas 17. numriS kusagil rääkinud. Teie küsimine on wäga targaste