natuke maa hindadest, mis tema am järel liiga kõrged olla. Meie lueme seal: Mli palju nimetame, et mõne aja eest Saksa lehcd ,kõikide perede nimed awaldafiwad, mis wiimasel aeal ära ,on müüdud. Seal oliwad ka hinnad ülewel. mis wii,masel  ajal talukohtade eest on makstud. Neist hindadest , näeme, et 140 rubla ühe taalri eest kõige odawam hind ,on olnud. Suurema jäo talukohtade eest on taalri hind ,enamtst kõrgem olnud ja niinelt 200—300 rubla wahel. ,On ka talukohtafid müüdud, kuS taalri eest pääle 300 ,rubla on wõetud. Kõige kõrgem hind taalri eest oli ,340 rubla. Peame tunnistama, et see hind küll iili soo. ,lane on. Saksa lehed awaldafiwad fiiS ka nende talukohtade  nimed, mis wiimasel ajal kroonumoisade krundi ,päält on ära müüdud. See käis muidugi ka nende kroonu,mõisade  kohta, mis Liiwi maal setsawad. Ühe dessälini ,eest maköti kroonumõisadeS 30—40 rubla, kuna kõrgemad , hinnad suuremad ei olnud kui 00 —BO rubla dessätini ,eest, mtS 3 Rita wakamaad suur on. Wahe kroonu ,mõisade ja telvte mslsade maa hinna wahel on õige ,suur." . Rahwa rahuks ja eluõnneks soowikfime meie, et , Eesti Postimehe" toimetaja kord oma maa hindade arutamist maha jätaks. Sellest ei oSka tema ühtigi ja kasu ei tee tema sellega rahwale ka mitte, küll aga mitme mehele suurt kahju. Wõi kaS arwab tema wahest, et mõni mõisnik ühe talukoha sellepärast odawama hinnaga ära müüb, et Dr. Hermann hinda »üli soolaseks" nimetab? Seda ei usu meie mitte, ja näinud ega kuulnud ei ole meie seda ka mitte. Seda oleme meie aga tosinate kordade kaupa näinud, et talumees kutsumata nõuumeeste nõuu peale koha ostmata ehk rentimata jättis, kuuni teine tuli ja koha weel kõrgema hinnaga ära wöttiS. Mõnigi mees pakkus pärast pealelikkujale sadade kaupa taganemist, et oma efiwane mate koha jälle kätte saaks, aga mis läinud oli, see oli läinud, seda et toonud raha ega stlmawefi enam tagasi. See on kõik see kasu, mida seesugused ,toimetajad" oma lugejatele toimetawad l Sedawilä, nagu EeSti PoStimeeS' siin teeb, wöib aga maa hindadest tiksi keegi kirjutada, kellel sellest asjast mitte aimu ei ole. Kui tihe kroonuwalla talukoha maa deSsätini eest 30 matseti, fiis wõib see ,üli soolane'olla, ja kui tihe »teise mõisa' walla talukoha thalre eest 340 rubla makselt, stiS wõib see odaw htud, kõige wähemast paraS hind olla. Maksu deSsätini eest ja maksu thalre eest ei wõt koguni mitte wõrreldada, sest tikS on maa laiuse rnSet, teine on maa hinna arwamise möet. Thalre armu tiheS naldas ja thalre arwu teiseS waldaS ei wvi ka öiete wõrreldada, sest Liiwimaa maa-takst seadus on wanakö jäänud ja ei lähe meie aegse põllutöö korraga koguni mitte enam ühte. Põld on heinamaa wasta liiga kõrge hinna alla arwatud >a karjamaa jääb koguni arwamata. MS wakamaa kõige halwemst põldu armutakse 32 groshi, iikS wakamaa kõige paremat heinamaad 12 groshi; .iga põllumees  teab aga. et ükS wakamaa head heinamaad wetkema tööga künni kolm kord niipalju sisse kannab, kui üks wakamaa  halwa põldu, suurema tööga. On sedawiisi ühel talukohal palju halwa põldu aga wähe head heinamaad ja wähe karjamaad, siis läheb koha hind thalrcte järel liiga kõrgesse; on talukohal palju head heinamaad ja rohkest karjamaad, stiS jääb hind thalrete järel liiga madalaks. Mõlemad, põllud ja heinamaad, on oma kestis nelja klassi jägatud; see on liiga wähe, et anna ruumi õiget wahet teha, ja wahe esimese ja wiimase klassi wahel on ka liiga weike. Sellest kulewad need suured wahed hindade wahel, miS Liiwimaal thalrete järel maksetakse, mitte sellest, et ehk ükS mõisnik armu pärast omad talukohad odawamalt ära annab, kui teine. Need hinnad kroonuwaldadeõ, mida Postimees' nii odawaks kiidab, need wõiwad wahest ka õige raSked olla. sest need on koguni ilma taksita tehtud.  Näituseks teeb ÜkS deSsätln ehk 3 Liiwimaa wakamaad  kõige paremat heinamaad. !aksi zärel 37 groshi wälja, üks deSsätin kõige halwemat heinamaad 12 groshi. Tl alrete järel, raha peale arwatud ja 200 rubla thalre eest wõetud, maksaks selle järel üks dessätin kõige paremat heinamaad 82 rubla 22 kopikat, üks wakamaa kõige halwemat  heinamaad 26 rubla 66 kopikat. Hea heinamaa wöib aga deSsätini pealt 100 puuda head heina anda, miS kõige wähemast 25 rubla aastast sissetulemist wälja teeb, kui töö kulu maha arwame; 25 rubla aaStast renti ehk sissetulemist, teeb aga 500 rubla kapitali wälja, ja keS ühe seesuguse maatüki ostnud ja 200 rubla thalre pealt maksnud on, see on umbeS kuuekordse kasu saanud. ÜkS deSsätin halwa heinamaad annab waewalt 10 puuda halwa heina, m!S rohkem wäärt ei ole, kui aga 50 kopikat, kui töö kulu maha arwame; keS sits seesuguse deSsätini eest 30 rubla makSnud ou, see on kolm korda petetud. Muidugi  et osteta paljast head heinamaad ega paljast halwa heinamaad, waid oSlotakse terweid tohtasi, põldudega, heinamaadega  ja karjamaadega; meie oleme selle rehnungiga ükfi aga näidata tahtnud, et talukohtade hinna üle »toimetajale'  kirjutamise laual aru teha ei wõi, waid et iga müütawat maakohta asjatundja silmaga läbi peab waadatama,  kui selle üle kohut mõista tahetakse, kaS hind odaw, paras wõi „üli soolane" oli. Ja meie oleme näidata tahtnud,  et selle järel ka keegi hindade kõrgust ega madalust üleS arwata ei wöi, kui ühe koha hind deSsätinide järel, teise koha hind thalrete järel ette pandud on. Liiwimaa maa-takst järel läbistikku arwates, näuvad kroonu waldadeS talukohad küll odawama hinnaga müüdud olema, kui ,teistes"  waldadeS, aga sel on ka oma looduslik põhjus. Era waldades on kohad krunti pandud, kroonu waldades on kohtade maad meel lappide kaupa üle põldude ja heinamaate laiali puistatud. KaS ostjad oma keSkiS tagajäre! nii palju lepiwad, et kohtade maid wõimaltkult kokku panna wõiwad, see on wäga küfitaw,..ja mis see neile maksma tuleb, see on wäga kardetaw. Ühe koha eest aga, mille maad täpikeste  kaupa laiali pillutatud on, ei anna osaw põllumees mitte poolt hinda. Sellest see stis ka tuleb, et kroonu waldades palju wähem talukohtafi müüdud ou. Põllumehed ei pea neist kohtadest suuremat lugu. Niisamati, nagu „ Eesti Postimees" omaS haledas uinbteaduses rahwa meelt, Liiwimaa maa hindade kohta segab, niisamati teeb tema seda ka selle wahe kohta, mis Pihkwa kubermangu ja Liiwimaa kubermangu maa hindade wahel on. Tema paneb Saksakeeli ,UuS Tartu Leitungile"  pahaks, et see leht arwab, Liiwimaa maa hinnad wöikstwad küll Pihkwa kubermangu kohta kõrged olla, mitte aga kodumaa kohta. Kas ?Eesti Postimees" mitte ei tea, et Pihkwa kubermangus rooktmata maad, ilma hoonetata  oStetakfe, meie kodumaal aga haritud talukohtafi, kõige hoonetega? Omal aeal oleme meie seletanud, et maa rookimine ja hoonete ehitamine maa hinda kaks, kolm ja rohkem kord kõrgemaks teeb. Katsugu keegi nüüd Pihkwa kubermangu asutajale käest walmis tehtud kohta osta. Ehk päritakse wahest poole rohkem, kui Liiwimaa talukohtade eest, kui ka Liiwimaal elu mitmest tükist lõbusam on, mi? ikka ka kohtade hinna kohta mõjub. Weel kentsakam on aga see, kuida „ Eesti Postimees" oma Nr. 39 seeS oma pöörase sõnumisaatja, J. R. Rezoldt'i kirja järel jutuStab,  Suhhumi maakondaS anda 5 deSsätini maad „ neli kuuni wtis tuhat rubla puhast sissetulekut"!  Selle järel peaks seal jo iga deSsätin 16,000 künni 20,000 rubla wäärt olema! MiS pöörased ja kaksiti jutud need ou, miS Teie rahwale  ette lorisete, ? Kaö tahate meie kodumaa  rahwast oina elnpõlwe halwaks pidama õpetada ja rahivast omalt kallilt kodumaalt hulkuma eksitada? KaS saate ehk wahest nende käest palka, keS Pihkwa kubermangus  ehk kes Kaukaasia maal oma maale ostjaid otfiwad? KaS kirjutate nende sunnil, kes oma wälja rändanud ,suguwendade"  järel jäänud kohtade peale waritsewad? Meie oleme seesugust wiletsust ka küll näinud kuS peremees kutsumata «Suumeeste nõuu peale koha maha jättis, kulla küngast otsides oma waranduse ära pillas, siis tagasi tuli ja oma waranduse riismeid uue peremehele taganemiseks pakkus, kes seda aga muidugi kuulda ei wõtnud. Talukohtade hinnad saamad selle rendi järel arwakud, mida tänine makseti. Renti maksetakse selle järel, mis koht fiSse teeb. Kes rohkem renti wõtab, see kurnab rentija  wälja, aga tema teeb seda niisamati oma enese kahjuks, kui rentija kahjuks. Lõpeb rentija jõud, siis lõpeb tema töö wõim ja lõpeb tema löö himu. Koht kannab wiimakS palju wahem sisse, kui jõuka peremehe käe all. WiimakS läheb koht raisku ja rent jääb wölga. See teeb wäljarentijale  suuremat kahju, kui need paar rubla tasuda wõiwad,  mis esimestel aastatel rohkem maksetud satwad. Seda teadwad mõisnikud wäga heaste, pealegi need, kes põlwest pölweni oma möisade peal elawad ja ise põllumehed on. See kaitseb talurahwast üleliiaSte rentide eest, mitte aga MhwameeSte" sõimamisel» ja tindipoti tarkus. Kui aga rendid parajad on, miS kõige paremini sellest wälja paistab, et kohad mitte raisku ei lähe, sits et anna keegi talukohta odawamalt ära, kui rent wälja teeb. ,RahwameeSte" meeletumad arutamisel» ja sõimamisel» ei wõi muud teha, kui paha meelt mõlemil poolel, ja sellest ei wõi muud tulla, kui peremeeste wtntsulamist ühest kohast teise, waesust ja wiletsust. Selle eest tahaksime meie oma kodumaa talurahwast  kaitseda. Sellepärast p.ame meie kord-korralt neid meelesegadust seletama, millega meie uutmoodi Absalomid ennast rahwa südamesse meelitada püüawad. Meie palume  ,Eesti PoStimele" toimetajat, rahwa rahu ja eluõnne,  ja EeSti aeakirjanduse auu nimel, et tema kord oma eksitawaid maa hindade arutamist maha jätaks. S llest aSjast ei tea tema mitte ühtigi, sellega et wõi tema meie rahwa keSkiS muud teha, kui mõnda meest oma estwane. mate pinna pealt kangutada, hulkuma ja wiletsuse fiSse saata. WäljaSpool wõib tema sellega aga ükst EeSti aeakirjanduse  mõjudust nõrgendada ja häwitada. Kui asjatundjad  seesugusi meeletumaid arutamist luewad ja kuulewad,  et , Eesti PoõtimeeS" üks meie tähtsamatest ja mõistlikumatest  lehtedest olla, mis peawad nemad siis kõigest neist lehtedest arwama? I vOlewiku" sõnumite järel olla Professor Aöler'il nönn, Alekfandrikooli juhatusest tagasi astuda, nii pea kui tüli lõpetud, see on nii pea, kui PaStor Hurt sellest ametist  lahti mõistetud oleks. Siis tahta tema Aleksandrikooli juhatust ja raha Dr. WeSke erakonna, see on Sakalaste hooleks anda. Wäga uStatawad ei ole küll.Olewtku" sõnumid muidu just mitte olnud, aga sellel näib oma põhjus olema. Meie ei ole iialgi uskunud, et Professor Köler tõeste kooli juhatajaks saada, tahtis, kelleks temal jo kõik osawns puudub, waid et tema, peale selle kentsaka rahalaeny  aSja, üks paljas tedrekuju Sakslasteles oli. Kuida J. R. Rezoldt Postimehe" Nr. 39 sees kirjutab, olla noor herra Köler Kuntukam mõisas. See mõis ei näi fiiS ometigi mitte ainult „suguwendadele" ostetud olema, waid ,isa" Kõleril enesel on sellega ikka ka natuke tegemist. Wimmaalt. Palmse herra, Kammerherra Baron Pah!en'i  ja kohalise kirikuõpetaja tallitusel, on Jlmomäe kabeli juures, Kadrina kihelkondas, üks uuS Kihelkonna kool asutatud.  Wenekeele õpetamist saab iseäralise hoolega tähele pandud, sest et seda tarwis olema arwatakse. Koolmeister on juba palgatud, ülespidamise eest kannab herra Baron Pahlen hoolt. Narwast kirjutakse meile ! mehed hakkawad  sel-sügisel wtsga häbematuks minema. Kahe nädali käigul on neli poodi linnaS ja alewiS wälja rööwitud. Ehk küll Politsei hoolega nende jälgi taga ajamas on, kadunuks on nad siiski jäänud." »Tulekahjusid on meil ka 'mõni kord olnud. Nendest oli kõige tähtsam Mihklikuu 25. pääval, kus parkal Pötkini  maja, Siewerfl pool alewis, maani maha põles. Teine tulekahju oli paar pääwa hiljem, Jwangorodi linnajäus,  ja tegi kaupmeeõ Uljanowi maja tuha hunnikuks. Mõlemad majad oliwad kaitse alla antud." Miinakuu 6. pääwal leiti Sopowka metsas ühe, kuida  kaelariStist tunda oli, Wenelase surnukeha, puu otsas kõlkumas, kuhu ta õnnetu ennast ülespoonud. Tohtrite arwu järel oli tema paar nädalit kolkunud. Et tema kõigil  tundmata oli, fiiS sai surnukeha linna kulu peale maha maetud." »Wiinakuu 8. pääwa! oliwad wargad Kulga telisfiwi wabriku aurumashina Mest kõik wast kraanid, kruuwid, rihmad, sepa alasi ja muud raua kraami ära wiinud ja, kuida arwatakse, sellega üleS, Peipsi poole läinud." Meie uue EeSti kiriku ehitamine läheb jõudsast edasi. Juba möödaläinud nädalil hakati parresid torni peale panema, mis kõik selgest lautud rauast tehtud on ja Saksamaalt  toodud saiwad. Orel, altar ja kantsel on ka Saksamaal  tellitud ja saawad juba enne Jõulut seia jõudma. Nenda on meil lootus kiriku sisseõnnistamist juba eeS olewal  talwel rõõmuga näha saada. Kõige suuremat tänu tuleb meie wabriku aksionäri, herra Baron L. Knoop'ile anda, ilma kelle abita meie küll iialgi ei oleks nii kangele jõudnud. Tema on sellega oinale ühe mäleStusesamma üles pannud, mis iialgi meie ja meie järeltulijate südamest  ei saa kuStuma." —lm— Selle kuu 5. pääwal suri Narwas maha jäätud laSte korjamise, õpetamise ja harimise maja eestseisja ja kooliõpetaja, Jürgen NikolauS Hahl, kes ligi poolsada aastat suure õnnistusega nende wiletsate kallal tööh teinud on, kes muidu nii kergest oleksiwad hukatuse teele sattunud. Lihulast „RWi Westniku" sõnumite järel keStqda ümberwõidmine Lihula ümberkaudu ikka meel edafi; jstha olla 1600 inimest wõitud. Tartust. Aösel, selle kuu 20 ja 21. pääwa wahel oli Tartus jälle weike tulekahju olnud, mis selle läbi tähtsaks  saanud, et seal esimest korda meelega pandud tuid selgest nähtud. Tulewahtidele olla õhta teada antud, et sel öösel kaupleja Karro poodis tuli lahti läheks. See mees olla juba enne oma sulast poodis tuld panema saata tahtnud, aga tema ei olla seda tööd oma peale wõtnM Sel õhtal annud peremees temale ühe rubla ja ütelnud, et tema ööseks kottu ära jääda wõida. Sellest anvanud sulane, et sel öösel kuri tegu tehtud saaks, saatnud oma wenna tulewahtide juure ja lasknud aSja üleS anda. Senna saadetud ööwaht kuulnud kell 3 aeal poodis tuld tõusma, kutsunud oma sarwega tuletõrjujad appi. Sitõ löödud nkS siSse ja kustutatud tuli ära. Poodis olnud weike kogu, pea hinnata kaupa. Politseimeister olnud ka kohe seal, wõinud tulepanemise ette walmiStamist näha ja paigal tunnistajaid  üle kuulata. Pärast olla neli inimest kinni wõetud,  keS selle kurjatöö kahtluse all seisawad. Poemees Karro poodis olla ka juba mõne aaSta eest põlenud, kui tema weel maal kaupleS. Meie kirjutame seda Teistpääwal.  Saksakeeli ,Tallinna Zeitungi' ja -Peterburgi Zeitungi" järel, kellest igaüks iseäranis seda sõnumit Tartust  saanud on. Saksakeeli ,UuS Tartu ZeitungiS- ei seisa sellest weel ühtigi. Mitmed aSjad selle sõnumi juurest näiwad nii kahtlased olema, et meie pea kardame, need