Kuidas saamad nüüd Bulgaria asjad minema ja kcS saab Ml tulewikus würsti troonil istuma? lelle küsimuse pääl ci wõi meel pracgus mitte wastust anda. Inglismaa on Bulgana asjus wiisti Aleksandri  poolt. Tema uneks, «vürst ametisse jääks ja Balkanisse mitmed weikscd riigid asuneksiwad, mis Weuc ja Austria wahel tüli sünnitajateks olekfimad. Inglise lehed, iseäranis «vanameelsed, tõmbamad würöti eest wõitlemiseks kõik mõõgad tupest wülja ja käiwad sellel iviisil mitmete Saksamaa  lehtedega ühte teed, kes igast küllest Bulgaria Aleksandrile õigust annawad ja palamalt  tema kasuks Wenemaa wastu wälja astuivad. Õiglased Saksa lehed aga urjutawad niisugust asja, sest see ei ole muud ühtigi, kui Saksamaa wihale üritamine Wenemaa wastu. Ka Ungrias on mäga palju würsti Aleksandri poolt. Nii kirjutab „Kõln. Ztg." : Lember! Poolakate  «vaimustus würsti Aleksandrc wastu on ka siin aset leidnud. Palju suuri tähsaid Magiarlasi on Bulgariasse reisinud, et seal seda rõõmu ja meelehead awaldada, mis Ungria rahwaS olla würsti tagasituleku pärast tunnud. Kõik see on selge tunnistus, et Ungrialased Wene wastu on ja wüSti Aleksandri selleks meheks peamad, kes Balkanis Wene wõimu peaks takistama." Mitmete lehtede sõnumite järele on Türgimaal  suur sõaivägcde korrale seadmine; kõik kodli lastud tagaivara mäe mehed kuisutamat tagasi  lipu alla. Saloniki ja Adrianopeli «väejuhatajatele  on kindel käsk autud, et nad esimesel märgu andmisel kohe malmis mäega minemas peamad olla ,võima. Pääle Wäikse-Asia ja Makedonia  «vägede tahetaivat ««üüd ka Mastapha pasha juhatuse alla üht «väe jagu asutada. Tööminister  olla kõik sissetuleivad raha «võimalikult tema tarmituscks paigale käskinud panna. Ka Türklane nähikse nüüd selles nõuuS olewat et Aleksander aun järjelt ära saaks. Prantsuse riigi ja Watikani wahcl nähikse rahu jälle pesitama haktawat. Paawst saada Prantsuse walitsuse ettepanekut wastu wõtma, mille järele ta Peekingi oma jäädama ametniku saatmata jätab ja paljalt üle ajutamisc saadiku saadab, kes Hiina walitsuse ja Pratsusc saatekvnnaga  ühel nõul järele peab uurima, missuguste tingimiste all püha isa edcLpidi oma asemiku sinna saadab. Põhja-Ameerikas on Alabamast künni Nju- Hvrüm ranna maakondades rasket maawärimised olnud. KarleStouis on maawärinnse mõjul mitmed tulekahjud juhtunud ja umdeS 1000 iniinest oma elust ilma jäänud. Kaks kolmandikku linnast, kus umbes 50,000 inimest claS, on taieste purustatud. Jtalia hariduse minister Tajaui on mitmedel Jesuiite!, kes endid Florentsi riigi päralt olema pühakoa ümber oliwad pesitanud, käsu aunud. kolme Mewa Ms sealt minema kasida, muidu tuleb sangiStuS. Püha isa lähedased kutsuwad taewasr MMeri nuhtlema. Birmas lähemad Inglise luod järgest kirjumaks. Mitte üksnes sealne rahwaS, maid ka koledad haiguses tippu nad neid karistama; iga 100 svamehe  seas: wreb üõ meest ära. Haigemajad on lwizajaid tms -.ning juurde saadetaivad sõawacd lähemad siuna oma hauda otsima. Sealne püälinn Marjule, mis hiljuti ränga tule läbi ivalu tundis, M »SS «cc uputuses. Jrrawaddy v» korraga vii Assod, kt Wkfi iile kallaste linna uputama «sS. TG oa linnas mõnes kohas 5 jalga sügan-. Lõttim-AmcrikasLimas ja MMss on Jssuiuide  mastu suured praginad olnud. Kindral Iglesics oli Jesuiitidele, kelle elamine Perus HsngsmW ajast saadik seaduslikult keeletud oli, nende mana San Pedro kook pidamise karmis tagasi onnnd. Nüüd on oga kindel nõvu, »M maa'.: 'nurumaks wäija ajada. tNiigiwalitsnscl ci cle M Pgngi ivaSW meeli, aga ise oma Mza ta lõpeotsust ka nutte teha ci ivvi; selleparast jääb asi suure kongresse hoolde, mis Jesuiitidele muidugi paha otsuse teeb, kui Loyola mustad rüitlid ise juba priitahtlikult mitte enne plagama ci pane. Lõuna-Amcrikast tulewate sõnumite järele on seal tõsiseid asju oodata, sest neli riiki, Brasilia, Tshile, Peru ja Argentiina wabadriik ülema walitsusc pärast tüli tahawad teha. Tshilel on , nõuu Brasiliaga ühendusesse astuda, et siis cn- j nast suurendada wõiks. Selle toimetuse juures ! juhtuks ta Peru ja Boliwiaga tülli. Tshile riigil ! on Lõuna-Amcrikas kõige parem merewägi, maaivagi  on aga weike, ehk kül hästi õpetatud- Perul j on jälle tubli president CacereS, kes kui kindral j Pcrulascd wõidule wiib. Argentiina ivabadriiki ! walitseb president Jnuarcz Eelman. See riik on ! rikas ja tal on tubli sõaivägi, kuid kaks parteid j lõhuwad riigi kahte osasse. Praegu on Brasilia > ja Argentina wahel kaunis palmv piiritüli, mis j kui Argentina õnneks läheks, Brasilia küllest suure ! tükki head maad ära ivötaks. Tshile pakub Brasiliale abi, selle tingimisega, et see teda, omo - plaanist korda saata anutaks. Brasilia on oma j silmad jälle Uruguay ja mäga hea Montevideo ! sadama poole pöörnud ja tarwitab sellepärast ka tõeste Tshile abi. Tuleb tüli, siis on wististe i Brasilia ja Tshile ühel pool ja Argentiina, ! Peru, Boliwia, Paraguay ja Uruguay töisel j pool, nii et pea terme Lõuna-Amerika mässus ! oleks. I Muhu Madise magus ämarikuköne.  See aasta aeg on jälle kätte jõudnud, kus meil pitkad õhtud on. Manadel talu taatidel on nüüd jälle natuke aega päewatõö  wäsimust puhata ja meelt jahutada, selle läbi, et üks teise juures käib ümarikku pidamas, kus ühest ja teisest maailma asjast kõneldatud saab. Juhtub meel mõni kaugemalt küla-onu öömajale tulema, noh, ehk siis ole ümariku jutt ikka uudiseni  sa mida uudiseni seda magusam. Saarlasel on õnn olnud ühe küla-onu magust ümariku kõnet kuulda ja tahab seda ka omadele lugijatele awaldada.  Reisikirjad on nüüd ajalehtedes moodis, pea igas Eesti ajalehes ilmub oma jagu reisikirju, mis nende sisu tuumakaks teeb, noh ega Saarlane tohi siis ilma olla, ta peab ka mõnda rcisijutlu tooma. Saarlase lugejad ci wõi nuriseda, sest iga aastakäikis on Saarlane neile ka ühe reisiromaani  toonud ja kui reisija teekond Kuresaarest ka kaugemale xi ulatanud, siiSgi sünnib ka selle tee püül mõnda, mis kõnelemise wäärt on, nagu: kuidas „lciba wõetakse", kuidas „Sörive onu Äuresaare turul räimi müüb," kuidas mõned Tõnud ja Onud „laiskade Saare neidude" üle kõiielcwad ja palju muud. Eks ole nii: kes iga päew teed käib ehk linnas elab, ei pane neid juhtumisi tähelegi, mis jääl ette tuleivad, aga käib keegi ükskord aastas linnas, siis näeb ja kuuleb ta nii palju, et loodrid osa kõrwi ega filmi oma tööga waStale ei taha jõuda. Meile mana tntiaw Saarlase kaastööline Muhu Madis on kord suurt postmaantced mõõda linna läinud ja üht teist maanteed mõõda jälle tagasi tulnud, mille läbi ta püüle ZY wcrSta pitka ja püüle 30 werSta laia uulli kujulise teekonna  on ära käinud. „KcS raugel käin, oo palju näin" ütles Muhulaste wana-sõna. Madis oli vms mmetatud teekonna lõpul mana Mrs Jaam Jaagu juures öömajal, kus ka Madis oma teekonna juhtumistest magusasti ümariku ajal wccrctas; kuulge fiiS: Kodunt mmcs pidin ma läbi ööd teed käima, et teiseks homikuks ameti talituse ajaks linna jõudsin.  Tukkudes ms läksin, sellepärast ei juhtunud uudist kuulma ega nägema, mis iSnelnnise wäärt oleks. Teisel päewal kuulsin ma kuidas üks naene ühe kähara peaga linna turul kõneles: „Sina lubasid ju, ütles naene, „mulle lehma eest palju rohkem hinda, kud mulle laadal pakuti, aga sinu lubamine jäi paljaks lubamiseks. Paljast  50 kopikat käeraha saingi, nüüd olen jnba kümme korda raha saamas käinud, aga ei paremat üht. Ma ei tohi ilma rahata enam kodu minna, pää- legi pigistab, elukitsikus mind ja minu perekonda. Kulla pai isand, ma ei wõi enam kannatada!" „Tcre isand!" hüüab üks wõeras mees ligi tulles ja hakkab rääkima: „Täna on jälle see tcrmiini päcw käes, kus Teie mind käskisite tulla; kas on siis nüüd wvimalik?,, „OH pai kila mees ja sõber," kokutab käharpea,  „mino raga ei ole; ootke ja kannatage mino meel!" „Mis ootke ja kannatage!" kärgatas külamees. „Sa labasid minu härja eest palju rohkem hinda, kui Ülcmaa mees, aga see on selge pettus : palju lubada, aga mitte midagid maksta. Parem oleksin ma Ulemaa mehele poole hinna eest wõinud  härja ära anda, aga sa lubasid rohkesti hinda, ometi ei maksa midagi; päälegi olen ma paari saapaid juba raha kuulamas käies ära kulutanud.  Tõesti isand ! mina kaeban sind kohtusse, kni sa mind täna wälja ei maksa!" „OH kulla kilamees ja kilaproua," puikles käharpea, „kannatage minuga weel; Minu liga eest mäge gelti, raga sain; minu maksab ikka, kui raga on. Kui teie weel poole hinna eest tahate härga ehk lehma ära miia, siis minu ostab ja annab kohe raga; et minu minema aasta teile palju raga pakkus, ei ole minu sii, et teie kisisite palju, sellepärast minu lubas ka palju, ei ole minu sii" Need jäiivad minust turu pätile mardiema, mina ruttasin raamatu-poodi, säält pojale A-B-D raamatut ostina. Sääl oliwad mõned Saaresõbrad  kokku juhtunud, kelledest üks lühikese kasriga mees ühest raamatust, mis päris tasku kaustast toll pitkem ja pool tolli laiem oli, wüga maimuStawalt  ette luges: „Kui nad nüüd olid edasi purjutanud, said „nad ühe saare pääle; nad sõitsiwad merd mööda „cdasi ja said ühe saare pääle; nad purjutasid „cdafi ja nägid taewa serwas ühe saare „Mind hukka läinud hinge „Ei ole minul tinga, „Mo süü eest tasuda. „Ei aita mind mo raha, „Ei mitte ka see wara. „Mis ot'sma läksin ma; „OH tulge inimesed! „OH tulge maewalised! jne „Nad pu rjutasuvad kahe kortse jõuga suure mere „peale, kus nende laeiva mastid taewa külge „kinni hakkasid; nad sõitsid edasi ja said ühe „saarc pääle," jne." „Ärgc pange pahaks auus lnkkcja," küsin mina, „nns imeline ja kentsakas raamat see 00, milles niisugune mauaaja jänese laulu kujuline jutt seeS oo ja wahest ka põrgu-ivalu laulu sekka tuuakse „Noh noh!" wastaS mehike. „Kes sa siis oled, et sa meel Saarlaste belletristikat (ilukirjandust)  ei tunne? Ennäe!" ja andis raamatu minu kätte. „ Wanaacgsed Juhtumised maa ja mere peal. Noorele ja manale armsaks ajawiiteks. Kirjapannud Karl Kingis sepp. Kurcsaares, 188 K.", lugesin ma raamatu pää!- kirja. „Ia jah," ütlesin mina, „sim sees wõib küll, kuida ütlesite. Saarlaste pclctiürastikat olla, mis oma pead Me Ae teiste tõsta tohib. Aga ei tea, kas see mees oo ise nii reisind, ivõi oo seda teiste käest kuulnud, mis siin raamatus oo?" „Ei!" wastas mehike, „tema on need slgupäralised  rumaanid ühe laewa madruse käest Aes kirjutanud, kss nii maailma merd mõõda on Purjutanud,  palju saarest leidnud ja «limaks nii