pühapäewa lehest rääkida, kellest kumbgi meie rahwale  ei kõlba.) ükski muu meie ajalehtedest ei ole ennast usuõpetuse ega ka ususalgamise raamatuks teinud. Kui seal mõne waimuliku isanda migadest ehk kurjusest  räägitakse, siis on see enam kui õigusega sündinud.  Ära arwaku keegi, et needsinatsed eksimata ehk kõige wagamad on. Nende kallale minek, ei ole raasugi  usu külge puutumine, waid õigemalt öeldud: usu puhtaks hoidmine. Ka ei wõi mitte ütelda, et meie ajalehtedes ligimese armastust põrmugi ei ole, nagu kurt kirjutab. Seal on wõitlemist ja rääkimist Aleksandri kooli pärast, raha korjamist selle jauks, hea tegude kiitmist kui ka ülekohtuste laitmist j. n. e. mille kõige põhi ligimese armastus on. Kahju, et kurt oma kirja sõnadega: „ nõnda on mu meel segane" lõpetab. Kas pean neid sõnu tõeste nõnda mõistma, kui nad seal on, siis pean ütlema, et segase meelega keegi midagi ei awaldaks, ehk kas see kool segase meelega kurtisi omast põuest wälja puistab. Siis ütleb kurt, „et süda kärsitu on." Enamast on süda siis kärsitu, kui südame tunnistus mitte õige ei ole; wist on see kiri kurdi enese südame tunnistuse  wasta ilmunud. Siin mõtelgu ülekohtune Kristuse  sõnade peale: „Kes ühte neist weikestest pahandab,  sellel oleks parem, et weskikiwi tema kaela peaks poodama ja teda ära uputatama mere kõge sügama- ' mas kohas." a-^d. kool. Rõngust  kirjutatakse meile: „Tänawu sügise asus meie kihelkonda üks Eesti tütarlaste kool, mis umbes 150 sammu Rõngu suurest kiriku kõrtsist eemal maantee ääres uues „tohtrimajas" aset leidnud. Et majas ühtegi tohtert ei ela, waid paljalt nime poolest tohtri maja on, on ta hantwärkidele wälja üüritud. Nende hantwärkide seaS on ka kaks 50 künni 60 aastalist mana Saksa mamseli. Need ei ole muud nõu oma elu eesmärgiks leidnud, kui Eesti tütarlastele üht saksastamise  kooli asutada. Selle tarbeks on nad ühe kooliwalitsuse liikme käest, keda weel kogudus wastagi ei ole wõtnud, terwe kooliwalitsuse nimel luba saanud. Kui kirikherra luba käes on, ega. siis jo enam muud tarwis ei ole, ei eksami paberid ega endiste eluwiiside tunnistusi. Nõnda on siis kool elusse ärkanud, kus 20 tütarlast sees on. Nüüd küsime: Kuidas wõiwad  mamselid, kes ise waewalt Eesti keelt porsiwad, Eesti tütarlapsi õpetada? Kuidas wõiwad need mamselid  ka Saksakeeles õpetada, kui nende koolitundmised enestel õige waesed on ja nad ise waewalist hantwärki saksakeeli räägiwad? Aga meie rahwa auruga sakjastajad  ei wõi jo ära oodata,' kuuni paremaid saksastajaid  saamad ja sellepärast on ka seesugused koolmeistrid  head küll. Imelik ja põlastamise wäärt on siis ka küll, kuidas Rõngu tütarlaste koolis seda saksastamist  toimetatakse. Seal on seaduseks tehtud, et kõik lapsed Saksakeelt peawad rääkima. Räägib mõni laps üks sõna oma armsat emakeelt, siis teeb koolimamsel  oma taskuraamatusse lapse nime taha ühe kriipsu. Nõnda palju sõnu laps Eestikeelt räägib, nõnda palju kriipsust temale ka koolimamsel nime taha kisub. On nüüd mõnel lapsel nädalas 10 kriipsu, see on: on ta 10 sõna nädalas Eestikeelt rääkinud, siis jääb ta Laupäewal, kui töised koju lähemad, trahwiks  koolituppa nurka seisma. Aga mitte üksi keele poolest ei saksastada neid" Eesti auusa wanemate tütarlapsi kes kitsas silmaringis isegi ei tea, missuguse  auku nad omad lapsed pannud on waid ka maimu poolest. Kui mõned Saksamaa torupilli  ehk pasuna puhujad maantee peal mööda lähemad, siis kutsutakse nad sisse ja hantwärkitel on koolitütarlastega  suur „pall". Nii juhtus paari nädala eest tagasi, et Saksamaa moosekantide mängukõlal seesugune pall koolimamselite juhatamisel künni hommiku kella 3"! kestis. Kui koolitütarlapsed wiimaks ära wäsisiwad ja moodide alla peitu pugesiwad, seal tõmbasiwad neid hantwärgid moodide alt wälja ja wedasiwad mägise uueste tantsule. Waluga peame küsima: On see õige wiis, kuidas nüüd taluperetütreid ja edespidiseid  perenaist kaswatatakse? Waadake armsad mammad,  seesugune on teie kool, kuhu teie oma rinnapiimaga  imetatud lapsed saadate! See on kool, kus teie laste noorte südamete sisse kihwti kütitakse, mis Pärast teie enese manu elupäiwi ära saab kihwtima. Mõtelge enne natukene järele, enne kui omi tütreid seesuguse kooli wiite!" 1. K. Wõru maakonnast. Urmastu kihelkonnast tuleb soMWib. ''Nealm neli malda juubeli-aasta auuks 180 rubla raha Aleksandri Wi heaks kokku pannud, ja nimelt: Urwastu wald 40 rubla/ Kärguta wald 50 rubla, Viinamäe wald 40 rubla ja Waabina mald 50 rubla, llrwastu abikomitee  eestseisus kirjutab meile, et need anded nimelt nende waldade kirjutaja C. Sperrling'ki hoole läbi kokku on tulnud, mis eest seda tubli rahwameest tänäda  tuleb. Siin saab meile jälle selgeks, kuidas ainult äratust tarwis on ja seesugust mehi, kes asjatoimetust  oma kätte wõtawad, ning rahwas on kohe malmis andma. Tehkem igamees hoolega tööd, et meie Aleksandri kool pea elusse wõiks ärkada! Saaremaalt. Uued koolimajad. Paarikümne aasta SaarMiM'rahwakoolide poolest nii suur puudus, et neid peaaegu ei olnudgi. Alles siis, kui Kreeka õige-usu kirikud raha hakkasiwad koolide  heaks korjama ja toredaid koolimajast igal pool ülesse ehitama, liigutasiwad ennast ka Lutheruse kiriku õpetajad ja püüdsiwad igapidi selle eest muret kanda, et ka oma kogudustele koolisi saaksiwad. Nende wiimaste  koolimajade heaks korjati ka Peeterburgis raha, kus hea summakene sell korral kokku tuli. Nüüd on Saaremaal juba hea hulk rahwakoolisi elusse tõusnud  ja neid tuleb ikka juure. Nii kirjutatakse meile Saaremaa Jaani kogudusest, et seal 9. Nowembril uus koolimaja sisse õnnistatud, mis kogudus ehitanud.  Et see uus koolimaja „kahe sündsa kambriga" suur asi ei wõi olla, näeme jo sellest, et ta kõigest 412 rubla tulnud maksma, mis mõne Liiwimaa talupoja  wihusaun maksab. Meile on ka kõnede sisu ligi saadetud, mis seal peeti, kust wälja paistab, et Pöide õpetaja N., kes seda maja õnnistas, et Jaani kogudusel  õpetajat ei ole, üks wägew Jumala sõna kuulutaja  on. Parem oleks aga ehk olnud, seesugusel 100 l koolide kasust ilmaliku elus jutustada, mis kooli 'tööd rahwa seas enam saaks äratanud olema. Seda on küll koolmeister omal kombel püüdnud teha, kust wälja paistab, et ta agar mees on, kes oma koha kohuseid mõistab täita. Kui waene lugu seal kooli ülespidamisega weel on, paistab sellest wälja, et ühe kooli-kassa asutamiseks koolmeister oma mati wilja palgast, mis kogudus temale igast perest maksab, poole selle kassa heaks lubas ja ka selle raha, mis suurtel pühadel igal töisel pühal kiriku kotiga kirikus koolmeistri  palgaks korjatakse. Selle kooli kassast pidada siis usinad lapsed Jõuluks nimelt kooliraamatuid ehk muid tulusaid raamatuid kingituseks saama. On see lubamine wäga auuwäärt, siis oleks aga weel enam auuwäärt olnud, kui kogudus seda kingitust koolmeistri  käest, kellel muivugi weikene palk, wastu ei oleks wõtnud, waid omalt poolt selle kooli-kassa kapitaliks  midagi anda lubanud. Wiimaks seletas koolmeister  ära, kui hädaste tarwis üht kooli seina-kaardi koolile olla, palus selle kaardi heaks andeid ja pani ise 50 kop. esite wälja. Selle peale tuli siis weel selle kaardi heaks 6 rubla kokku. Soowime Jaani kogudusele nagu terwe Saaremaa koolmeistritele ja muu töötegijatele kooli heaks head jõudu ja edenemist! Järwe maakonnast.. Töö Aleksandri kooli heaks." abrkountee peale uut rasket kaebdust tõstes, et seal Aruküla wallaS Merja küla koolmeister Jürjenthal oma küla noorte meestega üht weikest Väljaloosimist Aleksandri kooli heaks politsei lubaga teinud, kelle tarbeks  selle walla neiud rohkeste kingitusi kokku kannud, ja kui loosimine mööda olnud, nähtud, et raha peale kulude 65 rubla sisse tulnud. See on üks tänuwäärt töö ja näitab, kuidas raha-andjaid küllalt oleks, kui aga igal pool osawaid wastawõtjaid oleks. Kirjasaatja  ütleb: „Mõni lugeja saab ehk pääd kõngutama ja ütlema, et sellest weiksest summast nii palju juttu ei maksaks teha. Selle peale wastan: weike on see summa Sakalamaa päriskoha meeste kohta, aga suur Järwemaa reutnikute ja teu-orjade kohta. Külap ehk mõistate!" Jah, hea oleks, kui meie päriskoha omanikud  seda igal pool mõistaksiwad. Eesnimetatud loosimisel on ka mitu kõnet peetud. Kõnepidajad olnud:  kohaline õpetaja, koolmeister Jürjenthal ja päriskoha  omanik J. Tomson. Wiimase mõnus kõne on meile ka kätte saadetud, aga ruumi puuduse pärast wõime sellest kõnest paljalt ühe tüki trükkida, ja see tükk on järgmine: „Ka see ärgu eksitagu meid mitte, et mitmed, kes asja wähem kui poolikult tunnewad, mõtlewad ja ütlewad: „„ Aleksandri kool ei olewat sellepärast lugu pidamise wääriline, et õpetuse keel temas Eestikeel saab olema."" Armsad suguwennad! kui meie armas, kallis Eesti keel aasta-tuhanded maailmas  on elanud, kui meie wanemate wanemad omad asjad selles keeles ära on toimetanud ja meie ajal õpetatud mehed temas kõik wõiwad kirjutada, mis sügawa teaduse uurimine nõuab, ka laul temas ilusamine  kõlab, kui mõnes muus keeles miks peaks siis see meie wanemate püham pärandus, meie Eesti keel, meile nüüd nii halwaks saanud olema, et tema sees ja tema läbi meie noore soole õpetust ei oleks kõlbuline anda? Rahwa keeles awaldab ennast rahwa waim, peame siis iseennast põlgama hakkama? Tõeste, fee oleks madalam kui Mustlase järg, see oleks kõige põlastawam tegu meie EeStirahwale olema, kui ta oma wanemate keelt põlgama hakkaks ja selle wasta mõnd „Setukakeelt" rääkima hakkaks! Kes juba oma wanemate  keelt põlgama hakkab, see hakkab ka, olgu warem ehk hiljem, oma sugu rahwast põlgama. Õppigu sellepärast meie lapsed kui miw wõerast keelt kätte, sellegi pärast olgu see keel neile ikka kõige ülem ja kallim, millega nende armas ema neid esimene kord healitses, neid esimene kord ella suuandmisega hälli pannes, ja neile õrna õnsaliku ema armastusega kiigus laulu laulis. See, jah see kiigu keel, see kätki laul jäägu igamehele kõige kallimaks keeleks ja kõige hoitawamaks  waraks!" Need sõnad on meid ütlemata rõõmustanud, sest nad näitawad, kuidas meie liht talumees mõtleb ja kuidas meie Eesti Aleksandri kool kindla põhja peal saab rajatud olema. Ja seesuguste meestele ei taheta meie EeSti Aleksandri kooli eestseisuses  enam anda, kui kümnest kaks healt! Nõnda mõtlejaid on Eesti talupoegade seas sadade kaupa, aga üksainus Puuratz. Peeterburgist. Keiserlikud Kõrgused Suurwürst  Wladimir Aleksandrowitsh ja Suurwürstina  Maria Pawlowna on oma Kõrge Lastega  18. Nowembril jälle wõeralt maalt tagasi Peeterburgi  linna jõudnud. Üks sala trükimaja on 6. Nowembril ööse Harkowi linnas ülesleitud, kus üks meeste- ja naisterahwaS kinni wõeti ja Peeterburgi toodi. Sala trükikojas leiti ka sõariistu, waled passid ja pitserid  üles. Wõeralt maalt. Austriast. Agramis ei ole wiimasel ajal enam uut maawärisemist olnud. Suurekoolis on õppimine 13. Detsembril jälle alustanud ja inimesed, kes enamiste  kõik linnast wälja oliwad põgenenud, tulewad jälle linna ja oma majadesse tagasi. Inglismaalt. Austraaliast tulewad sõnumed Inglismaale, et Inglaste sõalaewa „Sand Fley" kaptein ja kuus meest Salomoni saarte rahwast ära on tapetud. Dultshinjoft. Dultshinjo rahwa käest on kõik Peale selle, kui Derwish Pashas  linna käest ära oli annud, läks ta oma sõawäega  Skutaarisse, kust ta pea edasi Epiiruse maale pidada minema. Montenegro würst on kõikidele Muhamedlastele, kes DultshinjoS wangis oliwad, armu annud ja nad lahti lasknud. Aafrikamaalt. Abesiinia kuningas Johann kogub omad sõawäed Egiptuse piiri ääres kokku. Arwatakse,  et sõda Abessiinia ja Egiptuse wahel tõeste põlema saab hakkama, kui mitte wiimane esimesele heaga ühe sadama Punase meres kätte ei anna. Abessiinia  ei arwa ilma seesuguse sadamata elada wõiwat ja sellepärast tahab omale üht sadamat Egiptuse käest sõa abil kätte wõita. Kirja wastused. 606) Th. J. T—s. Täname wäga Teie suure töö eest. Saame tvistist mõni tükki tarwitama. Kirjateel pitkemalt. 607) A. E. T—s. Saame Teie soowimist tulewal korral täitma. 608) M. W. K—s. Täname wäga. Saame lühendatud tarwitama.  Saatke, mis lubate! 609) A. W. Roomas. Oleme tänuga kätte saanud. Nii palju kui meie jõuus seisab, saame seda asja edendama. Kirjateel pitkemalt. 610) J. R. O—s. Armas suguwend! ei ole wdimalik, seda pitka kirja awaldada, nimelt weel, et meie sealt kogudusest tõisa kirju ' oleme saanud, kus oopis tvist laulu lauldakse. Soowimise peale oleme juba üht ülemäära kirja awaldanud, mis töiselt poolt pilkamist on sünnitanud  (waadake „Pärnu Postimeest" 45). Kui isamaa armastus nii suur on, mikspärast edendatakse siis ikka weel lahutust meie isamaa töötegijate wahel? Täname wäga Teie waewa eest, aga ei ole Võimalik  trükkida. 611) vr. M. W. T—s. Täname wäga nende sõnumete eest. 612) A— (nimest ei saa meie aru) K—s. Teie laulud ei sünni trükkida. —^ 613) L. M—s. Sõnumeid teu-orjusest on meil ikka weel j tarwis, sest meie material ei ole sellepoolest weel täieline. Nimelt on jmeil  tarwis: terweid kontraktite ärakirju, kus juures üles tuleb anda, s kuidas enne seal teu-orjus wakuraamatute järele olnud ja kuida teu-orjus j wiimaste aastate ajal suuremaks tõusnud. Nii pea kui meil kõik käes on, saame sellest asjast pitkemalt jutustama. 614) K. T. Kokaras. Teie ajaleht on niisama ära saadetud, nagu kõik töised. Kui Teie teda wiimasel ajal enam kätte ei ole saanud,  siis kuulake seal järele, kus kihelkonna ja walla kirjad postitaskust wälja wõetakse. Kui Teie aga omi lehti siis ka kätte ei saa, siis kirjutage  meile, et posti walitsuse ees kaebdust wõiksime tõsta. 615) J. L. J—s. Saame trükkima, aga muutmata ei ole wõimalik,  see oleks Teile enesele kahjuks. Meie saame üksi nii palju trükkima,  mis asjalik on. Sõnumete eest täname kõigest südamest. 616) W—s Saame kohe, nagu soowite, awaldama. 617) A. K. K—s. Oleme tänuga kätte saanud. 618) J. S. J—s. Saame lühidelt awaldama. 619) G. R. R—s. Olge terwe. 620) J. S. R—s. Täname wäga. Saame omal kohal tarwitama. 621) P. K. k. O—s. Saame tarwitama, et küll natukene muutmist  tarwis läheb 622) P. G. O—s. Saame jutustama. 623) L. R. R—s. Saame Teie kirja awaldama. 624) K. L. T —s. Kirjateel saame wastama. 625) Stud. L. H. T—s. Kui nimetatud kirja saame lugenud olema, ehk wõime teda siis ka awaldada. 626) J. K. T—s. Täname wäga. Saame kohe trükkima. 627) J. K. S.-J—s. Enne kui Teie kirja awaldame, on tarwis,  et seda asja suusõnal läbi räägime. 623) J. R. U—s. Oleme tänuga kätte saanud ja saame nii palju kui wõimalik tarwitama. Kes seda soowib, selle nimi jääb üksi meie teada ja meie ei awalda teda kellegile.