Tallinna Sõber M 6 Uks teistkümneS aastakäik Tallinnas, Z. Küünlakuu Mwal IBBS. Uleiildne aealeht Eesti rshmale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'i pSrijate trükimajas: ,a«tas 2 rubla, 40 koj?.— Pool-aaStaS l rubla 40 kop Koju ehk postiga saadetud: aaStaS 3 rubla Pool-aaStaS l rubla 70 kov Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme peatt » kop. Tellimised wSetakfe wasta: TaMnnas: Llndfors'! pärgate trüittmaja». S. Seelaudl, 0»llusvouu» 54.— Hartus - Laalimaun. Naiiweres: ?. Kuhs. - haides: A. SeldelSerg. Kapsasus: H. Kolsõerg. -kaukas -A. ZZüttner'i poodis. ZSttjaudis: tz. Z. Karow'i raamatupood. Ztarwas: W. ASder. ZSõrus: Iraua Alelrose. Walkas: M. Itudoksi. Kuresaares: T?- Lange. —Maal: kuida iseäranis kuulutakse. Waötajo redaktor W. F. Etchhsr n. Tlab Baltiskis, kiriad käiwad Balliski (Baltischport Register Jälle üks ~iuhtliri", - Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Talllinnast Tallinna kauba-ajamisest. K hlute muutmist-st. Uutest raudteed st. Kadunud «ealched. Uued Raeherrsd. Raudteide sissetulemised. Äkiline surm. - WarguS. Maalt: Õnnetused ja pahatmd, Baliiskist: Ilmad. Sadama sõnumid. Nakwerest: Tõbi. Õriictus. Auutäht. Liiwimaaln E. Zenker. Rööw-lalapüüdmine. Tartust: Tulekahjud. Pärnust: Kaubaajamiuc. Knuramaalt: Kadurv kool. Pcterburgist : Keisrikojast. Sir Moricr. Austria Kroupriuzi surmast. - Korlaudused. Sewastopolist: Tulekahju.  KraS»ojar-kist: Kauge kulm. Taga KaSpiast: Abdurrahm ur Khau. Buchara saatekoud. Kewade hakatus.  Iseäralised ja uuemad säuumid, Jnta-leht. Waesed lapsed. Jälle üks juhtkiri. Nr. 4 toob järgmise ,juhtkirja": Eestimaa kogukonna ehk ,walla metsadest. AlguseS kui Jumal taevast ja loonud, käskis Ta ka, et metsad maale iluks ja ,inimestele tarwituseks pidiwad kaswama. Nii seisab efi„meses  Moosese raamatus 1. p. li. salm. Jumal „ ütles: Maa tärkagu noort rohtu üles, rohud, mis seemet oma sugu järele, kus tema seeme sees on maa ,peal; ja see sai nõnda." .Kui meie nüid möödaläinud aegade peale tagafi waa,tame.  mida wana rahwas meile teadustab, flis kuuleme, ka Eestimaalgi suured metsad olnud, millest nüüdsel ,ajal ainult riismed järel on. Inimene oli mitu tuhat ~aastast metsu, seda looduse templit pühalikult hoidnud, ,?una Eestlased pagana usu ajal ilusamaid metsa tükkifi iie wõi Jumala metsadena alal hoidfiwad; sellel olla ka põllud ja heinamaad rohket ja wäga suurt ,saaki annud, rammusad loomad söönud karjamaadel ja ,põllumees wõinud rõõmuga oma tööd teha. Nüid on ,aga kõik teiseks saanud, palju waldkondafi ei saa oma ,walla maa pealt enam ahju küttigi, tarwidus wõi ehitus,puud  olgu nimetamata, ühtegi weiket metsa salgakest ei ,ole walla maa peal. Metsade ärahäwilamine talupoegade mõisade poolest kestab edast. Mis on aga wiimaks ,selle järeldus? Inimene, kes Jumala püha looduse temp. ,lit ära häwitaS, mida teda harida ja hoida kästi, piab ,jo wiimaks rasket nuhtlust kandma. Ja et see ka tõeste ,saab tulema, näitab meile ajalugu. Kaanani ehk Paläs,tina  maa, kus Jumala ärawalitsetud rahwaS elas, oli ,wäga rikas, aga temal oliwad ka suured metsad. Kui õnnistatud maametsad ära häwitati. jäi ka maa ,rikkuS kehwaks, tema hallikad kuiwastwad ära, äkilised ,wihma sajud uhtustwad mägedelt kruusa ja liiwa alla ,orgudesse ja endised rikkad wilja ja rohumaad saiwad ja liiwa läbi ära rikutud, nõnda et Jumala äraneedmine  igalt poolt stlma paiStiS. Niisama jäi ka wäga ,wiljarikas Egiptufemaa fiiS kehwaks, kui tall metsad maha ,raiuti ja inimene oleks pidanud selle wanaste kuulsa maa ,maha jätma, kui. ühe wägewa wõimu mehe käsk seda ,maad sest hädast poleks peastuud, et suurel hulgal metsa käskis ette wõtta, ja waata imet, kui mets „jälle oli kaswanud, tuli maale endine rikkus lagast. Ka , muudel maadel on metsade ära häwitamine oma kibedat witsa näitanud, nagu Prantsusmaal. Mitmes maakonnas. »kus metsad ära kadus ka wilja kaS»mamine  koguni ära, maa jäi kõrbesarnaseks kuiwaks, , wihma enam ei sadanud, wilja peale asuS rooSte ja pu,  tukad, uus teda täitsa ära häwitasiwad, . nii et inimene , lõpeks oma tänise elu aseme pidi maha jätma ja uut ,isamaad otstma. Niisama sugune järg saab ka EeSti- maale tulema, kui selle asjale aegsast parandust ei tule, ,parandus on aga üksi siiS wõimalik, kui wallal oma mets vja mõisal oma mets on, sest igaüks hoiab fiis seda, miS , tema oma on. Loodame, et meie Isalik ja tark riigivalitsus  oma targa seaduste läbi meile appi saab tulema! ,Kõik uuendused ja parandused on meile meie Isaliku ja ,targa riigiwalitsuse armu läbi saanud, sellepärast loodab ,iga Eestlane kindla, truu ja armaStawa lootusega, oma ,Jumalast salwitud Kõrge Isa, Keisri Majesteedi armu ,ja targa seadluste peale, keS saja miljoni alamate õnne ,eest hoolt kannab; kes palwetawad, Jumal Keisrit kaitse »saa! Mitmed kohaomanikud." Kõneleja kurdab meie kodumaa metsade, »Looduse templi" häwitamise üle nii liigutawate sõnadega, et ärda südamega nõdremale wennale wist wägise palamad pisarad filmi tõusewad. Aga auuStatud x, Mitmed kohaomanikud",  kuhu fiis seda maad pandi, mille pealt seda „looduse  templit" ära häwitati? Eestimaa maast ja pinnast oli ühe ülekandise arwu järel 35 aasta eest umbes 15 protsenti põld, 20 protsenti heinamaa, 13 protsenti tarjamaa,  25 protsenti mets, 23 protsenti raba, soo ja järwed, ja ainult 4 protsenti tühja ja muud maad, s. o. paljaid merekaldaid, teest, hoonete-aluseid, jõepõhjast, kraamist, liiwaja  kruusi-kaewandust, paemurdeid j. n. e. MiS nüüd see ülitark ,Mitmed kohaomanikud" arwab, missuguse maa kulu peale piab see , looduse tempel" uueste üles ehitatud saama? Häwitatud metsa pinnast ei ole kusagil rabast, soost ega järwest saanud, waid sellest aeast saadik, kus ülemat aru tehti, on õige rohkest soost ja rabast kuiwakS lastud ja metsaks muudetud. , Tühja ja muud maad" metsaks muuta ei ole wõimalik ehk ei tohi; ,tühja maa" peal ei ole iialgi metsa kaswanud, mõned liimauhtad arwamata,  mis suure maa kohta ühtigi ei tähenda, ja nimetatud  ,muud maad" on rahwal nii kibedast lärmis, et seda kitsendada wõimalik ei ole. Põlluks, heinamaaks ja karjamaaks  on see maapind saanud, miS usu ajal" mets oli. Rahwa loodusliku rohkendamise juures ei wõinud see koguni mitte teistki olla. Inimestele on Jumal oma maad pühakirja järel aunud, mitte huntidele,  karudele ja teistele melsalistele. Inimesed laaslafiwad  metsa maha, kuS senni hundid ja karud elanud oliwad,  ja asutafiwad omad elukohad endise metsa pinna peale. KaS on selle üle kurta ja palawaid pisaraid walada?  - On neljas jägu ühest maast metsa all, nagu stin, stis on seda küll: siis on ainult maja metsa eest hoolt kanda, et selle pinna peal ka tõeste puud kaswawad ja heaSte kaSwawad. Selle eest on meie päimil tähtsalt hoolt kandma hakatud, nüüd on ka Metsakaitse komitee ametlikult walwamas. ,Mitmed kohaomanikud" jutustab omas pool-waimnlikkus  kõnes, kuida Kanaani maa, (tema ütleb , Kaanoni maa") ja Egyptuse maa metsade hämitamise läbi kehwaks saanud. See on iseenesest õige küll, aga kuida tema seda tulnud arwab olema, see on täitsa mõõriti; tema ütleb Kanaani maast: ,Tema (Kanaani) hallikad kuiwastwad ära, äkilised wihma sajud uhtustwad mägedelt kruusa ja liiwa alla orgudesse ja endised rikkad wilja ja rohumaad saiwad kruusa ja liiwa läbi ära rikutud." AuuStatud kohaomanikud" : Eks hakkanud hallikad fiis jälle keetma, kui ,äkilised 'wihma sajud" tuliwad?  Kust stis ,kruus ja liiw" mägedele tuli? Meie teadeS ei ole kruuS ja liiw muud übklgi, kui meest peeneks  õerutud pae- ja raudtiwi, mis neil tasasele!  maadel maha jäi, kust mest aastatuhandete käikuS taganes. Uhetid neil tasasetel maadel mõiwad küll truustja  liiwamäekesed ja seljandikud olla, mitte aga mägeSkikud, nagu Libanon! Seal ei ole ega MiS oli fiiS selle ,wägewa wõimu mehe" nimi, keS Egyplnses hulgal metsa istutamist" käskis? Teised hiStorikused  ei tea temast ühtigi. Meie teades ei ole EgyptuseS iialgi ,metsast" olnud, ei ole ka nüüd. (Pooleli. Üleüldised sõnumid maailmast. BaltiSki«, Näärikuu 27. pääwal. Austria Keisrikoja peale on sel korral kõige haritud maailma filmad ja kõrwad pööratud, kohkumises, lurwaS- tuses ja soojas osawõtmises, osalt paraku ka ikka weel kawalas Varitsemises, kas sellest õnnetusest mitte wett tuhinate-weSkite peale koguda ei wüikS. Kuida juba wiimases  numres lühidelt tahendafime, on Austria Keiser ise ametlikult kuulutada lasknud, et Krouprinz Rudolf  ise oma elule otsa on teinud. Juba mõnest aeast saadik on tema raskemeeliue olnud, sagedast omast surmast rääkinud, testamenti teinud ja juba oli ka tema waranduse  ja järeljäänud kirjade korraldaja nimetatud. Meyerlingis,  kuhu Kronprinz Rudolf Näärikuu 16. pääwa! jahile  sõitis, oli tema teise pääwa ohtal jahiseltfilaste wasta peawalu üle kaevanud, wara oma tubadesse läinud ja oma kammerteener Koschekllle käslu annud, ennast homikul kell 7 äratada. Kui teener seda teinud, oli Kronprinz ennast wee? ühe tunni magada lasta käskinud. Tunni pärast oli aga teener tema kamri ukse seestpoolt lukku paudud leidnud ja Graf Hoyos'e kutsunud, kui koputamise peale kamrest ei «vastatud. Siis on uks wägiwallaga lahti tehtud ja Kronprinz surnud woodi peal leitud, wäljalastud rewolwer kõrwas. Arstlik tunnistus pärast surnukeha lahtilõikamist on järgmine: 1) Kronprinz on pealuu lõhkumisesse ja eestpoolise peaaju migaStusesse surnud. 2) Lõhutud on pealuu ühe ligidalt waSta pea paremat poolt lastud kuuli läbi. 3) Kunl ou ühest keskmije kalibrega rewolwrist lastud  ja on lähendatud wiga teha wõinud. 4) Kuuli ei o'e mitte leitud, sest et see august pealpool wassakut kõrwa wälja lendanud on. 5) Kahtlemata on, et Kronprinz ise on lasknud ja et surm silmapilgu! on tulnud. 6) (Tulewad  arstlikud aruanded mitmesuguste nähtuste üle surnu pealuus ja peaajus, mis ühe haiglase waimu-oleku tähed olla, eh? kuida arstid kirjutawad): ,mis äranähtuste järel umbkorraliste waiumlugude kaasas käiwad, sellepärast arwamisekS  õigust annawad. et see tegu Vaimusegaduses tehtud on." Selle otsuse alla on Professorid Hofmann, Kundrat  ja Wiederhofer omad nimed kirjutanud ja juba on mitmed kuulsad arstid üleSantud tähtede peale kinnitanud et nemad selle otsusega täitsa ühes nõuus on. Nüüd ilmmvad ka arutamised Krouprinz Rudolfi kaswatamisest ja endisest elust, mis jeletawad, knida see kõik on tulnud. Iga throuipärija piab palju õppima, iseäranis aga Austcia- Ungrumaa throuipärija, kelle walilsufe all omal aeal nii mitmekeelksed rahwad piawad elama, keda seal walitsuse töö kergituseks ümberrahwustada ei püüta, wist ka ei suudeta.  sest ükski rahwasugu ei ole seal teisest hulga poolest nii palju suurem, et teist kergelt lämmatada wöiks, ja kõik need rahwasugud pmwad kindlusega omast rahwusest kinni. Tahab nende mitmesuguste rahwaste Walitseja kõikidest üheiasa armastatud olla, flis piab tema juba iga rahwa keelt mõistma Seda oli Krouprinz Rudolfi kaswatamiseplaanis  üles wõetud, ja et temal wäga head Vaimuanded oliwad, sellepärast on seda plaani ikka laiemale ja laiemale  wenitatud. Iseäranis Kronprinzi esimene kaswataja Kindral-Major Graf Gondrecourt, on teda lapsepõlweS  ülearu õppimisega koormanud, tema puhkamise ja öörahu aega nii ivaga kitsendanud, et tema nerwid jäävamalt  nõrgendatud saiwad. Kui asi wiimaks koguni liiale läks, stis sai Graf L a t o u r Kronprinzi kaswatajaks  kutsutud, kes selleS küll pehmem olnud, ikka aga ka palju pärima pidi ja seda enam parandada ci wõinud, mis kord rikutud oli. Austria Priuzid ei käi awalikkudes koolides, ega ka suurkoolis, nagu Preusst Prinzid, aga Kronprinz Rudolf on Gymuasiumi ja Uniwersitäti ProfeSsoride  kodutnudidel kõiki seda õppima pidanud, mida teised nendes awalikkudes asutustes õpiwad, ja koguni