paiguti puudulik olla, mis juures see pnmgitaw tark sõna abi tulgu: „Kui tead wiga laita, siis tule ja aita!" Sellepärast saab „Saarlase" läbi kõiki neid palutud, kes niisugusest asjast aru saamad ja lugu pcawad; ja meel mõni kord oma praeguse maimu wara rikkuse juures oma kaugelt esimancmate maimu mara puuduse pääle mõtlemad  ja nende elu ja olu püüdmad ära uurida, palutud, kõiki teatust, mis üks ehk teine teab „Suur Tõll'u" nime pääl luuletud olcwat, mis ilmunud raamatus meel ei seisa, kirja panna ja „Saarlase" toimetaja kütte läkitada, et kui see raamat uueste saaks trükitud, et ta siis ka täiemalt  wõiks ilmuda. See uus raamat „Wäikene wana-mara makk ehk Saaremaa mägi mees Suur Tõll" on igas raamatu poodis Kuresaares saada. Meie aegsed wariseerid polgawad wana-mara korjamist kuivuste, arwamad seda liig ilmaliku oleivat, misga Lks püha ristiinimene ei tohiks tegemist pidada; aga lesk nacste õigust sõtkuda, waeste laste wara wähcndada, üle ligimise raja ajada ja wõeralt maalt keeltud „lakspäri„  salaja  tuua, ei ole nende samudele mitte —,pat. Su ometigi kõige tõe suu niisuguste kohta öigseste öölnud. „Teie salalikud!" Meie tahame selle juure jääda ja niisugust mana rahwa luuletusi  korjada, kui wõimalik ka ilmutada, kuni see meile keeltud ei ole. Ilmunud S. Tõll'u luuletused ou korjatud: Kihelkonna, Anseküla, Kerla, Pöide ja Kaarma kirkkonna  rahwa suust, muialt mitte üht sõna. Imeks on panna, et teistes kirirkondades praegu manast Saaremaa mägi mehest midagi ei tea. „Wnlgusel" kirjutakse Saaremaalt: 14. Aprillil juhtus Reo wallas. Kaasu talus püssi läbi tulekahju. Noore peremehe 12-ne aastane poeg tuli tuast õue, kus ivana ema kewadest prügi riisus.  Wana ema näeb, et kured üle õue lennawad,  ja ütleb poisile: „Mihkell too püss, lase kured maha, siis õpid püssi laskma." Poiss kargas  kambri, mottis püssi, püss oli laengus, ja laskis kambri otsas aias. Pauk ci trehwanud kurcdeSse,  need läksimad oma teed. Poiss kärmeste jälle püssi täitma ja ci pannud tähelegi, kuhu tuul püssi tropi wiis. Püssi täitmise juures waatab  ülesse ja näeb: kattus suitseb. Sääl hüiab ivana ema peremehe ivälja. Noor peremees tahtnud  aia paalt kattussclle ronida, aga ei ole suutnud,  jalgadest ja kattest korraga wõim kadunud. Wiimati oli ta küll redeli toonud redelit mööda ka üleSroninud ja paar pangi wett kattukselle kallanud,  aga hilja. Kambrid oliivad hommiku pool maja otsas, kust luul puhus. Mõne minutiga oli maja üleüldse tule leekis. Onne korall saadi loomad rehcalt wälja. Maja põles maani maha. Suure iraenmga saadi ligimeste ja rahwa abiga ait ja laut hoitud, mis kaunis ligidal seisavad. Kaugemalt kodumaalt. Riiast. „Wnvja" kirjutab: Iga tõsise rahwasõbra  süda peab ivalus katkema, kui ta näeb, kurda rabinas wiinaorjuse ahelates kaunis magun elab. Ralwa teatamine oleks aga see, kui seda Eecn rabmasi n.aks öõldama, et meie hulgas palju joodikuid oleks, statistika arud on uuemal acal selg eks reiuud, et Bclgiamaal kõige rohkem wiiua juuer e. siis sie on paljas tühi koliramine. Nõnda ei ele lugu meie maal. Siin on haridus suurte savmn-deZa edenenud. Eesti rahwast ci tohi siin koguni joodikuteks nimetada. Kana mõni mees kõik. mis tal hadaste tarwis ei ole, kõrtsi wcab, vn ''ee aearn asi Eesti rahwa seas tundmata. Eestlane  rrõeab oma südamekinnitusc puhta raha eest eõk rrõlgu. Wiimne asi on aga ka juba kadumas. Nagu Sakalale ustawalt poolt tüüdatakse, olewat meie kogukonna kõhtudele ettekirjutatud, et edespidi enam tarwis ei olla, nende kõrtsmikudele edasi kaebamise lubakirja anda, kes kõrtfikaupa inimestele on laenanud ja kohtnga raha päriwad; kõrgemates kohtades ei saada nende kaebdnsi enam kuuldud. Meie teretame seda uut saadust hea meelega, sest praegusel ajal oli nimelt mõnes kohal maal see wäga moodiks saanud, et mõned liig kasupüüdjad kõrtsipapad neile nimelt, kellel pisut warandust oli, nii palju wõlgu andsiwad, kui teise waranduse, arwasiwad wäärt olewat, ja kui teine ci jõudnud maksta, siis tuli kohus ja müüs talupoja hobuse ehk wankri ära ja tasus kõrtsiwõlad. Teiseks tüütasiwad  niisugused kõrtsi wõlgadenõudjad maga meie kohtuid. Meie usume ja loodame, et see uus saadus meie kõrtside elu kauniste saab kitsaudama. Liiwimaalt tulewad tkka meel sõnumid rahwa wüljarändannse tuju üle, kus juures iväljarändajad  sagedaste isegi ei täada, kuhu nemad minna tahawad. Üks iseäraline nähtus selle juures on, et just kroonu waldadest kõtge rohkem rohivast wäljarändab, kuna tänini ikka mõned mehed ja lehed kroonuwaldade elukorda nii iväga kiitsiivad ja crawaldadele eeskujuks paniwad, kuna ka kroonuwaldades  rendid tõeste alamad on, kui eraivaldadcs.  Kui meie, kirjutab „Tallinna Sõber," ka seda wäljarändamise tuju, mis mõne mehe peas kihiseb, üleüldse nende tühja juttude süüks lugeda wõime, mis suusõuaga ja kirjutatud ja trükitud sõnaga rahwa keskis wäljalautadi, kus Baltimaa pinda ja elukorda nii hülwaks tehti, kuna teistes paikades milt tuhatkordse seemne anda, üks dässätin  tuhat rubla sissekanda, kus maksust ci olla ja kus kõik inimesed ühesuguse õiguse osalised olla, siis äratab see nähtus, et need jutud kroonuwaldade  rahwa kohta rohkem on mõjunud, kuna need just cramaldade wastu tehtud oliwad, iseäralist tähelepanemist. Sell nähtusel peab oma põhjus olema, ja kes meie maad ja rahwast, meie talurahwa  elutarwitusi ja taturahwa enese tõstsid soowimisi  tunneb, sell ci wõi raske olla, seda põhjust leida. Kroonuwaldades ei ole talukohad mitte krunti pandud ja jääwad sellepärast nma edenemises  kaugele cramaldade talukohtade taha. Olgu seal ka rent dcssätini päält neljas ehk koguni kolmas jagu odawam, see ei tasu seda takistust ära, mis pccuratcks lõhutud ja laiali pillutatud põllulapil? põlluharimisele ja majapidamisele saadawad. Wene maalt. Peeterburist. Wcnc kcisri-kaasa wastu wõtmise ja terwitamise üle Berliini maksalt pääl kirjutab „Bcobachtcr" Nat. Z. järele: Esimest korda puutus Kõrge kcisri-kaasa meie riigi pääliuua  Berlünisse. Kella 8 ajal jõuudis kcisrikaasa  Berliini-Schlcsia waksalise. Keiserliku maja täätuse järele oli keisri kaasa, kes waikseste reisib, kõik wastuwõtmist palunud jätta. Siiski ei jätnud keiser Willcm mitte keisri-kaasat Fricdrichstraste waksali pääl teretamast. „Sellest teretusest räägib „Rcvalsche Zeitung" „Rig. Z." pitka tclcgraunui järele nõnda: Ehk küll kcisri-kaasa tasa ja saiakeste  reisib, tuli keiser Willcm hiilgama saatekonnaga,  wanaduscst, wilu ilmast ja haiglatest olemisest  hoolimata ja ootas tuulite waksali clukojaS, künni raudtee rong keisri-kaasaga senna jõuudis. Keiser astus siis katmata paaga kcisri-kaasa wagoniösc,  kes, mõlemaid käsi andes. Keisrile wastu ruttas. Keiser Willem andis keisri-kaasa kätele siis palcdelle suud ja mnsutas kõikide nähes keisri lapsi Kseniat ja Olgat. Suures raudtee waksaliü oli just varajaste kohaliku linim-raudteedc rongide kokku tulemile aeg, nõuda el tuhanded seda armast lugu naha wõisiwad ja warsti kogus kcisri-kaasa rongi ümber kaastundlik ja sõbralik rahmahnlk. Keisrile ja keisri-kaasale hüüti tormulikku hurra ja need istusiwad ivalguStatud wagonis südamelikut rääkides pingile. Kõnelemine kestis umbes weerand tuirdi ja keiser wõttis mcikcsed Wene keisri tütred suudandes oma põlivile. See annas scltsike oli kõigile poole näha ja sünnitas lõpmata rõõmu hõiskamist määratuma rahwa hulgas. Keisri-kaasa ära sõitmisel Numpcnhcimi lossile, mis Frankfurdi  ligidal Maini jõe ääres on, terctati waimustawa  Jumalaga jätmisega lõpmata rahwa hulga poolt. Sügamaste liigutatud keisri-kaasa näitas õitsew wälja ja tänas mitmele korrale :vagonist,  kuna keiserlikud tütarlapsed rahwa poolel kätega suu-andmiseks tcrwitasiwad. Kõik see keisrikaasa  wastuwõtmine sai selle sinnapilgu ajaga üheks suureks anu ja armastuse näitmiseks." Sellele lisab „Nevalsche Zcitung" juurde.- Seda teretada iga mees, kes Saksamaa sõbruscS meie suure isamaa rahuliku edenemise kinnitust näha, rõõmuga. Weel suuremat tähtsust olla sell asjal selles, et sest Keisri perekonnaga ka rahwas waimustuses  osawõta. Ka Berliini acalchcdki, kes muidu iga asja juures wihkamist ja paha meelt Wene riigi ivastu tunnistada, olla rahwa ja Keiserliku  perekonnaga ennast auutunnistuses ühendanud."  „Loodame meie" ütleb „Revalsche Ztg." „ct see mitte aga filmapiltlik waimustus, waid üks sügaivaste ära mõteldud tundmine on, mis Saktamaale Wencmaa ivastu ette on kirjutanud." Pccterbnri kubermangus, Oudowa nraakonnast. 24. Aprillil s. a. sõitis üks Eestlane Oudowa linnast öö aegu kodu poole? kui ta mõni kümme wersta oli linnast ära sõitnud, siis näinud ta, kuidas üks inimene wõsust wälja tulnud ja üsna kiirelt Eestlase poole; wiimaks palunud Eestlast wene keele natuke kinni pidama? Wõsust tulija kostis: „Mnll teiega on natuke rääkimist." Eestlane mõtles et sell mehel on wistist midagist ära warastatud ja siis ta wist tahad kuulutada, sest märgust oli ikka sagedaste kuulda ja pidas hobuse kinni! Warssi seisis wõsust tnleja Eestlase wankrc körivas ja algas juttu: Kas soowite midagi headust kuulda," Miks ei, kui teil hääd on rääkida, kostis Eestlane. Rääkija oli üks noor wenelane, wäga tereiva ja põlema Vaatamisega. Wenelane algas jälle juttu: „Miua olen Dobpuwa külast pärit aga kas teie olete ka üks hobnsc kamandaja, mina tean neli ilusad hobust, mis meie külas on ja kui soowite  neid omale saada, siis mi.ua talitan neid teie kätte!" Eestlane kostis: Ei ma selle tööga malmis ei saa, mina ei ole seda ametid õppinud. „Kas teate ehk mõnda muud niisugust talitajad."  Ei ma praegust ei tea ütelda! „Kui teie leiate mõnda niisugust, saatke teda siis minu juure, küll ma talitan temale hobused kätte." Aga kus kohas teie seal külas elate? küsis jälle Eestlane: „Kui pikuti küla, suuremad otse uulitsad Oudoma poole külge sõidate, siis pöörge pahemad katte müümisesse majasse, sealt siis leiate mind eest. Mina tean meel kaks ilusad täkku, need saamad ka kätte antud, mis Wonossomos on! Minu wend on seal sulaseks ja annab nad kätte, ta läheb sügise soldatiks, siis on temal hädastc raha tarwis; aga enne neid ei saa wälja antud kui Jaanipäcma ümber." Mull on tarwis minna, ütles Eestlane ja andis hobusele piitsaga malo. „Noh, noh räägime meel, küll walgeis kodu jõuate." Ei ole enam aega? oli wastus Eestlase poolt ja sõitis edasi. Hirm oli juba hakkanud Eestlasel seda juttu kuulates, sest et ta wäga tcrawaSte waatanud ja waft wõtab minugi hobuse kaest ära, sest tal mõib mõni kavva riist ühes olla, aga minul pole kedagi?  rcwolwer oli kodu jäänud, siis ci wõinud enam kedagi oodata.