Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. „Saarlase" toimetus ja wciljaandmine, Kuresaares, kaubaulitsas 10. „Saarlane" maksab: Saaremaal aastas I rbl. KO kop., postiga saadetud 2 rbl. ? Saaremal pooles aastas I rbl. kop., postiga saadetud R rbl. TS kop. > Tuleb wälja iga pühapaewal. Kuulutuse rea ehk selle ruum maksab  J kop» w IS. Pühapääw 8. Aprilil 1884. ! aastakäik Pühade Pärast ei tvöi mitte täis leht ilmuma. Toimetus. Amma-eided. Lubage mulle lugejad, et ma teid ühe siia ajani noorematest naljaks peetud ometi wäga tarwiliku rahwa elu külge puutuma läbi rääkimisega tülitan. Armas meeste sugu! Kes oma abikaasat, oma järel tulemat noort sugu, tõeste südamest armastada tahab, see peab ka ämma - eitede seisust kalliks pidama. Ämma - eided on haritud rahwaste seas, kuida see ka teisiti ei wöi olla, suure auu sees. Ka meie kõrge riigiwalitsus on ammu selle eest hoolt kannud, et rnskejalgstel maema päewadel möjuw abi käe pärast oleks. Suurdes linnades on selle tarwis majad, kus häda tundidel naised wastu wöetakse ja pääle maha saamise peetakse ema kui lapse eest nii kaua hoolt, kuni ema taieste terweks on saanud. Sellepärast oli ka rewiteerija Senatori küsimuste seas see küsimus  : Kui suur on ämma - eitede palk. ? Saaremaa walla walitsused! Mis te selle küsimuse pääle wastasite? Kurb lugu küll, et iga walla walitsus, kes tõtt tunnistas pidi selle küsimuse numbri koha tühjaks jätma, sest meite ämma - eidid ei saa midagi palka. Armas meeste sugu, auustatud walla walitsused ja muud asja tundjad! Ma olen oma jutu järjega nii kaugele jõudnud, et iga üks tunneb, mis meil läbi rääkida ja nöuu pidada oleks. Meite ämma - eitede seisus tuleb parema järje pääle kohendada. Kui palju häda ja waewa saab meie õrnem sugu rumalate ämma-eitede läbi tunda !? Kui palju saawad, niihästi emast kui lapsi wigastud ja langemad enne aegu surmale ohwriks!? Jälle on kuulda, kui sagedaste siin ja sääl hoolimata ehk õppimata ämma - eitede läbi haledaid häda juhtumist ette tuleb. Näituseks nimetan üht lugu, mis Januari kuus, paar aastat tagasi, minu lähedal J. waldas ette tuli. Nõnda kuida nödrus ja minestus mõnel emal waewa palmil  kaugel ei ole, on sääl üht noorikut püütud sellega nõtruses kinnitada, et tale wahepidamata kasust toodud külma mett kord üle ihu on walatud. Iga mõistlik tunneb, et sääl elu lootust ei wöinud olla, nooriku elu küünal kustus. Ilma ajawiitmata on nad teda surnu riidesse pannud ja külma aita wiinud, aga oh mis hale! Hommikul kui pere - eit aita läinud, näinud ta ära et noorikul öösel kord elu on tagasi tulnud olnud ta pöörnud ennast külje pääle. Sellest kohkunud eit nõnda, et poole, aastase kidumise  järele ka ära suri. - Surm on surina  sünnitaja." (Jääb poolele.) Jututuba. Armastage oma tvihamehi Jutustus Saksa keelest ümber pannud 0. .1. X. (Järg.) „Aga inimesel on ka käsk ise enese elu hoida," ütles Natti. „Ja küll, aga palju ülem käsk on armastust  näidata," wastas Augustin. „Kui Kristus ka nõnda oleks mõtelnud, kui sina, siis ei oleks ilm pattudest mitte ära lunastatud.  Tema ohwerdas iseennast inimeste sugu önsuse eest, armastas oma wihamehi,, kes irnlsa kurjusega teda tagakiusasiwad. Natti, meie ei oleks mitte ristiinimese nime wäärt, kui meie ei püüaks tema jumaliku eeskuju järele teha. Mõtle seda: armastus on üks kõma söariist ja ükski asi ei jõua selle wasta seista, kui ta selge ja tõsine ja püha on. Wiha aga ja kõik kurjus tapab sind ennast, sinu mõõga ots pistab su omast, mitte su waenlase rinnast läbi. Natti, ma palun sind, kuule minu ja püha apostli sõna kes ütleb: „Köik teie asjad sündigu armastuses." Nii kõma ei ole ükski süda ja nii kuri ükski meel, et armastus  seda ei jõuaks ära wöita." Natti oli tükk aega wagusi mõtetes, tõmbas  siis sõbralikult Augustini käest kinni ja ütles sügawalt liigutatud : „Sina oled üks hää ja auusa meelega inimene. Olgu siis pääle nõnda: ma tahan sinu sõna wötta, tulgu sest wälja, mis tuleb. Nõnda palju näitab mull aga tõsi olewat, et meie oma südamid mitte okastega ei torgi, kui meie sinu tahtmise järele teeme." Augustin pidas sõbra käest kinni ja ütles rõõmsa lootusega : „Ole rõõmus ja julge Natti! kes hääd püüab ja taga nõuab, sellel ei ole ühtegi häda ega waewa ilma päel. Meie ette niötmine saab korda minema, seda tunnistab üks hääl mulle mu südames." Kuuespäätükk. Wenonda. Ehk küll Augustin suure julgusega lootis, et tema wäsimata armastus ja heldus Wenonda wiha saaks ära wöitma, siiski pidi ta wiimaks tunnistama, et see mitte nõnda kerge asi ei olnud. Tema tõotas enese juures mitte enne külast ära minna, kui lepitus Wenondaga oli tehtud ja katsus seks kõik nõud läbi. Ta püüdis temaga lahkeste juttu ajada, aga Wenonda ei annud mingitsugust wastust, waid pööris wiha ja põlastusega temale selga. Ta pakkus temale wäikesi kingitusi, mis Indiaanlased muidugi  wäga armastasiwad, aga Wenonda ei wötnud neid mitte wasta, ja kui ta ka wasta wöttjs, siis wiskas ta neid andja nina alla maha ja tampis jalgadega puruks. Kui Augustin, n'agu see sagedaste sündis, jahi pääle läks, ja suure saagiga koju tuli siis pani ta ikka kõige parema tükikese Wenonda jäuks körwale. Aga kui Augustin,  seda ise temale kätte andis, wiskas ta hirwitades koera ette ja pilkas päälegi walgnau  roomawat argpüksust, et ta oma waenlast  püüab meelitada ja mitte ei julge temaga mehe wiisi tapelda. Augustin kandis kõik irmitamisi ja pilkamist  waguse kannatuse ja tasandusega ja ei tüdinud omas püüdmises ja waewas sugugi ära, et küll kõik asjata nähti olewat. Suureks kinnituseks ja troostiks oli temal töiste Indiaanlaste, kui ka wana pääliku ilmmuutmata sõbrus. Sest nemad oliwad ika weel wana pääliku Unkase juures wööraks,  sõimad temaga ühest lauast ja magasiwad  tema kambris. Aga kõige rohkem kinnitas teda weel ühe wäikese lapsokese armastus, kes ise waewalt 14 aastat wana oli. Järg jääb tulema Isamaalt. Jamajast kirjutakse meile: Paljude aastade järele olnud Myeba küla meestel karda läinud. Küünla kuu löppus sell talwel 50 ülgest püüda, mis euamist kõik takul suurehalli pöiad ja nende huikas 3 mana olnud. Ühel mehel olnud ka häda oht ligidal, kes kui ta oli umbest ühe suurehalli