Tallinna Sõber M 50. Üheksa» aastakäik Tallinnas, Jõulukuu lS.Mwal !887. UltülilNt aealeht Eesti rihmalt »aal ja liaaades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinna» Lindfor»'i pärijate trükimajas: «aStaS L rubla, 40 kop.— Pvol-aaStaS 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aasta» 3 rubla pool-aastae 1 rubla 70 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt 5 Kop. Tellimised «võetakse wasta: HaKnuas - Ltndsors'! pärijate trükimajas.— Neterõurgis: S. Seelawdt, Osuuspeuaa H 54. Tartus - Laakmann. Uakweres: Zi. Kuys. haides - A. SeidelSerg. Kapsasus: H. AollSerg. Lihulas: S. Mttner't voodis. -Viljandis : K. J. Karow'i raamatupood. Narmas: W. Nõder. Mõrus: Nrana Melrose. Wakkas: W. Rudolfi. Kuresaares : M. Lange. —Maal: kuida iseäranis kuulutakse. WaStaja redaktor W. F. Eichh or n. Elab Baltiskis, kirjad käivad Baltiski (Baltifchport La-MomS-IloxrT.l Register'! Piliirlpiläw. Üleüldised sõnumid maailmast. Omalt maalt. Tallinnast: Kirikuõpetajad Schmidt ja Niune Jubilänm. Kuberuärid Petecburgis. ParochiaNkoolid. - Mõrtsukas Umb. Tüür» mann Nuk Rentnik Sõöt'i surmast. Uus kaebtus. TMi> Weue suurkoolides. Uks awalik palwe. Wana kirjakogu uurimine. Õuuetnmad surmad. Tulekahju. Postkontori kuulutus. Pahateud linnas ja maal. Baltiskist: Ilmad ja nende ettekuulutamised. Rakwerest: Brgteikohtn asjust. Tar tust: Suurkooli pidu ja auuhinnad. Postimees. Riiast: Pidalitõbiste hospidal. Kuaramaalt: Uus Testamen- Hebrea keeles. Ptterburgist: Politika asjad. Kronstadti lahe. Wernõist: Maavärisemine. Pollmõö ja maja pidamire. Uued raamatud. Iseäralised ja uuemad sõnumid. Pööri pääw. Täna, kus seda kirjutame, on päike oma kõige madalama  seisu peale jõudnud. Astronomia aru järel on wana aaSta otsas, kestab küll meie kodanliku kalendre järel weel mõned pääwad edasi, mis aga ka pea mööda lähemad. Ikka on juba aeg, et ka kodanlikust seisupaigast selle aaSta, kui ühe möödaläinud aasta peale tagast waatame. Inimese silmaga waadates ja inimese aruga arutates, mis nähtuste põhjani ei ulata ja nähtuste järge arutada ei suuda, piame kurwaõtuses tunnistama, et ka riikide ja rahwaste elupäike ühe seisu peale jõudma näitab, kust palju soojust saata ei wöi; lootuse kiirud kõikis maailmas  langemad niisama wiltu kõige awaliku elu peale, nagu päikese kiirud looduses ja ainult ühest suurest pööripääwast  näib abi loota olema. Kuhu silm ja kõrw ulatawad, seal katawad udu ja pilwed awalikku elu. ÜkS riik waatab maritsetes teise üks rahwaS urifetes teise peale; igal poolel ihutakse moekast  ja laetakse tuleriistu. Üks rahwas püüab ikka teise tööd, teenistust ja majapidamist rusuda, teise jõudu wõimalikult  wähenda, et teine juba nõrkenud oleks, kui alalised  ärritamised lausa sõeas üles leekawad. Üksikute riikide  piiretes ja üksikute rahwaste keskis kipuwad seltskondlikud  tülid tõusma ja kõiki seda häwitama, mida inimese maim tuhandate aastate käikus hoolsas töös wara poolest, teaduse ja waimu-hariduse poolest elu kergituseks ja elu kaunistuseks saatnud ja kokku kannud on. Usk ja lootus kauwad ikka rohkem ja üleüldine nuker meel kipub kõiki oma raske pilwete alla matma. Ainult ühest üleüldisest põöri-pääwast mõib suur maailm weel abi oodata. Pöörame omad silmad suure maailma poolt oma kitsama  kodumaa ja oma kodumaa rahwa poole, siis piame küll tänuga Jumala wasta ja meie kodumaa täniste korraldajate  ja tallitajate waSta tunnistama, et meie mõnda muret ja hirmu weel ei tunne, mis maade ja rahwaste tallitajaid ja juhatasid paremal käel ja pahemal käel nii raskest koormawad. Kohkutaw pfeltslik- ehk »Sozialküfimine",  mis nendanimetatud , industrie-maadel", s. o. maadel, kuS rahwaS ennast suuremal hulga! wabrikutööst toidab, üht seltskonda teise wasta wihale ärritab ja kõiki laastama kipub, ei leia meie maal parajat pinda, Zkuida ka msned ,ltikumise"-himustaiad seda kardetawat .küsimust"  (tööliste-küsimist) kunstlikult meie rahwa sekka on paisata püüdnud. Meie kodumaa tähtsam töö on põllutöö  ja see töö on kindlate ja parajate põllutöö-kohtade (mõisa- ja talukohtade) läbi seisusliku ja perekondliku põhjuse  peale asutatud ja korraldatud. Peremees ja tema omaksed ja teenijad talukohtade peal hoiawad ennast ikka weel üheks ühiseks perekonnaks kokku. Ka möisade töörahwast  ei wõi sellel tähendusel .tööliste" sekka lugeda, miS sel sõnal industrie-maadel on. Nemad ei ole enamist  mitte lahtised palgalised, keS täna tulewad ja homme lähewad, knida tujud neid kihutawad, waid nemad on kas peremehe leiwal kindla kauba järel, ehk nendel on koguni omad kohad hoonetega ja maadega, kus perekondade kaupa harjunud perekondlikkus elus elada wõiwad. Meie kast töö mehed ei ole ka weel lahtisteks .töölisteks" alanenud. Weel walitseb siin wähem ehk rohkem perekondlik side meistrite, sellide ja õpipoiste wahel, kui selleks ka enam seaduslikku sundmuft et ole, nagu enne kWöö-amcttteS (Zünfte). Koguni teisiti on asi, industrie-maadel. Nendanimetatud  .tööwabadus", mida nii suure tuhinaga nõuuti nii suure Vaimustusega teretati, häwitas .meistred" ja nende töö- ehk wärk-tuad, sellidega ja õpipoistega ära ja asutas nende asemele kapitali wöimuga suured «vabrikud, endiste wärktubade, sellide ja õpipoiste asemel tuhandete töölistega, kellest keegi enam üht asja taieste «valmis tegema ei õppinud, waid ikka aga ainult üht osa. Sedawiifi ei wõinud siis ka noortel meestel, kes «vabrikutesse  läksiwad, mitte enam lootust olla, aega mööda ühes käsitöö-ametis kõrgemale tõusta, selliks ja wiimakS meistriks saada, oma käe peal wärktuba asutada ja korralist perekondlikku elu algata, nagu õpipoiste! meistrite juures seda oli olnud. Wabrikute peremeestel ei olnud «võimalik  ega olnud ka korralist õigust tööliste elukombeid tähele panna ja juhatada, mis siis ka ikka enam ja enam rikki läksiwad, pealegi weel, kui uutmoodi aea-waimu õhku tööliste  sekka puhuti ja neid kõiki seda pilkama ja põlgama õpetati, mis .wana" on, nimelt aga usuõpetust. Meistrite  osawuse asemele oli kapitali «võimus asunud, oli endisi perekondlikku paela meistrite, sellide ja õpipoiste wahel katki kiskunud, oli neid kõiki ühetasa töölisteks  ja kapitali orjadeks alandanud; usk ja lootus oliwad  tööliste südamest kadunud; nukker meel ja «viha nende orjastaja kapitali wasta kaswas ikka suuremaks ja kawalad .rahwamehed", kes tööliste kulu peale elada tahtfiwad, kaswatasiwad mõlemaid ikka suuremaks. Nenda tõusis industrie-maadel see «vihane «võitlemine kapitali ja töö «vahel, see nendanimetatud .sozial-küsimine", mis kõiki omanduse-õigust ja perekondliku elukorda, seda kõige hariduse  ja korralise elu põhjust, lõhkuma kipub ja mitmes paikas juba löhkumistes, põletamistes ja tapmistes ilmunud  on. Keegi ei «või ja keegi mõistlik inimene ei taha aearatast tagurpidi käima pöörata; keegi ei wõi ka salgata  et «vabrikud ja mashinad inimese sugule õnneks on. Kuida aga afi wabrikutes läheb ja sealt ka kõige teise seltskonna sisse tungima kipub, see teeb riikide ja rahwaste juhatajatele ja kõige inimeste-sõbradele rasket muret. Seltslik elu on usuta ja lootuseta nukrast aea-waimust, kes ainult seda auustab ja nõuab, mida silmaga näha, käega katsuda ja himude täitmiseks ja elu-kõrkluseks tarwitada  wõib, uduga, pilwetega ja leitsega täidetud, usu ja lootuse kiirud langemad wiltu ja see näitab, et ka siin pööri-pääw ligidal on, mis ühel ehk teisel wiifil rahwaste elu kardetawast leitsest, udust ja pilwetest puhastama  piab. Kuida juba ülemal tähendatud, on meie kodumaa ja meie rahwas tänine sellest kardetawast feltslikust küsimisest puudutamata jäänud, kui ka mõned halplased seda kunstlikult  meie sekka «vedada püüdsiwad. Meie talurahwa põllutöö seisab iga taluperemehe enese tülitamata juhatuse all iga koha nihutamata piiretes. Aga ka meie rahwal on sel mööda-minewal aastal palju koormat kanda olnud oma majapidamise poolest, ja palju põnewale aetud lootust iseäralises  rahwuslikkus elus ja üleüldises waimulikkus elus an hauda Kantud. Endise «vaimustuse asemele kipub raske nukrus asuma ja elujõudu häwitama. Kahtlased küsimised .Mis nüüd?", .MiS nüüd teha?- ja teised seesugused hakkawad nendest ringkondadest kostma, kust senni kõrklewaid lootusi põnewale aeti, ja mõned healed, kes enne rahwuslikule kõrklusele hüüdsiwad, hakkawad nüüd kõiki rahwnSlikku lootust maha rõhuma. Eesti rahwas on pöõri- p ä ä w a l e jõudnud, seda ei wõi falgada. Seda piame meeles ja südames pidama ja selle järel piame igaüks omast tallituse-paigast oma tööd ja tallitust uuel elu-aastal uueSte algama, piame oma «võitlemist, kus «võitlemist tarwiS läheb, selle wastase poole pöörama, keS just sel aeal peale kipub. Seda tahame meie ka omalt poolelt teha. Kui meid selle lehe juhatamisele kutsuti, siis lootsime rahulisel teel omalt poolelt Eesti rahwa silmaringi majapidamises, elu-kenaduses ja hariduses laiendada  wsima. Kuida lugejad küll weel mäletawad, ilmusiwad  aga wõimud, mis meid mägise rahuliselt teelt wõitlemise  teele pöörama sundisiwad. EeSti rahwa keskis lõõtsutati kõrklewat rahwuSlikkn tuhinat ja üliwaimustust leegile, millest muud oodata ei olnud, kui rahwa wäfitamist  ja ära ksrwelamist, Selle leegi wasta pidime meie astuma, pidime tuld tõrjuma. Kui palju see mõjunud on, seda meie ei tea, aga omas südames tunneme, et jõudu mööda selles oma kohust oleme täita püüdnud. Asjad on ennast muutnud, wäsimus on tulnud, kuida see teisiti tulla ei wõinud. Meie loodame edaspidi rohkemat arusaamist  leidma, sest elunähtused on senni rahwale mõnda äraseletanud,  mida raske on sõnaga ära seletada. Keerulised poolitika  asjad suures maailmas, mis wiimasel aastal nii kangest kiheismas oliwad, mis ka meie rahwa ja iga inimese külge puuduwad. mida sellepärast lugejatele ette panna ja «võimalikult  ära seletada soowisime, on wäga palju meie lehe kitsast ruumist ära tarwitanud. Kuida juba selle kirja hakatuses tähendasime, on suured' politika-küsimised pööripääwale  jõudnud. Meie loodame, et kohawad laened pea waikiwad, et kõige wähemast selgemat joont maailma asjade  sisse tuleb, et meie seal ka wähemaga läbi saame ja et meil selleks rohkem ruumi üle jääb, mis rohkem meie rahwa kodu-elu, majapidamise ja üleüldise «vaimuhariduse külge puudub. Oma täit töö-programmi tulewaks aastaks ei wõi meie selgemalt lugejate ette panna, sest seda muuvamad  aeakäigu teed ja muudawad «võimused, mis meie käsu all ei seisa. Seda aga wõime kinnitada, et meie leht iialgi sellest joonest ei lahku, mida hakatuses «võtnud ja hakatusest saadik kinni pidanud oleme, see on Eesti rahwa eluõnn, edendas ja haridus meie oma kodumaa harjunud eluwiisil, tasases perekondlikkus koduelus ja meie usutunnistuse Põhjusel. Selles meeles tahame uue aasta sisse aStuda ja kutsume Eesti rahwast osawõtmisele lugemisega ja kaastööga. Et kõigile meie kodumaale pöõri-pääw tulnud on ja igapoolist tähelepanemist pärib, see on igas ringkondas  selgeks saanud, seda tunnistab ka Kuuramaa Maasaadikute  märgukiri, mida Maapääwale ettepandud on ja mida kõik sugud ja seisused tähele panema piakfiwad. Tähtjas märgukiri on järgmine: .Maa üleüldine seisukord on Kuuramaa koosolewale Maa-nõnukogule järgmist arwamisi arutamiseks ette pannud:  1) Põllutöö puhtad sissetulemisel» on mõnest aeast saadik kangest kahanemas. See kahanemine ei tule mitte nii palju «vastastest «linadest, kui rohkem mõjudest, mis nähtawamad on. Nii heaste põllutöö saakide hinna alanemine,  kui ka maksude rutuline tõusmine osalt otsekohestes  krundi-maksudes, osalt kõrwalt tollides asjade eest, millest põllutöö ilma olla ei wõi ei lase selle asja paranemist ligemal aeal oodata. Meie Põllutööseltside  katsed, seda häda korraldamiste läbi parandada, mis kodumaa põllusaakide paremat müümist ja wõeramaa kaupade odawat ostmist omaks otstarbeks teinud oliwad. jõuawad kui tänuwäärt need ka on siiski ainult weikM mõedu! abt saata. Kõik seesugused korraldamised ei wõi asja loomust mööda ka mitte kõigele põllumeestele ühetasa abi saata ja seisawad peale selle seaduste ja wõimuste  all, miS igaühe enese wöimuskonnast wäljaspool seisawad. 2) Ka kõrgemast õpetatud ringkondade kohta