Kuulge wennad, see ei taha hänste lahti minna; olgu meil parem muud nõu wöetud, mis ilma takistuseta wõib lahti minna. Waatke, kui meie sätitud maksu, vlgo see nii ülekohtune küll, kui ta just on, ära ei maksa, siis nad sec-teised kutsuwad meile sülla kohtu kaela, kes midagi nalja ei tee, ja meid sunnitakse wägisi maksma Üks mees oli kogemata sääduse wasta eksinud, ta oli 2 kord pääle koori kinni löömist, ah, ah tenori naernud, see eksitus pidi trahivitud saama, mis ka warsi toimetud sai. Rindmees tellis kõrtsi nacse käest üks suur kapa täis töömest (permi), see sai eksinud mehele kampsoni krae wahclt  sisse walatud, kus toimetuse järel meel kord naeru koor end kuulda laskis, mis ilma, et keegi jälle oleks eksinud, ära lõpedati. Eksinud mehe J. P-le ütles rindmees meel maenitsuseks: Küll sa nüüd teine kord mõistad sääduse korda tähele panna! Waene töömse nnheltud J. P. ei julgenud  sõnukcfiki wasta rääkida, ruttas uksest ivälja ilma, et oleks selle pääle mõtelnud, kas ta müts pääs, wõi mitte? see oli aga kõrtsi pingi alla jäänud. Poole tee pääl wiskaS tuul talle ühe töömsese jeukse tuka ümber silmade, mis talle mütsi ära olemist meele tuletas, mõtles natuke  järele ja siis pööris ta enesest wärivitud kollast  rada mööda tagasi kõrtsi; sääl wõttis ta mütsi pingi alt ja tellitud kortli wiina laua päält, mütsi toppis ta pahe ja wiina miskas ta suhe süüdatud südame kergituseks. Pitkemalt ei räägi ma sest „wa' S. küla" rahwa pühapäawa pühitsemisest mitte midagi, muud, kui tahtsin kord sõbradclt  küsida: Kas teised rahwaS sellega ülekohut teemad, kui nad S. küla rahwast nimetades ikka „wa' S. küla" nimekamad? Selle juhtumise awaldamiscst saamad K. koguduse rahwas selge aru kätte, miks snölt küla rahwast kirikus näha nii aruidane asi on. 8. —r. Pyhast. Üks pääw mis möga arwa wöib ette tulla, seda on meie armas auustud öppetaja härra 25. Märtsil ära pühitsenud. 52 aastat on tema Issanda armu läbi öppetaja ametis, ehk Issanda wiinamääl töötegijaks olnud. Enne oli tema Mustjala koguduse juures 2 aastat, ja pärast 50 aastat Pyha kogudusele kallist önssakstegeivad armuöppetuse sa na wägeival kombel wälja jaganud. Et pääw mis öppetaja niiekümne aasta tagand meel silmi paistis, pole mitte unustuse sisse jäänud, maid maga armsalt meele tuletand. Jutlus mis sell paamal kogudusele sai ööldud, oli wägew ja tungis südamese. Kogoduse meele sai tuletud, kui palju selle pitka aea sees öppetaja käe läbi on ristitud  maetud, leeritud ja laulatud.. Kus mitmel seda kuuldes, pisarad üle palge maha weercsid. Iga koguduse liikme südamelik soow, kes otse kui tema lapsed wmmuclu kosutuse all tema juhatamise  sees on edasi läinud, soowimad südameliku pakmega, et Issand teda kui truui töötegijad meel kauaks ajaks nende maimu elu juhatajaks hojaks Palgaline jättab karja maha, ja põgeneb ära, mis sagedast Saaremaa koguduste juures on sündinud  seda ei ole mitte, ci anu, ega suurema palga nõudmine jõudnud tema käest ära kiskuda, maid kui truu Issanda sulane truuiks on jäänud oma koguduse juure. See wägew, kes teda seia maale on kannud, andku armast jõudu uing rammu hinge ja ihu soolest. Kaugemalt kodumalt. Tallinnast Veeterburis olew Saksa saatekouna nõumees. krahw Herbertßismark, Saksarngi kanzler Bismarki poeg. on, nagu Tallinna pöäwalchcd pikemal: rääiamad. pühapääw 2V. Aprilli! sellesama  süalckonznl sestctaäriga prints Aatibor Hohcnichega  Tallinna tulnud ja siit kohe Harku mõisasse sõitnud, kuhu mõisa omanik parun Ungcrn-Sternbcrg  neid ivõeruscle olnud kutsunud. Harkust tulnud nad teisel päämal Tallinnasse tagasi, wõtnud lõunat laudraat Ükskülli juures, käinud siis linna waatamas ja astunud mõnesse tähtsamasse majasse sisse ning sõitnud õhtul wäga hääs tujus Peeterburgi tagasi. Ajalehe „Hennath'i" tääduse järele olewat Eestimaa Saksa Põllumeeste Selts üht põllutöölist  konsumi seltsi (kauba tarwitajate kogu) asutada tahtnud ja selle asutamise luba saamiseks palme ning põhjuskirjad riigiwalitsusele ettepannnd. Nüüd olemat aga nimetatud Põllu Selts ministeeriumi käest oma palme paale wastuse saanud, et ministri käsu järele Balti kubermangudesse miskisugust seltsi enam as üada ei lubatawat. Pääle selle, nõnda kirjutab „Hcimath" edasi, olemat ülemal pool ka see põhjusmõte otsuseks möetud, et ühegi poliitika ajalehe asutamiseks Balti maal nutte enam luba anda. Praeguste Baltias ilmu mate ajalehtede tarwis olemat Baltia tsensori ametitele teramamaid ja enam eeskirju antud ja saamat meelgi antud nagu seda Baltia ajakirjandus iseenese juures tundwad. Wene maalt. Peeterburi jauskonna kohtus jõuudis neil päämil nõndanimetatud „MnSta seltskonna" protsess  lõpule. See seltskond oli üks täieline ja korraline margale, kelmide ja rööwlite salk, kellel igast seltskonna liigist liikmeid oli, toredamatest härradest knni närusema hulgusteni, ja kes Peeterburi  esimestes wõerastemajades niisamasngnse julguse ja kawalnsega oma nurjatumaid asju ajasiwad,  kui kõige rupumates kõrtsides. Jmclikka sõnumid, kohutawaid kclmistükka ja kuritöösid ilmutumad  päälinna lehed sellest seltskonnast. Iseäranis  noori mehi piiidnud nad eneste ivõrku meelitada.  Jlmlugemata olnud nende petuscd kaardi, ruletti ja mürfli rnäugude juures. Iga ettcwõte saadetud tubliste ära mõeldud lindla plaani järele täida. Terme linn olnud jauskondadesse jagatud ja igasse jauskonda saadetud tcatawad liikmed saaki püüdma. Suure hoolega katsunud kelmid oma ärawalitud ohwrite elumisisi, oniadusi, meelt ja nõdrufi ära uurida ja läinud neile alles siis kallale, kui aeg paras ja hää olnud. Kaupmehe K. proua tõmmanud keegi ilusa näuga kelm armastusc  ivõrku, kellelt ta siis niikaua raha rvälja pressinud, kui sääl enam anda pole olnud ja oma patu minnaks abikaasa silmameega üles tunnistanud.  Niisama hakanud ühe suurtsugu rahamehe abikaas kelmi S. palawalt armastama, warastanud  ja rööwinnd mehe raha, et aga armukese nõudmisi täita. Kui proua raha wiimaks ära lõppenud, lubanud  armastatud kelm ennast rahapuuduse pärast maha lasta ja tulnud prouat ühel päüwal minnast korda Jumalaga jätma. Warsti püäle seda teinud õnnetu uacsterahwas enesele otsa pääle, küna kelm mist praegu lustilikult elab. Pääle niisuguste „peenemate" kelmistükkide olnud salga päcwatöö ka alata märgus ja röõmiminc; rahakottisi jauurisi  tõmmatud taskutest, raha rebitud ka mõnel näpu wahelt ära j. n. e. Sellest nurjatumast salgast saadi nüid hiljute kuus pääkelmi kätte. Nee on: auukodanik Wassili Robutowski, endine leitnant Jlarion Katowitsch endine Stawropoli maike kodanik Aleksei Sarudnõi  endine mõisnik Wiktor Tubezki, talupoeg Parvel  Grjasrroiv, ja endine leitnant Wladimir Kurnilow.  Kõik kuus on telegrammi laaduse järele 24. Aprillil kohtuotsuse kätte saanud, mis neid süüdlasteks tunnistab. Kohus mõistis Robutemski ja Katowitschi Siberisse, KurnUomi Arärangsls- kisse mangitöõsse ning Dubctski 2h/e aastaks ja Grjasnow 2 aastaks wangi ja Sarudnöi (telegrammis  Zawicdno) 7. knuks töömajassc.  Nimetatud  kime nuhtluse alla mõistetud mehega ei oleivat aga, nagu püälinna lehed ütlewad, „Must seltskond" meel mitte häwituatd, maid kaugelt suurem  osa liikmeid oleivat meel täiel jõunl ja julgusel  tööl. Külap nendegi lõõg ükskord täis saab. Wiimsel kohtu koosoleku ajal on kohtusaalis meel üks selle asjasse puutuni nimetamise wäärt lugu sündinud. Nimetatud „Musta seltskonna" liikme Dubetzki tütar lasknud ennast rahma seas pistoliga ja langenud haawatult maha. Isa, kes seda näinud, thatnud õnnetuina juure rutata, aga shandarmid ei olemat lasknud. Zeüüd kahmanud Tubetzski ühe klaasist wee kanuu kätte ja löönud selle oma pähe puruks. Weriselt langenud ta põrandale  ja kohtu koosolek lõpetatud kohe. Kindral-adjutcmt v. Güidenstubbe on 23. Apr. surnud. Tema oli sündinud Saare maal. Kroonu teenistuses on ta 56 aastat manaks saanud.  Alles mõne aja eest oli ta Mõskma linnas sõjamäe kommandant. 6. Mai-kuu pääwal. TalwcpaleekirikuS oli Keiserliku Kõrguse Smirmürst aujärjepärija truusemandumisc  tarmis palwclaua pääl rist ja ewangelium  ja kahe purpurisammetiga kaetud laua pääl kroon, malitsusekepp ja riigiõun, kui kaa kuldkirjutuse nõuud. Aujärjepärija luges altari päält kätte antud lehe päält waude ette, andis ristile ja emangeliumile suud, läks siis kirjutuse laua ääre ja kirjutas truuscwande alla oma nime. Wäliminc minister wõttis selle lehe enese kätte. Siis sai kiituse laul „Sind, Jumal, kiidame" lauldud ja suurctükipaugud kantsidest lastud. Pärast Jumalateenistust sooiMwad kõige kõrgemad katholiki ja lutheruse usu waiinulikud MajeStet Keisrile õnne. Hulgani oli Gcorgisaal, kuhu Majestcetid Keiser ja Keisriprona pärast Jmnalateenistust laksuvad  ja aujärje päälc istusiwad. Kõrged ülemad mitmesuguses oma- ja wööramaa mundris, naesterahwas  hiilgamas riidis, paleegrcnaderid aujärje ümber ja sõjakoolide kaswandikut täitfiwad saali Kesk ses pidulikus seltsis mandus Suurwürst aujärjepärija  teeuistusctruuusewanuet. Enne wandewandumist  andis Saksamaa prints Wilhelm Ma- jcstät Keisri ja Kcisriprõua silma all Suurivürst aujärjepärijale Mustakotkaautühe rinda panna. Afchabadis mandusiwad 31. Januaril  Mcrivlaste päälikud säälse Wene ülema sõamäcjuhataja juures Weneriigi malitseja Walge Tsaarile kruuse wannct. Hommiku wara kogusiwad  kõik ohwitseerid oma ülema juurde paraade uniivormis kokku. Enne lõunat kuluvad ka MerwlaSte  päälikud Wene ülema juurde. Esimeste seas oliwad 4 khaani, mitme Merwlaste sugukondade mürskid, 24 maakondade ülemat ja maimulikude meeste päämeeS. Päälikud astusiwad saalis poolringi  kokku, mispääle Wene lõawäe ülemjuhataja esmalt ühe kõne pidas, mida tõlk Mcrwlastele ümber pani. Merwlased mastasiwad selle kõne pääle tõlgi läbi, et nad Walget Tsaari truuiste teenida tahta, selle sõna kuulda ja alati selle käskusid  täita. Pääle kõnede astus teiste seast üks Merwlaste waimulik mees wälja, luges ivalju häälega Tatarlaste keeli mandumne wm.d ette, mida päälikud temale järele ütlesimad, parema käe sõrme ülespoole hoides, mispääle iga pääiik näimaks  kordamisi Muhameedlaste piiblile suud audis. Siis istusiwad nad toolide ja paranda pääle maha, waimulik mees küsis igaühe käest nimepidi püseri oma kätte ja wajutas sellega ühe malmis säätud tunnistuse paberi pääle. Sellepääle lõksuvad Merwlased jälle ära. 4. Veebruaril peeti nende