naisterühmad po.oor! nariuid kõik omad riided ja kuued täis õmclnud jne. Mo kohkusin csiinesc koreaga ära ja mõtlesin,  ci tea nsis haigus selle küla raywa pääle nüüd ühe korraga on tulnud, aga pärast poole sain ometigi asjale aru ja mu wärin maius. See pilt on weel pracgus mu silmade ees terrorit ja kui ma pildi meister oleks, siis oleks ma seda juba paberi püüle mälestuseks maalinud, aga kahju, et ma seda mitte ci mõista. Kui ma pärast seda mõnda sõja pilti kuskil raamatus olen näinud, siis tulewad need P. küla kolmed pulmad ja tema pidulised ka jälle meele, sest nende pilt on mu silma ees sedasama nägu ning äratab mu sees niisama sugused tundmised kui mõni sõja platsi pilt s. o. sügaw õhkamine. Kui siis niisugusel oleku! meel üks õhtu ja homiku oleks, kus päewa töö hakkaks ja lõpeks, ei, nemad lähwad ööst ja päcwast läbi, kuni õlut ja miin otsas, siis on ka pidudel ots käes. KaS niisugune pidude wiis pole mitte laidu wäert? Ma arwan küll. Mull oli kord üks tüdruk, keda sagesti pidudele kutsuti. Iga kord oli tema aga 3 —4 nädalat selle järge haige, ning wiimali jäigi nii kidewaks, et teenistust üle pidi jätma. Sellepärast pidage omad pcud lühemalt ära, olge oma pulmade pääl rõõmsad ja lõbusad mõistlikul wiisil, aga ärge jooge endid mõistmata wiisil täis, ses pole kellegi rõõm ega lõbu, waid see ou halbdus ja harimata wiis. Niisugune pulmade  wiis on tooruse kaswataja. Mis wöiwad siis lapsed, kes pidudel päält waatawad,  muud paremat sest õppida, kui nõnda samuti wõi weel hullemine tegema? tüdrukute juure ja pakus neile südamelikult kätt. Kristjan oli tagasihoidlik kui ikka. Tema nägu oli tõsine peaaegu kurb, kui ta Joosepi õnnest hnlgmvat nägu tähele pani. Aga sääl waatas Suust nii südamelikult  tema otsa, nagu oleks ta küsida tahtnud: ..Ja sina? KaS sull ei ole midagi mulle ütelda?" Rutuga tuli Kristjan nüüd oma armastatud  tüdruku juure ja Joosep tarwitas seda silma pilku selleks, et Kadri juure astus ja temaga sosistades edasi läks. Kristjan waatas wee! korra uurides Suust otsa ja kui tema ikka meel seda lahket armast nägu u: ' r uue temale wiitvitades  kuke iu.:n. run.aft nelki, mis tema sü:e-ue. r uus hoidnud oli. „Vr::u n u. uu uuun." ütles tema häbelikult. ..t.u? on need kõige esimesed õied, mis lal:: unrud. mina olen ise nende eest hoolt kaimud. Oh Suust, mõika nad ometi wastu!" Lssr tüdrNk jäi rõõmu pärast punaseks, maatas uurimalt Kristjani otsa ja ootas, et ta wccl muud midagi ütlema peaks. Süül juures wiiwitaS tema aga rooside wastu wöNniscga, mis pääle Kristjan oma käe järsku maha laskis üteldes: „AH, sa ei tahs ucid? Noh, siis wõtku neid see, kellel lust su!" ja mihaselt wiskas tema nelgid wastu maad. Rutuga kuinardas Suust ennast, wõtis roosid üles, pistis neid oma juukste sisse ja ütles pool tasa: .Tulipea, ks sulle siis seda ütles, et ma neid ci taha?" Säöl juures waatas ts seesuguse pilguga Kristjani otsa, et tema hing Saue ja rõõmu pärast rindu kinni tahtis jääda. Järsult Hakkas ta tema käest kiuni ja seda tugemaSti pigistades ütles ta wärisewa häälega: „OH Suusi, sinule, just sinule olen ma need nelgid kaswatanud. Kui sa ometi teaksid, kuidas ma sind armastan, kuidaS ma ööd ja päewad ainult sinu päälc mõtlen! Armsam sinust ei ole mul üksgi asi siin maa pääl! Oh ütle mulle ometi, Suusi, kas armastad sina ka mind? Ons 'see ainult minu armumine möi onS see tõsi, kui ma wahel armun, nagu armastaksid sa mind?" Suusi kätt oma südame wastu surudes, waatis ta kartlikult tema silma. Tema ei tõmbanud mitte oma kätt Kristjani käest ära, maid tahtis oma pead kõrmale pöördes temale lahkesti wastata, sääl lauges aga tema pilk Antoni Weltcri pääle, kes õela pilguga tema ja Kristjani päälc -vaatas. Pool kohkunud, pool pahaselt selle üle, et neid tähele pandi, tõmbas tema oma käe Kristjani peost ära. Kristjan oli seda märkinud ja pööris ka omad silmad senna poole, kohu Suusi waatas. Ja Antonit nähes, sütis tema armukadedas jälle põlema. Tema unustas kõik ümber olijaid ära, astus Suusi juure ja hakas tema käest kinni. „Suust!" ütles tema ägedalt, kõma käskima  häälega: „Sina ei pea täna õhtu mitte Antoniga tantsima! Mina ei salli ega taha seda mitte!" Järsk muudatus tuli Suust näo pääl nähtawale. Praegune armastaja Suust oli ühe korraga teiseks muutnud. „Sooh?" hüüdis ta poolwaljuste ja wiha mälkus tema mustaist silmist ja Kristjani kätt oma käe küljest lahti raputades ütles ta: „Arwad sa, et sa mulle kohe käskusid anda mõid kui ma korra lahkesti sinu otsa waatan? Aga Sandla pere Suusi ei lase enesele igast ühest käskusid anda, seda pane tähele!" Sellega pööris ta Kristjanile selga ja jooksis Kadri juure, keda ta enesega kõrtsi kutsus. Siin oli juba pilli hääl lahti ja noored paarid kecrutasiwad parandal. Suusi ja tema sõbranna saiwad kohe, kui nad uksest sisse astusiwad, tantsima wiidud. Ja praegu ette tulnud juhtuscst erutatud, lendas Suusi tantsijate hulkas tormi tikult ümber, ja rääkis ja naeris rohkem kui muidu. Pea astus ka Anton Suusi juure ja kutsus teda omaga tantsima. Ilma tahtmata  lendas Suusi maade ümber saali ja otsis Kristjani. Siis aga ulatas ta oma kätt Antonile tantsimiseks, olgu Kristjan saalis ehk mitte, sest ta tahtis temale näidata, et Kristjanil tema üle midagi käskida ei ole ja et ta tema roiha ei karda. Aga ehk ta küll nõnda teha tahtis, stisgi ei olnud tema süda mitte seega üsna rahul ja ta tantsis pärast jälle ruttu ja tormilikult Antoni kätte wahel läbi saali. Sääl tuli raputamise ja rutulise liigutamise  läbi teine neist kahest nelgi õiest tema juukste seest lahti ja kukkus maha. Anton püüdis teda rutuste kätte, meel enne kui ta maa wastu sai; aga ka Suust oli selle järele püüdnud ja tahtis teda jälle uuesti juukste sisse pista. Poiss pidas aga tema käe kinni ja seega ka nelgi õie. Suust läks rahutumaks, sest Anton waatas nii pilkawalt tema otsa. „Lase mind lahti, Anton," hüüdis ta pahaselt ja tahtis ennast lahti kiskuda. Mitte enne kui sa see nelgi mulle annud oled," naeris fee kõrgemeelselt. Isamaalt. Kuresaarest. 31. Augustil peeti KuresaarcS  Linnapääl mesilaste pidajate seltsi koosolekut, kus mõned kümned linnu pidajad koos oliwad. Mõnigi tähtjas asi sai fääl mesilaste pidajate wahcl mesilaste  pidamise üle räägitud. Seltsi esimees ja koosoleku juhataja, Pöide õpetaja hcrra N. v. Nolckcn awas koosoleku ja soowis, mesilaste pidajatele „õtgkornn" puid pruugitawaks  wõtta. Olgu küll, et ka õlgkorwi puudel, nagu igal heal asjal, omad wead olla, siiski "olla nad kasulikud, sest muidu ei pruugiksiwad neid mitte kõik suuremad mesilaste pidajad Saksamaal, kuS mesilaste pidamine wäga heas järjes on. Pöide kiriku köster, hcrra Paulmeister näitas õlgkorwi puude wead, mis ta wiimsel suwel olla leidnud: 1) et korwi ülemine ots walja mõttes ennast teiste waStu rüüstab ja 2) et puu seesmised raamid puu seina külge mesilastest kinni tehakse, nii et neid raske kätte saada on. Herra N. v. Nolcken arwas, et need wead sellest tulewad, et puu meile esite woeras ja tundmata on ja meie sellega mitte hästi ümber ei oska käia. Pärast lõunat seletas N. v. Nolcken J. Tuulinga küsimist: „Kuidas wöiks mesilaste mäda-poja haigust ära arstida?" Herra N. v. Nolcken arwas seda küsimust wäga tarwilikuks, sest et Saaremaal juba mitmes kohas seda tõbe nähtawale on tulnud ja seletas järgmist: „Sellc hirmsa mesilaste külge hakkawa tõbe kõige kergem arstimine on: kõik haiguses põdewad mesilased peab suitsuga ära suretama, mesipuud ära põletama  ja selle mee, mis neist puudest wõetud, enne ära müümist, ehk pruukimist, hästi läbi keetma. Kes oma mesilaste peret ära ei taha tappa, see peab lohe haiguse hakatuse!  ilma aja wiitmata raskemat arstimist ette wötma. Mitmesugused rohud on leitud, niis mäda-poja haiguse seemuet suretawad. (Mäda-poja haiguse seemne on üks silmale nägemata põrm-elukas, mõera keele sõnaga Vaksillus). Rohi, mis kõige alwcm osta ja millega kõige kergem arstida, on puhastamata  karbol hapu. (Mitte apteekis puhastatud)!  Keegi ärgu kartku ta kanget haisu, see ei tee ühtegi kahju. Karbol hapuga tuleb mesipuud seest ja wäljast poolt pesta ja mesilasi sööta, et nad oma poegi mitte ära ci rikuks, kui neid söötwad. Pesu tarwis pandagu üks söögi lusika täis karbol haput toobi wee hulka ja söögi tarwis ühe toobi mee ehk suhkru wee hulka üks ehk kaks tilka. Paned karbol haput pesu wee ehk mesilaste  söögi sekka, siis pead seda tubliste segama; karbol ei sega ennast kergesti weega. Segaduseks pandagu tarwiline jägu wett ja karbol haput ühe pudeli sisse, raputagu hästi segamine ja lasku enne tarwitamist natukene seista. Selgemat ja laiemat õpetust selle kohta wõib Pöide õpetaja N. v. Nolckenll ja mesilaste pidaja J. Nata'Sse käest, Kihelkonnalt, saada; nii hästi suu sõnalt kui ka kirjalikult. Wiimaks soowis seltsi esimees, et mesilaste  pidajad, kes oma mesilaste pidamisega täielikumas korras on, ka mesilaste emade kaswatamist ette wõtaksiwad. Wõetakse alati parematest peretest emad, siis seisab mesilaste pidamine paremas korras. Teised rahwad kannawad sugu loomade heas korras olemise eest wäga suurt hoolt. Näituseks: ühe jäära walitsemisel loetakse mitmel tallel