Sakala .U 34. Wiljandis, 10. Septembrikuu päewal 1883. VI. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja pollutoo ajaleht. Wäljaandjad C. R. Jakobson'! pärijad. Sissekord. Poliitika leht. ~Seadusest" õiguse ja seaduse teaduses. 11. Omalt maalt Wiljandifi: Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi näitusest: lntll koer' põllumeeste koolid; õpetaja kerra J. Hurtst presidendi  nsnist; Liiwimaa kirikherrade sinod; Tirse jõe pärlid; „Revaler Äeokach!cr'i" hirmusõnum. Pärn usti Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi koduloomade, põllutöö ja käsitööde näitus Pärnus 27, 28. ja 29. Augustil  >BB9. Rn hjast: Protsess alewi ja kirikherra wahel. Malgast: Näitemünk Aleksandri kooli heaks. Walga maakonnast: A'eksandri kooli asjust. Moskwast: Suur kingitus. Wõidulovsid.  Kuulutused.  - Papi wõimus. XI. Tagasi tulnud. „Seadusest" õiguse ja seaduse teaduses. ii. Loomulisel seadusel on asjatundjate meeste arwamise järele kolme sugune iseloomus. 1) Tema on nagu inimese sisse sündinud ja saab loomuse sunnil (instinktnw) täidetud; tema sünnib ja paneb oma käskusi inimeste peale ilma kellegi awaliku kuuluseta.  2) Tema on ärahäwitamata ja muutmata;  tirinum et immuwbile." öelsid Roomlased,  mis sedasama tähendab. 3) On tema üleüldine,  igas kohas ja kõikide inimeste keskel tarwitaw; „ljii0(! ii3tiiiiiiiB rntio inter omneB liomineB eoWtituit/ see on: „ loomuline seadus on niisugune seadus, mis loomuline mõistus kõikide inimeste kohta kokku seadnud  on." Tsiwiil- ehk pooiitiiw-seadusel on aga oma olu poolest tõistsngusem iseloomus. 1) Tema on ühe inimliku käsu- ehk seaduseandja töö, sellepärast ei wõi tema muidu, kui awaliku kuulutamise  läbi seaduslikku wõimust saada. Sellest tuleb siis ka tema nimi „poasitiiw," see tähendab kirja „maha pandud" ehk „kirjutud." 2) On tema muutlik  ja seda nimelt sellepärast, et tema seltskondliku tarwituste ja nõuudmiste alla ennast heidab ja poliitikaliste  ümbermuutmiste järele ennast seadib ehk nende otsust sünnitab. Seaduse-andja ehk tegija ametimees wöib oma arwamise järele teda muuta ehk koguni ära kautada. 3) on tema kohaline ja partikuläär,  see on: tema käib nimelt ühe üksiku rahwa, ühe ja sellesama riigi kodanikude kohta. Sellepärast wõisiwad  manad Roomlased oma poliitikalise korra põhjusel  öelda: „M eivilö 68t. guoä MwM populuB ipB6 Bibi eoiiMuit.," see tähendab: kodanikulik seadus on see seadus, mis iga rahwas ise enesele kokku seadnud  on. Terme inimese sugu kui üheainsa kogu peale waadates wõib seda seadust sellepärast ka eraseaduseks  nimetada. Loomuline-seaduS on paleusline ehk palja, selge mõistuse seadus, mis palju enam selgunud ja täielikum on, sest et ta muutmata on, kui ükski töine seadus, ühe sõnaga nende põhjusnööride kogu, mis üks kõrgem mägi Lerwe inimese-soo südame sisse on ülespannud. Loomuline-seadus on kõikide töiste seaduste  aluspõhi ja mida enam temast üks eespool nimetud seadustest oma sisse üles wõtnud on, seda täielikuma järje peale on ta jõuudnud. Nimelt käib see tingimine kodanikuliku - seaduse kohta, mis kõigetähtsamaid  inimliku elu awaldusi, kui abielu, perekonda,  kui ühel pool loomuline-seadus, töine pool kodanikulik-seadus kõrwu ja mitte ühendud ei oleksid. Loomulise-seaduse ülisuurt tähtsust äratundes wõime meie käsuandja ehk seaduse-tegija tööd küll õigusega  l raskeks nimetada. Tema peab omas tegewuses  niiheasti riigi majapidamiselist elu, nimelt selle teaduse põhjusseadusi rikkusest, wahetamisest ja töö ärajautamisest, kui ka wiisaka oleku (moraali) õpetuse filosoofia põhjusmvtteid tähelepanema ja olgu et küll tema pea-n-.esanne ei ole Viisakaid kombeid nende keskel,  kelle tm tema töötab, põhjendada, ei tohi ta siiski nende õpetuste põhjusmõtete tähtsust oma töö kohta ära unetada ehk hoopis kõrwale jätta. Sellepärast  ei saa ka iialgi seadused, mis ühe ehk mitmete inimeste tahtmise ehk tuju põhjusel elusse on tõuusnud,  nende tahtmisi, soowisi ja tarwitusi täitma ja waigistama, kelle tarwis ometi seadus tehtud saab, nad saamad algamisest saadik põlatud ja wihatud ja ei wälta mitte kaua. Niipea kui aga üks seadus elujõuudu  awaldab, wõime ilma kahtluseta ette ära öelda, et sellel seadusel, olgu temal ka kes teab missugused  uiead, õigus ja täieline põhjus on olla. Sellegipärast ei wõiks meie Russooga öelda: „seadus on üleüldise ehk pea-tahtmise awaldus (w !oi 68t I'6Bpr6BBioii la voloiitö KMieeale), sest nimetud tahtmine ei wõi asjade oleku korda mitte muuta. Meie näeme sellest, et „seaduse" tegemise ehk loomise eel mitmed töised teadused, nimelt aga wiisaka  oleku (moraali) õpetuse käsud käiwad ja et kõikidest  eespool nimetud seadustest „era-seadus" üks jagu nendest kasudest on. Tahame teada, missugune jagu? siis peame weidi wiisaka oleku õpetusi tähelepannes neid era-seaduse oluga wõrdlema. 1) Wiisaka oleku õpetus loob kohusid, mis iga ühe inimese mõtete tegewus tõeks tunnistab, eraseadus  on aga üks wiisaka oleku tarwiline otsus, mida seaduse-looja ja andja tõeks tunnistab ja sellele, kes seda otsust tarwituda tahab, awalikku wõimust annab, räägitama otsusele sõnakuulmist muretseda. 2) Wiisaka oleku õpetus on palju laiem, kui õiguse ja seaduse õpetus, sest esimene õpetus ei mahuta enese sisse mitte üksnes kõik seda, mis seaduse ja õiguse  ringi puutub, waid peale seda meel kõik, mis õiglase meele ja headuse kohta käib. Wiisaka oleku õpetuse kolm põhjusmõtet on järgmised: Ole ise waba, auusta töiste wabadust ja armasta tõisi; õiguse ja seaduse põhjusmõte ainult: Auusta töiste wabadust. 3) Wiisaka oleku õpetuse käsud on omg tarwitamises  üleüldised, oma olus muutmata, ühed ja needsamad,  seadused on enamiste ühesainukeses maajaus tarwitawad, esimestel ei ole kindlaste äramääratud aset, kuid terme inimeste kogus; töised on aga kohalikud. Ma pean aga siia juure lisama, et ka wiisaka oleku õpetuse käsud mitte ikka ühed ja needsamad ei ole, waid osalt ennast ühe ehk töise usu peale toetawad,  ehk üht iseäralikku teaduse ringi sünnitawad, wõi üks peatükk hingeteadusest (psücholoogiast) on ja sedamööda ka mitmesugused wõiwad olla. Nõnda kudas usutunnistused mitmesugused on ja sedamööda ka wiisaka oleku õpetuse peale mõjuwad, ei saa näituseks  üks kohtumõistja, kes katoliku usku on, igas asjas ühe tõiseusulise kohtumõistjaga ühte käima oma otsustega, ühendus wõiks paljalt siis olla, kui kõik inimesed katoliku usku oleksid. Sellepärast peab seaduse-looja  nimelt töist wiisaka oleku õpetuse «maldamist  enesele juhiks wõtma ja seda kõige enam nendes riikides, kus mõtete-wabadus ja tõsine haridus aset on Wõtnud. Ja kui selle wiisaka oleku õpetuse käsud ennast aja jooksul nmudawad, siis muudumad nad ennast sell mõõdul, kudas haridus kaswab ja wiisaka oleku õpetus selgub ja ennast täiendab sähärduse muutmise  läbi. Nõnda wõime siis öelda, et igas inimeste kogu elujaus ikka üks õpetus wiisaka elule juhiks ja põhjuseks on, et ikka üks awalik wiisaka elu wiis walitseb ja seaduse-looja tegewust juhatab. Meie näeme sellest, et „seadus" meie õigusi kinnitab, neile wälimist wormi annab ja nende toimetus- ja tarwitus-korda  ülesseadab, aga iialgi ei 100 „seadus" uusi õigusi. „Seadus" kui teaduse jauskond on omale eesmärgiks  ja otstarbeks ülesseadnud riikliku elu ja üksikute  inimeste ehk kodanikude wahel üht sidet korda seada ja awaliku hea korra ja käekäigu eest teadusliku põhja peal muretseda, kus juures õiguse, wabaduse ja ühetasase oleku põhjusmõtted alale hoietud saamad. Ühendus ja rahu peawad „seaduse" läbi kaswatud ja toime seadetud saama. lialgi ei tohi meie äruunustada,  et „seaduse" wiimne otstarbe on tulu saata, kohane olla selle ehk töise oleku Larwis, mis nõnda palju tähendab, kui et „seaduse" läbi wõimalikult hea kooselamine põhjaudud saab. Niipea kui üks „seadus" neid tarwitusi ei täida, on tema elu-aeg lõppenud ja ta peab muudetud ehk üht töist oma asemikuks  saama. Seda tegi Wenemaa Oktobril 1870, kui tema aastal 1856 tehtud lepingut Musta-mere era-oleku ja oma sealse meremäe mahalitsumise üle tühjaks tegi, sest et riigi kasu muudetud aja nõuudmiste  põhjusel ja üleüldise tulusaatmise peale ennast toetades seda nõuudis ja seda saab ka iga töine riik tegema ja ei saa mitte mõne „seaduse" pärast seda, mis tululik on, tegemata jätma. Küsimuse peale, mis on tululik? tõmbab „seadus" oma sisu läbi piirisid inimeste tegudele ja niipea kui kohtumõistmine ka oma otstarbet kõlblikus tulusaatmises leiab ja näeb olewat, saab tema Saalomoni tarkuse awalduseks. Ja üksnes sellepärast, et tulusaatmine puudub, wõib Mephistopheles  lauliku Goethe juures järgmisi kuulsaid sõnu hüüda: „Kui ikka wältaw haigus päranduseks Meil õigused ja seadused; Nad sugust sugusse end wedawad Ja tasa kohta muudawad. Mis meelega saab meeletuks ja Heategu ristiks." Omalt maalt. Wiljcmdist. Wiljandi Eesti Põllumeeste Seltsi näitus. !!. Kuna meie minema kord näitusest  üleüldse kõnelesime, toome täna aruande üksiku jauskondade ja wäljajagatud auuhindade üle l. Hobused. Nagu juba enne tähendatud, oli näitusele toodud  ülepea 41 hobust, warsad maha arwatud. Neist hobustest oliwad toonud: suure põllupidajad 3 täkku ja 2 mära; linng kaupmehed, kes ka hoobilt weikse