Tallinna Sõber A 5 25. ReljaS aastakäik. ZalliMaS, ZS. laankm Mwal IM. Kleiildnt lleatelit Etstirahiliale «aol i« tiluilldk». Tuleb ükskord nadaliS wälja. Maksab Tallinnas LindforS'! päriate trükimajaS: ,astas 2 rubla, 40 kop. pool-aastaS 1 rubla 40 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 3 rubla pool-aastas 1 rubla 70 kop. Kuulutused «aksamad iga rea ehk selle aseme pealt 5 ksp. Tellimised «AetaW wa»ta i UsN««»Si AsMsorstt pärtake krüstimaj»,. Veterdurgt, : Z. S. Seeaudt, ys-usporas K W.— M. Kuli- - ?,rn»s: K. K«tze»M«. M»«eres- A. Wattty. Uakdeae ft. -- F>apl«lu»: O. A. K»W»rA. Z«r,s«are»: W. A«»M, - Maake kulda isedrouil kuulutud saab. Vastaja redaktor: W. F. Eichhsrn. Elab Valtiskis, kirjad käiwad BaliiM (Ballijchporl No-rillrriä-l!tt>>?t..) ReaiSter! Meie wabadikud ehk popsid. Omaalt maalt: Tallinnast: ..Olewik". Maapääwafl. - Moltlhanowi  sõbralikud kirjad. MaapSõwalt ..Kodumaa". ..Sakala". ..Eesti Posiimees'. - Tartust  : Talukohtade müümisest. W-Ijaudist: Talukohtade müümisest. Riiast. Theatre põlemisest. Peterburgist.- Merekanal. Kinuiwõetud mässajad. Kõrgeist amctmkudest. Soomemaalt - Sooni' , lased Mõskma Niilusele saadetud. Maawirisimwr. ! Käituse käigust. Tuulas!! Omirin». Stwas- I topolist i Suur ehitul. Tomskisl. Tulekahju Brouaizvist: Rahe. Rjasanist Tulekahi». - Iljast > Hundid. ! Ttfllfist: Rahe. Wõcrall maoli : Sakjaiuaalt. PrautsnSomalt. - luglismsall. »»» Itaaliast..— Norramaalt. ! Turg,maali lsgvplu>ema»N. - Ameerikast.- N-fnkast - Kirja waMiljed. Meie wabadikud ehk popsid. V. (Lõpetus.) Saksamaa ja Schmeizi mägeStikkudes, kus rohkem rahwaft on, kui wähene põllumaa ülespidada wöib. >eal elab pea kõik rahwas kodusest käsitööst. Venemaal walmistawad  terwed külad ja laiemad ringkonnad puu waagnaid,  puu lusikaid, mängu asju, pühakujust. Vene saapaid, nahk kindaid ja teisi weikeid asju, mida sagedast kaugele üle Vene riigi piirete weetakse. Ka Lätlased saadawad oma lõuendit kaubale ja meie kodumaa weikemate saarede pealt, kus Rootslased elawad, sealt saadetakse pitsist ja teist naesterahwa käsitööst. Juba ligi 200 aasta eest kirjutab meie kodumaa aealou  ülespanija, Kristian Kelch suure kiitusega neist annetest, mis Eestlastel igasuguse käsitööde kohta looduse poolt on. Sedasama tunnistust annawad teised ja seda wöib igaüks ka tänasel pääwal oma enese silmaga näha. Ilma korralise õpetuseta walmistawad meie küla sepad ja puusepad tööfi, mis oma meistrit kiidawad. Siiski ei leia meie oma kodumaa poodides ega laiemas maailma kaupluses kusagil nimetatawat käsitöö kaupa, mida Eestlased  turule saatnud olekfiwad. Kust see tuleb? Küll wist ka meie kodumaa iseäralisest  aealoust. Selle järel sügawamalt uurida ei ole meil siin paikas suuremat asja. Niipalju saagu aga nimetatud,  et EeStirahwas ikka iseäranis põllutöö rahwas oli ja põllutöö pidas ja auustas. Põllutöö kõrwas leidfiwad  üksi aga weel need tööd auustust, saiwad ,mehe tööks" peetud, mis täit ihujõudu tarwitatsiwad, nagu sepa ja puusepa tööd. Kangrud ja rätsepat langeftwad juba rohkem ehk wähem pilkamise alla. Sedasama nähakse  ka teiste rahwaSte juures, kes weel algusliku, loodusliku  oleku ligema! seisawad, künni laiendatud clutarwitused  silmaringi laiendawad ja iga auusat osawust kohalise  auustuse sisse saadawad. Nii kaugel oleme meie nüüd küll juba ka, aga ühelt poolelt andis pöllutöö ikka weel ka lahtise rahwale tööd ja teenistust, teiselt poolelt puudus waikse koduse käsitöö laiemaks algamiseks tänine weel mõeduwat äratust. Mõne aasta eest kirjutas selle lehe toimetaja küll Saksakeeli , Tallinna Zeitungis" pitkemalt meie wabadikude ja koduse käsitöö üle ja seda kirja lueti osawõtmisega. Pea pärast seda sai kuulus kodutöö ärataja, K lau 3 f e n« Ka as meie maale kutsutud ja linnades saiwad mõned kodutöö koolid asutatud, nagu näituses Tallinnas, praua Pehrna juhatuse all seisaw kodutöö kool on. Mitmelt poolelt on kodust käsitööd kiidetama ja tänatama tähelepanemise alla wõetud, enamist aga üksi linnades ja üksi jõukama rahwa enese koduelu kaunistamiseks. Et korraldatud kodune käsitöö maarahwa, nimelt maarahwa  alama seltskonna ehk wabadikude igapääwase elu tueks, üheks kindlaks sissetulemise hallikaks tehtud saada wõiks ja tehtud saama peaks, selle peale on weel litga wähe mõteldud ja liiga wähe tähendatud. Ja kui selle peale mõteldi ja tähendati, siis tehti seda enamist ükfi maarahwa kõrgemate seisuste mõisnikud? ja kirikuõpetajate  poolt. Maarahwa keskmine seisus talurahwaS on sellest asjast eemal seisnud. Ja koguni need mehed, kelle käeS suurem jägu Eesti aeakirjandusest seisab, kes seltsist ja ühendusi asutawad, kes ennast rahwa eeswedajaks teemad ja rahwast oma poole kisuwad meie need on igale waikse edendusele, uenda ka kodusele käsitööle rohkem tüliks ja takistuseks, kui tueks ja kosutuseks olnud. Kõlama kõnedega on rahwa tähelepanemist körklewa ja kõikuma rahwus-politika peale käänatud ja rahwa wähest kapitali on rahwuse nime! kahtlaste kauba ajamise asutuste ja teiste kõrklewate asutuste kasuks kogutud ja koguda püütud. Sellega on rahwa tähelepanemist wMest kodusest käsitööst wõerntatud ja rahwa jõudu, weikest kapitali on sedawiist killutatud. Mõeduwamalt wõikS rahwa ja rahwuse eest tööd tehtud saada, kui selle kapitaliga rahwa igapääwane koduelu, koduse käsitöö äratamise ja korraldamise läbi kosutatud saakS. Möödaminnes tähendame meie fitn weel lühidelt selle peale, kui wähe tasast mõistlikku meelt nimelt need talukohtade omanikud üles naitawad, keS oma weiket tagawara-kapitali kõrklewate asutuSte sisse topiwad, kuna see nende oma talukohtade parrandamise-tööde läbi kindlamat  ja kõrgemat kasu kannaks, kui ükski asutus pakkuda, weel wähem tõeSte anda wõib. Seesugused maaparandamise  tööd annaksiwad selle kõrwaS ka kodumaa maarahwa alamale seisusele --- wabadikudele teenistust, kuna tt-Mewate  asutuSte sisse topitud kapital, keS teab kelle, sagrbast üksi asutajate taSiuid täidab ja osawõijatele lnbji väppnsi lakkuda jätab. Ärritawad rahwuse kõned ja tagakihutamised teemad maarahwa alama seisusele wabadikudele ja nende koduse  käsitöö edendusele weel teistwiist kahju ja takistust. Ühelt poolelt wästtawad ja tuimaStawad ärritused teiste suguarude ja kõrgemate seisuste hoolekandmist ja osawõtinist,  teiselt poolelt lämmatawad ärritused alama seltskonna  usaldust ülema seltskonna peale. Hoolekandmine ja osawötmine wõiwad aga üksi siis mõeduda, kui täieline, kõikumata usaldus neid tuetab. Nüüd on aga weel ,rahwamehed" wõera salapolitika juhatusel ja sündmusel wabadikude kestis ihaldust wõera waranduse peale ja armuannete  peale äratand ja sedawiisi alama rahwa lootust ja tuetust oma enese jõuu ja abi peale maha rõhunud ja õiget wabamehe uhkust alama rahwa keSkiS lämmatanud.  Meeletumad kunsWned möiSmkude laiaisi maadest ja talupoegade , päratumatest kruntidest" kihutastwad wiha ja äratasiwad ihaldust wSera wara peale. ,WaeSte meeSte Seltside" asutamised lämmatasiwad wabamehe õiget uhkust ja lootust ja tuetust oma enese ihujöuu ja osawufe peale. Otsime meie aga üleüldisele rahwama>apidamisele kindlat ilmalikku põhjust, siis ei leia meie seda kusagil, kui üksi aga rahwa enese tööjõuu korraldatud tarwita>nisc?, Rahwa tööjõud on rahwa waranduse põhjus. Ae» rohwa tööjõudu korraldate» juhatab, see kosutab rahwa waranbust. see üksi kosutab ka rahwa auusat meelt ja õiget uhkust, ja üksi need wõiwad rahwuse põhjus olla. üksi need tohi» wad seda olla. Niisamati on ka iga üksiku inimese enese mõistlik ihujõuu, osawuse ja hoolsuse tarwikamiue igaühe enese koduelu ainu» kindel ilmalt k põhju». KeS üksikute  inimeste ihujõudu, osawust ja hoolsust, ühe sõnaga: igaühe tööjõudu korraldate» juhatab, üksi see aitab tema koduelule kindlat põhjust panna. Kes üksiku:d inimesi  ehk terweid seltskondafi abi ühegilt teisel! poolelt lootma ja ootama õpetab, see eksitab neid õigelt teelt, nihutab neid selle pinna ja põhjuse pealt, mille peal nemad  üksi tõeste edeneda wõiwad ja edeneda tobiwad. See wSerutab aga ka üksikuid inimesi ja terweid seltSkondafi  tõsisest wabadusest. Kes wäljaspoolest abi ehk koguni ühegilt poolelt, ühegi nime all armuannek ootab ehk waSka wõtab, selle wabaduS on otsas: tema langeb ikka armuandja  wõimuse alla, kaS tema sellest ise aru saad ehk mitte. , Vaene meeS" on ükfi fee, keda tema ihu wiga- dused eht maimu nõdrused suuniwad, teiSle abist elama. Kellel korraline elu jõud ja waimu jõud on ja keS ennast fljski ise ,waeue meeS" nimetab ehk nimetada laseb, selle meheuhkus ja waimuwabaduS on juba häwitatud. See on laisk « eeS , ehk on hoolel u m ees, ehk ou wthawaemM tM Mubltud SozialdemokmtlaSte kaSwmdlk,  keda need oma salapolttika wiletsM hääleloomaks tarwitawad. Wõib olla, et fee kõne mõne mehe pakute südame ja meele järel ei ole, et mõni mees ennast pahandab  ja ütleb, nagu meeletuma .Olewiku" Nr. 24 seeS: , Tuhat ja tuline, kas ma seda sallin, et t e m a seda kiidab, mis mina wihkan ja seda Vihkab, mi S mina ihka  n!" Inimese patune süda wöib palju ,ihkada", miS õigusega ja anuga kokku ei mahu. Varas .ihkab" wõerast wara, Scheljabow, RõiSsakow ja palju teisi .ihka  ü wad « KeiSri merd ja ,ihkasiwad" seda ka kasnkõ', kulda tunklMsiwad wõt titilefiwad. Meie ei kahi seda Ma, mida ,ihkatakse", waid peame seda lüriele uihutads nöuudma mis iga üksiku inimese elukorda za lo ige seltskonna elukorda rahulisel teel kosutab, miS Vormi walgiStab ja rahu kaSwatab. Ristiinimese terwe ilmail! elu peab jo ÜW alaline wõitlemine seesuguste .ihlamiSte" waSka olema. Kuida meie siis nende meeste ,meSti" heita tohime, keS , tuhande ja tulise" nimepäritud  sigitajad ja tuelajad on? Jumal hoidku meid selle eest! .T e e töö d ja palu Jumalat! See wana kõikumata sõna peab iga Ristiinimese majapidamise kõikumata  põhjus olema, uenda ka muidugi meie kodumaa wabadikude majapidamtse põhjus. Et igaüks oma enese mas ja pinna peal ehk ka üleüldse oma enese rehnungi peale tööd teeks, seda ei leita maailmas kusagil. Seda et wõi pärida ja seda ei ole tarwiS. Igal maal teeb suurem hulk rahwast wöera pinna peal palgalise tööd ja sagedast saab räiwilim rohkem pääwapalka, kui omanik omale omast tööst, oma enese maa ja pinna peal, ehk kui ühegi töö ülem tallitaia omale pääwast kasu arwala wõib. Kõtt katied, maarahwa keSkiS iga perkonna isale päris maad toimekada ja teda seal, ükfi oma enese kasuks tööd teha lasta, kõik need katsed on nurja läinud ja rahwast Vaesuse ja wiletiuse siSie saatnud. Nenda läks asi ka wiimalel aca! Venemaa sreSpidiSleS kubermangudes, kuS iga kula kogudus küla ehk koguduse maad igakordsete perekonna isade aru järel n älja jagab. Sellest oleme meie juba siin paikav sagedast kirjutanud; seda wõib ka igaüks Vene külades :!e oma silmaga näha ja Venelaste eneste suust kuulda. Nemad tahakfiwad ksikuwast hingemaast  lahti saada, oga üks erakond, keS Venelasi igas tükkis Läõne-Vmoooa elukorrast lahutada püüab, see peab hingemaast klnni, kui üdcst ?oene .rahwnslisest" eramärgist.  VttimaStel aegade! ilmnivad aga zuba mõned tähed mis naitawad, et mõistjikud põllumehe mõtted ka Venemaal  .rahwuse" erakondlaste mõtete üle wöitu saama hakkawad ja et waremini ehk hiljemini Venemaa kogudusemaa  kindlaiks talukohtadeks jagatud saab, «agu Vallimaa  kubermangudes talumaa talukohtadeks jagatud on. Üksi siis wõib ka Venelaste põu töö õigele korrale nihkuda. Rahwuscl on põllu peal ja majapidamiseks Niisama wähe tegemist, kui rahwuse! kristlikkust kirlkuS tegemist on. KeS Vallimaa kubermangude» wabadikudele midagi hingemaast ette lobiseb za seda kuidagi soowilawaks teha tahab, see on Vene rabwuS-erakonna liige ehk palgaline! kes muudetud taluseaduse abil Eestlasi Venelasteks muua,