Saarlane Üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahwale. ..Saarlase" toimetus ja waljaandmine. Kurcsaares, kaubaulitsas 10 „Saarlane" maksab: Saaremaal aastas I rbl. 30 kop., postiga saadetud 2 rbl. Saaremal pooles aastas R rbl. kop., postiga saadetud kl rbl. 23 kop. Tuleb wälja iga esmaspäewal. s Kuulutuse rea ehk selle ruum mak- sab T kop. M 7. Esmaspääw 18. Weebruaril 1885. li. aasta tiiik Noore rahwa ümber hulkumisest ja kõrtsi elust Kirjutakse meile nõuda: Meie ümberkaudse noore rahwal on see wilunud, kahetsemise wäärt miis, et n'ad iga pühapüäwa õhtu, olgu ilm ilus mvi paha, endid kõige ligemasse külakõrtsi kokku kogmvad, kus n'ad siis kas öõ läbi koos on ja pattu elu elaivad. Iga mõistlik inimene peab kurwastust tundes tunnistama: Kõrtsi elu on lõige nurjatumate tööde ja paha asjade elule kutsuja ja heade lõpetaja! Palju kõrtsist wõiksin siin niine vidi nimetada, kus paha elu üsna õitseb. Kõrtsid, kus teerahwas pea marju ja öömaja lemmad, wõiwad oinal kohal küll ka kasulikud olla, kui neid säädust mööda, korrapärast ja hmSte peetakse; aga seda rohkem kahjulikud, kui neid mitte nõnda ei peeta. Mitmed kõrtsmikud ei põlga mitte „althölma" asju wastu wõtta ja seega noori, nchi kõrtsi ahwatleda,  km nad neile mitme sugused ärakceltud lõbustused ja aja wiited lubaivad ja päälcgi meel ise walmistawad, et aeg neile mitte igaivaks ei lähe. Niisuguste kohtade pääl jändawad nad siis ööd otsa ja sagedaste ka üsna pääwade kaupa, kus kõrtsimehed neid wahcst, kui arwawad tarwis oleivad,  tagaotsijattc eest ärapetwad. Nõnda oli ühes maandi äärises kõrtsis kord lugu. Ühe lescnaese poeg oli sääl mittu pääwa järjcstiku wedelenud ja kõik ka juba omad riided ära joonud. Wiimaks läinud ema kodunt järge, teda üles otsima ja ära tooma; aga wõtta näpust!  Kõrtsimees  pettis teda nii kauaks keldri wiina kihade taha ära. Oli ema ära läinud, siis tuli poeg jälle wälja ja trallis edasi. Mis peab sest wiimaks wälja tulema? nõnda küsib iga üks, kellel wcel wähcgi märku peas on. Pahast külwist tuleb ikka paha wili ette. Kõrtsi joodikutest, ja kes noores pölwcs sääl armastawad  wedeleda ja prassida, tulcwad margad, hulgused ja kõige wiimaks kerjajad wälja. Wäga soowida oleks, et wallawalitsused hakkaksiwad puremine  nii suguste kõrtside järele waatama, et auusam  kord sääl walitseks ja neid mitte ööd otsa lahti ei saaks peetud. Nii kaua kui mõisa- ja wallawalitsused  selle järele ei waata, ei parane see asi mitte ega pääse meie rahwas sellest wiletsuscst. Millal aga tuleb see aeg, kus meie rahwa elu selle poolest paraneb? Millal kauwad niisugused hääduie rikkujad ja kurjakaswatajad wiisid ja kombed meie seast? Nõnda peab weel mõnigi mees, kes oma rahwast armastab ja temale kõigist südamest head soowib, õhr ma ja küsima. Armas sõber, kes sa ehk juhtud neid ridasid lugema, mõtle järele mill wiisil ka sinagi wõiksid abiks olla selle paha asja kautamise juures. Oled sa ehk peremees ja laste isa, siis ära ole mitte seega rahul, et sinu pere ehk lapsed kõrtsis ümber huikuwad, waid püüa neid aegsaste niisugusest elust hirmu ja armu waral  tagasi hoida. HakkatuseS saab see sulle palju kergemine korda minna, kui siis, kui kõiksugused paha ja kõlbmata asjad omad juured sügawasse nende südame ja tundmuste sisse on tunginud. Wana sõna ütleb: „Wääna witsa wääumise ajal, sest palk ei anna ennast enam painutada." Püüa oma laste ja pere rahwale head ja tulusad ajawiidct  kodus muretseda, nõnda et neil poleks lastigi  prii aegadel ümberhulkuda. Kõige parem ja tulusam aja wiide, mis sa oma lastele ja perele muretseda wõid, on küll kõlblikud ajalehed ja tulusad raamatud. Muretse neid wõimalikult palju ja häid ja ärata seega nende lu'u himmu. Jututuba. Wicrnetti. Billem Housfi järel jutlustatud. (Mrg.) ..Ma ei pea seda hsawa mitte surmamaks," rSäkiö tohter Lange teretamise järel, „scst ta ei ole mine, kuivaS näitab, julgusega pistetud. Neiu Bioncui on juba jälle oma terwe meele mõistuse  juures ja kui meie seda nõdrust, mis palju were jooksmise läbi on tulnud, maha arwame, siis ci ole sell ft»Wllzsl ühtcgit häda ohtu karta." «Tee rõõmustab mind" wsstas kaubanõuunik ja hakkas vsaldasalt oma käega tohtri käsiwarre alt kiuni ja AKS: .ma saadan teid wcel paar sammu künni lossini j aga öõlge mulle ometi Jumala pärast midagit ligemalt selle sündmuse Ae; sellest ci ws ju ükski aru, kuidas see kõik sündinud vn." „Ma tahan teile Manduda," waetas lvlner. .sille asja paäl seisab üks Urmas pime wari. Ma vlm waewalt niagama uinunud, sääl äratas mind mu Juhan selle tüütusega üles, mind At'u»ad ühe wäga kardetmva kaige juure. Ma iriskastn enesele riidel selga ja jooksin wälja.— ees w2'itsss seisis üks tüdruk, kaUvatanud ja Mriss, ja ssMUZ nõnda tass, et ma jeda waeiralt  kuulda -võisin, ma pidada oma kaasasidemed  MkA Mtsa ja temaga ühes tulema. Ma tegi» zMs ja ««kapa ennast päüle selle «SNbnsse, laitsin see kaUvatanud mamsli pvW päälc JsWsr Sr»s istvds, et ta meile teed juluuaks:— nõnpn LKlue edasi kuuni Liudenhowi. Säs! sS- tustn mina ühe wähikese maja ees maha ja küsisin  mamslit, kes siis siin haige olla?" „Ma wõin juba arwata, kuidas teie ära ehmatasite.  — Kuidas mina ehmatasin kui ma kuulsin, see olla neiu Bianetti! Ma tundsin teda ainult, näite mangumajas, muido olin teda wäga mähe näinud, aga see wiis täis saladust, mis'ga mind senna kutsuti ja haawaside, mida ma seltsi wõtma pidin, ma ütlen teile, need tegid mind uudis himmuliscks, ma tahtsin suure põncwusega tääda, mis lauljannaga sündinud  oli. Üks kitsas, lühike trepp läks üles poole. Tüdruk läks seda treppimööda ees ja laskis mind natukest aega pimes üksi oodata, siis tuli ta mule õhkades ja wcel kahivaima kui enne, waStu. „Astuge sisse, härra tohter," ütles ta, „ah! teie tulete maga  hilja,— ta ci jõua seda mitte enam ära kannatada."  Ma astusin sisse, aga see oli üks hirmus silma pilk." Tohter Mi wait, mõtteltes ja kurb ta maimu ette nais üks kole pilt tungiwat, keda ta ilma asjata püüdis tagasi tõrjuda. „Noh mis teie nägite?" hüüdis tema saatja, kes selle waikimise üle oli karistamaks Vinud, „teie ei saa mind ometi mitte selle asja poolest üsna kahe wahele jätma?" „Mul on mõnda muu elus juhtunud," rääkis tohter edasi, kui ta oma mõtteid jälle kogunud oli, „mõnda, mis mule hirmu tegi; mõnda, mis mind ära ehmatas, aga miski juhtus ega asi pole mu südant nõnda rinduS wärffesw pannud, kui see silmapilk. Ühes nõrgastc walguütatud toas oli üks kahwatanud, noor nacvtcrahwas sohwa pääl maas, tema ees üks wanadlane tüdruk põlwcli ja muljus talle üht rättikud südame pääle. Ma astusin ligemale; walge ja kange kui üks jipfikuju seisis sureja pea tagaspidi; mustad, allapoole rippuwad juuksed ja tumed mustad silma kulmud awaldasiwad küll üht wastast pilti selle kahwatanud, walgc otsa esise palge ja ilusa kaelale. Walge, woldirikkas ülikond oli merega üle ja üle määritud, meri paranda! ja südamest näis meel wärske wcrejoon wülja woolawat,  see kõik oli selle silmapilgul m'u silma ees näha, see oli lauljanna Bianetti." „LH Jumal, kuidas see mulle südamesse läheb," ütles kaubanõuunik liigutatult ja tõmbas ühe pitka siidi rüttiku wälja et feega oma filmi kuiwatada; ~umbest nõnda oli ta «uimasel püha pääwal  kaheksa pääwa eest näitemängu majas maas, kui ta Dcsdemonat mängis. Juba seekord sääl oli see nii kohutaw ja täiesti hirmus, ct arwati: Mvhr olla teda tõeste odaga surnuks pistnud; ja praegu on see temaga tõeste nii kaugele läinud' Ah, kuidas see mind liigutab!" „Kss ma ci ole teile üleliiga liigutused ära keelilud,"  ütles arst wahele, „kas teie tahate jälle oma cndistd haigusi kätte saada?" „TM o« õigus/' ütles kaubsnõnnnik B.üuau ja pistis ruttu oma ninarätüku lcstn; ..Teil on õigus, minu olemine ja termis ei luba seda mule mitte. Rääkige nüüd edasi, ma tahan sõjaministri  maja aknaruutusi mõõda minnes lugeda, see saab wist üle liiga meeleliigutusi ära nridr.m." „L«Mge! ja kui see meel ci aita, siis mõne