Sakala 45. Wiliandis, 8. Novembrikuu paetva! 1880. lU. aastakäik. Mittika, Nrjaudufc ja PõlliiM ajaleht. WasLutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht. Eesti Aleksandri kooli edcspidine eestseisus I. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Sakala lugejatele: Abja koolmeister J. Jung. Põltsamaalt: Oksjon; kõrtsielust.  Pärnust: Sadam kinni. Pärnu maakonnast: Auumärk; puust turbiinid. Tartust: Eesti Kirjameeste Selts. Worumaalt: Rahwa laimajad. Tallinnast: Linda. Järwemaalt: Aleksandri kooli töö. Kirja wastuscd. Kuulutused. Lisaleht. Üleüldine ringwaatus. Natukene Wiliandimaa linaharimisest. Sigade katk. Wäljakirjutatud auuhinnad.  Jndianlased.  Nalja Mart ja Kalja Part. Kuulutused. Eesti Aleksandri kooli edespidine eestseisus (kuratoorium). §ee aeg tõttab ikka enam ja enam lähemale, kus meie Eesti Aleksandri kool oma tööd peab alustama.  Need Eesti mehed, kes selle kooli heaks seiemaale  tööd on teinud, teadwad wäga heaste, mikspäraft  meil seesugust kooli tarwis on. Meie ei hakka sellepärast kooli otstarbest uueste pitka seletust tegema. Nii palju aga peame siin meele tuletama, kool nimelt meie talupoja seisuse kasuks peab olema, et suurem osa raha meie talupojad kokku on pannud ja et talupojad teda asutanud ja täna päewani kõige enam edendanud^ml^ Kuidas selle Eesti Aleksandri kooli eestseisus ehk walitsus (kuratoorium) edespidi peab kokku seatud olema, selle üle on juba kohe kooli esimese asutawa tvö ajal räägitud ja räägitakse temast nüüd, kus kool pea elusse peab tõusma, weel enam. Selle eestseisuse äraseadmine on üks kõige tähtjamatest asjas, sest nõnda kuidas see eestseisus on, nõnda saab ka kooli terwe edespidine töö ja maim olema. Sest see eestseisus walitseb koolile koolmeistrid ametisse ja laseb nad lahti, tema kinnitab kooliraamatud ära ja tema määramise all seisab terwe kooli toimetus. Kooli eestseisus on kõige tähtjam asi terwe kooli asutamise juures. See tähtjus läheb selle läbi weel suuremaks, et teda pärast mitte enam wõimalik ei ole muuta, waid ta ennast wiimaks ise peab liige ära sureb. ' ' Et seesugusest tähtjast asjast kooli asutajad juba algusel kohe ka juttu on ajanud, on iseenesest mõista. Nemad oleksiwad seda kooli esiotsa meie maakooli walitsuse  alla annud, kui mitte just ülema WxM kpeiZmaakoolr  kMn Mvlt ette antud punkt, kus kooli eestseisusest  ehk kuratooriumist räägitakse, seda nõuu nimelt kõikuma ei oleks pannud. Ülema kreismaakooli kohtu otsust oli see: Kuratooriumi liikmed on: üks. mõisnik, kes ühtlasi kuratooriumi president, üks kiriktzerra, kooli ülem õpetaja ja kaks talupoega. Asutajad arwasiwad, et ühel koolil, keda talupojad oma kasuks oma waraga asutawad ja ülespeawad, ka seesugune eestseisus ehk kuratoorium peaks olema, kus talupoegadel enam kui 2 healt ehk jagu healteft on. Sellepärast nimelt ei leppinud nad ülema kreismaakooli kohtuga kokku ja wõtsiwad nõuuks, oma kooli ministeeriumi walitsuse alla seada. Meie Eesti Aleksandri kool peab nüüd pea elusse ärkama, ja sellepärast oli ka aeg, et sette üle otsust tehti, kuidas tema eestseisus kõige pealt kokku saaks seatud olema. Omal koosolekul 4. Jauuaril s. a. walitses siis ka pääkomitee oma liigete seast ühe komisjoni,  kes ara pidi määrama, kmbas seda Aleksandri  kooli eestseisust ehk kuratooriumi ara pidi seatama. Selle komisjoni liikmed oliwad: mõisaomanik H. Wühner,  taluomanik C. R. Jakobson, kooliõpetaja J. Kapp ja kirikõpetaja M. Jürmann. Need mehed on nüüd igaüks omi arwamisi awaldanud,  aga nende mõtted ei ole eesnimetatud asja kohta mitte kokku sündinud. Talupoja C. N. Jakobsoni  arwamine oli see, et kooli eestseisuses pidiwad olema: 2 mõisaomaniku, 2 liittm koh.Wiku (kes jo ka õpetatui) mched wõiwad olla), kirikõpetajat, 2 rahwa koolmeistrit (1 kihelkonna ja 1 külakoolmeister), Aleksandri  kooli esimene koolmeister ja 5 talupoega (ehk kui Aleksandri kooli koolmeistrit mitte eestseisusesse ei taheta wõtta, 6 talupoega), see on ühtekokku 14 liiget. Kooliõpetaja J. Kappi arwamins oli see: 1 mõisaomanik,  1 kirikõpetaja, 1 linna kodanik, 2 rahwa koolmeistrit ja 5 talupoega, ühtekokku 10 liiget. Mõisaomanik  H. Wühner ja kirikõpetaja M. Jürmann ar wasiwad aga kõige mõnusamaks, kui kooli eestseisus nõnda kokku oleks seatud: 2 mõisaomaniku, 2 kirikõpetajat,  2 linna kodaniku, 2 rahwa koolmeistrit ja paljalt 2 talupoega. Selle wiimase nõuu järele pidi siis talupoegadel paljalt jagu healtest olema, see on pool nii palju, maakooli kohus nõuuks oli anvud. Kui meie mejstrid liiki tahaksime arwata, siis ei oleks see seadeldus ikka weel parem, kui praegu nimetatud koolikohtu nõuu, waid läheks temaga ühte. Et nüüd see neljamehe-komisjon mitte omas arwamistes  ühte ei läinud, sellepärast pidi pääkomitee otsust tegema. Meie lugejad teadwad aga juba, et seal kirikhtMdL.Mrtei  käes healte paljus on, ning selleparast wõttis siis ka pääkomitee omal koosolekul Augusti lõpetusel  H. Wühnerist ja M. Jürmannist antud nõuu wasta ja lükkas töiste komisjoni liigete ettepanemised tagasi. Et aga pääkomitee nimelt seks walitsetud on, raha korjata, sellepärast ei wõi ta nii tähtjat asja mitte üksi ära määrata. Otsuseks sai ka tehtud, et wiimane otsus abikomiteede poolt pidi tulema. Sellepärast  saab ülesseatud „Eesti Aleksandrikooli kuratooriumi  põhjuskiri" Januari kuu koosolekul abikomiteedele kinnitamiseks ette pandud. Selle otsuse andmise juures saab igal pääkomitee liikmel ja igal abikomiteel üks heal olema. Januari koosöle? on sellepärast ütlemata tähtjas, kus ükski abikomitee ei tohiks puududa, sest nagu seal otsus langeb, nii jääb meie Eesti Aleksandri kool seisma. Pääkomitee oli oma healte paljusega ka maha teinud,  et sellest asjast awalikult ajalehtedes mitte ei peata räägitama. Selle otsuse alla ei wõi ennast aga Sa- mitte heita; meile on ka juba mitmelt poolt kirju tulnud, kus meid sellepärast hukka mõistetakse,  et nii kaua wait olime. Meie oleksime sellest asjast ka juba warem rääkinud, kui mitte eesnimetatud „ kura tooriumi põhjuskiri" alles 18. Oktobril meie kätte ei oleks jõudnud. Meie kooli wastaliste käes on selle põhjuskirjast ärakirju, mikspärast ei pea siis ka kooli asutajad teda enne täielikult tundma ja läbirääkima, km juba otsnseandmine laes on! Selleparast saame seda põhjuskirja tulewal korral awaldama ja siis teda läbirääkimise alla heitma. Poliitika ringwaatns. Saksamaal on kiriklased' oma wibn nii kaua painuMM,' wMs ta ommeti wiimaks katki on läinud. Mida rohkem neile, rahu kirikuga soowides, järele anti, seda enam nad pärima hakkasiwad. Kiriklaste tahtmine ei saa ilmaski enne täidetud, künni kõik muud parteid ja seisused ennast nende jalgpingiks on annud. Nemad ei küsi seal juures isamaa ja rahwa häbist ja anuft ühtegi, kui aga wöimus igapidi nende käes on. Seesugust wälist wõimuft ja kiriku wäewalda ei kannata aga tõsine jumalakartus mitte, ja sellepärast näeme nüüd igal pool wäljamaal nende ultramontanlaste ja riigiwalitsuste wahel jäädawat sõda walitsemas olewat. Ka Saksamaa kiriklastele anti mitmes tükis enam järele, kui ehk õigus ja kohus oli, aga seda suuremaks laksiwad  nende pärimised ja seda häbematumaks nende mässamine  riigiwalitsuse wasta. Kusagil ei ole aga wasta - panemine nii suurelt terwe Saksarahwa wiha põlema aritanud, kui Kölni toome õnnistamise juures. See pidu oii nagu üks terwe Saksarahwa auupidu, kellest ka Saksa keiser oma pere ja töiste Saksa würstidega seltsis osa wõttis, sest Kölni toome ehitus, mis 600 aastat wältas, on suureks auuks terwe Saksa riigile. Terwe Saksariik ja rahwas wõttis uhkusega sellest peust osa ja katsus tema anu weel kirja teel ja suusõnal igapidi suurendada. Üksi kiriklased hoidsiwad ennast eemale. Nemad tahtsiwad selleläbi riigiwalitsust sundida, et ta äraaetud piiskopi ja muud mässajad papid tagasi kutsuß ja jälle ametisse heidaks. Ka Preisi ja Saksariigi  parlamentide esimesed wiitse presitendid von Heeremann  ja von Frankenftein, kes kiriklased on, oliwad sellepärast Kölni peust eemale jäänud. See on nüüd kõikide muu Sakslaste südamed wihaga täitnud, ning ka wanameelelised mõisnikudgi on seesuguse teu üle ütlemata wihased, millega terwe isamaa ja rahwa auu kiriklaste partei kasu eest ära müakse. See lugu on hiljuti kokku astunud Preisi parlamendis õige silmnähtawalt  ilmsile tulnud. Seal walitsedi parlamendi uued presitendid ametisse, aga mitte üht kiriklast ei walitsetud enam eestseisuse sisse, ehk küll kiriklaste partei muidu seal kaunis suur on ja tema suuruse kohta temal küll õigus oleks olnud, et üks eestseisuse liige tema parteist oleks walitsetud saanud. Preisi parlamendi presitendiks walitsedi Koller (konserwa partei liige), ja abipresitentideks Benda ja Stengel (wabameeleliste  parteide liikmed). Nii oliwad siis ka wanameelelised  mõisnikud ennema üht wabameelelist abipresitendiks  walitsenud, kui üht kiriklast. See on suur löök kiriklastele olnud ja nemad saawad nüüd ehk kahetsema, et oma wibu liig pingule oliwad tõmbanud.  Aga ega nad sellepärast targemaks ei ole saanud. Niisugune oma wäe ja auu püüdmine isamaa kahjuks waritseb kui jäädaw haigus iga ultramontanlase were sees. /Austria/ on Serbia riigiga tüli ees, nii et Auftkla" ajalehed oma weikest naabrit juba õige käre-