Iseäralikult kahe wägewa purju abil, nimega Jumala ja ligimeste armastus, lendas aga laew oma soowitud kindla sihile. Siin tuli temale rahwas lahkeste waSta, kolmekarwalist lippu ees kandes, kus peal seifis: Lootus Jumala, Keisri ja rahwa peale. Selle kardetawa teekonna  järele sünniks nüüd laewukesele iseäraline tähendav,  nimi anda, mis tänasel kõrgel pidupäewal, kus terwe Weneriik oma Pigi-Ema sündimise päewa pühitseb, ja kus meil pea tuhat waderit koos on, kõige mõnusamalt  sünniks. See nimi oli: Rahurikas. Kõneleja awaldas oma lootust, et laew pea ka nime „Rahwarikas" saaks kanda wõima, sest ühessõitjate arw tõuseb sadade kaupa suuremaks. Südameliku sõnade soowil laskstwad  kõik koosolejad rahu- ja rahwarikast Kirjameeste Seltsi laewakest waimustatud elada. Nüüd andis president teada, et Ketserina Majesteedi  sündimise-päewa pühitsemiseks kella ajal Maarja kirikus Jumala teenistus saaks olema, millest Selts osa saada wõtma. Sellest Jumala teenistusest wõttis siis ka Selts osa. Kirikust tagasi tulles saatis eestseisus, nagu Selts ära oti määranud, järgmise tellegrammi Keiseriina Majesteedile Kubernäri Herra kätte: „ Eesti Kirjameeste Selts on omal kümneaastasel  kestuse päewal praegu omi põlwi jumalakojas nikutanud ja seal meie Keiseriina Majesteedi kallil sündimise  päewal Jumalat palunud, et ta Keiserlikuid Majesteetist  Keisri Herrat, Keisri Prouat ja Keiserliku Kõrgust Troonipärijat nagu terwet Keiserliku Perekonda õnnistaks  ja kaitseks. Selts palub Teid, Ekselendfia Herra, Eesti Kirjameeste Seltsi kõige alandlikumat õnnesoowitust  ja alanduse ja truuduse tunnistust Keiseriina Majesteedi  jalgade ette maha panna." Pidusööma-aeg alustas õhtu kella 8 ajal. Sellest sööma-ajast wõtfiwad niipalju seltstliikmeid osa, et saali enam ei mahtunud ja palju tahtjaid tagasi pidiwad minema. Pidu-osalist rõõmuStastwad Jõgeweste  mängukoor ja Kanapää laulukoor oma osawa mängu ja lauluga. Ka paar segakoori laulfiwad mõned laulud, mis kuuljaid waimustawa tänule äratas. Kõige efimese terwise-joogi kõne pidas president Keisri Majesteedi  auuks, mille peale koosolejad kolm korda „ Jumal Keisrit kaitse sa!" laulfiwad. WaimuStatud hurraahüüdmine  ei tahtnud lõppeda. Sellepeale pidas abipresident  H. Treffner töise terwise-joogi kõne Keiseriina Majesteedi peale, mille järele niisama waimustawalt pidulauluraamatust „Mo Keiser minu kallim laul" lauldi. Nüüd lasti weel seestpidist ministri herrat krahMMgnatjew i eklda, siis Eesti rahwast, seltsa, Kreutzwaldil, Eesti neiusid ja perenaist, seltsi, kes tänawu oma 50-aastast juubelipäewa oli pühitsenud, ja palju muid.  Waheaial  ja laulfiwad eesnimetatud koorid ehk koosolejate kogu laulis piduraamatuft laulust, WWst laul „Hellad welled astkem kokku!" kõige enam WWntStamist sünnitas, nii et seda laulu kaks korda, pkdu alustusel ja lõpetusel, lauldi. Mitmed koosolejad,  kes meie laulupidudest ja muu sarnastest pühadest  osa oliwad wõtnud, tunnistafiwad, et nad weel seesugust  südameliku rõõmu ja rahwausliku waimustamist ei ole tunnud, kui sellel peul. Jumal õnnistagu seda tundmist, et ta ka tulewikus rahwusliku ja kirjatöö äratajaks oleks! ..Eesti meel ja Eesti arm Hoia kooS me' hinged? Pidulaulu laente koha Kustutagu waenu, wiha, Wõitku wõerad wingud!" Poliitika ringwaatus. Praegusel silmapilgul on Wmeriigi poliitikameestel  jälle film Hiinamaa poole pöördud, sest et Hiina walitsuS oma hiljast rahulepingut õige imelikul  wiisil püüab kõwerdada ja ei taha endisi kaubitsetud  maid nõnda aegsaste enese kätte wõtta, nagu ta seda tegema pidi. Töiselt on kodustes juhtumistes jälle üks hullustuse tegu, mis ühe riigiametniku, seestpidise  ministri abimehe Tsherewini waSta 13. No- Mmbril sündis, tunnistanud, et kurjategijate kogu, keS Weneriigi Vaenlaste käeriistad on ja nende palgal segadust sünnitada tahawad, weel oma saadana tööd püüab edasi ajada ja riigiwalitsuse tööd seaduseparanduses  ja alamate elupõlwe kergitamises takistada.  Andku Jumal, et kõwa seaduse-käsi ja truu Alamate hool pea kõik kurjategitad üles leiaks ja Weneriigi ja rahwa Vaenlased oma teenitud palka katte Haaksiwad. JyO-HHkAaal näitab poliitikas ja ajalehtedes palju sete waSta waieldawat, et Türklane maaga oma rahasumma tasa teeks, mis ta Wenemaale sõakulu  wõlgu on. Türklasel ei olla luba ilma Eüroopata midagi tõisiti teha, kui Berliini leping lubada. Nagu näha, soowitakse Inglaste poolt, et Türklane rahaga oma wõlga tasuks. Aga kust ta raha wõtab, seda ei tea wõlglane kõige parema tahtmisega. lirimaal kestab korratu lugu ikka meel edasi. Pran^lHse mäed olla Tuneesias wiimaste päewade  sees mõnes kohas löödud saanud ja kahtlane on, kas nad talwe jooksulgi seal mässamist maha rõhuda jõuawad. Gambetta pääministriks saamise järele on ennast mitmed endised poliitikamehed, kes enne kiriklaste  poole hoidsiwad, ametist lahti wõtnud, sest nad teawad, et Gambetta nende nõuudmiste wasta tegewusele  saab astuma ja ennast ega riigiwalitsust mitte enam Jesuiitide ette kummardada laskma. Rahwa koolitamise eest teaduslikul ja loomulikul teel tahab riigiwalitsus kõige suuremal mõedul hoolt kanda, ilma küsimata, mis Jesuiitid ja mustad selle juures ütlewad. J s wõitlewad kaks parteid praegu aja- lehtedes õige käredaste, ühed hoiawad Saksa ja Austria sõbruse poole, töised kisuwad sest eemale. Peale seda tõstab ka weel, kui paavsti tema lammastega nimetamata  jätame, üks kolmas partei siin ja seal oma healt ja püüab mässanyse hullustust sünnitada, kuna riigiwalitsusele süüd peale ajab, et weel mitte kõik Itaalia rahwas ja maad üheks riigiks ühendatud ei olla. Kuhu Itaalia poliitika lähemal ajal kaalub, yn praegu weel kindluseta. peal on riigipäewa juhatajad ehk alalhoidjate seast walitsetud.  Üks wabameelne lükkas enese walitsemise tagasi, sest et sellel, kes riigipäewa nõuupidamisi juhatab, suurt Lähtjust ei ole ja koosolejate kogu oma healte paljusega asju saab ajama. Würst Bismark luges keisri Willem'i läkitus-kõne ette, mis asjas seaduste uuendamist ehk Bismark jäeb wistist ametisse, nagu näha. Riigipäewa peal sündis neljapäewal  12. Nowembril lugu, mis enne naljalt kuski ette ei ole tulnud. Teada on, et parlamentides, kui ühest parteist üks mKs tähtja poliitika-kõne peab, siis wastab temale waStase parteist üks töine, kes ka tähtjas mees, oma kõnega ja katsub tema põhjendusi nõrgestada; ei wastata aga esimese kõnele mitte, siis tunnistab wastane partei kas oma nõrkust ehk annab esimese kõnele õigust. Nimetatud päewal pidas wabameelne  meeS Richter tugewa kõne, kus wanameelelistele kõwaste pihta anti, ja sellepeale jäiwad wanameelelised, nimelt saadik von Minmgerode ja weel mõned töised, , kes Richter'i oliwad walmistanud, wast ja jätsiwad omad" wastukõned pidamata. Wanameelelised  soowistwad waidlusi järgmiste päewadesse jätta, aga healte enamusega lükati see nõudmine tagasi ja nõnda lõppiS see kõne ja tema waimustaw heaks kiitmine  ilma wastuseta. Von Minmgerode saab ehk weel edespidi oma wabameelse wastasele wastama. Sest. Minmgerode on ainus tähtjas poliitika-meeS, mis Saksa alalhoidjate parteil olemas on. Hakkab aga see „kõrge sammas" ka kõikuma, siis tuleb tema parteil, wanameelelistel, ainult päid lugeda, aga mitte enam tähtjaid mehi. Konstantinoopolis on jälle Sultani wasta mässamise nõuu kuulda. Rohkem kui üheksakümment inimest, kelle seas mitmed kõrgemad ametnikud, on wangi wõetud. Kardetakse, et ka sõawägi, kellel mitme kuu palk saamata, Konstantinoopolis rahutumaks wõiwat minna. Araabias wälgub aeg ajalt Türgi wasta mässamise  tuli, ja sealne perekas maa, kelle mehed läbikaudu kõik tulised sõamehed ja murdmata wabaduse igatsejad, saab wistist ühel ilusal päewal ennast Türgi alt wabaStama. Praegust rahutumat lugu saab ehk küll weel Türklane oma sõawäega waigistada katsuma, aga tulewik jäeb wist Araablaste eneste päralt. Omalt maalt. MMM MgkonnM. Helme Mart Jakobson  oli meie peclle, nagu hilja aja eest tagasi teada andsime, külaprosessori nime pärast HHW kaebdust tõstnud. See kaebdus läks ülema kõhtudesse ja on nüüd otsus tulnud, et Mart Jakobsoni kaebdus tühjaks on mõistetud. Pärnu Postimehe uus MljagOja ja toimetaja on, nagu meie juba teame, noor Borm. See Saksamaa mehe poeg on E. Januseni omale abiks wõtnud ja nõnda on siis „Pärnu Postimees" kohe uue juhatuse all ennast awaldanud, Mis waimu laps ta on. Üht oma sõimu-kirja lõpetab Saksamaa mehe poeg nende sõnadega: „ Millal kaub ükskord see tige, meie kalli rahwa tulewiku hirmsaste lõhkuw inimeste seltskond  meite seast ära!" Saksamaa mehe poeg A. Borm räägib siin Eestlastest. Nagu meie kuuleme, on „Pärnu Postimehe" lugejad igalt poolt need wiimased numrid Pärnu tagasi saatnud, selle palwega, et Saksamaa  mehe poeg enam oma ajaleht nende kätte edasi ei saadaks. Sellepärast ei hakka meie ka midagi seie juure lisama. Meie rahwas saab omas Vaimuharimises  wist juba nii kaugel olema, et ta oma rahaga üht ajaleht ei toeta, milles seesugune sõim seisab. Tartust. Ka „Tartu näitab Eesti käest^Mik' Nagu Tartu Raekohtu poolt „Neue Dörptsche Zeitung'is"  267. kuulutatakse, saab „Tartu Eesti Seitung" ka, nagu A. Aint'i terme warandus, wõlgade pärast enampakkumise teel äramüüdud, ning saab see wäljamüümine 8. Detsembril s. a. olema. Nagu meie kõrwalt kuuleme, olla herra von A., kellel Aint'i käest 800 rubla saada, seda ajalehe Väljapakkumist oksjoni teel pärinud. Et Väljapakkumise ajal suurte põllumeeste  ökonoomia selts Tartus koos on, siis saab „Tartu Eesti Seitung" wist ka suuremat sugu rahwa seas rohkeste sõpru leidma. Omas 45-mas numris täidab mees" weerand jagu omast lehest ühe kirjaga täis, DEM õpetaja J. Hur t'i eeji WMa astub. Siin jutustab „ Eesti jälle palju luulewsi, millest paar peame õiendama. Esmalt jutustab Postimees  sellest, kuidas Sakala Väljaandja õp. Hurt'iga ikka rahu ja lepitust püüdnud teha. See sõnum on iseenesest õige, aga „Postimees" seletab seda püüdmist mõeriti. Täitsa wale on, kui „ Postimees" kirjutab: „ Sakala Väljaandja olewat J. Hurt'ile enne Tartu koosolekut kirjutanud, et kui Hurt mitte kohe tema kaastööliseks Või sõbraks ei heida, siis tema Tartus sellest asjast enam ühtegi ei taha rääkida." Peale nimetatud ja muu malede küsib Eesti Postimees ka meel Eesti saadikute märgukirja 9 punkti kohta meie käest: „ Mispärast ei rääkinud Jakobson nende tähtsate punktide sisseandmise juures mitte Hurt'iga, kus ta seda ommeti Lätlastega tegi, kes aga nad trüki läbi ilmale awaldasiwad?" See küsimine sunnib meid wastust andma, mis meie muidu, Hurt'i auu maailma  ees kaitstes, mitte ei oleks teinud. J. Hurt'ile pandi kõikide saadikute nähes tuntud 9 punkti ette ja küsiti tema käest, kas ta seda kirja ka alla saaks kirjutama. Peale selle, kui ta kirja läbi oli lugenud,  ütles ta, et ta üksi selle punkti voolt ei olla. . millega kMK Krjky Z wõtta, muidu "g" .ssmdid" Siis J ta aga patus wasta, etlema nimi alla kirjutamata jäeks. Ettewõtmist kiitis La heaks, aga tema ammet ja seisus ei lubada teda mitte sell kombel nimega wälja astuda. Nüüd wõib igamees isegi ära arwata, kui palju „auusat meelt" seal juures on, kui J. Hurt omas tutwas kirjas Eesti saadikute märgukirja kohta kirjutab: „Kui siiski sell ajal, kui Eesti saatekond Peeterburgis wiihis? kuhugile kõrgemale kohale mõni ajalehtedest tähendatud palmekiri sisse peaks anwd olema seda ei wõi mina tõendada ega tühjaks teha, sest et mina kui saadik ja waba inimene nsis,taus-n kirjast kaugel olen seisnud, weel wähem üht palwekirja alla kirjutanud wõi sisse annud olen siis on seda üksikud seltsid wõi üksikud mehed teinud. Seltside kogu saab niisama wähe kui mina kõik üheksa punkti alla kirjutama." -ss Nõnda kirjutas sell korral J. Hurt, kus Saksa ajalehed igapidi püüdsiwad ülesse näidata, et saadikute märgukiri oma 9 punktiga mitte rahwa soow ei olla! Kes Vähegi sarnatseid asju tunneb, teab wäga heaste, et Hurt selle kirjaga sama hoohi andis, kui keegi Vaenlane seda okeks teha» wõinud. Kui „Eesti Postimees" edasi ütleb, et meie» üU Hurt'i kirja ilma tema lubata olla trükkinud, siis wastame selle peale, et see nimetatud kiri kahe töisega ühtlasi kui G. P. kirjad ja selle herra soowimise  peale õntsa Jaan Adamson'i järele jäenud paberitest  meie kätte saadeti, et neid trükiksime. Meie ei tea seiemaale weel, et see trükitud kiri J. Hurt'i kõne on, keS meile ise ka Peeterburgis selle üle otsust ei teadnud anda. Sakala Väljaandja palus aga Peeterburgis J. Hurt'i, et kui ta leiaks, et see kõne tõeste temast manast kirjutatud on, tema seda meile teada annaks ja meie seda, kui ta soowikS, awalikult - nimetada Võiksime. Mis A. Grenzstein Lätlastega rääkimisest räägib, seda ei saa meie aru, sest meie ei R ole kusagil Lätlastega rääkinud. Nii palju pidime K „Postimehe" pitka kirjale asjalikuks Vastuseks andma. Teeme lõpetust. Oma kirjaga ei ole A. Grenzstein J. Hurt'i praeguse auu-olekule mingisugust kasu toonud, aga ennema weel enam kahju. - Eisenschmidt, pääkomitee kassameister,  kaks süüd ette: 1) ei olla meie kätte saadetud Aleksandri kooli rahast ikka weel peale 400 rubla mitte tema kätte läkitatud, maid olla Sakala toimetajast „tema enese lubaga muu asja