nimelt weel, et töised ministrid Preisimaal selle poolest ka von Puttkammeri wastalised on. Nagu uuemad sõnumed teada annawad, on lepingu  kaup Türghja Ptontenegro wahel ommeti walmiS saanuo."""Loota riigid, kes Berliini  lepingut tegiwad, seda kaupa heaks saamad kiitma ja kinnitama, ehk ta küll mitte Austria ja Saksariigi meele järele ei ole. Nimelt on Austria meel wiimasel pilgul wasta sõidelnud ja Konstantinoopolis ette pannud,  et Türklane ilma töiste riikide otsuseta mitte seesugust lepingut Montenegroga ei tohtida teha, maid ta pidada seks enne üht suureriikide konwerentsi Konstantinoopolis  kokku kutsuma. Seda ettepanemist on Saksariik toetanud. Seesugune takistamine tuletab weiksel mõedul seda aega meele, kus enne Türgi sõda pea Inglane, pea Austrialane ja pea jälle Sakslane ette pandud nõuudega rahul ei olnud. Austria ei näe mitte hea meelega, et Montenegro Türgimaast midagi omale saab, mis ta hea meelega oma enese hõlma wõtta tahaks. Sellepärast ei ole seal kõik asjad meel mitte täitsa selged. Aga kui ka Türgi ja Montenegro leping kõik õigeS korras ja malmis peaks olema, siis on seal seda enam uut pahandust UM-aanalasteaH. Albaania  ühendus on ratsa käskjaladMkjasaatnud, kõiki Albaania suguarusi sõtta kutsuma. Nemad on Mukhtar Pashaale ühe kirja kirjutanud, kus nad seletawad,  et nad nüüd, peale selle kui Türgi malitsus Montenegro  nõudmiste täitmisega oma nõrkust olla awaldanud,  mitte enam oma maa kaitsmist Türgi hooleks ei taha jätta, maid ise tema eest ülestõusta ja nii kaua mõidelda, künni nende maa wabaks on saanud. Sell kombel on siis karta, et Türklasel Albaanialastega  sõda tuleb. Prizrend is, JpeNs ja Rosalia's ongi juba Albaania ja Türgi sõameeste wahel nägelemist  olnud, kus Albaanialased Türgi sõamehi oma teenistusse katsusiwad awateleda. Et Türklasel praegu kerge põli oleks, seda ei wõi keegi ütelda. Näitab, nagu tahaks tema riik mägise ära laguneda. Kõige raskem asi on see, et raha igal pool puudub, nii et oma sõawäele palka, ei jõua maksa, ja see juba mässamist hakkab tegema. Nii tuliwad Aprilli kuu alustusel 12 künni 15 tuhat meremäe soldatit korraga meremäe ministri akante alla, kuS nad kisendasiwad: „Raha, leiba! Mikspärast hoitakse meid tagasi, kui meie teenistuse aeg otsas on? Meie lapsed surewad külades nälga ära!" n. n. e. Ligi kolm tundi katsusiwad minister ise ja töised kisendajat hulka waigistada, künni nad oma korterisse  tagasi läksiwad. Meestel on moonaraha mitu kuud saamata ja walitsusel ei ole raha, seda wälja maksa. lähemad asjad õige rõõmustawalt kokku, kus ka uue walitsemisel jälle wabameeleliste partei täitsa wõitu sai. Bulgaaria noor militsa mägi on juba tähtjaks sõawäeks ennast jõudnud harjutada ja edendada. Uus sõaminister, kindral Ernroth, on Soomlane, ning „Golos" ütleb temast õigusega: „ Temal on kõik Soome rahwa headused omaduseks, keda mitmes tükis eeskujuks wõib wõtta. Seaduse korra armastamises, inimeste õiguste auustamises ja rahwa kasu taganõudmises üleskaswatatud, nagu raud kindel oma arwamistes ja tundmistes, sõnas ja kohuste täitmises truu, nõnda saab kindral Ernroth wistist BulgaarialaSte meele järele olema." Prantslased märatsewad nüüd palju tulewikust, keda nab-Madstone abiga arwawad omale tulewat. Nemad loodawad, et Gladstone, kui ta Inglismaal walitfusele on jõudnud, wahemeheks saab olema Venelase  ja Prantslase wahel, ning need kolm riiki Türgiriigi  lagunemist, Berliini lepingust hoolimata, tõeks saamad tegema. Prantslased on oma riigi rahaminekut nii ära tulewal aastal (1881) õppimiseks järelseiSwa  hulga sõawäge teenistusse kutsuwad: 2996 pealikut ja 323,170 soldatit tagawarawäge, ja 3614 pealikut ja 139,616 kohaliku sõawäge kõik 13 künni 28 päewa ajaks. Sell kombel saab Prantsuse sõawägi tulewal sügisel kolm nädalat aega ligi miljon mehi suur olema, ehk kaks korda nii palju, kui selle maa wägi rahu ajal suur on. Selle üle peetakse nüüd ka Prantsusemaal nõuu, üht kanaali suurema laewadele kaewata, kellega Atlantia Okeani ja Vahemerd ühendatakse, nii et Gibraltaari merekitsus kõrwale jääb, mis Inglaste woli all seisab. Et seesugune töö wäga Inglaste meele wasta saab olema, on iseenesest mõista. Jmglismaa kuningana on Baaden-Baadenist jälle Inglismaale tagasi läinud, kus ka Lord Beaconsfield  ennast kohe kõige ministeeriumiga ametist lahti on palunud. Kuningana on selle peale Markii Hartingtoni enese juure kutsunud, ning on uue ministeeriumi  kokkuseadmist Gladstone hooleks annud. See on seda teinud ning on uue ministeeriumi liikmed järgmised: Gladstone (president ja rahaminister), Granville (wäliste asjadele), Hartington (Jndiamaale), Childers (sõawäele), Northbrook (meremäele), Selborne (lordkantsler), Chamberlain (kaubale), Harcourt (seestpidiste  asjadele). Afghanistaanist tuleb Inglastele paha sõnumeid.  Kindral Roberts olcwat ühe lahingu Asghanlaste  wastu kautanud. Igal pool tõusewad Asghanlased  uue jõuuga üles, nii et nüüd selle maa ärawõitmisest  Inglaste poolt küll enam wist mitte palju juttu ei saa olema, Inglased saamad nüüd wist sellega  leppima, kui oma Jndiamaa piirist wasta Afghanistaani  maad natukene laiendada ja õiendada wõiwad. Hiinariigil näitab tõsi taga olemat, Wenemaaga sõda pidama hakata. Tulewal korral saame sellest asjast ühes iseäralises juhtkirjas pitkemalt rääkima. Omalt maalt. Wtliandis. Meile on Tartust üks imelik kiri "tulnud, kus Muud alla ci ole kirjutatud, kui EeMisus" ja kellele pealkirjaks on pandud: „ UwMk"ö:endusEt see kiri aga muud ei ole, kui üks awalik maleks wasfimine, tema all ka mitte ei seisa, kes teda Kirjameeste Seltsi eestseisuse liigetest malmis sepitsenud, sellepärast ei wõi meie teda enne trükkida, künni selle üle paremat otsust oleme saanud. Sakala wäljaandja on Kirjameeste Seltsi abipresident, aga tema ei ole mingisugust kutsekirja ehk teadust sellest saanud, et eestseisus kokku saaks tulema ja seesuguse asja üle nõuu pidama. Ka oleme Tartust sõnumeid saanud, et sellesama Seltsi abipresident  Dr. M. Weske seda kirja mitte alla ei ole kirjutanud.  Nagu öeldud, ei ole kiri muud, kui üks maleks wassimine, kellega kirjutajatel muud nõuu ei wõinud olla, kui oma maimuliku partei eestwedajat, kes ennast järelmõtlematal kombel, suurt ja kuulsat wahwuse tegu taga ajades, üle pää ja kaela mette kukutanud, mee pinnale tõmmata, et suur tegu mitte uppumisega ei lõpeks. Meie peame aga wäga kahetsema,  et mõned härrad nii mähe Seltsi auu ja edenemise  peale waatawad, et teda igal silmapilgul oma erapüüdmistega lõhkuda ühwardawad. Juba ligi paar aastat toob see weike partei oma riidu ja tüli seltsi koosolekutesse, nagu oleks ta selle peale palgatud, meie noort seltsi nii pea kui wõimalik koost ära lahutada. Selts ei ole aga omas paljuses kunagi neis riidudes selle weikse partei poolt olnud, maid kui palju, siis on sada koosolejast ikka mast paarkümmend healt nende erapartei-meeste poole langenud. Sellepärast ei wõi ka keegi terwet Kirjameeste Seltsi üleüldse nõnda hukka mõista, nagu seda hilja aja eest. tagasi „Tartu Eesti Seitungis" tehti. küll, et suurem jagu eestseMe  lnkmeid waimukkku erapartei osakonnast on, aga kui Selts wiimati oma eestseisust walitses, siis lootis ta ikka meel, et ühendus edespidi wõimalik saaks olema. Meie wöime tõeste ette ütelda, et kui seesugust  inetumaid tülipilta ka edespidi meel Seltsi ette tuuakse, nagu miimastel koosolekutel näinud oleme, siis ka tulem eestseisus hoopis töine saab olema. Waeim sõamees see, kes oma enese asja kohta lootust kauwbl) Meie kõik, kes meie ennast tõsises rahwa armaSkMs rahwa kasuks ühendanud oleme, peame nüüd seda enam kokku hoidma ja ühes meeles edasi astuma, et meie kaunid kantsid, meie rahwalikud seltsid, wastaliste  kätte ei langeksiwad! Statistiku sõnumed koolidest. Siin ja maal on Märtsikuus" riigiwalitsuse poolt jürelkuulamine  olnud, kus iga koolmeistrile kaks poognat küsimisi  ette pandi: üks koolide ja koolilaste ja töine koolmeistrite kohta. Kahju aga, et need poognad Saksakeele trükitud oliwad, sest suurem jagu walla koolmeistrid, kes Saksakeelt ei mõistnud, ei wõinud neid ise täita, mille pärast kirikherrad koolmeistrist sagedaste omi nimest täitmata poognate alla lasksiwad  kirjutada ja küsimisi ise ära lubasiwad wastata ja sisse kirjutada. Küsimiste seas on ka see: „On, peale koolitamise- ja magamise -toa, ka meel muid elutubasi  koolilastele olemas?" Selle küsimise järele oleks nagu iseenesest mõista, et igas koolis kõige wähemalt üks koolitamise ja üks magamise tuba peaks olema. Nüüd on aga meie suurema jau walla koolides,  ehk seal küll poisid ja tüdrukud koos koolis käiwad,  koolilaste jauks üksainus tuba, kus kõik poisid ja tüdrukud koos koolis on, söömad ja ühes toas magawad. Seesugust nurjatumat olekut saad küll wähe muial maailmas leitama. Mliandi ..^Lne." Selle pealkirja aA"Nrsütab „ Pärnu Postimees : „ Hilja aja eest rääkis W. koguduse õpetaja kantsli pealt wiimsepäewa  tõsisteft gl" rmnitas kindla ja kõma sõnaga, et wiimne päew üsna koguni warsti ukse ees saawat olema, sest ilm olewat nii täieste hukas ja kogudused nii täieste oma hingekarjaste wastalised, et Taewa-Taadi kannatus otsas ja wiha põlemas olla. Oli nüüd seesinane kuulutus omal wiisil juba naljakas küll siis oli aga suure hulga wiimsepäewa tähtede lugemine meel naljakam. Kõige imelikum wiimsepäewa täht oli minu arwates see, kuidas kõneleja seda kuulutas,  et üks „ hirmus suur ja üks hirmus wihane lendan? madu mõne aja eest ülestõusnud" olewat. See lendaw madu olla omas kawaluses nõnda wägew, et ta juba „ kolmas jagu rahwast oma sabaga ümber ringinud, see on, enese poole meelitanud." Küll olewat  see lendaw madu, kui kõige kawalam rahwapetja ja hirmsam hingewaenlane, hilja aja eest kord maha rusutud ja kinni pandud. Nüüd aga, natukese aja eest, olla ta jälle ennast lahti kiskunud ja üles ajanud, keerlewat taewa all ja rahwa seas, nagu pisuhänd kunagi, laksutawat oma laia saba, keerutawat oma pitka kihwtist keelt ja olewat nõnda omas nüüdses wäes ja wihas weel wügewam kui enne. Umbes nõnda, aga palju pitkemalt rääkis üks õpetaja suure koguduse ees kantsli peal, rääkis pealegi nii kindla ja tõsise mõõduga, ning nii kõigest ihust ja hingest, nagu näeks ta praegu oma „hirmust lendawat madu" taewa all hirmsaste mässawat. Ja ommeti ei näinud  ta seda sell korral, ei olnud ka ialgi enne näinud,  aga ta rääkis ja rääkis kui kunagi tõsist pühakirja.  Rumalamad ehk uskusiwad ka seda, kuna aga mõistlikumad üks töisele tasakesti kõrwa sisse sosistasiwad:  „ Õpetaja lõhnab Sakalat" ja „õpetaja lõhnas ka Sakalat." See oli tema lendaw madu ja sellel wiisil õpetas tema oma karjale, wiimse-päewa warsti ukse ees olemist uskuma. Hale lugu!" Nõnda kirjutab Pärnu Postimees. Meie omalt poolt lisame weel seie juure: Hale küll, aga ka liig naljakas, kui et seda asja ilma naeruta lugeda wõiksime. Mis kõik Sakalast tema wastalised juba teinud on! Esite oli ta „kiriku müüride lõhkuja", siis oli temal „mõni uus usk" saladuses, siis otsis ta „oma enese auu ja kasu", selle järele tehti teda „sozial-demokratlaste eestkostjaks",  siis „surnuaia müüride lõhkujaks." Aga see kõik ei mõjunud rahwa juures. Seal muutis ta ennast korraga „ lendamaks mauks hirmsa hammaste ja pitka sabaga." Nüüd on weel tarwis, et teda mõni „Wanapaganaks eneseks" teeb, kellel hobuse jalad all ja sarwed pääs. Kas Teie Eesti neiud ja peiud teda ikka weel ei karda ja tema eest ei põgene! Ei? Oh Teie kurjad ilmalapsed! küll ta Teid wiimati kesköö  ajal tuttipidi läbi korstna enesega kaasa wiib! Päruu maakonnast. Mis ennemuistse juttude  kirjutajal ka äpardust wõib juhtuda. Wana-Wündra koolmeister Ai. Tõnnisson on kiiduwäärt  kombel oma prii aega selle peale tarwitanud, ennemuistseid juttusi ja laule korjata, ja on ka neist juba esimese jau raamatus wälja annud, selle pealkirja  all: „Ennemuistsed Luuletused." Seda raamatut  wõime igal ajal rahwale soowitada. Aga M. Tõnnisson on oma juttude korjamise eest natukene ootamata palka saanud. Tema oli oma korjatud juttudest  enne ka juba mõned „Eesti Postimehes" ja töistes ajalehtedes wälja annud, ja seal oli ehitaja meister J. Tammann üht juttu oma peale arwanud tehtud olewat, kus ülekohtusest ehitajast räägiti. Ehk küll Tammanni nimi mitte nimetatud ei olnud ja kirja kirjutaja kohtu ees, kuhu Tammann teda kaebas, seletas, et tema jutt üks paljas rahwa suust üleskirjutatud  ennemuistne jutt olla, siiski loeme nüüd „Eesti Postimehe" 14. numri kuulutustes järelseiswat  kohtu otsust: „Et kaebduse alune Mats Tõnnisson,  26 aastat wana, lutheruse usku, esimeses abielus mitte trahwitud, kui tõeks tunnistatud süüdlaseks, et tema kirjatükki kirjutanud ja tema tahtmise järele Eesti Postimehes 26, 28. Juli 1878 trükitud saanud, selle pealkirja all: „ Kuidas külw, nõnda lõikus,"  kus.sees ta Tori walla pärismaa omaniku ja kaupmehe Jaan Tammann'i auu külge laimawal wiisil  kõige teutawamalt on puutunud, selle eest wangitrahwi  alla kuue kuu peale peab langema ja peale selle seesinane kohtu otsus süüaluse kulu peale Eesti Postimehes awalikult kuulutatud saama." Et M. ehk küll noor mees, siiski oma truui ametitäitmise  läbi koolis täitsa tiisikuse haiguse käes seisab sellepärast saab see kohtu otsus temale wäqa raske olema.