Tallinna Sõber M 41 ReljaS aastakäik. Tallinnas, 15. Wiina-kn» Mival IBBZ. Dlleiildne aealetit Gestirahwale maal ja linnades. Suleb ükskord nädalis wälja. MMaV TaN»M« eiubsnrsl P-lriatk trilkimajas: »M« ......... S rubla, 40 l>n>. pn"l-oa»ia« I rubla 40 kop, Kolu chk posüga laadeoid: «a»is> ............ g robla paol-aaskas ............ 1 rubla 70 kop. Au»s»l,M »M«»M <!,-> 'e., ctjN srssr astMt pkatt K Kop. Tellimised wöetakse wasta t Tallinnas: Lindfors'! xäriats lrükimajas. :J. S. Seekandt, OsuuspounU 54. Tartus: W. Just. K. Kudewiita. Aakweres: -L. Wattly. haides: A. Seidcwerg. Kapsalus: H. A. Kollöerg. Kurefaares: Hh. -Lange. Maal: kuida iseäranis kuulutud saab. WaStaja redaktori V?> Eicl) hor N. Elab Baltiskis, -> kirjad käiwad Ballisti (BalNschport VasMeM-IIozM.) i Sigifwwi Weitt-Srnks, Õ<n?usn Wraaasias >- Tullmkrale sclchd. Omalt ittaalt ! Tallinnast: Kiri MnM. liila' oistast. il ka i-thjas lötinnl. - Tulekahju. Mere Mnclnjed.z— Zcnsuri asjust. -- !lst. - Aikljopisteniijkd z tlmak. Äeite-Maarjalt: Roöwli tegu. Nakmerest: Tnleszhjn,  -- Riitoiist: Pahnk sönnmtk. - Tartust - Nleksandrilooli asjast. Riiast: Pa'ntnd pali. I Liikumise asjust. Knuramaalt: Tnlepauemised. - Peterburgist! Auusamma plaanid. Tulekahju. Niiöwimiue I Suurest Margusest. Wolhyniast: Kiskujad kaupmehed. Arhhanglest! Tulekahju- Nomgorodist I Mõrtsukatega. Tulekahju. Samaarast: Ilmad. Odessast : Tormid; lumesadu. Sewastopolist' Uus sadam I Warshawist: Kiir sõit. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austria-Ungrumaalt. Prantsuslnaalt. Egyptusest Baltimaa Wene-Kreeka Õigeusu Wennastus (Brastwo). Kttidii lo imic "»ial aral sttn paikaS oma .lugejatele lai"',id sel kclvadel Valli ja Goldittgi Wenel^-lt,ka  la>T>i" w> >li,"õllisfb üheks kokk» sulatatud. See õli,"datlid Wriuiadlii? j'ida? selle kuu j. pääwal Peterb">,,tN  "!"" isttttiisti k""a>'irkli!. Prästdenliks sai eudiue Okdliiii.u, Kiid,iii"i. tMhkimerath Gal k t n»W r a Ski ii'aZikild. tftt ttüüd v,'<'ttel>igi wangikodade ülem on; tema alnltsfstt "'.liiki Vl KiajewSki), toimetaja. Ouiafi k"ii,st kahritdaa plalr, silida t.idrvdttliid Wrttiiadtusi' eesmärk oleks, Wene- Mi ee la - i>v iii u tiiitil eeü Vttltimaa kubnmailgttdeD hoolt kanda, Vv»' .t" iijlilittl,- xa vällttSle .WkNe'» lijitltdie <!», li laske jstiklaase tavlijk liielada, waeõte»!>">>i!i  ')ii> ,ie e> s<» iisiiliake Mesilasse >a ballaste NMNade, lfstl, de ja >va,sielaste deals asukada j. tt. e. Lõppeks Wcs kõneleja: meie omas kegewuseS, meie usttlunn,Silise  liikcle 'vilke kogu heaks, ennast eksitamata selle tee peal homme, mida meie seltsi pvhjuSktri juhatab, alandlikult  ia lliua sellest Ae kargamata mida meile meiejõuud lubab. iilua e! meie pahandamaks eksituseks asja annaksime, siia "tt leigest Võimalik, et ,neie ka töntse jõunga mõedn- V'"l lööd leha ja seal maal head lvaStawõtinist leida woime. mis iga fltnvõjmise juures ülem asi on/ Mida meistliliim ja tasasem omast seisnpaigast, mille ille meie sili, ivttitlda ei taha fee kõne on, seda i.ihkeitt peame meie imeks panema, kui »WenekeeliMeterluiigi  -liilttiigV kunS pääma hiljemini, tähendatud Wenuasliise  nimel sõeapasunat meie maakiriku waSta puhuma hakkab. Nimelatiid leht kirjutab g. Wiinakuu pääwal: ..u», palju raskusi, takistusi ja kammitsast sigib sellest õpfiiuaslttse legeivttjele, et see legewttS just Baltimaa rahlva w ah, liia hiilga, magemale Saksa Barouile PÜÜdmiSte Ivasla kail' ' 'kit, tttt.lSiiise tegewuS on Õigeusu ja Wene ,ahttttise ivaljalattlaiiisne EliitaSte ja Lätlaste keSkis, keda juba amm» tteude rahivasle sekka luetakse, kes saksastatud saama penkstivad. Mitte Vallimaa seeSsüudiuud rahwaSte ivastarääkiiiilsed. soowimtsed ja tungimtsed ennast WenelaSlega  ja ä igeusuga ühendada, et ka selle kohatised Niigimaliisnse  pärimised silmanähtawalt ei ühtigi jäksa selle iv äge iva ivähema hulgale selgeks teha, et see rusumine vallaste ja eestlaste peal ÜM pSlaStataw politika wägiivald  vii. niida kuidagi wabaiibada ei wõk, ka lttitte körgettitt  harid,ise livlliidinisega. Meie Venelased teame sellest teest, mida onnis Samarjn wälja uminud ott, mil miilil za Niis iMttnga Eeali ja Läti rahwa tungimine, 'Vteiie rabmnsrga ja igeusu kirikuga kokku sulada, maha Mlii jiilnd saamad. Kaige uStawama meele lipu all sai see Vallimaa rahwaSte looduslik tungi,niue keskpaiga poole ja malitsema nsnluuuiStttse poole, nagu lõhkumise wägi, nagu lahnlttS >a pea nagu mässamine tähendatud. Muidugi ei ole seesugune ektekujustamine keskpaikse wõimuse eeõ enam woimaiik. oga kes ei tea mitte, missuguse rusttwa wägimalloga  roalikseiv seltskond Baltimaa kubermangudes oma ülemat me lillil sl t.n.vitab. . . Ja sellepärast peame meie neid seespldiseid raskusi ntmlmm,milleM Vallimaa Wm> nasittsrl Ml-idrida "N, ja meie soovime temale otsekohesest i Nimmest kõige paremat jõudu/ Gre kiri on küll Valedest kokku punutud, nagu kõik uccd kirjad, mida WemtM Zeitung' ja tema waimuwennad ja palgalised Baltimaa elu üle kirjutawad. Aga selle kirja sees on ka üks selge ja otsekohene tunnistus,  ja selle eest wöime meie ikka tänulikud olla. Siin tunniStakse kord selge sõnaga, mis see suur ofawõtmine Eestlaste ja Lätlaste wasta tähendab, millest seesugused Wene wenuad ja nende palgatud Eesti ja Läti ,sugulvennat/  ikka kiillewad. Siin tnnnistakse ka kord selge sõnaga, miS see ,Saksa ja Ewangeli usutunnistuse  kirikuõpetajale wägiwald tähendab, millest need ,wennat/ Eestlast ja Lätlast peastma tulnud on.—Eestlased  ja Lätlased tungida omast rahwusest ja Ewangeli usutunnistusest wälja; selle juures tahta need kutsumata rwenuat/ Eestlast ja Lätlast aidata. ,Wägew wähem see on ,Saksa Baronid" ja Ewangeli usutunnistuse  kirikuõpetajad olla raskus, takistus ja kammitsas  srlleS ümberrahwastamise ja ümberusustamise teel. sellepärast wõitlewad need Maksa Baronite" ja Ewangeli kirikuõpetajate wasta. Sellepärast sõimawad nemad ja lasewad oma palgalistest kõiksugust walelunnislnst  kokku kanda. Niipalju selget ja otsekohest tunnistust  leiame meie selle kirja sees; kõik mis peale selle on, see on häbemata wale ja on mõistmata meelesegadus ja Baltimaa aealou solkimine. Kes wähegi seda tunneb, mis Baltimaa kubermangude wiimase neljakümne aasta sees sündinud on, see teab wäga heaste. kui palju „õnnis" Juri Samarin waletab. See teab ka wäga heaste, et meie kodumaa Maksa Baronitel" ja Ewangeli usutunnistuse õpetajatel mingisugust wõimust ei olnud rahwa ümberrahwastamift ja ümberasustamist keelata. Et Eestlased ja Lätlased just omast mõttest ja meelest ,walitsewa usutunnistuse" poole tunginud olekfiwad,  see on wale. Et stin aga mõndasugust ,ettekujnstamist"  sealt poolt sündinud on, mida Wenekeeli Meterburg!  Zeituug" nimetab, seda teadwad fiiu küll kõik, ja et ka nüüd seesugustest ettekujutamisest puudust  ei ole, seda uaewad kõik, kes silmi kiuni viigistada et taha. . Ega siis ometigi ühes riikiS, kus lõik truuwid alamad oma Keisri ja Herra eeS ühesugused on, nagu Wene rtikis, ega seal üks rahwus teise üle walitsedaei tohi? Meie kõikide üle walilseb meie Keiser ja Herra; üht teist meie ei tunne ega taha tunda. Meie teades ei ole meie tõrge RiigiwalitsuS weel iialgi pärinud, et Eestlased ja Lätlased Wenekeeli Meler-- burgi Zettuugi" ja tema waimu weudade ja palgaliste Keskpaiga"  poole ja usutunnistuse" poole tungima peatstwad. Seda on tänine ikka üksi Köikslawi erakondlased  pärinud ja Mowinud." Need ei ole aga koguni mitte kõige ustawamad Keisri alamad ja juba sellepärast ei wöi ega taha meie neid omaks Keskpaigaks" pidada ega ennast nende walitsuse ja wägiwalla alla heita. Omas tänises rahwuses, mida siin keegi MkSsastada" püüdnud ei ole; omas tamses usutunnistuses ja hariduse joones on kõik Baltimaa kubermangude rahwasugud auusad  ja tublid riigikodanikud ja ustawad Keisri alamad olnud, seda ei wöi ükski salata. Missugust ustawat meelt KeiSri ja riigi wasta oodatakse aga küll ühe rahwa poolt, tev ühegi ettekujuStatud ilmaliku kasu pärast oma rahwust ja oma usutunnistust muudaks? Wenekeeli Meterburgi Zeitung" on oma enese ja oma waimuweudade ja palgaliste otstarbet kord selge sõnaga tunnistanud. Saame näha, kuida meie Mgmvennad" ja ,rahwamehed" seda ihu-alastist tunnistust käänkõnedega katta ja Eesti ja Läti ,rahwuse" kaitsemiseks kujustada  katsuma saamad. - Wenekeelt,Peterburgi tunnistuse eest wõime meie tänulikud olla; selgust on meil tarwis. Meie peame soowima, et ka meie kodused ,eeS- ja ,eestvedajad", ja kõik need, kes piirel tuiguwad,  kord selge sõnaga tunniStaksimad, kuhu poole nemad käänata, wedada ja tahawad. Kindlal kogudusel  ei wõi neile midagi nulud ütelda olla, kui Kristuse sõna äraandja wasta.- Mis saa teha tahad, seda tee usinaste!^ Küll jääb siis ka meile kindlaid maimust üle, kes ütlewad:  ,Aga mina j a minu pere, meie tahame Jehowat teenida— Kes oma usutunnistust* ühegi ilmaliku lootuse ja ootuse pärast mahetamad, need ei teeni Jumalat ühes koguduses ja kirikus ega teiseS koguduses  ja kirikus; need teenimad mammonat. Nendest ei saa siin ega seal olemaid koguduse liikeid, auusaid riigikodanikust  ega Keisri alamaid. Need jooksekfiwad uue tõutuse, lootuse ja ootuse eest niisamati ühe walitseja alt teise alla, nagu nemad ühest kirikust teise kargawad. Selle peale peakfiwad need mõtlema, kes ei Pelgu, oma püha kirikut ja meie Keisri ja Herra pühitsetud nime oma salapolitika  katteks tegemast I Seesugused Wenekeeli lehed, nagu Wenekeelt , Peterburgi  Zeitung" ja nende Eestikeelisel), Lätikeelifed ja Saksakeelised  palgalised on, need tõstamad kaebtust, kui saaks alleshoidmalt poolelt Weuelaste wasta wihale kihutatud. See ou male. Alleshoidaw maim põlgab kõiki,,kihutust". Muidu salgaks tema jo oma enese loodusliku omadust ära ja nihkuks tormlaste laagreõse. Kui aga üks ehk teine parem maim meie kodumaa poegade keskift, oma Wene wendadest wõerutatud saaks, kelle süü ja patt see siis oleks? Wõiwad küll seesugused awalikud kihutamifed meie püha usutunnistuse wasta, nagu Wenekeeli „Peterburgi Zeitung", „Nishki Mesinik" ja nende maimuwennad ja palgalised neid tarwitawad, wõiwad küll need salahoswad, mida nemad meie kiriku müüride alla pislamad, wõiwad need armastust  kaswatada ja kosutada?! Töörahwa seltsid. 11. Mirulane" kirjutab töõrahwa seltsidest, mida raamatu trükkijad ja klaweri meistrid Pariisis asutanud ja millest nemad suurt kasu saanud oleksiwad. Wõib olla. Aga ,Wirulane" unustab jo seletamata, et need , raamatu trükkijd" ja klaweri meistrid" jo mitte seda ei olnud, mida igapääwases elus nimetakse. Need oliwad küll wist ühetasa ja korraliselt wälja õppinud trükkijad  ja Nende afi wõis jo ühenduses ikka paremini sigida, kui üksikult. Reed aga, keda igapääwases elus wabrikuteS ,töörahwaks"  nimetakse, need on jo inimesed, ilma harjutatud osawuseta, kelle paljast looduslikku ihujõudu wabriku juhatajad  ja meistrid tarwitawad. Ega need ometigi oma keskis wabrikud asutada ja seal üht kaupa walmistada ei wõi, mille eest suurel ilmaturul head hinda maksetakse? Harjutawad nemad tööd tehes oma osawuft, küll siis ka iga wabrik nende osawuft tarwitab ja neile kohalist paika maksab, olgu nemad ise wabriku osalised wõi mitte. Nemad nihkuwad oma osawust mööda pärast ikka ise nende