Perno Postimees ehk Näddalileht «9. 1872 IK-ies neljapäew tl. Mail.^ aasta. Ses lehhes seisab. Sinna ei pea mitte himmustama. Ommalt maalt: Pernust: Rahhade ümberwahhetamisest.  Riast: Telegramm ja wastus. Tullekahjust. —Tallinnast: Krono wõlla tasfumisest. Telegrahwi asjust. Peterburgist: Leina käsk. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Kuida peab söa kullo eest sadud Prantsuse rahha Saksamaal jaggatud sama? Uus kolide üllewaatmise seadus. Prantsusemaalt: Mõnda. Rootsimaalt: Kunninga  terwisest. Uemad sönnumed. Mönnesuggused sönnumed. Kauba hinnad. Antakse seläbbi teada, et kes issi Postimeest  trükki koeast ärra towad, ükspäinis agga igga neljapäewal parrast lõunat  kello 3 kuuni kello G. peawad ärra toma. Postimehhe wäljaandja. Sinna ei pea mitte himmustama. Meie kässo ramatus, mis Jummal sure pikse mürristamise ja wälgo lömisega Sinal mäb peal Mosese läbbi omma rahwale olli andnud, kelle järrele piddid teggema, on kaks käsko, mis kelawad sedda himmustamast, mis liggimese parralt on ja wimaks ähwardab ta neid nuhhelda, kes needsinnatsed kässud ülleastuwad.  Risti-rahwast, olgo nad Sakslased woi Eestlased, öppetakse jubba lapse pölwes neid käskusi tundma ehk neid tehhakse nendega aegsaste tuttawaks ja lastakse pähhä õppida, et need neile nende eddespiddises ellus tee-juhhiks  peawad ollema, mis järrele nad Zummala  tahtmise järrel omma ello- teed peawad käima, egga omma liggimesele kahjuks ellama. Sedda olleme omma ello sees kül wägga saggedaste  näinud, et nihästi Sakslaste, kui Eestlaste  seas neid olnud, kes omma liggimese kodda, temma süllast, ümmardajat ja weiksid himmustawad ja neid kawwala kauba ja pettise  tööga enneste katte kissuwad, agga issiärranis  nüüd meie aeal, tahhab se koggoniste üllekätte minna; nüüd ei häbbene kegi ennam kawwala kauba ehk õiguse nimmel teise kodda ja maea, temma pöldo ja weiksid ennese pole kiskumast, egga holi sest, et ta liggimene kibbeda  silma pissaratega ommast kohhast peab ärraminnema ja kohta otsima, kus jälle pea warjo ja üllespiddamist leiab; kuida se meie lähhedal issiärranis sünnib. Üsna pöllastamise  ja nutto wäärt on se, agga kui liggimese südda liggimese wasto ni külm, kes woib senna parrata! Kui ta Jummala kässo sönnad ärra  unnuötab, kes woib neid tale pähhä toppida  ehk ta kiwwist süddant pehmeks tehha. Käskude ülleastumise ülle wastust anda, peab ta ükskord selle ees teggema, kes need kässud andnud. Armastagem omma liggimest, kui issiennast, on jo ka tuttaw, kelle suust se