Sakala W. WiliaMs, 22 Juulikuu päelval 1878. l. aastakäik. üks poliitika, kirjanduse ja Mutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Kas peab meie kihelkonnakoolist maal aastakoolideks ümbermuudetama, wõi on ehk kasulikum, et nad talwekoolideks jääwad? i. näitab see küsimine ehk wõeras, mõnele koguni weider olema; sest nad arwawad: mida enam, seda parem, mida enam keegi sööb, seda enam ta kosub ja kaswab j. n. e. Mina ei mõtle mitte nõnda; sellepärast kihiseb ka ülemal seisaw küsimine minu pääs ja ma soowiksin, et tema läbiräägitud saaks. Meie käes ei ole küll mitte mõimust, selles asjas muutmist ette wõtta, ega toimetada, aga mõtelda wõime meie ja mõtetega tuimaks teha wõime ka, ja kui need mõtted kasulikud on, neid omaks teha, ehk kui kahjulikud, nende wasta sõdida, on ka keelmata. Lähme asjale ! . Meil on maal kogukonna- ja HelkWMko.olid, Esimesed (kog. koolid) peawNkõigi lastele esimest õpetust (elementaarõpetust)  andma, ehk, et suurem hulk Eesti lapsi oma wanemate majas juba esimest õpetust on saanud, peawad nad esimest korralist kooliõpetust toimetama; töised (kihelk. koolid) peawad neid lapsi, kellele kogukonnakooli õpetusest meel küllalt ei ole, ja kelle wanematel enam jõudu ja nõu on, oma lapsi kaugemale aidata, neid sügawama teadmiste ja tundmistele saata, neid osamamalt harima. Mõlemad koolid on sellepärast rahwakoolid, kogukonnakoolid alamad ja kihelkonnakoolid ülemad rahwakoolid. Meie rahwas maal on suuremat osa põllumehed ja jääwad ka edespidi suurem osa selleks. Et küll kogukonnakoolid, kui elementaarkoolid seisuse, ameti ja tulemase elukorra peale omas õpetuses ja harimises waadata ei tohi, waid üleüldist algusõpetust peawad andma ja lapsi seisuse ja tulemase ameti peale waatamata mõistlikuks ja magaks ristiinimeseks ja tubliks ja sõnakuulelikuks riigi alamaks kaswatama, siis peawad  kõrgemad rahwakoolid arwan mina ometegi ka seisuse ja tulemase ameti peale omas toimetuses mõtlema, ja nimelt seal, kus isiäralisi ameti- ja seisusekoola weel ei ole, nagu meie maal põllumeestel. Sell kombel on meil jo linnades ka kodanikukoolid, kauplemisekoolid, wäekoolid j. n. e. Kui kaugele meie kihelkonnakoolid tänini kui kõrgemad  rahwakoolid oma kohusid on täitnud, ehk mill kombel meie kooliwalitsused oma walitsust on pruukinud, ehk mill wiisil rahwas kihelkonnakoolidest seiemaale osa on wõtnud, ehk wõinud osa wõtta, sellest ma seekord ei taha rääkida, muud, kui seda ei wõi ma mitte tähendamata jätta, et wiimse aastate sees rahwas hoopis suurema hoolega kihelkonnakoolidest  osa hakkab wõtma, mis küll meie uus wäeteenistus kõige pealt, aga ka Aleksandri kool mõnes kohas õn teinud. Kui kooli hoolus rahwa juures on kaswama hakanud, siis peab ta ka edespidi hoitud saama, ja nimelt seeläbi, et rahwa mõistliku  soowimisi kooli kohta tähele pannakse ja kooli siginemiseks pruugitakse. Seie ajani on wähe rahwa soowimise peale waadatud;  sellepärast on rahwas ka leige kooli kohta olnud. Nende lühikeste eestähenduste järele lähme nüüd põhjuste  juure, mis selle eest ja wasta on: kas kihelkonnakoolist  meie maal peab aastakoolideks muudetama, wõi peawad nad ka edespidi talwekoolideks jääma?  Peapõhjused,  mis muutmise poolt on, wõiksiwad järgmised olla: 1) Alaline ehk wahepidamata kooliõpetus, mis üksinda aastakooli läbi toimetatud wõib saada, harib last mõnusamalt  ja osawamalt; 2) ei wõta ka niipalju» aega ja saadab last rutemalt linna kooli, nimelt kreiskooli,' mis nüüd ülematest koolikohtutest  soowitatakse. Kreiskool aga aimab lapsele suuremat harimist, siledamaid ja peenemaid elukombeid, libedamat saksakeele  kõnelemist ja lühendab nimelt mäeteenistuse aega. Esimise põhjuse juure tuleme pärastpoole meel tagasi, tähendame aga siin meel lühidelt seda, et see meel mitte kindel ei ole, et alaline kooliõpetus meie kihelkonnakooli poissi, kellest tulewikus põllumees peab saama, mõnusamalt  ja osawamalt harib. Meie ei räägi siin mitte õpetatud koolidest, ega nende kooliajast, ja lähme töise põhjuse juure. Tõsi küll, et üks koolipsis (ka koolitüdruk) 10. ja 11. kuuga koolis kmantitatiw (paljuse järele) rohkem õpetuse asju enese sisse wastawõtab, kui 8 kuuga, ja wõib seega ka rutemine töise kooli saada. On aga see rahwakoolis  ja rahwakaswatamises tõ<sü peaasi,, et õppija hästi palju asju enese sisse tuubib? Mina ei mõtle seda mitte; maid mina arwan ennemine seda, et koolis õpetuste andmisega koguni ettewaatlik peab olema, ja nimelt selle peale peab waatama, et õpetuse asi taieste äraseeditud saab. Omas 25 aastases koolmeistri ametis olen ma seda tähelepannud, et need koolipoisid, kes 3 ehk 4 talwet koolis käisiwad, sugugi  harimises neist poistest järel ei olnud, kes 4 aastat koolis oliwad. Ma panin ennemine seda tähele, et talwe koolipoisid, nimelt kolmandama ja neljandama talweõpetust paremine ära oliwad seedinud, kui aasta koolipoisid. Muidugi ei wõinud talwe koolipoiste käest mitte pärida, et nemad niisama palju geograafia nimesid, historia aastanumrid ja saksakeele sõnu mõistsiwad, kui aastakoolipoisid, see ei ole ka waimuharimises  mitte ülem asi; aga järelemõtlemises, otsuse andmises  ja uue asjade õppimises oliwad nad terasemad, elawamad  ja osawamad, kui aasta koolipoisid. Möödaläinud talweõpetus  oli neist taieste äraseeditud ja oli nende omaks saanud ja uue õpetuse kallale hakasiwad nad uue jõuuga. Hoopis töine asi on ettevalmistamisega linna kooli. Alaline kooliõpetus walmistab last rutemine linnakoolile, kui talwine kooliõpetus, sest et seal ükspäinis asjalist teadmisi  päritakse ja mitte õpetuse seedimise peale palju ei waadata,  selle tarwis arwatakse temal pärast aega küllalt olema. Peab aga meie kihelkonnakoolist tõeste edespidi ettewalmistamise  koolideks ümbermuudetama ja oma rahwakooli loomu neist äraandma? Sünnib see, siis on meie rahwa loomulik harimise tee kinnipandud ja meie rahwa rahwaus surmatud. Meie rahwa ainuke kool maal, kus ta sügawamat  harimist loomuliku kuju sees sai, oli siitsaadik meie kihelkonnakool.  Saab see kool edespidi ettewalmistamise kooliks,  siis langeb meie rahwas jälle pimeduse paelte sisse. Paneme asja ometi enam hoolega tähele. Saagu meie kihelkonnakoolid kreiskoolile ettewalmistamise kooliks. Ma küsin: mitu protsenti saadab läbisegamine iga kihelkonnakool oma koolipoistest aastas kreiskooli? Kas meil on ühtainust  kihelkonnakooli, kes wiimse kümne aasta sees läbisegamine  20 protsenti aastas lapsi linna kooli on saatnud? Ma ei tunne ühte niisugust kihelkonnakooli. Oleks niisugusid ka meie maal; aga meie küsime: Mis saab neist 80-nest protsendist? kas need peawad wiiendama osale ohwerdatud saama? See oleks jo see kõige suurem ülekohus, mis üks kool teeks. Aga siin wõiks mõni öölda, et see ometegi nii suur ülekohus ei oleks, sest need 80 protsenti, kes mitte kreiskooli ei lähä, wõiksiwad jo nendega, kes kreiskooli ettewalmistatud  saamad, ilma kahjuta ühes õpetatud saada ja ühes õppida. So? Paneme ometi mõlemaid koolisi ja mõlema kooli püüdmisi tähele. Kreiskool pärib iseäranis saksakeeli, saksakeele kirjaseadmist ja sellesarnast, kihelkonnakool  emakeelt, emakeele sees harimist j. n. e. Kreiskoolipois saab iseäranis linna-kodaniku elule ettevalmistatud, kihelkonnakoolipois  põllumehe elule ja mis sellega ühte sünnib j. n. e. Lähme üks samm meel edasi'. Kui meie kihelkonnakoolid  ka tõeste 20 protsenti kreiskoolile ettemalmistaksiwad, kas üks kreiskool suudaks neid kõiki masta wõtta? Mullu aastal oliwad meie kihelkonnakoolis 62 koolipoissi. Selle aru järele Wiliandi ringis umbes 4 künni 5 sada. Wiliandi  kreiskooli mahuwad 60 —70 koolipoissi, Wiliandi elementaarkool  saadab isi aastas ligi 20 poissi kreiskooli. Kus jääwad nüüd need 80 künni 100 kihelkonnakoolipoissi? (Kolme aasta sees 240 künni 300.) Kihelkonnakool on neid hästi ettewakmistanud, ,-ende 3 künni 4 saa peale, mis nutke kreiskooli ei lähä, wähõin waadanud ja maadeta mõinud  ja nüüd on see kõik asjata olnud; need 80 ehk 100 tulewad kõik tagasi, sest elementaarkooli poisid andsiwad kreiskoolile oma täie armu ja need saamad ennemine masta woetud, kui nad ka nõrgemad on, kui kihelkonnakooli poisid. Aga waatame ometigi sellepeale, et edespidi wahest  kreiskooli ruumid suuremaks tehakse ja siis ehk meie kihelkonnakooli poisid ka kõik sissemahuwad, meie küsime: kas on ka kasulik ja soomitaw, et meie talupoja mõi põllumeeste  lapsed kreiskooli lähäwad? Selle peale wastan mina ei! Ei ole kasulik, ega soomitaw, maid koguni kahjulik! ja nimelt kahjulik, kui need kreiskooli poisid pärast jälle talupoja seisuse sisse tagasi tulewad ja põllumeheks saamad. Mikspärast kahjulik? Tuttaw asi on, et meie talupojad oma lastele mitte kõigeparemad korterid linnas ei otsi, maid kõige odamamad ja sellepärast ka enamiste kõige halwemad. Juba linna õhk ja linna elu kõige oma wiiside ja kombedega  on küla poisile uus ja wõeras ja sellepärast temale ka kardetawam kui linna poisile. Tuttaw on peale selle ka see, et linna kodanikud talupoegist ja põllutööst suuremat lugu ei pea, maid ennemine talupoja ja tema töö peale wiltu silmaga  waatawad, sagedaste teda põlgawad, ja kui ta temalt just oma ülespidamist ei saaks, temaga sugugi tegemist ei teeks. Seda näeb maalt tulnud kreiskooli pois, kellest pärast  jälle põllumees peab saama, ja mis Teie arwate? kas see temale kasuks tuleb? Ei elades! Kreiskooli pois kaswab  niisuguste inimeste seas ülesse, imeb kihmti enese sisse ja hakkab wiimaks põllutööd häbenema, põllumeest põlgama ja „auusa meeste" kombel wedelema ja laisklema. Niisuguste  mõtetega ja rikutud eluwiisidega tuleb talupois kreiskoolist  kodu ja harjutab neid ka oma naabrite külge. On isa kodu jõuukas maja peremees ehk koha pärisomanik, siis wõib ehk pojast meel oma talu poiste ja tüdrukute truu ja wali ja tore kubjas saada; aga tubli maja peremeest, kes töös ja hooluses oma perele heaks eeskujuks peab olema, ei saa meie iial niisugusest linna koolis rikutut inimesest. Seda näeme meie iga päem ja nende hulk kaswab iga aastaga. Mis kasu toob peale selle Eesti põllumehele libe saksakeele rääkimine ehk peenikene elukombe, mis ta ehk linnast saada wõib, kui temal kindel mehine meel, tubli wooruse põhjus ja haritud põllumehe püüdmised puuduwad? Ja neid kõiki ei mõi linna kaswatamine, ega kreiskoolis käimine mitte anda, meel wähem täielikumalt anda, kui kihelkonnakoolid maal. —p. (Järg jääb tulema.)