Sakala .U « Wiliandis> 8- Aprillikuu pääwul 1878. I. aastakäik. ms poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. P. Jakobson. Poliitika ringwaatus. vS agu jo kaua oodata oli, on Keiserlik Kõrgus  Suurwürst Ülemkommandör 14. Märtsil Konstantinoopolis woerusel käinud. San Stesanost  sõitis Suurwürst Keiserliku laewa „Liwaadia" peal Konstantinoopoli, kus teda Sultan Dolmabagdshe  paleis wasta wõttis. Peale selle käis Sultan Suurwürsti seks tema tarwituseks antud Beglerbegpaleis  waatamas. Siis jäi Suurwürst ööseks Liwaadia  laewa peale ja sai töisel pääwal weel Sultaniga kokku. Sellega on jälle üks tähtjas histoorialik pilk maailma sündmuses olnud ja mööda läinud. Sest see wõeruskäik ei tunnista mitte üksi usaldust Wene ja Türklase wahel mis ka jo sest wälja paistab, et Osman Pashaa wangipõlwest koju lasti waid tema on ka tähtjas mööda läinud sõa kohta. Suurwürsti  käigi läbi Konstantinoopolis, kus temal suur hulk Wene pealikuid ja ülemaid seltsis oli, on Wene sõawägi oma wõidukäiku Türgi päälinnas pidanud, ning on see käik sellepärast Wene wõitudele nagu krooni pähä pannud. Kui nüüd mitte muialt uusi segadusi ja takistusi  ei oleks näha ja karta, siis oleks meie sõda täitsa lõpetatud, ning Wene sõawäed wõiksiwad oma kodumaale  tagasi tulla. Et lugu mitte nii ei ole, selle eest wastab üksi see riik, kes ikka jälle segadusi sünnitab  ja ette loob, et'aga leppimise töö ja asjade uuendus nurja läheks. Et see riik ainult Inglismaa  on,/teab iga laps. Nimetatud uuenduste juures  on Wenemaa nii wähe kui wõimalik enesele pärinud.  Weike tükk Armeeniast, mis Wenelane omale on wõtnud, ei tähenda palju nende suurte sõakulude kohta, mis temal on olnud, ja Bulgaaria riigi uuelt üleswõtmine on nii wabalt ära tehtud, et Wenelasel kahe aasta pärast, kui Wene sõawäed sealt ära tulewad,  mingisugust wäljastpidist woli enam selle maa üle ei ole. Sellegi pärast on ka needki asjad weel Inglismaa silmas liig suur kasu Wenelasele ja temal on ka jo õnneks läinud, nii kaugele ajada, et kongressi  nõu nii hästi kui katki on jäänud. Küll peetakse weel selle kongressi pärast nõuu, aga lootust on wähe, et sest nõuust weel midagi wälja tuleb. Inglismaa sõawalmistamise kära on suurem, kui nõuuliste waigistaw heal. Aga kui kaua peab seesugune tume lugu edasi kestma, et Wenelane Ma suurt sõawäge terwelt ikka edasi sõale walmis peab hoidma ja Inglast ennast ka terwelt sõale walmistada laskma? Selgus selle asjas ei saa wist enam kaua tulemata jääma. Sest jo on kuulda, et Türklane Wene soowimise peale oma saadikule  Londonis käsku olewat annud, Inglase käest pärida, et ta omad sõalaewad Marmora merest ära kutsuks. Nagu Inglane kord kangekaelne on, ei saa see nõudmine küll mitte palju mõjuma, aga Türklane wõib siis Eüroopa ees seesuguse wäewalla pärast kaebdusi  tõsta. Liguse pärast peaks terwe Eüroopa seesuguse Inglismaa wäewalla wasta sõitlema, sest kes keelab teda pärast töiste riikidega sedasama tegemast, mis ta nüüd Türklasega teeb! Ilma et temal Türk- lasega sõda on, sõidab ta oma suure laewawäega kõigest  keelust hoolimata töise sadamatesse. Sell'kombel wõib ta edespidi ka muu riikidega teha, kes teda tema wägewa laewawäe pärast mitte keelata ei wõi, olgu siis, et terwe Eüroopa edespidi poole omast sissetulekust  sõalaewade ehitamise peale ära tahaks kulutada. Sest awalik sõda ei teegi ühe maale nii suurt kahju, kui praegune olek, kus keegi ei tea mis tuleb, ja kus kõik kaup ja töö seisab. Ja mitte üksi Wenemaa ja Türgimaa ei tunne walu selle oleku sunni all, waid ka terwe Eüroopa, kes rahu soowib ja seda kongressi peal kindlaks soowiks teha, aga Inglase poolt sünnitatud  takistuste pärast ei wõi teha. Et ennast terwe Eüroopa riigid sedawiisi kaua Inglasest ninapidi edasi laseksiwad wedada, ei ole uskuda, ja sellepärast saamad  töised riigid wist ilma Inglaseta kongressile kokku tulema, ehk Wenelane saab üksiku riikidega üksaawal jäädama rahu pärast lepingut tegema. On see korda läinud, siis peab ka Inglane wiimaks wait olema, ehk üksi Wenelasega sõda hakkama pidama. . AustriasM jo grahw Jgnatjew kui Wene wolinik kepingu' kaupa kuulamas käinud ja tema töö näitab hästi korda läinud olewat. Mis põhja peal ja missuguste tingimiste all seda kaupa tehakse, see on praegu weel täitsa teadmata ja saladus, aga kui see leping korda läheb, siis on ta Wenemaale palju suuremaks  kasuks, kui üks kahewaheline kongress. on teada annud, et ta üksi siis kongressist osa "saaks wõtma, kui seda kõik töised riigid saaksiwad tegema. Et aga Inglismaa tagasi löönud, ei saa ka Prantslane enam temast osa wõtma. Näitab, kui rõõmustaks ennast Prantslane seeüle, et Saksamaale mitte see au ei saa, kongressi oma piiride  sees ja Bismarki juhatamise all näha. S.aksamaal on praegu suur ministrite wahetus olnud. Saksa maa ajaleht „ Reichs-Anzeiger" kuulutab, et ülempresident Eulenberg seestpidise asjade toimetaja ministriks, Maybach kaubaministriks ja Hobrecht rahaministriks  on nimetatud. Paapst Leo XM. katsub ennast jälle Saksamaaga  ligistäda ja on ühe wüga lahke kirja Saksa Keisrile kirjutanud, kelle peale Keiser niisama lahkeste on wastanud ja oma soowimist awaldanud, et Rooma kirik oma nõuuga lepituseks enne ette peaks astuma. Jo kardetakse Saksamaal, et selle maa wiimase aja wabam poliitika jälle tagurpidi hakkab käima. Peeterburgis on pool ametlik ajaleht Journal  de St. Pötersbourg", mis Prantsuse keeles wälja ühe wäga tähtja kirja praeguse poliitika oleku kohta toonud, mis igal pool suurt tähelepanemist leiab, ja kellest meie sellepärast järelseiswad tükid ümber paneme: „Põhjusrahu on tehtud ja kinnitatud. Kongress on kokku kutsutud. Kõige suurem priius on iga riigivalitsuse  otsuseandmise ja tegemusele jätetud. Selle poolest ei ole kaksipidi mõtlemist, et suurem jagu wolinikusi  sinna selle soowimisega kokku saab tulema, et kindel ja jäädaw rahu tagasi tuleks, mis Euroopa soow ja Euroopa tarwitus on. Siiski tõusewad uued pilwed ilmakaare tagast ülesse, kuna terwe maailm omale seks õnne soowib, et taewas jälle selginud, ning nimelt'on jälle Inglismaa poliitika seesinane, kes Euroopa  rahulootust rikub. Selle aja sees, kus Wenemaa muutmata oma eesmärgile truuiks jääb mis rahu püüab, ja nimelt üht õiglast, armulist ja tõemeelelist rahu, ning oma sõna peab, sell kombel, et kõikide walitsustele põhjusrahu tingimised teada on annud ja kõik selle lepingu punktid, mis Euroopa kasu külge puutuwad, prii läbirääkimise alla heitnud, ning kus ta töiselt poolt rahu tingimisi püüab täita ja omad sõawäed mere teel koju tahab lasta tulla, selle aja sees purjutawad Inglismaa sõalaewad edasi Marmora  meres ja tuleb sinna uusi soomuslaewu ikka weel juure. Mis wõib selle ähwardawa awalduse otstarbe olla ja mis põhja peal seisab ta? On Inglasel  ehk sõda Wenelase ehk Türklasega? Sõda Wenelase ja Türklane wahel, kelle kohta Inglane lubas,  et ta ühegi poole ei saaks hoidma, eks ta lõppenud  ei ole? On ehk Sultan seda sõalaewade wäge omale seltsimeheks ja abiks kutsunud, et tema kardetumat  elu kaitseda? Ehk on Inglismaa wolinikudel Türgimaal midagi karta? Ei, sõda on lõppenud, rahu on tehtud, Sultan on Inglismaa laewa-wäe sissetulemise wasta sõidelnud. See laewade sissetungimine  Marmora meresse sündis Sultani tahtmise wasta ja lepingu - kaupade awaliku rikkumise teel, ja et naad sinna jääwad, see on õiguse masta. Aga see ei ole weel mitte kõik. Britannia walitsuse poolt tuleb üks raskendus töise järele tema kongressist osawõtmise  kohta. Tema nõuab, et kõik rahulepingu punktid kongressi waidlemise alla langeksiwad; see leping ise on jo awalikult kuulutatud ja igal pool tuttaw. Kõik riigid on tunnistanud, et nende lepingu punktide läbirääkimises  täitsa priius peada walitsema. Sellest kõigest aga ei ole Inglismaa walitsusele küllalt, maid ta läheb omas püüdmises seepeale wülja, kongressi pidamist wõimatumaks teha ja kokku leppimist rahulikul teel takistada. Wiimaks weel kuuleme, et Türgi walitsus  Inglismaa saadiku wastatõrkumise sunnil Wene sõawägesi on BujukdereS keelanud laewa peale kojutulemiseks  astuda, ning seeläbi rahulepingu esimese tingimise täitmist wõimatumaks teinud. Eks nüüd jo aeg ei ole, Inglase walitsuselt küsida, mis ta õiguse  pärast tahab? Tahab ta sõda pitkendada, uueste elusse kutsuda ja laiendada, kus terwe Cüroopa soowib,  et uut ja kindlat rahu wõiks kinnitada? On see tema nõu, siis ütelgu ta terwe maailma ees wälja, mis ja mikspärast ta seda tahab. Meie ei räägi mitte Eüroopa kasust, sest kõik riigid on rahu poolt. Aga missugused on siis need Inglismaa kasud, kes kardetawaks  saanud? On naad Egiptuse maal? On naad Suessi kanaali juures? Mitte sugugi! On naad Dardanelli merekitsuses? Aga see küsimine on jo just kongressi hooleks antud, kelle kokkutulemist Inglismaa takistab. On naad Konstantinoopolis? Jälle seisawad  Wene sõawäed üksi sellepärast weel San StefanoS, et Inglismaa sõalaewad Marmora meres on, ning Inglismaa süü pärast üksi on Wene sõawäe tagasitulemine  keelatud. Kahetsedes peame ütlema, äga seda Inglismaa imeliku olemist on ainult ühel kombel  wõimalik seletada. Oma kõikuma ja kadeda po-