Pöörge täna, kus meie uus aasta lääwe peal seisame, omad silmad kord tagasi wana poole, siis nääme marsi, et meie sääl oma osa röõmo ja kurbtust oleme näinud ja see on jälle meie armulise Jja kääst tulnud. Seda oleme juba nii sagedaste öölnud ja ütleme ka täna ueste: kui wilets oleks meie lugu, kui waene meie ellu, kui meie uue aasta paalkiri mite igawene tõde ei oleks, mis igawese kaljo sisse tikkitud ja muutmata sääl seisab! Mis saaks meitest, kui Jumala  truus niisama heitlik ja muutlik oleks, kui kaduwad maailma asjad? Tänu sure Jumalale,  et se mitte nenda ei ole. Kui ka mäed peaksid kõikuma ja mäekingud mahalangema, jääb Jumal ometige muutmata ja tema heldus kestab igaweste. Keda Jumal see igawene tõde, ei tröösti ega rõõmusta, see on kui pilliroog tuule käes, mis senna ja tenna kõigutakse. Nii kaua, kui käsi hästi käib, terwis käes ja taskud täis, oleme ime wäärt suurelised ja toredad, üks oma rikkuse, teine oma tarkuse, kolmas kõrge seisuse, wäe ja woli paale j. n. e., aga nii pea, kui Jumal oma armu käe silmapilkmiseks meitest tagasi tõmbab, wöime õlekõrre pääle komistada ja kaela murda. Suurem tarkus oleks, kui oma nödrust ikka enam õpiksime tundma, aga see hakkas meile möödaläinud aastadel wäga wisalt pähä ja saab ka edespidi niisama wisa ja raske öpida olema. Inimese kõige suurem wiga on jo ikka, et ta omas waesuses rikas  ja nödruses wägew tahab olla ja ikka iseenese paale toetades, ilma Jumalata elada. Ta ei pea kül mitte seisma, käed rüppes ja ootma, kuni saiad taewast suhu sadamad, waid holega kassi ja jalgo liigutama ja truiste oma iho ja waimo jöudo pruukima, aga saa! juures alati teadma: „Jlma minuta ei wöi teie midagi teha." Et meie seda ikka unustame ehk tõeks ei taha pidada, sealt ep meie hädad ja wiletsused, tülid ja pahandused, wihastused ja meleäraheitmised,  nii wana! kui uuel aastal enamiste tulewad. Weeretagem kõik omad mured Jehoowa  pääle ja oleksiwad nemad ka mägede kõrgused, sest ep ole ei wanal ega uuel aastal wiga, tema toemetab kõik hästi. Jumal on meid pannud igaüht omast kohast tööd tegema, aga muretsemine on üksi tema assi, aga meie poolt niisama jõle kui tühine, niihästi wanal kui uuel aastal. Hää kül, ütleb mõni, kes aga wöib teada, mis uuel aastal tuleb? Tuleb? Kes küsib seda meie kaest? Umbusk, aga iial mitte kristlik ja lapselik meel. Woi antakse taewa ja maa walitsus uuel aastal meie kätte? Panakse meid sele eest wastama, kulda loud Jumala nähtawas ja nägematas riikis uuel aastal lähäwad? Eks poleks se jõledus! Jah, aga meil wöib rist ja häda, õnnetus ja wiletsus, kes teab ehk ka haigus ja surm tulla? Tulgo! Kui aga Jumalat armastame ja tema lapsed oleme, mis asi woib meile siis õnnetuseks tulla? Kui juba patused wanemad oma lapsi muretsema ei sunni, waid nende hääd kõigest südamest ja meelest taganöudwad, tahab siis püha Jumal neist pahem olla? Jõledus! Täitku meie lapselikult  aga oma kohut, kül Jumal teab ja meeles peab, mis temal teha on, ja teeb ka. Selle pärast julgeste ja lapseliku meelega uuel aastal edasi, Jumalat üle kõige asjade ja oma ligimesi, kui iseennast armastades. Saagu meie tee sile ehk kare meie koorm, kerge ehk raske olema, oma Jumalaga woime üle müride targata; kui mitte, siis ei ole seda süüdi kaugelt tarwis otsida. Kuida iga aasta, nenda ka nüüd, tahame oma uue aasta soowimesi südame põhjast uuendada.  Onnistago Jumal kõige päält meie kallist Keisre Herrat ja tema suurt suguwössa ja lasku neid alati rõömuliko päiwi näha. Temaga ühes onnistago Jumal meie terwet suurt isamaad  ja lähemat kodu paika, meie pöldusi, kätte töösid ja kauba ajamist, et igga ühel oma iga pääwane leib käes oleks ja õigus ning rahu meie maal walitseksiwad; ta saatko eksiad õige teele, kaitsku õigust ülekohtu eest, wähendagu haigede walu ja waeste puudust; ta õnnistagu meie kirrikud ja koolid, waldade walitsust, perepidamist ja lastekaswatamist ja et meie armsa Eestirahwa waimuharimine ka sel aastal jälle oma jagu wöiks edasi minna. Seks andku rahu ja kokuleppimist igas rahwa seisuses ja kautagu kõik tüli ja riidu, kaebtust ja karedust meie maalt ja asutagu selle asemele armastust ja ühendust, mis puhta õiguse põhja pääl peab õitsema ja kõikide kasuks kõiki ühendama, kes ühe maa ja mulla pääl elawad. Elagu meie 2