Sakala Wiliandis. Iil'" W-bruariluu päeval 1879. «. aastais». Poliitika, kirjandust ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimendaja ja väljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht: Kahjulikud liikumised I. Poliitika ringwaatus.  Omalt maalt. Wiliandi linnast: Wolikogu walitsemised.  Wõru maakonnast: Wallawanemate konwerents. Tallinnast:  Kirikherra A. H. Halleri wastuskiri. Tallinnamaalt- Kaks jutlust. Peeterburgist: Loris - Melikow läheb Astrahani. Soomemaalt:  Kalapüük; hundid lapse ära murdnud. Wöeralt maalt: Türgimaalt: Bosnia mässajad; Türklane teeb Nowi Basaari juures kindlusi; Suleiman-Pashas wiimane hukkamõistmine. Saksamaalt: Kiriklaste waidlemised; Saksa riigi parlament; würst Bismark. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht: Sündimise ase. Uni ei anna uuta kuube. 11. Ajaloo õppimise tähtsusest. 11. Kahjulikud liikumised. I. Ä!t Eestirahwa elu wiimasel ajal mitmes tükis jõudsamalt  liikuma saanud, kui enne, seda teab igamees, kes meie elu terasemalt tähele on pannud. Rahwas tunneb oma auu ja õigust ja selle järele käiwad tema parema meeste püüdmised. Kui nüüd lugu nii oleks, et igamees. nendes liikumistes  üksi ainult rahwa auu ja kasu peale waataks ja selle kasu alla kõik omad muud seisuste kasud ja inimlikud auu- ja era-soowimised heidaks, siis oleks ka pea jälle rahu walitsemas, kellest loota tuleb, et ta kosutab. Aga seesugust täieliku asja ei ole siin maailmas  kusagil leida, ning meie peame ühtepuhku omad silmad lahti hoidma, et kuri wõimust meie üle ei saaks. Meie peame omad stlmad lahti hoidma, ja et meie seda wõiksime, seks saamad ka eesseismad read kirjutatud, ehk küll ühtlasi tunnistama peame, et neid arutusi üksi südame waluga paberi peale kirjutame. Igal rahwal on üksikud mehed, kelle sõna rahwa juures enam maksab kui töiste inimeste sõna ja kes nagu rahwa eestwedajad on. Seesugune lugu on wäga korras, sest igaüks inimene ei wõi jo mitte nii sügawalt  poliitika tundja olla,, et ka kõikides kohtades kohe teada wõiks, mis teha tuleb». Kui igaüks oma teed käiks, siis ei saaks terwet rahmaft ilmaski ühe mütsi alla. Sellepärast on siis rahwal omad ustawad mehed, kes kõik tarwilised asjad kokku räägiwad ja seda siis oma tarwiliste põhjustega rahwale ette panemad. Käsikaudu  ei pea ennast aga ka siin rahwas ilmaski wedada laskma, waid kõik mis soowitakse, peab igamehe silma. ees selge olema. Sellepärast näeme ka töiste maades, kus poliitika elu kõrge järje peal seisab, et mehed nii kaua rahwa ees käiwad, künni nende mõtted ja rahwa  mõtted ühte sünniwad, siis aga ennema tagasi astuwad ja töistele ruumi annawad, kui et nad oma iseäraliste mõtete pärast rahwasi lahutama ehk liig palju üksiku parteidesse lõhkuma hakkawad. Uksi seesugused mehed, kellel isamaa ja rahwas mitte ülemaks püüdmiseks ja eesmärgiks ei ole, katsuwad  oma wõimust ka siis meel edasi ajada, kui neid üleüldise poliitika juhatamisele enam ei tarwitada. Et aga iga silmale nähtaw oleks, mis nad on, kui nad nüüd weel isamaa nimel räägiksiwad ja rahwa ette astuksiwad, sellepärast tulewad nad sagedaste töisel näul ja nimelt usu nimel ilmsile. Seesugune partei on näituseks Saksarahwa juures ja parlamendis zent- rumi-partei, kes ennast usu kandjaks ja usu eest wastajaks  nimetab, aga kuhu ennast kõiksugu mehi selle katte alla kokku on kogunud, ja kelle töö püüdmised seepeale wälja lähewad, Saksa riiki lahutada, et Rooma watikaano seda paremine õitseks, Hannoweri maa jälle iseriigiks saaks ja mis neil kõiksuMseb püüdmised seal on. Kõik seda tehakse Jumala Himel ja usu katte all, ning zentrumi-partei on seesinane Saksamaal, kes just selle riigi poliitika elu praeguse segase ja halwa oleku sisse on wedanud. Auusa itimeste silmas maksawad  sellepärast seal zentrumi-paM liikmed niisama palju, nagu sozial-demokraatlastd, kellega esimesed ka sagedaste käsi käes käiwad. Aga meie oleme oma arutamtstega natukene kaugele  kodust ära läinud. tagasi ja paneme -jälle liikumisi meie kodumaal tähele. Iga auusa ja osawa rahwa eestwedaja ülem püüdmine  peab see olema, et ta nii palju kui wõimalik mitmesuguste parteide nõudmisi ühendab ja et selle ühendatud  töö all isamaa jõudsaste kosub. Seal on siis kõige pealt tarwis, et seesugune eestwedaja iseenese üle nimelt walitseb ja oma iseäralisi tahtmisi sagedaste  tagasi mõistab ja jõuab suruda. Tormpääd, kes mitte ühendada ei mõista ja üksi selle peale waatawad,  kuidas oma tahtmist tehtud saawad, ei kõlba ilmaski rahwa eestwedajateks. Ka ei ole mitte wõimalik  ütelda: see ja see peab rahwa eestwedaja olema, waid siin tunnistab töö meest. Kelle sõna kõige enam maksab rahwa juures, kes omas töös kõige enam rahwa paremaid mehi oma poole jõuab awateleda, see on rahwa eestwedaja. Rahwa paremal jaul ehk tuumal  on wäga peenikene tundmine selle poolest, mis temale kasuks ja kahjuks on. Aga kui meie rahwa tuumaks üksi kõiki auusaid jä mõtlejaid inimesi arwame,  siis jääb ka weel küllalt tõisa järele, kes ennast nagu kõikuw pilliroog edasi tagasi ajada lasewad, ja häda selle rahwale, kus seesuguste heal mõistlikute healest üle käib. Seal laimab rahwas oma paremaid mehi ja tema wastaliste wili õitseb. Mitte südame halbus ei ole sagedaste süüdlane, et lugu nii on, waid üksi kitsas silmaring. Selgus igas asjas on kõige parem abi selle wea wasta ja selgust püüab ka Sakala igas tükis edendada. Wigast warju alla peita ehk akna luugid kinni panna ja pimedas sõgesikku mängida, sellest ei tuh ilmaski head wälja ja on seesugune lugu iga ausa poliitika töö surm. Selgus peab meie ümber walitsema, ka meie praegustes rahwa liikumistes. Selle selgusele katsume tulewal korral ligemale jõuda. Poliitika ringwaatus. Tähtjamad sõnumed tulewad praegu Prantsusemaalt,  kus riigiwalitsuses suur muudatus olnud,  nagu meie juba minemas numris nimetasime. Seiemaalne Prantsuse riigi president Mak Mahon ei tahtnud mitte republiiklaste paljusele parlamendis ja senatis järele anda, kes nõudsiwad, et kõik sõawäe ülemad kommandörid, kes Bonapartlased on, oma ametite pealt lahti saakstwad lastud. Ministeerium ei andnud kui parlamendi tahtmise täitja aga mitte järele, ja et president uut ministeeriumi parlamendi paljusest  mitte ei oleks saanud, sellepärast wõttis ta ennast ise ametist lahti. Republiigi Vastalised kindralid ja piiskopid tegiwad küll Viimasel silmapilgul, mis nad wõisiwad, et Mak Mahon ennast mitte lahti ei wõtaks ja ennast sõawäe peale toetaks, aga Mak Mahon astus  ennema tagasi, kui et ta mässamist ja ehk were ärawalamist oma isamaale oleks toonud, ja selle läbi on ta auusaste teinud, mis eest teda terwe Euroopa kiidab. See ei olnud küll mitte kiriklaste ja Vanameelse  parteide meele pärast, aga õnneks ei ole nende Võimus enam nii suur, et mil uueste korda läheks, Prantsuse maad hukatuse tee peale Vedada. Nagu Prantsuse riigiseaduS nõuab, kui uut presitenti  Valitsetakse, astusiwad Prantsusemaa senat ja parlament kohe üheks kongressiks kokku, ja seal sai seiemaalne parlamendi president, Gr6vy (ütle: Greewi) Prantsuse riigi presitendiks Valitsetud, ja nimelt nii suure healte paljusega, et 840 healest 563 healt Grevy peale langesiwad, 99 republiiklase kindrali Chanzy (ütle: Shangsii) peale ja 51 sedelit tühjalt ära oliwad antud. Uue Prantsuse presitendil Grevy'l ei ole mitte kõrget auunime, tema ei ole mitte kuulus kindral ja ei ole ta ka mitte üks suur parlamendi kõnemees. Aga tema suured omadused on: kindel meel, tark ja teraw maim, rahuline loomus ja üks peenikene poliitika tundmine. Tema on palju maailmas tähele pannud, armastab oma isamaad üle kõige ja on iga partei wasta õiglane. Nõnda wõib siis Prantsuse riik julgeste oma presitendi peale loota, et tema tarkus kodumaa rahu alal jõuab hoida nii palju kui seda Võimalik on. Nagu üteldakse, olla Grevy üksi selle tingimisega presitendi kanditadiks heitnud, et Gambetta tema asemel parlamendi presitendiks saaks. Üksi sell kombel lootis ta parlamendi paljust edespidi oma pool olewat. Gambetta sai siis ka 400 Valitsejast healest 314 healega parlamendi presitendiks Valitsetud.  Sell kombel on siis see suur muudatus Prantsusemaal  rahuliste mööda läinud ja asjad on ennast nii edasi arutanud, et terwe Prantsuse maa sellest rõõmu tunneb. Aga ka uus ministeerium on Prantsusemaa  l ametisse astunud. Seiemaalne ministrite president  Dafaure palus ennast ametist lahti, ehk küll teda igalt poolt paluti ametisse jääda. Kõik republiiklased  auustawad teda ja tema on oma Valitsust suure osawuse ja parlamendi tahtmise järele toimetanud.  Aga tema arwas, et uus olek ka uusi mehi tarwitada, ning sellepärast andis siis president Grevy uue ministeeriumi kokkuseadmist Waddingtoni hooleks. Uus ministeerium on siis nüüd nii kokku seatud: Ministeeriumi president ja Väliste asjade toimetaja minister on Waddington, kõhtude minister Leroyer, koolide minister Ferry, Vaimuliku asjade minister Bardoux, ja põllutöö minister Lepere. Töised ministrid  on manad. Meie oleme Prantsusemaa muudatustest  pitkemalt pidanud rääkima, sest et nende muudatustega uus kindlam aeg Prantsusemaale on wlnud. Ka on nüüd Bonapartistlased, kes Wentz