küssis kortsus kulmudega: õllut?" Ei, ei, egga ma jv muido ei tahha, ma tahhan jo osta. Wannakesel ei olnud ennam suremat  kannatust, waid hakkas ennast jubba istme  pealt nihhutama: „oot, sa pea lu, kus mo tuhha labbidas, ma tahhan so õlle näidata;  mis sa mind wanna innimest narrid, tea mis kunskoppi sa tagga ajad, te et sa mo silma eest kaod! Oh meie waesed, ei tänna ollegi õnne, mõtlesin ma ja läksin omma tultud  teed. Eks se olle samsatus kül? Lassi ta Maddis wötta! hakkame jälle sealt peale, kuhhu ennest jäime. Ollin ma kirriko  jures omma watamisega walmis, siis olli mul tee jalge al, Katrinentali pole, senna minna, kus Keisre Peetre I wanna maea ööldi ollewad, tahtsin sedda ka omma silmaga nähha.  Linnast Läbbi minnes ei putunud mul middagi üdist ennam silma, agga wenne kurrult  Katrinentali pole minnes, ollid kõik maead ennamiste nore kasse ja rohheliste okstega ehhitud ja sured pallakad ja rattikud lippendasid  tule käes ja ühhe saia paggari maea jures olli sure kasse otsast suur palgi jämmedune  okstest woi lehtedest tehtud köis üllewelt ülle ulitsa teine pole toa kattuse külge kinni pantud ja kesk kohtas kõlkus üks suur pakso pabberist tehtud, nago toa uks ja selle peale linna pole olli tehtud suur wenne kele !!. ja teine pole jälle 2W. Kui sedda ümberringi, eest ja takka, üllalt ja alt sain silmendanud, hakkasin ma jälle eddast Katrinentali pole suddima,  künni ühhe sure maea ette sain, mis ..salong" ööldi ollewad, seal näggin arrutumad  soldatid ja 'rono mango mehhed nende ees mängides, ülles Peetre maea pole minnewad,  ikka seddasamma suurt teed kaudo, ja minna keppi warral nende tagga ja minnuga ühhes suur hulk rahwast, iggaüks tahtis nähha, mis seal piddi sündima. Kui ühhest weikesest mäeringatsest ülles sades weel nattuke eddasi läksime, tulli üks walge maeake meie wasto —> ei, ei, meie läksime issi maea jure. Seal ei olnud middagi uut egga issiärraliko asja tähhelpanna, kuid et lühhikese otamise peale kümme Kreka usso preestert omma ammeti  rides senna tullid ja omma seädusliko prügi ja wist järrele jummalatenistust piddasid, kui sellega walmis ollid, mängisid musekandid wsel «attuke ja haWM Hgamees jälle linna pole ruttama ja Mwna ka teistega ühhes; mis ma taggasi tulles wsel näggin, se põlle ennam räkimiss wäärt. Jallad Mid sest käimisest ja püsti seismisest üsna haigeks janud, sepärrast ruttasin, et agga korterisse sain, sõin ja heitsin warsi puhkama, et teise hommiko jälle warrakult tele astuda. Kõik se pole päewane püsti seismine olli mo himma  ni ä ajanud, et ma öhto pole ennam kussagile  ei tahtnud minna. Ohto olli Katrinentalis  kontsert, kuhhu jälle paljo innimesi watama läksid ja kõik maead särrasid öhto au tulledest, agga et ma jubba mullo tulle wärkist ja autullesid näggin, sepärrast ei olnud  mul se aasta suurt himmo sedda nähha, waid puhkasin ja parrandasin omma wässind jalgo jälle ue teekonna wasto. Olle nüüd wanna sobber selle nattukesega rahhul, mis sulle ollen juttustanud; ennam ei woi ma sulle räkida, kui issi ollen näinud; kes rohkem teab, eks räkigo se rohkem. Ollen kül omma juttuga nattuke kauaks jänud, agga nago sa tead, ollen jo wanna innimene, kes iggas asjas  pikkaline ja teiseks ei tohhi mo suggune omma juttuga targemate ette jooksta, agga kui näen, et targemad ei tulle, siis katsun ms ommeti ka sedda omma weikest mõistust möda  tehha. Wata nüüd wanna söbber Postimees, nenda olli se kord meite jut. Essimest korda sain ma teie suist Maarja päewa lata nähha, ma ep õlleks sedda uskundki, et ni paljo innimesi sel kibbedal töö aeal lada peale piddid tullema.  Ellaja lomi nähti kaunis rohkes te, agga ostjaid mitte liig himmolised nende peale ollewad;  mul ei olnud keddagi sarwilist egga sarmita  ladale tua, agga kuida ma ütlesin: tahtsin  teie suist laata nähha, ja et mul aega ja ka teist tarwilist asja linna olli, wõtsin siis keppi kätte ja tullin lusides peale, jõudsin eila hommiko aegsaste seie. Mul õlleks kül weel mõnda räkida, agga ehk mönni targem ütleb jälle pahha melega, jubba w'a Jakob hakkab agga torrisema jälle? agga üttelgo nüüd teised mis taht, ma rägin omma jutto ikka wälja. Lähme kord linna kirrikut ka watama, kuulsin  ma monned ütlewad. Jah, watama, ei 278