Perno Postimees ehk Näddalileht S 9. t» 74 I8»es sPernus, neljapäew 18. Julil.^ aasta. Perno Postimees tulleb näddalas üks kord wälja ja nimmelt igga neljapäewal parrast  lõunat. Hind on Pernus 1 rubla 3« kopp. ja postirahhaga 1 rubla Sv kopp. <DcS lehhes seisab: Ommalt maalt: Pernust: Ladast. Mis sa otsid, sedda sa leiad. Pernomaalt: Leitud surno. Jaani pääwa öhto auu tule römust. Niast: Ministerlik ring kirri. Kiud kaswataja kaswude näitus. Küssimine ja wastus. Kuramaalt: Koli asjast. Peterburgist: Luggemist ja kirjutamist tarwis.  Guslitsist:  Hybbuste Margustest. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Prantsuse asjust. Mässamisest. Kissingist. Kurri töö. Hispaniast: Ikka jälle tüllist. Halle surm. Ommalt maalt. Pernust. Ladast.. Laat on laat, kellest  suurt konnelemist ei peaks ollema, agga ommetige pudub wahhest ka middagit silma, mis könnelemise wäärt arwame ollewad. Laat on üks paik, kus müa müüb ja ostja ostab; agga mitte kellegi pikka näppo mehhe, nisso põld, mis tarmis leigata ja kokko korjata. Jggamees toob kaubale, mis kellegi! just müma  tarbeks ja iggaükö lähhäb sealt ostma, miS just tarmis; agga üks pikka näppo mees ei lähha just sedda otsima, mis tal tarmis, maid sedda ärranäppama, mis kätte saab, olgo tal sedda tarmis, chk mitte. Könneleme siis enne kaubadest, mis senna müetawaks olli todad:  Lehmi ja härja wärssist olli ennamiste igga wankre külges, mis agga tännawuse kassina  sögi pärrast wägga kondilised näitasid ollewad ja otse nendasammoti ka sea põrsaid, olli kaunis rohkeste; agga hädda olli nähha, km arranälgind nad wälja näitasid; hinna polest ei olnud nad ka just mitte oddawad. Sedda ei woi just ka öölda, et wöid ehk leiwa märet mitte põlle olnud, sedda olnud kauniste, agga ikka 20 künni 23 koppikat nael maksnud;  saggedaste ka sesuggune, mis enne wankre kui leiwa märeks kõlbab, sest woi teggemise kunst, ei olle meie eesti perrenaeste!, weel mitte hästi käes, selle polest lähhäks neile wägga häddast öppetust tarwiö. Ütlesime jo hakkatuses, et ka pikka näppo mehhed seal omma  önile katsunud. Ja sest könneles meile üks omma õnnetust, mis tal lada platsis juhtunud.  Ta olla lehma mullika ärramünud ja sanud selle eest karroline wähhem, kui 12 rubla, mässinud rahha pabberi sisse ja püsinud  kue tasko, et kui wankre jure saab, siis perrenaese kätte hoida annab. Pakso rahwa keskest läbbi minnes, sanud ta wankre jure, läinud rahha taskust wötma ja wötta nappust, põlle ennam keddagi. Jooksnud kül weel ja otsinud, agga mis läinud, se läinud, põlle kellegi taskus kissendanud, nago must räästas