Wene sõawäed on oma meestest sõa hakatusest  künni 26. Jaanuarini üleüldse 89,879 hinge ärakautanud, see on kõik surnud, haawatud ja haiged . ühtekokku arwatud. tegu sündinud. Palwekirjade wastawõtmise juures on u?B*MiÄerahwas linnapealikut, kindraladjutanti vmxi, püstoliga lasknud ja on kuul puusa luust lM uyu sisse tunginud. Esiotsa ei olewat naisterahwas ütelnud, kes ta on, aga pärast on awalikuks tulnud, et tema Weera Sassulitsh on, ühe majori tütar, ja 28 aastat mana. Näitab, nagu oleks ta nende noorte hullustajate seltsiline, kes omas koolipoiste tarkuses kõik asjad Wenemaal ümber tahawad pöörata ja riigi walitsuse wasta mässawad. Haiget kindrali Trepowi on Keiserlik Majesteet, mitmed suurwürstid, kõik wõeramaa  saadikud ja muud waatamas ja oma kaastundmist  temale ülestunnistamas käinud. Trepow oli üks ütlemata osaw linnapealik ja Peeterburgi linn on temale palju tänu mõlgu. Nagu seitung „Uus Aeg" teab rääkida, olla seestpidise ministeeriumi ja raha ja koolide ministeeriumide  wahel üks seadus maha tehtud ja riiksraadile kinnitamiseks ette pandud, kelle järele Baltimaa koolide ülewaatamiseks selle maa kubernäridele teadawad  summad osaks peawad saama. Uue aasta tähtjama töödeks seaduse andmises  arwab „St. Petersburger Herold" järgmisi: Esimene asi on Siberimaa uniwersiteedi asutamine,  kelle kohta nüüd ära on määratud, et ta Tomski linnas saab olema. Töine asi on wangihoonete  parandamine, kus asjad jo nii on edenenud,  et uus seadmine sellepoolest terme riigile tuleb, ehk küll uusi wangihooneid praegusel raskel ajal mitte nii ruttu üles ehitada mõimalik ei ole. Kolmas asi on kõhtude parandamine Balti kubermangudes,  mis mullu aasta riiksraat käsile wõtnud ja seda asja ühe komisjoni kätte toimetada annud. Nagu kuulda, peawat see komisjon selle poolt olema, et Wenemaa rahukohtud otsekaudu ka meie maale seaduseks  saamad, lahutatud üleüldisest kohtude-parandamisest. Aastal 1876 oliwad Weneriigis 3571 posti kontori tegewuses 5483 ametniku, 1633 jaama ülewaataja  ja 6754 alama ametnikuga. Posti jaamast oli kus 50,455 hobust sõitmas; neil oli 2463 jaama kirjutajat, 2250 tallmeistrit ja 18,782 postimeest  ametis. Posti teel toimetati 67,800,057 sõnumiku kirja, 3,055,782 ristpaela kirja ja 6,111,530 raha kirja edasi, kus 1,534,014,099 rubla sees oli; määrtpakkisi saadeti 33,854,150 rubla eest ja muid pakkisi 689,691 tükki ära; ajalehta toimetas post 36,555,796 ja stahwetisi 31,961 oma adressile. Kirjadest ja muu toimetustest, mis mõera maadesse ja sealt meile läkitati, tahame aga nii palju nimetada,  et ajalehta mõera maadesse läksiwad 661,216, ja sealt meile tuliwad 3,314,281. Kautsi on posti peal läinud 895 rahakirja ühtekokku 59,678 rubla 71 kopikuga. Postide üleüldine sissetulek a. 1876 on olnud 1 1,392,461 rubla B'/; kop., minek aga 14,073,152 rubla 59 kop., nii et 2,680,691 rubla 50Vt kop. enam wälja on läinud kui sisse tulnud. Kõige kõrgema Riiksraadi otsuse järele 17. Jaanuarist peada 3 miljoni rubla uut waskraha walatama.  juri PeeterburM.LM truu Kestimees" ära: Äleksander Jürjew, Kõige waesema ja alama elüseisusest ' oma enese jõuu ja tubliuse läbi auu ja woliuse sisse jõudes, oli ta oma suguwendadele ikka truuiks jäänud ja saab wist mitugi  Eestlast olema, kellele tema siin suures wõeras linnas armas sõber ja juhataja on olnud ja kes teda tänuga meeles peawad. Aleksander Jürjew oli Eestlane, ühe unterohwitseri  poeg ja sai oma esimese õpetuse Tallinnas kroonu kirjutajate koolis. Kui üks selle kooli parematest kaswandikudest  sai ta aastal 1850, see on omal eluaastal, Peeterburgi teenistusele wälja walitsetud ja astus kirjutaja ametisse Meremäe ministeeriumi, kus tema ülemad temaga wäga rahul oliwad. Jo aastal 1861 sai ta esimese ohwitseri auu sisse tõstetud; ühtlasi  wõttis teda minister, et ta teda iseäraliselt usaldas,  oma enese kantsleisse ametisse. Selle ametis oli ta kui reisi-sekretär ministrile mitme ametliku teekonna  peal seltsiliseks, nii aastal 1863 Nowgorodis Weneriigi 1000 aastase kestuse auusamba pühitsemiseks  ja sellsamal aastal Helsingis Soome maapääwa alustamisel Keiserliku Majesteedi meremäe - ülewaatamise  juures ja muu mere sõitudel. Ka käis ta kui riigiwalitsuse ametnik aastal 1874 Kaukasuses ja Kaspia  mere ääres. Jo aastal 1867 sai ta ministri iseäraliste  kirjade ja käskude toimetajaks ja teenis omale järestiku ruttu mitmed Keiserlikud suuristid, nagu St. Anna-ordo 111. klassi risti, Stanislaus ordo 11. klassi risti Keiserliku krooniga, ja Wladimiri ordo IV. klassi risti, kelle läbi saaja ühtlasi mõisniku sousse tõuseb. Peale selle andis temale Persia shahh omal Peeterburgi wõeruskäigil a. 1873 lõwi- ja päikese ordo 111. klassi auutähe. Mitme aastane hoolsa ja usin töö raskes ametis, kus palju wastamist, oli salaja tema keha sisse ühe haiguse idanema pannud, kes teda tema parema eluõitsemise  ajal, alles 43. eluaastal, siit ilmast ärakutsus. Tema surnukeha maeti 3. Weebruaril Eesti Jaani kirikus ära. Nende seas, kes igast seisusest selle auusa mehele tema wiimast auu oliwad tulnud üles näitama ja surnukirstu wälja kandmise juures ühes aitasiwad, oli ka tema esimena ülem, meremäe minister, ja Keiserliku  Majesteedi oma tohter, Dr. Karell. Haua juures leinab nüüd tema mana ema ja tema noor abikaasa, kes tema eluõhtut natukene enam kui aastases abielus kaunistada mõis. Tema auusat mälestust pärib tema wara jäänud, alles paar kuud mana poeg. Moskwast. Kuulus klawerimängija ja muusika koolmeister Nik. Rubinstein on Wenemaal ümber sõitnud ja mitmes linnas „punase risti" heaks kontsertisi  annud. Sell kombel on ta nüüd Wene haawatute  heaks, kui peale mitme nädalase teekonna Mõskma  tagasi tuli, üleüldse 32,000 rubla kokku korjanud. Tõeste, üks suur ja auuwäärt kingitus! Odessast. Üks Odessa linna ajaleht kirjutab ühest kensakast lõust, mis Besaraabia maal, Gantsheshti alewikus sündinud. Selle kohal elama Juudi G. juure tuli üks läbireisija tuttaw ja andis temale kui sala asja teada, et Bender-Gaalatsi raudtee ehitaja Poljakow  üht kaupmeest otsida, kes temale suure hulga kassisi kokku wõiks osta, sest et raudtee jaamadesse ja tagawara hoonetesse nii palju rotta siginenud, et neid enam kudagi ära ei wõida häwitada. Reisija sõber küsis Juuti, et kas ta mitte seda kassikaupa enese peale ei taha wõtta, sest Poljakow anda iga kassi eest 2 rubla. Juut oli kohe selle nõuu poolt ja saatis kohe inimesed wälja, kassisi ülesostma, kelle eest ta 30 kop. künni 1 rubla tükist maksis. Terwes alewis oli nüüd suur kassijaht ja üks naaber warastas töise käest kassi ära, et teda Juudile raha eest müüa. Lühikese ajaga oli Juudil paar sada kassi koos, keda ta ühes tühjas küünis hoidis ja ülemalt katukse seest lihaga söötis, sest et loomad all liig palju kära tegiwad ja sugugi nalja-asi ei olnud, nende sekka astuda. Juba hakkas Juut moorist malmis seadma, kellega kassid Benderi tahtis wna ja juba oli ta rõõmsa meelega wälja rehkendanud,  kui palju ta kasu saaks saama, seal sai ta teada, et tema „sõber" temaga nalja teinud ja kassikaupa  kusagil tarwis ei olla. Juudi rahakott oli sell' kombel kasu asemel mõne hea rubla kergemaks läinud, ja kaua aega oli temal oma elusa kaubaga wõitlemist, enne kui temast lahti sai, ja kasside, südamest läbitungiv)  laul tema elumaja ümbert kaduma hakkas. Kishinewist. Sealt on kuulda, et hundid Wenemaal mullu aasta wäga palju kahju on teinud. Nii on mullu aasta Kishinewi maakonna haigemajas üksi 31 inimest tohtri all olnud, keda hullud hundid oliwad hammustanud. Neist suriwad 20 haiget ära ja 11 saiwad terweks. Nimelt sigineda kloostrite metsades palju hunta, sest et seal küttidel luba ei olla, jahi peal käia. Sarnatseid sõnumeid ja kaebdusi  huntide pärast on ka muialt Wenemaalt kuulda. Neid sõnumeid lugedes, wõime küll seeüle rõõmsad olla, et huntide arm meie maal nii wühenenud on. Mõni kümmend aastat tagasi, oli meel oopis töine lugu meie maal. Seal arwati sadade kaupa neid hobuseid, lehmi ja muid elajaid, keda need kurjategijad iga aasta maha kiskusiwad, künni igal pool ärapeetud jahid ja lubatud rahapalgad nende kõrwade eest nende rööwijate hulka wähendama hakkasiwad. Näituseks oli aastal 1823 huntidest mahakistud elajate hulk, mis Liiwimaal üksi kohtudes üles anti: 15,182 lammast,  1807 meist, 1841 hobust, 3270 talle ja kitse, 4190 siga, 703 koera ja 1873 hani ja kana. Üleüldiste  jahtide peal lasti Liiwimaal hunta maha: 507 tükki aastal 1836, 468 tükki a. 1837, 551 tükki a. 1838, 523 tükki a. 1839, ja meel aastal 1843 saiwad 177 mana hunti maha lastud ja pesadest  229 noort kinni püütud. Sell kombel on siis meie maa aegamööda huntidest nii puhtaks saanud, nagu ta praegu on, ja kus mõnel kohal mana kriimsilm  ennast näitab, on kohe wald koos, tema peale jahti tegemas. Kui meie ei eksi, ongi seadus meie maal, et iga wald ühe hundijahi aastas ära peab. See oleks üks mõnus seadus ja peaks iga mallawalitsus  selle eest hoolt kandma, et ta korraliselt täidetud saaks. Harkowist. OSman Pashaa, kes Plewnas Wene sõawäele nii palju pääwalu tegi, elab nüüd Harkowi linnas. Nüüd on jutt kõlamas, nagu peaks ta sõakohtu  alla langema, sest kui Wenelased Plewnas järele  kaewasiwad ja ärapeidetud sõariistu otsisiwad, leidsiwad naad umbes 150 Wene pealiku ja soldati surnukeha püsti maa sees olewat, kellel ühtegi haawa ehk muud surmamärki külles ei olnud, ja keda Türklased  sellepärast elawalt maa sisse on matnud. Nende hirmsa tegude pärast peada nüüd, nii räägib rahwa suu, Osman Pashaa sõakohtu alla langema. Wõeralt maalt. Türgimaalt. Wene sõawäe Ülemkommandör, Keiserlik Nikolaiewitsh on 24. Jaanuaril  iärelseiswä pääwakäsu sõawägedele wälja annud: Wahwad pealikud ja sõamehed minu kätte ustud  sõawäes! Peale selle kui Teie Balkani mägedest üle olite tunginud, nõudsin ma Teie wäsimusest hoolimata  Teie käest uut sõdimist ja Teie ei marshinud mitte, waid Teie lendasite: wähem kui ühe kuu aja sees olete ennast peaaegu üle terwe Türgi maa laiali lautanud ja olete künni Konstantinoopoli müüride ette edasi tunginud. Tee peal olete nagu mööda minnes Filipoopoli juures terwe Türgi sõawäe laiali pillanud, olete kõik tema suuredtükid käest ära wõtnud ja lendes  waenlase töise päälinna, Adrianoopoli, oma kätte saanud, ning olete künni Mustamere, Marmaramere ja Egeeimere randadesse jõudnud. Waenlane ei jõudnud wasta seista ja heitis meie alla: ta wõttis kõik meie nõudmised  wasta ja ma käskisin Teid seisma jääda. Seesugused  lüikiwad, kuulmatad teud ei ole mitte üksi Teie mehise meele ja wahwuse läbi, kelle sarnast enam ei ole, korda läinud, waid nimelt ka Teie mingisugusel kombel takistatud hea tahtmise läbi, kõik waewa ja kitsikust kannatada: Teid ei hoidnud mitte põhjata muda ja kuri ilm, mitte sugadest läbitungimine, kus rinnuni wee sees olite, ja kange külm tagasi. Ma ei leia mitte sõnu, et Teid wahwad mehed kõige mammast  pealikust künni wiimase moona woorimeheni tänada.  Kõik olete oma kohust pühalikult täitnud, kõik olete kui wahwad mehed kannatanud, mis wõimalik. Puhake nüüd ja walmistage ennast ette, auuga koju tagasi pöörata; kui aga wastalisel nõu peaks olema, meist nõutud rahu mitte alla kirjutada siis olge malmis, uueste wõitlemisele tormata, et sõda täitsa lõpetada. Meie puhkamise ajal aga tunnistage, et Wene wahwad mehed, kelle sarnatseid auusas wõitlemises ei ole, ka eeskujuks wõiwad olla seadusekorra pidamises  ja rahuliste inimeste auu ja warale kindlaks marjuks, olgu needsamad ka kust rahwausest ehk usust tahes; näidakem, et mitte üksikuidki asju ei sünni, kelle läbi higi ja merega wõidetud Wene sõariistade uue kuulsusele kõige wähem must plekk külge wõiks jääda. Nikolai." Türgimaal on nmutmine ära ja üks Eüroopa moodu ministeerium sisse seatud, kelle esimene minister Achmed-Vesik on. Selle aja sees, kus Wenelase ja Türklase wahel rahulepingut tehti, on Tessaalia ja Epiiruse maal mässami n e Kreeklaste seas Türklaste wasta täitsa põlema mitmest merisest lahingust on jo sõnumed laiali läinud. Töiste riikide soowimise  peale oli Kreekamaa omad sõawäed Türgi piiri seest jälle tagasi kutsunud, sest et need riigid tulema kongressi peal ka Kreeklaste õiguste eest Türgi piiride sees lubasiwad seista; aga et nüüd Türklaste sõawäed nimelt Tessaalias ja Epiiruses hirmsaste möllawad ja merd ära walawad, on küll wõimalik, et Kreekamaa omad piiri peal ootawad sõawäed jälle tagasi sugulaste  kaitsmiseks Türgiriigi sisse saab läkitama. Tessaalias on Kreeklased omale enese seast ühe ajaliku walW See walitsus on Tessaalia ühendamist Kreeka riigiga kuulutanud ja seda ka Kreeka walitsusele teada annud. Sedasama on ka Kreeta saar teinud. Peale selle kui tema rahwauselik  kogu kuulutanud oli, et saar Türgi maast ennast lahku ja wabaks löönud, on seal 1. Weebruaril  ühendus Kreeka maaga kuulutatud. Roomast tuliwadsõnumed, et paapst 26. jaanuaril peale lõunat kella kolme ajal ära on surnud. Waheajal on seal kardinal Peeci (ütle Petshi) uueks paapstiks walitsetud ja on paapsti Leo XIII nime all paapsti trooni peale astunud. Tema on 2