ZapS uulitsa peal külmetanud ja surnud leitud on. Inglismaalt. Tülid lirimaal ei taha soikuda, ehk seal küll ka mõned eeswedajad kinniwõetud  ja kohtu alla pandud on. Kui mässamise  waim, mis seal juba mõnest aeast saadik liigub, tõsisest hädast sel silmapilgul puudu ei ole. siis on seadusel raske oma käsule kuulmist saata. Senna juure tuleb weel, et lirirahwaS Ameerikast toetust saawad. Awalikult olla sealt poolt juba Inglismaa walitsusele head nõu antud,  lirimaa talnrahwa õiguste eest paremat nöuu pidada, nimelt aga toimetada, et seadus ka talurahwale wõimalikuks teeks, maa-omanikuks  saada. Kui seda sealt poolt awalikuks tehakse, siis wöib arwata, et sala kihutusest ka mitte puudu ei ole. Kapmaalt kostawad ta aeg aealt segased sõnumid. Hollandi kolonistidel  olla ikka weel nõuu, oma endist wabadust wägiwallal pärida. Kõige selle juures näitab  Inglismaa kämbus waljaspidiies asmdes rohkem ja rohkem soikuma. Aealehed raaguvad sellest, et sõeawägi Afghanistanist ämkutsntud ja esimene leping, mida lakud-Kaaniga tehti, kindlaks jääma saaks. Selle aea seeS on aga seal jälle uued kodumaa Würstid ülestõusnud, kellel suur söeahimu Inglaste wasta on, kui ka uende wöimust palju ei kardeta. Ida-India Wize-Kuninga peale on lastud; mõrtsukas on kinmwõetud. Balkani poolsaarest. Türgi walitsuse lootused raha laenuks saada, kipuwad jälle tühjaks  minema, nii kindlad need ka kord olema naitasiwad. Takistused tulewad wäljaspoolt, ja on nimelt Inglismaa uue laenu wasta waidlemist  tõstnud, enne kui wana wõlgade tasumise peale midagi lootust oleks. Ka kõik teised asjad  setsawad seal wiletsas riikis kui enne. Piire-õiendamised Greeka maaga ei lähe edasi, ja Monteneegro ei taha palju tõotamistega rahul olla, waid pärib linnast ja maid, mida Berliini kongress selleks mõistis. Juba on seal ilma s.eakuulutuseta mitu kord werewalamine olnud. Zettin j es, Monteneegro pealinnas on Wene Georgi-püha suure iluga peetud; Würst on peale 200 Georgi risti oma wahwa sõeameeStele  wäljajäganud ja pidnsöömal ühe tähtsa kõne pidanud. Bulgaaria maal on Riigipäaw W arstist lahutud ja Saadikud koju saadetud, et omal aeal uued walitud saaksiwad. Zuba enne oli Ministerium oma ametid mahapaimud; uned Ministred on nimetud, nende ülem on se kord üks waimulik mees, Timowa ülem Piiskop. Suurt muret sigilawad Bulgaaria maale, kui ka Zda-Rumeelia maale need Türklased , kes söea aeal sealt maalt põgeneflwad, nüüd aga Türgi walitsuse poolest ilma leiwata, ilma rahata  ja ilma riieteta tagasi saadetakse. Wahe aeal on Bulgaarlased tühjaks jäänud majadesse elama läinud, on sööti jäätud põllud üleskünnud ja ennast üleültse kui seaduslikus omanduses elama seadnud, selle peale mõtlemata, et ühel paäwal endised peremehed seda pärima tuleksiwad.  Türklaste suuremal hulgal wõib õigus olla, et aga nendega ühes ka palju teisi tulnud on, kellel midagi pärimist ei õlle, se on niisama tõsi. Seaduslikust tunnistusi ei ole aga pea ühegil, ja sedawiifi on walitsusel suur häda. Zääwad pärijate pärimised kuulmata, siis karjub Türgi walitsus Euroopa körwad täis, et Bulgaarias  ja Zda-Rumeelias õigust ei tehta; tahab Bulgaaria Würst ja Zda-Rumeelia walitsus Türklastele nende endisi kohtafi tagasi anda, siis on raske selgitada, kellel õigus midagi pärida  on, ja kellel mitte. Niisamati päriksiwad siis jälle Bulgaarlased tasumist oma waheaegse töö eest, mida Türklased maksa ei wöi, sest et nende! midagi ei ole, ja wiimaks kaebaksiwad Bulgaarlased oma Würsti ja oma walitsuse üle et nemad Türklaste, nende wana piinajate eest kaitsetud ei saa, ja selle läbi jääksiwad Würst ja walitsus oma poolharimata alamate ees koguni hapuks. Suurem on aga weel silmapilgune häda. Tuhanded ja tuhanded saamad Türgi walitsuse poolest nälgas ja paljuses  senna saadetud, kus neil midagi eesleida ei ole. Arwatakse et talwel nendest pooled nälga surewad, mis muidugi uut suurt häda ja kära sünnitaks. Seal on hea nõu kallis. Aleko-Pasha, Ida-Rumeelia Kubernör on 29. Talwekuu pääwal Konftantinoplift Filippopeli tagasi tulnud, on seal aga koguni mitu wastawõtmist  leidnud. Nahwas ei olnud juba hakatuses  selle reisuga rahul, nüüd aga näitab, et tema sealt midagi kasu maale, üksi aga omale suure Osmani-auutähe toonud oleks, ja se pahandab  rah vast. Noore riigi ja maa Würstil ja walitsejal on palju muret; Jumal parandagu. Kohalised sõnumid ja sõnumid kodumaalt. Talwekuu 19.. pääwal juhtusiwad sadamas kaks õnnetust. Üks töömees astus aurulaewas luugi peale, mis järeleandis, nenda et õnnetu mees allalauges ja snrmakartawat wiga sai. Teine õnnetus juhtus ühe Voorimehele. Tollimaja  hoowis pidades, jäiwad tema kaks hobust aurumashina alla ja saiwad surmatud. Selsamal nädalil sattus üks Konduktor Püssi jaama juures mashina alla, mis tema mõlemad jalad mahaleikas, nenda et wähe aea pärast suri. 21. Talwekuu pääwal läks Tishlermeifter Christiansen'i majas Dunkeruulitsas tuli lahti. Tulekustutajad oliwad pea seal, tuli sai kustutud,  on aga siiski malmis tööde poolest umbes 1000 rubla eest kahju teinud. Lagedi raudtee - jaama juures on hiljuti rööwimist olnud. Raudtee maht elas oma naesega  ja emaga weikeses majas raudtee ligidal. Ööse! tungisiwad neli meest majakese sisse, fidusiwad  wahi ja need kaks naest ja pärisiwad ahwardades raha. Kui need mitte ütelda ei tahtnud, kus raha seisaks, pannud kurjategijad nendele põlewaid õlgi jalataldade alla, kuuni tuunistasiwad. Wahi naeue oli peasüüd, aknast wälja kargcmud ja abi toonud, aga hilja; rööwlid  oliwad rahaga umbes 70 rubla, juba põgenend. Kõrtsis Pitkajala all oli üks wanem mees sulaseks. Õhtul 22. Talwekuu pääwal oli tema magama läinud, teisel homikul aga mitte wäljatuluud.  ka koputamise peale mitte wastanud. Kui uks lahtimurtud sai, leiti mees woodis surnud  olema. Süte-wing oli teda tapnud. 25. Talwekuu pääwal põles Teiliskople uulitsas Jakobson'! maja, kus H. Schmidt'i kvrgiwabrik sees oli. Tuli wõttis nii suure kiiruga wõimust, et kustutada ei saanud. Poole tunni pärast oli ka Kerrmanni maja seal körwas põlemaS, sai aga kustutud, nenda et kahju wäga suur ei ole. Esimeses majas on elurahwas kõiki warandust kaotanud. - Tulekahju juures on kolm wenda, Reinhold, Jakob ja Maks Erm suurt auu ja kiitust teeninud. Nemad on põlemast majast kaks last wälja toonud, kes ilma nende abita hirmsat surma leidnud oleksiwad.  Seisuse poolest on Reinhold Erm põllumees,  Jakob Erm sõeawäemees ja Maks Erm tündersepp. Kõik kolm wahwad mehed ei ole mitte TulekuS tn ta ja te seltsi liited ja arwame sellepärast neid siin kahekordseks priitahtlikuks,  mis aun stn st nende wasta weel ülendab. Tuli on wahi hooletuse läbi tõusnud, kes ahju küdema pannud ja siis magama  heitnud oli. Kui tunni pärast ärkas, seisis  maja juba leekis. HO. Talwekuu pääwal kukkus Baron Shiraari  kuuris üks töömees ülemalt maha ja oli sel silmapilgu! surnud. Balti raudtee pea! oliwad wiuniste nädalite  sees mitmed wargused, nimelt lukkus kohwrete seen ehteasjad imelikul wiifil ärakadunud.  Waras on nüüd leitud; se oli üks Konduktor.  kelle majas hulk muukraudasi leiti. Auusal  ametnikul olnud üks armuke, kes natuke wara ettewaatamatal wiisil warastud ehteid oma kenaduse  kõrgenduseks tarwitama hakanud. - Waras on luku taga ja reisijad wõimad jälle julgest asju raudtee toimetusele uskuda. -- Õöwahtide Al m Fretberg, keS teenistuses raskest külmetanud ja mõne aea haige oli, on nüüd jälle oma rasket ametit alustanud ja kohe esimesel ööl midagi leidnud. Ühes kõrwaliseS alewinurkas on Herra Freiberg kuus hulgust kinmwõtnud ja Politsei kätte saatnud. Hiljuti on margad sadamas ühest kastist 1000 rubla eest harjakseid leidnud. Politsei on mehi kinmwõtnud, aga kaup oli juba odawa hinna eest pillatud. Jutu leht. Onne höiskawad teed. Töö-waewa waiksed teed. Üks igapäiwine kodumaa jutt, ilma kunstliku svlmata. I. Kui kõikide silma nüüd käitis jo öö Ja seisis kõik rõõmus ja waewawa töö. Küla leib. Päike oli Loojale läinud, linnu hääled oliwad  soikunud. Kahwa kumaga paistis meel eha taewa-serwast; maitselt tõusis täis-kuu, üle maitse metsa. Selget, sooja õhku ei liigutanud mähemgi tuuleke. Kuhu silm nägema, kuhu kõrw kuulma ulatas, seal oli kõik waitne kui haud. Rahupaika otsinud ja puhkama läinud näitas köit olema; igaüks keda igapäämane töö ja tallitus man tanud, pääwapalawuS rusunud  oli, se näitas uut jõudu koguma, kuuni uue pääwa kiirud uuele töö e ja talitlusele ärata  ksi ma d. Ühel öö aeal näitab loodus ise ka puhkama, kõik on tasa. Looduse rahust lahkub aga sagedast inimene, pea omas mures eht kurwastuses.  Ka täna astus üks noor poisike hääleta ööl, kärme sammudega mööda postmaanteed läbi metsa, mille üksikud puud kuu-paistel särasiwad. Hilisel noorel rändajal oli weike reisi-kott seljas ja peenlcme kepike käes. Riietest näitas tema enam maesema kui nõutama rähma laps olema. Nokaga mütsi oli wanudus halliks muutnud, lühikene kuueke, mis ka juba enam kui üht aastad mõis näinud olla, kattis tema peenlast sirged keha. Silmist paistis lahke tõsidus ja ruttawad sammud tunnistasiwad, et rändaja meel selsamal ööl oma teekonna teatud otsale jõuda tahtis, kui ka puhkamine õige soowitaw olema näitas. Kesk-töö oli kättejõudnud, kui ühe kiriku  walged müürid kuu - malgusel tema silma paiftsiwad. Juba tahtis mehike wäfind liikmete  puhkamiseks ühe kiwi otsas aset wõtta, kui järsku pead tõstis ja körwu kuulamisele seadis. Pilli hääled kostsiwad ligidalt, wahele kölasiwad hõiskamised ja tantsu kahinad. Puhkamise  himu lahkus, noore maimu erkus sundis waatama minema, mis seal oleks. Kiriku ligidal.  maantee ääres seifis üks maja, kümne hea sammuga oleks maantee pealt esimese lõime peale jõudnud. Õues oliwad mitmed posthobused  seisma pandud, tuimad heinakõrred närimiseks ettewisatud. Tuad oliwad tuledest walgustatud, mis laudade peal seisimad, seinades  ja lagedest rippufiwad, ja hulga rahwaga täidetud; kõik uhkes riides, kunstlikust sasitud ja põletud juuksetega, lintidega ja teiste ehtetega.  Lauad raksusiwad pudelite ja klaaside all, mida sagedast rüüpamiseks tarwitati, wägewa kõlinaga ja rõõmu-kisaga kokkulöödi. Mänguriistad  kriiksusiwad ja karjusiwad kui mõned meeletumad metsalised, ja nooremad ja wanemad tantsupaarid pühkisiwad üle põrandate, et tolm juba korstnast, kui udupilwe, kuust walgustud ööfese niiske õhu sisse tungis. Noor rändaja waatas läbi akna seda lõpmata pidu ja istus teinepoole maanteed ühe mana sanglepp alla wäfind jalgu puhkama. Mitmesugused mõtted uhtusimad noore mehe maimu. Mis pidu siin peeti seda ei wõinud tema teada ega arwata. Üht aga mõtles tema ennast teadma ja mõtles arwata mvi ma : Se rahmas wäsitas ennast ilma tööta puhkamise aeal, sõi ilma isuta ja jõi ilma januta, kuuna tema ükfi, pilkast teest wäsinud,  niiske maa peal istus, ilma et temal midagi  kinnituseks ja jahutuseks wõtta oli.