Nende püha tempel, ütlewad nemad, olla juba wanal muistsel aeal ehitatud vlewad; ta seisab ühe suure neljanurgelise lageda platsi keskpaikas ja sel platsil on kahekordsed müürid  ümber; wäljaspoolne müür on 15 küünart  kõrge ja kaks pitkemat külge 582 ja kaks lühemat külge 510 küünart pitkad. Wäljaspooline  müür on raudkiwidest tehtud, aga seest pooline müür, mis paljo madalam, on telliskiwidest  ja ka raiutud kiwidest tehtud ja mõlemate  müüride wahel kaswawad kenad kokuspalmi  puud. Neljalt poolt käiwad müratumad  suured wärawad templi hoowi, kelle pääl kahe saea jala kõrgused tornid seisawad. Iga wäraw on 72 küünart kõrge ja wärawa postid  on kõige sugu kujudega ehitatud, mis wäga kunstlikult kiwide sisse raiutud. Kõige nägusam paik templis on see suur koda, kuhu suurel pühil nende ebajumala Siwa kuju seisma  pannakse, selle koja lage kandwad 1062 kiwisammast, iga sammas ühest kiwist wälja raiutud. Kõik oma templi warandust peawad nad templis hoidma, mis kaunis suur olla; arwatakse künni 500,000 rubla suur olewad, muist selget raha, muist aga kallid ehtid ja kallid kiwid, misga pühade ajal oma ebajumalate  kujusid ja templi tüdrukuid ehitakse. Seda wara on wanal ajal paljo rohkem olnud  , aga waenlased olla sääl mõnda korda seda oma kappudega sorrimas käinud, kus siis paljo nende näppude ümber kinni hakkanud ja ligi läinud. Kesk tempelt olla see kõige püham  paik ja sääl sees seista nende jumala Siwa kuju. See kuju olla pea aego mehe suurune ja selgest kullast walatud, ja põrmand, kus paal ta seisab, on hõbedast. Siwa kuju olla nenda tehtud, et tema nago tantsida ja nad ise ütlewad, tema olla ühe kurja emase waimuga tantsinud, kelle nimi Kalianimen, ja seepärast olla ta seisus seda wisi tehtud. Selle kuju seljataga olla üks tühi kammer ja seda ütlewad praminid, Siwa päris elu koha olewad,  aga keegi ei wõida seda mitte näha, sest et siidist wahetek ukse ees seisab, seda wahetekki  tagust nimetakse ..kõige salajamaks ja pühaks  asjaks; selle taga olla ävaarwamata armopaistus,  nägemata waim, kõikide asjade juur, praam, kelle ees ühtegi warjul ep olle." Linna ümber on kaunis wiljarikkas ja Zu- malast õnnistatud maa nago Jumala rohtaed;  sääl on riisi-tangu põllude wahel, küla küla körwas ja kõik majad ilusa palmi puude marjus. Et kõik need ütlemata kenad põllud oma tarwitawat niiskust saaksid, on Inglise walitsus Koluruni jõest üht kiwast paisu läbi teinud, et see läbi jõe mest ühte j ärme saab jooksma ja säält järwest käiwad jälle hulk kraamist igale poole riist-tangude wäljade pääle, mis läbi siis mesi põllude pääle tuleb ja neid kastab. Enne manal ajal on paganad öölnud, et ristiinimesed ei wöida kogoniste Sidambaraamis elada, sest nende Siwa ei sallida seda mitte; mõned olla ka katsunud, senna Jumala linna asuda, aga see ei olla neil korda läinud. Muist nende seast olla tema  käest kurje tõbesid saanud, mis neid surmanud,  muist on üsna äkkiste arrasurnud ja kes meel olla pääsenud, olgu kül waese terwisega,  sellel olnud see suureks õnneks arwata; aga meie päiwil, ei taha seesugune tühi lori midagit enam maksa, sest et ristirahwa usk paljo kindlam on, mis igast tuulest ennast senna ja tenna ei lase wisata. Missionärid on Jumala pääle lootes töösse hakkanud ja sääl on juba wäike ristikogudus, mis selle ebajumala poolest üsna ilma kartuseta ja rahuliste  elab. 13 aasta eest tagasi, see oli aastal 1862, hakkati sääl missioni tööd tegema  ja Jumala armu sõna kuulutama ja see oli esmalt Sidambaraami linnas, kuhu missionär  Baierleini, kes Kuddalorel öppetajaks oli, ka wahete wahel läks Jumala armo ja õnsaks tegewat sõna kuulutama. Ehk ta kül ise säält kaugel ära elas, ometige sai tema ka sääl omast tööst ja waewast pea rõõmu näha; kolme aasta aea sees on tema Sidambaraamis  ja sääl ümberkaudo 466 paganat juba wöinud ristida ja Kristuse karjalambuks wastowötta.  Aga aega mööda kaswis see kogudus  ikka suuremaks ja et Baierleini! oma kodomail  ka küllalt tegemist oli, ei tahtnud tema  kahekohase töö wasto saada, seepärast palunud  ta enesele abi ja siis on missionär Kristjan, kes üks abi öppetaja oli, Sidambaraami  linna senniks öppetajaks pantud, künni üht teist saamad ja siis asutadi senna ka üks kindel missioni koht ning aastal 1866 läks missionär Wolw senna öppetajaks. Tema on 138