bel wälja saadab. Eeltulew pühapääw pärast jutlust sai selle püha tallitust jauks ära määratud.  Õhtul enne seda oli Hindrik omas wangi hoones wäga kurw ja murelik. Kõik tema elu önn oli nüüd korraga otsas. Ta leinaS oma armastatud pruuti taga. Aga weel rohkem  waewas ja piinas teda see raske kaebtus, mis ta paale tõstetud oli, ja tema armsa ema ehmatus ja südame walu. Ta oleks hää meelega  soowinud teda waigistada ja trööstida. Korraga ragisesiwad tema wangikoea luku riimid.  Uks tehti lahti ja tema armas emake astus nuttes ja kaebadeö sisse. Hindrik laskis  ennast tema rinnale ja nuttis kibedaste. See kergitas wäga tema kurwa südant, et weel kord oma armsa ema rinnale toetada wöis. Marta, kes oma poega wäga häästi tundis ja tema pärast kordagi kahtlast mõtet ei töuusnud, et ta süüdlane peaks olema, kinnitas  ja trööstis teda nii palju kui wöis. Kui Hindrik wiimaks ütles: ..Ema, ma ootan  julgeste ja rahuliku südamega hommest pääwa, sest ma tean, et Jumal mind saab aitama!" töuusis ema südames lootuse päike, kes tema kurwastuse ööd walgustas. Ta tegi weel kord nenda wiisi palwet oma poeaga n'agu ta seda tema lapse pölwes iga õhtu oli teinud ja läks siis rahulikult minema ning soowis, et Hindrik enesele magamist läbi selle raske käigu tarwis jöuudu wöiks koguda. (Tulema kord lõpetus.) Omalt maalt. Pärnust. Midagi meie igapäisest elust. See kord, kus meie need read kirjutame  , läheb meie linna kauplemine ülemaga elawalt ja tubliste edasi 11. Maini on juba 154 laewa sisse tulnud ja 91 wälja läinud. N'agu näeme, laewade hulk on kaunis suur, kuid sest on kahju, et meil mitte ühtegi õiget  bolwerki ehk laewade täitmise ja tähendamise  kohta ei ole. Wäike kitsas weepinnal seisaw sild, mis meie jõest üle käib, on ühest otsast teise laew laewa körwas äärsi kaudu täis. Igast laewast saab muidugi ikka midagi wälja wöetud ehk jälle sisse pandud, ja sellepärast  on siis silla paal niisugune kärin ja mürin ja kitsus, et, kui üle tahad minna, siis olgu silmad ees ja taga, kui mitte kohegile hobuste jalgade alla jääda ehk muksu selga saada ei taha. Sellega peab muidugi leppima  ja ei wöi sinna midagi parata. Aga küll oleks mõnus ja soowitaw olewat, kui meie wäikese jõe pääle, mis nüüd laewa käigu tarwis wäga mõnus on, saaks enam silmad löödud ja tema kaldad paremine üles ehitatud.  Seeläbi saaks meie kauplemise tallitus kaugelt paremine kergitatud j. m. Aga noh .. . Soowime südamest, et need peaks sest rääkima ja selle pääle enam waatama, kellesse see just puutub. Aga mis m'e pidime  ütlema. Meie önsa silla seest wöetakse weel iga hommiku kellu 8, lõuna 12, (ka wahest pisut hiljem), ja õhtu ka 8 aeal, kui laewu läbi lastakse, silla mahe tükk (klap) ära. Laewads läbi laskmine wältab wahest 2 —3 tundi. Siis on sääl nii köwa säädus, et mitte ükski paadiga wahe tükist üht hingelist  üle wiia ei tohi. Ülemal nimetatud tünnides  käiwad kõige rohkem inimesi ja peawad sadade wiisi silla wahe tüki taga wahtima, olgu nii kibe tallitus kui on, wöi ka kroonu käsk. Üle jõe kooli lapsed jääwad hommiku, kui mitte tundi poolteist juba enne saetud aega kodust wälja tulema ei hakka, nii hiljaks, et enam kooli ei tohi minna. Lõuna aeal ootawad n'ad waesed sagedaste tühja kõhuga künni kellu kaheni silla wahe tüki taga ja pöörawad  siis jälle kooli maea poole tagasi, ilma et suutäit keha kinnituseks ehk kodust uusi raamatust  ligi wötta oleksiwad saanud. Waesed aida töö-rahwas, kes kõige pääwa wara hommikust  (kellu 3—4.) saadik ennast orjanud, ootawad õhtul mõni kord kellu IVni, enne kui sillast üle saawad j. n. e. Peaks ometige  kõige wähemast üks paat laewade läbi laskmise aeal sääl walmis olema, et iga üks wabalt edasi ja tagasi käija wöiksiwad, n'agu see Riias on. Aga et seda nüüd siin mitte ei ole ja pääle seda weel iga ühte köwaste keelatakse, kellel hädaste tarwis on, wet kaudu üle minemast, siis on see meie arwates hullem  kui rumal mood ja meie ei wöi aru saada, mis see tähendab. Tahaksime tääda saada, 153