ilma otamata senna taggasi pöörnud, egga jae muud ülle, kui wastoräkimata ka senna jada, kui ka kül wähhest asjo ette tulleb, mis ta meelt pahhandab ja kegi sedda ei woi walleks ajada, et ta kõigega, mis Prantslased tewad ja kuida nad temma wasto on, rahhul ei woi olla, waid ta on piddand mõnda korda ja wahhest ka kaunis saggedaste ommad ohjad köwwaste peus hoidma, et nad ülle krawi ei sa karrata. Tännini on ka Prantslased, kui Arnim asja tõelikult katte wötnud, nattuke nago seisatama janud, ja selle ülle, mis ta neile öölnud, järrelmötlema hakkanud. ja siis olnud jälle mönni aeg rahho. Ilma selle peale Valamata,  peame ommetige immeks pannema, kuida fe rahwas omma endist ollemist, omma armsaid ja möistliks ello kombid on kaotanud ja koggoniste teiseks rahwaks sanud, kes kül mõistab teist tagga kiusata ja kaetseda, agga mitte armastada ja temma pole hoida. Ka Inglane, kes ammugi omma ettowiside ja kombede  polest Prantslase wäriline põlle olnud, ka temma ütleb, et Prantslane süüdlane on. Olgo, et se ka nüüd middagit ei aita ehk olgo ka, et Thiers lepliko sönno ommast suust öölnud,  jäeb neil selle ülle ikka middagit süddame peale, et kolm keisert Berlinis koos ollid, nende süddamed, ei tahha meel rahhule anda, olgo kül, et nad muud sea! põlle teinud, kui rahho kinnitanud. Ühhe Prantslase peas lendawad koggoniste teised mõtted, kui teiste peas ja nemmad ei woi sedda unnustada, egga andeks anda, mis Sakslased neile teinud; kättemaksmise  södda wirrab nende silmade ees ja nende südda ei tahha järrele anda; agga mis tehha, nad on ni wägga kokko piggistud ja nago kammitses,  ei pease omma tahtmise järrel hüppama;  nad on otse kui haiged, agga ei tea kust wallutab. Kõige selle jures on nad ni surelised  ja torredad, otse kui õlleks woit wimases soas nende poolt olnud, ja neile need milliardenid  tasko jookswad ja otse kui olleksid keisrid Berlinis sepärrast koos olnud, et neile õnne sowida ja neid auustada. Oh Prantslased! ärge ajage tühja kotti püsti! Jtaliamaalt. Oerumised. Prantsuse ja Italiamaa wahhelised oerumised ja nokkimised  ei tahha weel lõppeda, Häddast on Maal- jaste melepahhandus Prantslaste ülle ühhes kohtas lõppenud, jubba on uus tulli teises kohtas warsi jälle assemel ja saggedaste üsna tühjast asjast, nago se sekord seal olnud. Jtalia  pea linna pürjerid ollid nõuks wötnud Meditsi  mõisa külge üht tahwelt Galilei mällestuseks  ülles lüa, seal olla agga Prantsuse sadik  tulnud ja selle wasto seisnud, egga põlle sedda lubbanud, sest se wöida wanna puh ha issa wägga pahhandada, seläbbi nago sedda kurwa asja temmale meletulletades; Jtaaljased piddand jarrel andma, sest et se mõisa Prantslaste  omma. õige selge päewa walgusel sedda wadata, peame ütlema, olli Prantsuse savikul surem kui õigus; agga Jtaaljaste werd olla se soonte sees õige keema ajanud, mis neid põlle lasknud ommast kiusust järrel jätta ja nad olla selle kiuso pärrast, et nad omma mallestuse  tahwelt Mevitsi põlle wöinud ülles lüa, ommetige nago Prantslaste troostiks senna lähhedale ülleslõnud. Hispaniamaalt. Karlistlased. Neil meestel ei nähta sedda wähhemadki lusti ollewad  sedda uskuda, mis kunningas Amadeus ommas troni könnes olla öölnud. Nad ei lähhä mitte ükspäinis omma pahha tee peal julgeste eddasi, waid kogguwad omma seltsi nihasti linnas kui maal suremaks, ja kidawad omma asja heaks asjaks. Agga mis olla nad weel teinud? läinud Bartselona linna üllema wallitseja jure ja nõudnud temma käest 46, VM duros ja nimmelt selle ähwardamisega, kui ta sedda ei tahha ni kohhe wälja maksa, nemmad linnale suurt kahjo sawad teggema, se on nende wee-wärki sest nad sawad omma tarwitawat  wet kaugelt, ärrarikkuda. Kas se nõutud summa wälja maksetud, woi mitte, sest ei lauso seitungid sönnakest, ei ka sest middagi,  kuida ähwardusega jänud. Lahhing. Perpjgnanist kirjutakse 16. Septembril: Hispania söameeste, kindral Baldrihi  al ja Karlistide wahhel, Sabollosi al, on üks kaunis kibbe lahhing olnud, kus jures Karlistid ni wallusaid hopa sanud, et nad kui kärbsed laiale pillatud; olla kõik wasto Prantsuse  piiri pöggenenud, kust wast aega möda jälle endid kokko koggowad. 330