tab maalida ja oma nime ilusti paberi peale kirjutada. Ma tegin koguni suured silmad, kui oma sõpra Pärt Suijat nii suures maidlemises nägin maailma ette astuwat, ning minule tuli waua Jsraeli rahwa sõna: „kas Saul ka prohwetite seas on?" mägise meele, aga selle wahega, et seesugust iuietegusi meie ajal enam ei sünni. Ja peagi sain ma aru kätte, et minu kaksipidi  mõtlemised õiged oliwad. Suija oli ennast wõrgutajate  kätte ära annud, kes ise ahju tagast wälja ei julgenud astuda, et kord jo körwetada oliwad saanud  ja tuld kartsiwad. Wift et nende mõtted enam hiilgaksiwad, oliwad naad mõtteta Suijat sundinud, oma kirja järele maalima ja kooliwanema auuga ehitatud  nime tema alla panema. Küsib nüüd keegi, kust mina seda asja nii selgeste tean, siis on wastus: Suija enese suust! Minewal aastal, kui mina kord Suijaga koos olin, tuli jutt Eesti laulupidust, Aleksandri  koolist ja tema kirjadest. Seal kahetses Suija kui hull laps, et ennast seesuguste sõprade seltsi oli annud, kelle läbi tema nimi üle Eestimaa üks teutaw sõimunimi olla. Tema lubas ennast nende killa seest lahti lüia ja awalikult tema ja Aleksandri kooli wastalisi  üles anda. Seda kahetses ta minu juures ja ka töiste sõprade seltsis, kes sedasama tunnistust wõiwad  anda, kui minagi. Tema ütles, et ta seda töiste meelitamiste peale on teinud, ning lõpetas wiimaks nende sõnadega: „ Äraneetud ja kadunud olgu nende keel, ja jäägu ta nende suu lae külge kinni, kes mind oma kirjadega nii kaugele on wedanud, et ennast tüli sisse andsin, kes nii rumalaks ja teutawaks asjaks pidi saama!" Selle juure nimetas ta kaks nime, kelle iile Reinuwaderi raamat pitkemat seletust annab, kus naad oma ametite pattu Reinuwaderi wasta awaldawad. Need kaks meest olla teda, Suijat, oma riistapuuks pruukinud n. n. e. Et aga Suijal kusagile poole kindlust ei ole, sain ma näha, kui tema nimi uuest waidlemise kirja all seisis. Kui Aleksandri kooli sõbrad  praegu minu naabrit Suijat oma seltsi wõtaksiwad ja temaga lahkeste ühes lauas Lass kohwi jooksiwad ja paar suitsu sigarit tõmbaksiwad, ma wõin julge olla, et tema oma nime warsti siis selle kirja alla saaks panema, kus Aleksandri kooli kiidetakse. Kui „Eesti Postimees" Suijat otsegu rahwa wastaliseks arwab, siis on see eksitus. Pärt Suijat ei wõi kumbki poole lugeda, ei wastaliseks ega pooltolejaks, aga ka weel wähem targa asjade üle waidlejaks. Tema suurem  patt on see, et ta oma nime ühe kirja alla on annud, kes meie rahwale mitte nii suurt kahju ei oleks teinud, kui kirjutajate oma nimi all oleks seisnud. Nüüd aga näitab, nagu wõitleks Eesti rahwas ise asja wasta, mis tema elu siginemiseks käsile on wõetud. Wäga naljakas oli kuulda, kuidas mõne päewa eest üks tema ligimatest sugulastest minu pool ennast pahandas ja oma sugulast Pärti kirus. Tema lubas Riiga minna kubermangu kantseleisse ja seal paluda, et tema Suija nime ei taha,. sest selle nimega olla ta kui „ kiriwene'kass" töiste hulgas. Tema tulnud Länawu kewade Pärnust. Ühe kõrtsi juures, kus palju Pärnu poolseid ja muid wooriwedajaid olnud, hüüdnud  üks tema seltsimees waljuste: „ Suija, tule läheme  hobust waatama!" Kohe selle sõna peale wahtinud  kõik rahwas tema peale, ja üks kui töine küsinud:  „Kas sina oledki see Wõrumaa kooliwanem, kes meie Aleksandri kooli wasta waidleb?" Tema salganud oma suguseltsi ära ja pugenud rahwa seast minekut tegema, sest neid kogunud kui murdu tema ümber kokku." 'ü Tallinnast. Tallinna linna wolikogust on Riesemanni  asemel paron Aleksander Uexküll 65 healest  38 healega linna-wanemak? walitsetud. Tallinnas on 25. Aprillil raudtee wangerteseadja  Hans Rammo, kui parajaste kaht wangert kokku konksutas, nende wahele juhtunud ja surnuks pigistatud. Ööse 25. Aprillil on warguse pärast mängis olem Hans Kerbet haigemajast ära karanud ja seeläbi oma põgenemist korda saatnud, et ta omale moodi linast köie teinust ja sellega ennast pööningult maha lasknud. Wirmnaalt. Rakwerest kirjutatakse meile: „Wirumaal  on kewadised ilmad tänawu kord üht, kord töist, sagedaste seda töist, et ei tea, kas kewade mai talwe. Siiski näitab, nagu püüaks rohi tärkamist awaldada, ja orased on heaste kenad, nagu oma silmaga pühade nädalas õnneks oli antud näha. Wiimsel pühal sadas lund, mille üle külamehed rõõmsad oliwad,  seda enam, et mere poolt malgutas. Meie Rakwere linnas kuuldakse, nagu jääda mana linna walitsus jalale, mis kodanikud soowida. Kas täide läheb, on ise asi, sest osast käiwad uue pärast peale." —i'Z. Riiast. Liimima miitsekubernäri herra paron Eduard von Krüdener, on 23. Aprillil siit maa- ' ilmast lahkunud ja 23. Aprillil Riias maha maetud. Kuuni 26. Aprillini oliwad 625 laewa Riiga tulnud ja 285> laewa ära läinud. Pcetertmrgist. Peeterburgi linnas on 22. Aprillil kõrged kihlused olnud ja nimelt Keiserliku Kõrguse  Suurwürstina Anastasia ja Kuningliku Kõrguse, Meklenburg-Shweriini Pärissuurhertsogi  Widrik Prantsu wahel. See oli esimese päewa õhtul, kus pitka ja raskh aja pärast jälle meie armulise Keisri Herra.perekond koos oli. Kõrge pruut, Suurwürsti Mihael Nikolajewitshi ainus tütar, on 16. Juulil 1860 sündinud. Pärissuurhertsog Widrik Prants on 19. Märtsil 1851 sündinud ja on Kuningliku  Kõrguse, Meklenburg-Shweriini Suurhertsogi Widrik Prantsu 11. poeg, sell kombel siis Suurwürsti Wladiimir Aleksandrowitshi abikaasa wend. Kuulus kindral Hurko on 27. Aprillil raudtee peal Peeterburgi linna jõudnud, kus teda palju ligimaid tutwaid wasta oliwad wõtmas. Teaduste uurimiseks on Akadeemikus Wiedemann  suwel kuue kuu peale Liiwi ja Eesti maale saadetud. Keiserlik Majesteet on Suurwürsti Sergei Aleksandrowitshi owersti anu sisse tõstnud. Keiserlik Majesteet on uuelt asutatud punase risti ordo auuristi ka Saksamaa ketserina Augu  stale rinda annud. Persia shah Nasr-Eddin oli 7. Mail Rostowi linna jõudnud, kuhu temale Persia saadik Pariisis, kindral Nazare Aga, wasta oli läinud. Sealt on ta Mõskma kaudu, kuhu ta kaheks päewaks jäi, 11. Mail Peeterburgi tulnud. Seie peab ta 12 päewaks jääma ja siis Berliini edasi reisima. Peeterburgis on kindral-lõitenant G. von Helmersen oma .'>o aastast ameti püha pidanud ja seks päewaks Keiserliku Majesteedi käest St. Aleksander- Newski ordo risti rinda saanud. Peeterburgi ajaleht „Ruski Mir" kirjutab Saksamaa riigikantslerist: „Näitab, kui ei oleks würst Bismark enam maailmas; tema ei wõta mitte enam osa, ehk tema osawõtmisest Euroopa riikide nõuupidamistest  ei ole ühtegi näha. Päris teu mehed hoiawad  kõvwale ja jätawad oma põllujõuuta ametnikude hooleks, kelle juures siledad sõnad enam maksawad, kui kindlad ja mõistlikud teud." Würst Aleksei Lobanow-Rostowski on Keiserliku Majesteedist Wenemaa wolitatud saadikuks TürFi Sultani juures minetatud, ning on ka uus saadik jo 26. Aprillil Peeterburgist teele läinud ja Konstantinoopoli jõudnud, kus ta omad wolikirjad 7. Mail Sultani kätte andis. Riigikantsleri würsti Gortshakowi termis on jälle tagasi tulemas, ehk küll jõuu puudus alles 9. Mail esimese korra woodist wälja lubas astuda. Wõeralt maalt. Türgimaalt. Tirnoma linyas walitseb suur rõõmuüe' seaduse ja korra üle, mis nüüd Bulgaarias elusse tõusnud. Nii palju kui wõimalik, seatakse Vulgaarialasi  uues walitsuses ametisse. Tirnoma kodanikud  soowiwad küll, et see linn jälle Bulgaaria päälinnaks  jääks, siiski saab wist Sofiia linn päälinnaks saama, sest et see linn suurem on, parema koha peal seisab ja igapidi päälinnaks mõnusam näitab. Imelik on mi ha, mis Bulgaarialaste ja Kreeklaste wahel walitseb. See wiha pidada nimelt sellest tulema, et Kreeka preestrid Türklastega wõidu Bulgaaria rahwast maha on rusunud ja waeseks imenud. Sellest tuli siis ka,, et Bulgaaria kirik ennast Kreeka kirikust lahutanud  on. Lõuna-Bulgaaria maal on Wene politseil wäga palju tegemist, et Türklased ja Bulgaarialased mitte igal silmapilgul riidu ei lähe. Nagu jo tuttaw, ongi Rumiilia maal Türklased mässama hakanud. Sellega ei ole naad oma elu aga mitte paremaks teinud,  maid pahemaks. » Peeterburgi Prantsusekeele ajaleht „Journ. de St. Pöteröv." 'amM R hodope mägistiku mässamisest jarelseiswa seletuse: „Rhodope mägistiku  rind ja Arda-org, kus mässamine walitseb, on ühe märatsema Muhamedi usku Türgi suguarule elukohaks,  keda Pomakideks nimetatakse. Nimetatud maal ei ole Wenelasi elamas, ega ka walitsemas. Kui Suleiman - Pashaa sõawägi Filipoopoli juures pelgu oli löödud, läks põgenejate tee Rhodope mägistiku, ning palju soldatid ja pealikuid tarwitasiwad seda korratu olekut ja peitsiwad ennast Pomakide juures ära. Esiotsa ajasimad Wene ratsawäed neid põgene- jäid taga, läksiwad aga siis jälle oma kaitsema piiri sisse tagasi. Et ka Türgi walitsus ja ametnikud sell korral ära oliwad põgenenud, jäi nimetatud maakond täitsa ilma walitsuseta. Nii kaua, kui ilmad halwad oliwad, jäiwad nii heaste Pomakid kui laiali pillatud sõamehed rahuli; nii pea aga, kui ilmad paremaks läksiwad, seadsiwad naad ennast troppidesse ning tungisiwad,  et neil rohkeste häid Türgi püssa ja muid sõariistu  oli, riisudes naabri kristliku küladesse, kus nende metsaline loomus ennast ilma keelmata mõis awaldada. Nende päümees oli Jsmail-Aga-Djanawarli, kes juba enne Bulgaaria maal tehtud hirmsa tegudest osa oli wõtnud, ja kes nüüd mõni tuhat meest enese ümber oli kogunud ja omale ka mõned mäe-suuredtükid oli muretsenud, keda Suleiman põgenedes maha oli jätnud.  Nii pea kui Wene sõawägi neist rõõwimistest teadust sai, andis ta seda Türgi walitsusele teada, ning lühikese wiiwituse järele saatis siis ka Türgi walitsus komissärid sinna, kes Wene pealikutega selt'  sis jälle rahu katsuwad teha. Galaatas on 3. Mail Inglaste sõalaewade madruste ja Saksamaa suuretüki-laewade „Meteori" ja „Pommerania" laewameeste wahel suur riid ja peksmine olnud. Muhamedlaste mässamine Lõuna-Bul- gaaria maal taheb suuremaks. Mässajad ei ole mitte üksilaiali pillatud Türgi soldatid, waid ka Türgi sugu mäerahwas, keda nende metsalise olemise ja loomuse  pärast wüga kardetakse. Mässajate piir ulatab Rhodope mügistikust kuuni Maritsa oruni. Wenelaste sõawäge on 30,000 meest seda mässamist lämmatamas.  Layard olla Konstantinoopolis mõned Rumiilia  põgenejad oma ette lasknud ja nende suust kuulnud, et Türgi põgenejad Konstantinoopolis sõa korral oma 40,000 sõameest ligi wõida anda. Külap Türgi malitsus neid põgenejaid ka sellepärast Cüroopas  hoiab ja neid Aasiamaale ei saada. Söariistad ja riided pidada neile ka malmis seisma. Üleüldse peab Layard Türgi ministritega palju sala konwerentsisi  pidama, nimelt Osman-Pashaa ja Mehemed-Alii- Pashaaga. Osman-Pashaa peale loodab terme Türgi rahwas. Inglismaa woli Türgi walitsuse üle minna jälle suuremaks. Konstantinoopolist. Et Rumiilia Türklased mässama M Mkanud ja kä Inglane lagast ässitab, on Türgi malitsus nagu uut julgust saanud, mis sest jo wälja paistab, et ta Warna, Shumla ja Baatumi  kantside wälja-andmisega nii kaua aega wiidab. Just sellepärast oli ka Wenelase kohus, omad sõawäed  nii ligidale kui wõimalik Konstantinoopoli juure panna, kelle läbi ta üksi Türklast sundida wõib, et oma kohust täidab, mis temal San Stesano lepingu järel täita on. Türgi mässajate tüli on küll komisjon  seletama läinud, kus ka Türgi walitsuse liikmed  ligi on, aga siiski on nii palju soldatid mässajate  seas, et näitab, nagu ei oleks see mässamine Türgi walitsusele mitte teadmata asi olnud. Ka Konstantinoopoli  ees on Türgi soldatid Wene soldatitega tüli tõstnud ja kiskuma hakanud, kus juures palju mehi olla haawatud saanud. Et Türgi malitsus Wene sõaülematega lahkeste läbi käib, selle üle on Türklased nii tigedad, et kirjade teel, mis öosite uulitsa  nurkade peale panemad, praegust Sultani trooni pealt maha ähwardawad lükata ja tema wenna Sultaniks  panna. Seesugusel loul ei ole imeks panna, et Wene sõawäed Konstantinoopoli ligemale tulewad ja wahel ka natukene üle ukse läwe sisse waatawad, mis „sõber" teeb ja kuidas tema käsi käib. SMowa littunst. Haawatud ja haiged Eesti soldatid. Nagu meie lugejad wist ka jo teadwad, korjati jo mullu aasta Peeterburgis ja muial seks raha, et kaks Lutheruse usu õpetajat seal sõa ligidal,  kus soldatid hospitalides haawatud ehk haiged maas on, neile Jumala teenistust käiksiwad pidamas ja neid armulauale wõtmas. Nüüd on Karuse õpetaja  A. Hörschelmann, kes töine neist õpetajatest on, 20. Märtsil tänawu ühe kirja Sistowa linnast Tallinna kirjutanud (Ristirahwa pühapüewa leht), kus ta nende Eesti soldatite nimed üles on pannud, keda ta Simnitsa ja Sistowa linnades eest on leidnud ja keda armulauale wõtnud. Meie paneme need nimed ka oma ajalehte üles, sest wist saab mõnigi sugulane ennast rõõmustama, kui omakse nime nende seast ülesleiab  ja seeläbi kuulda saab, et see, kellest kaua ühtegi kuulda ei olnud, meel elab. Simnitsa linna hospidalides oliwad haawatud  ehk haiged: Kaarel Ohkar Harglast, Hindrik Spring Raugest, Jüri Henson Testamaalt, Järi Uusi Andrust, Oto Rosin Wõnuust, Kustas Freiberg Koerust, Juhan Aigro Kanapääst, Jaan Nesler Wõnnust, Juhan Kukk Waftselinnaft, Peeter Mure lisakust, Mart Läänesaar Weikse Jaanist, Jüri Parm Amblast, Mihkel Läkmann Harju-Jaanist, Kaarel Söön Urwastust, Mihkel Sasser Tartu-Maarjast, Hindrik Pogen-