ta eest hoolt. Ehk kül parras tö-aeg--olli,- kus middagi õlleks tenida woinud, jättis ta keik ja tulgutas omma issa. Kui tühwuse többi lahkunud olli, hakkasid wannakesel jallad paistetama,  kuhhu parrast mädda augud sisse lõid ja nende weikest toakest wägga pahha haisuga täitis. Selle peale jäi tüttar ka haigeks, sured paised loid ihho külge, nenda et ta ei woinud käia. Kui ma mönne päwa pärrast jälle senna läksin, leidsin ma issale pörmandal asseme tehtud ollewad, kus peal ta maas seisis ja tüttar körwas. Möllemad sure wallo sees. Möllemad tarwitasid ühtlasse üllespassiat ja se pudus seal. Minna lubbasin üht sesuggust innimest murretseöa, kes neid õlleks üllespassinud;  agga tüttar pällus Jummala kele ja silmameega wasto ja ütles, et ta weel tahhab murretseda, mis neil tarwis; - ta piddas sönna. Omma jalge peale ei woinud ta tõusta, waid pölwede peal sedda ennestele murretsenud,  mis tarwis olli, künni möllemad terweks said. Suremad tenistused olli naber omma holeks wötnud, et igga hommiko ja öhto wet ja puid tarwiduseks liggi weddas. Sia jure lissame weel ühhe teise asja, kus kül waljust ja süddame külmust jures näikse, ommetige on se wabbandamise wäärt. Ühhes maeas ellas üks na ennam wannaduse pole paar abbiello rahwast, kes omma kätte toga omma pead toitsid. Mees jäi tühwuse többesse haigeks ja olli mitto näddalat wodis maas; naene piddi nüüd sedda ennam tööd teggema ja murretsema. Hommiko enne kui töösse läks, panni ta haigele  wet ja toito ja nendasammoti ka rohho klasi wodi ette laua peale; öhto kui tööst koeo tulli, talli tas ta tedda, ni paljo kui ial wöimalik  olli. Wahhete wahhel küssis ka: ..Kas hakkad pea surrema?" Se on üks küssimine, misga igga haiget pinatakse. Kui selle peale „ei" wastuseks olli sanud, läks ta jälle omma tö jure. Agga ühhel õhtul, kui ta tööst taggasi  tulli, leidis ta mehhe surnud ja polest sadik wodist wäljas ollewad. Se olli tal wägga kurb, kui tedda nenda sealt leidis, egga wöinud sedda unnustada, et ta temmale töt põlle räkinud. WLmaks tahhame weel üht kurwa luggo könneleda, mis Tallinna ja Narwa wahhel ranna äres sündinud ja mis ühheks wägga arruldaseks nimmetame, sest et meie üht sellesarnast luggo muial põlle kuulnud ollewad, ehk kül ka jUbba mönne päwa olleme sllanud ja tallorahwaga labbi  Nimmetud  ranna äres ellas üks männa emmake omma kahhe tütrega. Sealatse ranna rahwal  on ennamiste jubba mannast pölwest sadik se pruuk, et nad igga Mai kuul ülle Merre' Some randa purjutawad, kallo püüdma, egga holi sest, et ennamiste igga aasta tühja tööd teggewad. Mai ku hakkatuses jäi manna emmake, kes paiwe polest jubba kaunis rikkas olli, haigeks ja haigus rammetas wanna innimese  purru pea nenda ärra, et kustumise tund igga silmapilk odata olli. Ommetige möttU aeg rohkem aega, kui arwasid ja et Some reis piddi ettewöetud sama, sepZrrast teggid tütred asseme pörmadale, tõstsid wanna emmakese senna peale, sest wodist woib ta jo pea wälja kukkuda; et pea allune hästi kõrge õlleks, olla nad mönned pu-allud pea alla pannud ja et ta nälga egga jannusse ei peaks surrema, pannewad senna lähhedale wet ja leiba ja et paat malmis ja moon sees, jätsid emmakest Jummalaga ja läksid, ehk kül wanna emma pea aego keleto olli. Teisel päwal ollid naburid sealt möda minnes ülle ukse sisse wadanud, ja näinud wanna moril wiimse tunnikese  käes ollewad, nad waotanud ta silmakesed kinni ja wanna eideke uinunud maggama; muidogi teada, piddid ka woerad innimesed ta mattuse eest murretsema. Näddalad läksid möda, enne kui tütred Somest taggasi tullid. Agga mis sedda asja nüüd õige kennaks weel teeb, on wimane ots. Wadake emma surnud, nüüd peab ka middagi pärrida ollema ja ennäh immet, läksid warra jaggades kahheksi nago kannad tuttipiddi kokko ja rebbisid teine teist, et sulled tule käes lendasid. Nüüd on meil arro käes, kui pallaw nende armastus omma emma ja teine teise wasto olli. Sedda, mis praego olleme könnelenud, ei olle meie teile mitte nago aea witeks, pärrast päwa tööd, teie kätte pakkunud, waid meie sowime sedda omma armsa söbradele öppetuseks ja seks, et peate meid aitama kissendada: „Andke meile tohtrid!" Ja kui olleme tohtrid sanud, siis pallume ka ühtlasse piddalid; et sesuggused haiged, kus koddone awwitus ja holekandmine pudud, ehk koggoniste woimata on, woiksid 26