Perno Postimees ehk Näddalileht M. 3S. »87«. ,A„eS jPernus, neljapäev 30. Detsembril.j aasta. Ses lehhes seisab : Möda läinud ja ette tullew aeg. Ommalt maalt:'Pernust: Mõnda. Pernomaalt: Margusest.  Niast: Jälle nekrudi wötmisest. Tartust: Mõrtsuka tööst. Tallinnast: Ha päewa hakkatusest.  Peterburist:  Peter essimese sündimise päew. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Saksa rigiwallitsuse tööst. Wals rahha pabberid. Prantsusemaalt: Kohha muutmisest. Uemad sönnumed. Intressi pabberid. Möda läinud ja ette tullew aeg. Möda läinud aeg on, mis meie olleme ärraellanud ja mis seal olnud ehk mis se aeg meile Lonud, sedda olleme iggaüks omma silmaga  näinud ja teame, mis head ehk pahha ta meile jagganud; agga ettetullewast aeast ei tea meie middagi, se on nago üks suur süggawus,  kelle põhja meie ärra ei woi nähha; kui paljo head ja pahha ta meile saab toma, on agga üksi sellel teada, kelle käest meie kõik same, mis meil tarwis. Wimane kord on, et se aasta ühteteist näeme ja teine teisega jutto aeame, sest pari päewa pärrast on aasta nummer 1871 kirjast mahha kustutud ja uus ning noor 1872 temma assemele astunud. Kes wõib meie seast teada, kas jõuame temma  otsale sada, ehk wahhest mässime enne ärra ja lähhäme maggama ja peame siis sedda iggawest hommikut ja uut aastat otama, mil meid jälle ärratakse. Kui siis omma möda läinud aea peale mõtleme, siis peame meletulletame,  kõik sedda head, mis manna taewa Tädi käest olleme sanud ja ka selle peale möt- lema, kuida sedda temma kaest olleme wastowötnud;  kas olleme tedda ka temma armo eest mõistnud kita ja tännada. Ta on mödaläinud  aeal kül ihho ja hinge polest meile ütlemata paljo head teinud; kas olleme sedda kõik, kui temma heldust ja armo, mis ta selgest  armust meile andnud, ka tännuga wastowötnud  ja pruklnud? Oh kui taggasi matame, selle moda läinud aasta peale, kus olleme näinud,  et ni paljo äkkilise surma läbbi meie keskest  on maggama läinud, agga meid on manna taewa Tädike hoidnud ja kaitsnud; meid on ta ommas armo sülles kandnud ja meie ello pikkendanud ja meile aega annud meelt parrandada  ja pattust pöörda. Kuida olleme sedda aega prukinud? Kas olleme ka selle peale möttelnud, mikspärrast Zummal meid nenda karristab, nago se ka mödaläinud aastal  olli? Eks meie põlle sedda kõik teninud! kui saggedaste olleme meie omma lummalat  kül sönna ja teggudega ärrasalganud ja nenda temma wasto eksinud; agga ta on pikka melega meiega kannatanud ja odanud, et om-