lentsi ja Kölni wahel olewa wabrikust ning lähäb wist künni türgi sõtta. Anstriamaalt. Söaplatsist tulnud telegramm, mis Belgradist saadetud, toob neid sõnumid, et militsed jälle koju tagasi saadetud;  paljast 8 pattaljoni jäiwad piiri peale wahiks.  Tsettinjeft kirjutakse: Leiwa puudus lähäb iga päewaga suuremaks ja mõnes kohtas  juba nii suureks, et ka inimesi tapnud; neli olla juba nälga ärasurnud; nüüd olla nad Wenemaa Slaweni komiteed palunud, enestele kas wilja wöi raha saata, muidu peawad  kõik nälga surema. Miini linnas! kirjutakse 13. Septembril, et Osman pasha rügementide täidetawaks lubatud  mehed, weel kahe päewa teed Plewnast emal olla. Bukarestist tulewad need fönumed et Osman pasha olla nüüd taieste sisse piiratud,  ega temal sugugi lootust, Plewast wälja saada, ega pole ka see wöimalik, et tema midagi  moona wäljast poolt enesele ja oma mägedele  wöib saada, sest kõik teed, mis iial Plewnasse lähäwad, olla Wene- ja Rumäni föamehi täis ja nendest kinni pantud; neid olla ühtekokku 120,000 meest teda hoidmas, et wälja ei paese. Jeni-Tsagra olla söameestest  tühi, sest et Suleiman pasha, neid säält ärakutsunud, et Shipka lahingites langenud  meeste asemele, oma rügementide aukusi täita. Osman pasha sai wiimast prowijanti 9. Septembril; kui wiimast söamoona sai, see oli ammu enne ja peale selle ei ole midagit enam tulnud, sest et kõik teed kinni oliwad. Wene poolt on kõik tehtud, et Türklaste! wöimalik  pole, rohkem mägesid, toiduse kraami ja söatarwidusi senna saata ja et ise lähemale wöiwad minna. Bojidar Petrowitshile on käsk antud, Said pasha wastu, kes Podkoritsas  aset, waljaminna ja teda katsuda ärawöita.  Bukarestist. Ministre ringkiri. Säält kirjutakse 10. Septembril. Wäljamaa asjade talitaja minister, Kogalnitseanu, on ühe ringkirja läbi wäljamaa riigiwalitsustele teadaandnud, et Osman pasha Bashibozukstest üht seltskonda säednud ja kirwed kätte andnud,  kellega nad Rumäni haawatud soldatid peawad äratapma. Rumäni ametlik seitung awaldab, kui palju Rumänlasi Türklastest äratappetud ja missugust hirmust tööd n'ad kõik Rumänlastele teinud, ega lase neid oma surnuid mahamatta ja keelawad oma haawatuid  lahingi platsist ärakoristamast ning lasewad  nende peale, kes neid säält ärawedawad. Uuemad sõnumed. Peetekburgist, 23. Septembril homiku. Selle kuu 20. päewal laksuvad meie mäed Muktar pasha mägede pahem poolise külje peale ja wötsiwad kindlad kõrged seisu kohad oma kätte. Waenlase poolt wastu seisawad mägede  jaud, saiwad osast mangi wöetud ja osast langsiwad lahingi platsi peale maha. 21. Septembri! tuliwad türgi mäed, kelle aru meie mägedest palju suurem oli, meie pahem poolise külje peale, saiwad aga suure kahjuga tagasi loodud ja taga aetud; õhtune pimedus keelas neid kauem taga ajamast. Nende mõlemate  paewade taplustes langsiwad meie meestest  83 ohwitseri ja peale 3000 soldati. Türklaste kahju oli hirmus suur. Plewnast tulnud sönumed juttustawad, et Rustshukis olewad söawäed, selle järele, kui türgi mäed oliwad tagasi läinud, hea tük maad lähemale lähendanud. Silistras walmistawad Türklased  hoolega selle peale, et säält üle Donau jõe minna. Wenede poolt saab jälle selle peale walmistatud, seda keelda, et nemad säält ei pea ülesaama. Selle kuu 19. päewal löiwad meie ratsawäed kindral Tshernosubowi walitsuse  al, wiis türgi pattaljoni ratsa ja suuretükki  mäge, mis Plewnast oliwad wälja tulnud, omale prowianti wiima, tagasi, kus juures meie kahju oli kaks ohwitseri haawatud ja 40 soldatid, muist surnud ja muist haawatud. Plewna peale laskmine lähäb oma soodu edasi. 24. Septembril, homiku. Selle kuu 19. päewal wöttis obrist Loewis of Menar, Plewna ja Sohwia wahelise tee peal üht moona moori ja ühtlase ka peale 1000 karielajast ja 80 hobust,  Türklaste käest, lõhkus ka ühe silla ja telegrahwi ära ja 20. Septembril sai üks sild 326