da tulle pagi jure wia. Senna sades janud laew wee maddaluse parrast tük maad tullepagist  emale, seal olla nad üht paati materjaliga  täitnud ja kaptein Mordowm, leitenant Sawonow, insheneer mehaniker Zeterin ja 22 meest astunud ka paati, et tulle-pagi jure minna; paadi juhhatust olli Sawonow omma yoleks wötnud. Weel enne, kui paat laewa arest ärra lükkatud, olla ' teised Sawonowile nöu andnud, ladungit politada ja parrem kaks kord käia, mis ta agga põlle tähhelpannud egga sest holinud, waid täie ladungiga läinud, agga enne weel kui maddala peale ollid jõudnud,  olla paat kõige täiega põhja läinud ja kuida kuulda, üsna wägga ilmaga. Mordowin  ja Sawonow ollid üksi ni õnnelikud wee peale jäda, teised läinud kõik padiga ühhes põhja, wimaks olla ka Sawonow ärrawässinud  ja põhja waonud, Mardowin, kes umbes poolteist tundi wee peal olla ojunud ja jubba ka pea waomas olnud, jänud ello ja surmaga wöitlema; õnneks sanud elluga peästetud. Padist  ei olle middagit ennam nahha ja ükski neist, kes ärrauppunud, ei olle randa wälja tulnud. Permist. Tullekahjo. Zuli ku 31. päewa ösel, kello pool kaks, olla Grahwenriedi ja Hengleri sures kedramise wabrikus tulli lahti peäsenud ja wabrikut põhjani tuhhaks teinud. Kõik sedda kahjo, mis tulli seal lühhikese ajaga teinud, arwatakse mitto miljoni wäärt ollewad. Mitto sadda töömeest on leiwast lahti ja ilma peawarjuta laggeda taewa al. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Olleme nüüd kord ülle piri Saksamale läinud, siis lähme kõige esmalt Berlini ja matame, mis sea! uut ehk manna nähha ja kas nende pahhandus, missest wimati  könnelesime, jubba otsas peaks ollema, woi on sedda pahha ja haisewat taigent meel leida. Kuida kuulsime, olla se pahhandus mödas  ja kõik jälle manna seädusliko talla peal ja pea assi, kellest nad nüüd juttustawad on, kolme keisre kokkotullemisest. Se assi ei olle mitte ükspäinis Berlini linna, maid kõik Saksa- ja weel pealegi koi? Eüropamaad, sure römuga täitnud. Assi on ka issiennesest jubba ni suur ja sedda wäärt, et sest igga rigi allam ja ristiinnimene peab römo tundma.  Zubba se on Berlini linnale üks suur piddo päew, et teadwad, kolm suurt rigiwallitsejat  sõbralikult omma müride wahhel koos ollewad; agga sedda piddo tahhetakse weel nattuke kõrgema pulga peale tõsta ja nimmelt seläbbi, et ka söamehhed sel ajal peawad Berlinis  koos ollema ja omma kunsti näitama, et nenda selle piddo au ja illu suremaks saaks. Et Austria Keiser Berlini saab tullema, olli jubba ammugi teada; agga hiljuti olla nad Wenne Keisre käest wastust sanud, et ta kutset  wastowötnud ja tulla lubbanud. Se sönnum,  et need kolm suurt Majestäti Keisre herrat kokko sawad tullema, on nende rigi üllamatest sure römu öiskamisega terretud ja wastowöetud. Kõik mailm tunneb ärra, et se kõigile sureks kassuks, kui sesuggused sured wallitsejad sõbralikult kokko andwad, mis kõige mailmale tunnistuseks on, et nende politika wanker üht silledad ja ühhetassast teed kaudo jookseb, kus middagit äppardust karta põlle; agga kui paljo se assi õige wäärt, sedda näitab  alles se, kuida rahwas selle asja poolt ehk selle wasto on. Sedda löbbusam ja parrem  on nende sure würstide ja wallitsejate kokko tullemine, et se ühhel aeal sünnib, kus kõik mailm rahhus ellab ja kussagilt poolt rahho rikkumist karta potte. Neil ei olle siis sekord middagit rasket egga kerulist asja, tüllitawa  rikide wasto, õiendada egga selletada, waid kõige Eüropa rahho sõlme weel kindlamaks  kinnitada, kui ta tännini olnud. Austriamaalt. Mitte head. Ungri ma politika taewa la utu ses naitawad pissukesed,  agga wägga paksud pilwed ulles ajawad, mis kangeste selle järrele lehkawad, et mõnned ministrid omma toli pealt libbisemas olla, kellest  Wini seitungid jubba ammugi olla jutlustada  teadnud. Ni sowimise waärt, kui se on, et möllemad wastastiko põled ühhes meles  õlleks ja kassi käes käiksid, selkombel ei saaks mitte üksi mönni tüllitaw assi eddasi samise tee pealt ärraweretud, waid ka reihsradis  õlleks luggu paljo parrem ja tullulikum 274