Töine kongressi istumine oli alles Esmaspäewal  4./16. Juunil peale lõunat. Wahe aega tarwitasiwad  üksiku maade saadikud, oma mõtteid selgitada  ja ligistada. Nimelt olla grahw Shuwalowi ja grahw Andrassy wahel palju läbirääkimist olnud. Aga ehk küll nüüd see kaua oodatud kongress oma tööd tegemas on, siiski peawad rahwad, kelle silmad tema poole pöördud on, weel tükk aega ootama, enne kui selgemat teadust saamad. Sest kõik nõuupidamised  hoitakse kangeste salauses, ja seda on ka tarwis, kui mitte raske lepingule ja nõuupidamistele takistusi wahele ei pea tulema. Kui mitte mõrtsukate laskmist Saksamaa keisri peale ja Sakslastel laewa-õnnetuft Inglismaal ei oleks olnud, siis wõiksiwad Sakslased ennast nüüd küll kõigest südamest seeüle rõõmustada, et terme maailma silmad praegu nende päälinna peale waatawad, kus Bismarki juhatuse all kõige kuulsamad ja suuremad diplomaatikud koos istuwad. Ja et just würst Bismark  seda nõuukogu juhib, sellest arwawad mõned mehed rahu-lootusele suurt kasu tulewat, sest esmalt ei ole würst Bismark mitte Wenemaa waenlane, ja töiselt ei oleks ta mitte kongressi kokkutulemist Berliinis  edendanud, kui temal mitte lootust ei oleks olnud, et asjad seal rahu poole kaaluwad, ehk kui ka mitte täitsa rahu poole, siis ommeti Hommikumaa asjade kergema õiendamistele. enese tähelepanemist ei tõmba aga praegune Berliini "kongress mitte nii suurel mõedul enda poole, kui Saksariigi seestpidised asjad. Ilmalikuks  on saanud, et Hödel ja Nobiling mitte üksikud hullustajad ei ole, maid et terme seltskond mehi nende taga seisab, kellel ka kõige hirmsamad mõrtsuka tööd mänguasjad on, kui nad aga praegust seltsliku elu ümber wõiwad pöörata. Need mehed on sozial-demokraatlafed.  Selle seltsi wasta pani Saksamaa riigi walitsus wiimati riigi parlamendile ühe seaduse kinnitamiseks  ette, keda aga parlament mitte tarwis ei arwanud olewat, sest et praeguste seadustega maga heaste wõimalik olewat läbi saada. Seesugusel loul sünnib ikka emb kumba, kas ministrid wõtawad ennast ametist lahti ehk riigi malitsus laseb parlamendi koost ära minna ja uue walitseda. Saksamaal on nüüd parlament koost ära lahutatud ja 11. Juunil (30. Mail) on käsk wälja läinud, et 30. Juulil (18.) uue parlamendi walitsemine alustaks. See asi on iseenesest  õige ja korras, aga siiski kardab suux jagu Saksa rahwaft, et ta kergeste ka riigi edenemisele takistuseks wõib saada. Tagasi löödud seaduse põhjuseks oli nimetatud,  et temaga ainult sozial - demokraatlaste töö Saksa riiki hukatuse poole wiib. Siiski jääb aga ära oodata, kas mitte nende walitsuse hea tahtmiste taha ennast töised kahjulikud parteid ära ei saa peitma, kawala sõnakõlksudega ülesäritatud rahwast eksituse tee peale awatellema ja pärast just riigiwalitsuse tööd takistama ja riigi wabadust oma suretawa hõlma matma. Seesuguste liigete poolest ei ole Saksamaal mitte puudust, kes jo ammugi parajat aega ootawad, kus põld nende lahutama ja tagurpidi tõmbama töö peale mõnus ja malmis saaks olema. Seal on kõige pealt Roomlased ja muud nende tõuulised, ja partikularistid  ehk Saksamaa ühenduse waenlased, kes nüüd rõõmu pärast küsi õeruwad, ennast kõiksugu püha nimede  all riigiwalitsusele peastjateks pakuwad ja teda igapidi oma wõrkude sisse katsuwad awateleda. Sellepärast  arwab suur jagu Saksamaa paremat rahwast, et riigiwalitsus oma seaduse sozial-demokraatlaste wasta meel kord parlamendile ette oleks pidanud panema, kes teda esimesel korral üksi sellepärast wasta ei wõtnud,  et ta mitte küllalt selge ja täieline ei olnud. Kui rahwas praegusel ilmrahutal ajal oina uue parlamendi  tõeste nii peaks walitsema, et wabameeleliste partei kautaks, siis arwatakse, et sellest terme Saksariigi  edenemisele kahju tõuseb. Päewal enne kongressi töist istumist, see on 31./15. Juunil on Türklaste ja Monteneegrolaste  wahel jälle sõda lahti läinud, ning wõitlemine on terme päew otsa kestnud. Monteneegrolased kaebasiwad  jo ammugi seeüle, et Türklane oma sõawäge nende piiride ümber kokku koguda, kellest ette ära oli näha, et Türklasel häid mõtteid Monteneegro wasta ei olnud. Saame ehk jo tulewal korral pitkemalt sest uuest segaduse asjast wõima juttustada. Konstantinoopolis on asjad wäga kirjud; igal silmapilgul kardetakse seal asju sündiwat, kes Hommikumaa  küsimistele oopis töise karma annawad. Kus juba awalikus ministrite nõuukogus sultani lahtilaskmisest  nõuu peetakse, nagu hilja aja eest tagasi Konstantinoopolis  lugu oli, seal on lugu liig hull. Aga meel imelikum ja Türgimaal imelikum kui ime lugu on see, et ministritega, kes seda tegiwad, muud ei sündinud, kui et neid ametist lahti lasti. Need asjad ja et sohwtad ühwardadcs ministrite nöuukogu saali wõisiwad tungida ja sultani Abdul Hamidi lahtilaskmist  pärida, Lunnistawad selgeste, kui kaugel jo Türgi riigi seestpidine lagunemine edasi on jõudnud. Rhodope mägistikust tulewad sönumed, et Wenelaste ja mässajate wahel lahinguid olnud, nimelt Juuni kuu alustusel Stanimaki ja Arda orus, kuhu Wenelased sisse oliwad tunginud, aga selgemaid teadusi  sealt meel ei ole seie jõudnud. Lummatud see mässamine weel ei ole, ning saab temaga Wene sõawägedel  ehk weel palju tegemist olema, enne kui sinna jälle rahu saab tagasi tulema. Suurema ajalehtedes oliwad wiimasel ajal Türgi kaks märgu-kirja ära trükitud, keda Türgi walitsus  kongressile ette tahtnud panna. Üks neist kirjadest räägib suurtest parandamistest, mis Türgimaa walitsuses  pidada käsile wõetama ja töine'räägib San Stefanos  tehtud rahulepingust, kus Wenelaste peale kaunis  häbemata! kombel kaebdusi tõstetakse ja kust wälja paistab, et Türklane kongressist kõik endist olekut tagasi  loodab saawat. Need kirjad oliwad aga ei tea missugusel teel liig waraselt awalikuks saanud ja äritasiwad  nii palju naeru ja pilkamist Eüroopas, et nüüd Türgi walitsus seletanud on, neid sugugi kirjutanud  olewat. Roomast tulewad sõnumed, et kardinal Franchi paapsti nimel ühe ringkirja Saksamaa katoligi kiriku walitsustele olla saatnud, kus neile ette kirjutatakse, kuidas nad ka sozial-dcmokraatlaste wasta pidada wõitlema.  Parem oleks küll olnud, kui paapst ühe ringkirja  wülja oleks saatnud, kus ta oma piiskoppidele ette kirjutab, et nad ise ennast riigi walitsuse alla heidaksiwad ja mitte oma mässamisega riigi walitsuse wasta sozial-demokraatlastele julgust ja halba eeskuju ei annaksiwad. Ka kirikherra Stöcker Berliinis on oma kristlik-soziallaste karja 5. Juunil Hamburgi linna kokku kutsunud wist ka sozial-demokraatlaste lämmatamiseks  on seda koosolekut aga politsei keelu peale tagasi pidanud tellima. Meile tuleb siin Reinuwader  meele, kui ta kanadele ja kukkedele uut waba aega läks kuulutama. Omalt maalt. Wiliandis. Wenekeele ajalehe „Nowosti" järele olla Kroonu mõisade ministeerium, peale selle kui töiste ministeeriumidega kokku oli rääkinud, talupoja omanduse seadmise ülem-komiteele ühe sisseande-kirja ette pannud, et talupoja maade omanikud oma kohte mõisa õiguste ja mõisa nime alla wõiwad saada, kui nende kohtadel ettemääratud suurus on. Ka Riia Saksakeele ajaleht, „Ztg. f. St. u. Ld., jutustab „Pärnu Postimehe" järele lugu, kus isa poega kõrtsis kaarta õpetab mängima, ja lisab siis juure: „ Seesuguse inetu kurjuse keelamiseks  tahaksime meele tuletada, et siin kangeste sellepeale  tuleks waadata, et Talurahwa seaduse punktid 1079 ja 1100 saaksiwad täidetud, kelle järele kõrtsid Jumala teenistuse ajal kinni peawad olema ja kaarta sugugi kõrtsides luba ei ole mängida. Ka peaks kõrtsimeeste käest, kes seda salliwad, ajuti kõrsi õigus ära wõetama." Nii Riia Saksa ajaleht. Riia Wenekeele ajaleht „ Riishki Weftnik" oli ühes kirjas kindlaks tahtnud teha, et Eestlased ka praegu seal, kus nad Lüttirahwaga kokku ulatada, Lätlaste eest taganeda ja neile maad anda, nii et Läti rahmas ikka enam ja enam Põhja poole laiali sigineda. Et see ütelus selge wale on, näitab nüüd Saksa ajaleht  „Zeitg. f. St. u. Ld.". Selle ajalehe tunnistustest  saab awalikuks, et Lätlased ennast mitte Põhja poole laiali ei lauta, maid et Eestlased neid selle wasta ikka enam Lõuna poole edasi suruwad. Nii on manast Mviseküla ja Kirbela wallad Läti wallad olnud, aga on nüüd nii Eestiks saanud, et esimest malda mõne aasta eest tagasi Riia kreisist ära Pärnu kreisi külge pidi arwatama. Sellsamal kombel lähemad ka Arakste, Diikera (Puderküll), Metsküla ja mitmed muud wallad ikka enam Eestlaste kätte, kus jo ka manal ajal täitsa Eestlased elasiwad. Nimetatud ajaleht  arwab, et see sellest tulla, et Eestlased palju töökamad  ja enam kokku hoidlikud on, kui Lätlased. Lätlase  loomus muudab ennast iga tuule ja ilmaga, aga Eestlane on kindel kui kalju. Kui manal ajal Eestlane wiimase meheni oma maa eest wõitles, seal heitis Lätlane kohe Sakslase ehk muulase nõuusse, ning oli sellepärast wõimalik, et ta sell korral ennast Põhja poole laiali lautas. Meie ajal saab aga Eestlane ikka enam ja enam Lõuna poole edan tungima, olgu et ta Põhja poolt sinna läheb ehk Lätlasi Eesti keelt paneb rääkima. Wiliandi Eesti kogudusele pidas tema õpetaja 0. Juunil wana Wilianbi kantsi waremete peal missi  oni püha, kus juures temal Tarwastu ja Paistu õpetajad abiks oliwad. Seal kuulsime siis, et sell korral, kui alles kants selle koha peal seisnud, praeguste WiliaüÄ kirikute kohtadel metsikud olnud, kus sees „hunt pesa teinud." Meie paneme selle kalli wanaaegse sõnume seia üles, et ta mitte kaotu ci läheks, sest seie maale ei ole meie seda weel kusagil ei uue ega wana kirjades lugenud. Ka kuulsime, et waimuharimist paganatel tarwis ei olla, sest kord wiinud  mõned Eurooplased waimuharimist ühe saare peale, see on, paganatele antud saterkuued ja kleidid selga, sigari-junnid suhu ja teatrid, trahterid ja muud asjad peale kauba, aga seal hakanud nad surema, „nagu kärbsed". Meie tähendame need ütelused jälle üles, sest seiemaale ei ole meie kusagil ei uue ega wana kirjades lugenud, et waimuharimine „ sigari-junnid, kleidid ja trahterid" on. Peale tosin aastaid on tagasi, kus meie maal seesugust suuri missioni pühi pasunate ja trummidega õige suurel mõedul peeti. Selle esimeses palamas tujus oliwad meie talu-isad õige hädas: kõik poisid tahtsiwad paganate sekka missionärideks  minna, nimelt Tamuuli rahwa sekka. Aga wist et wanemad oma lastest lahkuda ei tahtnud, hakkasiwad nad wiimaks kõik seltsis minema, aga mitte Tamuuli maale hingesi otsima, waid Kaukamie ja muu maadesse „hingemaid" leidma. Kas meie uuel ajal jälle suured missioni pühad mõõduks saamad ja ehk ka uued hinge-rändamised nende jälgedel käiwad, seda meie nüüd weel ette ei tea ütelda. Meie arwates aga oleksiwad awaliku koolilaste pidud, nagu neid kord ka meie maal peeti, aga siis jälle seisma jäeti, suurem missioni töö ja suuremaks õnnistuseks meie maale, kui eesnimetatud missioni pühad. Pärnu maakonnast. Uue-Wändra wallas on pitkne 1. Juunil Matsiõue talusse löönud ja elumaja on kõige kraamiga maani ära põlenud. Ühe noore tüdruku leitud toast uimaselt maast ja kantud wälja. Kõik nende waeste inimeste wara on ära põlenud ja ka 500 rubla puhast raha. - ' Tartust. 22. weel wallawanemate konwerentsist,  mis 13. Mail 1877 kartus ära peeti, natukene imelikul kombel. Sell korral kirjutasiwad Saksakeele ajalehed suure kiitusega sellest konmerentsist, aga nagu „Eesti Postimees" temast taga järele praegu jutustab, siis on ta meie terwe wallawanemate kogu ja rahwa teutuseks olnud. „Eesti Postimees" kirjutab:  „ Oleksiwad meite wallawanemad nii terased mõistnud olla, nelja kihelkonna kohtuherrad ja Tartu Sillakohtu herra, kes ka juures oli, oma konwerentsi juure paluma, siis oleksiwad 1878 wistist midagi paremat wõinud lõigata, kui nüüd käes on. Nüüd wõiwad ise oma silmaga näha, et nende konmerentsist minu teades (!) weel midagi wilja ei ole kaswanud ega lõigata saanud. Wallawanemad tuliwad tähendatud  püewal Tartu kokku. Muidugi mõista, pidi üks mees nende konwerentsi juhatama ja neid keelma ja käskima (!), muidu oleksiwad oma kisa ja käraga kommissioni maja lõhki ajanud. Seda ametit wõttis siis Sillakohtu herra oma waewaks ja pani need punktid ette, mis sellsamal aastal Eesti Postimees Nr. 17. lugeda oliwad. Waewalt oliwad need wiis punkti nimetatud kallis aeg, kuida siis kärin ja mürin lahti oli! Igal ühel oma tahtmine ehk omad sõnad. Kisa tuba täis, kus juures kõik paikadest püsti tõusiwad, kohtu herra ette tungisiwad, üks seda töine teist tahtis ja kaebas, kõik tahtsiwad, aga mitmed isegi ei teadnud, mis asja." Nii kirjutab „Eesti Postimees  ". Tõeste, kas Paapuad Austraalia metsades weel hullemat konwerentsi wõiwad pidada, kui siin Tartu maakonna wallawanemad pidada pidanud olema? See on üks häbi-asi, et üks Eesti ajaleht seesugust walet meie wallawanemate peale julgeb tunnistada. Ja et see tunnistus üks wale-tunnistus on, paistab jo sellest wälja, et ta aasta hiljem tuleb ja kohe peale konwerentsi  Saksakeele ajalehed suure kiitusega sellest konmerentsist  kirjutasiwad. Siis ei oleks teutus mõjunud aga nüüd aasta pärast, kus asjad meelest ära on läinud, wõib ta küll jo enam mõjuda. Mikspärast „Eesti Postimees" omale jo paar aastat otse nagu seaduseks teinud, kõik Eesti asju .inimeste ees halwaks teha, nii et nad rahwa teutuseks langemad, selle küsimise  peale on auusa inimesele küll raske wastust anda. Meie arwasime, et nüüd kus ka Lõisa ajalehta wälja tuleb, kes igal korral oma rahwa auu eest ette saak-