danud nii suure rutuga wälja pägenema, et oma liikumast warast midagi kaasa wötta 'pole saanud. Kolm suuremat ja palju pisemaid maeasid, üks pood ja II sepapada langenud sisse. Ühest neist sisse langenud maeadest saanud õnneks meel 5 inimest ära päästetud. Ka mangi hoone olnud meega täidetud, kust mängid wälja toodud ja teiste maeadesse ära jagatud. 1829 ja 1849 olnud sääl seesama sugune uputus. Kui suur ülemal nimetatud kahju olnud, ei ole siiamaale meel tääda antud;  aga küllap see waeste inimeste kohta muidugi suur olla wöib. Poliitika ringwaatus. Orjad on päästetud ja sõda lõpetatud, aga wöitude wilja ei taheta meile siiski maitseda anda. Rahu on meist hoopis kaugemal, kui iial enne ja uus sõda ootab meie isamaad. Wene maa pööraks küll iga pääw hää meelega  söale selga, aga Inglis maa seub seda meile kaela ja peame kandma, mis kandN tuleb.  Siiamaale näitab, et Inglasel ega Wenelasel,  kui n'ad kahekeste kokku lähemad, ei saa hakatuses söbru ega abimehi mitte kummagi!  olema. Ka Türklane saab esialgu waikselt  päält waatajaks jääma ja näpuga näitama  ning hirwitama, et, waata, kuidas ..ristikoerad"  nüüd isi riidlewad! ei tea, mikspärast  see peaks olema. Disraeli katsus Prantsuse  maal kangeste enesele söbru sobitada, aga asi näitab täitsa tühja läinud olewat. Sest söa, selle hirmsa ränga, raske ja rahwa rõhuja  töö poole ei saa nüüdne mõistlik Prantsuse  wabatriigi walitsus iialgi wist hoidma; olgu siis, kui kahe käega karmu hakatakse ja kuidagi enam muidu läbi saada wöimalik ei ole. Kõik Inglase armastajad tömmawad oma sabad ikka enam ja enam sorgu. Wabatriigi  sõbrad ja aealehed kuulutawad iga pääw julgeste, et, tehke mis tahate, aga meie jääme rahusse. Austrias nähakse söa himu kaunis jahtumas  olewat, ehk küll üks hulk wäge püssi alla saetakse, kellest muist Bosnia ja Hertsegowiina  maakondadesse neid wöitma saadetakse,  aga muist jälle Rumeenia piiri pääle saetakse, siis ei tähenda see ometige mitte just wälja astumist, ja siiamaale ei tea weel Inglane ega ka Wenelane säält õiget sõbrust oodata. Itaalia nõuab enne Inglis maalt tääda saada, et, mis ta õige sest ära wöidetud Eüroopa  Türgi maast siis wiimaks teha tahab, ja saab siis wist sinna poole lööma, kust omale rohkem kasu näeb tulewad. Inglane korjab wabatahtlikuid sõdijaid, weab Jndiamaalt wäge, teeb kõik, mis söa wastu tarwis leiab olewat ja saeb laewu, mis Balti meresse ja säält muidugi ka meie Riia lahte wöeraks saamad tulema. Mõlemad  hakkajad astuwad ikka enam ja enam teine teise ligi. Eks saame näha, kust poolt suurtük  enne oma bummerumbum teeb ja kes esimese  hoobi annab. Saksa maa käib ikka weel otse oma rahu teed, ja Bismark'i nöuu, et Inglased ja Wenelased  peaksiwad Konstantinoopoli alt ära taganema, teeb kaunis käredat lärmi. Kas sest kasulikust nöuust midagi ka wälja tuleb ja kuidas ta konwerentsi ehk kongressi korrale awitab, seda näitab tulewik. Ehk küll üks Inglise aealeht, „Daili News", nenda räägib: ..See oleks üks wäga mõistlik tegu olewat, kui Inglise söa laewad ja Wene wäed saaksiwad  ühe korraga Konstantinoopoli alt ära kutsutud; sest praegusel aeal, kus rind rinna wastu seistakse, ajab kõige wähem liikumine Wene laagres Inglise walitsuse kohkuma ja käärima. Nendasama jälle Inglise soomus laewad ja India maalt Malta saare pääle wäe kutsumine kihutawad Wenelasi püssid wahe pidamata minnas hoidma. See on wäga raske oodata, et diplomaatikad niisuguse oleku juures kuidagi moodi rahu teed wöiksiwad rähnitseda ja midagi korrale saata. Bärliinis  ei taheta enam sugugi uskuda, et Hommiku  maa asjad seda moodi weel rahulikult wöiksiwad ära seletadud saada, kus kaks kõige kangemad Euroopa walitsust nenda wastastikku  koos seisawad ja endid nii hoolega söa wastu walmistawad. Bulgaaria maalt. Kuida aealeht..Uus aeg" räägib, olla sääl uus soariistadega wastu hakkamine. Türklased, umbes kõrgistatud Bulgaarlased, osalt ka kristlased, ei ole uueste 145