korraga kirikut walgustawad ja nüüd nii kenaste  ehitatud, meie südame põhjast Jumalat peame tänama, kes on awitanud, seda tööd ettewötta ja ka lõppetada, ja et ta meid siis ka oige himuliseks tema armo sõna järele wötlaks  teha ja et tema ise ka meile õiget nälga ja janu annaks tema taewa manna ja elu wee järele. Ehk kül sel pääwal Jumala ilmuke wäga waene oli, siiski oliwad juba pühitsuse päewa homiku wara tuhanded inimesed, kes ligidalt ja kaugelt oliwad kokku tulnud, sääl koos, seda aega ja tundi ootamas, mil pühitsus saab hakkama. Peale selle, kui meie auulik kiriku wöörmündre herra, kreisdeputirter O. v. Samson-Himmelstirn,  Kurrista mõisast, kes juba hulk aega seda ametit auulikult ja truuiste pidanud, senna oli tulnud, sai siis saetud, kuida kiriku pidi mindama. Kõige ees läks maakonna prausti herra, Maria Magdalena koguduse öppetaja W. von Mikwitz ja tema körwas kiriku wöörmündre herra. Nende järele  käisiwad koguduste öppetajad: Talkhowi koguduse öppetaja Topsfer ühel ja Eeksi öppetaja  Wegener teine pool körwas ning meie oma öppetaja Spraenger keskpaikas, ja nende järele tulid kiriku ametnikud. Lukkus olewa kiriku ukse ees laulis kogudus seda laulu: „Ma rõõmustan ja kiidan wäga zc. mis peale kiriku  wöörmündre herra kiriku wötme prausti herra kätte andis ja prausti herra enne, kui ust lahti tegi, rahwast manitses, Jumalale selle eest täno ja kiitust ohwerdada, et ta on awitanud  , et ehitus on edasi läinud ja walmis saanud ja et ka Jumala õnnistus selle peale jäcks ja et tema ise seda maja hoiaks ja kaitseks  ning üheks pühaks templiks teeks, mis peale ta siis ukse lahti käänis. Kirikusse astudes wöttis meie wana nõdra häälega orel, mis kül selle pidu tarbeks parandatud  sai, oma armsa häälega meid wasto, kus oreli mängija eesmänguga nii palju aega wiitis, et rahwas aega sai oma kohta, kas maha istuda ehk püsti seisma jääda, künni korraga see laul kiriku ruumi täitis: ..Oh püha Waim meil tulle sa." Selle peale pidas prausti herra pühitsuse kõnet nende püha kirja sõnade põhja peale, mis on ülespandud Z. Peetri 2, 5. ja need kolm öppetajat lugesiwad Taweti laulu raamatust, 118, 21—29. lau! 84 ja laul 24, mis peale prausti herra pühitsuse  palwet pidas ning Issa meie palwet luges ja selle peale tunnistas seda koda kolm aino Jumala nimel kõigega, mis sääl sees, pühitsetud olewad. Nüüd hakkas päris jumalateenistus,  mis oma koguduse öppetaja pidas;  jutluse põhjus sõnad oliwad wöetud Luka ewangeliumist 19, 1 —l9. ja et wäga palju rahwast wäljas seisis, siis pidas öppetaja  Wegener, sest hoolimata, et ilm sant oli, waljas olewa rahwale jumalateenistust, kes ruumi puuduse pärast waljas seisiwad. Lühikese puhkamise peale hakkas jälle saksa jumalateenistus, mis prausti herra, ühe wäga südamesse tungiwa kõnega, mis ta nende prohwedi  sõnade peale, mis on ülespandud Haggari  raamatu 2, 9. pidas ja kellega ta seda teenistust alustas. Altari teenistust pidas öppetaja  Wegener ja jutlust öppetaja Töpffer selle pühapäewase ewangeliumi üle. Selle jumalateenistuse  löppetust pidas sellesamma koguduse  öppetaja. Selle pühaliku pühitsuse ülendamiseks aitas meie koguduse laulukoor, mis auuwäärt ja musiku tundmisega tuttawa köstre Nyländre juhatuse al weel löppetuseks wäga hästi ja ilma wigata laulnud: ..Püha, Püha" mis Haydnist tehtud ja Reinekist komponiritud. Kellu nelja aeal, pärast lõunat, lõppes meie armas pidu, aga kõik, kellega ma kõnelesin ja kes sest pidust osa wötsiwad, tunnistasiwad kõik n'agu ühest: ..meie ei tüdinenud mitte ära." Ärge pange mulle seda mitte pahaks ega wötke wihaks, et ma sest kõnelesin, ehk et ma enesele julgust wõtsin, sest asjast nimetada.  See peab aga tunnistuseks olema, kui wäga meie, kes seda pidu pühitsesime, südamelikult  ja armastusega sest pidust oleme osa wötnud, ja tuletame meele, mis 31. Oktobril meile pakkutud. Jumala arm ja halastus oli see kõik, mis meie kiitsime ja kuulsime kiidetawad.  See kõik on meie möttid ja südame tundmist enese poole kiskunud, ja sellesamma armu ja halastuse hooleks olgu ka edespidi meie kirik ja kogudus antud. Öppetaja Spraenger. Wäga armas ja Hlewäga kallis on see kuulda,  kuida üks kogudus armastusega oma püha 447