Perno Postimees ehk Näddalileht 26 I8»es neljapäew 27. Junil-t aasta. Ses lehheS seisab: Ommalt maalt: Pernomaalt: Jssienuese tapmisest. Niast: Suur Majestät. Tartust: Pühhitsus. Hobbuste näitus. Narmast: Mällestuse sammas. Peterburist: Wäggede jürrelwaatmiue. Ued abbipadid. Tobtrite wabbi piddamisest. Khersonist: Kolm uut kooli. Harkowist: Veikuse lotusest. Odessast: Mõnda. Irkutskist: Arruldaae wannadus. —Wöernlt maalt: saksamaalt: Keiserina Aug usta. — Berlinist: Rööm. Keisrite kokkoandmisest Emsis. Bremeuist: Völlo sagi ja kassi tööde näitus.  Prantsusemaalt:  Pahha nöu. Hispaaiamaalt: Söa sönnumed. Aeawiteks. Tellimise teadaandmine. Antakse neile, kes „Perno Postimeest" pole aasta peale, se on l. Julist künni 31. Detsembri ka päewani piddada tahtwad  teada, et temma hind pole aasta pealt on: postirahhaga 1 rubla ja ilma postirahhata  65 kopp. Tellimesi pallutakse warra tehha. wäljaandja. Ommalt maalt. Pernomaalt. Jssiennese tapmisest.  Surm on patto palk ja tulleb iggaühhele  seatud aeal wöeraks ning kutsub iggaüht siit mailma tüllist ärra, olgo ta noor ehk manna, rikkas ehk waene, kõiki nidab ta mahha, kui rohto; agga kui kegi issiennesele otsa peale teeb, se põlle seatud aeal surrema, se ei sünni Zummala tahtmise järrele; on töö, mis uuendama  kässo wasto tehtud ja sepärrast ka wägga kurw ja halle, sest et üks sesuggune, otse kui ludas Jskarjst, kesk omma pattude sees surreb. Nenda on S. walla tallo per- remees J. J. ennast 26. Mail s. a., metsa üllesponud, kust tedda 36. Mail puu oksas rippumast leitud, ja seaduslikul teel Perno sillakohto jure läbbi wadetawaks sadetud. Tahhame nüüd temma ellu luggust, enne surma  nattukene juttustada ja se olnud umbes nenda: „Päew enne surma, olla ta omma sullastega  holega karjama aeda teinud ja töttanud,  et enne õhtud malmis saab; pühhapäew hommiko künni keskhommikuni, on ta omma wäikese poea assemel karja hoidnud, peale selle sullasega Wölla malda läinud, ennesele pipu ostma, agga et pibomeister koddunt ärra olnud,  läinud nad möllemad sullasega Testama Murru kõrtsi, kus nad mönned head topsi täied kibbedat wadi wet ärrajonud ja siis jälle koju hakkanud minnema. Taggasi minnes olla temma öölnud ennesel senna ja tenna asja ollewad, agga sullane kutsunud tedda ikka kojo, egga põlle minna lasknud, agga paar wersta koddunt emal, olla ta öölnud ennast ni wässind  ollewad, et ei suda ennam käia, ta tahta nattuke puhhata ja käsknud sullase ees kojo minna, ta tulla pärrast üksi järrele —ta heitnud senna maggama. Asjata olla kod-