on talwe peale tullemas ja"seks ka 'talli rided tarwis -ja se on raske - neid kotto sada. Mis nad sui kasa wotsid 5 ta rwi tawad nüü d uene dust- ja ÜMberwahhetust» . , vu ' , PistKme nüüd kord pead Mets linna wär- rawast sisse, ja watame, kuida ta seestpolmZ ollemine on, kas terwise- polest terwe ja tuggew»  Dh parraks! Terwifest ei wm sea! jutto olla; seal ei olle ennam üks, waid kümme wigga ja kus ni paljo wiggasid koos, seal on siis ka surm käppuga katsuda» Marshali  Batfame ello kölgub ühhe wägga peni- kese lõnga otsas, mis tänna ehk Home wöib katkeda ja siis on öhto käes ; ta sured kaitsjad  ja Prantsuse rigi hoidjad ning waenlase wälja peksjad -- militsed woi ssamehhed pahhaNdawad meelt, et södda eddasi turib, tedda Batsaine ka issigi kardab ja kelle pärrast  ta vmma pallee ette wiis Mitrailleusenit ehk tullepritso üllespannud, ennast hoidma. Õllemine linna sees, on waesew, kui waene; többeK ja nälg on kõige üllemad Wallitsejad; leiwa pällu kest woi d sa küünla tallega otsida, sa ei leia sedda siiski mitte. Lihha polest narrimad jubba amAugi hobbuse lihha; sest suretükkide eest wöetakse hobbusedja tappetakft ärra ja nendasammoti on ka hobbuse waed jalla wäggsdeks mudetud; sola terra ei olle kegi ammugi ennam näinud; kuhhu jamad  siis meel muud pudused? Kui telegrahw töt könneleb, siis on Mets lin ennast 15. selle ku päwat jubba Sakslaste  kätte ärraandnud, kus jälle 150 tuhhat  meest mangi sattunud, kus siis meel kõik mu söawarra, mis seal olli? Jälle üks suur kollin ja mürrin, mis Prantslased ei uskunud tullewad. Ommalt maalt. PeVNOWÄKtt. Ue koli-maea sisse õnnistamisest. Audro kihhelkonna rahwal,  agga issiärranis Wölla walla rahwal, olli li. Oktsbril suur römo pääw, sest nende uus koli maea, mis se sui ehhitadi, sai sel päwal pühhandusega sisseönnistud. Sest asjast  kirjutab wanna Tannawaotsa Juhhan nenda: Meie keigist auustud ja armastud öppetaja  kulutas kirrikus, et temma selle püh- hapäwa õhtul Wölla uut kslimasa tahhab sisseöllnistäda, mis peale sus ka rahwast roh-- keste senna kokko koggus, NiMmetud aea! Olli ka sppetaja seal ja kui pakfo rahwa seast läbbi, temma tarbeks walmis pandud.laua jurs olli sanud, Mustas ta sedda pühhitsust selle lauluga : ..Sul, sul Jchvwa tahhan laulda  zc." Kui mönned salmid sest laulust Md lauldud, lugges ta 84. Tawsti laulo ette- ja Me järrele piddas ta üht wägga armast kõm net, kus sees ta issiärranis Wölla rahwale meletulletas, missuggused rasked päwad nM olnud, sest et nende koli maea.kaks kord järges  olli arrapöllenud, ja nüüd Jummala abbiga  kolmas jälle walmis seisab, kus nende lapsed waimõliks pimaga wöiwad tulgutud sada. Ta manitses wannemid omma lapsi jälle holegs koli sata, egga koggomste mitte ilma asjata koddo piddada ; selle peale õnnistas  ta sedda maea kolmäino Zummala nimmel  kolimaeaks ja Jummala taime-lawwaW kus temma taimed peawad kossutud sa ka swatud  sama ja selle peale piddas ta üht kallist  palwet ja palwe peale said jälle paar salmi  lauldud. Nüüd piddas koolmeister üht lühhikest könnet ja pällus selle sees laste wannemid  omma " kodduse elluga lastele heaks eesmärgiks  olla, et se kallis seme, mis temma külmab, kodduse pahha elluga ei saaks rikkutud;  waid et nemmad möllemad, wannemad koddo ja temma kolis, nende noorde laste süddamed Jummala pole wöiksid pöörda. Löppetuseks piddas öppetaja meel öhto palwet ja selle lauluga: ..Hoia meid ja õnnista," olli se pühhitsus löppetud ja rahwas läks koeo. Mönned tuttawamad ja walla ammet- Nikud palluti senna ja koolmeister panni sola leiba ja mis Jummal olli andnud, lauale, ning pällus ommad wöerad õhtust pallukest wötma. Peale söma Läksid need, kes liggimal ollid koeo, agga kaugemad wöerad jäid öseks senna. Ühhest kolimaea õnnistamisest ollen ma sulle w'a postipappa tänna teada andnud; teisest lodan pea jälle sönnumid anda woiwad, sest meie koggoduses on teine kolimaea ka pea üsna malmis samal; kingib Zummal mulle ello ja termist, siis tahhan ka selle õnnistamist watama minna. 347