mängukoor awitas. Maramaa meeste mäng oli tuttawal  wiisil kiiduwäärt, ja ka Luunja meeste- ja naisterahwa laul lahke ja ladus ja tunnistas juba kindla takti pidamise läbi rutulise wiiside juures hoolsat  õppimist ja osawat juhatamist. Seda kontserti nimetan ma tähtjaks iseäranis sellepärast, et seda hea asja edenemiseks ja ühe peremehe aias anti, ja et üks peremees laulujuhataja oli. Nüüd on rahwale tee ettenäidatud, et see mitte enam wõimata asi ei ole, ise oma jõuu ja nõuuga kontserti anda. Tulewad  edespidi weel niisugustele laulupidudele rahwalikud  mängid, nagu tandsud, maadlemine, wägipulga wedamine ja.mitmetmoodi pillakaari pidamised juure, siis saamad „Sakala" ja muupoolsed soowitused Eesti rahwa seltsliku elu äratamise kohta täidetud. Ja mikspärast ei peaks see mitte juure tulema? Eesti rahwas mõistab weel niisugusid mana päiwist päritud mängisid ja peab meel ka neid; ta pruugib aga niisuguseid  wiisakaid pillakaari pidamist, mis mõnelt poolt kõrwale heita kästi, nagu oleksiwad nad õigele ristiinimesele kõlwatumad, jälle uueste suuremal mõedul  igal pool peale hakata ja elule äratada. Sündigu  see nõndasamuti nagu Jaanipäewa pühitsemine, mis mitmel pool soiku jääma näitas olema. Tänasel Jaanipäewa õhtul nähti Tartust mitme kümne Janitule  põlemist ümberkaudsel maal, nii et lust oli waadata.  Kes arwab, et niisugusel lustipidul keelduse wäärilisi asju sündida wõib, see mingu ise pidule neid kõrwale hoidma ja ühes rõemustama, aga ärgu hakaku  ta Jaanitulesid ja naljakaid nukujooksmisi mitte laitma, laimama ja keelama, ega olgu ise tuhakott kallil ilusal Jaaniõhtul." A. Wõru maakonMt.Saksakeele ajMHes „N. M --ke lühiM...We MHManud,>  mis wnmasel ajal Pärt Suija Eesti ajalehtedes  awaldanud ja mis temale wastuseks antud. See arutamine Saksakeele ajalehes näitas meile aga natukene puuduline olewat, sest et tema järele meie waidlemistest mitte õiget pilti wõimalik ei olnud saada. NimM oleks selle arutamises seda sõna nimetada tulnud, õp. Hurt ütles: „praegusi Sakslasi ei wõi ükski nwistlik inimene wastama panna nende esiwanemate pattude eest." Aga —ke arutamistest  paistab oopis töine waim wälja. Nüüd on õp. J. Hurt ka ise nimetatud Saksakeele ajalehes selle —ke arutamise kohta seletust teinud, ja nimelt —ke sõnade pärast, nagu oleks Hurt Wenekeele õpetamist  sellepärast koolides soowitanud, et temast meie „rahwusliku omanduste kaitsmiseks" wähem karta olla. Hurt näitab omas wastuses, et omanduste kaitsmine" mitte koolide ülem eesmärkel pea olema, nagu —ke arutamisest wälja wõiks paista, waid maimu ja südame harimine. Õpetaja Hurt seletab seda osawaste ära ja näitab selge sõnaga üles, kui wõeriti ja kahjulik see on, et külakoolides Saksakeeli  õpetatakse. Seda tehakse aga tõeste Karula ki- UlkMnW. " Karula kooliwalitsus näitab Pärt Suijast künni meie ei tea kelleni kõik Sakslased olewat, kes oma „rahwusliku omanduste kaitsmiseks" Eesti kooli tarwitawad. Kuidas seda praegu wõimalik on toimetada,  kui selle peale mõtleme, et meie külakoolmeistrid  jo ise sugugi Saksakeeli ei mõista, see näitab meile aru saamata. Ja kui meie ühes „Eesti Postimehele"  saadetud kirjas loeme, et kirikherra iga Laupäewal  koolmeistritele need Saksakeele tükid kätte õpetab,  mis nad lastele nädalas edasi peawad õpetama, siis on see üks nii hale tegu, et südame waluga selle peale mõtleme, missugustes nurjatu kätes mõnes kohas koolide juhatamine seisab! Lätimaalt. Nagu meie Riia Saksakeele ajalehes „Ztg. s. St. u. Ld." loeme, on Lätikeele ajalehtedel õige rohkeste lugejaid. Lätlastel on praegu 7 ajaleht,  ja nende kõikide lugejate arw on järgmine: „Latweeshu Awises" 8400, „Mahjas weesis" 0000, „Baltijas Wehstnesis" 4000, „Rigas Lapa" 3000, „Baltijas Semkopis" 2500, „Leepajas Pasteneeks" 1000 ja „Latw. tautas beedris" 600 lugejat. Neist ajalehtedest tulewad 4 tükki Riias wälja, 2 Miitauis ja 1 Liibauis. „Rigas Lapa" käib iga päew, kõik töised ükskord nädalas. Tulewal aastal pidada prosessor  Jegör von Sivers üht põllutöö ajaleht Riias wälja hakkama andma, kes kaks korda nädalas käib. Meie ei tea küll mitte, kui palju lugejaid iga Eestikeele  ajalehel on, aga siiski kardame, et ajalehtede lugemise poolest Lätlased Eestlastest ees on  Liiwimaal  küll mitte, aga Tallinnamaal. Peeterbmgist. Keiserlik Majesteet on Tartu endise professvre, Dr. E. Bergmannile", selle eest, et ta Plewna ees palju ja osawat tööd haawatute parandamiseks teinud, St. Stanislaus - ordo I. klassi auuristi rinda annud. Persia Shahh, kes Pariisist tulles 23. Juunil Wiini jõudis, on sealt 6. Juulil Nostowi linnast läbi edasi sõites, jälle kodumaale jõudnud. Midagi kooli asjadest. „Pärnu Postimees"  kirjutab selle pealkirja all: „Meie rahwakoolmeistrite  tulewik oli seiemaale nii must ja imelik hirmus,  et sinna sisse ükski neist hea meelega wist waadata  ei julgenud. Kes manaks sai, sellel ei jäänud muud nõuu üle, kui wõta kott selga ja mine kerjama; kusagilt abi lootust ei olnud. Nüüd wõib ommeti „Posti papa" midagist kuulutada, mis waeste koolmeistrite  tulewiku pisut nagu walgustab ja rõõmustab. Koolide ministeeriumis on üks komisjon asutatud, kes praegu hoolega selle põhjusseaduse kallal tööd teeb, mis järele rahwa koolmeistritele pensioni (paiukast) saab antud, kui manaks jääwad ja ise enam teenida ei jõua. Millal aga meie rahwa koolid kõige oma koolmeistritega täitsa ministeeriumi alla saamad, sest oli kord kuulda, aga siiamaale jälle ikka suuremat ühtegi." Krooni linnast. Priitahtliku asutatawa laemawäe esimene laew, aurulaew „Holsatia", on Juuni kuus Krooni linna jõudnud. See laew on 360 jalga pitk, 40 jalga lai ja 23 jalga sügaw; tema hind on 500,000 künni 600,000 rubla olnud. Pea pidada meel tõisa sarnatseid laewu Krooni sadamasse tulema. Priitahtliku laemawäe laew „Holsatia" ristiti  20. Juunil Rossiija nime peale ümber. 22. Juunil hommiku kella 11. ajal käis Keiserlik Kõrgus Suurwürst kindral - admiral Konstantin Konstantinowitsh uue Rossiija peal teda maatamas.  Lõuna kella ajal tuliwad Suurwürst Troonipärija oma Kõrge Abikaasaga, Suurwürst  Aleksei Aleksandrowitsh, meremäe minister ja palju muid suuri ülemaid sinna. Pooletunnise  läbiwaatamise järele läksiwad kõik Rossiija pealt sõalaewa „Minin'i" peale. Peale lõunat kella 3 ajal käidi töist priitahtliku laemawäe laewa „Hammoniat"  waatamas, kelle uus nimi „Moskwa" peab olema. Kui Keiserlik Kõrgus Troonipärija oma Kõrge seltsilistega ka sõalaewa „Kindral-admirali" oli waatamas  käinud, läksiwad Nemad Peeterhowi tagasi. „Rossiija" kommandör on kuulus laewapealik N. M. Baranow, ja „Moskwa" kommandör Nik. W.Kopütow. Moskwaft. Ootamata abi. Aaastal 1876 oli üks sealne arhitekt Bakshejew, kellel ema, kolm õde ja kolm wenda toita oli, jões supeldes ärauppunud. Tema omaksed langesiwad peale tema surma suure häda sisse. Bakshejewi päranduses oli ka üks seestpidine  wõidu - laenupaber. Selle paberi pantisiwad pärijad ühes kontoris ära ja maksiwad laenatud kapitali  eest korra järele intressid ära, ehk see küll neile raskeks läks. Nii jäi pilet ise nende omanduseks. Nüüd 1. Märtsil on aga selle pileti peale just suur 200,000 rublane wõit langenud, ning perekond, kes seiamaale suure puuduse sees elas, on korraga õige rikas. Kaukaasia maal Signa maakonnas on miilitsi soldatite wõtmise juures sell' kombel segadusi tulnud, et talupojad wallawanemaid ei uskunud ja mässu tegiwad. Odessast. Seal on 21. Juunil politsei ametnikude  ja lihunikude wahel suur nägelemine olnud. Kaks politsei soldatit saiwad raskeste haawatud. Laagrist  kutsuti kommando soldatid sinna. Künni 10 lihuniku  wõeti mangi, kes päämehed oliwad. Oloonetst kubermangust kirjutatakse, et seal kiskjad  elajad wäga palju kurja teha. Nii olla minewal suwel üksi seal kubermangus 6,858 koduelajat huntidest  ja karudest maha murtud. Kui suur nende kiskja loomade hulk on, paistab meile sellest silma, et seal üks jäägrite selts Peeterburgist, kelle president Baron Welhio on, mullu talwel 48 karu maha on lasknud, ja talupojad ise 263 karu ära on tapnud. Wõeralt maalt. Belgiamaalt. Brüsseli linnas on Belgia wabamledTen???  oma wõrtu suure piduga pühitseWbv"  Mk uulitsad oliwad lippudega ehitatud ja rahwast püsti täis. Kõikidest linnadest oliwad saadikud  seda pidu Brüsselis ühes pühitsemas, kellest ka uued ministrid osa wõtsiwad. Pidu sööma-ajast wõtsiwad  6000 inimest osa. Rõõm on ikka suur, kus inimesed kiriku walitsuse alt peasewad. Bulgaaria maalt. Nagu meie lugejad jo tead- Bulgaaria maa kongressi otsuse järele üks isewalitseja würstiriik olema, kes omale ise ühe wttrsti Valitsejaks wälja walitseb. See würst maksab Türgi sultanile triibuuti, keda riigi -wõla kustutamiseks ära tarwitatakse. Donaui ja Balkani wahel ei saa edespidi  Türgi sõawäge mitte enam seisma. Uue würstiriigil  on Warna tugemaks kaitsmise kohaks ja Sosiia saab tema poliitika ja seltsliku elule tähtjaks keskpaipaks  saama. Wenemaa on küll järele annud, et Türklasele  Balkanis kindluste õigust on, aga selle poolest on ta alles siis järele annud, kui kindlaks oli tehtud, et Sosiia Bulgaaria päralt saaks jääma. See Bulgaaria  riik ulatab, nagu öeldud, Balkani mägedeni. Lõuna - Bulgaaria jääb aga Jda-Rumiilia nime all Türgi kubermanguks, kellel aga oma enese walitsus ühe kristliku kubernäri all saab olema ja ka oma enese miilits-wägi. Nagu lugu seiemaale Balkani poolsaare peal on olnud, ei wõi kaua kesta, kus ka see Jda- Rumiilia maa ennast ise riigiks saab teinud olema. Praegu on aga Lõuna - Bulgaaria rahwas wäga ära kohkunud, kui kuulda saiwad, et nad meel Türgimaa alla peamad jääma.- Kardetakse, et segadused seal suureks saamad minema, nii pea kui Wene sõawäed sealt ära saamad tulnud olema. Filipoopoli maa-jaus on pool miljon Bulgaarialasi, paljalt 48,000 Kreeklast  ja wäga mähe Türklasi, kellest wiimastest suurem osa Weike-Aasia maale wälja on rändanud. Aaftamaalt. Wiimaste sõnumete järele on näljahäda Hiinamaal, kellest meie kord jo pitkemalt  rääkisime, ütlemata hirmsaks tõusnud. Hiinamaa ajalehed arwawad nende hulka, keda näljahäda maha murdnud, 5 miljoni peale. Esiotsa on näljatsed töiste surnukehadest elanud; pärast lõiwad tugewad nõrgemad surnuks ja sõimad nad ära; nüüd on häda nii suureks tõusnud, et wanemad omad lapsed ära tapawad ja ära söömad. Seesugust hirmsat häda ei ole wist meel maailmas olnud. Eesti Kirjameeste Seltsi koosolek 27. ja 28. Juunil Wiliandis. I. Nagu ajalehtedes ette kuulutadi, oli „Eesti Kirjameeste  Selts" 27. ja 28. Juunil Wiliandi linnas koos. Peale selle, kui mõned Tartu suurekooli õppijad ühe mõnusa  meeste-koori lauluga seltsi nõuupidamist sisse oliwad juhatanud, teretas seltsi president, õpetaja J. Hurt, seltsi südamest woolawa sõnadega, kus ta nimelt näitas, kuidas selts seekord üksi sellepärast Wiliandi linna kokku oli tulnud, et seltsi püüdmisi, kelle päris elukoht Tartus on, nagu enam ja laiemalt rahwa sekka kanda. Need püüdmised on aga, kirjawara kaswatamise teel meie maa waimuharimist edendada,  nagu ka mana aja ja keelte uurimise läbi meie maa rahwast haritawama oleku sisse tõsta. Peale nende teretamise sõnade pidas president J. Hurt ühe pitkema kõne nimedest. Ehk küll meie ruum siin ei luba, kõikidest peetud pitkematest kõnedest suurt seletust teha, siiski tahame praegu nimetatud kõne sisu lühidelt teada anda, sest et ta ühest asjast räägib, kellest küllalt ei wõi jutustada. Kõneleja rääkis esmalt ristinimedest, kus ta näitas, kuidas  uuemal ajal wäga palju õige keerulisi nimest taga püütakse.  Mõned manad, seiemaalsed ilusad nimed näitawad nagu rahwa silmas halmaks läinud olewat, nagu Tiio ja Wiio, kelle asemele Euphrosine, Leontine ja muud pruugiks wõetakse, kust sagedaste ka palju segadusi tuleb, sest et neid nimest sagedaste sugugi õigeste wälja ei räägita. Nii oli üht koolmeistrit külas ttttarlapsukeft „Willehelmi" ristida lastud, mis wist Wilhelmini pidi olema. Ka manad meeste nimed ei olla mõne mehe silmas enam auusad küllalt, nagu näituseks Jaan, kelle asemele Johann ehk Johannes wõetakse,  ehk küll Jaani nime ka kuningad on kannud ja Hollaudimaaal  ka mõisnikud meel praegu seda nime kannawad. Ka mitme nime andmine ühe lapsele ei olla sünnis ja wõida kaduda, kus seda pruugiks wöetud, sest see ei olla muud, kui üks ilma mõtlemata järele tegemine. Mitme nimede andmine on katoligi aja pärandus, sest katoligi usu järele on igal inimesel oma kaitseja püha taewas, kelle iseäralise  kaitsmise ja eespalwe all ta seisab. Selle püha nime sai ka inimene, ja seal arwati siis ka tulusaks, kui mõnel mehel mitu kaitsjat püha oli, kelle nimest ta kandis. Mida enam pühast iga inimese päralt oli, seda enam arwati ka abi olewat, ja sellest siis tuleb, et Hispaania maal mõnel walitsejal ligi paarkümmend nime on. Töiselt rääkis kõneleja priinimedest, keda ka liig- ehk wäär-nimedeks üteldakse. Wanast käisiwad need nimed koha järele ja seisiwad  risti nime ees, nagu rahwa suus praegu weel kuulda ja nagu Ungrialaste juures täna päewani üleüldse pruuk on. Priinimed wõiwad meie juures küll ka edespidi ristinime  taha jääda, aga kui neid saksastatakse, nagu wiimasel ajal sagedaste näha, siis on see wäga rumal, ning ei tunnista  muud, kui et rahwas lastekingades ja töiste woli all kõnnib. Ka Saksarahwal on seesugune aeg olnud, kus ta