Sakala 1 ja 2. Wilimdis, sell' 11-' Märtsil 1878, i, aastakäik. Üks poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. Poliitika leht: Meie tahtmised ja eesmärgid. Sõa järg uuel aastal. Sõnumed omalt maalt. Sõnumed wõeralt maalt. Rahu on tehtud. Kirja wastufed. Kuulutused. Lisaleht X? 1. ToutuS isamaale. Ärka ka! Jutt. Kaks waestlast. Eesti Kirjameeste seltsi koosolek. Kindral Skobeleff 11. Kasakad Nalja Mart ja Kalja Pärt. Lisaleht X» 2: Mis meie ühe põllutöö ajalehe kohusteks arwame. Pärnu Eesti põllumeeste seltsis peetud kõne I. Hobune ja tema sündmus I. Pärnu Eesti põllumeeste seltsi aaStapääw. Kutsumine. Jutu jätkud. Meie tahtmised ja eesmärgid. Nais meile Eestlastele tulem aeg meel saab tooma, fee seisab Jumala käes; aga Jumal ei tule mitte ise ilmsi meie sekka, maid Ta annab meie mõistusele terawust ja meie teu ja püüdmisel»>M«du, et meie ise ära tumiMme ja korda seadaksime, mis meie õnnelikuks põlweks tarwis läheb. Jumala arm siis on, kui meie rahwa seas neid mehi ikka rohkem hakanud siginema, kelle maimu -silma ümbert  endine warjukate ära on kadunud, ja kes omale maigust  maimu päranduseks saanud, ning selle pärandusega, kui kõige tugewama sõa riistaga, teele astuwad ja, pimeduse takistusi ärawõites, ikka edasi tõttawad. Jumala arm ka on, et meil Eestlastel uus aeg ja parem põli hakanud õitsema,  ja Tema arm, kui meie wiimaks selle eesmärgi jõuame kätte saada, mis meile Jumal kui oma raskeste katsutud lastele ette seadnud. Sest mis oli meil selle raske katsumise-ajal  troostiks? Jumala arm oli meile troostiks, ja lootus Tema abi peale karastas meid ikka jälle uueste, kui meie oma meelt ära hakkasime heitma suures ahastuses. Tänu Jumalale, Tema waigistaw taewas paistab jälle ja Tema parem käsi kannab meid nüüd iga pääw enam ja enam ahastuse warju-katte alt walguse poole. Aga, nagu öeldud, Jumalast tuleb õnnistus, aga töö ja tegu on meie oma päralt. Kui meie ise wäsimata tööd teeme ja oma Jumalast saadud jõuu waka alla ei pane, siis wõib pea see aeg tulla, kus meie jälle oma eeswanematega laulame: „Kas see kägu kukub kurba, Linnukene laulab leina? Kurbdus jäägu kaasikusse, Leinamised lepikusse!" (Kalewiyoeg, XVII. 786—791.) Meie uus ajaleht käib selle koha pealt Eestirahwa sekka, kes manast „ Sakala " nime kandis ja üks kõige kuulsama mana Eesti maadest oli. Wanad Sakalased oliwad  oma wahwuse poolest kuulsad, Vende priiuse armastamine  oli lõpmata ja nemad wõitlesiwad selle priiuse eest wiimase mere tilgani. Iga Eesti mees wõ-b nende eeswanemate  peale uhke olla. Kui meie nüüd oma uue ajalehele  „Sa ka la" nime oleme annud, siis oleme sellega tahtnud tunnistada, et ka meie jäädawas kindmauses walguse  teed tahame kõndida ja wiimase elu pilguni ikka õiguse eest wõidelda. See nimi jv paneb selle kohuse meie peale, et meie Jumala wägewa kaitsmise all seda teed wiibimata edasi käime, mis meile meie kallis Keisri Herra omas lõpmata armus lahti on teinud. Seega, et selle õiguse tee peale kindlaste jääme, ei kergita meie mitte üksi oma kaduwat  põlwe, waid meie auustame sellega ka oma kallist Keisri Herrat, kes meist muidu rohkem lugu oleks pidanud,  kui meie wäärt olime. Tema arm ei wõinud muud teha, kui meile walguse teed lahti heita, see on, meid meie ihulikust ahastusest peasta ja meid jälle waba inimeste liiki seada. Meie oma asi on aga, selle walguse tee peale jääda, see on, ka omas waimu-elus pärisorja põlwest wälja astuda ja oma waimu waW seisuse sisse ülendada. Ihulik wabadus ilma.waimu wabaduseta ei tähenda midagi, ta on üks metslinnu ihulik wabadus ilma waimu wabaduseta on kui õhtune tulukene soo peal: ta tõuseb sopa seest üles, läigib, hühikese aja sinna tänna wehkeldeS, ja kustub siis jälle sopa sisse ära. Meil Eestlastel on meie kalli Keisri Herra.armu läbi meilt kadunud olnud ihulik  wabadus küll S jälle käes, aga kui meie nüüd ise oma waimu wabaduse ees Hei wõitle, siis oleks meie wiimane lugu halwem kui esimene. „ Sakala" saab sellepärast omalt poolt kõigest omast j jõuust selle eeTMöd teaema. tt meie igas omas isamaa j asjas, mis meie waimu-elu jõWMme. Ta saab"tööd tegema, ilma muu asjade peale waatamata,  km selle peale, .mis õiauHidl! -Jumala, meie Keisri Herra ja meie rahwa ees. Ta ei saa küsima üksiku seisuste  ehk rahwa sugude järele, waid saab ilma kartuseta nõudma, et üheski asjas seismist ei oleks ehk pealegi tagasiminemist,  waid et meie ikka edasi tõttaksime. Selle püüdmises  saab ta igaühele, kes õigust nõuab, olgu ta ülemast ehk alamast soust, oma ukse lahti hoidma, ja saab ka omalt poolt aitama, et igal pool õigus ja walgus Üksi wõidaksiwad  ja lõppeks rahu ja üksmeel meie maal walitseksiwad.  Kes meie isamaad armastab, saab seda meie püüdmist  ja tööd auustama, kelle läbi, meie arwates, meie kalli kodumaa olek ainult kindla põhja peale saab rajatud. Kui teekäija oma tee peal ära ei pea wäsima, siis on aga ka tarwis, et ta teab, kui palju ta jo ära on käinud ja mitu wersta tema tee iga tunniga lühemaks läheb, künni järjele jõuab. Peab meie uue aja rõõm ühtepuhku kasuma, siis on tarwis, et meie igast sammust edasi poole teadawal  meelel osa wõtaksime. Iga sõnum, kes meile mõnest uuest sammust edasi poole kuulutab, olgu meile sellepärast üks tokument, keda meie hoolega läbi uurime ja teda edasi tagasi kaaludes kui kallist pärli selle kudruspaela otsa ajame, kelle üksikud salmid meel täis ei ole, aga kelle otsast meie tähele pannes kinni peame hoidma, kui nende pärlidest üksikuid  ära ei taha kautada. Sellepärast saab „ Sakala" esimene  mure olema, igaüht uut seadust ja õigust, nsis meile meie armulise Keisri Herra poolt kinnitatakse, kohe rähmale  teada anda ja tema tähtjuft läbi rääkida, nagu ka iga uut wõitu waimupõllul walguse ette seada, et igaüks temast osa wõiks wõtta ja oma jõudu tema paistusel karastada. Ja mitte üksi neist sammudest, mis edespidi tehakse, waid ka neist jo enne käidud sammudest saame meie rääkima ja waatama, kui palju meie oma. õigust oleme mõistnud tarwitada,  kui palju mitte. Aga on peale selle ka meel! tarwis, et meie igast sammust Mkame^mis' terweMeneriik  edasi poole käzh, sest kui selle suure riigi liigetel, —; kelle peal päikene, kui ta ühelt poolt alla on läinud, jol töisel pool jälle ülesse on tõusnud, on meil luba, kai tema rõõmust osa wõtta, ka tema auust teadust saada. Selle-! pärast saab „ Sakala" järgmine mure olema, Eestirahwast; nende asjadega tutwaks Leha, kust meie suure isamaa edasijõudmine  tema koolis.kohtu-, awaliku elu- ja muu asjade poolest ilmsile tõuseb. Meie teame wäga hästi, et see Üks suur ja raske töö on, kui meie teda õigel kombel ja täielikult ära tahame teha. Ühe inimese jõud üksi oleks liig weikene selle töö kohta, ja meie wõime sellepärast kõikidele isamaa armasta- jatele troostiks kuulutada, et mitu õpetatud Eestlast meie nõusse on heitnud ja „Sakala" läbi oma mõtteid ja kirju meie rahwa heaks awalikuks saamad tegema, kellest ma aga järgmised nimetan: Dr. Kreutzwald ja Dr. Weske TartuS, õpetaja J. Hurt Otepääs, kaptein J. Jürison Krooni linnas ja palju muid nooremaid. Peale selle on meil igas Eesti maakonnas, Soomemaal ja PeeterburgiS omad kirjutajad, keS meile aeg ajalt kõik teada annawad, mis seal tähtsamaid  aSju sünnib. Meie oleme teinud ja saame kõik tegema, mis wõimalik on, et meie ajaleht igapidi üheks täielikuks Eesti leheks sigineks. Sellepärast julgeme siis ka kindlaSte loota, et rahwas ka omalt poolt meile waSta tuleb ja meie lugejate arm nii suur saab olema, et meie seda kõik jõuame täita, mis omale nõuukS oleme wõtnud ja on lugejaid nii palju kui tarwis tahame ja saame täitma. Mis meie ajalehe wäljastpidiseft korrast ütelda tuleb, siis wõib seda kõige selgemalt „Sakala" programmist äranäha.  Sellepärast olgu nüüd lõppeks ka meel see programm seie juure lisatud. „Sakala" programm langeb kolme jakku: 1) Poliitika  jagu. See räägib pääwalikuist juhtumistest wõeral ja omal maal, koolidest, kõhtudest, mallawalitsuStest, ja muu asjadest. Praegusel sõa ajal saab ta Wene-Türgi joast ka nii palju kui wõimalik jutustama. 2) Kirjanduse jagu. See saab enamiste kui lisaleht ja jututuba wälja tulema ja ilusaid juttusi, elulugusi, laulust ja muid kirju tooma. 3) Põllutöö jagu. See jagu tuleb jälle kui lisaleht wälja, ja tema seeS räägitakse kõikidest neist asjadest, kellest ka meie põllumeeste seltsides kõnest peetakse. Ka saab ta meie põllumeeste seltside nõuupidamistest, meie maa näitustest  ja muu põllumehe kohta puutuma asjadest jutustama. Mõlemad „Sakala" lisalehed, niihästi jututuba kui põllumees,  saawad piltidega wälja tulema. Nii oleme siis nüüd oma lugejatele lühidelt ütelnud, mis meie tahtmised ja eesmärgid on. Jumala nimel alustame  oma tööd tema õnnistus saab meiega olema! Sõa järg uuel aastal. Selle aja sees, kus Wenelaseja TükMse wahel AdriauoopoliS  sõariistade puhkamise varast nõuu peeti, oliwad Wene sõawäed jälle mitmefd wahwad teud ära teinud.  Kõige pealt oliwad Baatumi linna ees mere peal Wene laewa „Konstantini" torpeeto-lootsikud ööse 14. Jaanuaril  ühe wahi peal seisma Türgi soomus-sõalaewa kallale läinud, keda naad kahe torpeedoga täitsa ära hukkasiwad, nii et sõamehi Türgi laewa pealt ka enam wõimalik ei olnud uppumise surmast peaSta. Pealikud, kelle juhatamise all see wahwa tegu tehti, oliwad Sazarennöi ja Shtsheshinski.  Basardshiki juures wõitiS kindral Zimmermann 14. Jaanuaril ühes suures lahingiS Türklased täitsa ära. Rumäänlased oliwad Widdini kindluse wälimised kantsid sellesama aja sees kõik ärawõitnud, nii et see kindlus  pea nende kätte pidi langema, ja Serbialased oliwad Wranja eeS Türklaste üle wõitu saanud, kus naad Türgi sõamehi 4 taboori mangi wõtsiwad 48 pealiku ja Rassim- Pashaaga. Need wõidud jäiwad siis kõik seisma, sest AdrianoopoliS  oliwad rahutegemise põhjused allakirjutatud  ja sõariiStad jäiwad nii kauaks puhkama, künni päris rahu-kaup walmiS oleks tehtud.