Perno Postimees ehk Näddalileht M »9. t«7L 22"e , reede 12. Mail.^ aasta. Pärnn Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga reede. Lehed saamad nimetud päämal ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel pääwal neid kätte saada. Hind on Pärnus 1 rubla 3V kop. ja postirahaga ning pakkimise kuluga ühtekoku 2 rubla. Kuulutuse kulud on F kopikat rida pooleks jagatud poogna külje pealt. Sisu: Kolmteistkünnnend silma. Omalt maalt. Pärnust: Midagi meie igapäisest elust. Uus aeg nõuab igal pool parandust ja muutust. Sisse saadetud kiri. Kuidas meie elu paranema peab. Riiast: Uus aealeht. Tartust: Õpetaja kanditaat. Politiika ringwaatus. Inglismaalt. Türgi maalt. Kreeta saarelt. Uuemad sönumed. Kiriku sönumed. Kirja wastused. Intressi paberid. Kauba hinnad.  Täädaandmised  ja kuulutused. Kolmteistkümmend silma. Edasi minek. Nüüd katsus ta kõigest wäest oma ettewöetud  märgile saada. Pea tundis ta aga oma suuremaks pahanduseks, et see ometige nenda ei lähe. Mariie oli küll igapidi auupaklik oma isa külalise wastu ja kuulas tema jutlusi  ka. Aga kui ta sest nöuust aru sai ja tema ligendamist märkis, hoidis ta ennast üsna eemale, ega tulnud sinna tuppagi enam. Nenda pidi siis ..must Ruudolf" oma kurja nöuu sell' wiisil täide saata, maha jätma. Muidugi mõtles ta seda kibedamine jälle teist wiisi ja nüüd koguni mölemile kätte maksa ja nende elu õnne hoopis ära rikkuda. Hindrik ja Mariie ei täädnud sest müristamise  pilwest, mis nende elu õnne taewast kinni katta ähwardas, midagi. Nende ühendamise  pääw jõudis kord korralt ikka ligemale. Mõlemad oliwad ühel pärast löunel oma tu- lewase maeatallituse tarwis mitmesugust kraami sisse ostnud. Pärast seda saatis Hindrik oma pruuti tema isa maeasse tagasi. Aga et t'al weel üht ja teist asja toimetada oli, lahkus ta temast wiimase uulitsa nurga pääl ära. Oli juba pimedaks saanud, aga siiski weel mitte n'a hilja, et tüdruk neid mõnda sammusid,  mis t'al weel minna oli, mitte üksi käija 'poleks tohtinud. N'ad jätsiwad üksteist südamelikult Jumalaga ja läksiwad siis igaüks  omale poole. Korraga kuulis Hindrik ühte püssi pauku, mis teda ära kohutas. Kui ta ümber pööris, nägi ta oma armast pruuti maha langewat. Nii kohe jooksis ta tema juure, ja kui ta teda üles tõsta tahtis, oli teine surnut. Mõrtsuka kuul oli hääste sihitud ja waese tüdruku südamest läbi tunginud.  Hindrik oli kurwastusest ja ehmatusest üsna kange, kui ta oma armast pruuti, kes alles praegu terwelt ja rõõmsalt temast lahkunud