ei jääda, kui söariistad kätte wötta ja oma õnne katsuda, saagu mis saab. Semlinist. Kommandanti walitemi  sest kirjutakse säält 5. Detsembril: Eila oliwad oberstid Meseninow ja Depreradowitsh Serbini würöti juttul, kus nad olla selle poolest  nöupidanud, kes sõameeSte kommandiriks sünniks ja soowisiwad, et Serbini meestest wene mägede kommandantid walitctud saaksiwad,  miS peale aga würst olla wastanud ja käsknud, sest et ka wene konsul Karzow seda kartuseta ja wähema komplemendita, olla nõudnud,  et edespidi otse nendasammuti kui tänini, wene ülemad, wene wägesid peawad kommanderima.  Ühe uuema jautamise nimekirja järele,  on kindral Tshernäjew, kindralid Nowoselow  ja Dandewille, ning obristid Silenko ja Teolow selle tarbeks walmis, et ülemat komanderi  ametit oma hooleks wöiwad wötta. Montenegruft. Koledast töödest. Wiitse admiral J. C. D. Hai kirjutab inglise  seitungi „Times" läbi Montenegriinlaste hirmsast ja koledast töödest: Mina tulin möödaläinud  nädala! oma reisi pealt jälle Serbini ja Türgimaale tagasi. Eila lugesin ma üht kirja Montenegriinlaste hirmsast töödest..Tiines'!"  sees, kellest mina ka siin, n'agu tõenduseks  tahan kirjutada. Mina reisisin mõni päew ühe mõistliku ja wäga armsa wene ohwitseriga,  kes juba rohkem aasta aega Serbinis  ja Montenegrus teeninud; ta ütles mulle, et ta juba kaks korda olla ähwardanud, oma teenistust Montenegrus järel jätta, ja nimelt sellepärast, sest et Montenegriinlased oma mana öppitud ametit, oma waenlaste ninasid äraleigata,  maha ei jätnud. Ta olla üye lahingi platsi peal peale 500 keha lugenud, kellel nad, kellest mõned weel elanud, ninad olla äraleiganud;  nende ülemad ei ole sest kuulda wötnud,  seda wana harjutud wiit mahajätta, sest et nemad oma meestele, maha leigatud ninade järele, palka maksiwad. Selle peale käisin ma Skutaris ühes pidalis ja nägin saal wiis inimest äraleigatud ninadega ja muul wiisil hirmsaste ära haawatud. Ka kuulsin mina kristliku tohtrite käest, kes mulle sääl pidalis kõik näitasid, et sääl peale 2VO neid parandada  olnud ja et tõelikult öölda woib, on palju weel nenda hirmsal kombel haawatud, kellest palju ärasurnud ning palju ka õnnelikult  jälle äraparandatud. Mõnesugused sönumed. Kihwti surm, petroleumi läbi. Olgu nüüd asi, kuida ta on, selle üle ei wöi meie selgemat otsust anda, waid tahame üht tõeste sündinud lugu siis tähelpanemisekS juttustada, mis pari nädala eest tagasi, wäljamaal Des« sau linnas sündinud. Sääl on üks mees petroleumi  kihwti läbi surma saanud, ja asi olnud nenda: ta olla enesele noaga sõrme sisse leiganud  ja et weri ennemalt kinni jääks, petroleumi  eli haawa sisse kallanud, mis wäga walutanud,  kellest ta aga ei ole hoolinud; aga peagi olla ta näinud, et käsi ja rind hakkanud  punaseks minema ja paistetama. Seda nähes saatnud ta kohe tohtre järele ja kui se senna tulnud, olla ta kohe öölnud, et tema ei wöida sääl midagi parata, mis peale ka mees pea silmad kinni pannud ja igaweste magama uinunud. Sest on siis näha, et petroleumit mitte iga asja juure ei woi pruukida. Kiriku-sönumed. Eliisabethi-kirik. Ristitud: Elsbeth Aleksandra Zansen. Emilie Elisabeth  Reimann. Marie Adamson.  Kristine  Möller. Anna Palk. Anna Marie  Jürgenson. Emilie Kütan. Joseph Smitt. - Karl August Nael. Surnud: luhann Kiras, 66 aastat wana. Amalie Marie Andresen, aastat wana. Mart Olli, 35 aastat wana. Anna Adamson, 28 aastat wana. Zulie Sahl, 6 nädalat wana. Wilhelm August Uhke, 16 kuud wana. Mahakuulutud: Karl Aleksander  Normann ja Bertha Marie Luise Thiele. 457 Wastaja Redaktor: C. F. Lorenzsonn. Sensuri poolest lubatud. Rigas. 20. Detsembril 1876.