kirja sai herra v. Klot Imokwereft Inglis seltsi kohitsetud  oina eeft. Sead. I. Ministeeriumi wask auuraha sai herra Anschütz Tormast Inglis seltsi põrsastega emmise eest. 11 . auupalga: kiituse kirjasi saiwad: 1) herra v. lürgens Ulilast põrsastega Inglis  seltsi emmise eest ja 2) herra v. Sievers Wana Kuustest kulbi ja emmise eeft. PiiMUtUllitUs. s) Hapu koorest wõi. I. Kiituse kirjasi saiwad: 1) herra v. Essen Kastrist, 2) herra Gerber Kawastuft,  3) herra Krogh Meekstst ja 4) herra von Sievers Wcma Kuustest. 11. Auupalga, wask auuraha,  sai herra Thygesen Wastast. d) Rõõsa koorest seisu wõi. I. Sozieteedi hõbe auuraha saiwad: 1) herra Rude Kernjust, 2) herra Krogh Meekstst ja 3) herra Thygesen Wastast. H. Sozieteedi wask auuraha saiwad: 1) herra v. Essen Kastrist ja 2) herra Rosenpflanzer Loosist. 111. Auupalga, kiituse  kirja, sai wärske wõi Rammnlist. ä) Wärske wõi. I. Auupalga, sozieteedi wask auuraha saiwad: 1) herra v. Essen Kastrist ja 2) herra v. lürgens Ulilast. H. Auupalga, kiituse kirjad, saiwad: I)herra Rude Kermust, 2) herra Rosenpflanzer Loosist, 3) herra Krogh Meekstst ja 4) herra Thygesen Wastast. e)Peti wõi. Selle eest sai kiituse kirja Torma mõisa rendi herra Anschütz. Juust. I. Auupalga, sozieteedi  hõbe auuraha, sai herra Anschütz Tormast 9 Emmentali juustu eest. 11 . Auupalga, sozieteedi wask auuraha, sai herra Baasch Kuremalt 7 Emmentali juustu eest. 111. Auupalga, kiituse kirjad, saiwad: 1) herra Rosenpflanzer Loosist koore juustu eest, 2) herra v. Sievers Wana Kuustest isu-juustu eest, 3) herra Anschütz Tormast Limburgi juustu eest. Piimatallituje riistad. I. Auupalga, sozieteedi wask auuraha, sai herra Hoffmann Pangalt, ja kiituse kirja C. Lund Kopenhagenist piimatallituse plekk-riistade eest. 11. Aüupalga, kiituse kirja, sai H. P. lensen Aarhusist ja Wereshtshagin Moskvast. Seemned. I. Aun palga, sozieteedi hõbe auuraha, sai herra Anders Tartust,  kes Rostoki linnast C. Klementi käest mõnesugust ristikheina seemneid näitusele oli toonud. 11 . Aunpalga,  sozieteedi wask auuraha, sai herra kunstkärnär Becker Tartust mõnesuguste rohu seemete eest. 111. Auupalga, kiituse kirjad, saiwad: herra v. Stryk Palla mõisast kuuse ja männa seemete eest ja herra v. Sievers  Wana Kuustest hea rukki seemne eest. Kodune käsitöö. I. Auupalga, sozieteedi hõbe auuraha, sai L. Ellmann Waimastwerest hea kangru töö eest. 11. Auupalga, sozieteedi wask auuraha, sai Anna Harrak ilusa willase teki eest. 111. Anupalga, kiituse kirjad, saiwad: 1) preili Varamusse käsitöö kool, 2) tütarlaste  kool „Marienhilfe", 3) Wõnnu tütarlaste kihelkonna  kool, 4) Liina Menning ja 5) üks ilusa riide kuduja, kelle nime ei ole nimetatud. Peale selle on weel auupalka saanud: Wask auuraha: 1) Tartu kaupmees A. Büttner Tallinna kuiwa pärmi eest, 2) herra v. Stryk Palla mõisast tamme puust õllewaatide eest. Kiituse kirsast on saanud: 1) herra v. Wahl Sürgawerest tamme tarbespuude  eeft, 2) herra v. Anrep Ermsi Omelast nõgese  kiude eest, 3) Saduküla mõis praaga proowi eest. Läänemaalt. Sealt kirjutatakse meile, et linaussid  ka seal tänawu palju kahju teinud. Konawere mõisas üksi teinud nad 25 tündrimaad (1 tündrimaa on 3 wakamaad ja 1 wakamaa 20 ruutsülda suur) linu täitsa kupardest puhtaks. Waresed ja musta räästa (kuldnokkade) parwed olla palju linu peastnud, sest kus nad peale tulnud, sealt olla ussid pea kadunud.  Waresed tallanud küll üks jagu linu maha, aga suur jagu jäänud ikka terweks. Töised peremehed, keS waresed oma põldude pealt ära oliwad hirmutanud,  ei olewat ühtegi linu saanud. Töiselt räägib kirjasaatja, kuidas ta Juuli esimeste päewade sees heinamaale minnes umbes kolm jalga pitka usside köie maa peal näinud, kes ikka edasi roomanud ja kus lõpmata palju ussa ühes unikus olnud. Praegu olla seal neid kõik mets täis, ja nende hulk olla nii suur, et neid ilmaski enne nii suurel mõedul nähtud ei ole. Kolmekümne aasta eest tagasi olla neid olnud,  aga mitte nii rohkeste, nagu tänawu. Ühes saunas, mis metsa ääres seisab, olla neid nii palju, et kõik söögi ja piima nõud neid täis seista. Nii pea kui leib ahjust wälja wõetakse, olla ka ussid peal, ning üht ainust kohta ei olla majas, mis ussidega täidetud ei oleks. Männad nimelt olla neid metsas nii täis, et ime waadata. Wäga soowida oleks, kui tundjad mehed seda asja täielikumalt läbi uuriksiwad, ja nimelt ära määraksiwad, missugune uss seal metsa kallal oma kurja tööd tegemas on. Wiimaks räägib  kirjasaatja J. T. ka warasest külmast 27. Juu- lil, kellest palju suiwiljale kahju saanud, nimelt otradele  ja suinisudele. Rakwerest. Keiserlik nimepäew ja waestemaja  sisseõnnistamine. Selle pealkirja all kirjutatakse  „ Eesti Postimehele": Keiserliku Majesteeti  ja K. K. Suurwürst Troonipärija nimepäewal  juhtusin kui Harjumaa aabitsanui Wiru wendade linna minema ja see kõik oli üpris wäga tähtis, nõnda et süda sest rõõmuga täidetud sai ja mo suud sule abiga seda auusa „ Postimehe " lugejatele  lühidelt awaldama ajas. Olgu siis nii: Kui Rakwere waksaalist linna poole minema hakkasin, siis nägin imekspanemisega, et linna jä wakfaali wahele, kus ennem suur wäli oli, uüüd ilus maja-rikas alew ehitatud on. Kes seda oleks paari aasta eest uskuda wõinud! Ja pealegi, nii kuidas ääri meeri mööda kuulda saime, olla üks ainukene mees kõik need majad ehitada lasknud. See oli esimene ime. Kui nüüd linna sisse sain, ja et jo kroonu püha oli ning kiriku kellad kõiki truuid riigialamaid palwele kutsusiwad, tärkas ka minu sees õndsa kasu-ema sõna elule, kui ta ütles; „Laps, ära mine ilmaski muidu kirikust mööda, kui mine ja loe kiriku trepi peal ommeti „Jssa meiegi ära." Et aga kiriku uks sell püewal lahti oli, seepärast läksin siis kiriku sisse ja lugesin seal oma „Jssa meie" ära. Kui ma aga kirikus ümber waatama hakkasin, siis nägin, et aga kaks ainust Saksa kirikus olid, ning nii kuidas ma Wiru Willemi käest kuulda sain, olla need Rakwere koolide ülemad olnud. Noh ütelgu nüüd meel mõni, et koolmeistrid sozial-demokraatlased on! Pärast, kui ka õpetaja kirikusse tuli, tuliwad ka mõned linna kodanikud  meel kirikusse, aga natukene wähene oli siiski nende kogu. Ning see oli omast kohast ka ime. Kirikust wälja tulles juhtusin Järwe Jaaniga kokku ja see kuulutas mulle uut rõõmu, see on: et täna saada siin uus waestemaja pühitsetud ja Järwemaalt  Ambla lauljad olla selle kaunistuseks seie tulnud. Juba nähti inimesi pühapäewa ehtes maja pühitsusele tõttama ning mina ka ikka nende järele. Kui jo tükk aega kõmpinud olime, siis jäiwad inimesed töises linna otsas ühe wähedlase maja ette seisma ja nsid tuli aima ühte puhku ikka juure. Wiimaks tuliwad ka linna õpetajad ja maaemad sinna. Nüüd mindi mana waestemaja sisse ja lauleti esiteks: „OH wõtkem Jumalat."  Õpetaja pidas wanas majas Jumalat kiites ja tänades mõnusa Jumalaga jätmise kõne ja auusad Ambla lauljad laulsiwad ilusasti „Jumalaga". Selle peale mindi mana majast suurde uude, lillidega ehitatud kahekordse majasse. Seal laulsiwad nimetatud lauljad jälle osawaste pühitsemise hakatuseks „Tere!" Siis pidas õpetaja Saksakeele, 118. Taaweti laulu põhjuseks mõttes, südameliku kõne, õnnistas siis maja kui linna seegiks ja waestelaste kaswatamise- ning kooli - majaks, ja lauljad laulsiwad: „Mo karjane Issand!" Selle järele pühitses siis ka Wene preester omalt poolt seda maja seks ja see rõõmustas mind ka, et ta omas Wenekeele kõnes ütles: „... armastus ühendab  täna meid kõiki" j. t. s. Kui ta oma Jumala teenistusega malmis sai, siis lauleti Wenekeele: „Jumal Keisrit kaitse sa!" Wiimaks pidas õpetaja Eestikeeles armsa kõne ja andis selle waestemaja sündmusest ja nüüdisest olekust  aru. Kõige wiimaks pidas sealiste waestelaste kaswataja  ja koolitaja osawa maenitsuse ja tänu kõne ning lauljad laulsiwad selle peale: „Jehoowa, Jehoowa!" Sedawiisi käis selle maja pühitsemine. Jah, see oli selle wäärt; ta on täieliseks tunnistuseks, et Rakweres  ka weel Jumala ja ligimese armastus elab; sest ei see 'pole niisugusel linnal, nagu Rakwere on, mitte nalja asi, ligimeste heaks korraga ligi 13 tuhat rubla ohwerdada. Nimetatud maja maksab selle järele  küll kaunis kogu raha, aga ta on ka selle eest ilus, suur ja ruumikas, nõnda, et ta meie Baltimaa suuremagi linnade kõige parema waestelaste koolimajadega  ühe wääriline wõib olla. Jah, tänu linna wanematele ja kodanikudele! Ning see oli minu kõige suurem ime, mis ma Rakweres nägin. Selle sama päewa õhtu andsiwad Ambla lauljad weel ühes suures klubi saalis awaliku kontserti. Laulud  saiwad kaunis iluste ja puhtaste ära lauldud ja lauljatest oli näha, et mis üks tahtis, seda töine tegi, ja see on lauluseltsides kõige suurem kunst. Et küll mõned õige kunstlikud laulud seal ära lauleti, siiski meite tutwa Hermanni „Kewade rõõm" ja Soomerahwa  wiis „Õitse ja haljenda Eestlaste maa", tungisiwad  kõige enam minu südamesse." Bt. Veeterb urM.Mii maste st uhtum ist es Pee - terbürgl 1 innason meie kaastööline s^neile jär esselWa : „Telegrähwl traat wiib siit igal silmapilgul sõnumeid igale poole, mille teel ka „ Sakala" lugejate silmad ja mõtted sagedaste järsku Neewa kallastele pöördud on saanud. Nende sõnumete seast on wiimasel ajal ka üks kole merine kuju wälja paistnud. Kindrali Mesenzewi hirmus ja kurb lugu päälinna ajaraamatust, pani kõiki siin kohkuma, sest et see ütlemata kuri julgus, üht riigi kõrget ametniku ja tuge kukutada, oli ennast kõige jõledamal kombel awaldanud. Kurjategijaid otsitakse aga praegu weel suure hoolega taga. Wteie kodumaal, meie weikjel Eestimaal, on seesugused jõledad teud täitsa arusaamata.  Meil seisawad kõrged ja kallid paleused ees, mille järele meie endid sirutame ja meie auus awalik seltsielu on jo nii ttigewaks saanud, et iga auusa püüdmisele  ruumi annab ja kõlwatuma püüdmistele ja sala tegudele mitte siin siginemist ei ole. j Mehiselt püüdku meie Eesti mehed oma rahwause eest seista, auus aste ja awalikult püüdku nad-.seda kõik teha, ning meie saame oma auusa eesmärgile jõudma, sest et meie armu lise Riigi-isa silm niisamasuguse armastusega meie peale waatab, nagu kõikide muu rahwaste peale vinas lõpmata  snures riigis. Kui meie sell kombel auusat teed käime ja awalikult ja mehiselt kõik teeme, mis meie teeme, siis ei saa meie wastalised meid mitte maha suruma, waid nemad saawad ise oma tehtud takistuste üle komistama. Meie suures päälinnas lükkab üks uudis töist kõrwale. Praegu pole muud kuulda, kui kaardiwäe tagasi tulekust ja wastawõtmisest. Ajalehed kirjutawad iga päew sellest nii palju, et paks raamat wälja tuleks, kui kõik koguda tahaks. See on aga ka tõeste aruldane aeg Peeterburgis ja seda rõõmu ja hõiskamist ei saa warsti küll mitte jälle tulema. Juba töine nädal seisawad suuremad uulitsad pidulikult  lipu-ehtes, ning esimeses pidunädalaS tuli peaaegu igal päewat üks kaardi rügement sisse, mis aruta suurest  rahwahulgast lõpmata rõõmuhöiskamisega ja waimustawalt  wasta wõeti. Aga 8. Septembril oli wift kõige suurem päew, kus kolm rügementi, Presbrashenski,  Pawlowski ja Semenowsti rügemendid jumbes 1l),E0t) meest), korraga päälinna astusiwad ja seekord mööda linna nhkemaid uulitsaid, nagu Suures Morskois,  oma korteritesse läksiwad. Toredama uulitsatesse oliwad auuwärawad ehitatud, nii nimelt praegu nimetatud  uulitsas, keda sette uulitsa elutsejad kolme tuhanda rubla eest oliwad ehitada lasknud. Kõikidest majadest lehwisiwad lustilikult lipud wälja, mille wahelt rohilised  õilmekeerdcd, punase kälewiga ehitatud balkonid ja walged, lillioksade keskelt wälja paistwad kirjud lahkeste  waataja silma pnutusiwad. Akantest rippusiwad kallid mitmekarwalised katted alla, kõrge majadele õige kaunist piduliku nägu andes. Ka loomust nähti ennast seeüle rõõmustawat, sest taewas oli omale puhta sinise kuue selga tõmmanud ja puistas naeratates kuldseid päikese kiireid rohkeste alla. Sõit oli ammu ära keelatud  ja rahwas wootas mööda laiu uulitsaid nagu must jõgi edasi, tünni ta wiimaks iseenesest seisma jäi, keskpaika tühjaks hoides. Üht tähtjat olemist ei wõi nia siin mitte nimetamata jätta, mis Wene rahwa juures  ennast igal pool näitab. See on tema loomulik kaupluse waim, kes ka siin puududa ei tohtinud. Alam rahwas, kojamehed ja naised oliwad majast istmeid, kastist, tündreid ja kõiksugu lahtilist waranduft seina ääre uulitsale toonud, mille peale nad maksu eest soowijaid  astuda lasksiwad, et paremat waatust saada. Ahnus  leiab see juures sagedaste kohe oma nuhtluse. Uhe seina ääres seiswa redeli peale oliwad kolm inimest  ülesse roninud, kusalt nad aga warsti jälle kolme - kesti korraga praginal alla tuliwad, ilma redelipulga tarwitamata. Isegi on mõista, et nüüd kartsa omanik  oodatud raha asemel paraja jau ssimunimesi sai ja weel oma katkend riistapuu peale kauba. Nõnda ette walmistatud, ootasiwad kõik pitki silmi, künni kaugelt  rahwa hõiskamise heal nagu kõukese kömin kõrwa ulatama hakkas ja täit uulitsat kohinal liikuma pani. Tulewad, tulewad! kuuldi mitmest suust ja kõikide silmad  pöörasiwad endid sinna poole, kus wiimaks walged  mütsid nähtawale saiwad. Nende eel lagunes röõmuköla nii suure kiirusega nagu kange maru üle uulitsa ja nii pea, kui esimesed read kindla sammuga meie ligi jõudsiwad, tungis waimustawalt igaühe rin nast lõpmata hurraa! wälja. Mütsid lendasiwad ja rätikud lehwisiwad tuules. Akantest sadas lillist, pargast  ja õitekimpa nagu rahet maha, nii et kallid wõidu mehed taieste nendest kaetud oliwad. Lipud ja püssi - odad paistsiwad nagu rohiline metsasalk rängast rahwahulgast  wälja, kes ühtepuhku hõiskas ja neile wasta waos, et mitu korda rügemendid enam edasi ei saanud Sakala Lisaleht M 34.