südda lotuseö, et pmfe romotAkdsaab tMMs, mil ts omma arMast poega omma emmaliko rinna wasto wõib röhhuda ja temma ütlemata rööch kiskus ka ta su lahti, et omma reisi seltsMstele sest mahhedalt könnelema hakkas, mis assi tedda kotro wälja aeanud;  ülleüldse  on Shweitst ma Mesterahwa keled allati tublis te MÄd/ et hästi Mwad. Ei leia ma tedda Kolmaris KUte, siis lähhän Strassburgi,  ei leia ma tedda sealt ka mitte, siis lähhän Maintsi. Selle peale kostis teine nago temma lotuse feggaduseks sedda ja teist; agga se ei mödunud middagi, waid ta jäi kindlaste  sellepeale: ta peab tedda leidma. Nüüd küssis üks kolmas: ..Mis teie poeg wäe peal on?" ..Major!" olli wastus, mis agga na pool koggeldes suust wälja tulli, sest ta ei teadnud issigi mitte, mis ta olli ja tundis nago häbbi, et ta ni teadmata olli öölnud. Ta mõtles: kui ta koddo olli, siis olli ta ikka wiks pois, ta woib nüüd jubba major olla. Kui ma tedda agga peaksin leidma, olgo ta ka wähhem, ta on ikka mo poeg. Kümmekond wersta weel Kolmarist emal, weres päike mäggede wärjo ja peitis ennast reisiate silmade eest ärra, karjatsed  aeasid. ommad karjad koeo pole, külla korsnad Luitsesid, soldatid ollid laagres Mga kaupa koos, ja kindralid ning oberstid ollid laagre ees ja aeasid jutto, kus ka üks noor Valges rides naesterahwas kindrali ees seisis  ja pissukest lapsokest kätte peal öötsutas; sõitis meil jubba enne tuttaw naesterahwas postwankrega sealt möda ja ütles: ..Se ei woi kellegi liderlik innimene olla, et ta ni lähhedal nende suurde meeste ees seisab." Kas ussute, se on temma mees, ütles üks teine ja nenda läksid sõitis eddasi. Emma südda ei woinud seal möttelda, et poeg ni lähhedal piddi ollema, waid sõitis rahholikult künni Kolmari. Linna sisse sõites tullid ühhe trahteri ette, kus jubba ennegi  wöerid olli, kes jubba laudas istusid, õhtust pallukest wötmas ja temma reisi seltsnikud läksid ja istusid, kus rumi leidsid, ka lauda; seal olli ta südda kartuse ja lotuse wahhele õige kokko piggistud, ehk ta woib seal nende käest, kes laudas  istusid, ommast poeast teadust sada, kas ehk mönni tedda tunneb, ja kas ta weel peaks ellama, ja kas ta nimme polest middagi peaks slleMS) agga tal ei olnud julgust, omma suud lckhti küssida; sest seks olli tuggewat meesterahwa süddant tarwis, omma küssimise peale römuliko-ja assemel? ei kuulda, mis ka wöimalik õlleks wöinud olla. ReÄda kartuse  ja lotuse wahhel seistes, wöttis ta wimaks süddame rindo, hakkas teendri hõlma, kes tale praego suppi toi, ja kössis süddame wärrisemisega:  .Kas teie tunnete siin söa wäggede jures üht meest, kelle nimmi nenda ja nenda vn, woi ollete ehk wahhest ühhest nisuggusest kuulnud?- Teender kostis ilma pikkema järrelmötlemiseta:  ..Se on meie kindral, siin laagris; tänna lõuna sõi ta meie jures lõunat," ja näitas ka sedda kohta, kus ta istunud. Agga waMÄ kallis emmake ei tahtnud sedda usMda, waid piddas sedda naljaks; sedda nähhes kutsus teender perremehhe, kes ta jutto kinnitas ja ütles: ..Jah, nenda on meie kindrali nimmi!" Sedda aitas üks peälik weel körwast ja ütles ka: ..Ja nenda on meie kindrali nimmi," nenda ja nenda näeb La wälja ja on sündinud Shweitslane.  Rüüd ei wöinud emma omma süddame römo ennam mahha röhhuda, waid ütles: Jah, se on mo poeg, kedda ma otsin; ja ta silm näggo kulutas süddame römo/ mis ni koggemata tale osjaks janud 5 armastus omma lapse wasto, panni ta emmaliko süddant römo pärrast hüppama. Tal olli hulga rahwa  ees nago häbbi, et temma kindrali enuna on, agga smmetige ei wöinud ta sedda sallata. Agga kui perremees sedda kulis, ütles ta: Armas proua, kui luggu nenda, siis laske ommad  asjad postwankrest sisse kanda ja lubbate mulle, et hommiko hobbused tõlla ette lassen panna ja siis sõidame laagrisse teie poea jure." Teisel hommikul warra ollid hobbused tõlla ees ja trahteri perremees astus temmaga sisse ja sõitsid laagrisse. Kui nad senna ollid janud  ja temma kindrali näggi, hüdis ta: jah, se on mo poeg ja se noor naesterahwas, kes eila öhto temmaga könneles, olli temma proua omma wäetima lapsega. Kui kindral omma emma ärratundis ja sedda ka omma abbikasale olli öölnud, se ta tõeste on, seal langes ta omma emma kaela ümber, andsid teine teisele suud ja nutsid römo pärrast kaua teine teise kaelas; emma ja lapse armastus ei lasknud kaua tems teist lahti. Ei Häbbenend suur kindral sedda waest naesterahwast ommäks 122