Ka Serbia täieline wabadus on kongressi poolt kindlaks tunnistatud ja ka siin on kongress seaduseks teinud ja Serbia on seda wasta pidanud wõtma, et igal usul ühesugune wabadus on. Serbialased peawad  sellega wäga rahul olema, mis neile kongress maade poolest omanduseks annud. Kõige tähtjam ja suurem küsimine, mis kongressil ära oli wastata ja kelle pärast ennast Inglismaa nimelt Wenemaa wasta soamundri oli seadnud, see on küsimine Baatumi linna ja sadama kohta, on ka ära wastatud ja asi õiendatud. Baatumi linn saab Wenelasele ja tema sadam saab prii sadamaks.  Edespidi ta kantsilinn enam ei pidada olema. Kui nüüd Wenemaa ühe raudteega Baatumit Tiflissi kaudu Kaspia merega ühendab, siis on temal mõnus kaubatee Kesk-Aasia maadesse ja Wenemaa kauplemine saab seal elaw olema. Aga ka Inglismaa kapitalil on wõimalik, töist suurt raudteed Baatumist Persia piirini ehitada, kelle läbi Weike-Aasia rikkad maad Eüroopa kaubale lahti saaksiwad tehtud. Wõib olla, et nüüd Baatum pea üheks esimest liiki kaubalinnaks tõuseb. Asjad, mis ka kongressi peal üteldakse ära õiendatud olewat, on sõakulude tasumine ja Donaui jõe laewasõit. Sõakulude tasumise kohta on kongress otsuseks teinud, et temal sellega ühtegi tegemist ei olla ja see asi Wene ja Türgi enese wahel seletada jääda. Donaui jõgi seisab kõikidele kaubalaewadele lahti, purjutagu nad mis lippude all tahes; aga wõera sõalaewade eest seisab ta kinni, ning kõik kindlused mõlemal pool Donaui jõge saamad maa tasa tehtud. Pöörame nüüd omad silmad kongressi poolt muiale ja waatame, kuidas lood esmalt Türgi maal seisawad. Seal on endiste Kristlaste mässamiste juure meel üks uus tulnud, see on Mitilene (Lesbosi)  saare peal, kus mässajad muud ühtegi ei taha, kui ennast Türgi alt lahti kiskuda ja Kreekamaaga ühendada. Türgi sõawägedel, kes seal elamas oliwad, ei olnud mitte wõimalik, mässajate wasta panna. Sellepärast on siis kaks soomuslaewa Konstantinoopoli alt sinna läinud, et seda saart mõimalikult Türgi walitsuse all paigal hoida. Töised sõnumed tulewad  Armeenia maalt, kus Muhamedlased Wanni maakonnas  hirmsal kombel Kristlasi (Armeenialasi) tapnud,  nende külad ära lõhkunud ja nende wara ära riisunud. Türgi malitsusel ei näita jõudu ega ka tahtmist olewat, korraliku seadust ülemal hoida ja oma ristiusku alamaid Türklaste wäewalla eest kaitseda. Wäga tähtjas on amaldatud kirjad, mis ühelt poolt Keiser Wilhelmi ja Saksamaa Troonipärija  ja töiselt poolt paapst Leo Xlll. wahel on wahetatud.  Kõige tähtjam neist on küll Troonipärija kiri, kus see paapsti nõudmist, et katoligi kiriku heaks Saksamaa seadused saaksiwad muudetud ehk rewideeritud,  kindlal kombel tagasi lükkab. Sellewasta aga soowib Troonipärija, et paapsti poolt tüli kiriku ja riigiwalitsuse wahel otsa lõpeks, keda ei temal ega paapstil praeguste põhjuste peal wõimalik ei olla õiendada, ning selle asemel igaüks, riigiwalitsus ja kirik, töine töisele lahkeste wasta tuleks.  Saksamaa  parlamendi walitsemiste kohta küiwad lained ikka kõrgemalt ja ajalehtedes langeb wastastiku palawaid sõnu, nagu rahet. Seesuguse suure ja tähtja asja juures ei ole ka muidu wõimalik. Keiser Franz Josep on waheajal ka Ungria riigipäewa troonikõnega lõpetanud, nagu warem Austria riigipäewa. Uusi parlamendi walitsemisi pidada  kesk Augusti kuu sees käsile wõetama, kus siis uus riigipäew Oktobri kuus jälle kokku saab astuma. Austria ministrid on ennast kõik ametist lahti palunud, ei ole aga seda palwet Keisri poolest täidetud,  maid nad peawad ka edespidi ametisse jääma. Inglismaal on riigiwalitsuse käsu peale sõa peale walmistamised seisma jäänud. Kui palju seesugune  awalikult antud käsk tähendab ehk praeguses poliitika  seisukorras kaalub, seda jätame parem arutamata. Prantsusemaal on 30. Juunil lõpmata ilu ja hõiskamisega üht rahwause püha pühitsetud, üht wabariigi  püha, sest et sellel päewal Pariisis Prantsuse wabariigi auusammas ülessäeti, kus juures ka palju kõnest peeti ja kelle peale Pariisi linn ennast jo kaua ette oli walmistanud. Meie saame edespidi sellest pühast pitkemalt jutustama. Seesugused rahupidud ja seesugune rahu-töö, nagu maailma näitus, ei ole aga mitte sugugi Prantsusemaa mustakarwaliste meele pärast. Nemad kardawad, et seesugune olek wabariiki Prantslaste meelest liig armsaks saaks tegema ja neil edespidi mitte enam lootust olema, praegust walitsust ümber lükata. Sellepärast ärritawad nad rahwast nmhel mässamisele, nagu 28. Juunil  linnas,  kus paar tuhat inimest seesuguste ärrituste sun- nil wastastiku nägelema läksiwad, nn et neid politsei pidi lahutama. Oma ringwaatuse lõpetusel tuleme jälle kongressi  juure tagasi ja nimetame, et ta, kui kõik omad nõuud otsa oli pidanud, 1./13.Juulil lõpetust on teinud. Nimetatud päewal on Keiserlikus palleis, walges saalis suur auu-söömaaeg olnud, kellest ka Saksamaa Troonipärija osa wõttis. Töisel päewal on kongressi saadikud Berliinist osast juba ära sõitnud. Omalt maalt. Wiliandist. Wiliandi linna priitahtlik tulekustutamise  selts pidas 9. Juunil oma aastapäewa. Seltsi wahwad liikmed, kelle seas mitmed  omad käed rätikutes kandsiwad, sest et wiimasel tulekahjul peale 10 meest osast kaunis raskeste haawatud  saiwad, kogusiwad ennast pumbaste maja ees kokku, läksiwad sealt rongis, moosekandid ees, endise päämehe maja ette, kus hurraaga lipp wasta wõeti, ja siis niisama rongis läbi linna künni „Gewerbemaja" saali, kus aastapidu ära peeti. Uus päämees rääkis siin paar sõna teretamiseks ja palus siis Keiserliku Majesteeti elada lasta, mis waimustawalt kolmekordse hurraaga tehti. Selle järele hüüdis selts ka Liiwinma  kubernäri herra auuks kolm korda hurraa. Seltsi poolt nimetadi hõiskamisega kaupmees Wahrhuseni herra, kes 8 aastat enne seltsi päämees oli olnud, seltsi auuliikmeks. Priitahtlikud tulekustutamise seltsid on ligimise teenistusele kokku astunud seltsid, kelle lipu teenistus iga inimesele auuks on. Sakala päälinna postkontoris on aastal 1877 järelseisaw kirjawahetus olnud: Markisi on müüdud 47,211 tükki, stempeldatud kirjaümbrikuid 792, kirjakaardisi 400. Omalt maalt tuli kirju: lihtlabaseid kirju 36,135, ametlikuid kirju 992 H, kirjakaarta 512, ristpaela kirju 4123, kinnitatud kirju 746. Rahakirju tuli 1898, kus sees kokku 299,872 rubla 98 kop. oliwad, wäärtpakkisi tuli 1379, kokku 28,771 rubla 50 kop. hinna eest. Ajalehtä tuli 27,186 eksemplari. Siit saiwad ära saadetud: 3948 rahakirja, kus sees 164,276 rubla 94 kop.; ametlikuid  rahakirju sees 462,989 rubla 48 kop.; kirju tokumentidega' tükki, 119,705 rubla eest; wäärtpakkisi läks 837, mis kokku 7005 rubla 80 kop. maksiwad. Wõeralt maalt tuliwad: 3416 kirja, 7 rahakirja 532 rubla 16 kopikuga, 48 pakki, mis kokku 1430 rubla 25 kop. wäärt oliwad, ja ajalehta 1461 eksemplari. Siit läksiwad wõera maadesse: 2262 kirja, 93 rahakirja 20,149 rubla 50 kopikuga ja 8 pakki, mis 67 rubla kokku wäärt oliwad. Wiliandi Maakonnast. P. kihelkonnast kirjutatakse  meile pitkalt ühest loost, Wdas endise kirikherra  asjade oksjonil ka wana „kiriku kuub" 75" kop. eest ara müüdud. Mees, kes selle kuue ostnud, olnud  aga liig napsi wõtja mees ja kartnud, et sellega wahest liig patust teed saaks käima, sellepärast müünud  ta selle kuue töisele 2 rubla eest ära. Aga see olnud weel parem napsi wõtja, kui esimene kuueostja  olnudki. Sellepärast olnud wäga naljakas näha, kui ta P. oksjonilt tulles, kiriku kuub seljas, hobusega  otsekohe lauta ajanud, siis omas uues ülikonnas kõrtsi tulnud ja seal mõnegi naela nahka pannud. Töised kõrtsilased palunud teda ka, mõnd kõnet pidada,  kuna naised ja lapsed ümberringi karates ja näppudega torkides wahet pidamata hüüdnud: „oh sa hull, kui kena!" Meie ei wõi mitte aru saada, kuidas lapsed üht kiriku kuube, kus sees nende isa ehk mõnikümmend aastat jutlust on teinud ja anusal kombel  oma leiba teeninud, 7 5 kop. eest oksjoni peal ära wõiwad müüa! Järelseisaw lugu, mis Wiliandi maakonnas sündinud, näitab selgeste, kui wäga wõerad sõnad inimesi wõeriti mõtetele wõiwad eksitada. Meile kirjutatakse:  Hilja aja eest tagasi tuliwad kirikuwöörmündrid,  S. ja P. kirikult koju poole, pidasiwad kõrtsi ukse ees hobused kinni, läksiwad kõrtsi sisse piipu suitsu panema ja paar klaasi õlut ära jooma. Seal nad ajasiwad siis jürelseiswal kombel juttu: S.: Noh, täna oli ommeti jutlus, kust igamees õpetust mõis wõtta ja wähem kui laps aru saada! P.: Seda peab küll ütlema, oli wägew. Aga mis see natsionalismus  õiguse pärast on, kellest ta rääkis ja kelle eest rahwast ennast käskis hoida? Ta olla Ohtu poolt alles Hilja aja»eest meie maale tulnud ja saada meie Maarahwa sees wäga palju kahju sünnitama, nimelt: mässu tõstma ja õigest usust ära eksitama. Ja õel weel see kõige hirmsam, ta olla nii ell ja õrn, mis ja tige, kui teda keegi wähakesti sõrme otsaga peaks puutuma, siis olla ta kohe malmis, mere astma. S.: Mina sain sellest kohe aru. See on jo kerge ära mõista. Natsionalismus ei ole keagi muu, kui mõni hirmus Türgi pashaa, keda nüüd paljugi Wenemaale on weetud. P.: Wõib olla, et nõnda on, aga Türgi timukad tulewad jo Hommiku  poolt. Mina arwasin teda ennema mõne sisse lipanud Inglismaa salakuulaja olewat. Aga Kolmekuninga  pühal, kui ma Tartumaal ühes kirikus olin, siis nimetas seal üks hall mana õpetaja ka Ühe nime ja rääkis tema üle palju ja soowis, et rahwas seda nime tähele paneks; ma arwan, see oli wist „Epewaanja",  jo see wist ka mõni Türgi pashaa on. S: No muidugi, nagu ma ütlesin, ega neid üks ega kaks pole tulnud! Kui nüüd aga kõrtsimees, kes kaunis koolitatud mees oli, ära oli seletanud, mis „ natsionalismus" tähendab, seal lõiwad wöörmündrid silmad maha, ei lausunud enam musta ega walget ja läksiwad minema. Siin peame „Ristirahwa püha- püewa leht" kiitma, kes selle tükis rahwast mitte wõera sõnadega ei hirmuta, maid otsekohe wälja ütleb:  „Meie oma Maarahwa hulgas on praegu jälle üks selts, need kiitwad ennast targaks ja on auu peale ahned ja ärritawad inimesi wihale ja hüüdwad: „ Eesti rahwas, Eesti rahwas, hoidkem üks töise poole ja saagem suureks auusaks rahwaks!" Werehimuline „natsionalismus" ei ole mitte Türgi pashaad ehk Inglismaa salakuulajad, maid needsinatsed Maarahwa seast, kes ikka „Eestirahwas, Eestirahwas" hüüawad. Kui meie eesnimetatud kõrtsmik ära oli seletanud, et „natsionalismus" rahwaust tähendab, seal ei rääkinud wöörmündrid enam „wägewast jutlusest", waid läksiwad  häbiga minema. PärnM. Koolipoiste läbikatsumine. „Pärn. sauvad meie linna gümnaasiumis need poislapsed läbi katsutud, kes rahwakoolides oma õppimise on ära lõpetanud, ja kui pärast wäe peale astuwad, siis eesõigust wõiwad saada, nii et 6 aasta asemel 4 aastat Kroonut teeniwad. Katsele tuliwad Kreeka usu kihelkonna koolidest: Pärnust 4 koolipoissi Tahkurannast 4 „ Sindi wabriku Wene koolist . 4 „ Ewangeli-Luth. kihelk. koolidest: Pärnust 9 „ Audrust 4 „ Torist 7 „ Ise õppinud ...... 1 „ Ühtekokku 33 koolipoissi. 30 neist pidasiwad oma läbikatsumise heaste wälja ja saiwad eesõiguse tunniskirjad. Kuidas kuulda, peawad edespidi koolilapsed, kes wäeteenistuses eesõigust  saada tahtwad ja niisugustes koolides õppinud on, kus mitte Wenekeele õpetus läbikaudu kohuseks ei ole tehtud, üksi Riias ja Tallinnas Wene gümnaasiumides  nõuukogu liigetest läbi saama katsutud. Pärnu maakonnast. Pärnu maakonnast, nimelt Tori ja Wändra kihelkondadest oleme palju sõnumeid saanud ühest suurest kelmistükist, mis seal tänawu Märtsi kuus Wene kauba - harjukesed teinud. Need on „Türgi rätikute" nime all suurte pakkide kaupa rätikuid müünud, 9 künni 10 rubla pakk. Need pakid  olnud aga nii kõwaste kinni köidetud ja sõlmitud, et neid suure waewaga lahti saadud. Peal ja all olnud üks ilus, umbes rublane rätik, ja Harjukesed tõuutanud, et terwe pakk seesuguste rätikutega täidetud  olla. Et nüüd iga paki sees umbes 20—30 rätikut  wõis arwata olewat, sellepärast on neid „Türgi rätikuid" wäga palju ostetud, ehk küll Venelased mitte ei lubanud pakkisi lahti teha. Meil on Wändrast waesed naised oma häda kaebamas käinud, kes töiste käest oma 9 rubla oliwad lamanud, et oma pakk rätikuid  kätte saada. Aga mis oli! Kui pakid suure waewaga lahti tehti, oli küll ülewal ja all ilus rätik,  aga wahel ei olnud muud, kui wanad räbalad, mõned „trükitud" linased riided ja muud närud, kelle hind ühtekokku waewalt 1 rubla wälja tegi. Ja nii on need kelmid sadade kaupa inimesi wõinud petta, ilma et keegi nii tark oleks olnud, neid taga ajada ja kinni wõtta. Et neid mitu meest olnud, kartnud petetud inimesed neile järele minna, kartnud ka häbi ja naeru töiste ees ja kõhtude käimist. Wiimaks hakanud  aga üks tuttaw oma häda töisele kaebama ja seal tulnud siis wälja, kui suurel mõedul pettus korda oli läinud. Silmad lahti ehk kukkur lahti! Tartust kirjutatakse meile: lB. Juunil sai Luunja wallawanema  juures Tartu ligidal, Aleksandri kooli heaks tahyas laulu- ja mängukontsert peetud. Kontserdi andza ott Luunja walla lauluselts, keda Maramaa