Riast. Telegra hwi maksude muutmisest.  Ria telegrahwi walitsus annab teada, et 5. Jaanuari kuu päewaga 1877, kroonu ühe telegrammi eest maksetawat maksu, iseäranis  lähema kohtade peale, on alamaks teinud ja nimelt esimene maa pitkus, mis tänini 100 wersta oli, uuest aastast 200 wersta peale peab kinnitatud saama. Ons asi neuda siis saawad hinnad alamal seisawa kohtade peale: Tartu, Dünaburgi, Willandi, Goldingi,  Hasenpoti, KuiwasteSse, Libawi, Lüsororti,  Pernu, Plunjeani, Poneweshi, Rishitsa,  Retowo, Rossieni, Shauleni, Telshi, Walka, Wönno, Wirtso, Wörru ja Windau, kus praegune hind 1 rubla oli, siis 50 kop. 20 sõna eest olema. Otse nendasamma saab lugu ka umbes 30 raudtee peal olewa telegrahwi  kuntoris, Ria - Dünaburgi, Libawi ja suure wene raudteede peal olema. Niipea kui praegu nimetatud ettewötmine kõigekõrgemalt kinnitatud saab, saame seda ka kohe teada andma. Talinnast. Balti raudtee wa litsus  on, kuida säalt seitungi ..Neuen Zeit" läbi kirjutakse, möödaläinud päiwil, 4V masinat,  kõige tarwitawa masina meistrite ning teiste ometnikudega, lõuna poolise wene raudteede  peale sõitma saatnud. Et niipalju sõidu wäge selle tee peal wähemaks jäänud, peab iseäranis kaubade wedamisele tülitawaks ning takkistamiseks olema. Õnnetusest mere peal. Talinna seitung  kõneleb: 18. Oktobril õhtu, purju ta siwad 5 Hio Suuremõisa talopoega ja üks tüdruk ühe lahtise paadiga Wareselaido saarelt Hiomaale  tagasi. Nöwerlaide saare lähedale saades  , wiskas üks järsk tuule kecre paadi ümber.  Neil õnnetumatel oli ön olnud ümberläinud  paadi peale saada. Üks jaht laew olla alt tuule mööda purjutades seda paati näinud, olla wasto tuult senna lawirinud ja kui wiimaks  senna oli saanud, on ta seda ümber läinud paati suure waewa peale katte saanud, aga ei ole enam, kui ühe mehe säält weel leidnud,  kes ka enam surnud, kui elus olnud; teised oliwad juba ärauppunud. Laewamehed oliwad seda pool surnud jälle elusse ajanud ja siis teda Anikati saare peale wiinud, ning ärapurjutanud, ilma et oleksiwad öölnud, kust nad olnud ja kes nad olnud. Kuramaalt. Kena pidu, mis l3. Oktobril  Vitsteni mõisas saanud peetud, ja asi sündis nenda: Vitsteni ja Springeni möisade pärisherra, paron A. von der Ropp, oli seks paewats kõik peremehed, rentnikud, metsawahed,  mõisa sulased j. n. e. lasknud kokku kutsuda, et neile üht lahkumise söömaaega anda, sest et tema nüüd neid möisosid, peale selle, et ta nelikümmend ja kaks aastat oli walitsenud, oma poja M. von der Ropp'i kätte tahtis anda. Mõisa saksad sõimad oma rahwaga ühes suures kenaste walgustud saalis,  ühes rohkeste roogadega taidetud laudas ning löiwad õnne soowides - ka sagedaste  klaasid kokku. Pidu söõmaaea löppetusel,  andis mana mõisa herra, peale selle, kui ta üht südameliko ja täis armastust, kõnet  oma rahwa wasto oli pidanud, üht kingituse  tunniskirja wallawalitsuse kätte, kelle sees tema seda, nende mõlemate wallade tarbeks'  mõisa herra poolest ehitatud ja siamaale ülal peetud kooli, igaweseks aeaks neile päriseks  kinkis ja seda selle kirja läbi kinnitas. Peale selle kinkis tema selle kooli jauks 25 wakkama maad ja iga aasta 8 sülda puid ja peale selle meel 159 rubla; see on: aastased protsendid 3999 rublast, mis tema Kuramaa kredit kassasse rendi peale pannud, mis aga keegi ei tohi säält wäljawötta. Need 159 rubla peawad edespidi, kas koolmeistre palgaks ehk muu kooli tarwiduseks pruugitud saama. Eks ei olnud see üks kena pidu? Jah wist maga kena ja üks seesugune, et soowida wöime, et ka õige rohkeste selle sarnatsid meel järel tuleksiwad. Peeterburgist. WöeraSte kokku langemine,  on seda korda Peeterburgis kaunis suur. Kauba seitung ütleb, et Peeterburgi rahwa aru wiimaste möödaläinud päiwe sees palju suuremaks läinud, ja suurem osa neist, kes senna tulnud, on Weneriigi lõuna peolisest  serwast, selle hirmu pärast, et sõda sääl pea saab lahti minema, Peeterburgi tulnud warju paika otsima. Sääl loodawad söatü- 429