nud, ja kes oma ülekohto töö pärast häbenenud;  ta olnud ikka tõsine ega ei ole paljo rääkinud ja oma naaburiga ei ole ta iial enam läbikäinud ja sõbrust pidanud. Aega mööda on see aga enam ja enam arusaadawaks  saanud, et tema ainus tagasi hoidmine muud ei ole, kui see mõtte, metsawahele seda kätte maksa, mis ta temale teinud. Kakskümmend  aastat on see kättemaksmise wihs tema südant närinud ja tema alati pasliko aega oodanud, kus ta temale wöiks kätte maksa, aga iial ei ole see hästi korda läinud. Aga kui aastal sõda tõusis ja Saksamaa  söamehed senna maakonda tulnud, ja ka sääl metsades seiso paika olla wötnud, kus selle ülemal nimetatud metsawahe elu-hüttike olnud. Seda parajat aega on Ramboilet pruukinud ;a ühel õhtul salamahtl saksa söawägedest  läbi, künni metsawahe maja juure läinud ning haknast läbi näinud, kus metsawaht  oma naekega körwo rahulikult istunud ja lasknud saolt tema peale, aga kuul ei ole mitte metsawahtl, wald tema naest tapnud. Nüüd oli jut kõige maakonnas, et Preislased olla metsawahe naest tapnud) mis üle waguraste  saanud kirutud. Ramboilet aga, kes oma kättemaksmises oli eksinud, ei julgend nüüd teistkorda metsawahe peale enam minna, et mitte Preislaste pealt seda süüd enese peale tõmmata; aga kättemaksmise nõu läinud ta südames öM wägewaks, et ta wiimaks oma naese ja laste wasto nukraks ja iakaks läinud.  Ühes suures wastastiko waidlemises oma minijaga, kes tema hirmsast tööst oli täähnud, on asi awalikuks saanud ja teised inimesed sest kuulnud, ning seda kõhtudele tääda andnud, kus siis mehike kohtu kuulamise  alla langenud ja asi wiimaks niikaugele tõeks tehtud, et kohus teda, kui mõrtsukast, surma mõistnud. Inglismaalt. Töömeeste hädast kirjutakse 4. Detsembril Darlingtonist: Sest saadik, km raua ja kiwisütte kaewandused kinni pandud, on nende töömeeste lugu, kes sääl töös olnud, wäga kibedaks ja waeseks läinud. Midlesbourgis katsutakse neid suppi ja leiwa wäljajagamisega, hinges hoida, ning nende häda ja pudust mahendada. Kõige Inglismaa ühendatud raudtööde seltsi präsitent,  on kõiki Inglismaa töömehi appikutsunud,  neid hulka töömehi, kes töö puuduse pärast suure puuduse sisse sattunud, awitada. Ka selle seltsi kassa on omalt poolt teinud, mis iial wöimalik, nende häda kergitada, aga nüüd olla nende kassa tühi ja ei woida enam awitada. Mõned raua kaewanduste peremehed  olla oma töömeestele öölda lasknud, et nemad tema juures selle palga eest, IV shillingit  meie raha järele 3 rubla 7V kop. nädalas, tööd wöiwad saada. Mõnes maakonnas on töömehed selle peale tähendades,  et praego sütte ja raua hinnad tõusnud, alama palga eest mitte ei ole lubanud töösse minna. Ei lähä kauba asi paremaks, siis ei wöi ka endise palga suurusest juttu olla. Cgiptusemaalt. Lahingist Abessiniamaal.  Egiptuse ja Abesiniamaa wahelised  asjad on sedakord üsna sassis, püssid ja suured-tükkid peawad nende asjo seletama. Hiljuti on mölempoõlised wäed wastastiko raijunud  ja wöit jäänud Übessiinlaste poole; Egiptuse wäed saanud osast äratappetud ja osast taiale pillatud; nende kahjo olla suurem  kui hakkatuses arwatud. Ehk kül Abesiinlastest  ka kaunis rohkeste langenud, siiski olla see wöit neile nagu uut julgust andnud; ka kuningas Johann, kes kawalusega pärast  Theodori surma auujärje peale saanud, ei taha milgi kombel järel anda, waid köwaste  wasto seista. Kiriku-sõnumed. Perno Eliifabethi-kirik. Ristitud: Johann Woldemar Erm. Ida Pauline Jürgenson. Alwine Johanna Helene Johannson.  —Johanna Wilhelmine Jld. Otto Friedrich Jürgens. Aleksander Kesper.  Johann Sitam. Surnud: Jdhann  Woldemar Erm, 5 pääwa wana. 7