saatnud n. n. e. Setist edespidiseks tööks nimetas president nimelt järgmisi kooli raamatuid: Wenekeele krestomatikat, Saksakeele lugemise raamatut Eesti koolidele,  Eestikeele õpetuse raamatut, Soomekeele õpetust,  fiisika õpetust, kiriku sündinud asjade lugu, n. n. e. Kõik neid raamatuid läheb hädaste tarwis. Ka mana laulude, sõnade ja ennemuistese juttude korjamist tuleb  niisama edasi toimetada, nagu enne, keele uurimist  edendada ja kohtade nimesi koguda. Wiimaks rääkis president meie Seltsi auuliikme vr. Kreutzwaldi 75 aastase sündimise päewast ja kuidas selle pidu peal meie wana laulu-isa Seltsi eestseisuse palwe peate lahkeste  luba annud, et üht Kreutzwaldi .kapitali" wõiks korjata ja asutada, kelle intressid nimelt Eesti wana laulude ja keele uurimiste peale ära tarwitatakse.  Seie wõime juure lisada, et pärast koosolejate  seas weikest korjatust „vr. Kreutzwaldi kapitali"  heaks käsile wõeti, kus 37 rubla 21 kop. kokku tuli. Töisel päewal pandis Aleksandri kooli pääkomitee  omalt poolt weel 13 rubla kokku, nii et siis esimene põhi 50 rublaga on pandud. Soowida oleks, et see kapital Eestirahwa auuks ja kasuks õige pea suureks tõuseks. Töiselt tegi Seltsi kirjatoimetaja J. Kurrik aru Seltsi koosolekutest ja liigetest. Selts on mullu aasta 4 korda koos olnud, eestseisus 8 korda. Uusi liikmeid on 75 juure tulnud, nii et üleüldine liigete arw 317 on. Auuliikmeid on 13. Nimetatud Seltsi koosolekus on 20 kõnet peetud. Käekirju on Seltsi toimetuste sekka pakutud 30, neist on 4 tagasi lükatud;  töised on wasta wõetud ja neist pooled juba trükitud. Üleüldse on mullu 15 raamatut Seltsi toimetustest  trükitud. Ka wana wara on seltsile rohkeSte  kokku tulnud, nimelt wanu rahast, manu laule, ennemuistseid jutte n. n. e. Kui palju neid on ja kes neid nimelt saatnud, seda saame edespidi oma lugejatele ette panema, kui meile selle poolest Seltsi kirjutaja käest täielikud sõnumed kätte on tulnud. Nüüd andis Seltsi kassameister G. Blumberg  otsust kassa olekust ja see on järgmine: Kassa tulek: Aastast 1877 järele jäänud ... 192 rubla 53 kop. Seltsi liigete maksud 1879 . ..283 „ „ Kingitused 145 „ 55 „ Aastaraamatute eest . . . . . . . 29 „ 58 „ Summa: 650 rubla 66 kop. KaSsa minek: Trüki kulud 163 rubla 80 kop. Raamatute ja kirjade saatmine. . 22 „ 18 „ Wana laulude korjamise tarwis .103 „ „ Dr. Weski reisikulu 53 „ „ Aastaraamatu läbiwaatamine . . 10 „ „ Seltsi pitsar 2 „ 50 „ Teenijale ja poStiraha 2 „ 63 „ Summa: 392 rubla 11 kop. Peale selle, kui raamatu kogu hoidja Stern ka raamatu kogu üle otsust oli annud, tuli uue eestseisuse  walitsemine. Presitendi walitsemise kohta soowiti, et mitte piletide andmisega ei saaks walitsetud, waid üleüldiselt (aklimatsioni läbi). Et paljalt 11 liiget wiimase walitsemise  kombe wasta oliwad, sellepärast sai õpetaja J. Hurt ilma iseäralise walitsemiseta presitendiks.  Abipresitentide  walitsemist soowis selts piletitega toimetada ja seal saiwad kõige enam healesi: Dr.M. Weske esimeseks  abipresitendiks 50 healt, (õp. Eisenschmidt sai 20, C. R. Jakobson 4, R. Kallas 4, Niggol 3, Blumberg  2, Jürmann 2 healt) ja Sakala wäljaandja C. R. Jakobson töiseks abipresitendiks 37 healt (Dr. M. Weske sai 21, Blumberg 7, Jürmann 7, Eisenschmidt  6, J. W. Jannsen 2, Niggol 2, Kallas 2, Kurrikoff 1 healt). Õpetaja Jürmanni ettepanemise peale, et töise abipresitendi 37 healt mitte weel enam pool osa koosolejatest ei olla ja sellepärast töist abipresitenti  uuest tulla walitseda, tõusis kaunis käre waidlemine, künni C. R. Jakobson ise palus, et töine abipresitent uuest saaks walitsetud. See sündis ja selle walitsemisel sai C. R. Jakobson 91 walitsejast 79 healega abipresitendiks walitsetud (õp. Eisenschmidt sai 2i healt). Töisteks eestseisuse liigeteks walitsedi: Kirjutajateks:  seminari õpetaja Kurrik, Btuä. ttieol. J. Bergmann  ja P. Undritz; kassameistriteks: Gümnaasi kooliõpetaja G. Blumberg, ja kihelkonna koolmeistrid J. Kapp ja H. Wühner; raamatu kogu hoidjateks:  kooliõpetaja Stern, stuä. tüeol. R. Kallas ja kirikõpetaja Jürmann. Kassa rewitentideks walitsedi: kooliõpetaja Niggol ja päriskoha omanik M. Mitt. Peale lõunat alustas Selts sellega, et mõned wanad rahad ja laulud wasta wõeti. Nimelt pandis Sakala Loimendaja seltsi ette, mis temale oli toodud, ja need asjad oliwad: 1) Tönnis Lepiku kingitus Wõisiku mailast ja nimelt üks helme kord, mis wanaaegse  haua seest pääluu ümbert oli leitud, nagu rõngas,  sõlg ja kolm raha. 2) Jüri Tomsoni kingitus Woltwetist: 1 wask ja 3 hõbe mana raha. 3) Juhan Sepperi kingitus Kabalast, kolm raha ja üks wask kuju, mis õue pealt maa seest leitud. 4) Hea kogu wanu laüle, mis Ado Mett Lelles, Wändra kihelkonnas,  korjanud oli. Töistest kingitustest, mis muialt tuliwad, saame edespidi rääkima. Siis pidas kihelkonna kooliõpetaja J. Kapp ühe pitkema kõne mõistuse harimisest. Meie loodame,  et seda kõnet edespidi omas ajalehes trükkida wõime. Et see kõne meie elu sisse lõikas, seda tunnistas  elaw läbirääkimine ja waidlemine, mis taga järele tuli ja kust palju wöis õppida. Meie loodame,  et need waielused Seltsi protokollis, nagu kohus, ülemal saamad seisma, kus meie neist pitkemalt oma lugejatele saame jutustama. Peale selle, kui Seltsi kirjutaja Kurrik ühe pitkema kiituse kõne Seltsi presitendi peale ette oli lugenud, astus õpetaja Eisenschmidt kõnetooli ja pani ühe tänu-Lunnistuie kirja Seltsile ette, mis Selts õpetaja Hurdile pidi andma. See ettepanemine  sünnitas nii käredat waidlemist Seltsis, nagu seda enne meel siin ei ole olnud. Wiimaks wöeti üks jagu kirjast wasta, töine lükati tagasi. Tulewal korral saame sellest waidlemisest pitkemalt jutustama. Nii palju wõime aga ütelda, et nii kahitsemise wäärt, kui see tüli ja üleüldse tema kandmine Kirjameeste Seltsisse on, siiski Seltsi paljus kiituse wäärt kombel igas tükis ennast on awaldanud, ja see awaldamine tõeste wõimatumaks saab tegema, et meel edespidi seesugust asju, mis mitte mingisugusel kombel Seltsi ette ei puudu, Seltsi lahutamiseks Seltsi ette tuakse. Tallinnamaalt. Paide Sakste kiri näitab igal pool maga palju paksu merd sünnitanud olewat. Meie kätte on ligi tosin wastuseid saadetud, ning nimelt sellepärast  on kirjasaatjate südamed wiha täis, et Paide Saksad inetumaid kaebdust ja kahetsemise wäärt tüli jälle uueste elama püüawad kutsuda, kellest üksi meie rahwa wastalistele suur rõõm on. Nii ütleb nimelt Peeterburgist „Edasi" Seltsist tulnud kiri „Paide wariseridele":  „Teie ütlete Eesti Postimehe 51. numris, et Eesti rahwast kella helinaga kahte jakku tahetakse jaütada ja lisate juure, et „ „niisugune jautamine kasu ega tulu ei too."" Kui Teie seda ära tunnete, mikspärast  helistate siis Teie omalt poolt uueste segaduse kella, kui jo kõik kellad hakkasiwad wait jääma. Ka ei ole õpetaja Hurt lahutusele hakanud wasta waidlema, nõnda kui Teie ütlete, waid tema kirjaga on mõned inimesed kahte jakku langenud ja sellest ep' see segadus  on tulnud. Teie aga ei näita sellega weel rahul olewat, waid soowite muialt uusi sõdijaid juure (mis Teie enam terwest Järwemaast ei looda saawat), wist et segadust suuremaks tahate ajada, et siis segase wee sees parem kalu püüda oleks. Teie nimetade oma kirja ka tänu tunnistuseks, aga ütlete, et ei taha inimesi tänada, waid Jumalat. Kui Teie inimesi ei taha tänada,  mikspärast olete siis oma kirja „„Eesti Postimehes""  ära trükkida lasknud, sest „„ Eesti Postimeest"" loewad üksi inimesed, ja Jumalat oleksite wõinud parem kirikus ehk omas kodus tänada, kui et seda wariseride kombel turude ja uulitsa nurkade peal teete"! n. n. e. Saadetud kiri awaldab weel palju sarnatseid sündsaid  mõtteid, mis meie kõik ruumi puuduse pärast ülesse ei wõi panna. Töine weel pitkem kiri on Järwemaalt.  Seda kirja meie juba sellepärast awaldada ei taha, et tema läbi Paide Saksad liig kange pilkamise kätte langeksiwad. Paljalt ühe koha paneme kirja alustusest üles ja see on nõnda: „Seal näeme, mees tuleb, willane !önga-ots peos ja suur kari mehi ninatpidi  wõi nimepidi lõnga otsa seutud, ja tirib neid seal maailma turule wälja rähma ette. Siis selga pöörates  ja peosse naerdes hüüab ta: Waadake, kus mehed on, kes willast lõnga niisama tugema tundwad olewat, kui karutantsitaja ahelad ja ma wõin neid selle lõnga otsas sinna ja tänna wedada, kuhu ma ise tahan. Kas osawamat karutantsitajat weel on, kui mina olen?" Nii palju teame sellest asjast oma lugejatele weel teada anda, et üks tänukirja alla kirjutaja üks Juudi usku Saks on, ja et nimelt tema soowimise peale see salm kirja sisse ülesse on wõetud: „Mina ja minu maja tahame Jehowat teenida," kuna Eesti piiblis seisab: Mina ja minu pere tahame Jehowat teenida."  Aga ka ükstõist nokkimata ei ole mehed ennast jätnud, mis ikka sünnib, kus palju rahwausi seltsis koos on. Neid sõnu: töised Eesti wennad tehtu sedasama oma „trahwuse auuks" olla Saksad ja Juudid ühes nõuus, oma Eesti kaas kirjutajaid pilgates,  kokku rääkinud ja ridade wahele ülesse pistnud. Riiast. Liiwimaa rüütlite konwent on 7. Detsembril m. a. ära peetud ja seal on järelseiswad asjad otsuseks tehtud: 1) Tänawuse Baltimaa üleüldise  näitusel saab mõisnikute poolt kaks auu-hinda ära jagatud ja seks lubati 400 rubla. 2) Sugutäkud  jääwad künni Juuli kuuni oma jaamadesse. 3) Märade arwu Toris mitte suurendada, aga selle asemel ennema sugutäkkude hulka, keda maale tarwitamiseks  laiali antakse. Ka saamad Torist 8 Lakku Riia näitusele wiidud. Üleüldse on Toris praegu: 11 sugutäkku, 40 mära, 35 warsa aastast 1875, 38 warsa a. 1876, 37 marsa a. 1877 ja 32 warsa aastast 1878. 4) Wõrumaa Sillakohtu herra poolt on Liiwimaa Landraadi-Kolleegiumi kätte mitme Wõrumaa  wallawanemate palwe-kiri saadetud, kellega palutakse,  et Wõru maakonnas üks üleüldine kreisipäew kokku saaks kutsutud, kus otsuseks saaks tehtud, et iga hobusele terwes maakonnas 50 kopikut maksu peale saaks pandud ja selle raha eest siis enam politseiametnikust  maakonnas teenistusse wõiks seada. Rüütlite  konwent lubas selle wallawanemate kirja komisjoni kätte anda, kes maa politsei-ametnikude paljundamise üle nõuu peab. 5) Tehti otsuseks, rahwa koolide aruannet  trükkida ja kooli walitsuste kätte saata. 6) Tehti otsust töise maa - gümnaasiumi ehitamise kohta Birkenruuhes, Wolmeri juures, ja kinnitadi hoone ehitamiseks 140,000 rubla. Sügist 1882 peab õpetus  selles gümnaasiumis alustama. Liiwimga Kroonu möisade talumaadest on aastal 1877 päriskohtadeks ära mindud: 10,670 tessjätini, kus tessjätini hind läbikaudu 27 rubla 89 kop. maksis, ning oli 1. Januarini 1878 üleüldse Kroonu möisade maadest talupoegade päris omanduseks saanud: 60,289 tessjätini, kellest läbikaudu iga tessjätin  28 rubla 5 kop. maksis. Sell kombel on siis umbes wiies jagu kõikidest Kroonu möisade talu-maadest  Liiwimaal juba päriseks müüdud. Peetervurgist. Peeterburgis näidatakse praegu seinakella, keda täitsa leiwast on tehtud. Selle seinakella  oli üks Indiaanlane, kes Itaalias elas, leiwast teinud ja Pariisi näitusele wiinud. Kõik rattad, kere ja mis wähegi uuri kulles näha, on kõik leiwast, ning on meister kolm aastat tema kallal tööd teinud. Leib on ühe wedeluse abiga nii kõmaks tehtud, nagu raud. Seinakell käib ilusaste ja oigeste. Lõuna ajal 4. Januaril jõudsiwad likud Kõrgused Meklenburg - Shweriini Suurhertsog Friedrich Franz, Tema Kõrge Abikaasa Maria ja mitmed töised kõrged würstid St. Peeterburgi linna, kus Meklenburg-Shweriini erbsuur hertsogi ja Keiserliku  Kõrguse Anastasia Mihailowna pulmad ära saamad  peetud. Sellest röömupidust armastatud Riigiisa  Kõige Kõrgemas Perekonnas saab iga truu alam Jumalat tänades ja paludes omas südames osa wõtma. Katk Lõuna-Wenemaal. Katkust, mis Lõuna-Wenemaal mässama on hakanud, kirjutab Peeterburgi  ajaleht „Herold": Sõda oli otsas; Weikse- Aasia sõaplatsist tuliwad mõned kasaka - rügemendid Wenemaale tagasi; neil rügementidel oli seal palju puudust, külma, nälga ja haigust kannatada olnud. Üks noor Kasakas tuli 9. Nowembril nimetatud rügemendist oma kodu, mis Watljanka stanitsas, Astrahani kubermangus, Jenotajewski maakonnas oli. Siin kinkis ta nimetatud päewal oma pruudile ühe Türgi rätiku. Noor tüdruk wõttis selle rätiku, ehitas  ennast temaga, waatas ennast peegli ees, ning naerdes ja naljatades waatasiwad peigmees, sugulased ja tutwad pealt. Korraga jäi tüdruk peegli ees haigeks,  minestas ära, pää walutas hirmsaste, meri hakkas  soontes keema, jõud kadus ja ta suri ära. Wähem kui tunni aja sees jäiwad kõik inimesed, kes seal koos oliwad, haigeks, ning igaüks põgenes ruttu oma majasse.  Ka seal jäiwad kõik majarahwas igal pool haigeks, ning surm pidas ilma armuta oma hirmsat lõikust. Kõik, kes haigeks jäiwad, suriwad ära. Üks ütlemata hirm tuli rahwa sekka. Mitmed põgenesiwad,  nimelt neli inimest naabri Prijhibi stanitsasse ja kõik neli suriwad seal ära. Mitmed põgenesiwad steppidesse Kalmukate juure. Üleüldse jäiwad 9. Nowembrist  künni 20. Detsembrini esmalt nimetatud stanitsas 195 inimest katku kätte haigeks, neist suriwad  143 ja saiwad paljalt 18 jälle terweks. Aga katk läks laiali künni Zarüütsi linna ligidale. Ka tema suretaw wõim kaswas, sest nüüd langes iga mees, kes haigeks jäi, surma suhu. Nagu ilm muutis,  nii alanes ehk tõusis ka haigus; läks ilm külmale,  oli wähem haigust, oli sula ilm, tõusis haigus suuremaks ja suremine sagedamaks. Haiguse näitused on: pääwalu, wäsimus, paistetused õla all ehk puusa kohal, neil paistetustel on tumesinine karw, häkiline minestus ja surm weerand künni ühe tunni pärast ehk kõige hiljemalt järgmise kolme päewa sees. Haige