Agga parraks! kellel Mi seal aega Jummala nimme prukida, ehk pühhakirja kätte wötta; seal todi wannad sinnikaelad ja õlle-kannud laus peale, siis wöeti tubliste, et pead õige sojaks läksid ja selle järrele hakkasid pillid hüüdma ja tants läks lahti; viskamist ja kärra Mi kõik mailm täis; seal otti laulmist ja hullumist  ning muid sesuggusid tempa nähha, mis ristiinnimese süddant pöritama aeas. Kui nenda tük aega said möllanud, et nahk suitses selgas, siis tehti minnikud, ja woi nad teegi peal mõistlikult läksid? Esmalt pandi kaks suurt lippo, üks walge teine punnane tüttarde kirstude peale, mis hästi kaugele piddada paistma,  siis tulla rutto kossilased, need ollg önnelippud;  midda kaugemale nad paista, sedda ennam õnne kokko tulla; ilma nendeta ei wöida teise kohta minna. Oh ebbausko! Sa ellad ja ligud ikka weel kesk ristirahwa seas, kedda se rahwas, mis ellawad Jummalat peab tenima,  kummardab ja auustab! Wata wanna söbber, eks need olle kõik ebbausso tembud: Lippusi üllesseäda, wina wäggisi rahwale kaela kallata, et hästi purjo jäwad, hästi öisata ja rökida, et sedda õige kaugele kuuldakse ja tubliste  pilli mängida, se kõik kutsuda maast ja ilmast õnne ue kohha peale kokko. Minno arwates olli se pärris sädana tenistus ja sedda ei usss ma ialgi mitte, et sadan ka keddagit õnnelikuks woib tehha! Kui sadan peaks ka kellegil õnne, rikkust ja warra andma, siis õlleks  se minno arwates temmale köieks, kellega ta ennast, otse kui Judas Zskariot, üllespoob; agga ön, rikkus ja warra, mis Zummal annab,  se ei te kellegile kahjo, agga sedda ei kutsuta  sel kombel kokko, kuida temma teggi, waid Jummala sönnaga. Abraam, Tawet ja mönned muud wanna seäduse aeal ellawad mehhed, ollid wägga rikkad, agga sedda olli Jummal neile andnud, sest et nad kindlaste temma peale lootsid. Halle ja wägga pöllastamise  wäärt on, et meie armsa Eestirahwa seast ikka weel neid leida on, kes ebbausko armastawad, egga sest ei holi, et öppetajad kantsli pealt ni wäggewaste manitsewad, et peame kui ristiinnimesed, agga mitte kui pagganad  ellama, kes ellawat Jummalat ei tunne. Nenda olli selle mehhe tollimise luggo; ma uösun teised ei te sedda mitte nenda! M. L. Tartust. KandidatW. Eisenschmidt on, kuida Tarto saksa seitung könneleb, pühhapäwal  3. Mail Jani kirrikus konsistorialrath Willigerode läbbi prohwessori W. Volki liggi ollemises waimoliko seisuse sisse, sisseönnistud ja 10. Mail ue ma Peetre koggoduse õppetajaks  seatud. sTu tenti de arr Tarto saksa seitung könneleb, kuida üks tudent, kes raske haige olnud ja kui parremaks olli sanud, aeawiteks  kätte wotnud, wanna nimme kirjade seest kokko wötta, kui paljo nori mehhi aastast 1802 künni 1870 aasta essimese poleni seal tuderinud ja seal tulnud se summa 8786 tutenti  walja. Neist olnud sündinud: Liwimaalt 3614, Eestimaalt 1098, Kuramaalt 1690. Wennema kubbermangudest 1772, Polamaalt 216, Somemaalt 89 ja matjamaalt 307. Nüüd peab üllemal seisaw summa kaes ollema.  Wörrnst. sUus Wörro linna koggodus olla essimesest Oktobrist 1869 sadik ilma öppetajata; nende wanna öppetaja Lossius wötnud ennast essimesel Oktobril ammetist  lahti ja parrast tulli Jummal ja kutsus tedda siit mailmast ärra. Selle peale olla Wörro rae kohhus, kui kirriko patronus, koggodusele  melewalla ja wolli kätte andnud, ennesele  oppetajat wallitseda, kedda issi tahtwad ja koggodus olla Willandi abbi oppetajat Heinrich Strucki ennesele öppetajaks wallitsenud;  sanud 26. Aprillil praust Hasselblatti  läbbi senna kirriko peale peatud. Koggodus  , kes nüüd rohkem pool aastat ilma öppetajate olli ja igga kahhe näddala takka wöerast waimoliko leiba sai, sest wöerad öppetajad  käinud igga kahhe näddala takka jummalatenistust  piddamas, olli üllewägga romus, et jälle omma oppetajat enneste keskes näggid, olla rohkesse kennaste ehhitud kirrikusse kokko tulnud, sest et iggaüks koggoduse lige nälga ja janno waimoliko roa järrele tundnud. Kenna erreli mängo al astus praust ja pürjermeister  ees ja teised raekohto liikmed ning noor öppetaja ja kirriko wöörmündri herrad ning prausti abbilised Pölwe noor öppetaja Schwarz ja Rauge öppetaja Hollmann kirrikusse  ja ni pea kui sisse ollid astunud köllas 164