Perno Postimees ehk Näddalileht W. ZZ. 1872 A«nes ncljapäcw 17. Augustil.^ aasta. SeS lehheS seisab . Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. Ommalt maalt: Riast: Suurwürst Aleksei Aleksandrowitsbi  reisist. Tartust: Laewa õnnetus. Tallinnast: Keeldus. Kahjust rahhe läbbi. -- Peterburgist: Kahjust,  mis rahhe teinud. Kolera ja rõuged. Kanali teggemisest. Meletulletuseks. Ellajate többest. - Torm ja mürristamine. Moskwast: Keiserlik küllaline. Arhangelist: Õnnetusest merre peal. Pernist: Tullekahjust. WSeralt maalt: Saksamaalt: Kolme Keisre kokkotullemisest. Austriamaali: Mitte head. Kokko trehwamine.  Jtaliamaalt: Rumi pudus. Uemud sönnumed. Wanna Mäekülia Jakobi külla j ut. II. Südda tahhad üsna katki minna selle peale mötteldes, kuiva mönned waesed omma neitsi pölwe au ja ihho puhtust enneselt lassewad ärrarisuda, kellest ka paljo südi wannemate kaela langeb, et üht nisuggust kölwatumat öösist ümberhulkumist küllades ja pervedes salliwad,  mis üksi koerdel ja kassidel prügiks woib olla; agga mitte kellegi ristiinnimese laste jures, ja mis sesuggusest ellust waljatulleb,  on jubba mitmed lapsed ja wannnemad küllalt tunda sanud, agga kes teggi? Issi Lsggi! Kuida wanna Läne Mart omma poolt rahwa ellust kaebab, et päewa maggawad ja wasto õhtud wälja lähhäwad, kes siis sedda immeks woib panna, kui sedda wisi norerahwa  ello raisko lähhäb, ristirahwa habbiks ja teotuseks. Sepärrast armsad perrewannemad ja laste issad ning emmad, waatke ja walwage  omma perre ja laste ülle, et meie noor suggu, meie omma sü ja holetuse läbbi meile mitte teutuseks ütles ei kaswa. Meid puhhastamast  ja ehhitamast ei kela kegi, waid Jummala sönna issi kassib meid ennast ehhitada,  agga seal ütleb ka, kuida meie ennast peame ehhitama. Kuida ühhes kohtas ütleb: ..Sepärrast ehhitage ennast, kui Jummala ärrawallitsetud,  pühhad ja armastud, süddameliko  hallastusega, heldusega, avandusega, tassandusega  ja pitkamelega." Olleme meie nisugguse  ehhetega ehhitud, siis woime kõige rahwa seltsis ellada ja läbbi sada; sellepärrast sowiksin ma kül, armad külla eided, et teie omma rahha, mis kalli riete eest linna podi wiite, parrem mu tarwiduse peale wöiksite prukida, sest nüüd oskawad jubba meie ommad  külla naesed, wägga mitmesuggust kirjut riet tehha, kus sees nored neiud wägga kennad  wälja näggewad. Ma wötsin omma w'a Trutakse ka, egga ta's sel aeal weel wanna ei olnud; meie ollime ikka enne möllemad ka nago teisedki, nored ei oln'd tal sitsi egga sidi ümber ja kui illuste olleme omma ello siamale ellanud. Oh! Südda hakkab jälle sees wallutama, kui ma ta peale mõtlen, kes teab mis ta waese haige jalg nüüd koddo teeb?, Sest kuida naest ikka ..teiseks poleks" hütakse,