rekS pidu ja röömu päewaks. Rohke koos olewa sõbraliku würstide kestes, "olen ma seda äratundnud, mis üks seesugune paew õige wäärt on ja et mina rahwal nagu üks märk olen, mis nende keskel ülespantud ja mis nende südamed senna poole tõmbab. Seda äratundes,  tahan ma enesele sest n'agu uut rammu wötta, ka kõik oma rammu rahwa eestmuretsemiseks  ja isamaa kasuks pruukida, ja nimelt nii kaua, kui mulle selle köigewägewama Jumala  kaest päiwi, termist ja elurammu kingitakse.  Selkombel söönuksin mina iga önnesoowijale  oma tänu nende armastuse ja tahelpanemise  eest teadawaks anda ja sellepärast kässin ma teid riigikantsler, seda minu kirja õige ruttust awalikult teadaanda. Antud Berlinis,  12. Märtfll 1877. Willem." Staliamaalt. Walidast talweff. Sltsiliest tulewad wäga rasked kaebtused see aastase talwe üle. Biwona ümberkaudu, kus stal talwet ei ole nähtud, ega kõige wanemad inimesed lund 'pole näinud mahasadawad, on möödaläinud päiwil nii rohkeste Lund mahatulnud,  et sõidud Biwona ja Palermo wahelise  raudtee peal sügama lume pärast on pidand  seisma jääma. Parist kirjutakse, et külm sääl üht meest igaweste magama uinutanud. Wana paawsti terwis on seda korda jälle waene, nenda et juba rohkem nädala  päewad peab woodis maas olema; aga ometige mitte meel nii waene, et elukartust peaks juures olema, siiski ei ole ta kedagit oma juttule tulla lasknud. Esmalt hakkanud temal pea ümberkäima, mis järele ka üks wäike palawus ta peale tulnud. Seda tundes olla tohtrid temale niikohe nöu andnud, woodisse minna. Tundide kaupa kaebas wana püha isa, kange walu üle, ühe oma jala sees tal käida pahema jala sees juba amugi kange jooksja walu, mis igakord, kui ennast nattuke külmetab  , kohe pahemaks lahab; tohtrid olla tunnistanud, et ta elu-soon wäga tasa tuksuda ja sööma isaldust sugugi ei olla. Ta süija nattuke leent, ka paar suutäit praadi ja terwij>  kinnituseks ka üks klaas Bordau joodama  t wnna. Wiimasel mööda läinud reedel olla ta juba woodist wäljatulnud ja ka oma ministrid enese juttule wötnud, kaebada aga wäga oma ihu nödruse Üle. Kuida hiljem jälle teada antakse, olla ts termis jälle mäeseinaks  läinud, et jälle woodisse pidand heitma. Ragufast. Wahelisest tülist. Säält kirjutakse 11. Märtsil: Siia tulnud sõnumite järele, on umbes IVVV Türklast Atsiowo rahwa  sekka tulnud ja sääl üht merist pulma hakkanud pidama, on aga säälatsest rahwast suure kahjuga tagasi löödud, ja nenda oli siis see merine pulm pea jälle möödas. Türgimaalt. Söa wasto walmistamisest.  Türgi Donau jöe kaldalt kirjutakse 6. Märtsil: Türgi ülem soawalitsus nähikse köwaste selle juure jääwad, et Wene söawäed ka Widdini juures üle Donau jöe minna tahtwad,  et säält siis Nishi ja Sohwiasse minna. Widdini söawägede kommandant olla sellepärast  Donau mägede ülema kommandantiga, mitmele korrale kirjasi wahetanud ja kirjade läbi asja läbi rääkinud ja asja niikaugele kindlaks  teinud, et Widdinisse üks söawägi, mis 40,000 meest suur, peab ettepantud saama. Kõik tänini söa wasto walmistamine ja praegune  selle wastu töö, tunnistawad selgeste, ja näitawad nagu sõrmega, selle peale et nad arwawad Donau-Bulgaris üht lahingit saamad  pidama. Ametlik seitung „Tuna" teeb kõik, mis iial wöimalik, Muhamedaanlasi Wene wasto ässitada ja wäljakutsuda. Kiriku-sönumed. Perns Miisabethi-kirik. Ristitud: Zohann Arnemann. Marie Hindrikson. - Surnud: Jaan Tassan, 3V aastat 6 kuud wana. Robert Siim, 1 aasta wana. Liso Ottoson, sünd. Endrikson, 22 aastat  wana. Marie Annusson, 17 aastat 6 kuud wana. Ma hakuu lutud: Friedrich  Luik ja Helene Baumann. Hindrik Kaas ja Kadri Mattus. 118 Wastaja Redaktor: C. F. Lorenzsonn. Sensuri poolest lubatud. Rigas, 39. Märtsil 1877.