duse teel kõige rHKM sMtzewad ja eddasi nihkuwad> sest et kask tubliste takka lükkab; separrast Mets sowida, et ka üllemad selle pealt mõtleks ja üht iösiärraliko seadust annaks,  kuida sedda head asja kassile wötta ja walmis tkhha. Mönne aea eest taggasi, on üks Liwima rahwa söbber ja armastaja ühhe pöllomeeste seltsi peal, nattuke kärredal kombel, agga wägga selle kohta ommaliko mitmesuggust mõdust  ettepannud, kuida Liwimaa teede parrandamine  kõige tullusamalt wöiks tehtud sada, et teed iggal aeal läbbi sadamad ja head on, olgo se süggise ehk kewwade ehk missugguse ilmadega; assi wöetud kül kuulda, agga täitmine  pudub meel tännapäewani. Liwimaa on üks maa, mis pölloharrimise najal peab ellama  ja ehk kül maa sagid weikesed, nenda kui linnad, linna-seemned ja willi, siiski on nemmad  otsitawad kaubad. Wottame kätte ja sõidame  mõis mõisalt läbbi, siis leiame arrutumad  wilja warrandused aitade sisse kokko pandud,  mis sandi teede parrast ei woi siis, kui hinnad head, kaubale widud sada ehk maksko sure wori-rahha, mis ikka müja kahjuks tulleb.  Nende maade assi on koggoni teine, kust raudteed läbbi käiwad, need woiwad omma maasaaki iggal aeal kauba turrule saata ja need õnnelikud linnad on: Ria, Tallinna ja Libau linnad, kuhhu ni hästi sured kui weikesed  pöllomehhed aegsaste omma pöllosaaki wöiwad murretseda ja kõige parremat hinda sada. Kui suurt kahjo sawad meie pöllomehhed  nüüd waese teede läbbi, on siin käppuga katsuda; ta peab pitkem aeg omma kaupa aitas  seista laskma, kui üht kaptali, mis temmale intressisid ei kanna, mis ommetige kohhe mümise  läbbi temmal tasku tulleks ja temmal, ta maaharrimise jures häddast tarwis on. Saggedaste on ka, et üks pöllomees, sest et ommad kaubad aitas seisawad, nende peale peab rahha laenama ja kõrged protsendid maksma. Sest woib ommetige igga wähhegi mõistlik innimene arru sada, et üks perremees suurt kahjo saab, kui ta ommad kaubad ühhel  aeal peab ärramüma, kus hinnad alla lödud; peab sellega leppima, sest et ta ni kaua ei woi odata, künni hinnad jälle töusewad, sest et rahha koppik maea tallituses häddast tarwis oNž ehk ta peab rumi tMema, kuhhu uut maa - saaki jälle pimna. Gedda arwatakse wägga raskeks ja kullü wägtza sureks, parßemaid  teesid, se on kiwwi-teesid tehha, agga kui suurt kahjo ta sandi teede läbbi saab, sest ei tahha ta arru sada; igga maa mees arwako ommetige asja õige järrele ja rehkendage  omma kahjo ja kasso körwo kokko, siis öölgo, kas neil parremaid teesid tarwis on ehk ollemata; argo wadako nad asja mitte ühhelt, waid ka teiselt poolt holega läbbi, küllab siis silmad lahti lähwad ja kahjo ning kasso selgeste  silma nähtawal saab ollema, egga se ka mitte kahhe silma wahhe kohta ei woi jada, et sellel, kes omma kaupa õigel aeal mudud ei sa, waesus wäggise tä lauda istuma tulleb, mis tedda wimaks sunnib maid käest ärraandma.  Ühhelgi muul aeal põlle ni paljo worisi  maanteede peal nähha, kui süggise ja kewwade,  kus teed kõige porrisemad ja auklisemad on ja issiärranis ka talwe saani teega, agga kui pitkalt sedda on? Tallorahwas, kes ka ühtlase worimehhed on ja saadud pöllo saaki linna weddawad, ning nende töö - hobbused, mis omma maaharrimise ja põllu - töö jures tarwis, ei woi suwwe aeal, kus teed head, wori peale minna, sest et omma koddune töö sedda ei lubba. Kui se agga siiski ommetige peab sündima, sest et parras woori aeg on ärrawidetud ja sandi teede parrast ka on piddand  ärrawidetud sama, siis on issiennesest mõista, peab wori rahha tõusma, mis jälle kauba küljest peab wälja tullema ja sealt tulli nüüd jälle kahjo, agga aina üksi seläbbi, et maanteed ühhel aeal, kus parras wori käimise aeg olli, ni pahhad ollid, et kegi ei wöinud läbbi peäseda, ja et ikka lotus on, et raudtee  saab tullema, kiwwi-teede teggemisega aega widetakse; egga raudtee ommetige iggale poole ei woi sada. Raudteede assi ei õlle ka mitte üks assi, mis kohhe woib walmis puhhutud sada, mis jubba sest nähha, kui kaua se nattuke  maad Tartust künni Tapsi jama maeasse turib, millal se kinnitud ja lubbatud, agga weel mitte hakkatud põlle; kuida woime siis lota, et se paljo pitkem tee Riast Tarto, Perno, Willandisse, Wörrusse j. n. e. ruttem peaks walmis saama, kui seal? Mehhed, kelle assi se ennamiste on, teesid parra ndada ja 170