Perno Postimees ehk Näddalileht IS7I L 3. IS"es sPernus, kesknäddal 31, Märtsil^ assts. Ses.lehhes seisab: Mis wanna Mäekülla Jakob Tallinnas kuulnud ja näinud. Ommalt maalt. Uernust: PöllomeesLe seltsi koos ollemisest. Riast: Parist asjust. Teise Balti ellajate näituse programm. Willandimaalt: Piible pühha. Wörrust: Pöllomeeste selts. Peterburgist: Mis konwerentsi tööst arwata. Sured tükkid. Koleraft. Keisrist Willemast. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Wallitsuse uendus. Krcchw Bismarki reisist.— Keisre kojotullemisest. Parisist: Rahwa wihha. Mässajad. Brüsselist: Mis külm, teinud. Jtaliamaalt: Paawsti asjust. Uemad sönnumed. Mis wanna Mäekülla Jakob Tallinnas kuulnud ja näinud. söbber! eks ma olle jälle siin. Panneme tobbid suhhu ja wöttame siis jutto sealt ülles, kuhhu wimati jäime. Mälletad weel, ma tahtsin tänna hobbuse suu.rokimisest könneleda. Wata, ma ollin jubba kaunis poisi jömsikas; mo issa läks Perno Jöulo labale  ja wöttis mind liggi na suur assi, kui ma siis ollin, et kui issa issi podi ehk mulale asja tallitamise pärrast sisse lähhäb,  ma siis ommetige hobbuse jures järrel watan, et mitte mönni lahtine assi, ree pealt küllamchhe järrele ei jookseks ehk sel aeal kül hobbused ni maiad ei olnud wöeraste innimeste järrele jooksmas, nago sedda nüüdsel aeal wägga saggedaste sünnib, agga siiski läksid mönned wähhemad asjad omma teed. Linnast taggasi tulles jäime ühhe walge pikka howiga kõrtsi öömaeale, kus se kord rohkeste teerahwast  jubba ees olli, nenda et weel waewalt hobbusele howis rumi leitsime. No muidogi, lada aegus katsub igga mees omma õnne, nenda maa - targad ka. Kõrtsi toas pakso rahwa seas likus ka uks issi modi mees, nahk kot kaelas ja ka essi wärki riistad kotti peal. Ma istusin kõrtsi toas heina kotti peal ja punnin  immeks pannes sedda immeliko Meest tähhele;  ehk kül teised ka kõik mul wöerad ollid, käisid mo silmad ikka temma peale. Lada aeg ja pakkane külm wäljas, nago meil segi talwe  olli, sepärrast ka iggamees jubba ihhu sojutamise  parrast kõrtsi letti äres käinud-, sinni kaelaga tutwüst teggemas, egga selle maea märjoke wöinud mekkimata jäda. Ammugi teada, kus paljo rahwast sea! ka paljo jutto ja issiärranis weel, kui kee! nisutud saab, nenda ei olnud ka seal sest pudo, iggamees räkis, mis kuulnud ja näinud dlli; noh, wimaks  tõstis ka hobbuse tohter nenda nimmetadi  sedda nahk kotti meest —smma heält ja hakkas ka omma ammetist kiitma: kus ta kõik käinud ja mis ta näinud ja teinud ning kuida ta hobbusid otse kui surma suust wälja kiskunud ja Lerweks teinud se olla wägga Häddast tarwis, hobbuse suud saggedaste rokida,  muido ei wõida loom hästi süa. Teada muidogi, kui sesuggune tark käepärrast, mis