tahawad pöörata ja teda kõige toorema mägede alla heita. Ehmatusega näeb Saksamaa, kuidas tema pii- ride sees üks inetu katku haigus jo nii wõimust wõtnud,  et terme rahwa elu kallale kipub./ 'Tema pare,  mad pojad oliwad teda küll jo ammugi- unest katsunud  äratada ja oliwad igal pool, kus wõimalik, seda s kahju ja kihwti awalikuks katsunud teha, mis soziall  demokraatlased rahwa sekka kandsiwad; aga kus waba!  meelelised isamaa mehed selle peale küisiwad, et see ; kihwt õigel kombel rahwa seast ära saaks kautatud, j see on: õpetuse ja waimuharimise teel tema kallale s mindud, seal ühendasiwad ennast kanged kiriklased ja s Saksamaa ühenduse waenlased kihwtikandja sozial-de>  mokraatlastega ja kihwtitud rahwa hulk läks iga päewaga  nagu auru kiirusel Ja nüüd on see olek ennast ka Lerwe Euroopa ja maailma ees awaldanud. Saksamaa wana keisrit, kelle nime sees ennast terwe Saksamaa ühendab, ja kelle eest iga auus inimene jo sellepärast mütsi maha wõtab, et ta üks wana, auus hallipääga mees, seda keisrit on lühikese aja sees kaks noort hullustajat püssidega julgenud lasta ja hirmsal kombel haawata. Saksarahwas tunneb  ise ära, et need teud temale suureks teutuseks on, ning ta soowib kõige oma jõuuga awalikuks saamid suure katku haiguse wasta oma seas abi leida. Kas tema auusa meeste partei tõeste jo nii tugew on, et oma õige abiga läbi tungib, seda saame pea nägema.  Ministri Falki ametist lahtiwõtmine ja sarnatsed  juhtumised saaksiwad aga tunnistama, et see partei mitte wõitu ei ole saanud ja et Saksamaa edasi hukatuse poole kõnnib. Ehk küll Austria kõige suurem kongressi taganõudja  oli, siiski ei loodeta temast praegu seal mitte palju kasu rahule tulewat. Nimelt arwatakse teda sellepärast ilma kasuta mööda minewat, et Beaconsfield  ka ligi on. Sellest näeme ära, et mõnes kohas ka kongressist hoolimata sõahirm ikka weel edasi kestab. Nii palju kui Austria riigikantsler seiemaale oma poliitikast awaldanud on, siis paistab sest wälja, et see riik wäga heaste Wenemaaga Türgi asjade seletamiseks käsi käes wõib käia. Nii arwatakse, et Austrial midagi selle wasta ei saa olema, et Wenemaa  Aasia-Türgimaa küllest kahjutasumist saab, nagu La ka Besaraabia maa kohta Wenemaaga ühte pidada leppima. Ka selle wasta ei olewat Austrial midagi ütelda, et Rumäänia, Serbia ja Monteneegro täitsa Türgi maa ält wabaks saawad. Seesugusel kombel oleks Austria suuremais asjades Wenemaaga kokku leppinud, ja seda loodetakse ka weiksema asjade poolest,  nagu nimelt Antiwari kohta, keda Austria mitte Monteneegro kätte ei tahaks lubada. Ehk küll jo Austria  seeläbi Bosnia ja Hertsegowina oma külge liitmiseks  nagu esimese sammu on teinud, et Ada Kalee saare, Doonaui jõe peal, mis seiemaale Türklase päralt  oli, oma sõawäe alla on heitnud, siiski näitab ta weel ettewaatlikult nii kaua oodata tahta, künni temale kongressi poolt nende maade oma külge liitmiseks  luba on antud. Sell kombel ei saaks siis kongressil mitte üksi seiemaalseid lepingu kaupasi rewideerida  olema, waid ta saaks ka esimese sammu Türgiriigi jautamiseks teinud olema. Kas aga lugu tõeste nii saab olema, seda ei tea keegi ette ütelda, ehk küll mõned wüljasmaa ja nende järele ka meie maa ajalehed sellest juttu teemad. Nii palju üksi on kindel, et rahulootus üksi siis täide läheb, kui San Stefanos tehtud rahulepingut ennema laiendatakse  kui kitsandakse. Sellepärast on ka terwe rahulootus  weel kõikuw. Mis aga praegust rahulootust kõige enam kaaluma  paneb, on praegune poliitika olek Konstantinoopolis.  Mässajate päämees Ali Suawi on küll - otsa saanud, aga seltskond, kelle eest ta wiimases mässamises  tulesse läks, on ikka weel tugewaste tööd tegemas, et sultan Abdul Hamid trooni pealt maha langeks. Weel tigedamaks on Türklased tema peale läinud, kui kuulda saiwad, et Mahmud Dhamat Pashaa  sõaministriks oli nimetatud, sest et temaga jälle Türgi wanaaegse walitsuse tagasi arwasiwad tulewat. Kõik sõapealikud ja riigi ametnikud räägiwad jo awalikult  sest, et Abdul Hamid trooni pealt ära peab saama ja Türgi maale „parem seaduse-kord" tulema. Missugune see „parem seaduse-kord" peab olema, seda wõib küll wist mõni Türgi mõistus üksi üles arutada, kui selle peale mõtleme, et mässajad Murad'it sultaniks  tahtsiwad teha, keda just sellepärast kõrwale oli lükatud, et ta mõistuse poolest haige pidi olema. See „parem seaduse-kord" peab ennast siis wist kõige pealt seeläbi awaldama, et Wenemaaga uus sõda alustab ja peastetud Bulgaarialased jälle uueste Türgi isaliku walitsuse alla tagasi langemad. Seesugust „ paremat seaduse-korda" igatsewad aga Türklased ilma asjata tagasi, ja kui nad sultani Abdul Hamidi tõeste trooni pealt maha peaksiwad lükkama, siis wõiks neile küll seesugune lugu katte tulla ja nende „seaduse-kord" seks muuta, et nende riik kõige wähemalt Eüroopas ära laguneks ja nende walitsus siin täitsa otsa lõpeks. Isegi on mõista, et Türklasel praeguse poliitika  oleku juures mitte suur rõõm kongressi kokku tulemisest ei wöi olla. See kongress wõib temale wäga kardetawaks saada, nimelt-meel, kui mässamised omal maal juure tulewad, mis tema riigile terwelt otsa wõiwad teha. Nagu uuemad sõnumed tunnistawad,  pidada weel uusi mässamist Abdul Hamidi Vasta karta olema, kes oma ministeeriumi nüüd jälle mana moodu ära seadnud. Mehemed Rushdi on jälle wana suurwestiri nime all esimeseks ministriks tõstetud. Eüroopa  moodu ära seatud Türgi ministeeriumil on siis wäga lühikene kestus olnud, mis ka jo kohe ette ära oli näha. Rhodope-mägistikus tõusnud mässamine kestab edasi, ja teeb Wenelaste sõawägedele palju tüli. Mässajad, kes mägistikude wahel ja metsa - urkades peidul seisawad, tülitawad pea siin pea seal Wene sõawägesi, nii et need ühtepuhku suures laienduses malmis peawad olema ja seisma. Mõned ajalehed jutustawad, et seal ka jo tähtjaid lahinguid olnud, kus palju mehi langenud, aga et ametlikult weel ühtegi  seeüle kuulutatud ja teada antud ei ole, sellepärast ei ole ka mingisugu julget teadust sealtpoolt weel kuulutada. Ehk küll Pariisis praegu maailma näituse rõõm suur on, siiski ei unustada praeguses rõõmus presitendi  uut walitsemist ära, mis kahe aasta pärast kätte tuleb. Siin saab nüüd awalikuks, et Mae Mahonil  lootust on, uuest presitendiks walitsetud saada, sest mitte üksi republiigi wastalised ei näita, kui oleksiwad nad selle poolt, maid seda soowiwad ka republiiklased, see on kui president praeguse poliitikale  truuiks jääb. Nimelt olla Gambetta selle poolt, et Mae Mahon uuest saaks walitsetud. Et aga seda terwe maa teeks ja sell kombel Mae Mahon uueste nelja aasta peale ametisse saaks ja ka republiik nii kaua eksitamata edasi kestaks, seda ei soowi republiigi wastalised mitte sugugi. Sell kombel oleks jo üks noor rahwapõlw republiigi woli all ülesse lasunud ja tema ümber-lükkamine läheks ikka raskemaks. Need wastalised soowiwad sellepärast, Mak Mahoni künni uue walitsemiseni seesuguse korra sisse ajada, et ta nende plaanide täitjaks saab. Kas see neil korda saab minema, wõib alles siis ette ütelda, kui 5. Jaanuar tulema aasta mööda on, kus üht jagu senati liigetest uuest walitsetakse. Saawad sell' korral republiiklased suuremaks jauks senatorideks, siis ei ole republiigi wastalistel muud lootust, seda walitsust ära lükata, kui wägiwaldse wõimuse ja sõawäe abiga. Saksamaa riigiwalitsus pidada ikka weel paapstiga lepituse kaupa tegemas olema. Bismark olewat jo nii kaugele järele annud,' et ta „ Maikuu seadusi", kellega riigiwalitsuse ja kiriku õigused wastastiku  ära määrati, muutma saaks, kui paapst omalt poolt tunnistada tahaks, et Saksamaa walitsusel õigus on olnud, neid seadusi parlamendile kinnitamiseks ette panna. Aga ka selle nõuuga ei olewat paapst rahul olnud. Üleüldse ajawad müstakarwalised kiriklased omad pääd jälle igal pool Eüroopas imekspanemise wäärt julgusega püsti. Meie ei räägi siin mitte neist auusaist preestritest, kes tõeste oma koguduste karjatsed  on ja neid hea õpetuse ja auusa nõuuga igal pool toetawad. Seesugusi hingekarjatseid auustame igal korral ja nemad on igale maale õnnistuseks. Meie räägime neist, kes oma auu ja rahwaste waimu maharusumise  eest wõitlewad, see on paapstist ja kõikidest paapstikestest. Sozial-demokraatiast ja muid mässajaid  sala toetades ja edendades, et asjad õige kirjuks läheksiwad, astuwad nad seesuguste kirju aegadel siis kui inimese sou peastjad ette, et aga ka kõik auusat wabadust pimeduse rüppe tagasi wõiksiwad heita. Nagu need pimeduse sõamehed Pariisis praegu maailma näitust  põrgu põhja neawad, et teda „ Jumala teenistusega"  ei ole alustatud, nii toetawad nad Berliinis ühe käega sozial-demokraatlasi ja töisega teemad nad wahwa ministri Falki langemiseks tööd, kes rahwakoolisi  nende üksikpooliku woli alla ei taha anda ja jätta. Ja kõik seda tehakse Jumala nimel, ning kui wõit muiale poole kaaluma hakkab, siis on see „ Jumala  kartuse põlgamine", „inimese soo ülendamine Jumala üle", „wiimse päewa märgid" n. n. e., nagu kõik need jõledad sõnad kõlawad, kellega Jumala kallist  nime kurjaste pruugitakse. Omalt maalt. Wiliandi linnast. Kubermangu-walitsuse otsuse järele 1. Maikuu päewast on Wiliandi linna pürjermeister  C. H. Schöler tema palwe peale ametist lahti lastud ja raeherra Julius Werncke Wiliandi linna pürjermeistriks kinnitatud. Mrnust. Laulu seltsi „ Endla " esimesest koosolekustMuA ,/Wrnu Postimees": „Endla" esimest köosolekilt 30. Aprillil. Et meel eestseisust walitsetud ei olnud, siis palusiwad Seltsi asutajad kooliõpetajat A. J. Hanson'i nii hea olla, kinnitatud põhjuskirjad sõna sõnalt Seltsile ette lugeda ja ka üht kõnet pidada, mis ka nõnda sündis. Kõneleja rääkis lühidelt, aga kauni kõne sest, kuidas meie manad eeswanemad ennemuiste seltsliku elu armastasiwad, igas asjas ühel meelel alustasiwad ja lõpetasiwad. Tema näitas selgeste ülesse, kuidas seltsid ja seltsi liikmed tööd peawad tegema, kui rahwa kasuks tahawad  olla ja oma eesmärgile jõuda. Toomis, et kõik Seltsi liikmed peaksiwad ühel meelel ilma kellegi takistuse  peale waatamata käe adra külge panema ja truuiste edasi astuma, n. n. e. Peale selle tuli põhjuskirjade järele eestseisuse walitsemim. Presitendiks  walitsedi kooliõpetaja A. J. Hanson. Abi jäi seekord meel walitsemata. Kassahoidjaks saiwad: kaupmees J. Jaanson ja kontori aitade ülewaataja G. Jürgens. Kirjatoimetajaks saiwad: kooliõpetaja J. C. Otstawel ja raekohtu asjade tallitaja A. Roller. Päris Seltsi liikmeks wõtsiwad sell' korral ennast 32 meest. Töisel koosolekul, mis 7. Mail oli, tuliwad meel 21 liiget juure." Pärnu maakonnast. Sealt kirjutab üks „Pärnu Postimehele": „Nägin hilja aja eest peremeest  oma kolme pojaga kõrtsu poole tõttawat, nagu oleks tuli jalgade all põlenud. Kõrtsus on temal esimene töö, poegi kaardi-lauda lasta istuda ja neid ses ametis õpetada. Aeg ajalt küsib weikene põlwe kõrgune ikka isa käest: „Taat, missuguse kaardi ma nüüd panen? Missugune on nüüd parem panna?" Nõnda wältab edasi, künni töise hommikuni." Kirja saatja jutustab meel ka mõnda muud hullu tükki kõrtsi elust. Ehk seesugused jutustused küll õiguse  pärast hirmsad peaksiwad kuulda olema, siiski on nad meie maal nii igapüewsed asjad, et neid palju tähelegi ei panda. Mis on meie seadus ja olek, kui ööd otsa kõrtsides elu elataksi, kellest kaardi mängimine  weikene asi nende töiste wasta on, mis suu ei taha jutustada, aga kellest nüüd lapsed ka jo osa wõtawad. Jmekspannes oleme ise 12 —15 aastaseid poisikesi maal jo Laupäew peale lõunat aegsaste kõrtsi kokku näinud woolawat, enne meel, kui keegi „wana pois" sinna oli jõudnud. Kui mitte kubermangu walitsuse poolest pea üks kindel ja walju seadus selle kõrtsi elu kohta wälja ei tule, siis peab praegusel loul pea meie terme noor sugu oma eluwiiside poolest  täitsa hukka minema. Seda tunneb iga mõistlik inimene, kes maal elab, ära, ja meid on jo mitme kümne suu läbi palutud, praeguse kõrtsi-elu wasta nii palju kui wõimalik kirjutada, sest et see praegu meie maa kõige suurem paise on. Tartust. Tartu Saksakeele ajaleht „N. Dpt. Ztg." annab Liiwimaa talumaade müümise üle jürelseiswat otsust : Künni 1. Maikuu päewani 1878 on Liiwimaa nelja kreiskohtu poolest teada antud, et nimetatud päewani Liiwimaa talumaadest üleüldse pärisomanduseks ära on müüdud: taalr. kr. nMa kop. Läti jauskonnas 147,432 20 22,432 774 91 Eesti jauskonnas 124,514 6 18,415 844 72 ühtekokku: 271,946 eest ehk peale 63 protsenti (63,77) kõigest talumaast. Seie sekka ei ole mitte need maad arwatud, mis mõisa maade küllest talupoegade kätte ära on müüdud ja kelle arw ka kaunis suur on. On nüüd ka endisest  orjuse talumaast jo peale paol jagu pärismaad, siis on peale 36 protsenti ikka weel müümata ja ostmata,  kellest meie et ta pea ka päriseks ostetud maa oleks. «Küll on päriskoha omanikuhel praegu osast weel rasNm põli kui enne ja kui praegu isastel on, siiski saamad need raskused pea ära olema wõideWTTui aga peremehed auusa püüdmiste ja elu sisse jääwad ja Vaimuharimise eest üktlatt hoolt kannawad. Maske on nende elu aga praegu sellepärast, et neil suur Võlakoorem seljas kanda ja seal juures sulaste palgad nii suured, et kaaluwad, kui sulase töö ise Väärt on. Siiski on Ml pool, kus talud päriseks on ostetud, kohe pare- põllutöös näha, hooned siginewad paremaks, põllud suuremaks za kõik põllutöö kord ilusamaks. Mõnes kohas näitab see nagu imetegu, aga ta ei ole imetegu, km selle peale waatame, kuidas seesugune