said loomi saadetud. Prantsusemaa kanad on kuulsad ja kanade näituse-jaos olnud neid 2668 tükki, kes hirmsat kära teinud. Jah, seesugust näitust oleks küll igal põllumehel maksnud waadata! Malta saarest. Katku kartus on Eüroopas jo kaunis suur, sest India sõameeste seas walitseb kolera ja kardetakse, et see katku haigus nende sõameeste  läbi ka Eüroopa maisemaale tuleb. Nii on Mai kuus kaks Eüroopa arsti Sueesi kanaalis ühe India maalt tulema laewa peale kolera tõppe ära surnud, ning töise laewa peal on sealsamas 4 kolerahaiget  olnud. Malta juures on laewa „Clydesdale" peal Mai kuu alustusel wiis kolera-haiget olnud. Nagu lugu praegu Türgimaal on, kus suur jagu surnuid nii halwaste maha on maetud, et hirmus hais õhku täidab, kui sinna kolera-haigus ka weel sisse tuakse, siis wõiks kergeste sündida, et see katk sealt üle terme Eüroopa laiali läheb ja seie hirmsamat nuhtlust wõiks tua, kui sõda ise ongi. Kreetas on Maikuu lõpetusel Kreeklaste ja Türklaste  wahel kolm päewa sõdimine kestnud, kus aga Kreeklased wiimaks tagasi pidiwad minema. Türklased tunnistawad ise, et nad 500 meest kautanud, aga nende kahju wõib palju suurem olla. Türklaste pool oli künni 8000 meest sõdimas, Kreeklaste pool paljalt  3000 meest. Karola kihelkonna kooliwanemale Pärt Suijale. A w a l i k kiri. I. Armas kosliwanem ja naaber! Teie „perämätse" kirja peale on küll juba mitmelt poolt wastutud, esiteks fedawiisi,  et Aleksandri-kooli sõbrad õige rohkeste raha saatsimad  selle kooli hääks, töiselt nõnda, et meile uusi sõbru ja abikomiteesid pääle tuli, kolmandalt on „Sakalas" kaks sule wastust lugeda olnud, siiski arwan ka mina weel kohuseks, Teile mõnd sõnakest mõtlemiseks kirjutada. Teie olete ju oma kirja nimelt mulle saatnud ja nimelt temas enam minust kui Aleksandri-koolist kõnelnud. Hakkame „minust" peale. Ma arwan, sellega saame kõige rutemine korda. Ma pole riiakas sugugi, muidu oleksin oma kihelkonnaga ju ammu wastu pidi koos, nagu Teil näikse lugu olewat nende meestega, „kelle suu läbi meie rahmas konwendi pääl kõnelep ja kes nii hirmsaste koolele wasta saiswa." Aga asja eest, mis ma tõe tunnen olewat, seisan ma surmani. Sellepärast on „ minupoolne" wastus lühikene, aga „asjapoolne" pitkem. Teie olete mind pilkajate järje peale tõstnud ja awalikult  niisuguste patuste tee peale pannud, kes kirjades inimestele „kihwti" annawad, „targule pahanduses nink rumalille wihale kihutamises". Muidugi, ka ilma Teie iseäralise  tähendamiseta, peab siis ka kolmas kirja tunnistus minu kohta sündima, et ma õelate nõuu järel käin. Miska olen mina Teid pilganud? Wistist Teie arust sellega, et Teid õnnetumaks ja Eesti koolide lõhkujaks nimetasin. See pole mitte pilkamine, waid selge „makeel," mis Teie ammeti  weel „sõbrade" seltsis ära ei ole unustanud. Meie armas emakeel on õnneks weel nii wärwimata ja solkimata, et ta iga asja oma pärisnimega nimetab. Teie olete tõeste õnnetu inimene, et ennast kawalal kombel wõrgutada lask- site ja ausale asjale wastu hakkasite panema. Teie lõhute tõeste Eesti koolisid, kui ülemaid Eesti koolisid keelate ehitamast.  See pole mitte pilkamine, maid minu südame tunnistus  ja selge Eesti keel. Meil on Teid hale ja häbi. Wahest see on pilkamine? Ei mitte! Kui Eestirahwas Aleksaudri-kooliga ülenemist ja edenemist enesele püüab, tööga ja tõega, pale higis ja waewa nähes, ja siis tõuseb üks wend wendade seas üles, laseb ennast ära meelitada  ja tõmbab mägist alla ja tagasi, siis on see tõeste ühelt poolt häbiks, töiselt poolt hale lugu. See pole pilkamine,  maid sula tõsi. Teie lasete küll mind oma sõbrade läbi iseäralise järje peale tõsta, aga ei aimagi, missugusesse  auku Teie ise olete langenud. Aga maatame nüüd mõne pilguga ka selle patuste tee peale, kus mina oma kirjadega seisan. Suur patune ma küll olen. See on tõsi. Seda olen iseäranis Pauluse ja Lutheruse kirjadest tundma õppinud. Aga kui Teie ja Teie sõbrad ennast arwate eksimata tee peal olewat, siis eksite wäga. Siis eksite awalikult Rooma poole, kus mägist tõele wasta pannakse ja õigust jalge alla tallatakse. Seda mina ei mõi sallida ja jään Paulusega ja Lntherusega emangeliumi  usku, Teilt rahulikult patuse nime masta mõttes. Aga kui Teie mind rahwa „kihwtitajaks" teete, siis pole see mitte üksi patt Jumala ees, maid Teie teete mind ka kurjategijaks  ajaliku seaduse eeS. Kes kihwti annab, on Siberi määrt. Seda süüd ma enese peale ei mõta, maid nimetan Teid amalikult ülekohtuseks kaebajaks. Millal ehk kus olen mina inimesi mihale ja waenule kihutanud? Nimetage ommeti  aega ja kohta, sõnu ehk tegusid. Mina pole omas kirjades muud teinud, kui Eestirahwa ja tema Aleksandri-kooli  eest seisnud ja asjata pealekäijatele masta pannud. Seda sundistwad mind wastalised tegema. Ma olen puhta südame teadmisega, mitte omaks kasuks, maid rahwa ja maa üleüldseks tuluks, palju tüli kandes ja waewa nähes maielnud. Ma olen kõmerat kõweraks, musta mustaks, walget walgeks ütelnud. Ma olen eksitusi õiendanud,  ülekohust karistanud, tuime äratanud, õpetust annud ja seletust teinud neile, kes seda tarwitasiwad. Ma olen Eestirahwast püüdnud mehe-ealiseks ja mehemeeleliseks kaswatada.  Ma olen tema piiri wahtinud ja tema õigust kaitsnud. Mis tõsine on, mis auus, mis õige, mis kasin, mis lõbus, mis hea on kuulda, mis hea kombe, mis kiituse määrt, selle peale olen ma mõtelnud. Ons se kihwtitamine?  See on Pauluse manitsus. Seda pidin ja pean mina kui Ewangeliumi usu äpetaja tegema. Kui keegi enese omaste, kõige enamiste kodakondste eest ei kanna muret, see on usu ärasalanud ja on kurjem kui üks uskumata inimene. Iseäranis panete mule süüks, et mina „Liiwlandimaa rahwa seän" armastust ja ühemeele pidamist oma kirjadega rikunud. Mina seiswat Saksarahwa ja Eestirahwa kokkuleppimisele  masta. Teie tunnistate, „et mina Eestirahwale iks ette puhun, kaege, Saksarahwas olliwa teie wainlase ja wihamehe." See on selge male tunnistus. Kus ja millas olen mina seda teinud? Tähendage mulle ja muile ommeti neid kirju ja sõnu. ei ole muud põhja, kui toetate ennast selle peale, et minu kirjades, nimelt ka minu „perämätse  kirjä seen" sõna ~'orjapõlw" mitu korda ette tuleb. Misläbi on ommeti Teie meel nii hõrnaks mõi Teie südame teadmine nii kurjaks läinud, et Teie enam seda paljast sõnakestki  kannatada ei mõi? Ta näitab Teie kõrwus kui miimse päewa pasun, kui mälus hukkamõistmine kõlawat. Minu keeles ja meeles ei ole see sõna iale nii kuri olnud. Kui mina teda omas kirjades pruukisin, siis ei ole see iale sündinud,  „et rumalalle rahwalle ütte puhku ette heitä, et meije wanemba omma pidänü Saksu rängaste orjama nink et Saksa meile ka mitu ülekohut omma tennü." Näidake ommeti,  auus naaber, kus olen mina sedawiisi Saksule pihta annud. Ma oleksin seda wõinud teha, aga ma ei ole teinud. Mest ei tuleks mitte kasu, maid kahju wälja ja praegusi Sakslasi ei wõi ükski mõistlik inimene wastama panna nende esiwanemate pattude eest. „Orjapõlwe" sõna tarwitasin mina kirjutades igakord oma rahwa haawu ja wigu näi- Ma ei ole Saksu selle juures suhugi wõtnud. Ja et meil' weel orjapõlwest päritud wigu on, wõib üksi üks pime salata. Üks niisugune minewikust päritud wiga on nimelt orjameel, mis weel rohkeste Eestlaste seas leida. Teie ise, armas kooliwanem, olete sest üks elaw näitus, et Aleksandri-kooli wastaliste wangi kergoste kukkusite ja ennast paljaks puhkumise toruks pruukida lasksite. Niisuguse ja mitme töise wea juur meie rahwa seas on iseäranis orjapõlwes  leida. Kes neist wigadest kõneleb ja neid parandada püüab, ei wõi nende juurest mööda minna. Sõna tuleb suhu ja sulge, taha ehk tahtmata. Armas kooliwanem! Minu orjapõlwe sõna mulle süüks pannes kurnate Teie sääski, aga kaamelid neelate Teie sisse. Kus on need kaamelid, mis Teie nähes ei taha näha? Tulge ja waadake! Ma näitan. Aleksandri-kooli wastalised on meie tööd igapidi püüdnud maha rõhkuda. Nad on temale wasta kaitsnud, nagu mõnele patule. Mõnel pool on raha korjamine ära keelatud. Aleksandri-kooli ja tema sõbrn on kibeda sõnadega haawatud. Et meil küll seaduse põhi jalge all ja keiserlik luba käes, on siiski meie kuulutusi  halwemaks peetud kui oksjoni lehti ehk palgi wedamise tähti. Neid on kiriku tulpa wasta wõetud keetmata, aga meie kuulutusi on nutukord tõisipidi tagasi saadetud ehk katki rebitud. „Ja kiige waesem asi om see," et mitu „Ewangeliumi  usu õpetajat" seda on teinud. Sest kõigest ei kõnele Teie, armas kooliwanem sõnakestki mitte! See on missist armastuse näitamine, rahu kasutamine, ühemeele pidamine? Ei tõeste mitte! See on awalik äratamine, see on selge waenu sünnitamine, wihale kihutamine. Ma tean ette, et neid sõnu mulle mitmelt poolt pahaks saab pandama. Aga ma ei wõi töisiti kirjutada, sest see on tõsi. Teie sunnite mind ja Aleksandri-kooli iseennast kaitsma ja iseenese kaitsmine  on auusaste lubatud. Et meil rõõmu riiust ei ole ega tahtmist tapelda, wõite sest selgest ära näha, et meie senni weel ühegi kaebdusega ülemate ette ei ole astunud, et meie küll seda oleksime wõinud teha. Meie oleme ennemine  kannatanud kui kohutelema hakanud. Mis kostate nüüd Teie, armas Suija, selle peale? Kas ei tunne Teie weel malmist wariseeri omas rinnus, kes terawaste seaski kurnab, aga kaamelid sisse neelab? (Järg jääb tulema.) Kirja wastused. 117) N. v. R. P—s. Ulatab küll terme aasta kohta. 118) J. A. K—s. See raamat on praegu wälja tulnud. 119) G. M. K—s. Wäga soowida oleks, et Teie oma elust ja tööst seal maal meile pitkemalt kirjutaksite. 120) L. K. P—s. Kus mitte nimed ehk nimede esimesed tähed all ehk juures ei seisa, kõik need kirjad on selle lehe wäljaandjast kirju-121)  G. W. W—s. Täname sõnume eest! 122) J. J. W—s. Teie kirja —ke üteluste maotuseks paneme kõrwale, et seda asja pitkale ei soowi wcnitada. Ka on ta liig käre. Eksitust wõib iga inimesel juhtuda. Kui seda ära tuntakse, siis on jo kõik jälle hea. 123—124) M. L. N—s. Tõisi sõnumeid saame tänuga tarwitama,  aga mitte kirja —ke masta. 125) A. W. H—s. Täname! Saame tarwitama. 126) J. P. R—s. Mis K. omas kirjas ütleb, on pilgates üteldud.  Seda ei ole seiemaale meie teades meel ükski meie lugejatest wõeriti mõistnud. Zensuri poolest lubatud. l2. Juunil 1878. Wiliandis trükitud F. Feldt'i juured Seega anname teada, et .Sakala Juulikuu alus kusest  kuuni aasta lõpetuseni (30 nummert) Wiliandi maakonnas  1 rubla 50 kop. ja postiga 1 rbl. 75 kop. maksab. Oleme ka jälle hea hulk uusi ilusaid pilta saanud, kellest nimetamise wäärt kindral Todlebeni ja Montenegro würsti pildid ja üks suur pilt Berliini kongressist. Palume tellimisi  aegsaste sisse saata, et adressite trükkimine enne esimest  Juulikuu päewa malmis wõiks saada. Ka esimesed numrid antakse soowimise peale meel taga järele. Sakala Toimendus. Järelseiswat trükiwiga palutakse prae- guse-z lehes parandada: Töise lehe -külje peal, esimese järgu sees, ülemalt loetud 50-mas reas, tulewad sõna „sozial-demokraatlaste" ja „töö" wahel järgmised sõnad- wasta tahetakse wõivelda, mis wäga hea ou, sest kõik auusad parteid on selle poolest üheS nSuuS, et sozial-demokraatlaste Sellega annan teada, et ma Wana - Kariste wallas , Henrik- Hansn weske peale täielikud willakraasimise masinad olen üles seadinud, kus willad kera wiisil paraja hinna all auusaste saamad kraasitud. Kraasija meister Kenrik Hra. kuulutused. (Politsei lubaga.) laassepa kõrtsi ja Kuukla koolimaja wahel oa 28. Mail ühe talu teenril 206 rubla 40 kop. tee peale ärakadunud. Armsat leidjat  palutakse, seda selle lehe wäljaandja juure äraanda ehk teadustada, ja saab kolmas jagu settest rahast leidjale. (96) 1 J. Verncke suur õmbluse masina laager Siidipoes Wiliandis soowitab mitme aastase wastamisega kõige paremaid Ameerikamaa õmbluse masinaid nii heaste käsitsi kui jalgadega ümber ajada rätseppadele, kingiseppadele  ja sadulseppadele, nimelt üht käemasinat MM» Pooli sealdusega, kus masin kerimise jumes UI W mitte ühes ei pruugi tööd teha. Iga masinale antakse MM> weel töine süüstpool ligi ja üks Eestikeele õpetuse kiri «MMM kuidas masinaga ümber käiakse. Ka müakse neid masinaid  sell' kombel, et hind tärminides kuude kaupa aegamööda  ära tasutakse. Keiserliku Pernu-Wiliandi Sillakohtu lubagu  saab Põrnuse mõisas, Halliste kihelkonnas,  pühapäewal sel 2. Juulil s. a. näitemäng ehk Theater ühes muusikuga olema. Hakatus kel 4 pärast lõunat.