tulemiks eest. Zmekspannes küsis kuningas: Mis asi wöis neid siis keelda seda tegemast? Mõned neist, ütles minister, olid enestele nõuks Võtnud, esmalt kõik lustid ja rõõmud ning liha tahtmised äramaitsta ja arwasid aega kül olewad, ühe parema eest muret kanda ja selle wiisiga laks üks kuu teise järele, kuuni aasta otsas oli. Teised jälle elasid joomises ning prassimises, ja lammutasid sedawiisi omad paremad  mõtted ära ja löppetasid oma lühikest elu aega ilma tulswiku peale mõtlemata ning selle ette muretsemata, künni neid jälle mere randa saadeti, kus weikese paadi sisse pidid astuma, kellega neid üle mere senna saare peale saadeti, siis kahetsesid kül oma rumalust, hooletust  ja kerget meelt, aga see oli kõik wäga hilja pidid minema! Aga siis ruttu, ütles kuningas ministre ette tulles, mitte enam üks pääw, mitte üks tund ei taha ma ilma asjata ärawiita, oma tulewiko peale mõtlemast ja muretsemast; ja nenda sai siis kohe esimeste paäwade sees üks laewa tais töörahwast ehituse materjaliga senna saarele saadetud ja lühikese aea pärast läksid weel teised takka järele. Kuningas ise oli, ilma  waewast hoolimata, kõik toemetamas ja saatmas ning kõik ta riigi alamad aitsid rõõmu  ja heameelega asja korrale saata, nenda, et juba mõne kuu pärast ilusad majad ning külad walmis seisuvad, kus teda rõõmuga ööveli  tulewad. Nenda läks siis üks werend aasta teise järele ja kuningas ei möttelnud mitte ükspäinis rahulise meelega kõige selle peale, waid rõõmustas ennast selle pääwa peale mötteldes, millal ta oma lühikest walitsuse aega saab löppetama ja oma igawest elukohta kätte saama, kus ta siis ilma mureta ja kartuseta oma hea söbradega, otsekui oma uue alamate hulkas ennast wöib rõõmustada, mis ükski ta käest enam ei wöi ärawõtta. Kui siis, see teistest wäga kardetaw pääw, kätte jõudis, wöttis ta seda üsna ilma hirmuta ja kartuseta  ning rõõmsa südamega wasto, kus kõik tema auu ja ilu ta ümbert sai maha wöetud ja teda siis ühe weikese lootsiku sisse pandud ning sellega rannast mere peale saadetud; aga seda suurem oli tema rõõm, kui ta teine pool kaldas omad uued sõbrad ja seltsimehed, kes temal kül üsna wöerad ja enne nägemata. aga. siiski nagu wanad sobrad ja tuttawad, suure rõõmuga t'ale wasto tulid, teda teretasid  ja suure auuga auustasid ning kiitsid, et ta aegsaste ja ustawusega oma tulemiks eest oli muret kandnud, et nüüd igaweste rõõmu woib tunda ja oma hea tegude kasu maitsta. Kas nüüd see jut otsas? küsis laps, kui ta nägi mana isa ärawäsind ja mait jaamad. Jah, ütles mana isa, tui maha aega oli puhkanud,  aga mul on sulle meel midagit öölda, pane aga hoolega tähele: See hukka läinud laewamees, on üks inimese laps, kes seis maailma  sisse paljas ja halasti tuleb ja see saar on meite maailm, siin wöetakse seda lapsu-kest ta wanematest suure rõõmuga wasto, ehitakse, söödetakse ja joodetakse ning hoietakse, kuidas aga arwawad t'al kõige parema olewad, walwawad  ja passimad teda wäsimata armastusega  üles, aga siiski kestab ühe inimese elu lühikene aeg siin, ja üks pääw tuleb, kus kõik tema auu, wara ja rikkus, mis keegi suure ahnusega enesele kokku korjanud, temalt otse kui ärawöetakse ja teda ühe weikese lootsiks, see on puusärgi sisse pannakse ja hauda kannetakse  ja siis lähäb tema otsekui ühe tühja saare peale, kus midagit ta endisest warast ei ole eest leida. Kui sa siis armas laps tahad, et see tühi saar sulle paradisiks peab ümbermudetud  saama, siis tee nenda, kuida see kuningas  tegi, saada ka head ja usinad töötegijad  senna ette, kes sulle head aset walmistawad,  ja need on so head teud ja magad eluwiisid;  ära miida nendega mitte aega ja äramötle  mitte: Ma tahan enne siin maailmas lustiselt elada ja head elu ning liha rõõmu maitseva; ära püüja oma häid möttid mitte maailma lusti ja rõõmu sisse äralämmatada; mõtle ikka ja pea meeles, et surm ühel aeal, ilma ettekuulutamata tuleb, ja et ta sind siis mitte üsna walmistamata ei leia; aga kui sa ennast aegsaste surma wasto walmistad ja selle peale mõtled, et sa mitte igaweste seie ei jää, maid et sa tulewases elus seda pead leikama, mis sa siin oma elu aeal oled külmanud,  siis saad sa oma elu löppetust niisamma  suure rõõmuga ootama, n'ago mina seda praego ootan. Kuule kui waljuste kange torm puhub, ütles laps, maata ometige, kuidas  tolm ja puu lehed maast üles taewa poole 146