Perno Postimees ehk Näddalileht ISM neljapäew 18. Nowembnl.^ aasta. Ses lehhes seisab: Mis wanna Kiwwi-arro Kustas näinud. Om m a l t maalt: Riast: Keisre Herra reisist. Hapsalust: Prii tullekustutaja selts. Peterburgist: Rigi kantsler. Kauba aeamisest. Hawatud sõameeste eestmurretsemise  seltsid. Toido maead. Wals rahha pabberid. Mõrtsuka tööst. —' Tullekahjo. Warrane külm. Kishenewist: Maawärrisemisest. Wõeralt maalt: Saksamaalt: Ertspiiskopi pahbandus. Austriamaalt: Krahw Beusti asjust. Shweitsimaalt: Naesterahwas tohtriks sanud. Uemad sönnumed. Mis wanna Kiwwi - arro Kustas näinud. Hulga aea parrast tulleb wanna Kiwwiarro  Kustas kotto wälja ja könneleb, mis ta selle wahhe aea sees näinud. Tööd ja tallitused,  mis jo igga pöllomehhel süggisisel aeal kibbedamad, on tedda wist koddo lögastanud ja kinni hoidnud, et warrem ei olle linna sattud,  sepärrast ka asjad jubba mönni näddal wannad; agga sest ei olle wigga, könneleda woib neist ikka. Kuulge siis mis. La jutlustab:  ..Terre, terre w'a kassowend! Egga sa ommetige pahhas ei panne, et hulga aea parrast  omma soppaste jalgega so tuppa astun, tead jo issigi, et süggisel aeal teed soppased, kapisin neid wäljas kül ka, agga woi sa roimast  saad ärrakabitud. Mul olli tänna sulle middagist juttustada, mis omma! pool Min näinud ja mis mul seal on silma putunud; jätkub so aeg, siis istume mahha, panneme pibo tobbid suhhu ja hakkame peale, ah! mul tulnud sedda ruttulise aeaga ennam melegi, et selle riista jubba ammugi ollen nurka wissanud, sest et mulle terwise kahjuks olli. Noh, olgo peale! egga ma sest ei õlle tahtnud jo könneleda, mu! Olli jo muud käes juttustada. Wata, se on üks wägga kallis assi, et meil ladad seatud, kus omma kauplemise  asjo wöime tallitada, seal wöime müa, mis meil müa on, ja osta, mis tarwis, ja senna tuakse kõik suggu kaupa kaubale kokko, kül ellajaid ja muud krami ja hinnad on ka nisamma mitmesuggused ja ostja woib seal agga omma kukro järrele minna; agga ladade peal tullewad ka wägga pahhaid asjo ette, mis riötirahwa seast mitte ei peaks leida ollema; seal lähwad mitto äkkilise mele ja mitto jälle soja peaga teise kallale, mis läbbi tülli lahti lähhäb ja werrised silmad palgaks sawad, parrast peab kohhus nende rio aöja selletama; selge tunnistus, et meie nore rahwa ello raiskus on. Et Kastna laat, mis 9. ja 10. Mhkle ku päewal igga aasta petakse, mul kõige lähhem, sepärrast läksin ka senna, agga mis näggin ma