Perno Postimees ehk Näddalileht M Tl t«7l »S»e§ sPernus, kesknäddal 1?. Märtsnl.^ aasta Ses lshhes seisab: Koolmeiftre wallitsemisest. Ommalt maalt. Pernomaalt: Kasso poeg. Liwimaalt: Uus koggokonna maea. Riast: Rahho teggemisest. Maeade maks. Willandimaalt: Sõbra kirri. Tallinnast: Raudtee õnnetusest. Peterburgist: Wee upputusest. Odessast: Mäe langmisest. Tambowist: Rahha kaddund. - Wöeralt maalt. Rahho kulutus. Dresdenist: Söa wangid lal?ti. Uks wang wöttab wiis wahti wangi. Hamburgist: Söa kullo rehnung. Prantsusemaalt: Saksa wäggede wäljaminnik. Jtaliamaalt: Kauplemise lepping.  Uemad sönnumed. Nr. 9 Mõistatuse selletus. Koolmeistre wallitsemisest. Koolmeistrite wallitsemine sünnib ka mönnikord  tule järrele ehk kui sedda otse suust wälja ütleme: wina klaside köllisemise järrele, mis jälle teotuseks ühhe walla rahwale, kus ammetmeeste wallitsemine selle järrele sünnib, kuida winq klasid enne käiwad, kust poolt rohkem sisse wallatakse, senna pole heäled langemad ja sedda ammetmchheks wallitsetakse. Kuida ühhes maldas hiljoti koolmeistert wallitsetud,  sellest kirjutab küllamees sure süddame  kurwastusega nenda: .Armas Postimees! Ärra sa selle ülle mitte pead püsti aea, egga Mga meie pole pöra, et minno suggune ka middagit sinno pauna teiste asjade wahhele tahhab toppida. Ma ollen siit sadik kül ootnud ja wadanud, kas mönned targemad ja kes sesugguse asjaga rohkem  tuttawad on, sest asjast sulle teada andwad,  kellest minna praego tahhan räkida, agga kõik otamine otti asjata ja tühhi aeawidus;  sepärrast mötsin ette ja hakkasin issi töle. Südda olli kül kurb ja meel halle, et omma eestiwendadest laitust pean kulutama, agga ommetige ei wöinud ma sedda jätta, sest meie kohhus on jo omma wendi teele juhhatada,  kus nad weel pimmedad on, ja tewad, mis õige ei olle. Meie ei pea middagi pahha  katte alla jätma, waid sedda awwaldama, ei mitte wihha, waid armastuse pärrast, sest et lodame selkombel sedda pahha kaotada. Allustan siis omma könnet selle peal kirja al: ..Kuulge mis wiin teinud." Assi on tõeste sündind ja wägga pöllastamise wäärt. Pangem  siis tähhele: Meie läksime linna wori ja meie tee läks P. mõisast ja mõisa kõrtsist möda; sealt weel wersta seitse ellas kaupmees N. N. A. walla ma peal, mis sure laggeduse pärrast kaugelt meie silmi paistis. Ollime ka omma woriga pea seal ja kaupmees, kes parrajate koddo olli, ei wiitnud aega, wöttis linnad wasto, maksis rahha wälja ja meie pöörsime kohhe jälle maea pole taggasi. Kui jälle üllemal nimmetud P. mõisa kõrtsi jure saime, piddasime lomad kinni, wiskasime peoga Heino ette ja läksime issi sisse, ninna sojutama;  tead jo kül w'a söbber, mis suggused  wallidad ilmad meil ollid. Sisse as-