Loomade poolest on see saar wäga waene, aga seda enam on sääl meres kalu ja wäga mitme sugusid. Rahwas, mis saal elab, on Papua sugu, otse sedasamma sugu ja seltsi, kui Uue- Hollandimaal; neid wöib sääl umbes 500,000 hinge olla. Niidid nemad suurt ei pruugi, waid siduwad enestele niinest tehtud katted ümber keha, lapsed käiwad üsna hallasti. Nende külad ei ole öiete muud, kui üks suur ja määratu  pitk maja, kus sees nemad perekonnade kaupa elawad. Muud põllutööd nad ei tee, kui et wahest nattuke küttisid teemad, wiskawad senna wilja seemet peale ja lasewad siis kaswada.  Mehed käiwad jahi peal ja söas, ning naeste asi on kodusid asju toemetada. Omad surnud mattawad nemad maha, kus juures suured  mattused peetakse. Nende usk on kole ja pime pagana usk; kurje waimusid kardetakse wäga ja kumardakse hirmsaid jumalate kujusid ning ohwerdakse merisid ohwrid. Südame poolest on nemad wäga kanged ja söömad inimese  liha, mis tarbeks nad oma wangist enne numawad, kui tappawad; wöera rahwaga nad palju kokku ei anna, waid hoidwad neist wöimalikult  emal. Zsekeskes elawad nemad ühes alalises tülis ja riius ja püüdwad inimest wangi wötta, et pärast tappa oleks. Kõik inimeste tapjad on enamiste suurt sugu mehed;  neil on aga üksi luba sulgi pea ehteks kanda ja otse nii mittu, kui nemad inimesi tapnud. Ma walitsuse poolest on nemad Hollandi  walitsuse al, aga nemad ei pea sest lugu, ega hooli sest walitsusest ja iseäranis seepärast mitte, sest et Hollandi walitsus selle waese ja paksu pimeduse sees elawa rahwa peale ei ole halastanud ja neid öppetusega walgustanud; aga ristirahwa armastus on ka sennagi öppetajaid  saatnud, kes selle waese rahwa silmad pidid lahti kiskuma ja neid pimedusest walguse sisse wiima; ja needsammad tulid Berlini linnast,  waga Gosneri juurest; kaks meest, nimega  Ottaw ja Geisler. Just 20 aasta eest tagasi, astusiwad need auusad mehed Uue- Guineamaale mäele ja nimelt senna, kust nende tööjarg pidi hakkama, kus nemad aga häda ja waewa kül pidiwad maitsma. Esmalt asusiwad  nemad Mansinami saare peale maale, mis Uue-Guineast õhtu pool on. Saält läkflwad  nemad suure saare peale ja ehitasiwad endile kesk Papuate hulka urtsiku Dorce kohta, missioni koha- Saal jäiwad aga Mõlemad haigeks ja oliwad nii nõdrad, et oma jalaga kuhugi ei jõudnud minna. Rahwas tuli kül hulga kaupa neid waatama, aga ükski ei halastanud  nende peale, ega aidanud neid; wahtisiwad  kord ümber ja läksiwad jälle oma tuttu  d teed, üks ainus kümne aastane pois oli neile abiks. Poolteist aastat olid nemad nenda suure häda sees, siis tuli üks laew senna randa ja see wiis Geisleri ühe teise saare peale parandada;  Ottow jäi paigale, ja wie kuu pärast  tuli Geisler uue terwise ja rammuga senna tagasi ja Ottow oli ka selle wahe aea sees terweks saanud; nüüd hakkasiwad nad hoolega Papualaste keelt õppima ja rahwas hakkas neid ka nattuke rohkem uskuma; nemad öppetasiwad  lapsi ja pidasiwad jumalateenistust ja kuulutasiwad armoöppetust. Kella asemel pruukisiwad  nad üht suurt rummi, kellega rahwast jumalateenistusele kokku kutsusiwad; kellest nii hästi mehed kui naesed osa wötsiwad. Wäljaspoolt  läks rahwa elu sündsamaks; aga wäga kaua pidid öppetajad ootama, enne kui oma waimo seemne külwamisest Vilja woisiwad  näha. Ottow ei saanudki seda näha, ta suri enne ära ja see oli aastal 1862. Tema asemele tuli Zäserih, aga teda ei saanud kauaks senna. Geisler kannatas ja lootis; aga aastal  1864 oli ta nii õnnelik kiriku nurga kiwi maha panna ja kolm aastat pärast seda said alles esimesed paganad ristitud, peale selle kui 12 aastat tööd oli tehtud. Geislerile tulid weel kolm õppetajat abiks ja need oliwad wennaksed  Rudolw ja Karl Beier ja Mosse; need asutasiwad kaks uut missioni kohta, aga nemad  ei saanud kaua ühes tööd teha, sest Geisler  pidi aastal 1876 jälle Saksamaale tagasi minema, kus ta ka pea, sest et ta terwise poolest  wäga waene oli, ärasuri, aga tema asemele  on Inglise missioni selts öppetajaid senna saatnud ja minewa aasta kinkis üks rikkas inglise proua ühe missioni laewa Uue-Guinea missioni jauks. Asi lähäb kül pitka mööda edasi, aga ta nihkub ikka nattuke aawalt ja seegi ei oleks nii imelik asi, mis Jehowa ei jõuaks teha. Kõneleme nüüd ka Uue-Hebridi saaredest; neid on kaunis hulk ja kõige tähtsamad neist 202