Perno Postimees ehk Näddalileht M 50 l»7lt 22"^ reede 28. Juulil.^ aasta. Pärnu Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga reede. Lehed saamad nimetud pääwal ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel pääwal neid kätte saada. Hind on Pärnus 1 rubla 3l> kop. ja postirahaga ning pakkimise kuluga ühtekoku 2 rubla. Kuulutuse kulud on F kopikat rida pooleks jagatud poogna külje vealt. Sisu: Politiika ringwaatus. Omalt maalt. Riiast: Tulekahjudest. Tolli tallituse muutmine. Auunime poolest on suuremaks tõstetud. Wilja põllude seisusest. Tartust: Elajate näitus. Kuura maalt: Laulu pidu. Jahi pidamise õigus wälja renditud. Peeterburgist: Keiserlik kõrgus. Haiged söa mehed. Balti raudtee järel waatamine. Suur wöit. Uus riigi kassa minister. Odessast: Surma mõistetud. Hersonist: Jfienese  tapmisest. Kiewist: Õnnetusest raudtee pääl. Poola maalt: Waese õnn. Warsdawist: Raskest rahest.— Shiitomiirist: Mõrtsuka tööst. Wööralt maalt. Bärliinist: Keiser Willem. Austria maalt: Söa meeste saatmisest. Konstantinoopolist: Meele pahandus. Uuemad sönumsd. Kiriku sönumed. Politiika ringwaatus. Noh, kongres on oma tööga nüüd malmis ja protukol 1. Juulil alla kirjutatud. Paale lõunat kellu kolm tuliwad kõik kongressi liikmed  sinna saali kokku, kus kongres terme kuu aega koos käis ja kakskümmend korda koos oliwad olnud, rahu lepingut tegemas, sääl oliwad n'ad kõik 2! meest, suureks uhkes kaala mundres, n'agu kongressi hakatuses, kongressi protukolli pühalikult alla kirjutanud. Nüüd ei olnud neil enam läbi rääkimesi ega sõnade wahendamesi, maid nende ühendus ja kokku leppimine, mis seitsmele korrale naha pääle trükitud, nenda et iga riigi walitsus üht sai, sai igast kongressi liikmest alla kirjutatud ja nenda oliwad siis iga kirja all 2! nime, ja iga riigi pitsar alla wautatud. Alla kirjutajad kirjutasiwad prantsuse keele tähtede rida mööda omad nimed alla, kellest siis würst Bismark esimene oli oma nime kir- jutamas, ja siis kaks tema abilist, selle järele tuliwad siis järge mööda: Austria, Prantsuse, Inglise, Itaalia, Wene ja Türgi saadikud. See oli üks mälestuse wäärt töö. Wäljas palee ees oli arutu rahwast, kes nüüd wiimast kord neid wöeramaade diplomaatisi näha ning Jumalaga jätta tahtsiwad. Ülal palee katuse  pääl lehwitas Saksa maa lipp, kelle kaitsmise all Euroopa riikide diplomaatid kuu aega koos istusiwad ning kõige Euroopale üht jäädawat rahu kokku liimisiwad, ning nüüd seda oma alla kirjutusega kindlaks teinud. See kord oliwad kõik diplomaadid kongressi saalis koos ja iga ühe silm näu päält oli näha, et n'ad üht wäga suurt asja sääl teinud ja nemad suurt waewa sääl juures näinud ja täeste seda teinud, mis kõik Eüroopa nendest  on oodanud; Türklased olnud esiotsa küll wäga tõsised ja pahase näuga, kui nägiwad  oma ..surma otsust" alla kirjutadawad. Würst Bismark, kelle diplomaati kiitus see-