egga wargad sealt ei oska läbbi minna, egga sedda lahti tehha; otse nendasamma on ka so ristide assi uste peal ja et sedda Jummala kässo sönnas kussagil leida põlle, et sa sedda pead teggema, siis olgo se na üttelda, on se kurrati käsk ja nõuandmine, et sa nenda omma ellawat  Jummalat ja temma abbr pead ärraunnustama  ja ukse risti, kui omma ebbajummala peale lootma. Sedda peab weel Eestirahwa häbbiks üllal hoitud sama! Wadako ja otstgo ommetige, mis meie öppetuseks ja juhhatamiseks  Jummala sönnas on üllespandud ehk mis meile leeri oppetuse aeal öppetud. Postimees: Jah, leeritamise aego, parraks  ! Kui paljo on neid, kes sedda meles piddawad!  Kuida meie aegne nore rahwa ello sedda üllestunnistab. Surem hulk tewad omma  leeri öppetusega otse seddasamma, mis igga perremees omma kalendriga, on aasta otsas, siis wissatakse sedda omma teed ja nendasamma  on ka mönnel nikaua leeri öppetus meles, kui ta öppetuse a! on, on ta sealt lahti ja leeri aeg mödas, mis tarwis siis sedda ennam meles piddada! Jakob: Kahjo kül! et nored innimesed, sedda kallist warra, mis öppetajad, sure waewa ja murrega nende süddame pöllo peale on püüdnud  külwada, ni kergel melel jälle ärraunnustawad  ja mahha jätwad. Ommalt maalt. Peruust. Õnnetumast surmast. Wimase  wanna aasta päewade sees, se olli neljapaewal  parrast Jöulo, todi kaks surnud maalt silla kohto peale, kes õnnetuma surma läbbi siit mailmast ärraläinud. Meie ei põlle neist önnetumaist muud kuulnud, et üks neist olla pilleti peale wäljatulnud soldat, kes wina katlasse  kukkunud, ennast wägga ärrapölletand ja sesse ka surnud ja teine olnud Testama poolt mees, se önneto olla wina waati kukkunud ja senna ärrauppunud. Sedda olleme meie kuulnud,  et sesuggused õnnetused olnud, agga omma  silmaga ei olle meie neid mitte näinud, ja sepärrast jäewad siis lähhemad teadaandmised tullemata; nipaljo lissame agga jure, et sedda köl õnnetuseks nimmetame, kui kegi wina katlasse  kukkub ja nenda õnnetumat surma sure walluga peab surrema; agga kui kegi wina wati ärrauppub, sedda ei woi meie õnnetumaks surmaks nimmetada waid et ta melel ennesele otsa peale teinud, sest kes käskis tedda ni able olla ja ni rohkeste sedda kibbedad wet sisse ajada, et hinge kinni panni ja ellu löppetas.  Zah, woime kül öölda, kui assi tõeste nenda olnud, se mees siis omma Zöulo pühhasid  wägga ausaste pühhitsenud. Sowida õlleks wägga, et teised wina armastajad sest mehhest öppetust wöttaksid ja ennesele otse nendasamma  otsa ei teeks. Kui mitto head innimest  on jubba rohke wina prukimise läbbi õnnetumaks sanud ehk ka enne aegist surma surnud  ning naese ja lapsed sure hädda ja kibbeda puduse sisse jätnud; agga weel ei tahha teised sest targaks sada ja omma mehhist meelt prukida.  Oh peaksid nad ommetige ni kaugele sama, et omma wigga ärratunneksid ja kuulda wöttaksid, kui nendega selle polest juttustakse, nad on ikka ilma süta ja tewad teised neile ärrarakimata suurt üllekohhut, kui neile nende jomist ja raiskus ello ette wiskawad ja neid manitsewad, auusaste ellada, kuida se hiljoti ühhe mehhega olli olnud. Ta hinge karjane woi koggoduse öppetaja, olla tedda manitsenud, sedda rohket wina prukimist mahha jätta ja saggedam kirrikusse tulla Jummala sönna kuulma.  Sedda kuuldes olla mees wägga kärredaks  sanud, ja ennast koggoniste ühheks kassinaks  mehheks nimmetanud, kes wina tilka omma suhhu ei wötta, ja kirrikusse ei woida ta sellepärrast  mitte tulla, sest tal ei olla ridid selga panna; suur waesus keelda neid murretsemast. Assi tehtud, jut aetud! Liwimaalt. Enne kõrts nüüd kolimaea.  Paljo illusam ja kennam on se, kui ühhest kõrtsist kolimaea saab, kui et kolimaeast peaks kõrts sama. Seal, kus enne pead ja meled seggaseks tehti, seal tehhakse nüüd nad selgeks ja klariks; wannast kõrtsist on siis nüüd uus kolimaea sündinud, mis 4. Nowembril sure pühhadusega sisse õnnistatud, ja se olnud Burtneko waldas; selle pühhitsuseks on liggidalt  ja kaugelt rohkeste rahwast kokko tulnud, sest piddust ossa wötma ja on seal mitmed 11