Sakala l. Wiliandis, 6"' Januarikm Päewal 1879. 11. aastakäik. Poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht. Wastutaja toimeadaja ja Väljaandja E. R. Zalobson. Sissekord. Poliitika leht: Uue aasta soowimised. Poliitika ringwaatus.  Omalt maalt. Wiliandis: Wastus Riia „Zeitung für Stadt und Land'ile"; waene talw. Tartust: vr. F. R. Kreutzwaldi  75-aastane sündimise päew. Peeterburgist- Linna elust. Wö eralt maalt. Saksamaalt: Kroonprintsi õnnetus. Inglismaalt: Käre külm. Jtaaliamaalt: Endise ministri Corti teekond Constantinoopoli linna. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht: Endise õnne igatsus. Uni ei anna uuta kuube, magamine maani särki. I. Leena sõrmus. Berliini kongressi istumise  pilt. „Eesti Postimehe" kriitikusele. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Uue aasta soowimised. surelikul! inimestel, kelle tööd ja toimetused ikka puudukseks jääwad ja poolikud on, millas olekstwad meie soowimised otsa lõppenud! Meie seadame omale küll häid ja auusaid püüdmisi ette, meie tõttame suurte eesmärkide poole, aga meie jõud on weikene ja ei jaksa ikka waimu lennuga wsidu käia. Tahtmine ja tegu, need kaks ei seisa mitte ikka ühe kaalu peal, ja see tuleb inimlikuist nõdrustest, kellega meil jo igal silmapilgul  wõidelda on. Jumalik waim meie sees tungib jõudsamalt edasi, kui surelik weri järele jõuab käia. Aga kui kord meie hea tahtmine äratatud on, meie meel kindlaks jääb ja silm liikumata ette säetud märgi peale Vaatab, siis wõime ka õige palju korda saata ja jõuame wiimaks mitmeski püüdmises kauni järjele. Pääasi igas meie püüdmises on see, et meie selgeste  teame, mis meie tahame. Inimese jõud on muidugi  nõrk küllalt ja meie hea tahtmise täitmised puudulised;  kui meie seal juures ka weel edasi tagasi kaalume  ja oma jõudu mitte kindla eesmärkide poole kokku ei mõista hoida, siis pillame sellegi jõuu laiali ja meie töö jääb seda puudulisemaks. Suurt selgust on meil igas tükis tarwis, see selgus tuleb aga üksi laiast silmaringist  ja seda ei ole mitte iga inimese juures leida. Seesuguseks laiaks silmaringiks ei lähe mitte üksi kõrgemaid  waimu-andeid tarwis ja auusat meelt, waid ka palju uurimist poliitika teadustes ja maailma elu tundmist.  Sellepärast on siis ka igal poliitika parteil, olgu kus maal tahes, omad partei eestwedajad, kelle kätte suurem jagu mehi usaldusega omi asju toimetada annawad.  Mida elawam seesuguste eestwedajate isamaa armastus on , seda enam mõjub nende sõna, ja seda suuremalt kaaluwad nad ka ise iga sõna ja nõu ära, sest nemad teadwad, et see sõna wahel enam maksab ja mõjub, kui mõne sada inimesest nõuuks wõetud otsus. Auusad ja osawad rahwa eestwedajad wõiwad terwe rahwa auu sisse wiia, aga nurjatumad eestwedajad  ka weel lühema aja sees lahutusse ja õnnetuse sisse wedada. Sellepärast on meie esimene ja ülem soowimine eesseiswa aasta kohta see, et meie rahwas praegustes poliitika waidlemistes selgusele jõuaks selle üle, mis ainult rahwa kasuks ja meie rahwausliku püüdmiste õnnistuseks on, ning oma usaldust üksi neile eestwedajatele annaks, kelle eestwedamine  teda tõeste auu ja wabaduse sisse wiia wõib. Sagedaste on aga rahwa üleüldine tundmine selles tükis, kchu Poole ta hoidma peab, wale kaswatamise ja muu asjade läbi nagu tumedaks läinud. Sellepärast soowime töiselt, et eesolew aasta weel enam selgust meie rahwale nimelt tema poliitika elus tooks. Wõitlemistes ja Vastastikustes waidlemistes tulewad aga nii heaste Vastaliste kui sõprade plaanid ja tahtmised ilmstle, ning meie maa waimu-wsitlemised sellepärast weel mitte seisma jääda, sest weel läheb meile mitmes tükis õige palju selgust ja walgust tarwis. See selgus saab meie terwe rahwa tõeste jälle õige radade peale juhtima ja raske udu meie poliitika  elu ümbert kamama. Kõige tahMitumad on need mehed meie elule, kes selgust ei talli ja ennast udupilwete sisse ära peita katsuwad. Seesugust kutsugem  päikese paistele, et näha saame mis rmd on, kui nad heaga tulla ei taha , siis sunnime neld ette tulema. Pimeduses ja udus oleme juba küllalt Viitnud;  toogu lkeile tulewad ajad enam walgust ja selgust! Mõistame selge silmaga aga juba ette ja taha waadata, siis ei pruugi meil kartust olla, et meie parema  meeste iseäralised töised soowimised mitte täide ei läheksiwad. Ööse ja uduse ilmaga on inimese waim nagu raske koorma alla rusutud, aga nii pea tui päikene  paistma hakkab ja hele walgus meie ümber walitseb,  on kohe igal pool waba ja lahke elu wältamas. Meie weri tuksub siis rutemine, meie jõud sirgub suuremaks,  ja meie süda ei lase meid mitte enam kusagil Varjupaigas unistada, waid meie astume kindlal sammul  elu sisse, tunneme temast rõõmu ja elame. ' Kui Eestirahwas jälle elab, siis saawad kõik asjad heaste minema. Siis saab meie tulewane laulupidu  meie auupidu olema, meie põllutöö seltsid ja näitused  saawad meie rahwa osawusest tunnistust andma, meie seltsimajad saawad toredaste silma paistma, meie Aleksandri kool saab hiigla jõuuga kasuma, meie Kirjameeste  Selts rikast tööd awaldama. Need asjad saawad  kõik kergel kombel tulema, kui meie rahwas elab. Saagu tühjaks sellepärast nende töö, jäägu häbiks nende soowimised, kes meie elu seisma tahawad panna ja teda mõnes kohas kardetawaks teha. Meie rahwa elu awaldab ennast üksi auujais püüdmistes, sest ta teab, et tema armulise Keisri Herra silm tema üle walwab ja teda omas armastamas südames kannab. Sellepärast soowime weel wiimaks nagu summas, et oma ja wöeras pea ütelda wõiksiwad: Eesti rahwas elab tõeste! Poliitika ringwaatus. Meie tänawu aastane poliitika elu alustab igal pool kaunis kirjult. Ehk küll talw sõapidamist edasi ei lase toimetada, seisawad asjad terwes Euroopas  nii pinnil, et igal silmapilgul uut were-walamist karta on. Euroopas on aga ka mitmes kohas praegu seesugune lugu, et rahu enne ei wõi tulla, km asjad täitsa muutnud ei ole. Aga neid muudatusi ei ole mitte wõimalik, heaga üksi korda saata, waid karta tuleb, et sinna sõda tarwis saab minema. Siiski usume, et suured-riigid kõik saamad tegema, mis wähegi  wõimalik on, et ilma sõata asjad õiendatud saaksiwad  ja pea ainsad wöitlemised, keda Euroopas leida, wõittemised ja wõidusöaks Vaimuharimises olekfiwad. Kõige pealt heidame silmad sinna maa poole, kus praegu sõda tõeste täielt wältamas on, see on Asghanrstaan. Inglane on Hommikumaa kõikuma oletu seeläbi meel segasemaks ja köikuwamaks teinud, et AfghaniStaanimaal oma kasuks sõda on alustanud. Inglane on üleüldse seesinane, keS iseenese kasupüüdnnses  palju takistust Euroopa poliitika loodusliku käigule  sünnitab. Türgimaal on ta keelajaks, et asjad korrale jouaksiwad ja ülekohtusel kombel maha rusutud  rahwad oma õigusele saaksiwad, ning Aasias tungib  ta ilma kellegi õiguseta töise riigi pellle, A teR enese alla heita. Afghanistaanis on aga asjad praegu õige imelikud. Selle riigi emiiril pidi tugew ja heaste wälja koolitud sõawägi olema, aga Inglased tungisiwad  edasi ja edasi, ilma et emiiri sõawäge näha olekfiwad  saanud. Paar weikest nägelemist, mis tee peal ette juhtusiwad tulema, ei ole sugugi lahinguteks arwata.  Mõned on arwanud, et enuir kawalat mängu mängib, Inglasi sügawale maa sisse tahab awatelleda, et neid siis niisama täitsa ära wõiks häwitada, nagu seda Jnglastega aastal 1839 —1842 Afghanistaani sõas tehti, kus Inglane ka juba Kaabuli linna ära oli wöitnud, aga wiimaks tema terme sõawägi hukka sai, nii et ligi 20,000 mehest üksainus eluga peasis, kes hirmsa sõnume Jndiamaale wiis. Nüüd tulewad  sõnumed Asghanistaanist, et emiir tõeste üle piiri Weneriigi maadesse olla põgenenud ja emiiri poeg Jakub-Khan Valitsejaks saanud, kes ise Djellalebadi  tulnud Inglaste pääkorteri. Aga ka seda Jakub-Khani  rahupalumise teekonda Inglaste juure, ei wõi mitte palju uskuda, ning wõib ta wäga heaste tükikene Aasialaste kamalust mängust olla. Astume nüüd Asghanistaanist Türgimaale, siis leiame, et Türklane ikka meel Wenelasega wiimase  lepingu kauba malmis ei ole teinud. Berliini leping määras üksi need punktid ära, kuhu töiste riikide  kasud ligi puutusiwad, aga mitmed muud asjad, nagu nimelt söatasumise kulud ja muud, jäiwad Weneja  Türgi enese wahel ära seletada. Nende asjade kohta peab Türklane Wenelasega ühe iseäralise lepingu kauba tegema, aga seiemaale on ta ikka pea ühes pea töises tükis masta punninud ja leping ei ole ja ei ole malmis saanud. Nagu Viimased sõnumed kuulutawad,  olla loota, et see leping pea malmis saab. Mis selle asja edenemist nimelt takistab, on see lugu, et Wenelane Bulgaarialasi mitte Türklaste tapmise moli alla ei taha jätta, kui ta omad sõawäed Jda- Bulgaariast ära kutsub, Türklane aga mingisugusel kombel selle eest seista ja wastata ei taha, et Bulgaarialased  puutumata jääwad. Wenelane tahab, et tema sõawägede meri mitte ilmaaegu ei oleks jooksnud,  maid et Bulgaarialased tõeste priiks jääksiwad. Ja meie omalt poolt peame ütlema, et parem uus sõda wõiks alustada, kui et mana rahwaste-piin ja orja-elu uueste walitsema hakkaks. ! Muud asjad Türgimaal seisawad muutmata