iilastele ja nende wanematele, kes kõik altari ees koos oliwad, oli wäga armas kuulda ja oleks soowida, et mitte ükspäinis nemad, waid kõik kogudus seda meeles peaks. G. L. Riaft. Kiri söaplatsist, mis üks meie maa mees Simnitsa söapidalist, kus tema  kui tohter töös, kirjutanud ja kiri on nenda: Siin meie pidali juures on kaks naesterahwast  tohtre ametis, kes oma jume poolest kaunis kenad inimesed, wäga hoolelikud omas ametis ja kuida näha, ka rohtude pruukimises wäga targad. Üks neist mõlematest, on ka juba üht lõikamist ühe käe warre peal ettewötnud,  mis ka wäga hästi korda läinud. Oli wäga kena, üht naesterahwast näha, suure noaga tööd tegewad. Üks tugewa kehaga mees woodis ja üks waike peenikese kehaga naesterahwas tema ees; ta tõmbab, ilma tema  walukisendamisest hoolimata ehk et ta seeläbi  oleks kartlikuks läinud, haige mehe haawast  purustud kondi, kuuli, ja mantle tükkid wälja. Meie oleme nendega juba wäga harjunud  ja käime nendega wäljaspool haige tuba, kui oma ameti wendadega ümber, ega pane sest tähele, et nemad naesterahwas on. Tartust. Seminar koolist. Septembri  kuu 3. päewal, kõigekõrgemalt kinnitatud  reihsradi heaks arwamise läbi, on kindlaks  tehtud, et see uus seminar kool, wene keele õppimiseks, mis reihsradi heaks arwamise  järele 28. Deetsembril 1876 Juuli kuu 1. päewaga 1877 Eestimaal pidi hakkama, nüüdse kinnituse järele Tartu saab säetud ja !. Jaanuaril 1878 saäl oma öppetamise hakkatust  peab ettewötma, ja selle tarbeks juba maja ostetud ja seks sisse säätud saab. Willandist. Oppetaja, ameti peale säädimisest. 25. Septembril on, kuida ..Willandi teadaandja" kõneleb, endine Nõu koguduse  oppetaja, Eugen Mickwitz, Willandi maakonna prausest Krüger, kenaste ehitatud kirikus, wäga rohke kokkutulnud rahwa ees Pillistwere koguduse sppetajaks oma ärasurnud isa asemele, jäätud ja laulatud. Eestimaalt. 50 aastane ameti pidu. Keila koguduse öppetaja, praust ja piiskoppi kohtu kaliige, ametist lahti wötnud, Karl Georg Wick on 25. Septembri kuu päewat oma 50 aastast ameti jubeli pidu pidanud, kus temale kõige Eestimaa poolest wäga suurt ja südameliku armastust ülesnäidatud. Peeterburgist, 27. Septembri. Taplusest  Dagestaniö kirjutakse: Mässaja Dagestaanlaste peale on Wene mäed kaks korda järgemööda wöimust saanud ja üht hulka, ühtekokku 4000 meest, laiale pillutanud; peale 500 jäiwad lahingi platsi peale maha ja 300 saiwad kõige söariistadega wangi wöetud. Ali Beki aetakse praego weel nagu jänest taga. Muktar pasha mägedest on wiimastes lahingites  ligi 6000 meest langenud. 28. Septembril. Karajalist kirjutakse, et 20. ja 21. Septembril peetud lahingite peale ja meie mägede uue kindla seisu kohtade wötmise  järele, on maenlane möödaläinud öösel omad seisu kohad ja nende seas ka Kisil-Tapa mohajätnud ja säält äraläinud. Tagasi minemise  tee peal, on meie wäed neid suure waprusega taga ajanud ning kus iial tema ligi saanud, ka kibeduste walu andnud. SöameeSte heaks kokku tulnud armastuse anded, mis punase risti seltsi kätte kokku tulnud, on kuida seitung ..Westn. Narohn. Pom." kõneleb, Deetsembri kuust saadik  1876 künni 1. Septembri kuu päewani kokku tulnud: 1) keiserliku wamili liikmete käest 87,462 rubla; 2) Weneriigi alamate käest üleüldse 4,898,357 rubla 63 kop.; ja 3) wäljamaalt niihästi wäljamaa rahwa, kui ka sääl elama Wenelaste käest 98,694 rubla, see on siis ühtekokku 5,084,513 rubla 63 kop. Selle juure lisab ..Wal. tead." seda tähendust,  et Saksamaa Prantsuse fva aeal oma haigete ja haawatud meeste heaks umbes 21 miljoni rubla, ja Amerika pürjeri söa aeal nende haawatud meeste heaks 320 miljoni rubla on ärapruukinud, mis nad senna saatnud.  Sest on siis näha, et meie mee! ammugi  ühe loorbeeri padja peal ei puhka, maid et meil mee! küllalt punase risti seltsile teha on ja ka teha jääb. -- 348