Kaukafkamaalt. Leiwa puudus. Juba wanast aeast saadik on see tuttaw, et Kaukasiamaa suur wiljakandja maa ei olle, ega oma rahwast jõua ülalpidada. Kitsad orud ja mitte wäga rohked mägedikud, ei ole suured  wilja kandjad maad, seepärast peab siis rahwa ülespidamine muialt tulema ja kõige enamiste tuleb see türgi Armenimaalt, mis niihästi  Kaukasuse, kui ka ühe osa Persiamaa wilja ait on. Hilja aea eest olla aga türgi riigiwalitsuS ärakeelnud, säält wilja wälja wia. Üks seesugune keeldus puutub kõige esmalt meie kokku kutsutud mägedesse ja sunnib kommandirisi  silmi muiale poole pöörma, et waadata,  kust nii hulgale ülespidamist saada, peawad  seda lõuna Wenemaalt mereteed kaudu senna muretsema; selle tarbeks olla ka juba mitto laewa walmis, et weel enne, kui meri kinni külmetab, wilja ehk üleültse toiduse kraami  senna muretseda. Piiri lähem rahwas awitab  ennast sellega, et salamahti üle piiri wilja sisse wedawad! Iga sugu wiljade hinnad, on kaunis kõrge pulga peale tõusnud. Linna walitseja, Suurwürst on lubanud priitahtliku  wägede jagusid muretseda, sest kindral  Melikow olla tunnistanud, et neist riigiwalitsusele  suur kasu saab olema. Hädast oliwad sest luba andmisest saadik kaks nädalat möödas, kui juba Terskairi kuberneril, kindral-adjutantil  Swistunowil see ön olnud, Suurwürstile  teadustada, et seesugusist priitahtlikuist  meestest rügementid walmis mundres on, ja need olla kahest mägedikus elawaist suguseltsidest:  Ossetineri ja Jngushi suguseltsid, kes wäga wagurad ja waprad mehed olla. Kuberneer on neid, Wladikawkaseri maakonnas ülewaatamas käinud ja olla nende oleku ning söariistadega wäga rahul olnud. Üleüldse olla kaheksa seesugust rügementi ja igas rügementis  12vl) meest walmis sõtta minemas. Nende palk olla hea ja peale selle saada nemad,  kui teenistusse heidawad, kaunis suurt käeraha. Kuida salaja maakuulajad teadustawad, peawad  türgi kindlas laagris Bajatsidis 18, VOO säädusliku ja 7800 mitte säädusliku meest malmis  olema. Üle piiri käimine, on mölemilt poolt seismas. Sudakist. Tööd kül, saak waene. Sudaki linn on Krimmi saare peal, ja säält ümberkaudu põlluharija rahwas ei külwa palju wilja maha, et sellega ennast ja omaksid ülal pidada, waid selle asemel kaswatawad nemad wiina marju ning hariwad sellepärast wiina mägesid, kelle läbi siis seda teeniwad, mis aastane  ülespidamine tarwitab. Nüüd kaebadakse aga, et nende töö mööda läinud aastal nattuke  öndanud, ütlewad oma wiina marjade saagi keskmise olnud olewad; aga kõige sette töö ja waewa ning kulu peale, mis ühe peremehel  enne on, enne kui wiin malmis, peab ütlema, on see koguniste öndanud, sest et n'ad oma wiina warandust koguniste odawalt on pidand äramüma ja siiski peab, ehk kül hinnad  nii odawad oliwad, suurem osa wiina alles  mümata olema. Kuida mööda läinud sügise  nende wiina saagiga lugu olnud, ei ütle nad kuusteistkümmend aastad mitte näinud olewad;  hinnad olnud 45, 55, 75, 90 kop.; ja 1 rubla künni 1 rubla 20 ja 30 kop. eimeri ehk pange täie eest, kuhu umbes 10 toopi sisse lähäb, saanud. Palju neist pisukese maa mehist, iseäranis Tatarlased, ei olla mitte niipalju  teeninud, kui nende kulud olnud, ega ei tea nüüd ei edasi ega tagasi, kuida endid ja omaksid ülalpidada; peale selle tuleb nüüd jälle uus töö peale, mis jälle koppikaid tarwitab,  rääkimata olgu siis wölgade ehk protsentide  maksmine. Wöeralt maalt. Saksamaalt. Berlinist. Suur puudus.  Jah, kellest on puudus? Eks öppetud meestest. Kui seda nattuke terawama silmaga waatame, siis leiame warsi, et siin meite juures  neist noordest meestest suur puudus on, kes öppetaja ameti peale wälja õppinud ja otse seesamma tõbi on ka Saksamaal kodu, saal öppiwad otse niisamma pisut selle ameti peale, mispärast siis suur puudus, neist kes ennast selle ameti wasto walmistanud. Sest, mis läbi seesugune puudus tuleb, kirjutab üks Berlini  sule-mees, Prankwurti seitungi läbi nenda: Kui mitte õige pea midagist ei tehta, mis ewangeliumi koguduse õpetajate elu seisust kin- 31