Luse parrast .» . sars peal ölliw; seal sündis  mul korraga kMge selja wallo ja selja hoolmed ollid ülles aeanud, ma laksin sealt ma arsti jure sest nende suggo on iggal pool ja arst armas, et sojas saunas kõige monnusam arstimise tööd ettewötta. Ta innimesel  wöis ehk hea tahtmine olla, mind mo häddast aidata, Ma MmAs nõdrad soned ei kannatanud selle piDistamise ja näppistamise wastopanna; ma kannatasin wallo, et messi silmast wälja tulli, lotes, et nüüd mannast wallust piddin lahti sama. Ta näppistas ja piggistas, künni mo parrem kassi nõrgaks ja otse kui ilma elluta jäi. Selle järrsU.hakkas ta kuiwama ja on nenda ärrakuiwanud, kuida sa praego issi näed. Wöib olla, et ta mönne sone wiggaseks piggistas, et werri ennam ei sanud' jooksma. Temma» innimene puhkad jubba ammugi haua willus omma wässimust; agga minna kannan temma mällestust surmani ennese kulges. Nenda wisi könneles mees ja näitas mulle omma hädda, kas ta praego meel, peaks ellama,  on mul teadmata; olli jubba kaunis ellatand  mehhike. Tössi kül, kui innimesel hädda käes, kui arsti ja abbi leiab, issiärranis ma paikus, kus öppetud tohtrid sada ei olle; agga siiski igga possiseja ja sossiseja ehk sönna luggeja  kätte omma kät ehk jalga anda, ei lähhä ka iggakord korda, sest et ennem rikkuwad, kui head tewad. Ehk se assi kül mitte ei la ehk tänna ci olle sündinud, siiski sünnib selle sarnast meie põimil  ka meel küllalt, et ma arstid ennam pahha kui head tewad ja siiski jooksewad innimesed nende jure kokko; issiärranis samad waesed silmad rummala arstimise läbbi koggoniste ärrarikkutud, kuhhu kõik suggust kuiwa ja märga peale aetakse. Nenda kuida ma issi omma silmaga näggin ja körwaga kuulsin. Käisin kord ühhe weikese hädda pärrast linnas tohtre juttu!, sest arra panne pahhaks, minna arsti ei ussu egga tedda ei kummarda, ja ma ussun sedda ei te sinna ka mitte, kui parrajate jutto ollime löppetanud, astus üks werri punnaste silmadega naesterahwas sisse, kaebas omma hädda ja pällus rohto. Tohtre küssimise peale: õlled jubba ka middagit rohto prukinud?" „OH kulla herral Meie ollsGe Wik ärrakatsunud, mis kegi öppetanud,  agga ükski aM si aits Sedda kuuldes kehhitas tohter, ölla nWusi S ütles: ..Kui teie kõik ollete ärrgkatsunud, noh mis pean minna siis teggema? Et mo assi toimetud olli, sepärrast tullin °ma toast wälja ja mõtlesin iösienneses: ..Õlleks ta rummal  innimene omma silmi iggapsew saggedaste puhta ja külma meega pesnud, ei oueksid nad ammugi ni raisko läinud. Mälletan meel wägga hästi, kui ma meel S. maldas, karjätseks  ollin , kmda ühhe manna eide jures käidi, silmi, arstimas ehk parrem öölda: rikkumas.  Kui silmad wahhest kihhelesid, siis ööldi marjad silmas ollewad> Ms piddtsilm ümberpöördud ja kas tappo lehhe woi linnase ridega nikaua öerutud sama, kunm werrt walja tüMU Ja jah, mis ta ees on, et klhhelemine  ei kao. Mönned kassemad omma hobbuse suud puhhastada, mis Oa mWM Hm peab õllema. Ehk kü! õrna silma ja hdbbuse su mahhe! suur maks wahhet on, tatzhab arstimine  ommetige ühte minna : üks on nlsamma  kahjolik kui teine; möllemad lobawad abbi sada nad issi nimmetawad sedda silma ..äigämlseks." Nüüdonehk jubba sisüggüsed arstjmised ammugi kaddund, sest rahwas on jo nüüd hea tük targem, kui enne ollld; noh andko Jummal! Kui hvlflik hoidmine;a sagge külma meega pessemine, isfiärranis wlttiufe töö ja rehhepeksmise jures, ennam ei peaks aitama, sits anname nöu wibimata öppetud tohtre käest nöu küssida, agga mitte enne ..k õ ik" peale mis läbbi silm kvMK niste rikkutud saab; ka haige silma pühkimiftks olgo sul ikka puhhas ja walge rwe Oük, agga ärra pühhi mitte willase kinda selja egga kue hölmagG nago mönni ride pessia sedda Äeb. Jut tulleb juttust ja könne kurda üks manna sönna ütleb, nendasammoti mul ka. Ma nimmetastn ennem hobbuse su rokimisest; sellest on mul üks naljakas, agga Ühtlase ka üks wägga halle luggo meel mo nore ello pöb west meles. Ehk kül peale selle mönni kümme  korva Peenus Jöulo lata petud, siiski on se assi mo meles, otse kui õlleks se eila Agga et tännane aeg jubba kaunis hiljM läinud, ja iggaüks päema wässimusest külje peale tahhab heita, sepärrast jätkame jutto tsi- 98