heksa hakkas türgi auuruloew ..Karta!" meie paadide peale tuld andma ja nendasammuti ka meite jala wagi maalt. Meie jalawägi oli ime wapper ja trehwasiwad wäga hästi, palju mehi, auuru laewa peal, saiwad surmatud ja ühe paadi peal olewa meestest, kes maale pidiwad  tulema, ei jäänud mitte üht meest elama  , nenda et sääl paadi peal enam kedagit polnud, kes seda oleks juhtinud, waid wesi wiis seda kuhu tahtis. Kaks laengut meie laewa pealt, pani türgi laewa ..Kartal" seisma. Üks kolme mastine türgi auurulaew ruttas appi, läks aga meitest ööse pantud minenide peale, sai lõhutud ja waus kohe ära. Kellu 9 hakkasiwad meie laewad kolme mere penikoorma  maa pealt pombidega tuld andma, pidiwad aga paksu udu pärast oma laskmist kellu ühe aeal seisma jätma. Ärawaunud türgi laewa plagu wötsiwad soomus laewa nähes kaptein-leitenant Satinin, leitenant Pridriksen  ja meremäe kardistid krahw Stroganow ja Tshabowski ära. Meie meestest oliwad kaks surnud ja neli haawatud soldatid. Sulinami juures seisawad  praego peale pisukeste laewade neli monitor  laewa; wiimased neist on linna alla tagasi  läinud. 28. homiku oliwad meie mehed jälle platsis ja hakkasiwad suuretükkidega türgi laewade peale laskma. Omalt maalt. Pernuft. Sissesaadetud kiri. Armas  Postimees! Sina tood oma 35 sa 39 sees ühe Audrus antud laulu kontseri üle ja wastu, sõnumid. Kontsert ise, kui ka tema auusad läbirääkijad, on mul tundmata, tuttaw on mul aga, - ja mis siin see pea asi näitab olewad see sõna laulu heälel: „roostetand"; ka oleks see J. K —le üleliiga  äuuks, kui —l — teda selle sõna leidjaks tahaks arwata. Zuba peale wiekümne aasta eest tagasi, olen mina üht Eesti laulu kuulnud,  kelle seest mul need üksikud sõnad weel kui läbi une meele tulewad: «Hääl ei anna, ..Kurk ei kanna; «Hääle putk on pooleks läinud, ..Kurgu roog on roostetanud". Hulk aastaid maast ja keelest kaugel elanud,  nenda ka laulu hakkatus ja löppetus kadunud.  Sellepärast armas Postimees, tahtsin  ma sulle üttelda, et roostetand hääl ehk kurk laulu teel, mitte uus ehk tundmata sõna ei ole, waid palju wanem, kui meie mõlemad. Sinu -—g. Pernumaalt. Tulekahjust. Waras jattab warna seina, aga tuli palja tuhaumku! See on üks wana sõna, aga wäga tõsi, aga mõlemad ühe peremehel wäga pahad külalised, ja wastu meelt wöerad. Üks tulekahju on igal aeal ühe peremehel raske kanda ja nimelt ühe taluperemehel, aga palju raskem on see temal sügisisel aeal, kus nii hästi tema aastane  leib kui elajate põhk, tua ümber koos on, mis tuli korraga ärasööb, et midagit järele  ei jä ja siis on lugu waesem kui waene, sest et kõigist korraga ilma jäeb. Ja iseäranis  on see sügisisel aeal wäga kardetum ja nimelt rehepeksmise aeges. Ei ole sääl õiget  ettewaatmist, siis on tuli warsi lahti, ega jõua keegi seda siis enam kustutada. Nenda oli ka kesk Septembri kuu põimil, süda päewa  aeal, Testama maldas, Kütti Jakob Juhkamil  seesugune õnnetus, kus tema eludmajad ärapölesid ja kõik elumaja asjad, hulk wilja, õled ja kõik põllu põhk, mis laudile oli taimeks  paigale pantud, tule roaks jäi ja peremehe  kahju wäga suur. Kust tuli lahti läinud,  ei tea keegi, aga et kahju päewa aeal oli, sest on siis arwata, et ahi wäga liig köetud  ja tuli säält rehe sisse läinud. Kahju kõige elumajaga on ühtekokku 920 rubla suur. Et peremehel talweks kortert pole, seepärast  oli siis auulik wallawalitsus nõuks wötnud,  temale üht uut maja jälle kohe ülesehitava  laska. G. L. Koha wahetus. Jnimenne on siin mailmas weerew; teab kül kus ta ilmale sündinud,  aga kus ta sureb, seda peab ta äraootama.  Testama koguduse õppetaja Sielmann,  kes neli aastat siin Issanda munamäel,  kui truu sulane tööd tegi, sai Tartumaale,  Pallamöisa kiriku peale kutsutud. Oma jumalaga jätmise jumalateenistust, omas manas  koguduses, pidas tema 2. Oktobril ehk lõikuse pühal. Tema wiimane manitsus koo- 347