ja nende söariistad paniwad Shottlasi imestlema.  Randolf unustas seltsimeestega silmapilguks  oma kohut, ja enne, kui n'ad aru saiwad,  oliwad waenlaste eesmehed juba nendest peaaegu mööda jöuudnud. Kuninga saadik tuletas temale ta kohust meele. Nutuste kutsus  Randolf nüüd mehi kokku. „Surm ehk wöit!" hüüdis ta ja näitas käega Inglaste pääle, keda wist küll kümme korda rohkem oli. N'agu maru oog tungis ta seltsimeestega waenlaste kallale, kes oma nöuu juba korras arwasiwad olewad. Nii mehiselt ja meele äraheitmisega on wähe wöideldud, kui need sell' silmapilgul wöitlesiwad. Poole tundi wältas seesugune wöitlus ja Duglas tahtis juba sõbrale appi minna, kui Inglise ritkerid korraga ära pögenesiwad. ..Pidage!" hüüdis Duglas seltsimeeste poole. ..Randolf on wöitnud ja meie ei taha seda anu tema käest ära kiskuda." Wahe aeal oli kuningas Robert kõik korrale säädinud. Ta sõitis ratsa hobuse seljas jõumeestest  mööda ja maanitses kõiki wahwad olla. Korraga pidas ta hobuse kinni. Ta silmad langesiwad ühe suure, juba halliks läinud  Shotti söamehe paale. ..Kas Teie ka siin olete, Waales?" ütles ta ja andis metsa talupoeale kat. ..Kuningal on kotka silmad", kostis Waales.  ..Ma olen oma sulastega wöitluseft ja Shotti maa wabadusest osa wötma tulnud. Mu wanemat poega on kuningas ohwitseriks tõstnud, keskmine poeg langes auuga wöitluse wäljale ja kõige noorem poeg on kodus maea hoidmas." (Tulema kord lõpetus.) Omalt maalt. Pärnust. Uuendus. Kudas kuuldakse,  saada wene keele õpetus Liiwi-maa koolides  igal pool kohuseks tehtama. Pärnumaalt. Mõnus ettewöte. Tammistest kirjutatakse meile umbes nenda: «Paari aasta eest sai Tammiste Mäelt wallale  uus kooli maea ehitatud. Aga üks tar- wiline asi puudus neil weel, see on: orel. Et ilma selle riistata koolimaeas waene läbi saada on, wötsiwad walla tallitaja abi ja koolmeister  nöuuks, ühte kõnet oreli hääks pidada ja palusiwad oma walla liikmeid koolimaeasse seks kokku tulla. Et ilm hää oli, tuli rahwast  kaunis rohkeste kokku. Esmalt lauldi üks waimulik laul ja siis pidas koolmeister selle üle kõnet, et laul üks kallis anne Jumalast  on, kellega Teda kiita ja tänada wöime. Ka rääkis tema, kuidas wanaste pagana rahwas  laulnud ja laulma õppinud. Selle paale kõneles walla tallitaja abi, et ka meie wanemate  wanemad orja piitsa all laulnud, ja tänas siis meie önnist keisert Aleksander I, kes meile wabaduft kinkinud on. Kui selle järele andide korjamine hakkas, tuli 63 rubla 58 kop. kokku. Lõpetuseks tuletas weel kooli wanem meie keisri muret ja waewa  sell' raskes söa aeal meele ja ütles, et meil palju tänu neile wendadele wölgu on, kes suures walus meie isamaa eest on pidanud  waenlasele ohwriks saama. Sellega lõppes siis nende kõne ja kõik läksime liigutatud  südametega kodu." K. B. Meie orwates on see wäga kena pruuk, kui koolmeiftrsd ja walla walitsuse liikmed ülemal  wiisi järele rahwaft kokku kutsuwad  ja neid äratawad elawalt ja wabakahtlikult  kooli asjadest osa wötma. Red. Auu-raha. Üks teine sõber kirjutab meile, kuidas amet meest auustab, kui mees aga isi ametit auustab. Kiri on nenda: ..Koonga walla kirjutaja H. Kiisk, kes mitte üksi Koonga, waid sääl körwas weel seitsme teise waldade asjad toimetab, oli nüüd juba 12 aastat kirjutaja ametit pidanud ja selle juures ennast truuiste üles näitanud ja oma kohut täitnud. Selle truu teenistuse eest anti temale üks hõbe auu-raha riigi walitsuse poolest  Staanislaus'i paela otsas kanda, mis säälne kihelkonna kohtu härra J. von Nasacken 28. Detsembril m. a. tema rinna päale riputas, kus juures ta teda tema truu-use ja hooluse eest tänas ja soowis: weel teist 12 aastat seda ametit nenda pidada. Oleks küll soowida,  et kõik walla kirjutajad selle paale wötaksiwad  mõtelda, et: ..kuidas sa külwad, nenda ka lõikad." Aga paragu! on weel meie 107