tema walwaP istss kNi ' ta - iH» tunni tWa'WoM" eM M Btunud. „Ms said «Md ka rahuliste magada?" küsis Marile» Haige waatas enese ümber ja küsis, mis aeg olla» «Kuidas Sa nii imelikult wöid küsida", ütles  Marile» «Praegu ikka jõid alles wiina ära; ehk tahad weel ühe lonksu wötta?" Kordeelia waatas lambitulest walgustatud kella pääle, mis pool neli oli. „Ma mõtlesin ennast oige kaua maganud olewad," ütles ta. Mariie naeris ja seletas, et ta aga waewalt ühe weerand tunni maganud, andis siis temale  jälle jua, kuhu ka oma jagu unerohtu sees oli, mis pääle ta pühapääwa homiku ülesärkas. See oli Juuni kuu esimene pääw, aga Kordeelia arwamise järele pidi see Mai kuu wiimane pääw olema. Pühapääw lasksime meie haiget öiete rahul olla, ja esmaspääwa sai temale jälle unerohtu antud, mis teda magama pani. Hoolsa walwamiste ja ettewaatamiste läbi oli meil' ses kordaläinud, niikaugele saata, et, kui tema teisipääwa hommikul Juuni kuu kolmandamal pääwal ülesärkas, tema siis esimest  pääwa sest kardetawast kuust arwas nägewat.  Rüüd andsin ma temale kosutamad toitu, ja mljapääWül, see oli Juuni kuu wiies, mis Mustlase eLtekttulutamise järele tema saetud surmapääw pidi olema, tundis Kordeelia ennast  palju terwema olewat, kui millasgi enne seda; kui meie oma röömulootusi tema Lerwets saamise pärast temale rääkisime, katsus ta ka naeratada, aga see naeratamine oli täis kurwasrust  ja kahetsemist. Kui Ma ohtu tahtsin äraminna ja temale Jumalagajätmiseks kat andsin, hoidis ta seda köwaste kinni ja palus mind minu talitusi nxnda säädida, et ma hoomse pääwa otsani, ehk ometi rohkem aega tema seltsi wöiksin jääda. „Hoome on Juuni kuu neljas pääw," ütles ta, «ja siis foowiksin mina wäga, et köit minu  armsad mu ümber koos oleksid, wöib olla, et m'ul mitte enam ei ole lubatud üht pääwa weel kauemaks teie seltsi jääda!" Ma surusin teda kord weel armastuses 6MS.NNNE wasts ja lubsHn kõigeks pääwaks ennast wabaks teha ja tema juures olla» Juuni kuu kuuendamal tõusis päike Äete kenas selguses üles ja kuulutas, et täna 11-us ilmake saab olema» Minu säädmist mööda oli Mariie haigele hääd kosutawat toitu anmid,  ja omaks suureks imekspanemiseks tundis  Kordeelia täna ennast öiete tugema olewat.  Pärastlõunat istusime meie kõik aias ilusas  suwemaeas, kuhu minu soowimist mööda ka meie armas haige oli kantud ja istus pehme sohwa pääl. Ta waatas wälja allaminejast  päikesest kullatud metsade paale, siis läksid tema silmad ühe seestpidise õrna tundmisega,  ümberpiirawa kohtade paäle ja waikne õhkamine tõusis selle järele tema rinnust. Kõigist  oli selgeste näha ja tunda, et ta selle kauni loodusega, ilusa allalangewa päikesega Jumalaga jättis, keda ta wiimast korda nägema  arwas, ja nende kolme inimesega, kes temale siin ilmas kõige armsamad olid. ..Sa tunned ennast wist täna palju terwema  olewat, tütrekene?" ütles wiimaks isa rõõmsa naeratamisega, ..ja mina soowin Sinule  südameliku isaarmastusega, et Sina hoome  wee! terwem peaksid olema. Tohter ja mina oleme nöuuks wötnud, Sinu sündimise pääwa ja pidu rõõmuga pühitseda, ja siis peaksid Sina ka oiete Pomnus za tugew olema." ..Minu sündimise pääwa! õhkas Kordeelia ja wangutas tasakeste pääd ..oh, see on weel wäga knuge! ma kardan, et ma senikaua mitte enam ei ela ega seda pääwa näha ei saa!" VPole ühti kaugel, armas laps," üttes ism ..Sinu sündimisepaäw on juba hoome ja täna ei tahaksin ma Sinust weel mitte lahkuda." ..Sa eksid, isa," wastas Kordeelia ..minu sündimisepaäw on alles Juuni kuu seitsmena damal!" ..Ja, hoome on juba seitsmes, armas tütar;  ..eksidus on Sinu pool; sest täna on ju kuues." „Täna on ometige kesknädal?" täna on reede." Imestades ja uskmatalt waatas Kordeelia isa pääle ja pooris siis ennast minu poole. Ma olin isale meie mõlemate südamelugu juba 258