tus hakkas selle päewaga, mil ta SMMa uhkuse  kõige kõrgema pulga peal seisis ja sellega weel mitte rahhul e! olnud, waid weel kõrgemasse  katsus rõnnida, agga sealt kukkunud ja kaela murdnud. Temma sured õnned, mis tal omma wallitsuse aeal ossaks said, ollid teddst ni uhkeks teinud, et ta ennast kõige mailma wallitsejaks piddab, ;a armas, et igga teine wallitseja temma ees saab wärrisema, kui ta omma kat kellegi pole wälja sirrutab, ja olli seal jures ärraunnustanud, et üks temmast weel üllem on, kelle käest kõik õnned ja õnnetused tullewad. Temma sure uhkuje süüks tulleb ka sedda anda, et ta Saksama wasto soddima läks, kus ta omma uhkuse palka sai ja kus temma sured sarwed said mahharaiutud. Sedda peab kül iggaüks tunnistama, et sesuggusi  mehhi, kui temma omma waimo annete  polest, wägga pissut leida on. Temma ell ust peab, ni söbber kui waelane tunnistama, et ta õnne sülles ellanud ja et ta wägga targaste  ette ja tal)ha on arwata mõistnud, mis tal ka kõik õnneks läinud, ja et temma teiste nõdrust omma kassuks mõistnud prukida; issiärranis  ka polittka asjus on ta önneliko asjo toimetanud ja kõik need õnned ollid tedda liig uhkeks teinud, mis ülle ta sedda iggawest ja kõige üllemat abbimeest arraunnustas. Kõige temma ellu aeast woib iggamees head öppetust wötta ja se on: et meie kõik pudulised olleme ja ni pea, kui omma lihha ommaks käewarreks panneme, siis ka langemine ennam kaugel ei olle, kuida se ka temmaga olli. Wanna Napoleoni ello langeb kolme pea-jausse, mitte ükspäinis temma wäljaspiddise, waid ka seeftpolise ollemise polest. Essimene jaggo temma ellust on, kus temma pelgus ellas ja kui Reinowadder  köiksuggust kawwalust wälja arwas, et kui ta wälja hilmub, kuida Prantsuse rahwast omma  nõusse ja omma pole sada, isstarränis Strassburgis ja Boulegnes. Ta uskus sedda,  et ka se, mis temma süddames Ukus, ka tuggew kül saab ollema, kõik korda saatma ja üht rahwast ümber muutma. Peale selle, kui ta kaks head öppetust ses ommas ettewötmises olli sanud ja asjad nenda ei läinud, kuida ta neid olli wälja haudunud, ja malmis möttelnud,  seal piddi jätte uut ettewötma ja seal peame ütlema, olli ta mees, kes ei truuse, kässo egga wande peale wadanud, waid sedda jalgega tallas  ja telste nödrust ennefe katzsuks prukis. Temma teine ello jaggo täis kawwalpft. Seal saab awwalikuks, et se temMl üks ksik on, wannet piddada ehk mitte. Temma! Olli kõik lubbatud, jja mitte ükspäinis Prantsuse Nlk, waid kõik Eüropa sai sest kihwtist tobbiseks.  Temma suur õn, mis temma wäljaspiddist  ollemist kronis, tõstis ka temma seestpiddist  kõrgema pulga peale ja rahwas kui messilinnud emma ümber. Kui siis ka liigpaljo juhmist peast ta järrele ei jooksnud, olli ommetige  neid küllalt, kes tedda omma õnne küttiks  piddasid ja issiärranis seläbbi weel surema au sisse tõusis, et Krimmi söas ja Jtaliamaal õnnega kronitud sai. Sest ajast hakkab nüüd temma kolmas ello jaggo, mis temmale sureks alluks agga ommetige sureks õnnetuseks mudäb. Kui keiser Napoleon lil. parrast Türgi ja Jtalia södda arru sai, et ka ausad mehhed, temma rigiwallitsufe Viljast ennast rõmustasid, wõttis temma tõeste nõuks, ennast parrandada ja ühhe priiwallitsuse läbbi neid plekkisi MM otsa eest mahhapühkida, mis wande rikkumine ja wallewandumine temma otsa ette teinud. Ta tahtis sedda tõeste; agga kelle käes üllem wattitsus, ja kes igga Varrast, kes omma warrastud warraga, kui õige mees tulleb, kinni wõttab ja taggasi omma patto mudda ja porri sisse lükkab, sai ka tedda kätte, ja ühhel aeal, kus ta omma õnne õige lotis öitsewad ja kus ta omma ümberpöõrmist mängo asjaks piddas. Kes nenda troni peale astub, ei woi omma rahwale priust sowida! sest et ta priust ei woinud  lubbada, piddi Snnetiwul katsuma, maksko mis se maksab, wöido kroni kätte sada, agga kuida teame, kukkus ta önnetiwult õnnetuse küünde wahhele, mis ta manna õnne rattul sõitnud süddamele, sureks walluks olli, künni nüüd surm, kes kõik ühhesugguseks peab, egga millalgi wahhet ei te surema ja wahhema, ning üllema ja alla ma wahhel, tedda siit lahti peästis ja selle iggawese perremehhe ette wiis, arruteggema, ommast maea piddamisest, kelle ees ka meie iggaüks ommal aeal peame seisma ja ommast teggemisest arro andma. Omma sure kawwaluse ja pettusega olli ta ennast Prantsuse troni peale nihhutanud, seal önneliko  päiwi näinud ja önneliko wöido kronisi 30