melega kirjutamata jätnud, sest st ma Eesti rahwast suremat luggu põlle piddanud, kui et nad ühhed wahhelise leiwa kakko narrijad iUa peaksiwad ollema." So! Kas ma nüüd ka ei tohi küsida: kui kirjasaatja ms raamatu üle kohut mõistab, mis tal siis minu kõrge ehk madala seisusega tegemist on? Kus olen mina raamatus ütelnud, et Eesti rahwast Vahelise kaku närijaks pean? Woi on aus kirjasaatja  minu südamesse waadanud, kuda ma Eesti rahwast lugu pean ehk ei pea? Mina ei tea ega tunne kirjasaatjad sugugi ja ometi teab tema julgests öölda, et ma ..meelega" need temmast soowitawad ..halledad loud" olla kirjutamata  jätnud ja selle pärrast olla ramatus liig wähe tuumaa leida. Kena kül! Minu raamat ei pea jo mitte juturaamat olema, waid ta peab näitama, kuda lugu kahe riigi wahel seisis ja sellepärraft arwasime Eesti-rahwast just seda enam lugu pidama, kui oleksin jutustanud,  kuda selle ehk teise üksiku inimese käsi sõjas käinud. Jseärranis näikse kirjasaatjal  45 kopikust, mis ta raamatu eest wäljaannud,  kahju olewat. Sellepärast ka seda hinda kibbedas meeles kahte korda nimmetab ja teda teise raamatu hinnaga körwu seab. Aga ta ei mõtle sugugi, et hinna määramine mitte raamatu kirjutaja waid raamatu trükkisa asi on ja et wiimne ni palju wötab, et omaga wöib wälja tulla. Minu pärast oleks wöinud  mis ka lootsin raamat rohkem pool odawam olla. Pääleselle on ni hästi kirjasaatjast  nimetatud Wenne-Prantsuse sõja raamat  kui ka minu raamat ühe ja sellesamma trükkisa trükkitud. Kirjasaatja aga näikse ka teda waleks ajada tahtma, et Eestirahwas muidugi mõned äraanvatud raamatuid hääl meelel ei osta ehk ka pool muido tahawad. Et se nii on, tunnistab iga raamatu kaubleja kui kirjasaatja waewaks wötab, sete järele küsida.  Weel enam aga tunnistab seda meie üleüldine  raamatute puudus ja kassin aja-lehtede lugemine. Siisgi ei seisa kusgil minu raamatus  , et ma raamatu üksi neile oleksin kirjutanud,  kellel ajalehed tundmata asi on, waid ma olen üksnes ütelnud, et neid mähe loetakse. Eesti-rahwa aru on üle 800,000 ja umbes paljast 3000 peawad neist ajalehti kas mul ei ole õigus seda ütelda? Aga sest ei ole Wesl ammugi kahju, et kaart raamatule on juurepantud,  sest palju ei pea ajalehti, aga tunnewad  ometi kaardi. Ajalehed ei ole jo mitte maadetundmise õppimise raamatud. Edasi ütleb  kirjasaatja, et ma ehk ma küll körgeste koolitatud mees näidata olewat, oma mõtteid ometi nii ei olla wöinud awaldada, et lugeja igas tükis mo seletamisest aru saaks. See peale kostan: Kes wähegi Eestikeele uurimise põllul ja uute sõnade tundma õppimises, kus uuemal ajal palju õpetatud mehi, nagu prohwessor  !)>' Wiedemann, õpetaja härra Hurt j. n. e. usinaste tööd teemad, ligi on käinud, need saamad minu keelest küll aru. Et ma nüüd niisugust' mehi oma rahwa seas arwasin olema, kas fe ülesnäitab, et mä Eestirahwast ..rumalaks rahwaks" pean, mis kirjasaatja mulle süüks panneb. Et ise Prantsuse kele tundja olen, siis kirjutasin nimed, nii kui neid wäljaööldakse,  kirjasaatja! aga näikse sest kahju olewat.  Tema meelest on üks kõik kuda wöerakeele  sõnad Eestikeeles kirjutatakse, kui agga üks sõna sääl on! Naljakas lugu! Alles praegu panti pahaks, et mina Eesti rahwa st wahelise kaku näri saks rumalaks rahwaks pidada ja nüüd ei arwata neid enam niigi palju wäärt, et neile wöera keele nimed nii kirjutataks, kuda wälja öõldakse! Kuda see kokku sünnib? Ka paneb kirjasaatja wäga pahaks, et ma ühe jao kõige ees pool kalli sõja asjade jutustamise  ruumi sündinud asjade jutustamiseks äraraisanud  olla. Kostus: Sisse juhatus peab ikka olema; ja ehk küll kirjasaatja seda salgab ütlen mina ometi, et Eesti rahwa seas paljo on, kes seda, mis sääl on jutustatud, weel ei tea. Ja mis sääl seisab, on palju tähtjam, kui kirjasaatjast soowitud ..haleda loud," mis täna loetakse, homme unuwad. Üleselle oli mull nõu, seda raamatut palju täielisema teha aga esimene pool oli jo trükitud, kui triikija mulle kirjutas, et nn lühikselt, kui woimalik pidin tegema. Siiski saab iga mõistlik lugeja säält oma jao sõjast teadust, mis meie kirjasaatja  mitte ei leia. Wiimaks arwab aus kirjasaatja  mulle sellega otsushoobi olla annud, kui ta ütleb: Ajalehtede lugejal on küll mõnusam  45 kop. eest soola tuua, kui et selle raamatu  ostab. Ja jah! Kahju teeb targaks: kui enese supp on magedaks jäänud, sest et 45 408