Sakala ts. Wilimdis. T-tscmb«m Mewal 1878. l. aastakäik. Aks poliitika, kirjandltse ja põllutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja wAjaaudja s. R. Jakob so«. Sissekord. Poliitika leht: On meie talupoja seisus juba nii kaugel, et oma kodumaa walitsusest osa wõib wõtta? Kuidas lugu praegu Vallani poolesaare peal on. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. Wiliandis: Seadused Eestikeeles trükitud; hantwärgi seltsi maja; nigrutite wasta wõtmine; „Revalsche Zeitungi" tohter. Pärnust: „Endla"; uued linna wolinikud. Tartu maakonnast: Kooli lugemise raamatud. Wõru maakonnast: Wastus Part Suijale.  Peeterburgist: Noor Suurwürst sündinud; Keiserliku Majesteedi  kuulutuse kiri; Keiserliku Majesteedi tagasi tulemine päälinna. Moskwast- Keiserliku Majesteedi sõnad. Wõ eralt maalt. Konstantinoopolist: Suleiman Pashaa kohtu mõistus; Tsherkessid Inglismaa teenistuses. Serbiamaalt: Serbia skupshtina. Saksamaalt:  Keiser Willem. Inglismaalt: Ministeeriumist. Nalja Mart ja Kalja Pärt. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht: Koer 111. Natukene Inglismaa põllumeeste elust. Kaks uut raamatut. Sahk. On meie talupoja seisus juba nii kaugel, et oma kodumaa walitsusest osa wõib wõtta? küsimise kohta on Viimasel ajal meie maa Saksakeele ajalehtedes Vaidlemist olnud. Nagu meie lugejad  teadwad, langemad meie mõisnikud kahte suurema poliitika  parteisse, kellest ühed ennast konserniad, töised liöeralid  nimetawad. Esimeste pool on praegu maapäewa peal healte paljus ja nemad ei soowi weel sugugi, et ka talupoja  seisus sellest maapäewast osa wõtaks. Nemad arwawad,  et rahwas meel nii kaugele haritud ei ole. Missuguse põhja peale nemad seesugust arwamist toetawad, seda saame kohe nägema. Töine partei, nõnda nimetatud liberalid, soowiwad küll, et ka talupoja seisus maa Valitsusest osa wõtaks, nimelt kreisi-päewade peal, aga see piir, mis nad seiemaale selle osawõtmisele ära on määranud, oli nii kitsas ja tühine, et Meie omalt poolt nende püüdmiste kohta peame ütlema: ennema midagi, kui sell kombel ja nii wähe! Wabandas ennast see liberalide partei oma kitsa piiride  kohta sellega, et meie weiksed põllumehed laiema piiridele  weel mitte küllalt küpsed ei ole ja et neid, neile natukene  maad poliitika põllul andes, suurema õigustele ette tuleb Valmistada ja kaswatada, siis Vabandab ennast wana konserwate partei sellega, et talupoegade seisus weel sugugi nii kaugel ei olla, et maa Valitsusest osa wõiks wõtta. Mis nad selle ütelusele põhjuseks panemad, näitab üks x. x. „ Zeitungi und Zandn? ajalehe 259. numris. Seal löeme: „Meie maarahwas saab küpse olema ja oma katse ära teinud saama, nii pea kui ma näen, et tema neid isewalitsuse õigusi, mis temale seiemaale antud,  tõeste heaste saab tarwitama. Seda ei wõi aga praegu ei wallaseaduseft ega kihelkonna konwendist ütelda. Ja kui ma ka järele pean andma, et sellega lugu puremine on läinud, kui alustuses arwati, siis on see üks südamest antud auustaw tunnistus meie rahwausliku rahwale, mis ma mitte marjule ei tohi heita, kui tõe wasta ei taha eksida.  Sellega ei ole aga weel üteldud, et sellepärast juba meie maa ühe kõrgema seltslik-poliitika edenemise järjele küllalt ette Valmistatud oleks." — Siis üteldakse meie wallawalitsustest: „Kuidas nendega lugu on, seda laske enesele  ommeti kihelkonna kohtuherradest ette jutustada, ning lugege, ma palun Teid, mis rahwauslikud ajalehed ise selle poolest ütlewad. Ma soowitan Teile selle poolest „Sakalat" ehk „Semkopist" lugemiseks, kelle juures waewalt konserwa ehk pealegi tagurpidilaste haisu saab otsituma. Esimene leht andis hilja aja eest tagasi teada, kuidas sagedaste lugu walitsemiste juures olla, ja töine leht armas omal niisama asja olewat, wälja ütelda, kuidas Lelle poolest mõnes tükis meel mõnda soowida olla." NoWa loeme ajalehes „Zeitung  für Stadt und Land". z Siin on siis „Sakala"' ka tunnistuseks wõetud, et meke talupoja seisus weel mitte nii kaugel ei ole, et tema ise walitsuse piirist laiendada wõiks. 'Mis „Sakalast" siin nimetadi, wõib ainult see üks kohtz olla, kus meie oma maa nurjatuma kõrtsielust rääkisime ja ütlesime, et see kõrtsielu wahel ka wallawanemate walitsechiste juures paha wilja kannab. Nüüd, kus meie kolmes numris pitkemalt oma wallawalitsustest rääkinud oleme, Aaawad kirjutajal x. x. küll töised mõtted selle poolest paha tulnud olema, mis suurt lugu „Sakala" meie walla ametnikudest ja nende ameti tallitustest peab. Meie ei pruugi siin mitte enam uueste üles arMda. kM psMHõed takistused tulewad. kÄeläbi meie wallawanemate Löö sagedaste puudukseks jääb ehk kuidas üleüldse mõned walitsemised nurja lähewad. Nii palju peame aga uueste meele tuletama, et meie waldade  isewalitsus praeguse seltsliku elu ja toimetuste wõimu piiride juures mõnusamalt edasi läheb, kui nõuda wõiks. See tunnistab aga ka selgeste üles, et meie talupoja seisus küllalt nii kaugel on, et oma kodumaa walitsusest osa wõib - Mis kihelkonna konwentideft Ütelda tuleb, siis on tähele panna, et neid konwentist kihelkonna wöörmttndri herra kokku kutsub ja juhib, kes mõisnik on. Seda aga teab igamees, et seesugused koosolekud täitsa selle järele käiwad ja tööd teewad, kuidas neid juhitakse ja kuidas juhtijad  on. Meie wõime julgeste ütelda: oleksiwad need kihelkondade  konwendid wallawanematest üksi ära pidada, nende toimetused oleksiwad mõnusamad kui praegu. Nemad ütlewad, et Eesti talupoja seisus weel nii kaugel walmis ei olla, et oma kodumaa walitsusest osa wõiks wõtta. On siis Sakslased meie maal wähema hoolega suure rahwahulga waimuharimiseks tööd teinud, kui Türklased Bulgaariamaal? Bulgaarialased on wabaks saanud ja on kohe ka nende talupoja seisus ühtlasi isewalitsuse ohjad osawaste  enese.kätte wõtnud. Aga kui seda keegi Sakslastest ka tahaks tunnistada, mis meie mitte ei usu, siis peaksime meele tuletama, et Eestlased enne Sakslaste seie tulemist ka osawaste iseennast walitsesiwad, ja et Eestlane oma wancr maimule truuiks on jäänud ning seda osawat waimu igal korral ülesse näidanud, kus temale ka pärast woli anti, teda awaldada. Meie arwame, et küllalt Mie talupoja seisus jo nii kaugel on, oma maa isevalitsusest osa wõtta ja usume, et ta oma osawust ka täieste ülesse saab näitama, kui temale kõik teed nii ära on seatud, et ilma takistuseta sõita wõib. Aga see'p see asi on: Teed peawad osawaste tehtud ja ära seatud olema. Meile soowitud nõndanimetatud  „kreisipäewad" ei ole ühtegi; need on paljas nimi ilma Asjata. Nendega ei oleks'meie mäa"Pwalitsus muud ühtegi,  kui üks luukur mees, kes ennast kepi najal edasi aitab. Seesugust isewalitsust ei taha meie mingisugusel kombel wasta wõtta, sest temast ei tule meie maa üleüldise hea olekule ega ka kodaniku ja talupoja seisustele kasu. /Mis meie tahame on see, et kodayiku ja talupoja seisusele'mõisniku  ü h esug une õiguZ ja nendel maapäewa peU"igalühel omast kohast niisamasugune heale õigus oleks, nagu mõisnikutel. Nii kaua kui lugu nii ei ole, ei ole ka mitte wabadust meie maal, käsikäes- käimisest ei mõi juttu olla ja oma orja-olekust häbi tundes, peame ohates seda aega taga igatsema, kus meie orjapõli, mis enesele wastastiku ise peale paneme, otsa oleks lõppenud.  - Kuidas lugu praegu Balkani poolesaare peal on. Nagu iga lugeja teab, ei ole kõik need suured muudatused,  mis wiimasel ajal Balkani poolsaare peal on wõetud ja edespidi weel wötta tahetakse, mitte weel õige korra sisse seatud. Seal on weel palju muuta ja õiendada, Aga kõik need muudqjpjed sezsawad Perliini lepingu aluse peal. Berliin! lepingu - kaup igal korral juhiks ja seaduseks,  kui nende muudatuste kohta otsust soowitakse saada. Aga mida kaugemale asjad seal edenewad, seda enam saab iga päewaga selgeks, kui raske Türgi segaste asjade õiendamine Berliini lepingu põhja peal on. Balkani poolesaare  peal on nii palju rahwastel ja riikidel igal ühel oma kasu peale waadata ja oma kasu eest seista, et wäga raske on, ette ütelda, millas seal kõik asjad tõeste õiendatud saamad  olema. Suure-riikidest on Türgi-, Wene- ja Austriariik  needsinatsed, kellel seal kõige enam kasust tähele tuleb panna. Aga nii heaste Wenelase kui Austriaga ei ole ennast Türklane weel mitte jõudnud õiendada ehk nendega kokku leppida. Türklane ei taha Austriaga ikka weel mitte Bosnia  ja Nowibasaari pärast lepingu-kaupa teha. Wenelane ei ole weel mingisugust sõakulu tasumist saanud; ka ei ole Türklane Wenelasega ikka weel mitte päris rahu-lepingut nende asjade kohta, nimelt Aasiamaal, teinud, mis Berliini lepingust puutumata pidiwad jääma. Türklased teewad oma päälinna kindlaks linnaks, teda nagu töiseks Plewnaks ümber muutes, ja walmistawad ennast nii suure hoole ja tuhinaga sõale ette, nagu peaks ta jo homme tulema. Wenelane ja Austria on sunnitud, sedasama tegema, sest nemad ei wõi teada, mis tuleb, ja peawad ette waatama. On nüüd need asjad juba kirjud küll, siis on seal weel kirjumaid. Rumäänia ja Türgi wahel on nagu mõni uus palaw sõbrus elusse tõusmas. Rumäänia ei ole ikka weel mitte Wenelasega lepingut teinud, et Wene sõawäed, kui tarwis, läbi Rumäänia koju wõiksiwad tulla. Austria ja Serbia wahel on ühe kauplus-lepingu pärast nägelemist, mis ka edasi ei ole nihkunud. Wenelased seadawad Bulgaaria  maad õige joonele, aga Austria piiri seest käib Bulgaariakeele  ajalehta Bulgaaria maale, kus sees Bulgaarialasi  Wene seadmiste wastu ülesse püütakse ässitada, mis Wenelaste tööd mitmes tükis wäga takistab. Seal juures on Jda-Rumiilia nagu kaalu peal, keda mitmelt poolt hoitakse  ja õiendatakse, kus juures igaüks oma kaalupommidega  kaaluda tahab. Makedoonias on mässamine walitsemas,  kus Bulgaarialased Bulgaariamaaga ennast ühendada soowiwad, aga kus ka Türklased Türgi walitsuse ja Kreeklased  Kreekamaa poole hoiawad. Albaania seisab sõariistades  walmis ja ei taha muud, kui et maa wabaks ja iseriigiks saab-. Monteneegro ootab ikka weel selle peale, et ta Türklase käest kätte saaks, mis Berliini leping temale lubanud, aga seiemaale on ta ilmaaegu selle lubamise täitmist  oodanud. Kreekamaaga on seesama sugune lugu ja weel suuremal kombel.