Perno Postimees ehk Näddalileht M S, t»7S I«nei neljapäew 13. Januaril.^ aasta. Ses lehheS seisab Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. Ommalt maalt: Pernust: Nore rahwa tembud. Peterburgist: Assemikude ostmine. Wilja mümisest. Luhwt sõidust. Kelmid lõksus. Moskwast i Õnnetusest. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Ettekulutus. Prantsusemaalt: Rahwa ollemine. Jtaliamaalt: Kuida asjad  muutnud. Inglismaalt: Tullekahjudest. Hispaniamaalt: Sassis asjad. Uemad sönnumed. Intressi pabberid. —. Kauba hinnad. Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. Et kuulgem siis, mis ta eddasi juttustab: ..Eks kule ikka, kuidas luggo olli! Kuida ma jubba ütlesin: sain warrakult kaupa, agga heina ostja ütles ennesel üllejöel nattuke toemetamist  ollewad ja käskis mind sennist turrul  odata. Et mul nüüd aega olli, toppisin omma pibo täis, pannin taelaga tulle peale ja piggistasin pöidla künega hästi kinni, et malli tuul sedda sealt ei sa heinde sisse missata, istusin siis wankre nukki peale mahha ja immesin  pibo sabbast suitso ja aega olli kulatada,  kuida mannad heina müad omma Heino kiitsid ning hästi kaubelda ja tingida oskasid, ja ostjad jälle ommalt poolt koormaid läbbi sorrisid ja laita mõistsid. Kõige sellega ei õlleks  mul suggugi teggemist olnud, sest se on jubba wanna tuttaw kauplemise wiis; agga isstärranis aeas se mo süddant pöritama, et innimesed, kes Heino müwad, wägga pettisel kombel sedda tewad. Koormad kõik ueste maast ülles tehtud, wäljas pool head, agga seetse pool mäddand ja märjad tükkid ja siis ni sure õigusega kidawad, et ostja ei tohhi ennam omma suudki lahti kehha egga käega koormat katsuda. Näggin kül, kui siin ja seal wessi märjad tükkid koorma seest wälja tõmmati  , mis ülle müad wägga wihhastasid ja ütlesid, et ostja neid ilma asjata laita, neil ei olla middagi wigga. Olleksid nad weel kõik ühte wisi märjad olnud, siis õlleks sellega ka weel õigeks sanud; agga mitmel olli selge sõnnik  sees pool ja wäljaspool head heinad, sedda ööldi koggemata nenda juhtunud ollewad, teinud pimmedas koorma peale. Assi näitab nenda, nago õlleks sandima heindel surem õigus  ollewad, ennestele seetse pole soemad aöset  otsida, just nago nored neiud, kes alwa ridega ei julge wöera innimese silmi ennast anda. Mul ei tulnud sedda jälle hingestki mele, et sedda wisi heinad rohkem hinda makswad.  Sedda mo wa Truta ei salli, et heina kauplemise jures walskust peaks tehtama; ta kärritas weel, kui koormat läksin peale teggema,  et ikka parremad tükkid koorma sisse pannen,  et hästi kuiwad seisawad; õue wärra-