on nimmelt, mil ta keisriks sai wallitsetud 21. ja 22. Nowembril 1852 on temma 8 miljonist seks wallitsetud. 22. Juni! 1853 kulutas ta omma kihlusid Montijo krähwina Eugeniaga, ja 30. Januaril 1854 olli laulatus.  Selle peale tulli Krimmi södda 1853 künni 30. Märtsini 1856, ja et rahho Parisis sai tehtud, se tõstis tedda temma kõige kõrgema  aupalga peale, et uhkus ja surus tedda lõhki tahtsid aeada. Ka on mitto korda monned  nurjatumad katsunud ta ellule otsa tehha, agga Jummal hoidis ja kaitses tedda, et kurn nõu põlle korda läinud. Need aastad 1856 künni 1858 ollid õnne aastad, kus mitmed sured würstid ja rigiwallitsejad Parisis käisid ning keiser Napoleon ka teist kord Inglismaal wöeraspeul käis ja Septembri kuul 1858 keisre Aleksandiga koos olli. Ni paljo siis lühhidelt temma ellu luggust. Omma kawwaluse läbbi tõusis ta, künni Prantsuse  troni peale ja keisre kroni alla, kus ta omma õnnega senni mängis, künni se iggawene õnne andja ütles: siamaale ja mitte kaugemale, ja siis olli ka langmine warraks ja langmise järrele tulli surm, kes kõik löppetas. Ommalt maalt. Pernomaalt. Sõbra kirri. lärreL tullew kirri on selle sowimisega meie kätte tulnud,  et sedda peaksime kasa wotma. Lasseme siis sedda tulla ja se on nenda: ..Kule Postimees!  Egga 'sa ommetige harjastd püsti ei tõmba ja harja punnaseks ei te, kui pes-täie tõugatud pippart so tasko puistan. Tahhan sulle siis juttustada, kuida uhkus ja rummalus, teine teise käe körwas, nago pruut ja peigmees käiwad. Süddamest peame meie omma suurt ja armolist Keisre Herrat tännama, kes ükskord ka meie armsa Eestirahwa  peale mõttelnud, ning ohjad nende kätte andnud, et issi pukki peal woime istuda ja omma  wankert kohhe teed kaudo hoida, agga mis kehha? Mailmas on meel wägga paljo porri ja mudda aukusi ja nendasammoti ka mitmesuggusid innimesi, kus weel parrandamine põlle mödunud ja selge päewa walgus nende silma paistnud. Wata wanna söbber, se olli wanna aasta löp- petuses, na Detsembri ku essimeste päiwesees, ma rägiksin wee! eddasi, agga kassi wärriseb ja okse ajab peale. Meie pallume ommetige  omma Zssa meie palwes: ..Anna meile andeks  meie möllad, kui meie andeks anname omma wölglastele" ja laulme ommas 166 laulus  1Z salmis: ..Kõik kurja makske arm oga, ja püüdke waggast ellada zc." Agga neid kallid  sönno upputakse mina klaasi ja kattetakse parrast porriga kinni. Noh, essimene süddame pöritus ja käe wärrisemine  läksid ülle, kule siis mis sulle könnelen. Assi sündis T. kihhelkonnas S. maldas N. kallus. Üks perremees wöttis omma sullase ja mennad ning läksid N. tallusse, kus üks T. walla rätsep õmblemas olli. Mis wihha selle perremehhel temma wasto olli, sedda ma ei tea, agga senna sades, saatnud perremees süllast rätsepat wälja kutsuma. Rätsep, kes middagit kurja põlle karta teadnud, läinud kohhe wälja ja wälja sades olla se perremees kohhe ta käest üht ja teist küssinud ja öölnud wimaks: ma käisin tänna linnadega linnas ja annan sulle ka sedda liito; nikohhe wissatud rätsepale rie ülle pea ja tõmmatud mahha, püksid remwitud  takka katki ja siis mees pea- ja teine jalge peale ja kaks meest teine teine poolt hakkanud  uhtuma rätsep issi arwab umbes 76 hopi sanud ollewad. Noh, kui tööga malmis  sanud, siis jooksnud issi, kui hundid raipe kallalt, ülle aea metsa. Nüüd manna söbber tahhan sulle ka könneleda,  mis ammeti mees se perremees issi on. Ta on üks auu waärt tallupoeg ja walla polest wälja wallitsetud mees, kes ue seaduse järrele kirriko kohtus istub ja pealegi meel walla wollimees.  Sa küssid nüüd wahhest: ..Agga mis sest luggust wimaks wälja tulli? Kas rätsep jättis asja nendasammoti?" EL sedda kü! mitte, waid ta andis sedda walla kohtule teada ja pällus asja ette wötta ja selletada. Kohhus nõudis ka mehhed ette ja hakkas esmalt sullasega,  kes rätsepa toast olli wälja kutsunud, peale, agga se wabbandas ennast ni õigeks ja puhtaks, et temma kellestki peksust ei tea ja ütles rätsepa unnistawad. Assi olli otsas ja rätsepat kästi rahhul olla, egga ilma süta innimest  ilma asjata teotada. Agga wanna sönna ütleb: ..Üllekohhus ei jae katte alla." 39