Perno Postimees ehk Näddalileht M ,4 t«7I AIMs IDern«s, keflnäddal 7. Aprillil.^ aasta Ges lehhes seisab . Mis wanna Mäekülla Jakob Tallinnas kuulnud ja näinud. Ommalt maalt. Peruust: Õn õnnetuse Urrele. Warras käes. Riast: Parist asjust. - Tartust: Koddo ellajate näitus. Kauba pank. Peterburgist: Ülleüldseft wäetenistusest. Piddo sömaaeg. Palwe kirjad. Uus raudtee seadus. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Telegramm ja teadus. Prantsusemaalt: Ennam pahha kui head. Jtaliamaalt: Mässamisest. Uemadsönnumed. Mõistatus. Kirjawastussed. Mis wanna Mäekülla Jakob Tallinnas kuulnud ja näinud. Lasseme tänna wanna Jakobit omma könnet  löppetada ; ta lubbas. jo minnewa kord, et tänna wesl middagi Tallinnast tahtis juttustada;  noh hakka peale wanna hal-pea. Wannake köhhitab ja hakkab: ollin ommad asjad jubba linnas ärra toimetanud, ilmoke olli hea ja kuiw, sepärrast wötsin nõuks linna ka kord wäljapoolt wadata, et ka raudteed enne surma omma silmaga nahha saaksin; se wois na keskhommiko aeg olla, paike paistis kaunis sojaste ja joma jannu hakkas mulle waewa teggema. . Ulitsat mõda eddasi minnes, näggin üht howi wärrawat  lahti ollewad ja kaew kesset howi, läksin  wärrawast sisse ja parrajate tulli ka kutsar wsi toapois, kenna noor mees, tutsud ninna al, kaewule hobbusid jootma, ma pallusin ennesele  ka nattuke kele kastet. Minne senna, tüdrukud andwad sealt, seal on parrem wessi, käewo wessi ei kõlba jua, ja näitas issi käega senna pole. Ma põörsin sekna pole ja näggin  korraga üht tüttarlast sure pu al seiswad, Zorw käe otsas ja lugges issi Postimeest. Ei mo lem-öest ei olle weel middagi üllespaNtuv, ütles tüttarlaps issienneses; agga mis seie on pantud, on üsna . Pikkemat jutto tal ei olnud. Murro mäelt tulli üks habbenik,  tüdruk andis Postimehhe selle kätte ja läks issi rowi alla. Ma wötsin mütsi peast, lükkasin juuksed körwa tahha, tõmbasin pea käppuga silledaks, kehhitasin püksid ka ülles, teggin kõik wisipärrast; nago sa tead, egga se üks kõik ei olle, kuidas sa saksa maeasse lähhäd  egga Eestlanegi pu pak ei olle, peab ommetige ennast ka ikka nattuke kohhendama. Olga terwe! lahked tüttarlapsed andsid mulle pengi alla, et wöisin jalgo puhhata ja wet jua ni paljo kui südda sowis. Nenda istude ja jalga puhhates katsusin na äri weri möda teada sada, kus pool se levi ödde piddi ollema  ja ellama; agga kes sedda minno sugguse pastlamehhele hakkas räkima, ommetige sain ni paljo arro, et ühhe tüttarlapsel möda läinud  kewwadil 25 aastat täis sanud, et ühhe sakste Lenistuses on, ja temma sõbrad tedda temma Zubeli päewa hommikul kenna lauluga