Kodune afi, mis sõbralikult selle palwega meie kätte saadetud  , et seda oma Postimehe sisse peame üleswötma; aga kes selle lapse isa, ehk kelle sulest see wälja tulnud, on meil teadmata. Anname siis seda sõna sõnalt, kvida see meie kätte tulnud. Pernu prii tulekustutaja seltsi neljandama jau wie aasta mälestuse päewa pühitsemisel, söameeste  heaks antud eesti näitemängu eesköne. Üht wäga tähtsad pääwa meie täna Siin seltsis esimest korda peame. See on, et Jumal oma armu läbi Wiis aastat aitan'd meitid teha tööd Kui hästi see meil seni korda läinud, Ei selle üle isi otsufi Me taha oma kiitust ots'des anda. Te, auustud kuuljad, teate õige heast, Kas kasu oleme me linnal saatnud, Ehk paljalt oma nime kann'd. Et aga seda pääwa mäletada, Siis teid, oh kuuljad siia palun'd oleme, Et enestele ühes teitega Üht kurwa lugu meelde tuletada. Kui palju Wene poegi pole läinud Ju wöera maale wälja sõdima, Et Türgi rahwas omas uhkes meeles Ei enam tühjaks peaks rahwa õigusi.— Mis pole mõnda aastat kannatanud Kül wassed riskirühmas Türgi maa!! Euroopa maa ei wötnud karistada, Nüüd maks'taksi kätte Wene riigi seest. See kõrge siht, mis eest saal wöideldakse See wahwa töö, mis eest sää! elu antakse: Naad tahtwad koorma kandjatele kinki Nüüd priiust ja ka päästa Türgi käest. Oh peaks nad seda pea korda saatma Ja Jumal- neile wöitu jagama, Et Wene keisre armu, abi läbi Need waesed saaks ka õnne maitseda! Kui weriwaenlane on lõpeks löödud Ja koju tuleb wöidu kroonil wahwa hulk, Siis jöuawad meil raske aea järel Ka rahu pääwad jälle tagasi. Enn' aga kui on asi nenda kaugel Weel palju peab saama ohwerdud, Sest mitmed leidwad haawu surma Ja kodu foig'wad hädas omaksed. Nüüd söea platsi! seisab Wene wägi, Nii mitmed poead armsalt isamaalt, Et söea riistadega korda saata, Mis head sõnad pole teha jö'udn'd. Kui mitme elu küünal kustunud Ei ole juba Türgi kuulidest, Kui mitmed wäga raskid haawu saanud. Kui mitmed edaspidi saa ka weel? Eks ole sellepärast meie kohus, Kes söea kärast eemal oleme, Ka omast kohast wäha abi anda, Et hoolt saaks kantud haawatute eest, Et wennad kosutamist wöiksid leida Ja rõõmus oma walu kannata. Seepärast tehkem lahti omad käed Ja jõudu mööda sinna jagagem, Mis ohwert isamaa meilt iial nõuab, See ärgu olgu kellegile suur; Kõik olgu igal aeal malmis Ka isiennast kink'ma temale. Mis helded käed wendadele andsid, Mis pakkusiwad lahked südamed, Küll wägew Isa kõrges taewa riikis Kõik tuhat mõrra tasub selle eest; Ta kuuleb meie palumise hääle, Kui tema poole me siin ohkame, Ta annab rohket wöitu, kingib rahu, Nii meile kui ka usu wendele. Seepärast pööran ennast teie poole, Kes täna siia kokku tulite, Ja loodan teie helde meele pääle, Et häda kustutada aitate. Oh näitke ülesse, ma palun, Kus helde, lahke süda elawad; - Kes kõik maailma armust üles peab. Küll see ka seda kätte tasub teil. Sa aga Isa, kõrges taewa riikis, Sa hoia kät su Wene poege pääl, Sa anna neile söeas wöidu lootust Ja jaga jõudu teha rasket tööd. Sind aga, armuline Wene keiser Me ühtlasi siin seltsis täname, Sind hoidku Jumal kaua sinu troonil, Su rahwal' õnneks maale suuruseks. Kiriku-sönumed. Perno Eliisabethi-kirik. Ristitud: Alide Johanna Maddison. Minna Janns- 319