Perno Postimees ehk Näddalileht t»7B. 22"e sPernus, reede 6. Jaanuaril.^ aasta. Neaister: Uue aasta teretamine. Sönumed söaplatsist. Omalt maalt. Peruust: Laavast. Riast: Talurahwa  wäljarändamisest. Kuresaarest: Kuresaare nädalaleht. Peeterburgist: Telegramm. Suurwürstid. Raudtee seltsist. Raha walamisest. Soomemaalt: Kahekordsest mõrtsuka tööst. Nishni-Nowgorodist: Wali külm. Harkowist: Kooli sönumed. Tibwlist: Kindral Heimann. - Wöernlt maalt. Berlinist: Sönumed Konstantinopolist.  Miinist: Söa sönumed. Londonist: Wahelt rääkimisest. Belgradist: Taplusest. Türgimaalt: Söa wangid. Uuemad sönumed. Kiriku sönumed. Jutressi paberid. Kauba hinna o. Uue aasta teretamine. Jeesus Kristus on seesamma eila ja täna ja igaweste Halleluja! Nende sõnadega teretame meie igal uuel aastal oma söbru ja pakkume neile sõbralikult kat. Et meile nüüd jälle uus aasta kätte tulnud ja meie seda kallist päewa naha saanud, siis ei ole see mitte meite oma töö ja tegemine, waid Jumal on meie päiwi pitkendanud ja meid seda päewa näha lasknud; tema on omad helded kaed lahti teinud ning armust meile jaganud,  mis meile nii ihu kui ka hinge poolest tarwis olnud; kus tema ei awita, sääl ei nihku ole kõrs ega weske kiwi paigast. Inimene ei ole muud siin maailmas, kui tuleja ning mineja ja käiwad otse niisamma teine teise järele, nagu aastad, mis ühe teise järele marsiwad ja mis Jumal nenda käima pannud. Tema suur wägewus on neile teed walmistanud ja neid korra peale säädnud. Aasta lähäb aasta järele ja meie näeme neid tulewad ja minewad ja meie kõnnime nendega ühes. Jumal on armust meile jälle üht uut aastat kinkinud, ja sellega peaks siis ka uus eluwaim meie sees elama hakkama, ja meie ka omas waimulikus olemises ergumaks  saama. Et meie täna alles elame, on suure Jumala heldus ja arm, kes meie elupäiwi pitkendanud ja selle eest tuleb temale tänu ja kiitust ning ka auu anda.