nistrid, ja hiljem Bukaresti linna wanem, kes suure Majestätile üht südameliku ja armast  kõnet pidanud ja löppetas oma kõnet nende sõnadega: Elagu suur Majestät keiser Aleksander! Elagu kõik suure Majestäti wamilie!  Elagu see wapper wene söawägi! Suur Majestät tänas mõne armuliku sõnaga. Selle peale oli mõne suurema sugu Weneja  Rumäni naesterahwal see auu suure Majestätile  üht ülemaga kena kimpu lillesi anda. Jaama majast wäljatulles, astus suur Majestät  würstina Elisabethiga tõlda ja sõitis, teises tõldas istusiwad keiserlikud kõrgused, Suurwürstid Sergei Aleksandrowitsh ja Konstantin  Konstantinowitsh, selle järele sõitis würst Gortshakow kindraladjutanti Miljutiniga,  Rumäni ministriga, kindral Jgnatjew ning Kinda. Peale selle, kui suur Majestät paleesse oli saanud, on prii tulekustutajaselts ja natsionalkardi  mehed palee eest mõõda marsinud ja palee ette auuwahiks seisma jäänud. Sel päewal on suur Majestät sinadi kohtu saadikud  wastuwötnud. Ohtu kellu pool li sõitis suur Majestät Bukarestist jälle wälja Peterburgi poole. Wõeralt maalt. Berlinist. Kindral Todleben. Preisi söameste seitung kõneleb kindraladjutant von Todlebeni nimetamisest, Rustshuki söawägede ülemaks kommadiriks, kuida siin alamal lugeda. Osman pasha ja tema wapra föameeste alla heitmine, on Todlebeni söatöödele üht uut krooni peale pannud ja tema, juba Sewastopolis  saadud kiitust uuendanud ning suurendanud,  mis läbi tema oma Keisre suure Majestäti  armu ülestunnistust on teeninud. Saksamaa  söakunst ja tarkus, pakkub temale seda kõige suuremat auu ja et tema madalast seisusest  nii kõrge pulga peale söateenistuses tõusnud  ja auustab teda kõige kõrgema auustusega,  misga üks riigiwalitsus üht meest auustava  wöib. Londonist. Türgi asjust. Üks telegramm  toob järgmesi sõnumid Türklase poolt: Türgi riigi walitsus arwab seda paremaks, Wenelasega wöimalikult sõda edasi pidada ja olla selle pärast Mussurus pashale käsku andnud  lord Derbüle öölda, et Türklane, ehk ta kül Eüropa suure riikide käest nõudnud, et katsuksiwad  rahu teha, siiski oma kõige suuremat lootust türgi söawägede peale wöiwad panna. Konstantinopolist, 11. Deetsembril. Üks awalik teadaandmine ütleb, et riigiwalitsus  kõige enam praegu sellega ametis olla, oma söawägesid täiendada, et nenda oma punni edasi ajada, ega ei miski sest hoolida, mis teised  riigid temale ettekirjutawad, waid igas asjas, kui isewalitseja teha, mis ta arwab hea olewad. Ühtlase nõutakse ka rahwa käest, et nad koguniste kartlikud ei pea olema, waid kindlas uskus tulewiku peale waatama, ega neid koguniste kuulma, kelle keeled paha juttustawad.  Kuida kuulda, ei olla neil, kes riigiwalitsuse piiri lähedal, mitte seda madki lootust, et türgi ringkiri, mis ta suure rikide kätte saatnud, midagist head peaks ilmale sünnitama. Uuemad sõnumed. Peeterburgist. Deetsembri kuu 15. päewa ohtu widewiku aeal, on aurolaew..Konstantin",  kommandir Makarow, Batumi rheedi peal üht kolmemastiga türgi soomus laewa näinud ja selle lähemale läinud ning temale kahe paadi läbi tulewärki lasknud alla teha, mis mõlemad wäga hästi korda läinud, aga et laewa pealt nende paadide peale laskma hakkatud, on n'ad aga teinud, et säält ära oma laewa juure saanud, kes neid jälle oma peale wötnud ning Sewastopoli tagasi wiinud.  Mis türgi laewast saanud, on weel teadmata. Mitmesuguse tülitama asja läbi, nenda kui kange külma ja lume tuisu läbi, on meie mehed ohtu pool Ztrab- Konaki ja Sohwia  wahelise kohtasi oma kätte woitnud. Meie hobuse mägi seisab Sohwiasse minema tee peal ja hoiab seda kinni. Selle marsi peal oli meie kahju 5 haawatud. Wastu homikut on Türklased kõik eest ärapõgenenud. 429