Perno Postimees ehk Näddalileht M S 7 5877 Zyne sPernus, reede 8. Juulil.^ aasta. PeZ?»o Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja uimelt iga reede. Lehed saamad nimetud pääwal ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel pääwal neid latte saada. Hind on Pernus 1 rubla kop. ja postirahaga ning pakkimise kuluga ühtekoku 2 rubla. Register: Sõnumsd söaplatsist. Omalt maalt. Permist: Tänulik jumalaga jätmine. Peenikest hõbe raha. Midagi kooli asjust. Tartust: Õnnetusest raudtee peal. Willandist: Uus öppetaja. Eksami teinud.  Peeterburgist:  Asta söaplatsist. Suure Majestäti telegramm. Eüropa söaplatsist. Tulekahjudest. Twerist: Söawangid. Wöeralt maalt. Berlinist: Telegrahwi sönumed. Surma sönumed. Königsbergift: Õö külmast.  Uuemad sönumed. Kiriku sönumed. Kwittung. Sönumed söaplatsist. Donau söaplatsist toob „Wal. tead." wene mägede üle minikuft selgeid ning täielikuid sõnumid, mis 11. Junil Plojeshtist saadetud ja kus nenda lugeda: 18. jalawäe 1. prigade kommandir, kindralmajor Shukow teadustab sest õnnelikust, aga raskest, tema hooleks antud  üle Donau jõe üleminemisest Galatsts, parem  poole kalda peale, et Budshaki mägedikusi enese kätte wötta. 9. ja 19. Juuni kuu päewade  wahelisel öösel, astusiwad, 14 koori kommandiri, kindralleitnandi Tsimmermanni juures olemises, 19 kompagniid Räsani ja Räshki rügemendist, kummagist rügemendist wiis kompagniid, paatide sisse; Räsani kompagniid  olnud esimesed, kes teine poole kaldasse  saanud ja ilma omast elust hoolimata, waenlase tule al, mis nad omast laskmise kraamidest  nende peale lasksiwad, ronisnvad üles mägede otsa ja hakkasiwad jäält Türklaste peale ja ajasiwad neid nende korkatest wälja. Esimesed, kes üleminemise juures maale astusiwad  oliwad leitenant Elsner ja maänrih Sush koma. Türgi ratsawägi katsus meite wäikest j ala mäge oma jalge alla tallata, aga ometige ei läinud see tal õnneks, maid meite Räshkise rügemendi kompagniid jöudsiwad teistele  appi ja löiwad Türklased tagasi. Homiko kello seitsme aeal, sai Türgi mägi abiwägesid juure, ja tuliwad ka nii kohe uues te meie wägede parem poolise külje kallale. Räshki kompagniid saiwad kahe türgi suure tükki ja ratsa hobuse mägedega wastowöetud, kus juures  meie mehed wapraste wastu paniwad, ega karma wäärt järele ei andnud, ning sagedaste ka käsitsi koos oliwad, ja nenda künni löuneni wastastiku raijusiwad. Et meite mägedel ei suurtükki- ega ratsawäge polnud, seeparast jooksiwad  nemad pajunetidega waenlase hobusewäe peale. Sellega, et meie mäed üht suurtükki oliwad saanud, laks asi tapluses kohe teiseks;