Perno Postimees ehk Näddalileht 8 t«7t IZnes sPerims, kesknäddal 24. Webruaril.^ aasta. Ses lehhes seisab . Mis on liggimeie kohhus liggimese wasto. Ommalt maalt. Pernust: Mis külm teinud ja tölp sõrm. Willandi maalt: Pettuse palk. —Tallinnast: Kolidest ja koli öppetusest. Wöeralt maalt. Saksamaalt:  Kaebtus posti käimise ülle. Austriamaalt: Söa riistade rahhust. Prantsuse maalt: Kuida luggo Parisis.  Jtäliamaalt: Mässamised. Mönnesuggused sönnumed. Uema.d sönnumed. Telegrahwi sönnumed. Kirjawastussed. Mis on liggimese kohhus liggimese wasto? Kes wshhegi pühha kirja tunneb, teab seddä selgeste, et sea! seisab: ..Sinna pead omma liggimest armastama, kui issiennast." Se on kül lühhikene, agga ommetige wägga laialik ja täieline sönna, kust igga ristiinnimene  wägga paljo wöib õppida ja omma ello tee peale üht suurt ja ärranärtsimata warrandust  kasa wötta. Et meie aeal kõik suggused  pahhandused ja wasto oksa asjad kesk ristirahwa  seas sünniwad, ja saggedaste ka sesuggused,  mis teistele,, kelle silmad mitte ennam  pimmeduse uddust räppused ei olle, waid kes ka nattuke kaugemale ullatawad watama, kui agga ükspäinis omma jalge ette, ihhokarwad  püsti aeab ja süddamest rasked õhkamised  wälja piggistab, kus jures peame ütlema, ej se pühhakirja sönna, mis üllemal nimmetasime,  wähhema hulga süddames maad leidnud.  Kui meie omma liggimest, kui issiennast  armastaksime, kas õlleks siis kohtowannematel  ni paljo tingimist ja otsuse andmist? Ja mikspärrast käiakse ikka kohhut? Eks selle- parrast, et teine teisele üllekohhut teinud, teise omma wötnud ehk tedda muul kombel pahhandanud.  Sadanal on meie aeal wägga paljo sullasid, kes temma riki siin ma peal püüdwad kaswatada; sest meie rahwa ello on, mitte kül iggas kohtas, wägga raiskus ja kui siis koggoduse  öppetajad neid manitsewad, pannewad nad sedda wägga pahhaks ja ütlewad: mis tal minnuga teggemist. Otse kui ühhe karja  tsel, igga lomaga, mis ta holeks antud, teggemist  on, nenda ka ühhe kogguduse öppetajal  nende hingedega, kes temma koggoduses; ta peab ükskord neist wastust andma, sest need on temma karja talled, mis temma holeks  antud. Sure armastusega teeb ta omma  waimo põllul tööd ja otab, et koggoduse hinged otse sellesamma armastusega ka temma  wasto tulleks; agga sedda römo leiab ta pissut. Lähme nüüd jälle omma peal-kirja jure taggasi  ja küssime: ..Mis on liggimese kohhus liggimese wasto?" Se üllem assi siin on, et meie omma liggimest peame armastama ja sedda temmale teggema, mis meie jo iggaüks