nistaks. Ugga mis ma sutte piddin ütlema: üht sesuggust õnnistud merre pudi ei olle ma pea omma ello sees mitte näinud, kui möda läinud kewwade otti kegi ei jõudnud üht noda loma kaldasse weddada ja tühhendada, egga sedda toito mis seal sees otti, mäele weddada. Kas ussud sedda Postimees! mul werewad praego weel, kui selle sure Jummala õnnistuse peale mõtlen; römo pissarad ülle halli habbeme mahha, mis seal ühhe korraga mo silmade ees nähha olli, ja kelle wäärt meie waesed pattused mitte ei olnud; agga siiski on ta omma sure armv pärrast kätte tööd ni rohkeste õnnistanud. Ma pannen praego weel omma kaks kät kokko ja ütlen süddame põhjast: ..Tännage Issandad, sest temma on hea ning temma heldus kestab iggaweste!" Ä panne pahhaks, et ma omma juttuga nattuke  teelt körwa läksin; agga kuida tead, on wanna innimese meel seggane ja südda nörk. Mo südda saab iggakord ligutud, kui ma Jummala issiärraliko heateggemise ja helduse peale mõtlen. Sealt ep se siis ka nüüd tulli, et ma omma juttuga koggoniste teisele läksin. No jah, kuida ma sulle ütlesin, käid sa jo ka ülle wäina Saremaal, agga ei ma tea, kas sa Kühno sare peal ka peaksid käima; kui sa wast seal käid, küllad Kühno perrenaesed sulle seal head raswast ülge lihha leent kedawad, et sul mönneks aeaks saab suud käisega puhtaks pühkida, agga wist nad ei kutsu sind, ja wäggise  ei woi ommetige kegi ennast pakkuda egga kuhhugi toppida. Postimees: Käin kül, agga ühhe perremehhe  jures. Jakob: Aösib ka! No jah, mis ma piddin ütlema, Kas tead ka, et mo meel üsna nukraks laks, kui ma tänna hommikust heina kauplemist näggin; üsna wäggise läks meel pahhaks. Postimees: Mis heina kauba peale? Olli sul siis ka Heino müa, ja said wist petta?  Jakob: Ei sedda kül mitte, waid selleparrast,  et ostjad petta sawad. Mul Olli kul ka omma kimbuke peal ja sain ka hea rahha ja ehk õlleks ka weel rohkemgi nisugguse koorma  ja heinde eest sanud, kui mul olli, kui ma agga wähhegi issi õlleks tahtnud wee ehk niiskuse  abbiga omrna Heino raskemaks tehha, ehk omma koormat kelmi kombel ueste ülles kergitada, agga sedda mo süddame tunnistus ei kannata ja mo wa Truta ka ei salli, et sest peaks jutto tehtama, waid ütted: Ons Zummal  sulle so heinad kuiwalt kätte annud ja hoidnud, siis ä püa ka sinna teist mitte petta. Mul olli ka suggK rohkem, mis ma suwwel korjasin, sain nasamma teiste hea innimeste käest hinna ja hea sönna eest heinama äärt ja et mul ennesel mitte paljo heina sojaid ei olle; sellepärrast wöisin ma ka muist turrule kaubale tua. Mul ollid ka, mis na öölda woib, wägga illusad ja haljad heinad ja pealegi  nisamma kuiwad ja illusad, kui suwwel said kokko pantud. Ollin jubba warrakult turrul ja et ma ka just judi hinda ei küssinud, sain warsi kaupa; sain 23 kopp. pudast, mis sa siis weel tahhad? Postimees: Mis mees se olli, kes so koorma ostis? Jakob: Mees, mees! Egga ommetige „m ee s" neid ostnud, üks saks ostis neid ä. (Jäeb poleli.) Ommalt maalt. Pernust. Pöllomeeste seltsi koos o! lemisest. Perno makonna eesti pöllomeeste selts olli 20. Detsembril koos, kus ta ka ühtlase  omma aasta piddo piddas ja kus wanna eeststisus omma teggemisest arro andis ja mis peale siis uus eestseisus wallitsetud sai. Esmalt allustas prasident sedda koos ollemist  ühhe lühhikese könnega, mis peale siis auustud küllaline, Eestj Postimehhe leiwa issa ja redakteur Zannsen, üht könnet pöllomeeste ollemisest, nende tarwitawaist asjust:c. ja könneles  ka paljo sest, mis ühhe pöllomehhel häddast  tarwis ja se on öppetust, sest se ei olle jo ammugi weel pöllomees, kes oskab otse waggo ülle pöllo ajada, hobbust ettepanna ja puud risti labbi raiuda, waid ta peab rohkem teadma  ja se ei olle ka weel pöllomees, kelle kukkur  kuhjaga täis on, aMr pea tühhi. —Zggaüks  peab teggema, mis ta ial woib, et targemaks  saab. Enne wannal aeal ei arwatud 3