pis waenlane ka üht Prantsuse kaupmeest, kes Moskwa linna kodanik oli, riisus tema koda ja maja paljaks ja põletas seda pärast ära; aga tema abikaasat oma kue lapsega jättis ta elama, aga kõige suurema waesuse sisse. Taadis  inimene Wilna linnas, Litawimaal, üht kaupmeest olewad, kellega tema kadund mehel, kauba ajamise pärast weel seletamist ja lootis tema käest neli ehk wiis tuhat rubla saada, palus seepärast Prantsuse wäe walitseja käest passi, et Moskwast oma lapsukestega äraminna, et süja saada. Aga misga minna, kui kopikastki  hinge taga pole, läks siis na umbes ühte külasse, mis 26 wersta Moskwast eemal oli, ja kuhu waenlane weel ei olnud puutunud,  kaebas oma häda ühe elatand peremehele,  ja palus teda ta lastega Wilna linna wia ja neid selle tee peal oma kulu peal ülalpidada,  mis ta Wilna linnas kõik auusaste ja tänuga lubas aratasuda. Mehe süda ei olnud  ka külmetand, waid kuulis palwet ja läksid  teele ning kolme nädala pärast sõitsid Wilna linna müride wahelt sisse, aga Jumal parako! kaupmees, kelle käest lootus oli raha saada, oli juba mõni nädal teed mure ja kurwastuse läbi ärasurnud, sest et Prantslane ka teda paljaks oli riisunud. Tulema kord kõneleme edasi. Omalt maalt. Peruust. Pulmadest. Pulmad on jo, kuida seda igauks teame, rõõmsad pidud, kus nagu ühe noore paari edespidine elukäik saab alustatud js nagu sõrmega selle peale näidatud,  et nende edespidine elu ka otse niisamma röömulik peab olema, mis ka noore pari enesele  üheks kalliks pääwaks on, sest et selle paamaga, nagu teine teise körwas seda eluteed kõndima hakkawad, kus teine teisele toeks ja abiks peawad olema, ühe teisega oma edespidist  rõõmu ja kurwastust jagama; aga kui sagedaste saamad need pidud, koguniste wasto oksa peetud, nende reöm, kes pulmale kutsutud, on see, kui hästi rohkeste mana wiina märjukest  wötta wöiwad ja kelle pead jaburad, ega need tea enam mähet teha hea ja kurja mahe!  , ega ka sõnade üle malitseda, mis suust wälja tulewad ja mida enam n'ad joowastand seda parema kiidawad pulmad olnud. Ühest seesugusest pulmast, nagu siin praegu jutlustasime,  kõneles meile paari pääwa eest tagasi üks hea sõber nenda: 2sel Weebruari kuu pääwa õhtul, peeti Ülejõe  alewis pulmi, ja see on juba wana tuttaw asi, et kus iial pulmad on, sääl on sagedaste rohkem rahmast hakna taga waatamas, kui toas kutsutuid wöeraid, nenda oli siis ka lugu sääl, kära toas, kära wäljas. Kelle pulmad need olid, seda jättame nimetamata, waid ütleme  aga niipalju: pulmad olid toredad ja kutsutud wöerad kõik enese sarnatsed, misga üht iseäraliku uhkust ja toredust ülesnäitasid; sest kellest süda täis oli, seda paistis ka pulmast  wälja. Kõik oli hea, aga ometige oli üks asi paha, wana kibedad wiina märjukest oli rohkeste pruugitud ja pead nii jaburaks tehtud, et meele tuhka enam peas ei olnud ja teud äratehtud, mis kõik seda pulma pidu roojastas ja kölwatumaks tegi. Seda ma kül ei kiida, et rahwas hulga kaupa pulma hakna taha kokku jookseb ja sääl kära teeb, aga seda ei wõi ka keegi kiita, et kutsutud pulma rahwas wiinaga oma mõistust segawad ja wiimaks tegusid tegewad, mis ristiinimesel G kõlba, n'agu see sääl pulma peal oli; puruks  joowastand mehed tulid toast wälja ja hakkasid nendega, kes hakna taga wahtisid, riido tegema ja tüli otsima, wiimaks tõmbasid  ühe poisi karwopidi kinni ja lükkasid wasto hakkent, et hakna ruut puruks läks; õnneks et poisil klaasi tükkid pea sisse ei läinud, ja kui see paha töö tehtud oli, siis nõudsid, et pois ruudu peab maksma, nagu oleks pois seda katki teinud ja hakkasid tüli tõstma ja wastast otsima, kellega oleksid, kui kukked tutti pidi wöinud kokku minna ja ühteteist tuttistada ning tolmund kuubesi wälja kloppida, aga need, kelle peale nad oma wiha tahtsid wälja walada, ei olnud mitte pulma rahwas ja seepärast  ka mitte pulma päid otsas, waid olid targad ja hoidsid eest körwale; oleksid nende pealmised toad ka palawaks köetud olnud, siis oleks tõeste parem pulm wäljas, kui toas olnud.  See hirmus mandumine ja sõimamine kõlas, kes teab kui kaugele ja kes seda kuulis, selle ihu hakkas wärisema, ega ei julgend, kui 67