üles» Nende peremehed waewawad ja piinawad  neid just nende usu pärast, oga nad kandwad  seda kõik rahuliste Jeesuse Kristuse pärast  ära. Üleüldse wöib öölda, aitab Jumal  oma. uut kogudust waimo poolest ikka edasi, mis iseenesest kahest asjast näha on. ESmalt sest, et see kogudus ka omast warast midagit Jumala riigi wäljalautamise heaks tahab  anda, kus juures nad öölwad: See ometi  ge selge ja arusaadaw, et kui meie missionärisi  paganate juure saadame, ka nende eest peame muret kandma ja neile ülespidamist muretsema. Aga otse nendasammuti on ka nende noorde ristikoguduste kohus, kes ometige  Jumala armu häädust maitsta saanud, ka omalt poolt, nii paljo kui iial wöimalik, oma öppetajate ülespidamise eest hoolt ja muret  kanda; seepärast on ka nenda säätud, et igal pool kogudused ise oma kiriku ja öppetaja  eest hakkaksid muret kandma, ja selle poolest  on Sidambaraami kogudus ka näidanud, et nemad möistwad, mis nende kohus on, oma kiriko ja öppetaja wasto, igaüks annab häämeelega omast waesusest midagit, sest et täädwad öppetust eneste hääks olewad. Teine asi on, mis ka lootust annab, et koguduse waim elawamaks ja kindlamaks lähäb, on see, et nemad hakkawad rohkem Jumala armu laual käima. Noh, muidugi tääda, pole kõik öiete selle wasto walmistatud ja käiwad ilma kasuta,  aga missionär Wolw ei wötta, kellest ta just teab, kuida ta elu lugu on, mitte igakord  wasto, waid laseb neid mõni aeg oodata, künni elu parrandawad. Siiski on nende aru suuremaks läinud, kellest siis ka näha, et usk ja armastus on kaswanud ning Jumala laste aru suuremaks saanud. Omalt maalt. Peenust. Jeä minikust. Inimese silm on tönts, ega ulata kuigi kaugele tulemiks  sisse waatama, seepärast siis ka mitte oige, kui tulewikust üht ehk teist tahtwad ette kuulutada, nago see sel kewadil oli. Inimeste silmade ees oli märatu lumi maas ja jõgede paal tugew jeä, seepärast oli wäga suurt wet ja rasket jeäminikut karta ja iga jöe äärnik läks ohte suure kartusega Magama ja nenda tõusis ta ka homiko jälle üles; aga kõik inimeslik  kartus ning ettekuulutus läks tühja. Wana taewa Tädike sulatas lume ja kautas wes ning tegi jõe jeä nii muredaks, et meie see aasta üht jeäminikut ei ole näinud. Laupääwal,  19. Aprilil, kadus ta tük haawalt meie jõest üsna paraja seiso weega, nenda et paadid wöisid edasi ja tagasi üle jõe käia ja rahwast ülewedada. Warsi selle järele olid ka parwed wäljas ja esimesed laewad, mis üle talwe meie tali korteris puhkasid, pulwerkis  lino sisse laadimas. Esmaspäawa! pandi meie pissukese jõe sild paale ja suure jõe suur paat käima, nenda woib siis igaüks wähikese waewaga ja lühikese ootamise paale oma teed käia. Pääl pool silda on jõgi ligi poolest saadik weel kinni, aga see on see jeä, mis Nowembri kuu torm senna kokko ajas, ega see ka säält kuhugi ei läha, waid peab ennast päikse talitada  jätma. Kala saak on tänini meie juures  wäga waene; muido olid meil iga kewade selle ajaga rohkeste tinta, aga fee aasta pole nendega tegemist ja otse nendasamma on keedo kaladega lugu; mitte kellegi raha eest ei ole neid saada. Jsienese tapmisest. Wäga kurw lugu on, kui keegi oma eluga, nago ühe wana jala nartsu ehk sukkaga mängib, saal peame siis kül ütlema, et meele segadus nii suureks läinud, et elu enam armas ei ole. Woltweti walla peremees Johann Wlekstein 38 aastat wana naese mees, ja laste isa, on 17. Aprill!  nööri otsast rippumas! leitud, wist on ta öse ennast ülespoonud. Perno silla kohtu luba kirja paale sai tema pühapääwal, 20. Aprilil, Perno surno aeda, mahamaetud. Jumal olgo ta hingekesele armoline ja trööstige neid, kes järele jäänud. Riast. Wali torm. Aprili kuu 10. pääwal on sääl wäga kange torm möllanud ja mõnda kahjo teinud, aga muial on ta weel paljo kangem olnud, sest et ta sääl paljo suuremat  kahjo teinud, nagu Dünaburgis kus ta 32 põllul wahe ajad mahawisanud ja palasti  mäe jures 19 põllul. Jaama maja plekkattust,  linna poolt küljest, on ta iluste kokku rullinud ja maha wifanud ja kiwi kaktused ka 147