ja seal leigati temma lhho lnkßed' ühhest ärrs ja nenda piddi temma pmalist surma surrema; ja se olli kõik selle parrast, et nemmad Jummala  armo kulutasid- ristitud pagganad pöggMesid  Hirmo parrast kobaste sisse; agga siis hakkasid kristlikud kunningad asja järrelkulama,  saatsid omma söawäed senna, need wöitsid  Anami kunninga ärra ja ta sai omma kurjuse ja tiggeduse eest ka omma palga. Siami kunningrikis ei antud essite ussule head hakkatust, sepärrast wöttis se aega, enne kui jone peale sai ja juurt hakkas wötma; agga sealgi ei olnud tagga kiusamisest parrast pudo, nüüd ei seisa rigiwallitsus ennam wasto; agga nemmad armastawäd ennam katoligi, kui selget  ewangeliumi usko, sest nemmad kardawad Inglise rahwast ja selle parrast ei tahha nemmad  ka nende ussule ommal maal rumi anda. Selge Jummala sönna walgus ei tõusnud Taggaosia maa! mitte enne, kui 60 künni 70 aasta eest taggasi. Siis tullid ewangeliumi ussu öppetajad senna missionäriks ja nende öppetus hakkas ka iggal pool siggima ja wilja kandma,muud kui Anami kunningrikis ei woetud  neid wasto. Se ei olle meil woimalik, kõiki neid mehhi nimmetada, kes seal Jummala winamäel truiste on tööd teinud ja omma ellugi  ei olle kalliks piddanud, Jcsuse Kristuse meie Issanda sönna kulutamise parrast; eks olle sest jubba kül, et nende nimmed taewas ellukirjas on ülles pandud. Mönnest woime ommetige könneleda, nago missionär Heeslmeier,  kes Baseli missioni seltsi polest aastal 1820, Assami riki läkkitadi, Jummala sönna kulutama ja rahwast pimmedusest walguse teele kutsuma. Temma on seal selle waewalise töö kallal kül waewa näinud, agga Jummal andis  temmale ka selle eest römo, et ta ka omma  töö wilja nahha sai ja Tetspuri üht koggudust  wois kogguda. Arrakani maal on praego kolm missionäri tööd teggemas ja Jummal  on ka nende tööd õnnistanud, et iggaühhel  omma weikene koggudus on, mis pagganate  hulgast korjatud. Nende kogguduste usk on ka jubba läbbi katsutud; nende ülle on mitme suggused willetsused ja kiusatused käinud,  issiärranis siis, kui Barma rigiga södda olli; agga Jummal kinnitas neid, et nemmad usku piddasid. Barma praeks nimmetasime, on üks suur ja uhke mk. Jänimssed on seal ennese  melest se kõige surem, rikkam, wäggewam ja targem rahwaS maa peal. Nende jure läks kõige esmalt aastal 1807 missionär Keri. Kui ta jo mõnda aastat seal olli tööd tsznud, panni Jummal tcmmale üht wägga rasket risti peale, temma naene ja lapsed uppusid Jawaddi jõkke ärra ja temma südda ei annud temmale ennam senna jada, waid ta läks ühte teise kohta ja hakkas seal jälle Issanda tööd peale; agga selsammal aeal, se olli aastal 1813, tulli Amerikamaalt uus missionär senna, selle nimmi olli ludson. Temma on omma trui naesega ühhes liggi 40 aastat ni sure waimo wäega ja holega omma waimuliko tööd teinud, et Barmaniidlased tedda ommaks apostliks  nimmetasid, sest ta on ka kui apostel tööd teinud ning ka Jummala sönna Barma kele murde peal ümber tõlkinud. Kord olli temma  ka Awa linna läinud, kus kunningas issi asset peab ja seal olla temma julgenud palluda,  et suur Barma keiser tedda omma juttule  wöttaks. Sest lotis ta ennesele suurt head, agga kõik jäi wanna wisi, muud kui et temmale ja temma seltsimeestele lubba anti, keisre ette astuda. Seal näggid nemmad kuida rigi allamad omma keisre ette maani kummardasid  ; ka missionärid langid pölweli mahha ja andsid üht kuld kanedega piible ramato temma kätte. Sedda olla ta sure lahkusega wastowötnud, agga muido ei olle ta neid kuulda tahtnud ja saatnud neid ennese ju rest ärra. Missionärid teadsid ja tundsid tedda, missuggune  uhke ja malli mees ta olnud, sepärrast hakkanud nad temma wihha kartma ja olla mottelnud, sealt maalt koggoniste ärra minna; agga nende koggudused olla neid ülle wägga pallunud, neid mitte mahha jätta, waid nende jure paigale jäda, mis nad ka teinud; ja teggid  omma tööd holega eddasi. Aastal 1824 hakkas neil Inglis rahwaga södda ja ni pea kui söa käsk wäljas olli, olli Barma rahwa essimene töö, missionärisi wangi wötta, ja ähwardanud,  ni pea, kui Inglise rahwas essimese  püssi paugo lasseb, nemmad ni kohhe tappetud sawad, agga ommetige ei julgenud nad sedda tehha, kui söa tulli pöllema olli hakkanud;  waid selle aSsemel olla nad kaks mis- 108