jus on. Se ON jo igga vahwa jures, et ühhe ehk teise wa liitsem ise jures ühhelik meel pudud. Hollandi mehhed ehhitawad ennestele  Kratoni linna jure üht kindlust ja ühtlase ka üht laagre kohta, et sedda jögge omma wallitsuse al woiwad piddada. Tutti piddi kokko minnemised on eddespiddise aea peale lükkatud. Waenlane nähhikse ka omma nödrust ärratundwad. Ühhe awwaliko telegrammi  jarrele.29. lanuaril, peawad need märgid päewa ette tullema, et rahwas söast wässind ning rahho järrele iggatseb. Nende peamchhed katsuwad neid igga piddi tagga torkida jälle söariisto kätte wötta ja Hollandi rahwa wasto wäljaminna. Ue sultani wallitsemisega  ei põlle nad meel malmis. Aeawiteks. Harjo Karel ja Otsa Mihkel. Karel: Mis üdist on ka ue! aastal kuulda. Mihkel? - - Mihkel: Mis muud, kui kulutusi ja arruandmest,  kirrikutest, kolidest ja suurdest lossidest,  kui ka weiksest saunadest. K. Kas lossid ja saunad peawad ka arru andma? M. Eks neil olle ka omma jaggo arru anda. Tahhad sinna Kare! siis ilma arruandmata läbbi sada? K. Hea kül Mihkel, nüüd sain ma otsa peale. Jgga maeaperremees, eUago ta lossis  ehk saunas, peab omma maea seisust korras  piddama, üksi armastuse läbbi. M. Ja jah Karel, meie ello seisus tarwitab  armastust, siis kossub ka meie waim. K. Pea kinni Mihkel! Hiljuti rakis mulle mo nabur Tiitso Hans, waeste matmisest Neaple  linnas, mis üsna kolleto kuulda olli; kas pean sulle sest juttustama? M. Lasse kuulda Karel, egga sa ommetige ei hakka walletama. K. Kuule siis: Neaple lin olli enne Sitsilia  kunningrigi pea lin, se kõige rikkam ja perrekam Jtalia maa linnadest, ühhes kennas merre lahhes, liggi pool miljoni innimesi on seal sees praego ellamas. Neist surrewad, ma nimmetan siin agga üksi waesid, kümme ehk rohkem iggapäew ärra, neid korjatakse siis egga surnud maa peale ei woi jada - ilma puusärgideta selle tarwis tehtud kastide sisse, urtsikutest ning ulitsalt ja weetakse waeste surno aja peale. Nende matmisest, oh kannata  Mihkel, mo südda hakkab pöritama, pean tilk külma wet wötma, siis weskan eddasi. M. Säh wötta klaas jodawat wina, se kinnitab  parrem. K. Õlle tuhhandest terme, se läks ka õige süddame jure. M. Egga sa nüüd ommeti Neaple linna waeste matmise luggu ärra ei unnusta? K. Ei unnusta! ärra karda, puhkan agga nattuke; st kuule siis: Nende matmise luggu on nenda: Jgga päewase mattuse tarbeks on seal surno aja peal suur auk tehtud, just kui w'a Pöllo Matsil wirtsa auk karja lauda tagga ülles müritud, kust ta omma pöllo- woi heinamaa  peale rammuks korjatud wirtsa weab. Seal olla otse ni samma paljo aukusi, kui aastal päiwi ja senna sobitakse neid surnuid, kedda paater sisse õnnistanud, kül hilpudega ja ilma hilbudeta, kui koera kutsikaid sisse, nenda et wessi wasto laksub. Ons aasta ümber,  siis hakka takse essimesest august jälle peale. M. Oh kui jälle! Se on ristirahwale sureks  teotuseks, nenda omma surnuid matta; olgo ta rikkas ehk waene, ta on ikka innimene,  kes ausaste maetud peab sama. K. Jah, jälle kül! ma ütlen sulle Mihkel, üsna jälle ja pörane. Kõigist on nähha, et seal armastust põlle. Meie kirjutame praego aasta nummer 1874, agga wata immet! Pühha karjatse keppi al sünnib weel asjo, mis oksendamise wäärt. Kui wanna Kallewite  Kalmu Erik üht sesuggust matmist näeks, ta wihhastaks ennast surnuks. Mürissep raius tuld, üks möda minneja kes sedda näeb, et se tal ni paljo aega widab,  ütleb temmale: ..siin on minno kiwwi, lö selle peal!" ..Mul on ommal uus kiwwi taskus" wastab mürissep, ..sedda prugin siis, kui hoop kaupa tö on; tänna on päwa tö, sepärrast  põlle sellega rutto tagga." 64