Perno Postimees ehk Näddalileht M »6 4576 RSnes Peruus, neljapäev) 18. Aprilil^ aasta. Perno Postimees tulleb naddalaö üks kord wälja ja nimmelt igga neljapäewal parrast  lõunat. Hind on Pernus 1 rubla 3S kopp. ja postirahhaga 1 rubla SU kopp. SeS lehheS seisab: Rahwa ellust. Ommalt maalt: Pernust: Uus nekrudi wötmise seadus. Essimesed laewad—  Tartust: Rõugetest. Peterburgift: Pettusest. Endine ja nüüdne seadus. Kangest külmast. Weo rahtza oddawam. Õnnetused raudteede peal. Kolomnast: Kaebtus. Odessast: Leiwa pudus. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Waidlemised. Austriamaalt: Tullekahjudest. Jtaliamaalt: Wanna paawstile pahhanduseks.  Hispaniamaalt:  Sönnumed söa platsist. Rahwa ellust. Selle ülle same meie saggedaste sönnumid, agga ka wahhest wägga liig wessisid ja innetumaid,  et ei kolba kellegi ette wia ja kellegile luggeda pakkuda; monned neist peame ommetige  awwalikult kulutama, egga woi selle peale wadata, kui rahwas, kellesse assi pudub, selle ülle pahhandab, omma kassu woiwad nad ka ommetige  tua, sest nemmad maliwad ühhe rahwa ello teistele silmade ette, kust nähha woib, kuida peab ellatama ehk kuida ei pea mitte ellatama. On middagi wöereti, siis peab se parrandud sama. Pahhandust ei olle seal jures tarwis, se ei awwita ka middagi. Nimmesid ei hakka meie enne nimmetama, kui monned pahhurad pahhast asjust kiuste parrast kiitlema hakkawad, siis agga missist. Siin tahhame tänna üht kirja, mis hea söbber saatnud, luggeda anda ja kirri on nenda: Auustatud Postimees! Terretand sind selle kirjaga ja sowin sulle sinno töös ja ammetis paljo tuhhad termist ning head päewa Issanda sees. Kule w'a kallis, mis ma sind pallun: õlled jo kord möldre ammeti ennese kätte wötnud,  selle parrast pallun, kui peaks wöimalik ollema, mulle ka üks tsetwert ärra jahmatada. Ma ei tohhi kül mitte palluda, hästi penikeseks  tehha, sest willi on niiske ja lustjane. Et kallame siis kollusse! Wata, manna söbber, tahtsin sulle üht tõest sündinud luggu, mis Perno maakonnas, ühhes ranna äärtses wallas  sündinud ja mis meel igga päew sünnib. Wanna tuttaw assi on jo, et ühhest kännust ial teist mössa ei woi kaswada, kui känd issi on; ilma kärneri abbita ei woi leppast öunapu egga kibbowitsast pirnipu kaswada. Ehk kül kolid ja öppetajad sure hole ja waewaga tööd teggewad ja püüdwad rahwast, kui kärnerid, Issandast nende kätte ustud wilja puid, heaks pudeks ülles kaswatada, näitab kõik nago ilma  asjata töö ollewad, meie aegse nore rahwa jures. Pühhapäew hommiko Lähhäwad nad kirrikusse, agga ei mitte Jummala sönna kuul-