maeas. Se on: ta teadko iggakord, kus ta perre on ja mis ta teeb ; ta ärgo salligo korrata  korda egga ..koerapulmi" smmas pirides; ta juhhatago häbbemata küllakrantsidele ja littadele sönna - ja kui ei mõju siis wemlaga  teed kojo pole. Selle peale wöiks wast mönni mees wastada:  kui nisuggune walli kord wallitsentas on, siis ei sagi perret ja pollomees ei wöi perreta ellada. Ma arwan, et se tühhi kartus on; sest iggapäewase elloöppetufest on teadaw, et just nisuggusel mehhel millalgi perre pudust ei olnud  , waid et ühhe assemel ühheksa ennast tenima on pakkunud. Siis woiks weel perremees wabbandamiseks üttelda: ..Kes sudab nisugguste häbbematega mullata?" sedda ütlemist on ka kuuldud. Tossi se on, et maeawallitsus kerge töö ei olle ja mehhistgi meest wässitab; agga teisite ei wöi se ka olla, sest muido ei ollegi ta wallitsus, waid agga temma pettiskuju, kelle marjus korrata  korral omma lubba ja tubba on. Ei tahheta agga nore rahwa ello parrandamise jures waewa nähha, siis ei olle ka parremat luggo lota; sest ükski pollomees ei woi enne metsast, soost ja rabbast nisso leigata, kui ta neid kirme, labbida ja sahhaga ei olle suggujikuks  maaks muutnud. Olgem julged ja mässimata, armsad perrewannemad,  tööd algama ja algagem sedda tössise melega! Übbilisest ei sa wist kellegi! pudust ollema; sest se töö on hea.  Wallawallitsustele  on se kohhuseks peale pandud kassinust ja puhtust ommas maldas nõuda ja kui nad ei jõua asja jonele aeada, siis uppitawad  üllemad kohtud taggant järrele, künni järjele jõuame. On kohtud ja seädused innimeste jures, nends kui raudrnstad, pöllo kallal prugitud, siis tulleb issiärranis kool omma armastuse öppetamisega, kui päikese paistus põllule ja kjrrik omma sönna mäega kui wihmake õhtul, innimese suddame kallale ning siggitab tössist kristlase ja innimeseliko maimu ello wilja ilmale,  tulluks maeale, kassuks põllule ja kindlamaks  wundamendiks rigile. Ennäe! se on siis ka töö ja waewa wäärt. 2/ÄunnLH meid köwwaste sedda ..raiskus nore rahwa ello" parrandamist wässimata toimetada:  meie laste kaswatamine. ..Raiskus  ello" olleme kord waimo-ello kärna többeks  nimmetanud. Tuttaw luggo on iggal mehhel, et kärnad kõige ussinamalt laste külge hakkawad. On nad agga külges> siis on assi hukkas ja korraline waimo kaswamise wöim kängus. Igga taim ja loom, mis kord kängo jänud, jäeb nõdraks ja ei sa ial täie jõule. Et meil se luggo awwalik ja silma hiilgaw on, sellepärrast püüdkem kõigest jõust wastopannü,  et meie waimolikult pankrottiks ei jae. Hoidkem omma lapsi «raiskus ello" naggemast!  sest näggemisest ta ongi meie rahwa sisse juurdunud. Tömbagem sellepärrast laste silmade ette marju, et sadan läbbi lugide sisse ei pugge. Keelge arm nurjatumat nalja heitmist, et lapse körw rojastud ei saaks, ühhe sönnaga: kandkem koddu laste kaswätamise eest hoolt ja püüdkem parremaid kolisi assutada, et rummalusele  riiki panna ja tarkust tööle awwitada, kül siis temma tööst römu tunneme, mis igga tössise innimesele räkimata mönnus palk on. 3, Ei tohhi kõige selle jures mitte äri aun nustada, et noor rahwas ilma lusti ja römuta ka Luimaks jäeb; tmmus on agga waimo-ello nälja-surm; sellepärrast on möistliko perremehhe kohhus ka omma perrele parrajat ja sündsat römo walmistada. Missuggused need on, leiab hõlpsalt iggamees, kui tal selle tarwis tahtmist on ja sedda peaks kül ollema. Laulmine  , tantsimine, mängimine, jooksmine ja heitlemine, ei olle tõeste mitte kurri, kui wannema  innimese silma al, möeto petakse, waid tullus melejuhhatuseks. Löppetuseks on mo süddame sowimine, et meie selts sedda tööd kassile wöttaks ja sellest ka head wilja leikaks omma - maeapiddamise parrandamiseks ja Eestirahwa auuks. Sellega on pöllomeeste präsitenti könne lõppenud  ja meie ommalt poolt pallume igga lastewannemat, perre- ja leiwawannemat ning ausaid walla wallitsusi ses asjas igga üks ommast kohhast kehha, mis ristiinnimese armastus  meie iggaühhe käest nõuab, et se pahha többi, meie armsa nore-rahwa seast kauks js noor -rahwas kassinuses ja puhtuses ellaks, muido koggome tullisid süssa omma pea peale. 80