Perno Postimees ehk Näddalileht ze 4. »87« kesknäddal 28: Januaril.^ aasta Ses !ehhes seisab. Mis meie Lallorahwale wägga häddast tarwis. Ommalt maalt. Pernomaalt: Lapse surm. Riast: Mapääw. Laewade käimisest. Uus öppetaja. Wäggi wöimus. Õnnetus. Õnneta surm. Tartust: Kirriko  sönnumed. Koggoduse tasthutusest. — Kuramaalt: Lätti seitung. Koggokõnna maea. Peterburgist: Söameeste  arro. Raudtedest. Ausammas. — Odessast: Posti lõhkumisest. Harkowist: Mõrtsuka toost.  Somemäatt:  Kirriko sönnumed. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Kontsili asjust. Preisi kronprintsi wastowötmisest. - Austriamaalt: Ministrite seggadus. Romast: Uhhenduse pudusest. Prantsusemaalt: Pcchhad asiud.  Hispaniamaalt:  Kunninga wallitsemisest. Mis meie tallorahwale wägga häddast tarwis. Watame nüüd tänna eddasi, mis meie tallorahwal  wägga häddast tarwis on. Wata manna söbber, kes sa linnas ehk linna lähhedal  ellad, sul on tohter käe pärrast sada. On sul kegi haige, woid sa tedda mitto kord päwas palluda, omma haiget watama tulla; sa woid temma käest rohto ja head nöu sada, kuida sa omma haiget pead tulgutama, temma eest hoolt kandma ja woid temmale anda, mis ta südda wast himmustab ehk mis tohter temmale ta rammo kossutuseks anda kässib. Agga wata mis peawad meie wennad ja oed maal teggema, kui haige middagi iggatseb ja sowib? Põlle käes muud anda, kui tük köwwa leiba ja solane räim senna körwa, chk on juhtunud happo kaapsa leent ollema, siis annab ka nattuke  sedda, olgo se siis raipmo andwaks toiduks woi surma kihwtiks, selle järrele ei küssi kegi, tal põlle muud anda, egga ta tea ka muud anda rohhust põlle juttugi, sest tohter keige omma rohtudega on kaugel, jah mönnel liig kaugel! 7 Kas ei peaks meie omma armsa tallo haigedele ka nattukene sest holekandmisest ja abbist sowima, kellest meie ni rohkeste maitseme?  Ja tõeste, meil on häddast nõu ja öppetust  neist tarwis, kes haigust tunnewad ja sedda tunnewad tohtred. Agga kust se tulleb, et tallorahwas ni pissut tohtre abbi nõuab? Tulleb keik sest, et tohtred neist wägga kaugel ellawad; olleksid nad lähhemal, siis ei pauneks nad waewa raskeks, tohtre jure minna ja temma käest omma haigele rohto ja - öppetust, kuida sedda prukida, palluma. Ta saaks missist keige suremas armastuses haigele keik teggema, mis tohter öppetanud ja kastnud; üks teine ei woi üht täieliko öppetust anda, piddago ta ennast ni targaks, kui ta issi tahhab. Et tallorahwa jures armastus omma haigede  wasto, ei pudu, sest tahhame tunnistuseks üht tõeste sündinud luggo könneleda, mis möda läinud suwwel omma silmaga olleme näinud. Üks saunamees, kes omma tütrega ommas weikeses saunas ellas , jäi tuhmuse többesse haigeks, ta ainus lapsoke, olli allati ta jures ja kandis ühhes tösstses lapselikus armastuses