hastas, ja see oli kuurwürsti gardewäe soldat,  nimega Ruudolf. See oli üks wahwa, aga kölwatu inimene, kui tõtt peab ütlema. Söas oli ta ennast küll wahwaste üles näitanud  ja selle eest kiitust saanud, ja ka, et ta paale selle weel omas teenistuses hoolas ja punkti pääl kõik käsud ära täitis, seisis ta würsti ees auu sees ja lootis siis õigusega pea ühte isiäranis kohta ja eestmuretsemist würsti käest saawat. Tema seltsimehed ei armastanud  aga „musta Ruudolf'i" mitte, nii kui teda tema näu ja pimeda oleku pärast nimetatud  sai. Ruudolf ei sallinud juba ennegi Hindrikut mitte, sellepärast, et ta oma hää ja sönakuule likusüdame ja lahke meelega würsti ees suure auu sees oli ja seltsimeestest wäga armastatud sai. Aga kui weel üks sääl lähedal  metsa ülewaatja koht, mis tühjaks oli jäänud ja kelle pääle Ruudolf juba ammugi lootust pannud, et see temale ehk antud saab, kuurwürsti poolest Hindrikule lubati, et seda ennemalt pruuti maeasse tuua wöiks, töuusis tema sees weel suurem wiha ja waen teise wastu. Ta wihkas oma ameti wenda nüüd kõigest südamest, kes tema lootust ära rikkunud  oli ja pidas nöuu, kuidas teisele seda kõige mönusamine wöiks jälle kättemaksta. Ta katsus kõige enne teda pruudi meelest alwaks  teha. Tema pruudi ligi wöis ta hõlpsuste  saada, sellepärast, et selle isa söariistade  sepp oli ja teda tema wahwuse pärast auustas. (Tulema kord edasi.) Omalt maalt. Pärnust. Laulu Selts ..Endla". Siin asusiwad juba aastat kaks, kolm mõned auuwäärt mehed kokku ja tahtsiwad ühte Eesti laulu Seltsi selle nime all ~E ndla" asutada. Nüüd on selle Seltsi põhjus kirjad 18. Märzil  1878 ministeeriumi poolest kinnitatud ja 20. Aprillil Seltsi asutajate kätte jõudnud. „End!a" eesmärk on laulmist lautada, kasulikkusid  kõnesid pidada, õpetlikku raamatuid ette lugeda ja raamatu kogu asutada ning wahest ka teaatre tukka mängida, et seeläbi seltslikku ja rahwalikku elu harida ja Ülendada. To- hime julged olla, et see Selts Pärnu Eestlaste  poolest südamelikku wastu wötmist saab leidma ja igaüks mõistlik inime tema poole hoidma ja Seltsi liikmeks heitma ning mitte nende kõnet kuulma, kes selle üle kadedad on ja mitte ei salli, et Eestlased ka eneste waimuharimiseks  ja elu ülendamiseks enestele üht Seltsi ehk kooskäimist asutaksiwad, kus n'ad isi oma jalge paal käia wöiwad. Aga tänu olgu meie ülema walitsusele, kes mitte paha Eestlaste wastu ei mõtle, waid igapidi hääd soowib ja meile seda luba nüüd on annud, waimu walgust laiendada ja pimedust kautada, mis tänini kadeduse küüsis kinni seisis. Edespidi saame hää meelega selle Seltsi töödest  ja ettewötmistest pitkemalt kõnelema. Pärnumaalt. Näitemäng. 17. Aprillil  meie armulise riigi - isa Aleksandre sündimise pääwa! juhtusime üht wäga kiidu wäärt ettewotmist nägema. Sindi wabriku noored inimesed oliwad hoolega Eesti keele näitemängu ..Särane Mul'k ehk IVV wakka tangu soola" ära õppinud ja mängisiwad seda Eesti Aleksandre kooli kasuks. Ehk küll mängu paik kitsas oli, oli siiski päält waatajate  hulk kaunis rohke. Mängijatega wöis täitsa rahule jääda. Kuda kuulda, olla raha 25 rubla nimetatud kooli hääks kokku tulnud. Pärast laulis ka weel Sindi Eesti laulu-koor paar mõnusad laulu, ja nenda läks see õhtu wäga röömulikult, kasulikult ja õpetlikult mõõda. Iga üks, kes Eesti sugust sündinud ja siiamaale weel magas ehk mõne hullustaja unistamise järele uinus, pangu omad käed aea wiitmata adra külge ja aitagu kuidas wöib, et see auuwäärt suguwendade ettewöte wöiks seda rutem ja kohmakamalt ärkado, mis pärast  meie rahwa auuks ja noore sugu ülendamiseks  saab seisma. Niisama häästi Sintlaste ettewöte, kui ka muialt täädused töendawad, et ka Pärnu maal wiimasel aeal Aleksandre kooli tööst kaunis elawalt hakatakse osa wötma. See on meil kiituseks. Riiast. Ligimese armastus. Hilja aegu sai Düüna jõe pääl nenda nimetatud lootsmanni abimehe Jaan Osling'i paat kangest  wee moonast wastu suurt laewa külge 143