Tallinna Sõber M 12. Esimene aastakäik. Tallinnas, M°! scikiiskkuu Mwa! IBAI. Klenldne aealeht Gestirahmale maal ja linnades. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LiudsorS'i piiriate triikimajas: aaStaö 1 rubla, pool-aastas bO kop. x Koju ehk postiga saadetud: aaötaS 1 rubla 10 kop., -- pool-aa5ta5............ 80 kop AuuvUused maksawad iga rea ehk sclke aseme peatt !» Kop. Tellimised wöetakse wasta: HalMmas: Aindfors'i päriale trüktmajas. Scleröurgis : J. G. Seckandt, vOSMpers» M 54. Harkus: W. Aust. Uernus - K. Audewttta. Mkwcres: L. Maktky. Mldes: A. Seidelverg. Kapfakus: G>. A. Kossöerg. Kurefaares: U. Aange. Ambkas: K. Kr. Aaudkepp. - Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Äilst jaama kaudu. (Ass .Veer..) R«attter: Omalt maalt: Mis mõned Wenemaa ajalehed meie maa tule?ustumise seltsidest arwawad. Tallinast: Galkin-Wrassti. Tulekahjude aru. -- Eestimaa wiljade olek. Palju nekru- mSetakse. Peterburist: Bulgaaria saadikud. -» Pärnust: WäljcmMtus. Paidest: Liunasaadikute-kogu otsused. Moskwast: Kena tegu. Teine suur wõit. Imelik jaht. Warshawist: Katt suurt tulekahju. KameuetS-Podolökist: Kole röäwel. Koloinenskist: Põllu saak wähene. Bogorodskist: Tulekahjud. Karkowist: Suur wargus.  Odessast:  Surma nuhtlus. - - Arhuuglist. Tiliirmain: Tiaginiu tagasi tulnud. Nueumd sõnumid. Wõeralt maalt: Saksamaalt. Austriast. Prantsusemaalt. Inglismaalt. Ummikast. Nalja jutukesed. - Tk..da..ud»ii,.d. Omalt maalt. Kuida mõned Wene aealehed Baltimaa isewiisi  elamisest ja olemisest kirjutawad ja neid hukkamõistawad, arusaamata et need meie maa isewiisi loodusest ja meie rahwa isewiisi tarvitustest  siginend oil, ja et meie oma riigi-kodanikn  kohast niisama heas te ja ausaste täita woime kui sündind Wenelased ise, kui ehk ka meie rahukohtu-herrad ja teised awaliknd ametnikud  wähe teistwiisi ameti peale walitakse ja seadakse kui Wenemaal, seda oleme meie juba näinud. Kui nüüd hiljuti „Nusskaja Prawda" oma ülewaimustud tujuks Baltimaa „ seisuste" wasta wainnle astus, peremehi, sulaseid  ja päilist ühte pannu puistata, kokkusnlatada  ja nendest Weuewiisi „ kogudust" walada soowiS, siis pidime küll oma maa ja rahwa iseolemise eest kostina ja tahame ka edespidi parandajaid paluda, Eestirahwast mitte tuimaks tinaks pidada, kellest iga aealehe tuju ja tahtmise  järel walada wõiks mis tahab; ikka oli aga mõista kuida Musskaja Prawda" omast seisukohast waadates eksida wõiõ, ilma et just kurjusest kihutud oleks. Kui aga nüüd üks teine leht, „Weue Pelerburgi Zeitung" meie linnades wöeramaa sõeawäge leiab, mida wõeramaa  wiisi järel õpetakse, et kord wöeramaa kasuks Wenemaa wasta tarwitada, siis näitab se nii puhas ja paljas kõigist mõistusest, et meie sellele nii äkitselt kui seda jõledust maa-ilma saadeti, parajat paika leida ja parajat uime pauna ei suuda. „W. Peterb. Zeitung", se auuwäärt isamaa-kaitseja paneb järelmõtlematal ja häbemata!  kombel Ühe pöörase sõnumitoiuietaja kirja Düuaburgi linnast oma imekspauia lugejate silmade  ette, kus Baltimaa linnade priitahtlikud tulekustutaja-seltsid mässajaks nimetud saamad, keda sõeawäe wiisil õpetakse, et nendest kord rügemeutisi seada wõiks, keda waeulasele abiks saata, kui ehk Wenemaa ja Saksamaa wahel sõda tuleks. Nimetud kiri, mida üks leitenaut B . . . kirjutanud, on pitk ja saab „W. Peterb. Zeitungis" sõua-soualt trükitud. Et meil wähe ruumi ja muidugi ka muid ja mõnusamaid asju kuulutada on, siis peatne juba leppima, kui sellest  pöörasest sepistusest aga mõned tähtsamad kohad oma lugejate ette panna wõime: ~Dünaburgis 28. Heinakuu pääwal. Sakslased mässiwad juba mõnest aeast saadik Baltimaa kubermangust ja linnast. Kui ka üks ehk teine Wenelane ühes ehk teises asjas  nende peenusest ja pilkast ettewaatuseft arusaamid,  kuida need mõnest näitusest siin maal wäljapniStawad, siis ei ole seda ühegil weel meele tulnud, et nemad neist ämbliku-wörkudeft paksu kõit pmmwad ja neid sellega siduda nõuawad. — Pea-afi aga, mis Sakslaste tööd imekspanema sunnib on esiteks se, et kõik ausal nimel ja teiseks et kõik kui rahwa aeawiiteks  kõikide silma ees, kus tarwis, koguni ka kohaliku kohtute ja politsei lubaga tehakse. Selle järel, mis meie hiljuti oma enese silmaga näinud, ei jää wähematki mõtet selle wasta, et kõik priitahtlikud Sakslaste tnlekn3t u t a ! a t e seltsid siinses linnades tõeste juba walmisseiswas Saksamaa sõeawäe hulkade põhjused ou, mässamiseks siin kohtades sel aeal, kui ühel kenal pääwal meie läänepoolse piire peal esimesed trummid löödud saamad, kus meie oma naabritega kokkusattuma peame. Meie nägime, kuida üks sesuguue tulekustutajate-kommaudo 25. Heinakuu pääwal Düuaburgi linna turu peal, mis Läänemere maateS ei olegi, tuhandete pealtwaatajate ees Saksamaa wiisi järel õpetud sai, mitte aga tulekustutamise asjades, kuida kord ja kohus oleks, maid täielistes sõeawäe asjades, üksi aga ilma sõearnstateta. kuulsime imekspannes mängu healt kus sarvede, peal täielist söeamacshi puhuti; siis kuulsime  ka selgest Saksakeeli kommandu-sõuu. —> Igas tükkis oli täieline Saksamaa sõeawäe  õpetus näha, üksi aga tehti seda õppimist, kuida meie juba ülemal tähendasime, ilma sõeariistateta,  millega Sakslastel tüliks ou õppimisele  tulla, enne kui aeg kätte jõudnud ou; sõeariistad saamad wift magasinides hoitud ehk saamad õigel aeal Preussi maalt toodud, raudteede peal, mis kuida teatakse, kõik Sakslaste kääs on. Meie oleme kuulnud, et tulekustutajate-seltsid, nenda kui DünaburgiS, ka igas teises Ku uramaa  ja Liiwimaa linnas ja mõnes Witebski kubermangu linnades ou - Düuaburgi tulekustutajate-kommaudu ou, kuida räägitakse, 209 meest suur mis meie aga selges te ei tea. Tulekustntajale seas ou: Raudtee ametnikud, siinsed raamatukauplejad,  worstitegijad j. u. e. Eks oleks aeg rahu-aega lõpetada, kus waual wiistl oinas põues madu soojenda? Eks oleks aeg, juba nüüd tema kihwti-hammast wäljakiskuda.  Leitenaut B." Mis peame meie ühest sesugusest aealehest ja tema kamakast sõnumitoimetajast mõtlema, kes wift auusammaft teenida loodab, kui auusaid ja kasusaatjaid riigialamaid ja kodanikust nii kurjal wiistl awaliknlt sõimab ja muidugi mõlemil  pool wiha kihutab. Sõnumitoimetajast meie küll palju rääkida ei wöi, tema teaduse-ja möistusejärg  paistab iga sõna seest wälja, tema langeb oma teadmata ja tundmata oleku sisse tagasi, kui oma kurja jõledust paberi peale puistanud  on; arwata wsime ka ikka. et koerakuu pakawus tema paar loodi peaaju kokkukuiwatand oli. kui kirjutamise laual istus, ja et taieste ettearwata ei suutnud, mis pahandust tema sigitab.  Teine asi on aga M. Peterburgi Zeitungiga."  Sellel peaks ometigi niipalju töötegijaid  olema, et kui üks kord peast nõdraks jääb, ja oma tallitust sündsal wiisil toimetada ei wöi, siis teine tema asemele astuks. Se Zeitung kellest lugejad ja teised pärida tohiwad ja pärima  peawad, et tema igal aeal täielise waimuterwise  juures on, oleks teadma pidand. kui ülekohus se on trunwisi Keisri alamaid ja riigikodanikust  mässajaks pealegi werl ühe kohuse täitmise pärast, mida nemad suudiiuata ja palgata oma peale wõtnud ja suureks kasuks tallitawad. Koledad tulekahjud, mis muist meel suitsemad, mis tuhandete ja tuhandete elukorda rikkuud, peaksid Wene Zeituugisi, kui nemad oma ülemat kohust täites, isamaa eest mõistlikult tööd teha ja isamaa-svbra nime teenida tahawad, et nemad siis oma suguweudasi õpetama ja manitsema peaksid ka sel wiisil priitahtlikult üksteisele õnnetuse aeal abiks ollema „ Jumala anuks, ligemise kaitseks." kuida selle isamaa jäo kodanikud seda juba tegewad, mida meie Baltimaaks nimetame. Meil oleks siin meel rohkest kõrwa lisada, mis nendel Wene aealehtedel,  wastameelt oleks, kes nii suurt rõõmu leiamad meile, Baltirahwale muda peale loopida, kes omalt poolt kõiki tegewad mis wõimad, meile meie riigikodaniku olekut raskeks teha. meil oleks kõrwa lisada, mis ka meie teisest sugust koosalamatel hea kuulda ei oleks, aga meie mõtleme, et se nende süü ei ole, kui üks ehk teine aealeht oma lehekülge rumalusega ja jõledusega täidab. Meile kui kaasalamatele ja ühe riigi kodanikudele wõib se ka üksi aga kurwastust  teha, kui siin ehk seal meie suurel isamaal  asjad süuuiwad, mis iga truuwi alama südant wärisema panemad, ja meia ei taha süüalused olla, kui sesugused asjad mitte selle paksu katte alla ei jää, mida neile tarwis on, et nende paistus ja kõla riigi-ja rahu waenlaste  südameid õiskama ei paile. Mis meie aga tahame ja kõigist südamest soowime on se, et sesuguste aealehtede eestseisjad ja nende kaastöölised  selle nuhtluse alla pandud saaksid, mida nemad teeniud on, ja seda oleks meil ehk ka õigus oodata. Mis peale aga ükS suur aealeht kelle sõnad ühest maa-ilma otsast teise kölawad, ka peaks mõtlema, se on se, et temal õigus ei ole ja et se ühegile kasu tuua ei wöi, kui ühe teise riigi kurjast nõuust laia kära teeb, ilma et sesugusest kurjast nõuust wähemadgi awaliku