Tallinna Sõber » 21. Esimene aastakäik. Tallinnas, IM' Wünakuu pääwal MS. Kteöldue a-ealeht EestirshVale «aal ja liuuadeg. Tuleb ükskord nädalis wälja. Maksab Tallinnas LindforS'i päriate trükimajas: aastas 1 rubla, pool-aastas 60 kop. Koju ehk postiga saadetud: aastas 1 rubla 40 kop., pool-aastas 60 kop. Kuulutused maksawad iga rea ehk selle aseme pealt 5 Kop. Tellimised wöetakfe waSta: HaMnnas: Lwdfors'i päriate trükimajas. zJ. H. Seelandt, o»ayvxLr»s 54. Hartns: W. Just. Sernns: K. Kndewiita. Aakweres: L. Wattly. Saides: A. SeidelSerg. Kapsalus: H. A. KoWerg. Kuresaares: W. Lange. AmStas: A. Kr. Aaudkepp. Maak: kuida iseäranis kuulutud saab. Wastaja redaktor: W. F. Eichhorn. Elab Nõmme mõisas, kirjad käiwad Kilsi jaama kaudu. (Ass Lõ.) Andral Adjutant NowoMski -' Kirjakandja Alekskjew. Schlüsselburgist: Kangest tormist Brest-Lltowsklst: Kuri nõu. Kasaanist: Wangtd. Sewastopollst: a,- Ln»n° ,»-m - mUt: m°a». - «°>! mi poolsaarest. Montm egrost. Jutuleht: Linnuwarga lapsuke. Ümberwaatus läbi Euroopa. Kaks asja on, mis Euroopa riigimeestele, osalt ka rahwale tööd, tüli ja muret sigitawad. Üks on Türgiriigi lagunemine, ehk Homikumaa asi, kuida seda nimetakse; teine on wõitlemine kirikliku ja seltsiliku asjade pärast. Berliini lepingus oliwad nimelt Inglismaa ja Austria-Ungru maa kui Türgiriigi sõbrad ja arstid selle abiks toppinud, ja kui Wene Keiser rahu nõudmise pärast järele andis ja mitmed San-Stefaano lepingus seatud asjad uuendada laskis, siis kiitstwad ennast need riigid kõige maa-ilma ees rahunõudjaks ja peastjaks. Kuida aga pea ilmus ja edaspidi ikka selgemaks sai, oliwad need üksi oma kasu nõudnud ja „Haige mehe" pärandusest enne tema surma mõned parajad tükid oma kätte kiskunud. Inglismaa  wõttis Küprose saare, et sealt kuida ütles Aasia-Türgimaad kaitseda wõiks; Austria-Ungrumaa  wõttis Bosnia, muidugi ka üksi oma hea sõbra kaitsemise pärast. Mõlemad sõbrad tõotasiwad peale seda, omast kindlast seisupaigast ka nüüd selle üle walwata. et Türgi walitsus omad tõotused, mida San-Stefaanos ja Berliinis teinud, nüüd ka tõeste täidaks. Selgemaks ja selgemaks tõuseb aga ikka, et üksi siis rahu oleks wõinud oodata, kui San-Stefaano leping muutmata seisma oleks jäänud, ja et need seadmised, mida Berliini leping sigitas mitte rahu ei saada waid tüli. Inglismaa ei näita selle peale mõtlema' et üksi Türgiriigi kinnituseks ja sealise Nistirahwa kaitsemiseks Küprose saart oma walitsuse alla wõitis, waid tarwitab seda üksi omo enese wõimuse kinnituseks.  Seda näitab ka üks kõne, mida Inglismaa  wäljaspidise asjade Minister Lord Salisbury  (Sälsböri) selle kuu 6 pääwal pidanud on, ja mis kõigi Euroopa aealehtede sees läbiräägitud  saab. Selle kõne sees tunnistab Lord Salisbury selge sõnaga, et Türgi riiki kindlaks teha ei wõi, sest et seal ühesugust kinlad rahwaft ei ole. Inglismaa ainus nõu olla olnud, Weneriigi  wõimuft Balkani poolsaare peal wähendada. Küprose saare olla Inglismaa üksi sellepärast wõtnud, et Euroopal nüüd Weike-Aasia maaga ja Euroopa-Türgimaaga tegemist on. Se olla Inglismaa wana politiika; kui Hispaania pärast tüli oli, siis wõtnud Inglismaa Gibraltari linna; kui Itaalia maa pärast tüli oli, wõtnud Inglismaa  Malta saare. Selle üle olla Inglismaa  peale kaebtuft tõstetud, et asjad Türgimaal weel parandud ei ole, aga se ei olla pärast rasked sõda mitte kerge. Mina", räägib Lord Salisbury  edasi, mina ei taha mitte salata, et mitmed asjad Türgiriikis pahad on. Mina kardan, et seal kõrges kohtas ikka weel nõude järel käiakse, mis maale suurt pahandust sigitada wõiwad. On aga asjad Türgimaal parandud wõi mitte, sellel ei ole midagi sellega tegemist, et Wenemaa  Konftantinopoli ja Agäia mere randa minna ei tohi. Möödaläinud aegadel ei ole meie pärind, mis walitsuse omandus maa oli, kui tarwis läks Inglismaa kasuks üht paika ärawötta. Meie ei ole nüüd mitte üksi Bulgaaria maad weikemaks  teinud, meie oleme ka Austria maad suuremaks  teinud; kui Türgi wahisoldatite peale kindlast loota ei wõi, siis wõib seda Austria peale Wenemaa ei wõi nüüd enam edasi minna, kui Austriaga tülise saada ei taha. Mina usun, et Austria tugewus Euroopale lootust jäädawa rahu peale annab; wiimse-aegsed sündmused tähendawad, et Austria häda aeal mitte üksi ei saa olema. Aealehed kuulutawad mina ei tea, kas õigusega et Saksamaa ja Austria maa wahel ühendus wastastiku kaitsemiseks tehtud on. Selle üle ei taha mina rohkemast rääkida; nendele aga, kes Euroopa rahu ja rahwuste  wabadust soowiwad, neile tahaksin ütelda: „Maa-ilmale on suur õnnistus tulnud." —> Se kõne nüüd paneb kõigi aealehtede- kirjutajate  suled käima, kui kõige tähtsam asi miinuste pääwade sees, ja oleme siis sellest ka tähtsamad tükid oma lugejate ette panna tahtnud. Sõbrad ja waenlased on selle üle ühes meeles, et ükski Minister enne seda üht awaliku kõnet pidanud ei ole, mis nii wäga kui se toredusest nõretab. Mitte üksi ei olla Inglismaa Wenemaad keelanud Konstantinopli minemast, Inglismaa olla ka ükfi Bulgaaria piireid wähendand ja Austriale Bosuiad  kingituseks aimud, ehk koguni wahipalgaks, et nüüd Wenemaa edasitungimist keelaks, muidugi üksi Inglismaa kasuks ja kuida Inglismaa käsfib. Ka paistab ridade wahelt õige selgest ähwarduS Türgimaa wasta wälja, et sellele pahandust tuleks, kui ühegi teise nõu, kui aga üksi Inglismaa nõu peale kuulaks. Uhel hingel tunnistab aga kõrge Lord ka, et se ükskõik oleks, kas asjad Türgimaal parandud saaksiwad ehk mitte teiste sõnadega, kas seal Nistirahwale inimese-öigust antakse wõi mitte kui aga Weneriiki Konstantinopli ja Agäia mereranda ei lasta. Ja seda kõiki kiidab tema „rahwuste wabaduse suure õnnistuse" olema pealegi ühel aeal, kus Inglismaa, Afrika randas üht Euroopa rahwa sugu ja üht Kafsrirahwa sugu, ja Afghanistanis kolmat rahwasugu oma wägiwalla  alla sunnib. Nii selge sõnaga ei ole Inglismaa weel ial enne seda ennast Euroopa walitsejaks tunnistanud ja ial enne seda ei ole üks wõeras Minister julgend kahe riigi ühendust awalikus köneS nimetada, kui need riigid ise seda salgawad, nenda kui Saksamaa ja Austria- Ungru maa- Et se kõne häbemata kõige Euroopa  wasta on, seda tunnistawad sõbrad ja waenlased ja kõik auusad riigijuhatajad nimetawad  seda ärritamise-kõneks, mida üks Minister küll pärast suurelist pidu-sööma-aega, mitte aga enne pidu-sööma-aega pidada on wõinud, ja pärast sesugust on se ka peetud. Kui kaua Jumal sesugust suurustust kannatab, se on meil muidugi  teadmata, seda aga on teada et, ena mi st need suurustawad, kes omas wõimus ehk oma maeanduses midagi nõdrust ja puudust teadwad olema. Wõitlemised kirikliku asjade pärast on sellest aeast saadik, kuS Paapst ennast ilmeksimataks tunnistas, ka ikka weel kätkis. Esimeses tujus wõtstwad riigiwalitsused koolid ja ka abielud Katoliigi kiriku walitsuse alt, ja et seadused igaühele üht õigust peawad mõistma, siis oli ka teistel kirikutel selle seaduse all kannatada. Asjad kippustwad aga teisele poole miltu minema ja sunnitakse nüüd mägise mana tee poole tagasi.— Aga sellest ja seltsilikuist wõitlemistest rääkida, peame teiseks korraks jätma. Omalt maalt. Tallun na st, 8. Wiinakuu pääwal. Linnapea  palme peale on Peterburgi Kindral-Kubernööri  Kindral-Adjutant Gurko poolest, kelle ülema  käsu all ka sõeawägi Eestimaa! seisab, Tallinna ringwahtide lisaks niipalju soldatid lubatud, et heilsest paamast saadik selleks 35 meest seatud on. Need 35 meest saamad sedawiist  jagatud, et iga öömahile alewites üks soldat  ja ööwahtide pealikule kaks soldatid abiks antakse. Linnakohtu kirja peale on Baurath Salbach  Dresdeni linnast mastust annud, et temal nõu oleks selle knn miimse pääwade sees Tallinna  tulla plaani tegema, kuidas weetorud seada oleksiwad, mett Toompeale ja iga teise linna paika medama, kui temale tema reisi tulu tasutud  saaks. Peale seda pärib aga Salbach 60 rubla iga reisupääma eest ja 2 protsenti sellest hinnast, mida weetorud plaani järel maksma tulekumad. Poftdepartementi poolest saab teada antud,  et kirjade peal, mida sõeawäele Teeke-Turkmeeni  maal saadetakse, selgest kirjutud peab olema:  oixsA?,". —. 11. Wiinakuu pääwal. Kubernööri kanzelleift  saab ametlikult teadaautud, et sel aastal Toompea wangihooneft üleültse 21 wangi ärakargand  on. Nendest on 15 kinniwõetud, 5 on weel pelgus, nende seas ka Jürri Rummo ja üks naesterahwas. Üks naesterahwas sai wahisoldatist mahalastud, kui ärakarata tahtis. Ülema Zensurikohtu poolest on Herra Harri Jansen „EeSti Postimehe" Abi- Redaktoriks kinnitub.