maks lõpetas maeaperemeeö selle palwega, et kõige wägewam tema maea sell' öösel oma warju alla wötaks, ka õnnetumat põgenejat kuningat aitaks ja temale woitu annaks. Selle paale näitas ta wöörale hobuse talli körwas wäikese magamise koha, soowis temale hääd ööd ja pea oli maeas wagune asi. Wäljas aga mühas öö tuul puude seas, hunt ja karu hulkusiwad laanes ümber, et saaki leiaksiwad. VI. Praegu koitis idas, kui magaja hobuse talli körwas kamres, mis Shottimaal kõige paremaks  kohaks maeas peetakse, üleS ärkas. Pisukese  kamre seinad oliwad lubjaga walgeks tehtud ja waikesest aknast paistis tarwilik  walgus sisse. Põgeneja kuningas tundis  ennast mitme nädala pärast jälle rahul vlewat. Maea peremehe sõnad oliwad teda trööstinud ja tema kurwa meelt lahutanud. Woodis olles ja möödanikku järele mõteldes nägi ta nurkas ühe ämbliku, kes ennast ülewelt  maha laskis. ..Mis see loomakene ometi teeb?" mõtles kuningas. Pea selle paale hakkas  loomakene liikuma. Ta läks pea ühele, pea teisele poole, ja nüüd sai kuningas aru, et ta wörku kududa tahtis ja seda teine poole seina külge kinni panema hakkas. Nüüd arwas loomake saetud kohale jöuudwat;  ta katsus kinni hoida, aga sein oli liig libe, nenda et ta jälle tagasi langes. Silma pilgu puhkas ta, siis aga wöttis uueste tööd käsile, aga jälle kukkus ta tagasi. ..Küll ta nüüd julgust kautab", ümises kuningas  isieneses. Jälle oli ämblik natuke aega puhkanud, kui ta uueste ennast liigutama hakkas ja selle koha poole püüdis, kus ta kaks korda juba ilma asjata käinud oli. ..Seda peab kannatlikuks meeleks nimetama",  ütles kuningas isieneses. ..Kui see loomake  julgust ei kauta ja ikka uueste tööd otsast  paale hakkab, miks pära st peaks siis mina oma ettewötmise juures kahe wahel olema! Kui ämblik wiimaks wöitu saab, siis tahan ma seda kõige Kõrgema sõrme näitamiseks pidada ja nenda kaua oma krooni eest wöidelda,  künni Jumal m'ule seda annab." Wahe aeal oli ämblik jälle edasi minema hakkanud. Juba näitas ta maike keha teise seina külge puutuwat, aga meel ei katsunud ta seinast kinni hakata. Kuningas waatas tähele  panemisega loomakese pääle, n'agu oleks tema onn selle ettewötmise korda mineku pääl olewat. Alles siis, kui loomake ühe künklase koha leidis, hakkas ta kinni. Silmapilguga oli wötk seina külge kinni pandud. Kuningas  kargas asemelt ülesse. ..Õnnistatud loomake",  hüüdis ta, ..sa oled rn'ule teed näitanud  ja mind õpetanud, et ma meelt ara heitma  ei pea." (Tulema kord edasi.) Rahu tingimised. Lugejad täädwod juba uuematest sõnumitest,  et rahu tingimised Z. Märzil Peeterburgis  täielikult alla kirjutatud saiwad ja juba ammugi awalikult kuulutatud saanud; ka teiste suuremate riigidelle on see juba ette pandud. Täädwat ka, et Wene poolt neid tingimesi kokku panemas ja läbi rääkimas oliwad graaf Nikolai Jgnaatiew, aga Türgi poolt säälne wäliste riigi asjade tallitaja minister Safet pasha ja Sadullah Bei Saksamaal olew Türgi saadik olnud. Ruumi puudus ei luba meile neid tingimesi täielikult ette tuua ja sellepärast täädustame nii lühidelt kui wöimalik,  mis sääl maha tehtud. Et tülidele, mis sagedaste Türgi ja Monteneegro  wahel ette tulewad, üks kord lõpetust teha, saamad nende riigi rajad uuendatud ja nimelt selle kaardi järele, mis koosolemisel walmis tehtud sai. Mitmed tähelepanemise wäärt kohad, n'agu Nikshits, Gatsko, Spus, Podgoritsa, Sabläk ja Antiwaari jääwad Monteneegro omaks. Kust piirid läbi käima saamad, on kõik tingimistes ka tähendatud. Nende õigeks ajamiseks ja kinnitamiseks nenda sama ka Bojaane jõe pääl laewa söidude arutamiseks  saab Euroopa riigide poolest isiäranis  kommissioon asutatud, kust ka Türgi ja Monteneegro poolest walitsetud mehed osa wötawad. Türgi maa peab Monteneegro riiki täitsa enese küljest lahti ja wabaks tunnistama. Tü- 91