Tännu lummalale! meie rahwas ei olle, nago püsti ja lodeti selle hauasse iggaweste maggama janud, sest Jummal, kelle pole meie wannemate kissendamised pilwe kombel ülles töusiwad, on meie peale hallastanud ja laskis selle surma ööle omma hommikust särrawat koito tõusta, kes pimmedust ärra aeas ja meid ellule ärratas; se koit otti meie prius. Nago päike omma sojusega kõige mailma ellu maimud  likuma ja käima aeab, nenda on ka prius meie issamaad ellustanud ja ude lotuste ja püüdmistega täitnud. Üks üllem ja essimene püüdmine peaks sgga meil nüüd ollema: omma  ösel eksinud ja laiale pillatud sugguwössa kokko kogguda ja ühhendada, issiärranis kele, kirja ja lomuliko waimo harrimises, se on meie rahwaliko pühhalik kohhus ja kõige kindlam  alluspöhhi ja wundament. Jgga rahwal on omma issi seisus, omma  au ja häbbi, ja kes sest weel ei tea, egga oska luggo piddada, on se kõige õnnetum rahwas maailmas. Need rahwa issiseisused  allustawad ennast jubba warsi parrast issa Adamat peale ja lähhäwad ühhe äkkilise langusel Pabelist sadik tähtsaks, kus igga rahwale  issi keel sai antud. Keel on sellepärrast ühhe rahwa kõige onsalikum pärrandus, temma  issiseisuse ja waimo kõrguse tunnistaja. Kust on agga meie eesti keel walja tulnud j a peale hakkanud? Meie rahwaliko seisuse wannadus ja kele sees ollew lõpmata warrandus annawad meile willand (?) tunnistust et meie eesti rahwa essimene  issa Pabeli torni teggi, ja sealt ka omma kele sai. Se keel ei olnud agga täitsa nenda, kui meie rägime. Peaks meie essiywne issa hauast ülles ärkama ja omma lastele sest torni teggemisest juttustama, siis immet, ei saaks meie Eestlased sest ennam hästi arru, waid kuleksime agga mõnned üksikud sönnad weel eesti kele ollewad. Meie peaksime siis ommale kele mehheks murretsema: Soomlane, Laplane, Ungrialane j. n. e. ja kuleksime manna  pappa suust igga mees omma kele sönno, ja ka sedda, et temma meie kõikide issa olla. Immeks pannes wataksime teine teise otsa ja ei saaks arru, kas se unnes woi ilmsi on. Wanna issa saaks agga karreda silmaga meie peale waatms ja hakkaks meid halleda sönnadega  nomima, et tsmma lapsed issiärranis Soomlane ja Eestlane teine teist m wahhä tundwad ja armastawad. Minna ei tea mitte, mis asjaga ennast nomimise wasto Pabbandaksin,  agga issa sönnad. saaksid mulle kül ,süggawaste süddamesse tungima ja eddespiddise  parrema teggudele kihhutama. Meie essi issa! Ollid siis lapsed, neist sai hiljemeni rahwas ja rahwast mitto rahwast. Kui nad Asiast wäljarändasid, sai neist põhja male wäggew riik, mis Wenne ja Preisi maast sadik kõik Läne ja Some merre randa täitis ja kulus ning kardetaw ommas söapiddamises, kui ka pölloharrimises olli. (Sest asjast saab luggeja pikkemalt kuulda ühhest ramatust: ..Kolm issama könnet.") Kuida agga need keled teine teist arro hakkasid käima, ja ühhest mitto sai, sedda ei olle wöimalik täitsa arro sada; agga awwalik on, et orja põlli, ja söad sea! jures paljo teinud. Eesti rahwa õnne pölwe wiimsel otsal kuleme  kül weel Kallewipoega Soomemaal omma  eesti kelega läbbi sawad ja ka Soomlasi meie keelt räkiwad, mis agga hiljem sest sündinud,  sedda mattab orja põlli ja wöeras waim kõik omma musta waiba alla. Et meie suggulased olleme, sedda ei unnustanud  Soomlased egga Eestlased enne orja pölwe mitte ärra, nago tänna päew, waid piddasid endid iggal pool wendeks ja öddedeks, käisid rahhu aeal üks teisel wõersil ja aitasid söddides teine teist. Pimmeduse aea wiimse aasta saddades hakkas jubba se pallaw armastus  ja teädus meie rahwa süddamest kustuma, agga waimo laulmises ellasiwad need asjad künni tänna päewadeni. Jllst meie päiwil on agga nüüd selle polest kõige kolledam luggo. 'Soomlased meie wennad ellawad üksnes weel öppetud Eestlaöte suus ja süddames, ja surem hulk meie rahwast ei tea egga tahha sest ennam  ühtegi teada! Lomuse polest meie rahwa südda ni kiwwi köwwa ja ilma armuta omma suggu teatustes ei olle, agga sedda on kõik seitsme saea aastane  orja põlli nende süddamest wälja piggistanud,  et se kallis kässo sõnna: ..Sinna pead omma liggimest armastama" ühhegi Eestlase süddames  õiguse kombel ei hellise. (Jääb poleli.) 122