kade peale, kes sõita ei woi, st tõmbab hõlmad  wöö alla ja lähhäb jalla, agga senna ta peab sama ja sealatsest lustist ossa wötma; isstckrranis norema rahwa jurest tahhab Jummala  kartus pea üsna ärra kadduda. Nihästi Jaani päewal, kui öhto ja teisel päewal, olleme  pöllastades piddand näggema, missuggusel  kombel ni nored, kui wannad ulitsat moda eddasi ja taggasi käisid ja kõik suggu roppo laulusid suust wälja ajasid; üsna okse ajas peale, sedda kuuldes ja nähhes ja kidawad  siis pealegi, et nad Jaani päewa pühhitsenud.  Kui ristiinnimesed üht sesuggust tänno pühha muul kombe! ei mõista pühhitseda, kui lia joomise, prassimise ja kõige sugguse kimatise  elluga, siis õlleks parrem, et nad sedda suggugi ei pühhitseks. Pernomaalt. Wilja ja rohhu kaswust  kirjutakse meile, et se olla se aasta wägga immelik. Talli - wilja põllud olla ennamiste kõik head; ka neis kohtades, kus kewwade ja issiärranis weel Mai kuul middagit lotust polnud, seisab ta wägga kenna ja prisk, nenda, et parremat ei woi sowida, ka pead on pitkad  ja loblakad. Oie aeg olli ka meie arwates  wägga hea, sest ilmad ollid ennamiste tulesed, egga mitte wägga pallawad ja körwetajad;  agga selle wasto öeldakse sui wilja pölludest, et need olla wägga kahhe suggused; kõik se mis warra mahha tehtud, olla waene, agga mis hilja semendud, jälle wägga prisk ja kenna, nenda et kui wanna taewa Tädike muido kõige muude õnnetuste eest hoida wõttab,  meil kaunis õnnistud aasta wilja polest saab ollema; agga rohhu kaswuga on se koggoniste  immelik, seal olla nago wäggi ja rammo maa seest faddunud, mis rohhu kassu ruttendab ja sedda takka uppitab, sepärrast on siis karta ja ette ärranähha, et heina põhk se aasta kas sinaks tahhab jäda, mis läbbi ta siis ka kalliks käest lähhäb ja sellel wägga raske saab ollema, loomi piddada, kellel ommal heinamaad  põlle, waid tarwitawac heina pöhko ostma peab. Meie omma murrega, ei woi kül asja mitte parrandada, waid peame sedda selle holeks andma, kes meie kõikide üllespiddaja  ja kes ka warblased, mis kattukse peal, toidab ja ka selle kõige wähhema romajale ta üllespiddamist annab ja tedda nälja eest hoiab, kül temma kõik hästi toimetab ja igga ühhele ta lauda kattab. Meie peame paljo ennam agga palluma ja ütlema: ..Kõikide silmad lootwad  Issand, sinno peale ja sinna annad neile nende rooga ommal aeal; sinna teed lahtl onn mad helded ja rohked kaed ja täidad kõik mis ellab heamelega." » ..Wallitsuse teadaandja" ütleb sellesamma asja polest Kuramaalt sõnnumid sanud ollewad  ja need on, kuida siin allamal nähha: Talli wilja põllud Kuramaal, mis päew paewa  järvele puhhuwa külwa põhja - tuulede ja öö-külmade läbbi wägga waeseks ja willetsaks jänud, ei tahha ülleüldse kül mitte  loiust  täita ja nimmelt olla Jlluksti, Bauske ja Goldingi maakonnades, wilja saagi lotus  waike, agga wimases põlle suggugi loiust. Mitau ja Windau maakonnades ja nendasammoti  ka Tukumi ja Hasenpoti ning Grobini maakonnades peab lotus wägga waene ollema,  Pridrikstadti ja Talseni maakonnades peab, ehk külm kül suurt kahjo teinud, lotust ollema, et praegused sojad ilmad aitawad, sedda, mis külm pahha teinud, parrandada, et nad ilma pallukeseta ei prügi jäda. Need kewwadised allalised külmad ilmad, on ka wägga paljo tüllitanud, ja pölloharrimist sui wilja semendamiseks wiwitanud; Mai kuu wimaste päiwe sees sai selle tööga löppetust tehtud; ni hästi seemne wiljast, kui töö-rahwast, ei olnud pudust. Päiliste päewa palk on olnud omma leiwaga: hobbusega I rubla künni 1 rubla 90 kopp. ja jallamees 45 künni 75 kopp. ja naesterahwas 25 künni 40 kopp. Prii sögiga hobbuse mees 90 kopp. künni 1 rubla 25 kopp., jallamees 27 künni 50 kopp. ja üks naesterahwas 20 künni 50 kopp. Rohho kassu on seal otse nendasamma waene, kui siin meie jures, lodawad ommetige, et praegune sojus paljo weel saab parrandama ja nihästi wilja kui rohto kvssutama. Surno aea pühha. Need pühhad ja pühhitsuscd on nüüd uemal ajal ilmale sündinud  , wannal ajal neid weel ei olnud ja ei tea, kelle süü läbbi, kas koggoduse öppetajate woi koggoduse rahwa, sedda meie ei julge otse suust wälja öölda, arwame ommetige : kui karjane  lambad kuhhugi rohhumaale ajab, nad 218