Perno Postimees ehk Näddalileht äL t» 74 KKnes neljapäew 17. Oktobril.^ aasta. Perno Postimees tulleb näddalas üks kord wälja ja nimmelt igga neljapäewal parrast  lõunat. Hind on Pernus 1 rubla 3V kopp. ja postirahhaga 1 rubla NO kopp. Ses lehhes seisab: India-, Australia- ja Hinamaa wahhelisest saredest ja sealt rahwast. Ommalt maalt: Peruust:  Süggisised ilmad. Tullekahjust. Päewa warjutamlsest. Leitud surno. Riast: Awwalik pettus. Peterburgist: Koagokonna maagasinidest. Suurwürstide reisist. Ketserina reisist. Wöeralt maalt: Saksamaalt:  Berlinist: Keiserlik rirri. Kosja asjust. Söa laewad. Elsas-Lootringenist: Rahwa ollik.  Jtaliamaalt:  Röõwlitest. Mis wanna paawst öölnud. Hispaniamaalt: Karlistlased kloostri kallal. Inglismaalt: Don Karlos ja söamehhed. India, Australia ja Hinamaa wahhelisest saredest ja sealt rahwast. Meie tahtsime tänna omma söbradele kauge maa ollikust ja rahwast könneleda ja arwame, kui neid sellega tutwaks teme, nende silmaringi  sellega nattuke laiendame ja neid maade ja rahwaga tutwaks teeme, mis meiega ühhes ühhe issa armust ellawad, agga mitte ühte Jummalat ei teni egga kummarda, waid nemmad  teniwad wöeraid ebbajummalaid. Könneleme  siis esmalt maadest. India, Australia  ja Hinamaa wahhelises merres on paljo saarest ja mönned neist kaunis sured ja perrekad.  Nende saarde surus arwatakse ühtekokko  34,VW ruutpennikoormat ja saredest ööldakse, et nemmad wägga mäggised olla ja paljo neist mäggedest, nago Jtaliamaal Wesuw ja Aetna, tullepurskajad on, mis tuld ja wirna seest wälja ajawad. Nüüd uemal aeal olla muist omma tullepurtsamist järrele jätnud ja nago ärrakustunud, agga teised tewad omma tempo eddasi; Zawa sare peal ööldakse umbes 50 sesuggust mägge ollewad, mis tuld ja wirna seest wälja ajawad. Sealatse rahwa käes olla jut, et need sared enne kõik üks suur ja terwe maa olnud, parrast olla se maa ärrawaonud, maddalad orrud sanud merreks ja mäggede otsad janud weest wälja ja need olla nüüd sared, kus peal rahwas ellab. Kui se nenda tossi on, kuida rahwas rägib, siis on tükk wägga kenna maad, maa pealt ärrakaddunud, sest need sared, mis seal praego weel järrel, on ütlemata kennad; need kõige kallimad marjad ja kõige penemad kiu kandjad  rohhud kaswawad nende saarde peal. Ehk kül praego nimmetud saared wägga päewa  al seisawad, kus pallawus wägga kange, siiski jahhutawad kaunis saggedad merre tuled  pallawust, et kõik wiljad seal hästi siggiwad  ja korda lähwad. Kes maddala maade peal ning soo ja rabbade lähhedal ellawad, neil on saggedad többed piinaks, agga kõrge maggedikude peal on ilmad allati kennad ja