kinni hakkates, kissendawad nemmad u. u. u. nüüd wiakse sind soldatiks. Aasta wie kue parrast tulleb fesamma mees tenistusest jälle taggasi, siis ei õlle neist nutjaist mitte üht ainust, tedda wastowötmas ja terretamas. Kui tedda õue wärrawast näwad tullewad, siis oöldakse: ennäh, üks w'a soldat tulleb, ei tea, mis sesuggune peaks sia otsima. Tuppa tulles ei tahha kegi temmaga jutto tehha; peab mehhike issi juttu allustama, ja perrerahwaga  tutwust teggema. Mönnes kohtas on ka leida, et kus wannemad, kui nad alles ellus, emalt nago poolteed kartes küllalisele kat andwad, muud suggulased wahhiwad nurgast,  silmad püsti peas; häbbenewad ommast wennast ehk suggulasest. Agga sureks troostiks  ja Eesti rahwa auuks, peame tunnistama,  on surema hulga jures assi teine, kui kül sure kurwastusega tedda ärrasadawad ja silmameega jummalaga jätwad, siiski ei hullu nad mitte nenda, kui need, kellel ennam lotust ei olle ja tulleb ta ükskord tenistusest wälja, siis woetakse tedda sure armastuse ja lahkusega wasto. Kus rummalus weel rahwa ülle wallitseb ja kuhhu waimo walgus weel põlle tunginud, seal on ka asjad weel wägga pahhupiddi; esmalt, kui kegi tenistuse lähhäb, siis on kissendamine  ja karjumine suur, agga taggasi tullemise jures wastowötmine külm ja angetand,  seal ööldakse: Mis nisuggune piddi sta meie teotuseks wälja otsima? Eks ta wöinud senna jäeda, kus ta olli. (Kirja saatja panneb  kül senna weel mönne wägga raske sönna jure; mis meie ei põlle julgenud seie jure lissada,  waid hoiame sedda omma teada. Red.) Noh, lubbage et teile sedda küssimist ette pannen: Kus on nüüd teie halle nuttuga saatmine?  Eila olli hosianna, tänna, poo risti! Oh parrako! Missuggusid weel Eesti pinnal ellamas! Kes ta siis nüüd on? Eks ta siis nüüd ennam teie lihhane wend ja suggulane ei olle? Panne tähhele, mis sulle ütlen: So wend on kroonut teninud, ja sul ei olle temmale  öömaea rumi anda, agga põrsastel ja lammastel on rumi küllalt, odake agga, nüüd ei olle se ennam kaugel, kus igga noor mees ei sa enne naist wötta, kui ta omma aeg kronul  on ärrateninud, ei ükski ka enne tallo perremehheks hakkata, kui ta kvono tenistusest lahti sanud. Läne Mart. Woib olla, et wanna Läne Mart siin müune asja mustemaks on märinud, kui se tõeste on, agga siiski peame ütlema, on seal wägga paljo töt sees; kui siis ka iggas kohtas ennam tallorahwas  seapõrsaste ja lamba talledega ühhes  toas ellawad. Tänno Jummalale, on surema  hulga rahwa jures jubba sesuggune ühhes  ellamine toast wälja pühhitud ja kassinus selle assemel tallomaeades kortert wötnud. Otse kuida rahwas waimo walguse teel pitka sammudega eddasi astunud, otse nendasammoti on ka puhtus ja kassinus nende jures kaswanud  ja nemmad selle polest hea pitk sam eddasi  astunud. Tössi on, mis wannä Läne Mart ütleb, et wannemad issi omma laste wäe peale tenistuse minnikut, omma hulgumisega  raskeks tewad; agga se ei tahha iggasse  kohta mitte passida, et aasta wie kue pärrast, kui ta tenistusest jälle taggasi tulleb, siis külmus pi suur on, et tedda ennam ei tahha wastowötta ja temmaga ühhes ellada; need kõige suremad põlgajad woiwad agga mönned eddewad tüttarlapsed olla; agga kui näewad, et külla pois kosja ei tulle ja neid nago unnustawad, on nad rõõmsad, kui soldat  tulleb ja omma kät ning süddant temmale pakkub. Meie peame üht wäeteniat auustama,  kes tenistusest taggasi tulnud, sest ta on meie issamaa kaitsja ja ühtlase ka meie kaitsja olnud ja saab ka weel ollema, kui waenlane peaks peale tükkima; üht sesuggust rummalust, üht wäeteniat pölgada, ei tahha meie siit maa rahwa jurest mitte leida; agga nemmad isse ei tahha, kui tenistusest wälja tulnud, mitte ennam tallotööd tehha, waid otsiwad puhtamat  ja kui woimalik ka kergemat ammetit, sest et ta tenistuses puhtust on õppinud. Sedda ei woi meie ka sallata, on mönned, kes tenistusest  wälja tullewad, omma ellowiside polest  kül ka raisko läinud, agga egga sellepärrast  kõik süüdlased põlle. Ommalt maalt. Peruust. Tullekahjo. Selle ülle ei woi meie kül mitte kaebava , et meis linnas 178