suurt walja ei andnud; kas olleme sedda'ärratundnud, et WeiGparrsmat ei olnud teninud? ja kas olleme ka selle pisko eest tedda mõistnud kita ja tännada? Oh parrako! wist kül pissut! Omma surma ingle on ta ärrakeelnud, mitte ennam ni suurt leitust meie jures rehka, kmda ta kaks aastad järge möda teggi! Kas olleme tedda selle eest tännanud? Wist mttte' —Ja nenda lähhäb üks aasta teise järrele möda, Jummal peab ikka meie tänno järrele otama; sedda ei sa ta ial oigel aeal. Paljo on neist, kes meitega mödaläinud uel aastal ennast ommast terwisest römustasid; kus on nemmad nüüd? Maggawad ommas rahho - kambris! Meie olleme ka praego terwed; agga kes teab meie seast, kas ta tullewat uut aastad saab näggema?  Sedda ei tea kegi muu, kui agga -se, kes meie ello andja ja löppetaja. Kül on kesk ristirahwa seas weel liga jomist ja prassimist, horust ja rojust, pettust ja wargust; kõikiga kannatab Jummal ja otab aasta aastalt meleparrandamise wilja, mis agga weel ei tahha tulla ! Wanna aast' on mõda läinud, oh et sellega kõik pahhad asjad olleksid kaddund ja sadanal mitte ennam wöimust ristirahwa seas mässava. Pöra siis, oh sa õnnistuse Jummal, omma armo palle meie pole ja õnnista ka ettetullewa! aastal meie merd ja maad, meie kauba aeamist,  pöllo- ja kättetööd ja sada kõik eksinud õige tele! Anna Issand, et kõik need, kedda sa rahwa wallitsejaiks õlled seadnud, sinno tede peal wöttakstd käia ja ommas ammetis, kui Salomon  sinno käest tarkust palluda. Kergita nende wallo, kes haiguse wodi pea! maas; anna et nemmad kannatlikult kannatawad, mis sa nende peale õlled pannud ja anna igga surrejale onnist tunnikest, siit mailmast lahkuda. Hoia armolikult meie suurt ja armast Keisre Herrat,  temma suurt fuggowössa ja kõik temma söawäggesid merre ja maa peal, et meie rahholist  ja waigist elld jvöiksime ellada. Peästa lahti kõik ilma süta wangid, kes süddame põhjast so pole kissendawadj Õnnista meie laste kaswatamist, kirriko- ja koli öppetust ja lasse kõik MD. korda KWä, mis sinno pühha nimme auuks ette wöetakse; issiärranis lasse meie armsa süddames, kus weel wägga paljo waimo pimmedust, omma armo päikest tõusta, et kõik pimmedus kauks ja nemmad aasta aastalt waimo walguses kaswaksid. Issand sa tru Jummal! jäe meie jure ka sel aastal, kõige omma rohke armo täiusega! Ommalt maalt. Perns maakonna eesti pöllomeeste seltsi essimene könne mis J. Tammann 7 Detsembril MM piddas. Mis ön waese Postimehhel 7. Detsembril olli, sedda ei woi kegi arwata. Kuulsime na körwalt, et Perno maakonna pöllomehhed üht seltsi assunud ja selle parrast üllemal nimmetud  päwal essimest korda kokko tullid, omma nöupiddamesi piddama; wötsime süddame rindo, puggesime uksest tuppa ja seisime waggusi teiste selja tagga ja kulatasime, mis rägiti. Korraga  astus J. Tammann, kes nago selle seltsi issa, sest temma on sedda asja jallale aeanud ja hakkas könnet piddama; seal kukkusid kõikide  korwad kikki ja suud pärrane ja Postimehhel  ka. Könne olli' nenda: Armad eestiwennav ja pöllomehhed! Meie olleme tänna essimest korda siin koos. Siamaale  ei olnud meil seks weel mitte seadus- liko õigust egga lubba, mis nüüd 3. Septembrist  jubba käes on. Küssiks nüüd kegi: mis tarwis olleme kõik kokko tulnud? siis saaks wastus ollema: ..Pollomeeste seltsi as su ta ma." Se on ka tössi; meie olleme kokko tulnud, mitte surnuist, waid ellawaist kiwwaist üht eesti kodda ülles ehhitama. Kuida nüüd põhja panneme ja ehhitame, nenda ta seisab ehk langeb. Meie töö peab meeste ja kristlike meeste töö ollema. Allustame  sel wisil ja ajame mehhise melega asja eddasi, siis ei sa meil ka Zummala abbi ja õnnistus mitte puduma, selle peale wöime julged olla. Surema hulga üssutajate sowimise  peale, ollen minna tännini pöllomeeste seltsi assutamise asjo jöudo möda toimetanud, mis selle jures tarwilik olli. Nüüd on lubba käes ja tee jalge al, anna Zummal head õnne ja terwist töös ja könnes. Ommetige lubbage, et teile mönne sönnaga seltsi hakkatusest ragin. Ükski Eestlane ei olle 2