Märtsil aastal 1810 Kirikuriigis sündinud ja sellepärast  nüüd 68 aastat wana. Kardinal Antonelli olla 30 aastat tema kõige suurem waenlane olnud ja temast loodetakse, et ta Watikaano partei-elus keskelt läbi saab käima. Prantsusemaalt. Prantsusemaal on praegu republnklaste  fõige suurem mure see, oma wõitu ja kinnitada, et nende waÄalised mitte tagaselja  ehk muialt kudagi wiisi nende kallale ei saaks. Nii on Gambetta Marsääje linnas ühe kõne pidanud, kus ta oma sõpru noomib, ettewaatlikult edasi astuda, et wõimus jäädawalt nende kätte jääks. Mitte sest ei olewat küll, et suurem jagu parlamendi liigetest republiiklased on, waid see parlament peada ka ikka praeguse ministeeriumi poole hoidma, et ta walitsusele jääks ja aegamööda ka senatis healte paljus republiiklaSte  kätte langeks.- — See on tõsi, nagu lood nüüd kord Prantsusemaal on, wõib see maa üksi siis jälle oma wana tähtjusele Eüroopas tõusta, kui ta tugemaks  republiigiks jääb ja tema riigi walitsus nii kindla põhja peale tõuseb, et teda keegi seestpidine tüli enam ümber ei jõua lükata. Kuidas selle poolest republiiklaste usk praegu on, seda wõime kõige selgemine ühest töisest kõnest näha, mis Gambetta, see Prantsusetnaa praegune kõige osawam kõnemees, Bäälwiilis pidas. Selle pitkast kõnest seisku siin mõned tähtjamad kohad ülemal: „Rahwa saadikute suurem hulk on aru saanud, et republiik mitte üks paljas sõna, üks pealkin ei ole, waid üks elus ja tegew tõsidus on. Selleptrast nõuab ta lastele  koolisi, meestele tööd, Prantsusemaale rahu, riigi-kodanikudele priiust. See on see programm, mis Prantsuse rahwas oma saadikutz walitsemisega on kinnitanud ja mis parlament nüib korda peab seadma. Selge on, et takistused ette salwad astuma. Aga meie saame teadma, kuidas neid ära möidame. Wiimaste  rahwa-saadikute walitsemitte järele, kes julgeks  nüüd meel katsuda, PranHlase tahtmise wasta teha? Usute Teie, et nende kllme ehk nelja partei killud, kes terme maa wasta nMasimad, kartuse mäürt on? Nemad on wäga nende krtlikute sarnatsed, kes pimedas wilistawad, et omale tugi anda. Kui meie oma seaduskorra, järelmõtlemie ja edasipüüdmise poliitikas  kindlaks jääme, siis äen ma julge, et meie kõik kätte saame, ka senati lllaheitmist. See senat saab aru saama, et Prantsudmaa käsku peab täidetama."  Nüüd rääkis kõnleja Prantsuse wälisest poliitikast ja näitas, kuidas Prantsuse maa suurem hool nüüd see peada olema, oma liigete maimu wabadusele  saata ja ühtlasi newe wara edendada. Tema ütles: „ Sell' pääwal, kui neie maa tõeste need kaks asja täielikult kätte on samud ja joonele seadnud, kui meie rahwas see kõige dnam koolitatud ja kõige wabam rahwas saab olema nagu ta praegu jo kõige rikkam rahwas on, ma küin Teid, kas siis üht riiki maailmas on, kes mitte Hrantsusemaa peale ma ei ütle mitte kadedusega, .ga auustamisega ei saa waatama!" Meie ajal on stlju inimesi, kes arwawad, et Prantsusemaa praegust republiigil kauget kestust ei saa olema. See kaksvidi mõtlemine peab aga kohe ära kaduma, kui meie sellpeale waatame, kuidas Prantsuse  republiiklased omastöös parajat mõetu mõistawad  pidada ja mis nemd kõik maa edenemiseks ja kasuks käsise wõtawad. Nii on praegusest ministeeriumist  nõuuks wõetud wäga suurel mõedul uusi kanaalisi  kaemata, kelle/abi kõik tähtjad raudteed ja sadamad ühendatud samad. Ka raudteede wõrk saab laiendatud. Et mitred suured rahasummad priiks saamad, mis riigiwalWs seiemaale muiale pidi maksma, sellepärast ei saa neel ehitused ka mitte rahwa maksust  suurendama. K koolide, eest ja muidu kannab praegune ministeerim nii mõnusal kombel hoolt, et teda kõik maailm se.e eest kiidab. Nii seadab Prantsusemaa  oma elu üd põhja peale, kes teda jälle nii tugemaks igapidi tegema, et ta pea uueste Eüroopas  oma mana ähtjusele saab jõudma. Seda soowib  temale ka iga waba inimene, sest ühegi rahwale. ei ole Õhtumaa riiid wabaduse poolest nii palju tänu mõlgu, kui Prantsse rahwale. Mis nüüd Hommikumaa  rahwastele Venemaa, seda oli enne Prantsusemaa  Õhtumaa rawastele. Prantslsed walmistawad ennast nüüd kõigest  jõuust oma/naailma näitusele, mis seal tänawu  suwel saa olema, See näitus saab neile muidugi  palju auU sisse tooma, ja ka palju suurtsugu wõeraid kõigest maailmast. Nii on siis ka parlament riigiwalitsusele e miljon pranki lubanud, nende pidude ja mastamõtmite tarwis, mis näituse ajal saamad olema, ja ninjlt: Riigi presitendi Mak Mahonile 600,000 pranj, kahe parlamendi presitendile kokku 200,000, ja Ministritele 1,200,000 pranki. Saksamaalt, saksamaa riigiparlamendis on würst Bismark 7. Weebruaril ühe pitkema kõne praegusest Homikumaa sõa-feisusest pidanud, kellest kõnest  wälja paistab, et Saksamaal mingisugust lusti ei ole, nende riikide poole hoida, kes Wenemaa rahutegemise  põhjuste wasta peaksimad olema. Kuidas Saksamaa katoliiklaste päälinn  Wünhhen paapsti surma pärast leinab, seda saame sellesama pealkirja all ultramontanlaste Baieri ajalehes „Vatevland" teada. Meie paneme selle „Vaterlandi" kirja seie ülesse, sest et temast kõige selgemine ära wõime tunda, et kiriklaste auu-ajad ka katoliiklastegi juures jo otsas on, ja et mida enam naad uue aja waba püüdmiste peale rõhuwad, seda enam naad ise enesele maa jalgade alt õeneks kaewawad.  Ultramontanlaste ajaleht „Vaterland" kirjutab täies wihas: „Kui meie seda mitte ajalehtede seest ei teaks, ükski inimene Münhhenis ei wõiks tähele panna, et katoliiklaste ülem pää surnud on. —Kiriku kellad on wait, on mait selle tunnini (kolm päüwa peale surma), ja meie wõime ütelda, et alustuses awaldatud imekspanemine selle üle parema katoliiklaste  juures jo suureks wihaduseks ennast ümber on muutnud. Meie küsime, mikspärast seda ei sünni, ja mõned ütlewad: kes selle kella löömise eest maksab? Ei ole selle tarwis raha! Üks nurjatu wabandamine, kelle wasta meie wõime lubada, katoliigi rahwaseltsist nii palju mehi ette tuua, et kõik toomekiriku kellad pool aastat ilma hinnata wõiwad hüüda. Niigi palju olime ommeti lootnud, et eilastes jutlusteski püha isa lahkumisest juttu saaks olema. Paljalt üks õpetaja  leidis kohaliku olewat, paar sõna seeüle ütelda, kõik töised oliwad selle asja kohta wait, nagu haud ja meie kiriku kellad. Kolmandamal püäwal peale püha isa surma oli meie hoosteatri majas üks pallipidu,  üks nõndanimetatud „waestepall", kellest kõik Münhhenis elawad printsid ja printsessinad osawõtsiwad  ja keda prints Ludwig, kuninglik kõrgus, ühe Juudinaisega alustas, ja täna peada ühe printsi juures  jälle üks pallipidu olema, kelle peale 500 wõerast kutsutud. Kui mõni weikse riigikese würst ehk printsikene  sureb, siis on enam ehk wähem leinamist ikka ja ühe Wiktor Emanueligi pärast leinati; aga kui paapst, maailma esimene walitseja ja katoliigi kiriku ülem pää, kui paapst Pius IX. sureb, siis peetakse pallipidusi ja Baierimaal tantsiwad prints ja printsessina! Seda meie ei saa mitte nii kergelt ära unustama." —Selle ultramontanlaste ajalehe kirjast loeme wälja, et Baierimaal  mitte üksi ilmaliku inimeste silmas ülema kirikherrade  auupaistus ei ole kadunud, waid ka alamad kirikõpetajad oma ülemate rusumise raskust sell kombel tunda on saanud, et neil enam mitte nende auupaistuse  suurendamise himu ei näita olewat. Aga kui see ultramontanlaste leht ka õpetajate wasta kirjutab, kes siis tema wälja-andjad ja tema toetataw partei on? Need on esmalt kõik Jesuiitlased ja ülemad kirikherrad, kes oma auupaistuse ja wõimuste eest wõitlewad, ja töiselt kõik need mehed, kes sest kasu tunnewad, et suur rahwa hulk pimeduses ja ilmeksimata kiriku walitsuse  all seisab. Nende kõige suurem wiha läheb sellepärast ka ikka nende priimeelelisema õpetajate peale, kes nende eneste seast jumalikumat teed püüawad käia, ja seda julgemad arwata, et kirikõpetajad mitte koguduste  walitsejad ei ole, waid paljad Jumala templite teenrid. Kus aga koguduse liikmed jo nii kaugel on, et naad oma kiriku õpetajatega igapidi waenluseS seisawad  ja üks töise püüdmisi maha püüab rõhuda, seal on ka selle kiriku wõimus rahwa peale pea täitsa otsas  ja selle wasta ei aita ka lai suu ühtegi enam. Inglismaalt. Londonis on St. Sebastian-Liiga, üks selts, kes Rooma ilmliku walitsust jälle jalale tahab aidata, Jaanuari kuu alustusel koos olnud, kus ta oma aastapääwa pidas. See selts loodab, et Itaalia kuninga surmaga nüüd jälle üks aeg on tulnud, kus nende lootus wõida elada ja õitseda, ja nemad wõtsiwad  nõuuks, nii palju kui wähegi wõimalik, selle eest tööd teha, et paapsti ilmlik walitsus jälle terwelt elusse tõuseks. Nemad loodawad nimelt, et wabariiklased  mässamist hakkawad tegema ja muul kombel wesi sopaseks läheks, et neil siis selle tumeda wee sees hea saaks olema õngitseda. Aga nagu kõik mustakarwalised  saawad ka nemad ennast oma lootustes petma, sest meie-aegne maailm on töine, kui möödanikus. Inglismaal on praegu Wene-Mrgj. sõg kohta imelik lnglis rahwas soowib kõigest  südamest, sõast eemale jääda ja rahu, mõned riigiwalitsuse  liikmed, ja nimelt Derby, Canarvon ja Salisbury  on tõsised rahu-armastajad; töised walitsuse liikmed soowiwad ka, et sõda Inglismaale ennema tulemata jääks, kui et ta tuleks. Aga üks partei on Inglismaal, keda ei rahwa ega riigiwalitsuse sekka ei wõi arwata, aga kes kõigest meelest Türklaste sõbrad on ja kellel ka, ehk tema hulk küll suur ei ole, siiski nii palju jõudu ja wõimust on, et poliitika sündmuste käiki wassi wõib ajada. Selle partei sekka lähemad Londonis nimelt need mehed, kes oma raha Türgi wäärtpaberite (ehk õigem: wäärtuseta pabrite) sisse on pannud ja mõned sõamehed, kes niisama hea meelega sõda soowiwad pidada, nagu põllumees maad soowib harida. Türgimaal on selle partei liikmed kõik Inglased,  kes seal ametitest ehk kauplemisest elamas: Türgiriigi lagunemine on ka nende langemine, Inglismaa  sõda Wenelastega oleks neile aga suureks rikkuse allikaks. Mitmed selle partei liikmed on riigiwalitsuse  liigete sõbrad, ja Türklane usub sellepärast nende sõnu, kellele naad kõik Inglismaa walitsuse ettewõtmised omal kombel äraseletawad. Nemad annawad  Türklasele lootust, et Inglane temale appi tuleb ja nemad teemad kõik mis wõimalik on, rahma  meelt Türklaste poole awatelleda. Kui nüüd aga küll nende Türgi sõprade partei wägew ja tugew näitab, siiski oleks see arwamine täitsa wõeriti, et ta tugewam on, kui terme Inglismaa rahwas ja walitsus,  ehk ta omas töös küll osawam ja tulisem on, kui wiimased. Rahu on tehtud! See on see rõõmusõnum, mis 1 Veebruaril kui Keiserliku Majesteedi Aleksandri 11. troonipäüwal  kella ajal õhtu Peeterburgis suuretükkide paukumine linnarahwale teada andis. Igal pääwal oodatud, läheb see rõõmusõnum nüüd just sell' pääwal läbi maailma, kus Weneriik jo mitmel korral sarnatseid  rõõmusõnumeid on saanud, nagu Wenerahwa peästtnise sõnume orjapõlwest ja palju muu suurte seadustest, kellega Weneriik nagu hiigla sammudega ikka edasi kõige ülema waimuharimise järje poole on jõudnud. Nüüd on Weebruar aastal ka üle Weneriigi piiri üheks pühaks pääwaks saanud, sest selle pääwaga on wabaduse rõõmusõnum nende rahwastele saanud, kes nelisada aastat Türgi walitsuse  all ohkasiwad. Terwe Weneriigi alamad hõiskawad,  sest küll mitte üht liiget selle suure riigi sees ei ela, kelle rinda mitte see õnnelik tundmine ja teadmine  rõõmupärast tuksuma ei paneks, et ta ka ühes on aidanud korda saata, et nende maha rusutud rahwastele  uus wabaduse aeg on tulnud, kus naad uue waimuharimise ja uue rahwause elule wõiwad õitseda. Et see uus elu Weneriigi merega on kastetud ja siginema  kutsutud, seda ei wõi need rahwad ka ilmaski ära unustada. Tehku nüüd meie wastalised mis nemad tahawad:  üks asi jääb kindlaks, Weneriik ei ole oma merd mitte ilmaaegu ära walanud, waid on oma suure eesmärgile jõudnud. Ehk saab selle rahusõnume suurus  ja tähyus ka terwes Eüroopas nii mõjuma, et rahu mitte üksi Wenelase ja Türklase wahel tehtud ei oleks, waid ka terwes Eüroopas rahupõli liikumata kindlaks jääks. Ehk saab see rahusõnum ühe uue ajale alustuseks olema, kus rahwad mitte enam mõekadega  ja püssidega ei wõitle, waid waimuriistadega wõidu ülema harimise järgede poole tõttawad. Oma tänast rõõmu ühendame aga ses hüüdmises:  Elagu meie Wõitja ja Rahutooja, meie aja mahnrusutud rahwaste peastja Keiser Aleksander II! Kirja wastused. 1) J. O. R—s. Teie küsimiste peale saame edespidi omas lehes wastama. 2) M. W. H —s. Leiate trükitud, aga nii pitkalt ei olnud wöimalik. 3) D. M. T —s. Teie kiri saab trükitud, aga suurel mõedul lühendatud. 4) Stud. B. T—s. Täname wäga selle kauni anni eest. Mõned asjad saamad kohe esimeste nummertes trükitud, töised nii pea, kui ruum kannab. 5) H. K. M—s. Täname Teie lubamise eest; loodame, et teda pea saate täitma. 6) J. G. N. J—s. Oleme Teie soowimist täitnud. 7) H. M. W.-K—s. Sarnatseid juttude wäljalautamisi ja meie töö takistamist on ka muial rohkeste olnud. Meie saame neist edespidi rääkima. 8) M. L. R—s. Täname Teie waewa eest. Teie soowimist saame nii palju täitma, kui wähegi wöimalik. 9) M. K. K—s. Ootame Teie lubamise täitmist, aga palume, ikka selle peale mõtelda, et meie oma kitsa ruumi pärast üksi õige tähtsa asjadest pitkalt wöime jutustada. 19) Dr. K. T—s. Täname wäga nende wennaliku sõnade eest. Meie auustamine ja usaldus Teie wasta on nii suur, et meie omalt poolt Teie kirjade juures ilmaski üht sõna ei saa muutma. 11) Stud P. T—s. Oleme Teie soowimist täitnud ja saame kohe esimeses numris trükkimisega alustust tegema. 12—13) A. H. P —s. Saame Teie kirjad wistist äratrükkima, kui ehk ka natukene aegu läheb, sest et palju tagawara on. l4) D. M. T—s. See sõna, mis Teie soowite, on Eestikeeles „Olikoogid". 15) G. H. R—s. Teie sõnumeid omast noorest küsitud metsast jääme ootama. 16) Alag. C. G. S. H—s. Täname wäga ja saame, kui ka natukene lühendatud, trükkima. 17) NaZ. J. R. A. H—s. Täname kõigest südamest Teie waewanägemise  ja hea sõnumete eest. 18—19) Dr. J. K. H—s. Oleme kõik tänuga kätte saanud. Zensuri poolest lubatud