Perno Postimees ehk Näddalileht M 18 t»7B ZZne reede 5. Mail.^ aasta» Pärnu Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga reede. Lehed saamad nimetud pääwa! ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel pääwal neid kätte saada. Hind on Pärnus 1 rubla 3V kop. ja postirahaga ning pakkimise kuluga ühtekoku 2 rubla Kuulutuse kulud on F kopikat rida pooleks jagatud poogna külje pealt. Sisu: Kolmteistkümmend silma. Omalt maalt. Pärnust: Laulu Selts „ Endla". Pärnu maalt: Näitemäng. Riiast: Ligimese armastus. Wiliandist: Riigi walitsuse nöuu põllutöö edendamise kohta tulewikkus.  Peeterburgist:  Kindral-lieutenant Heimann -h. Moskwast: Suur tulekahju. Kaluugast: Suur weeuputus.  Politiika  ringwaatus. Austria maalt. Inglis maalt. Saksa maalt. Bulgaaria maalt. Kreeka maalt. Türgi maalt. Pariisist. Uuemad sönumed. Kiriku sönumed. Kirja wastused. Kolmteistkümmend silma. (Üks tõsine jutt.) Saksamaal Bernau linnas elas kuurwürst Friidrih suure aeal üks auus töötegija lesk naine, Marta Lihtenberg, oma poea Hindrik'uga  waikselt ja rahuliste omas pisukeses, puhtaste haritud, lahkes maeakeses. Tema abikaas oli warakult juba ära surnut, kui Hindrik alles kolme aastane oli. Sest aeast oli ema oma poega üksipäini ja aina käte töö läbi toitnud ja teda Jumala kartuses ja armastuses  ülesse kaswatanud. Hindrik rippus ka südameliku armastusega oma truu ema kulges, ja see oli tema kõige suurem rööm, ta körwas istuda ja ema ilusaid juttusid kuulda, mis see temale piiblest ehk mõnest elujuhtumisest  kõneles. Nenda oli poisike priskeks ja tugemaks nooreks meheks kaswanud ja sellega ka aeg tulnud, et ta enesele ühte ametit pidi wötma. Hindrikul oli himu soldatiks saada, et oma kuurwürsti ja armsa isamaa eest wöidelda.  Ja soldati seisus näitas tema meelest kõige auusam ja ilusam kõiki st olewat, kellest ta ka imelikud unenäud nägi. Ema süda ehmatas  selle üle üsna ära, kui poeg oma mõtteid  temale awaldas, ja katsus teda palwe ja maanitsuse läbi sest ettewötmisest ära pöörda. Aga kui ta nägi, et Hindrik kõige hinge ja ihuga oma plaani külges rippus, ei wöinud ta kauem enam wastu seista ja andis oma luba sinna juure ka. Ta läks pääliku von Kalkreut'i juure ja pakkus ennast wäeteenistusesse.  Päälikule oli tugew tubli noormees, kelle silmist julgus ja truu -us walja paistsiwad,  wäga meele pärast. Ta wöttis teda ilma  pitkemalt järele mõtlemata wastu ja andis ilusa käeraha. Hindrik wiis suurema osa sest oma emale ja lubas edespidi teda weel aidata ja lahkus nüüd temast ära, et oma rügementi astuda. Jumalaga jätmine oli südamelik ja walulik. Ema ja poeg hakkasiwad üks teise