sanud. Nad on ennestele sedda kord pHhä wötnud: „Parisi müride pealt woib wasto seista ja waenlane peab häbbiga tagganema; sedda ei woi ta ialgi ärrawöita." Igga pole tunni parrast wöetakse jälle üks pion woi sallaiik  nuusia kinni. Et nad liig häbbemata, sepärrast tulleb ka saggedaste ette, et oiged üllekohtuste sekka arwatakse; agga kui pea woib se ka olla, et üks Sakslane Prantslase mundre ümber panneb ja julgeste möda suurt Parist linna ümber marsib ja watab, kust kõige parrem sisse tulla. Prantsuse seitungid küsstwad:  mis neist peab sama ja andwad ka issi kohhe nöu, neid surnuks laska. Mönned  olla ka sedda nöu andnud, rahha korjata ja siis kellegile üht suurt summat pakkuda, kes Preisi kunningä mahha lasseb; MW olla ka jubba ommad nimmed allakirjutanud ja rahha lubbanud. (Rummalad innimesed, kes annab Preisi kunninga teie kätte mahha laska! Eks tal mehhi ümber ei olle, kes Ledda kaitswad. Red.) Hiljuti olla Parist pürjermeister  üht kulutust ulitsa nurkade peale ülleS lüa lasknud, kelle läbbi ta rahwale teada andnud, et rahwas selle pärrast Parist worimeestele  mitte üllekohhut, egga liga ei pea teggema, et nemmad mitte mallide peal söameeste  seas ammetis ei olle. Ülleüldse on need ausad mehhed häbbemata kül ja se õlleks mul sureks kurwastuseks, kui nad selkombel omma palka sawad. Üks kutser, kellega ma eila sõitsin, ütles mulle kõige' köwwema wait ollemise pitsati al, et temma ialgi ennast politika  asjadega ei segga ja se olla tal taieste üks kõik, kes Prantsusema kunninglikus lossis ellab, kas keiser Napoleon woi üks Preisi kindral; ja ma ussun, neid on wist paljo, kes otse nendasammoti mötlewad, agga ei julge sedda omma suust wälja öölda. Se on õige üks ajawiitlik jut, mis praego likumas ja kellega rahwa meled tahhetakse seggaseks tehha ja neid uskuma sunnitakse: ..Prantsuse rahwas ei olle ialgi sõdda sowinud." Kuida kuulda, kes sedda uskuda tahhab, Reini jöggi ei olle ialgi õige Prantsuse piir olnud ja kometiantshik  naljateggia nenda nimmetawad  nad omma endist keisert, olla nihästi seawäggede, kui pürjerite ja tallorahwa tahtmise  wasto sõdda hakkanud. Wanna waese «ZHs HMat, on juhba Vastamist küllalt; ka need kõige mõistlikumad Prantslased ütlewad, et temma, ja aina üksi temma, selle sõa eest peab wastama. Tedda ei sallita siin ksggoniste  mitte. Kui ma ka wahhest mönne Prantslasele ütlen: Se wöib jo ka wöimalik olla, et keiser ühhel päwal jälle Parist' taggasi tulleb, siis teeb ta üht imme wihhast näggo ja käed on tal ni kohhe russikas ja tõukab Vandega sedda naljaheitjat ni kohhe, kui ta ennast Parisis peaks näitama, kui koera mahha laska. Üks Amerikaner, kes Richmondis Vaenlase wasto seisnud, -slli praego mo jures  wõeraspeul, ja ütles: Ta ei uskuda mitte, et lin kaua wasto woib seista ja pilkas selle ülle, kuida ja milkombel Prantslased omma pea linna hoida tahtwad. Minna ei tahha selle ülle omma arwamist enne öördada, künni ma Pariislast kord tulle sees ollen näinud ollewad. Sedda ei woi ma ka salgava,  nad on liig hooplikud ja kidawad, mis nad ei jõua täita. Seitungid towad sured pikkad nimme kirjad pürjeritest, ketz enyeste keskes mandunud, enne surra, kui linna käest ärraanda. Lähhäb üks pürjer mallide peale, siis hakkab ta sure halledusega kõige rahwa nähhes, omma armsa naese ümbert kinni, nago näwad nad ühte teist wimast korda; sest ta näeb ennast, kui tappa ohwer ollewad, kedda issama ohwri altari peal peab ohwerdud  sama. Ta silm näggo kulutab süddame kurbtust, agga mitte römo; sest kes kurwa süddamega lähhäb, se lähhäb sundmuse peale, agga römuga minnemine on koggoni teine assi, seal kulutab silmnäggo julgust ja waprust. Tännini ei olle neil meel middagit hädda olnud, olgo siis et need meel ülle meie peade samad tullema. (Praego on neil jubba kitsas  käe küllalt, egga põlle ennam nalja nattukest:  Red.) Mlitsed urrawad selle ütte, et kõige ö mallide peal, lausa taema al, peawad  ollema. Need ainumad, kelle peal meel lota woib, et nad julgeste waenlase wasto lähhäwqd, on töömehhed ja sealt ümbert kaudo militsed; neil on köwwa nõu waenlase wasto söddida; agga surem ossa neist, kedda söameesteks  nimmetakse, sowiksid kül ennast tubli patareide tahha, kust waenlase kulid neid kätke ei sa. ..Möttelge selle peale,- ütleb „Wigarv" 330