kannatada. Mis ma nüüd wimati weel tahtsin öölda: Jummal önnistago meie möllemate katte tööd, mis meie nödruses teme ja lasko sest wanna ja norele kasso tulla. Sinna künnad ja aastad pöldo, ning külmad lotuses semet peale, nenda teen ka minna palle higgi sees tööd omma laua äres ja külman ka lotuses; Jummal õnnistagu meie möllemate külmi ja lasko hästi korda minna. Mödaläinud aastal karristas wanna taewa Tädike meid wessise ja willo aea ning kolera többega; peaks ta meile se aasta korralist aega andma, et kõik hästi kaswaks ja temma heldus ja arm meid haiguste ja többede eest hoidma. Temma arm hoidko ja kaitsko ka meie rigi Jssa, suurt ja armolist Keisre Herrat ja Aujärje pärriat ning kõik temma suurt suggo seltsi ja kõiki rigi üllemaidWa kohtowannemaG, et meie rahholist ja waigist ello wõiksime ellada. Õnnista sa oh tru Issand laste kaswatamist, ka kirriko ja koli öppetust sel aastal rohkeste, nenda, et sinno waimolik põld head wilja wöiks kanda ja sinno riik meie jure tulla ning sinno tahtmine meie jures, ni kui taewas sündida. Lasse omma walgust meie peale paista, et sinno mele pärrast möistaksime ellada ja sind maimus ning tões tenida. Õppeta meid ärramöistma, et meie ilma sinnuta middagi ei jõua, maid et kõik, mis meie teme, sinno armo mäes peame teggema. Kergita nende wallo, kes haiguse wodi peal maas ja anna neile kannatust sedda risti kanda, mis sa neile peale panned, agga igga surrejale anna sa onnist tunnikest siit lahkuda. Sinno arm hoidko ja kaitsko meid kõiki, sa õnnistuse Jummal ja meie üllem saatja ja juhhataja! Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. Terre ka armas Postimees! Wata, eks w'a Jakob olle uel aastal jälle wäljas; no jah: sesamma,kolme jallaga iste ka jälle siin, mulle jalla puhkamiseks, kus peal ma wimati istusin ja mis sul enne tubbaka leikamise lauaks olli, enne kui w'a pusep Mihkel sulle selle ue tamme laua kinkis, mis praego seal seina najal, on ka mehhine tük, seal peal woib so poea poeg ka weel tubbakat leigata! —- Postimees: Terre Jummalime wanna söbber! Tännan tullemast; wötta jah iste alla ja puhka nattuke jalgo, ja se on õige hea, et sa jälle tullid, mul on sulle ühhest heast mehhest, kes näddala kahhe eest taggasi mo jures käis, paljo terwisid tua; ta kallis mees ütles, et kui ma soga kokko juhtun, sedda koggoniste ei peaks unnustama ja laskis sind palluda, et kui süggisised wällised tööd korral on ja õhtud pikkad-, siis saggedam mind watama  tulleksid ja mulle juttustaks, mis õlled näinud ja kuulnud, et ma sedda jälle teistele woiksin könneleda, sest mo silmad ei üllata iggale pole ja kas tead kes se hea mees olli, kes sulle terwisid satis se olli Saremaalt  mo w'a söbber P. Püs. Jummal aidako tedda, kus ta w'a kallis praego on. Zakob: So oh, woi wanna Püs! Olga terwe ka mind meletulletamast; ma põlle am- mugi tedda ennam näinud. Agga kes teab kas ta sellega mitte ei peaks eksima; ehk mõtleb  ta mind ka mönne satter kue kandja woi mönne mu sesugguse unsansaka ollewad. Agga ei tea kuida luggo siis õlleks, kui ta mind mo iggapaises mundres näeks, kui ma omma w'a Trutaga heinamaal ehk pöllo tööl ollen. Postimees: Olgo mis on, agga sedda tean ommetige, et wanna Püs mitte riete, waid mehhe ennese peale watas ja mõtles, kui ta sulle terwisid läkkitas, sest igga mõistlik innimene ei wata meie päiwil mitte ennam riete ehk kele peale, waid agga selle peale, kuidas innimene ennast ommas seisuses üllal peab. Jakob: Tossi, üsna terwe tossi! Wata, eks sa issi ei jookse jubba 15. aastat postimehhe  ammetis, lühhikesed püksid ja pastlad jalgas, ja wanna eesti kamsul selgas, kes sind selle parrast ärra põlgab? Jgga üllem ja allani  wöttab sind römuga wasto, kui sa agga jälle tulled; -sest siin ma peal olleme agga ühhes kohtas kõik üsna ühte modi rides ja se on: olgo na meie enneste wahhel öölda —sojas saunas. Agga olle siis ni hea, kui sa jälle Saremale lähhäd, ütle siis Püssile, et wanna Mäekülla Jakob tedda ta terwiste eest lasseb tännada ja sowib ka temmale kallist  rahho termist ellada ja rahhoga omma merd püda ja et Jummal ka temma tööd ön- 2