Perno Postimees ehk Näddalileht W GLUSs M. M » RS7V LM-s kesknäddal 29. Aprillil.^ aasta Gss lehhes seisab. WasLus Nr. 8 peale. Ommalt maalt: Pernust: Nurrin Postimehhe ülle. Ebbaussust. Mast: Mõnda. Wärsked laewad. Peterburgist: Newa-jõggi. Kingitus. Aurahhad. Koerde-maks Wöeralt maalt: Preislane ja Daanlane. Krahw Bismarki terwisest» von der Heidt. Rigi wallitsejate kskko trehwamisest. Jtaliamaalt: Salla wabrik. Prantsusemaalt: Kirjud päwad. Lissa. Keiserlik maniwest.  Teadaandmised ja kulutused. Wastus nummer 8 peale. Kullsmees N. N. könneles meie kahheksamas numris selle peal kirja al: „Kust ühhe rahwa tarkus kõige rohkem wälja paistab" rahwa tarkusest ja näitas, et seitungid se süllapu :c. :c. peawad ollema, kust nende tarkust peab ärratuntama.  Selle wasto on nüüd Abia poolt söbber kibbedat wastust kirjutanud, mis selle palwega meie kätte tulli, et sedda ka postitasko peame pannema; noh sündko ka siis temma tahtmine. Kirri on sönna sönnalt nenda: Armas Postimees! Pallun sind allandlikult kuulda wötta, mis mo süddant wallutama panneb.  ..Kust ühhe rahwa tarkus kõige rohkem wälja paistab." Selle peatükki nimme al peab üks Eestirahwa hea sowia N. N. pitka könne Perno Postimehhe 8. sees; ta ütleb «seitungid  se mõõt, kaal ehk künarpu ollewad, kellega  rahwa tarkust mödetakse." Se woib kül ka tössi olla; agga peab ka weel muud ollema, kui seitungid üksi. Kui jättame kolid unnustuse, siis ei aita seitungid ühtegi. Ma ussun, et kool on se koht, kus innimese silmad sawad seitungi luggemiseks lahti tehtud, ning ei sünni sepärrast seitungi mitte suremaks tarkuseks arwata,  kui kolide ette murretsemine ja allaline holekandmine. Kui mönni rikkas Rothshild sedda nalja teeks, et igga kümne hinge peale ühhe Postimehhe  telliks, siis õlleks meie sõbral wist hea meel, et Eestirahwas (seitungi prukimise läbbi) kõige targem on. Kido wäärt ühhe rahwa rummalus kül ei olle, egga laido wäärt temma eddasi püüdmine, agga kust woib üks rahwas seitungi kasso tunda, kui se temmale mitte silnia ei paista. Sest näitab, et siis mitte seitungid ei olle surem tarkuse tundmise märk, kui rahwa kolid, kus nende silmad sawad seitungi luggemiseks lahti tehtud. „Eddasi ütleb meie sowia: ..Saksa rahwas ollewad targad ja kolitud ja luggeda sure holega  seitungid." Wist ei olle nimmetud rahwas omma tarkust mitte seitungist, waid kolist sanud, ja ei woi seläbbi omma tarkust mitte kautada, kui ta mönni aeg mitte seitungi ei olle luggenud.  Ei tea, kas meie söbber on mönne targema rahwa lähhemas tenistuses, kui ta saggedaste