tud. Sealt õlles lehkaw pahha hais, ei kohhuta  üht pöllomeeff sealt emale, waid paljo ennam marsib ta 3 künni 4 tundi järge möda selle augo ümber ja korjab ikka kokko, mis katte saab ja wiskab sisse. Ni hästi pollomehhe  ennesele, kui temma sullastele on se suur piddo aeg, kui sealt sedda haisewat weddeliko pöllo peale weddawad; sullastele issiärranis sepärrast, et sel aeal palk nattuke surem on. Selle weddelikul on üks imme rammo sees, kõiki wiljataemekesi kassule aeada, et ka seal, kus külm orrasele kahjo teinud, need arwad järrele jäenud taemed, imme modi wössuma ajab. Kui kartuhwled öitsewad, sawad nad esmalt rähhitsetud ja siis wöttab perremees terrawa otsaga teiwa, lööb igga pessa äre augo ma sisse ja kallab selle sedda weddeliko täis. Lauda sönniko wasto ei olle se weddelik kül mitte, egga woi sedda ka selle assemel prukida, maid se on agga temmale nagoabbiks. Siin tulleb sedda weel tähhendada, et kegi ei pea mõtlema, kui ta sel kombel omma pöldo rammutab, siis kaks ehk kolm aastad selle samma rammuga kõik hästi kaswab. Ei mitte! waid seal ütleb Belgia mees: igga aasta tahhab  põld omma toito ja ehk wahhest ka kaks korda, kuida kärnerid sedda issiärranis rohtaedades  tewad. Mis taimed ei tarwita, jäeb ma sisse. Selle peale ei wata Belgia mees mitte, kui paljo tal sedda rammo ülles lähhäb, . waid ta annab ni paljo kui tal agga ial on ja ütleb: midda rohkem, sedda parrem. Se on temma jures jubba ükskord pea asjaks janud,  et põld ennast petta ei lasse, ja temma ennast ka mitte, et midda rohkem üks perremees  annete polest omma pöllo wasto, sedda ka põld omma annetega temma wasto. Kõik taimed ja kassud ei salli agga liga rammutamist ja need on issiärranis rohhi heinamaade  peal; sedda on jubba saggedaste nähtud, et ka ärranalgind hobbused neid Heino ei tahha süa, mis selle ma peal kaswa- nud, mis wirtsa weega kastetud; sepärrast on tarwis heinamaid jälle teisel kombel rammutada,  seal on penike lauda sõnnik kõige parrem.  Immeks on panna, et rahwas, mis sesuggust roppo tööd teeb, issi kõige kaösinam ja puhtam, kõige omma ollemise polest on; kussagi ei olle sesuggust puhtust ja kassinust ei maea ümber egga maeas ja rahwa omma jures leiva, kui selle rahwa jures. Belgia mees teab, et temma liwane maa ennam rammo tarwitab, kui muu maa, sepärrast  katsub ta sedda nenda tehha, et sest mis ellajas pöllo kassuks annab, raisko ei pea minnema  ja hoiab ommad ellajad ni kaua laukas, kui tal Mimalik. Ta teab, et pissuke assi ei aita ja et rohkem sõnnikut saab, panneb ta ellajatele mulda, mättaid, katki leigatud õlgi, kammarast ja muud sellesarnast alla. Sedda teab ta selgeste, et wärske pik õlle sõnnik, liwase maale middagi kasso ei sada, separrast ajab ta sedda unnikusse ja lasseb mäddaneda, enne kui põllule weab; otse nendasammoti  teab ta ka, et wihm sönniko rammo  seest wälja pesseb, separrast seisab ta sönniko  unnik kattuse al, kuhhu wihm peale ei pease. Ta on ka sedda tähhelpannud, et igga wilja suggu tarbeks sõnnik issi modi peab walmistud sama, se on: kõrre wiljale nenda ja kartuhwlitele jälle nenda. Aastad on möda läinud, enne kui selget arro ollid kätte sanud. Pange tähhele, kuida temma kartuhwle ma tarbeks sõnnikut teeb. Ta wöttab kõige parremat lauda sõnnikud, mättaid, turbla tuhka,  pühkmid, wee- aukude mudda ja panneb neid kõik ühte unnikusse ja lasseb seal hapneda,  et õige murredaks lähhäb, sedda weab ta siis kartuhwle ma peale ja se on kõige parrem  kartuhwle kassule; pärris lauda sõnnikut prugib ta mude made wäetamiseks. Rikkas ja waene, möllemad ühhe tassa, ei jätta omma  sönniko teggemist holetuse sisse, sest et teadwad, sealt kõige suremat kasso sawad. Belgiamaal on igga perremehhel temma toa tagga üks auk, mis seest, olgo kas kimmidega  ülles müritud ehk laudadega lõdud, senna korjab ta kõik, mis mahhalangeb, kokko; olgo pesso messi, sebi-saast ja muud selle sarnast. Senna weab ta sõnnikud, mahha langenud kuse- ja männa okkaid ja pude lehta, mis ta metsast kokko korjab. On auk täis, siis sõnnikut  takka selga, mis holega selle wirtsa weega saab kastetud; ühhe sönnsga öõlda, on ta päew päewa körwas, aasta läbbi, omma  sönniko augo jures töös. Selkombel tehtud  sönniko ma pealt noppib ta süggise need 138