kohu täis söönud, astub ta - häbemata kombel,  ilma peremehe wöi mõne teise.wansma inimese keelust ja hurjutamisest hoolimata, maajast walja ning waatab iga nelja tuule peale, kuhu täna kõige parem laska oleks. Noh, muidugi täädustab marsi üks teine seesama  sugune sortsilaste sulane, heleda läbi hamaste  wilistamise läbi enesest ja siis lähäb tee, kas mõne talu ulu alla, wöi lähema kõrsi kambri. Esimeses kohtas saab sagedaste häbematul  kombel kurja tehtud ja teiste niisama  suguste kalkunitega kistud, ja pererahwa rahu rikkutud; teisel kohal saab esmalt tublist?  saadana kitse piima kurku walatud ja kui juba pead hästi palawad ja silmad kissis, siis lähäwad ka warsi hambad risti ja kaed rusikasse ja et sääl ka teisi nende sarnatsid, siis pannakse warsi rusikad ametisse. Noh, mis sääl weel suust saab wäljaaetud, see jäägu nimetamata. Sedawiisi saab kallis laupääw ööse ja pühapääw niisugustest teotud! Nädala sees on jälle kohtu käimine ja õiguse otsimine, ning kohtunikudel kibe töö, nende asja ülekuulamisega!  Tänawused Suiste pühad oliwad niisugustest kaklemistest kaunis rikkad, ja N. küla ning säält ümbertkaudo noored mehed kõige agaramad, esmalt isekeskes ja pärast J. mõisa sulastega kiskmas ja peksmas, künni wiimastest mõni saanud mõisa jooksta ja möisawalitsejat  appi kutsunud, kes siis senna läinud  ja körsimehe abiga körtsiuksed kinni saanud,  nenda et auusad kukked puuri jäänud. Muidugi teada, on mõned walla ametnikud senna kutsutud, kes neid siis säält puurist teise muretses. Noh, olgu peale! Et seesugusid laupääwa öösesi hulkumesi ja pühapääwade teutamesi ettetuleb, on meie rahwale suureks häbiks ja näitab, kui suure oppetuse pulga peal seesugused seisawad! Häbiks  ja teutuseks on see meie noortel meestel, et seesugused tembud nende juurest leitakse ja et need nagu igapääwaseks asjaks tahtwad minna. Nagu katku tõbi hakkab see paha pruuk igaühe külge. Iga auus inimene teeb selle wasto tööd, aga kurjusel näitab suurem wöimus olema. Millal niisugused jõledad ja pahad teed saawad lõppema, teab ükspäinis Jumal taewas, aga mitte meie. P. T. Omalt maalt. Pernust. Kahetsemine ja andeks palumine. See kirjatükk, mis ! 8 Pärnu  Postimehes seisab ja Kuuda seminaristide kontserdi üle kõneleb, ei ole oma sisu poolest mitte minu tehtud, waid ma olen ennast nooruse  järelmstlemata olekus oma nime allakirjutusele  eksitada lasknud. Ma kahjatsen kõigest  südamest, et ma seeläbi suuremat sugu inimeste pääle paha kõnelenud olen. Pärnus 2. Juunil 1876. M. J. E. Oh kahju, wäga kahju! et auusad sõnumite  saatjat wee! meie palwet ei ole kuulda wötnud, mis neid juba ammugi oleme palunud  ja see on olnud, et midagit ei pea kirjutadama,  mis ei ole tõsi, sest ega meie haisust ei wöi tunda, kas see tõsi wöi wale, mis kirja läbi täädustakse ja üleswötta palutakse ning seeläbi mitte ükspäinis iseenestele, waid ka teistele meele pahandust teewad. Kui asi nenda ikka edasi lähäb, kuida see tänini olnud, et meid walet, laemdust ja teutust palutakse üleswötta,  siis peame neile kirjutajatele suu sisse ütlema: kirjutago nad kas sada kirja, mitte ühte ainust ei sa wastowöetud. Kui keegi midagi kirjutab, siis on tal ikka paha kirjutada,  aga head iial mitte, nagu ei sünniks seda siin maa peal koguniste. Lõppetuseks ütleme weel: tahab keegi edespidi meie pärast weel sulge kätte wötta ja meile midagit kirjutada,  siis peab see küpse ja hea roog olema,  muido lähäb ta, kuhu juba nii paljo on läinud, laua alla, aga mitte postitasku. Oli seda meil nüüd tarwis, et auusad mehed laimatud  saiwad? Wui, iial mitte! Redakteur. Riast. Raudtee rauadest. Tänini said koi? raud-röoped, mis raudteede peal tarwitadi,  waljamaalt ilma tolli rahata sisse toodud,  mis kõik sellest tuli, et siin omal maal selle tööga korda ei saadud. Nüüd aga olla hakkanud nad neid tegema ja töö minna wäga heaste. Selle peale olla riigiwalitsus ja iseäranis  suur Majestät, et Wenemaa raudrööbete  töö kõrgema pulga peale tõuseks, kuida Moskwa wene seitung kõneleb, kõige kõrgemalt 195