hammustama, et palju inimesi nende hammustamise  läbi elluks aeaks wigaseks jääwad, ehk ka ärasurewad. Indiaanlased, kes Amerika päris rahwas, on tugewa kaöwu ja terwe kehaga ja nende ihukarw on punakas tõmmu, na wasekarwa ja .omad mustad juuksed leikamad nad eespoolt pead ära ja sidumad taha pitkaks patsiks kokku, mis nagu suur pitk saba taga rippub. Nende silmist paistab tõsine ja ustaw meel wälja. Oma otsa esist ja paled wärwiwad nad punaseks  ja ehitawad endid helmestega, mis nemad oma kätte ja jalge ümber mässiwad. Ihu kattet neil mast polegi, maid käiwad enamiste üsna halasti, mõned kannawad ka niine koorest  tehtud, umbes kämle laijust wööd oma niuete ümber ja see on siis kõik nende katte. Nemad ei ela ka mitte ühte musi, maid kulda n'ad maast madalast harjunud; muist on enestele  külad ehitanud ja elawad nende, kui kindla paikade sees; mõned neist elawad üksikutes kohtades ja siis on meel muist, kes alati ühest teise rändawad ja kellel kusagi jäädawat eluaset  ei ole. Oma ülespidamist muretsewad nemad jahe pidamise läbi, püüawad ka kummiga  kõnne, ning teemad ka nattuke põllutööd, aga töö peale on nemad laisad, Lüdiwad marsi ära. Nende elumajad on enam urtsikud, kui elumajad ja nendega saamad nad läbi, sest ega neil kalmet 'pole nagu meil, kus kange külma eest marju! wöime olla; neil on ka omad töö riistad ja elumaja nõud ja riistad ning ka kirmes majas, kellega aga ometige suurt ei tehta. Rahwas, mis ühest teise rändab, ei wötta enestele muud kaasa, kui üht aeru, moeka ja wibu-püsst tarwitawa nooldega, sest need olla neil kõige tarwilisemad riistad nende reisi peal. Nemad on wäga targad paadide ehk wenedega mette peal söudmas ja ojuda oskawad  nemad kui kalad, sest et nemad lapsest saadik wäga palju mee sees suplewad, ja wenedega  söuawad. Mingu kül wahest wene ümber,  aga ega sest pole wiga ja see ei tee neile ka waewa, ojudes pöörawad nad seda jälle ümber ja astuwad sisse ning wöttawad endist mängu jälle üles. Imelik ja imekspanemise wäärt on see, mis Indiaanlased oma lastega tegewad. On üks laps sündinud, siis mässiwad  nemad tema pea sammalde sisse ja pi- gistawad kahe laua wahel laiaks, et lapsel ei pidada ahwi nägu tulema ja tahtwad nenda Jumala loodust uuendada ning parandada. Linnades elab wäga pisut Indiaanlasi, senna tulewad nemad aga oma kaupasi müüma, nenda kui: kummiga konni, mis nemad püüdnud ja kokuspähklid, mis n'ad korjanud, kus juures linna rahwas neid wäga pettab ja sellepärast ei taha nemad ka kedagit rahwast uskuda, sest et nemad neid kõiki petjaks pidawad, ehk nemad  kül südame poolest lahked ja tõsised loodud  on. Nende pealinn on Blinwiilds, saal elab ka nende kuningas, teda käiwad nemad heameelega waatamas ja pidawad temast ka wäga suurt lugu ning tema käsud on neil kallid  ja pühad. Nenda wöib Indiaanlaste südame ja olemise  kohta mõnda asja heaks kiita, aga siiski on nemad oma eluga pimeduse kamitses wäga kinni ja otse nendasamma kinni kui kõik muud paganad. Pühast kirjast ei tea nemad mitte põrmugi ja kõik nende usk ei ole muud, kui päris ebausk ja nemad kummardawad, otse kui kõik paganad, wõeraid jumalaid ja on päris  nende orjad. Wiin, see kallis eluwesi, teeb ka säälgi, nagu siin meie maal, wäga palju paha ja rikkub mõnda head meest, sest nad on seda kibedad kihwti õppinud sisse lakkuma;  lapsi, kui neid ei taheta kaswatada? tappetakse warsi pärast sündimist ära ja mehed  wöttawad enestele mittu naest ning pahad liha himmud, on nende meelest wäga armsad, neid ajawad nemad wäga taga. On nemad haiged ehk muu häda, siis peawad nende..sukiad",  see on nende targad ja nõiad, neid aitama. Oma surnu mattusid pidawad nemad suure joodude ja tantsudega. Nenda oli juba manast põimest nende kõikide  lugu maga waene ja ka hädast karmis, et nende endine pagana pimedus armuöppetuse walguse läbi äraaetud ja nemad walgustatud saaksiwad; sääl oliwad siis Inglased jälle esimesed  mehed, kes töösse hakkasiwad ja soowisiwad  neile Jeesuse armu ning tema armuöppetuse  walgust. Neil oli Tinto jöe ääres tuk aega missioni koht, kus nemad tööd tegiwad, aga enne kui armuöppetust kuulutama hakkasiwad,  tegiwad nad endid seeläbi Indiaanlaste sõbraks, et nemad neid siis aitasiwad, kui neile 122