ÄeS nüüd sügise teinud ta lahti ja tunistanud asja üles/ Auus harja tapja tabatud  warsi kinni ja antud kohto kätte, kus ta ka oma süüd ola tunnistanud. Kuida kuulnud  oleme peab ta praego Talinnaö istuma. Atiast. Surma sõnumed. Säält kirjutakse  16. Detsembril: Eila ene lõunat sai meie lin wäga kurwa leina sõnumitega kohutatud,  ja see oli, et taewa Issandal, kele käes meie elo, kõigist auustatud Peetre koguduse öppetajat, supertendenti, Ria linna konsistoriumi  wiitse präsidenti, piiskopi Dr. Peter August Poelchaut äkkilise surma läbi tema 71 aastase wanaduses, oma juure kutsunud. Ta ola sel homikul üsna terwe magamist ülestõusnud  ja kõik toemetanud, mis selle pääwase jumalatenistusel tarwis, koraga aga enast hädise  tundnud ja kello 9 kustunud ta raholikult  ära; halwatuse haigus on siis ta elu löppetanud.  Kõige koguduse ja linna rahwa leinamine selle auuwäärt mehe järele on suur. Tema, Jumala raho sisse läinud, waimo rikkas  mees, on oma ametid, nenda kuida see iga ühe käest nõuab, auusaste ülal pidanud j. n. e. Peter August Poelchau, on üks wösa Hamburgist sia tulnud wamilist. Ta on 3. Augustil 1803, Suntseli kiriko mõisas sündinud  ja selle koguduse öppetaja poeg. Peale selle, kui ta oma esimest öppetust Domkoolis ja meie linna gümnasiumi koolis oli saanud, läks tema aastal 1822 Tartu suure kooli pääle, kus tema künni 1824 aastani õppis ja siis kui walmis õppind noor öppetaja ära tuli ja waljamaale reisis, kus ta mitto aastat ühest kohast teise käinud ja oma mõistust ning tarkust surendanud. Aastal 1828 Juli kuu 18. pääwal sai tema meie linna Peetri koguduse  abi öppetajaks seatud, pärast aga Dom koguduse ülemaks öppetajaks kutsutud, sealt aga jälle aastal 1848 Peetre koguduse ülemaks  öppetajaks ja 24. Webruaril 1849 Ria linna konsistoriumi supertendentiks ja wiitse präsidentiks seatud. Tema 25 aastase Jubeli pidu pääwal 16. Märtsil s. a., neis kahes wiimases nimetatud ametites, ka piiskopi auunime sisse tõstetud. Uus kuberneer. Ria seitung kõneles  paari pääwa eest tagasi, et wiitse kuber- neer, herra von Aexküll Liwimaa kubernseriks kinitatud, aga nüüd ütleb, et „Walitsuse teadaandja"  sest nenda kõneleb: Kõige kõrgemalt antud käsu paale 6. Detsembril 5874, on see aegne Liwimaa wiitse kuberneer, Staatsrath paron Uexküll von Güldenband, tõsiseks Staatsrathiks  sanud nimetatud ja selle auunime sisse ..Kammerherr" jäetud, kõige armolikumalt Liwimaa  kuberneeriks nimetatud." Liiwimaalt. Kooli laste ülespidamisest  koolides, anab üks wallakoolmeister,  nimega C. Simonson wäga head nõu, ja seda tahame kõige wallawslitsustele nago pr oomiks ette panna. Enamiste on see igas maldas manast pruugiks, et koolilastele, kes koolis käiwad, nädaline leiwa kot juure pannakse,  kus aga seda sagedaste leitud, et mõnel nappus kätte tuleb, enne kui nädal otsa saab ja kelel ta ka nädala pääle ulatab, nädala löppetusel meel raisko läinud toito peab sööma,  ja kui suur mahe rikka ja waese rahwa laste jures toido poolest, on iga söömaaeäl näha. Herra Simonson ei taha mitte ükspäinis  seda tõendada, kui kahjolik see lastel on, nende õppimise aeal wahel tühja köhto kannatada ehk jälle raisko läinud toito süa, maid ta näitab ka, kuida asi woib parandatud  saada, ja kuida seal malla koolis, kus tema  koolmeistriks, asi kogoniste teine on ja lapsed odawalt ühe tassa ülespeetud saamad, ja asi olla nenda: Iga rentnik maksab, olgo temal üks wöi kaks last koolis, wöi ühte ainustk  — aastas wakka rukkid 2/4 makka odre, 2 wakka kartuhwlid, ja 2 rubla raha, kooli laste kosti tarbeks. On kelegil kolm last koolis, muidugi peab ta siis rohkem maksma.  Sulas inimesed, metsa wahed ja lahtised  inimesed maksawad aga siis, kui neil laps koolis, 1 wak rukkid, i/2 wakka odre, 1 wak kartuhwlid ja 1 rubla raha. Mõisa saksad omalt poolt, ei kuluta ka mitte pisut, waid andwad 40 wakka wärsket ajawilja, 7 wakka ernid, 6 künni 8 toobre täit happu kaapsaid ja 10 rubla puhast raha, kokka naesterahwale  palgaks. Selle moona ja rahaga on 84 last 20 nädalat tublis te ülal peetud. Nenda on lugu säal walla koolis ja kiidab herra Simonson asja wäga heaks ja tulusaks. 4