wia linna jau sisse, Ml olla nad wanemat last ühte poodi saatnud kookisi ja muud maiuse asjo ostma, kui ta aga säält wälja tulnud, olnud mõlemad mehed ta weikese wennaga kadund.  Mööda minejad inimesed halastanud nuttetawa poisi paale ja wiinud teda wanemate  juure tagasi, nooremat last ei ole sest saadik aga mitte enam nähtud ega kuuldud ega ta jälgi kusagilt leida. Kes ise lastewanemad, need wöiwad kül öölda, missuguse kohkumise ja kurwastusega wanemad neid sõnumid kuulnud, et laps kadund  ja warastatud olla. Nii kohe olla nad asja politsei kohtule täädaandnud ja palunud abi ja kui need sönumed wamili, se on: sugulaste  ja tutwate kes kes täädawaks saanud, olla igaüks tüdimata ja wäsimata katsunud rööwlite jälgi otsida, aga kõik olnud asjata. 6. Juulil on lapse isa kirjutanud ja seitungide  läbi üht nimetatud summat sellele lubanud,  kes tema lapse ta kätte toob; marsi selle järele olla ta ka rööwlite käest kirja saanud, kus nad esmalt 4000 ja pärast 5000 dolari lunastamise hinnaks nõudnud. Ross on niikohe  seitungide läbi täädustanud, et ta kirja kätte saanud ja nimelt nende sõnadega, mis kirja saatjad ise olla tähendanud. 13. künni 23. Juulini, on tema wiis korda täädaandnud,  et nöuetud lunastamise hind walmis olli; aga rööwlid olla selle mahe sees ettewaatlikumaks  saanud, ega mitte tulnud raha wastowõtma.  See lapsega sündinud asi, oli üle kõige maa laiale lagunenud ja waga suurt nurisemist ja ähwardamist rahwa südametes äritanud, keegi ei olnud ses nõus, et lapse eest lunastamise hinda saaks maksetud ; sest et see läbi siis laste wargus awalikuks teenistuseks  saaks jääma, esmalt neid warastada ja pärast hea lunastamise hinna wasto tagasi anda, waid paljo enam on nemad Wiladelwiasse  kokko tulnud ja sääl üht teist nõu pidanud  ja see olnud, et nemad sellele 20,000 dolari lubawad, kes lapse margad üleöannab ehk kätte toob. Pärast on, nenda kuida weike Walter Ross neist meestest teadnud kõneleda nende näud ja olemise moodused üleskirjutatud  ja weikese Kaarli pääwa pilt igale poole walja läkkitatud, mis aga ikka kahtlaseks jääb, est et pal o tema wanaduses olewaid la pst, temaga ühte nägu on» Iga pildiga seitungis iga kauba poe hakna peal, iga jaama maea saalis ja wagonis ja kus aga rahwast koss käib, oli lapse pilt ja sääl körwas tema ärawarastamise  lugu lugeda ja nendasammoti ka kuida tema wargad wälja nääwad. Juuli kuu löppetuses, se on terwe kuu aega pärast seda paha tööd, ei olnud mitte üht meest enam leida, kes sest asjast ei oleks teadnud ja iga üks odanud suure igatsemisega nende sõnumite järele, et kurjategiad kätte saadud. Ehk kül igal pool rahwa arwamine teada oli, on politsei ometige tee lahti hoidnud, et igal aeal rööwlite ja lapse isa wahelist asja seletada wötta, ja see olnud künni 15. No? wembrini ja selle aeani olla üks kiri teise järele  önetuma isa kätte tulnud, mis Newüorkis posti peale pandud. Politsei on ka senna omad noodad ühe looma katseks Wälja heitnud,  aga noos ei olla hakkanud; künni 5. Augustini on ta sellega leppinud, et lunnastamise  hinda lubatud. Mehed on ka isegi targad ja kawalad kül olnud, nõudnud, et raha wiis künni kümme tundi enne lapse wäljaandmist rööwlite käes peab olema ja ka nimelt nenda, et neil midagit karta ei pea olema. Sellega ei ole politsei wöinud leppida waid on 5. Augustil wastanud: See sugune nõudmine on wöimata täita, mõlemad pooled peawad wastastiko koos olema." Nüüd olla õige jaht hakkanud. Rööwled tahtnud wanemate  kannatust löppetada ja politsei aga jälle rööwlite nõud murda. Mitmesuguste wale ja wöeraste jälgi kaudo rööwlid taga ajades on paljo aega raisatud saanud ja mitto kelmi ja ulitsahulgust ka politsei käppo wahele sattunud,  aga mitte lapse wargad. Wiimaks on ometige 1. Oktobril politseil Newüorkis õnneks läinud, õige jälgede paale saada; selle juba kue nädala eest sündinud asja wöttit leida. Ligi Augusti kuu löppetuseni  on Newüorkis üks mees, nimega Klinton Mosier, ülema politsei direktorile teatanud, et tema wend, Wiliam Mosier, wist lapse waras on, sest et tema, enne 1. Juulit teda olla enesega kaasa kutsunud. Wiliam Mosier on oma kõige ustawamä sõbraga, nimega Josep Klark, Wiladelwias kaubelnud ja mõlemad on sest saadik kui laps kadund säält ära. Mis 50