wad; agga parrako! kust peaks sedda kül leikama?!  Prantfusemaalt. Hispania wabbatrigi  assi. Sedda ei woj kül kegi öölda,  et Prantsuse rigiwallitsus Hispania wäbbatrigi  kinnitust, olgo ühhe ehk teise asja parrast,  weel põlleks teinud, waid peame paljo ennam öölma: põlle tal selle wasto sedda wähhemadki  asja wasto seista. Jssiennesest on nende wahheline assi jubba selge, egga põlle seal middagit kahtlast asja ennam wahhel, sest et Prantsuse sadik Hispaniamaal ja Hispania wabbatrigi wallitsuse savik Prantsusemaal, rigi asjo tallitab ja toemetab, muud kui et Prantsuse  wabbat rigiwallitsus seädusliko kinnitust weel põlle teinud. Prantsuse föa laewad on Hispania randa läkkitud, et kui seal mönne Prantslasele peaks waewa ehk tülli tehtama, neil siis warjo paik Leida õlleks, kus Hispaanlaste  eest pelgo woiwad minna. Sedda ei woi kül just mitte öölda, et Prantslasel middagit  asja õlleks olnud, mis tedda õlleks sundinud,  omma laewo senna saatma, waid sedda olla ta na öölda: ettewaatmise parrast teinud, mitte nago ussuks La Hispaanlasi mitte, ehk et tal sealt middagi karta õlleks Ette watamine on parrem, kui kahhatsemine. Rootslmaalt. Künni nga kronimisest.  Nende hiljoti sadüd kunningas olla ennast  kronida laska tahtnud, agga assi olla reihsradi pea! wagga pahhaste läinud; surem ossa reihsradi liikmid olnud selle wasto, egga põlle lubbanud selle pühhitsuss kullude tarbeks, mitte koppikud ärraraisata ja sellega õlleks kõik kronimine hauda kannetud, ehk kunningas lasse  b ennast ilma kellegi körwalise illo ja auuta, muidogi teada, ka ilma kulluta reihsradi jures ollemises, kronida. Seläbbi agga jaeks se üllem assi, mis ühhe kronimise jures ettetulleb ja mis üht kronimist auüsta.b, mahha ja rahwa melest põlleks üks sesuggune kronimine middagi wäärt. Ehk et se kronimine prügitawal kombel, rahwa kullu peale omma taieliko auu ja illuga saaks ärratehtud. Sedda põlleks meie ka tahtnud  uskuda, et üks kronimine üi paljõ peaks maksma, agga kuida sedda sealt leiame, arwa- sedda kullu kõige wähhemast ZW tuhhat kaadrit sureks minnewad. Praego seisab nüüd assi ja ei tea kegi, kuckma pole woit saab langema,  kas parrema wõi pahhema pole; se on: kas kunningas saab kronitud woi mitte, ja kui ta saab kronitud, kelle kullu peale se siis lahhäb. Mönnesuggused sönnumed. - Könneleme siin ka nattuke perrenaestega, agga peame jubba ette palluma/ et nad mitte pahhaks ei wötta, kui neid tulleme öppetama, röga teggema ehk lihha keetma. Wadake armad  perrenaesed, teil on jubba emma-emmast se wanna pruuk ja wiis, et kui lihha keema pannete,  siis sedda enne külma wee sees teotate, mis teie arwates werd lihha seest peab wälja kiskuma ja mis ossäst ka üsna tössi; agga kas teate ka, et wessi mitte ükspäinis werd> waid ka ramm o wälja kissub. Se on jo muidugi  tössi, et lihha tväljas poolt wahhest werrine  ja näoto on > agga sea! jures põlle siis Muud tehha, kui lihha werrest arra pesta ja keema panna ning sellega õlleks siis kõik tehtud,  mis kassinus ühhe kokka woi perrenaese käest nõuab. Agga maal sünnib sedda saggedaste,  et wärske lihha haiso jure wöttab, mis külm wessi jälle wälja kissub, kui se leotud  saab, ütleb mönni perrenaene. - Üsna tössi, mis teie armad perrenaesed ütlete, agga wadake, selle wasto tahtsin teile üht teist nõu anda, kuida kergeste sedda haiso lihha jurest woite ärra sada. Wadake, kui teil sedda õnnetust  juhtub ollema, et wärske lihhal sui sojaga  lehk jure lönudj siis woid sedda nenda Heaks tehha. Kui õlled lihha patta pannub ja tuld alla teinud ja ni pea kui leem keMa hakkab, wiska monned tullised süed leme sisse, need kissuwad pähha mao lihha ja leme seest ennese külge, parrast wissa neid jälle wälja ja so leem ning lihha on hea ja mokka ning nokka pärrast. - Sedda samma te ka > kui sul kallo keeta, mis muddase maoga; süed M wad kõik heaks. Uemad sönnumed. Rläst, 6. Märtsil. Liwima kubbermMgo on Mentftni mõisa Wallitsuftle- ftdda 90