keerutawad; juba heidab wälko, oh oleksime ometige juba kodu. Mina saan kül juba pea sääl olema, ütles wana isa ja sinagi, ehk weel enne, kui sa seda mõtled. Mino 92 aastat, mis need muud olid, kui üks lühike unenägu, katsu aga armas laps, ka sinagi ikka heaks ja magaks jääda, et kui sa ükskord ka siit maailmast äratulnud, et meie siis sulle rõõmuga  wöime wasto tulla, anna mulle kat selle peale, laps tõstis oma kät üles wana isa kät wastowötma, mis lapse õla peal oli, ning oli wana isaga nagu ühes meeles kokku sulanud, ega möttelnudki enam paha ilma peale, mis neil praego oli, kui häkkiste wälko heitis ja pitkne kange kähwatamisega nende ette maa sisse lõi, ning wana isa korraga wait jäi, et enam hingamist kuulda ei olnud. Siis ütles  laps: Suur isa, eks ole tõsi, nüüd sa isegi kardad, lähme siit ära, aga wanake ei lausund  enam sõnakestki, waid langes külm ja kange ikka enam lapse peale ja laps arwas, et wana isa magama jäänud, mis peale aga enne nimetud külwaja wäljalt tuli ja neist oli mööda minemas, tuli ta ligi ja ütles kohe, et wana kokku waunud wanake surnud olla. Laps pidas  hoolega wana isa sõnad meeles ja elas, kuida ta oli tõotanud, kui truu töötegia Issanda  wiinamäel, künni tedagi siit kaduwast ilmast, igawese rahu majadesse ärakutsuti. Noh, wana sõber, ega sa nüüd jälle woi öölda, et wana Jakob laisaks jäänud, oleme mõlemad juba üsna wäsind, ehk mõni teine ka, meite juttu kuulmast. Mattuse kõnega oleme oma juttu hakkanud ja nüüd selle wanakese surmaga löppetanud. Külap wana Ado oni ootab mind juba ammugi koju tulewad, wöi mõtleb ta mind juba ära koju läinud olewad. Aga mis sa teed ä, saame armaste kokku, siis kulub muidugi aega mõni sõna kõneledes teine teisega ära; ega me ka nii ruttu jälle kokku ei sa; wii siis meite söbradele ka palju termist  ja ela ise ka terwisega. Jää Jumalaga! Mäeküla Jakob. Omalt maalt. Riast. Wälja pandud laps. Reede 16. Aprilil, lõuna kello 12, on suures ku- ninga ulitses, Löwende maja treppi pealt, uks mõni pääw wana tüttarlaps wäljapandud leitud.  Kallis emake, kes teda ilmale kandnud, loodab nenda inimeste ees auusaks naesterahwaks  jääda, aga kas ta seda Jumala ees ka woib teha, ei taha kül wist mitte hästi minna, sest Jumal ei lase ennast mitte petta. Lapsuke wiidud laste kasrvatamise majasse ja politsei hakkanud kohe emat taga otsima. Eestimaalt. Tulekahju. Sim ona kihelkondas, on Awwanduse mõisa päralt kiriko-körts  7. ja 8. Märtsi kuu pääwade wahelisel  öösel ärapõlenud, kus juures üks pime 85 aastane, wana kiriko-sant, oma elu pidanud  kautama, sest et õnnetu enne 'pole wälja saanud, kui lagi sisse langenud, ning kõrtsi naene elukardetawa pölend haawadega wälja saanud. Kõrtsimehe kahju arwatakse kõik ühtekokku,  see on tema möubled, riided, elumaja elajad ja mis sääl weel olnud, umbes 3VVO rubla suur olewad. Kõrtsi maja olnud 15W rubla eest assekurantsis ülal, aga ometige ööldakse,  et Awwanduse mõisa palju suuremat kahju saanud, kui assekurantsi ülesantud. Kuramaalt. Ühe lapse imelik hoidus.  Teisel Lihawötte pühal, on kolm penikoormat  Windaust eemal olemast klaasi wakirikust  ..Karlshütte", mis metsa ääres seisab, ja kus maga head hakna klaasi tehakse, mõned poisid metsa läinud. Kui teised oliwad tagasi  tulnud, on üks neist, kes 4 aastad 2 kuud mana, ühe Saksamaa wabrikandi poeg, tugema kehaga ja terawa maimuga pois, teistest,  ei tea kuida mahajäänud, ega mitte teistega ühes wäljatulnud. Seda nähes kohkusiwad manemad maga ja korjasiwad 150 inimest, ning läksiwad otsima; aga tulid ilma poisita tagasi. Selle peale aeti kõik selle walla rahwas  otsima ja peale selle, kui pois 51 tundi see on siis peale kaks pääwa ja kaks ööd kadund  oli, metsast leitud. Ta olnud umbes 3/4 wersta saält wabrikust eemal, ühe mäda koha peal, ühe künka otsas, kus mesi ümberringi,  waguselt istuwad. Saapad ja sukkad olla ta jalast äratömbanud, wist seepärast, et need märjad oliwad ja jalad külmetama hakkasiwad.  Esimene küsimine olnud, kui ots- 147