siiS'isstennast ni alwaks tehha, et teised neid peawad pölgams» Eks Leie el tea, et kirri ütleb: -.temma wiljast peate teie tedda tund- Sönnad on willi, kust innimest tuntakse; on sönnad roppud, siis on muidogi teada, ei kõlba inmmene kä mitte; sepärrast peame wagga hoolsad ollema selle ülle mis sönnad meie mokkade wahhelt wälja tullewad» Lsppetuseks pallume wannemaid wägga süddamest  selle ülle walroada, et teie omcka laste kuuldes omma suust kurja sönna wälja ei ütle, egga sedda ei salli, et lapsed kürrati nimme sühhs wötwad, sest sellega kitkute kõik ohhaka ja nmbrohto sured ommä laste süddamest jubba norelt wälja, egga põlle se neil raske parrast omina süüd tallitseda. Sest mis inmmene norelt harjunud, se jäeb ka wannaduseni. Wntsime  üht meest, kes selle polest omma läste wasto wagga walli olli ja se olli wägga hea; ja kes se mees olli? Meie ommä wanna Fummalü  rahhus Hingäw issa; ellaks ta weel, siis Mnäkstwe ta käele'suud, et siis kibbedad wltsa prukrs, km prükimift aeg oM ZuMMal andko tale rahholist hingaMist sa römüst üllestöusmist  iggaweftks elluks! Minge ja tehke nendäsämmoti! Ommalt maalt. Pernust. Kesk Küünla kuul Mid meil wägga wessised ilmad) iggü pääw saddas jämmedat wihma, kõik teed läksid käest sandiks ja linna worid olli korraga kaddund.  Wimase naddala sees hakkas jallekül- MStämä, tulli ka kauniste lynd mahha, wahhH  sekka tuiskas ka tubliste, agga sellegi pärrast wois ikka läbbi sada. Präego on meil Me kenna talwtee lõppemas ja sellega ka linna worid kaddund. PeZMVmaiM. sTullek Tulli ei te wahhet maea ja maea wahhel, waid kedda ta kord kassile wöttab, sette ta tuhha unnikuks teeb; ja maal ön selle polest wägga waene luggo, et seal kussagil kustutamise riista ei õlle, peased tulluke parraks lahti, ja õlleks seal ka saddade kaupa innimesi jures kegi ei woi middagi parrata; iggaüks watab parrane suga kaed taskus, kui tulli omma kurjstöödteeb. Audro Pöhhärs külla koli- mis omM-pälwe'Mest Deale' kümmend aastat Manna, olli ni önneto Küüttlä ku essimests päiwe stes tulle roaks sada; pM jas korsnäs seistb meel püsti/ Kmda olli ta weike kõrsttas, pm 36 aastad Ulla rahwale näidanud, kuhhu omma lapsi pühha Wäimõ pimä peawad otsima saatmas NÜÄb põlle teddä ennam, egga wöi ka kellegile mM dagit ennanl pakkuda; peale kolmekümne koli lapfe jäid omma koolmeistriga lausa taewa alla; agga Jummal poris ühhe talloperremehhe  süvdäMe> et ta waeste taske peM hallastäs  jä köylmeistert kolge lastega ' ockma kambri wottis. Siin wöims julgeste selle ausa mehhe nimme nimmeta da ta mmMi on Kiksi Ado ja õlleks kül sedda wäärtj et sswiksime, et Jummal temmale sedda head tassuks; agga parrako! meie ei tea mitte, mikspärrast  JumMl sedda hmd meest ui rängaSte ott kartis tanud, et ta ka ommast peawarjust ja warrast ilma jm. Kõik römuMM, et hea perremees olli lubbanud ommas kämVris koti piddada ja lapsed hakkasid ka jälle nõppe  ste käima; ka nende armas öppetaja kulutanud  kirrikus omMa ütlemata suurt römo, et lastel jälle koht olli, kus wöisid õppimas käia ja assi läks nenda kolm näddalat wagga priskeste; agga Wastla päwa hommikul kello seitse läinud wanna auüs perremees, kes ka ennäm lapsoke põlle, toast walja ja näinud suitsõ toa tagga. Senna ruttates näinud ta hagganiko woi kölgust täis tuld ja suitsu ollewad;  katsunud kül meel kõigest mäest lämmatada,  agga põlle middagi aidanud, kuiw õlle kattus olnud Wägga liig lähheda!, mis ka kshhe pöllema lönud ja lühhikese aeaga seisnud  keik maea lama tulles; kellegi abbi põlle ennam aidanud ja önneto perremees ei õlle mitte ükspäinis omma ellömaeadest ilma janud;  maid kõik temma rided ja mu warra, mis toa ümber olnud, janud sisse ; riete ja pesso polest põlle suremat järrel jänud, kui se, mis kellegil selgas olnud. Kolimaeal arwatäkse tulli korsna läbbi Mälja läinud ollewad>  agga kuida ft tallomaea pöllema hakkinud,  sedda arro ei sa kegi. Jälle on kolilapsed,  nago lamba talled/ ilma peawarjuta ja waimoliko toiduseta. 85