witama lähhäb, peab ommetige teadma, kuida ja mis ühheö sesugguses asjas Lehha tulleb kuida üht tuhho naest parrast mahha samist  tulleb tulgutada ja ülleöpassida , mis temmale süa ja jua anda, kui kaua tedda wodis  piddada ja mis muud seal jures weel tähhelpanna. Wanna emmis seisab parrast poegemist ka kolm päwa. pessas paigal, egga tulle wälja, agga meie tallo naesed mitte kõik, waid mönned, on teisel kolmandamal päwal jubba lätsis, ssdda olleme issi omma silmaga näinud, se põlle kellegi kuuldud jut. Käisime hiljoti last ristmast, sest et lapsoke haige olli; laps ei olnud weel kaks kord 24 tundi wanna ja emma ei käinud mitte ükspäinis  moda tubba, waid ka wäljas külma ja tule käes. Meie küssimise peale: miks ta ni warra wodist wälja tulnud ja kus wanna ämma  Moor jänud/saime wastuseks: ämma moor läinud jubba hommiko wälja, egga põlle weel taggasi tulnud ja tal ei olla seal muud, kes tallitada, mis tapwis. Kas on nüüd immeks panna, kui sesuggune ennast külmetab, haigeks jäeb ja wimaks silmad kinni panneb ning ommad  wäetimad lapsokesed waeseks lapseks järwle  Nenda teeb rummalus ja trööstib ennast parrast sellega: olli surmaks lodud. Meis pallume wennalikult walla wallitsusi, selle põiest enneste keskes nöu piddada, kuida Mige nende puduste wasto , mis siin ollOne AjMmetanud, abbi sata; sest nekda, kuida praegö on, ei woi se mitte ennam jada, waid seal peab middagi tchtud sama, mis läbbi luggo parremaks peab minnema. Meie ei tohhi sedda koggoniste ennam jeätand süddamega  pealt wadata, egga sellega rahhul olla et Manna pimmedus omma sodo meitega eddast nihkub. Kuulge mis rummalus weel ärrateeb ja mis wilza temma kannab. Üks mees, kes jubba mõnda aastad jooksja többega mässas ja mis tal wägga suurt wallo teggi, laskis ennast kaenlast sadik aurawa hobbuse sonnito stsse matta, et nenda omma jooksja haigust Ahust wälja autada; ta jäi senna junni teise hommikuni; agga kui teisel hommikul tedda Dntstko ftest- wälja kodi > olli temma lihha mitmes kohtas ta ihho peal nag o pehmeks ja langes lude pealt mahha, nenda et sured hawad Lhho külge sündisid, kus arvutumad  ussikesed sees siplesid» Nenda luhwti katte sades, läks ta ihho wallo liig sureks ja monne päwa parrast olli ta surnud. Eks vlle rummalus tedda nüüd tapnud! Ehk kust tulleb, et tallorahwa seas ni paljo pimmedaid ja waeste silmadega innimesi leiame? Kõik sest, et ommas rummaluses kõik suggust kanget rohto sisse aeawad, mis örn silma nahk ei suda wälja kannatada ja seal ta siis on! selletus  korraga käest kaddund; ehk kas se peaks kellegi kassulik rohhi silmale ollema, peneks tambitud klaasi silma sisse ripputada, se peab silmad terweks ja selgeks teggema. Peale nende üllemal nimmetud rohtude, mis pea igga haiguse wasto prugitakse, on weel kolm asja tähhele panna, mis prugitud sawad, km kegi haige on, ja need on saun, aadre ja kuppo laskmine. Teate jo issige, kuida tallorahwa saunad on; pissukesed onnikesed, mis kuum pallawaks sawad kütud; senna wiakse nüüd haige sisse ja otse ülles lawwale, seal saab tedda tulli pallawuses igga nelja külje pealt wihheldud, mis jubba terwe ja tuggewa innimese rammetumaks teeb, noh mis peab seal jöueto haige ütlema? Seal peffetakse tal wimane jsu wöimuke ihhust wälja, et kui narts wimaks lawwalt mahha tuakse jn tuppa sängi kannetakse. Olleme üks kord seddN issi näinud, et Jummal seal otse immet teeb. Üks lssa, kes wersta nellikümmend meie linnast emal ellas, töi omma poea, kes jubba aastat 13 wol 14 wanna olli, linna koli; pols olli Meie jurss korteris. Ee olli na paar naddalat enne Zoulo pühhi, et pois risi többesfe  haigeks jäi ;a n! raskeste, et ennam totust  suggugi polnud; wiimne hinge tõmbamine olli igga silmapilk odata. Saatsime issale kirja läbbi fönna, et piddi poega watama tullema  sa ta tulli. Meie jure tulles ütles ta ennast poea järvele tulnud ollewad, mis peate kpstsime, et ilma tohtre lubbata meie ei lubba tedda wodist malza tõsta. Ehk tohter tedda kül keetnud, el holinud ta sest, waid üttes; se on minno poeg, minna teen mis minna tahhan, toppis poeate, et külm aeg wätjas olli, kassuka selga)/ tõstis kresla sisst> istAs issi körwck ja läks. Egga meie sedda uskunG/ et ta omma last ellusalt piddi koeo wima ; 42