jad on, sest ilma. wanlleMate Mbäta > 4oh'L hiks jo ükski laps sesuggust kaupa ilma hinnata  kojo tua, mis kussagil issiennssest ei kasws,  waid kowwaste selle järvele wadata, et laps agga iggas asjas tot rägib ja õigust teeb, et manna walleliko issa tedda mitte norelt jubba omma wörko ei sa püda. Wägga walli ja raske sönna on, nisugguste laste kaswatajate  kohta, ehk kes neile muido wolli andwäd, pahha tööd kehha ehk pahha teed käia, kuida se meie aegse nore rahwa jures, ma paikus, otse kui wisiks wöetud, öseti möda küllasid hulkuda, mis ristiinnimestel koggoniste  ei kolbaks —üllespantud: weske kimmist  ja süggawast merre kohhast. Sest m paljo teame jo ommetige jubba iggaüks, targema  innimeste öppetuse järrele, et se sönna: .stast pahhandab," mitte üksi sekord teddä pahhaseks  ehk wihhaseks tehha ei olle, maid et meie issi omma pahha elluga neile mitte pahha ees märki ei anna egga laste nähhes egga kuuldes middagit kurja ei te, egga roppu könnesid  ei rägi, mis igga laps wägga terrawaste tähhele panneb ja omma süddamesse wöttab, ilma, et ta iggakord nago näitaks sedda tähhelpannewadki;  agga ärra usso, küllab nende terraw körw kõik tähhele panneb ja meles peab. Tean issi meel mönned asjad mälletada, mis mul lapse pölwest meelde jänud, agga nüüdsed asjad unnuwad paljo ennemalt ärra. Postimees: Kule w'a Jakob! katsu omma  sahma test wahhest otsa tehha, sest ta lähhäb  meil ennestel jubba üsna maggedaks, mis ta siis teistele woib maitseda. Jakob: Ohhö, wgnna söbber, woi otsa tehha! Põlle sedda weel ni rutto lotagi. Sa näitad kü! jubba kaunis unnine ollewad; põlle wigga, lass' wa teine vool puhkab peale ja soendab sulle ka sängi; eks siis unni mekkib parrem, kui sa öhto hästi kaua üllewel õlled; ja mul ennesel ei olle ka suurt rutto tagga, hobbuse ajasin ma ennest jubba ühhe tuttawa waekoeamehhe jure, sest et ta issi mind senna tulla pällus: lapsi neil muidugi ei olle, kes ka wahhel nattuke aega widaks, siis ommeti maagi wöida neile nattuke külla jutto puhhuda; agga nüüd kullub aeg jubba siin ä kõik, eks woin siis yommiko seal weel nattuke aega wita; mul ei olle ka ennam muidogi suurt toimetamist, tMsm kingseppa Mes tänna hommiko pari ummiskingi, mis M Trutsls Jõuluks tshhan kinkida ja andsin mödo senna, ne lubbati jübba tänna õhtuks walmis tehha. Ta o w'a tulline  mees teggemas, oskas enne jubba sedda tööd, kui ta soldatiks läks, agga seal on ta paljo jure õppinud; saan ma need ka sealt kätte, siis põlle ennam muud, kui w'a ruun ette ja lassi soita, tee on nüüd ka hea ja hobbo hästi puhhand, kui siis tee peal ükskord wee! puhkan ja södan, ollen ma öhto aegsaste koddo. Ma ei piddandki kord sia tullema, agga w'a Tr uta ütles ikka: ..Kas sa nüüd Postimehhe laulo löppo sönnad üsna ä unnustad, et sa ennaM ei tahha minna tedda watama." Postimees: ..Löppo sönnad?" Zakoh: Eks sa nüüd issi ennam ei mal leta, mis sa siis laulsid, kui sa essimest korda meie külla wahhelt paunaga läbbi läksid. Laulo wiimsed sönnad ollid: ..Et kui korra söbrM same, Hästi kaua sõbraks jäeme." Postimees: Õlled sa siis ka wahhest mönni laulomees, et sul laulud na meles seiswad?"  Jakob: Eks ma noremalpölwel ikka laulsin  ka, agga nüüd ennam suurt ei sa, agga eks w'a teine pool köruta saggedaste wokki ees, mis mönni kord läbbi unne üsna ä kulatada on, ja kui termis kannab, aitan issi liggi ka, kui ma üllewel ollen. Wat', wanna söbber!. Nüüd sa tead ka, et sa w'a Mäekülla Jakobi kimpus õlled, egga ma's ni rutto muidugi jälle ei tulle, wöib olla, kui tee hea on ehk ma siis Jöulo tavale korraks tullen, sest ma tahhaksin ennesele uut pipo wahhetada; w'a Truta ütleb  lkka, et ma olla vmma wanna piduga üsna ühte modi, ma wöiksin ennesele ommetige parrema pibo murretseda, sellepärrast tahtsin siis katso sedda ladal ümberwahhetada, ehk ma näen siis issigi selle jures nattuke kobbedam wälja. Kule, mis ma tahtsin sulle üttelda. Postimees: Kust sa selle sönna õlled wötnud, sedda põlle tännini so suust kuulda olndgi Jakob: ..Mehhuke sönna?" Postimees: Et se: ..Kule." Sa näed jo, et ma üllal ollen ja silmad lahti on, ja 70