seda ometige sagedaste ja wäga sagedaste leida küllalt. KuLda aga siis, kui mitte, olgu kuulmine ehk nägemine, waid need mõlemad juba sündides  puudusiwad, ehk mõne iseäraliku tõbe läbi ärakadunud? Mis jääb siis meil weel üle, neile maailmast pakkuda, kui seda mahaarwame,  mis silma ja mis jälle körwa läbi meie mõistuse sisse wöib tungida? Kas peaks see üleüldse wöimalik olema, ühe inimesele, kellel need mõlemad mõistused, kuulmine ja nägemine puuduwad, oma tahtmist ja motiiv teadaanda? Meie arwates saab suurem osa lugejatest, kellel uks seesugune küsimine esimest korda wastotuleb,  kül malmis olema selle peale, et seda teha wöib, ennem ei kui ja kostma ja sellega kõik lootust mahamatma, et ühest pimedast kurt-keeletumast midagit wöib saada ehk et need midagit wöiwad õppida ja sellepärast on see ehk wäga soowimise waart, kui üht tõeste sündinud lugu, mis ühe tüttarlapsega, kes pime  ja kurt-keeletu oli, on sündinud. Mitte ükspäinis ei puudunud temal silmaselletus, kuulmine ja kõnelemine, waid ka haistmine ja maitsmine oliwad puudulised, otse öölda, oli tal aina üksi tundmise waim, ta sõrme otsade sees ja wist rohkem, kui kellegi muu inimesel. Tema nimi on nende keskes, kes inimese ihu wöimu rohkem tundwad, kui teised, wäga tuttaw  ja ka üks material, kelle põhja peale alamal  seisawat sündinud asja tahame pöhjandada,  mis ka osast juba rohkem 30 aasta eest tagasi, saksa seitungide läbi sai awaldatud, et aga sel aeal eesti keele aealchtesi käimas 'polnud, seepärast ei olnud see wöimalik, seda eesti keeles awaldada. Selle waese kurt-pimeda tüttarlapse nimi, kellest siin kõneleda tahame, oli Laura Bridgmann.  Ta ei ole mitte see ainus, kellel need kaks meelt puudusiwad, ega ka mitte see esimene  olnud; juba selle aastasaea hakkatuses, oli üks Shottimees, nimega James Mitchel, kes otse niisamma kurt kui pime oli, oma waimu annete poolest mõnda, mis wäga tähelpanemise wäart, enesest näidanud ning sellega tunnistanud, et Jumal teda waimo annete  poolest wäga rikkaks teinud. Mis aga käes räägitawat asja üle teiste tõstab, on see, et siin see esimene katse meie silmade ees seisab, kuida neid, kes lurt-keeletumad ja jälle ka neid kes pimedad, wõib öppetada, ka wöimalikuks  teeb, seda katset ka kurt -pimedate juures pruukida; edasi olgu ööldud, et see katse, wöib olla, et sel tüttarlapsel iseäralikud waimu anded Jumalast antud oliwad, tema juures palju tulusam ja kasulikumalt w Sisima d pruugitud saada, kui hiljem teiste juures, kes ka otse sessammas puuduses oliwad, n'agu Oliwer Kasmel, Lutse Reed, Julie Batse, keda vr. Home, otse nendasamma katsunud öppetada,  kui Laurat ehk Anne Timmermanns, keda Übbe Karton Bruggenis olla öppetanud. Ehk ka nende juures asi kaunis hästi läinud ja nemad  ka enam ehk wähem nimetamise wäärt öppisiwad, aga ometige mitte nii kaugele oma õppimisega ei jõudnud, kui Laura Bridgmann. Laura Bridgmann sündis aastal 1829 Detsembri kuu 21 paamal Hannoweri maal, Neu Hampshiris, kus tema isa, kui rikkas kaupmees elas. Ta ema sõnumite järele, on ta üks wäga kena ja teraw siniste silmadega laps olnud, aga wäga weike ja nõdruke, kel? lel wäga sagedaste krambid peal käinud, mis poolteist aastat nenda edasi läinud ja wansmad  suure kartuse sees seisnud, et alalised krambid,  mis peal käinud, ta elu saamad loppetsma;  aga mis inimeste ees wöimata, on Jumala  ees woimalik; enne kui laps aasta ja kaheksa kuud manaks sai, oli krambi tõbi temast  lahkunud ning tema waimulik olemine imemäärt kaswanud, nenda et tema selle poolest,  teistest oma wanaduse lastest kaugelt mööda oli läinud. Ta oli juba rääkima hakkanud ja tundis ka, mis mahe a ja b wahel oliwad, kui ta korraga raskeste riisi töbesse haigeks jäi ja seitse nädalad woodis maas pidi olema;  juba wie nädala pärast oli körwa kuulmine  ja silmanägemine kadund. Wiis kuud pidi see waene laps pimedas toas woodis maas olema; terme aasta läks mööda, enne kui Laura jälle ilma abita käia wöis ja kaks aastat, enne kui ta terwe paäw otsa wöis woodist wäljas olla. Selle pitka aea sees oli ta seda, mis ta enne oli õppinud, kõik unustanud, ega midagit enam teadnud, ega ka oma tahtmist ja soowimist sõnade läbi teistele teadaanda ja peale selle, 379-