kõik täis kartust. Ma wöin üht ohwitseri, kes üht sesuggust hirmust asja ilma kohkumata  woib pealt wadata, ühheks kõige wapramaks  ohwitseriks nimmetada. Parrast lõunat kello pool wiis jäid suredtükkid  korraga wait, siis olli iggamees rahhoto  ja õlleks teada tahtnud, mis se piddi tähhendama; agga kegi ei woinud sealt ennast  ligutada, sest kõik ulits olli ni kinni, et läbbisamine möimata olli. Ohto widdewiko seal hakkas rahwa hulk pissut arwemaks ununema,  ja siis läks woimalikuks, et sure waewaga  wöisime läbbi peäseda. Mis meie silma  seal putus, olli hirmsam, kui kegi enne nähtud sellesarnane sündinud assi; kõik ulitsad ollid täis surno kehhastd; pürjerid ja soldatid läbbi seite. Ühhes allewis luggesin ma wiiskümmend  surno kehha maa ja linna rahwast, ka nende seas mönned naesterahwas ja üks laps. Kõik maa olli täis kranati prüggi. Näljatsed  soldatid leikasid surnud hobbuste küljest tükkid wälja, et sedda keta; sest neil olli jälle suur toiduse pudus, kuida se jubba söa hakkatusest sadik olnud. (Jääb polele.) Ommalt maalt. Pernust. Millal saab innimene küllalt? Selle peale woime kül julgeste wastata: Ei ialgi! Olgo ta saak ni suur, kui tahhes, nurriseb  ta ikka, et kassinaste sanud; ta on otse kui pöhjato waat, mis millalgi täis ei sa. Tännawo on jälle nurrisemist kullalt kuulda; pöllo lappikesed ei anda ni paljo, kui perremees  lootnud.. Se on kül ka ossast tossi, saak on mönne wilja polest kergem, kui õlleks piddand ollema; agga kus seäduses seisab se, et meil õigus on rohkem nõuda, kui wanna taewa Tädike kaswada lasknud, Siin meie linna rahwas kaebab ennamiste kõik, et kartuhwle  saak se aasta wägga weikene olnud ja kartuhwled mis kassunud, keik pissukesed; ja kus maddalamad maad, seal olla wanna tuttaw  többi kallal; sepärrast olleme mitto korda üsna mele pahhandusega piddanud kuulma, kui weikese sagi ja sandi wilja ülle nurrisetakse.  Kui meie ommast katekismusest essimest öppetust selgeste ollekflme pähhä õppinud, siis teaksime, et meie middagit wäärt egga teninud ei olle, waid mis Jummal meile annab, sedda selgest armust teeb. Same meie sedda selgest armust, kus on siis meie õigus nurriseda? Tännuga peame annet, mis same, wastowötma,  olgo se siis pissut ehk paljo, ja peame seal jures mõtlema, et meie rohkem wäärt egga teninud ei õlle. Lotus tullewa aastase  rukki wilja peale, on siin ümber kaudo otsas ja seddasamma kuleme ka Saremaalt; us on siin ja seal rukki orrase ärrasönud, et paljad mustad põllud järrele jänud. Se on üks raske nuhtlus, kelle sarnast ammugi ei olle nähtud. On kül wahhest ka olnud, et ta tükkati siin ja seal kahjo teinud, agga on ikka ka orrast paiguti järrele janud, agga se aasta laastab ta põllud ni paljaks, et senna taimekest  järrele ei jae. Hoidko agga pöllomees nüüd kahhekordse suiwilja seemne msalmis, et kewwade kahhed põllud woib täis küllida. Üks raske wits, mis Jummal meie peale pannud,  on meie silma ees! Riast. Seadus ellaja kauplejatele. Liwima kubbermango wallitsus annab rigi seestpolise asjade tallitaja ministre polest 26. Webruaril 1876 kinnitud seadust, neile, kellesse  se putub, awwalikult teada. Seadus ellaja kauplejate janende wollinikudele karja läbbi aeamise jures. L) Ostetud karjaperremees peab omma karja aeamise jures karja kaitsmiseks ja aeamiseks  teede peal, tarwitaw ossa innimesi wötma; ja kui se peaks ollema, et ta issi lühhikeseks aeaks karja jurest ärra lähhäb, üht teist ennese assemele seadma, kes karja ülle wallitseb. 2) Peab karjaperremees selle ülle walwama, et karri ühhe jonega wägga pikka teed ei saaks aetud, et ta ärrawässib, ka selle ülle, et karri korra järrele saab södetud ja jodetud, ja weel ka selle ülle, et toit hea ja joma messi puhhaö on, kuhhu ka aeoti sola peab sisse pandama; kangel pallawal aeal ka, kui wöimalik, wahhel ojutama. 3) Peab karjaperremees selle eest hoidma, et temma karri mitte ühhe teise karjaga kokko 307