noor naisterahwas lubas kõik tema pääle pandud  nuhtlust kannatlikult ära kanda. Kui La kohtu tuast wangi hoonesse jälle tagasi sai wiidud, kirjutas La ühe südamest liigutama kirjs kuningaana Mariiale. Aga selle werejsnuliss  Mariia süda ei saanud selle läbi mitte kõige wähemast liigutatud. Kohtunikute  seas oliwad neid mehi ka leida, kes kuningliku  testamenti alla, kus Johannat troonparijaks  nimetatud, omad nimed kirjutanud; aga nüüd seda hoopis ära unustasiwad ja ei kartnud sugugi noore kuningaana pääle kohut  mõistes. Tema ja tema mehe üle sai surma kohus mõistetud. See sündis Nowembre  kuus 1553 aastal; aga üks nädal ja kuu läks teise järele mööda, ilma et mõistus  taidetud sai. See näitas nenda, kui Mariia  süda sellepärast waewa tunneks ja seda armast, ilmasüüta noort inimest mitte surmata ei wöiks lasta. Wangistatud Johannale anti päälegi mõisnikule  tütred teenijateks» Jsigi wöeraste! 'polnud  üks puh? aega mitte keeldud temaga läbi käija» Londonist kui ka muialt Inglis maa linnadest tuliwad inimesi tema juure, kes teda näha soowisiwad. Kes teda nägiwad, saiwad  tema nooruse, ilu, alanduse ja wagaduse  pärast üsna ümber muudetud. Aga siiski jäi La oma üksildase elusse, mangi kotta ja ei tahtnud mitte wälja tulla. Siin luges ta uut testamenti, kes tema kurwa elul troostiks ja jahutuseks , oli ning tema südamele täit rahu tõi. Ta ei mõtelnud sugugi oma õnnetuse  pääle, mis t'al ees seisis; ka mitte oma abikaasa pääle, kes alles lühikene aeg temaga ühendatud oli. Sest ta oli aga paljast mammake  soowimise järele tema abikaasaks saanud,  ei mitte armastuse ega oma tahtmise järele. Kõige enam leinas ta oma isa pärast,  kes tema pärast ka surma kohtuga ähwardatud  oli. (Tulema kord lõpetus.) Omalt maalt. Pärnust. Elaw aealeht. Selle üle räägib üks kirja saatja nenda: ..Armas Postimees!  Nii kui kuulda olen saanud, peab S'ul ju ameti rikkujast körwas olema, ja see olla üks elaw aealeht, mis mitmest liikmest kokku pandud. Suurem osa sest aealehesd olla naisterahwa sugu inimesed, kes kõik oma libeda  keelega malmis möistawad korrutada ja ühest maeast teise kanda. ..Taga selja rääkimine on üks wäga suure riiu ja wiha alustus ja tüli hakatus. Mõnes  kohas on üks selts naisterühmast enesele n'agu kombeks wotnud, kõik asjad ja tühjad  jutud wälja uurida ja oma keskel meel enam kui pool malet, ka wahest ilma kõige põhjuseta, juure lisada ning siis seda jälle iga ühele edasi rääkida. Lugu, mis praegu sündis  ja kus mitte enam päält waatajaid ehk kuuljaid  ei olnud, kui üks ainumas, on sagedaste paari tunni ehk pääwa pärast juba n'agu telegrammi  sõnum igalt poolt läbi jooksnud ja sääl juures meel hiirest hunt ehk karu tehtud. Aga mis sa meel muud tahad rääkida: mitte üksi naisterahwa, maid ka meeste seas peawad  (isiäranis siin linna otsades ja nurgades) niisugusid olema, kes kõik moka uudised uuriwad  ja elama aealehesse üles panemad. See on tõeste imeks panemise wäärt asi, kui inimesel muud tegemist ei ole, kui tühje juttusid  teha ja laiale lautada. Naisterahwa sugule ehk wöib waewalt tühja jutu pattu mähe andeks anda; sest et n'ad oma loomuse poolest juba pisut õrnemad on ja seda mööda on siis ka nende suu - weedred õrnemad ja keelepaelad kergemad ja n'agu loodud  rohkem liikuma ning kõikuma ja kõnet köörutama; isiäranis siis, kui n'ad mitte noorest  pölwest saadik juba mõistlikult õpetatud ja haritud 'pole saanud. Kui aga meesterahwa  seast ka mõni pitk ennast ses töös neile abimeheks ja wennaks heidab ja kedagit, mis silmadega näeb ehk körwadega kuuleb, üksi oma täada ei wõi pidada, maid silma pilk kõige maailmale ehk oma ülematele kümme korda suurendatud ette kannab, siis on see otse põlastamise wäärt ja inetu asi! Wõtku õige need moka postimehed ja aealehe emandad  ükskord kätte ja pühkigu oma ukse esised enne puhtaks, siis mingu ja waadagu alles, kas teistel mustad wõi harimata on. Sellega tahtsin ütelda: proowigu enne kõik omad head ja wead ära ja säädigu ennast teistele eesmär- 185