Perno Postimees ehk Näddalileht M 7. tL7« SOues sP õrnus, reede 13. Weebruaril.^ aasta. Perus Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga reede. Lehed saamad nimetud paamal ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte möimalik ühel teisel päämal neid kätte saada. Hind on Pernus L rubla AO kop. ja postirahaga ning pakkimise kuluga ühtekoku 2 rubla. Register : Tartu merewäe sündinud lugu. Omalt maalt: Pernust: Laadast. Pernomaalt: Tulekahjust. Riast: Würst Bagration. Mattused. Sääsed Jaanuari knul. Leitud surnu. Talinnast: Laewade käimisest.  Wilja saagist. Libawist: Laewade käimisest. Peeterburgist: Riigi sissetuliko wäljaarwamine.  Söamoona  wankritest. Kooli sundus. Mis telegrabw sisse toonud. -- Tulekahjudest. Suurwürsti reisist. Wodralt maalt: Jtaliamaalt: Wastowõtmine. Donimaalt: Lahkumine. Hispaniamaalt: Söawägedest. Inglismaalt: Prints Wales. Kirjalik tunnistus. Türgimaalt: Hertsegowina asjust. Amerikamaalt: Peale IVO aastat wanad. Wali torm. Kiriku sönumed. Tartu merewäe sündinud lugu. Tartu uus saksa seitung kõneleb oma meremäest,  mis ennemuistsel aeal sääl omas kõige toredamas uhkuses malmis seisnud, et keelda wene mägesid Tartu linna alla ja tema peale tulemast nenda: Kui kewadine päike oma sojusega kewadist jeäd sulatab ja polest muredaks ning äraräppastand  jeä tükkiv, nago masind ja nõdraks jäänud kewadised loomad, oma teed, mööda Emajõge edasi lähäwad, siis küsime meie murega:  ..Mis saab meie see aastasest laewads käimisest? Aasta aastalt lahäb mesi madalamaks,  aasta aastalt kaswab liiwa pank meie jõe suus ja meie südames töusewad need rasked õhkamised, mingo pisut ehk paljo aega, saamad  lodjad mööda Emajõge edasi ja tagasi käima ning reisijate kui prahi tarbeks olemad auuro laemad, otse nendasamma, nagu um- bes 170 aasta eest tagasi. Tartu uhked ja toredad  söalaewad, mis linna hoidmise ja kaitsmise pärast sääl olid, nenda ärakadusid, et aga nende paljas nimi Liiwimaa wana ajakirjade sees mälestuseks ülespantud seisab, saawad ärakaduma. Uhke ja tore oli meie noor merewägi,  aga kurb ja põlastamise wäärt tema ots. Ühel pääwal tõmbas ta ankrud üles ja läks mööda Emajõge üles, künni suu peale, wene wäe wasto, aga ei tulnud säält enam tagasi. Ülemal nimetatud seitung ütleb seda lühidelt täadaandwad, mis Kristjan Kelch sest asjast Liiwimaa ajakirjade sisse aastast 1690 künni 1706 ülespannud, mis Johannes Lossius  säält wäljawötnud ja sõna sõnalt oma wäljaantud aja kirjade kolmandamas numris nenda lugeda andnud: Kahe peäliku läbi, major Otto von Rosen weikese Roopi mõisast ja ritmeister Wrangel Hasiko mõisast, kes Wene mangi pölwest Poolamaale  põgenenud, olla need sönumed Liiwi-