peab ta saggedaste pääw otsa üksi omma häddaga  müllama za kui ka wahhest tilka wet su kasteks ja närtstnd suddame kinnituseks sowiks, siis põlle sedda, kes tale sedda annaks! Sepärrast  õlleks wägga häddast tarwis, et mönned  wannaldased naesterahwas ühhes waldas woi koggokyndas oüeksid/kes haigete eest hslekandmist  ja nende tulgutamist ning üllespassimist  ennefe peale wöttaks; sega wähhendaksime  nende wallo ja waewa, kes meie smmakstest  többe wodis maas on< Kes sedda omma silmaga näinud, kuids need waesed omma töbve wodis ilma kellegi tulgutamata ja eestmurretsemata omma walls sees pöörlewad, ja kui tal wähhegi üks liggimise  armastaw südda rindus tuksub, siis peab ta kissendama: murretsege omma Haigetele tulgulajaid ja eestmurretsejaid; agga ka ühtlasse tohtrid, kes neile nende wallo wähhenduseks rohto anda woiwad. Meie mõtleme  siin kül keige tallorahwa peale, kes maal, agga keige ennamiste nende õnnetumate peale, kes süggawas maal ja kaugel linnadest ärra ellawad. Keik ei otle ommetige hallastamata ommakste wasto, kus nad haigeks jäwad, nad murretseks neile rohto ja sowiks wägga heamelega  tarwitawat nõu, kuida omma haige täpse, ehk issa ja emma, woi weüna ja õe eest hoolt kanda, agga kust ta sedda woib sada, kui tohter wie, kue- ehk 70 wersta tagga ellab? sadab ta sealt tohtre järvele, siis on se saggedaste jubba hilja, kui tohter senna jõuab, ehk kui saggedaste juhtub ka sedda, et linna tohtril ommal koddomail paljo haiged, et ei woi ni pea haiget watama tulla, siis on assi waesem kui waene. Mitmed ei wötta ka sedda waewäks, ni hulka maad tohtre järrele sõita ehk tal põlle ka hobbust egga üht sesuggust innimest, kedda sata woib, siis ei jae tal muud nõu järrele, olgo et mönne nõia jure lähhäb, ehk et omma haiget Jummala holeks jättab, tehko Jummal, mis ta tahhab. Siin anname Meie nõu tohtrid murretseda, kes omma tundmise  läbbi haigust tundwad, kes rohto ja head nõu teadmad anda. Zggasse walda tohtert seada õlleks liig raske, agga kui iggas kihhelköndas  üks õlleks, jubba sest saaks ka ja oMks temma palk ühhe kihhelkonna pealt paljo kergem maksa. Küi temma palk hingede peate saaks ärra jaggatud, siis ei õlleks wist mitte raske. Meie tallsrahwas on tännini wägga külm ja holimata omma haigede wasto ja W ühhe tohtre sisse, weel wägga külm ja jeätand; sepärrast õlleks wägga häddast tarwis et ülle? mad wannemad wallawallitsustele, kelle holeks smmetige nende wallade hinged antud, kes nihästi nende ihholiko, kui waimoliko kossutuse  eest peawad hoolt kandma, neid sunmks omma walla rahwa eest nenda hoolt kandma, et ka nende haigete eest öiete ja holelikult saaks murret petud. / Ühhe haige üllespasstmise jures on mõnda tähhele panna, kellest meie armas tallorahwas weel ni pissut teab ehk kui ta sedda pahhaks ei panne, siis otse suust wälja ütleme el holi. Meie tahtsime siin mõnda mmmetada, mis haige üllespassimlse jures tarwis. Watawanna külla wend! Se on jubbä issiennesest mõista, et se meie haigete poetamise jures wägga häddast  tarwis on, selle eest hoolt kanda, et seal toas, kus haige maas, ikka wärske tuul ehk luhwt peab ollema, agga mitte nenda, et tuul läbbi puhhub, sepärrast ei pea mitte kaks ust korraga lahti ollema ; temma asset saggedaste kohhendama ja Mesteggema, et se pehmem õlleks; et meie katsume nende aega wita, nende sowimesi ni paljo kui wöimalik täita, kord sedda ja kord teist toito ja joma aega neile pakkuda ja saggedaste neile puhhast särki selga ja puhhast linna alla pannema, mis nende ihho rammo kossutab. Sesugguste asjade peale, mis saggedaste otse ni samma paljo wäärt on, kui rohhi ehk rohho wäele sureks abbiks on, ei mõtle meie tallorahwas paljo. Otse kui kegi kat ette ei woi panna, kui rahhe saddo temma põllud ärrarikkub, otse nenda samm oti ei woi ka kegi haigust ja surma taggasi  kohhutada ; sedda peame kandma, tahtko meie woi mitte; ja üks haige kannab ka omma wallo ja hädda; ta teab sedda, * et ta peab kannatama ja sedda teeb temma ka. Rohto, mis ta hea innimeste käest saab parrako antakse temmale, kes teab mis rohto! wõttab ta hea melega sisse, ja ka se on kannatamine. Nende teadmise järrele on agga kaks haigust  : üht, kui innimene surreb, nimmetawad nad surma haiguseks ja teist, kui haige jälle parremakö saav, mitte surma haiguseks. Jm- 18