annud. Warsi tuli ta ja tunnistas, et Natzenauer  ilmasüüta olla ja tema isi Magdaleenat  äratapnud. Küsimiste paale, mis temale  ettepandi, wastas ta. et sellepärast Matzenauer'i  paale aeanud, et ta mõtelnud, see armastada teda ja wötta süüdi oma paale ja pärast siis temaga ühtlase surra tahta. Et ta kadeduse wöi ..kättemaksmise" pärast seda mõrtsuka tööd teinud, ei tahtnud ta iialgi tunnistada.  Et ta Matzenauer'it süüdlaseks teinud,  ei olla ka mitte tema, waid ema süü, kes seda käskinud teha. Oma mõrtsuka töö tegemiseks oli ta Magdaleenat,  kes Laupääwa pärast lõunat kirikust kodu tulles, tee pääl temaga kokkujuhtunud, enesega ligi tulla palunud, ta olla oma roosipärja  ärakautanud, et siis temale otsida aitaks.  Nenda silmakirjaks otsides wiinud ta Magdaleena ühe järsu kalda pääle ja lükkanud  säält nägemata teda wette ja pidanud wee sees kinni. Wöitlemise juures olla keed katki läinud, .ja kui teine surnut olnud, wölnud  ta keed ja kaelapaela ära. Nüüd hakkanud  ta korraga suurt hirmu omas südames tundma, et ehk keegi wöis tema kurja tööd näinud olla ja siis tema kaa surema pidada. Täis hirmu ja südamepiina, olla ta esimese joonega metsa jooksnud ja pärast Gonten'i tagasi tulnud. Pühapääw läinud ta alla Appenzell'i,  müünud keed sääl ära. Esmaspaäw tulnud ta jälle Gonten'i tagasi ..Karukörtsi", kus ta öolnud, et teda maanitsetud, mitte läbi metsa minna, kus üks must mees nähtud  olla. Kõrtsmik annud oma sulase temale saatjaks ligi. Magdaleena uputamise kohast möödaminnes olla ta sulase käest küsinud, kas see midagit ei nägeda, mis pääle teine „ei" wastanud. Tema isi aga ütelnud ennast ühte walget kogu sääl nägewat. Kodu saades palunud  oma saatjat, mitte wanematele ütelda, et ta kartnud olla. Nenda on „Nann'i" tunnistus olnud. Kohtumõistjaid  palunud tema, oma peigmeest enne surma weel tema juure tulla laska, teda Jumalaga  jätta ja temalt andeksandmist paluda; aga need 'pole seda mitte kuulda wötnud. N'ad oliwad wihased tema pääle, et üks noor, 58 aastane tüdruk neid nii kaua, 23 nädalad, ilmaaegu waewanud ja eksiduse teel ümber we- danud. Matzenauer ei kannud oma õnnetuma  noorepölwe sõbra wastu mitte „kättemaksmise"  himu ega wiha omas südames, maid andis temale kõik andeks, et ta küll' tema pärast hirmsat piina ja walu oli tunda saanud.  Matzenauer'! nimi oli ka wiimane „Nann'i" keele paal olnud. Natuke maad Appenzell'i kiriku-aiast, kus need, kes isienesele otsa teinud ja keda süü pärast hukatud, maetud on, hingab ka „Nann'L" keha ja nõgesed katwad tema haua küngast. Tema tegu ja see hukkamine on praegu weel rahwa suus liikumas. Matzenauer kosis pärast  ühe tüdruku, Franziska nimi, kes teda wangitornis oli waatamas käinud ja mõne silmapisara tema pärast walanud. Aga tema abielu oli önetu; sest seesama oskas teda nendasamuti  piinata ja tema elu kibedaks teha, kui ta mängis oli tunda saanud. Et kül naesterahwal haledam süda näitab, kui meesterahwa!,  aga siiski tihti palju kangem ja kiusakam. Omalt maalt. Pernust. Suur tulekahju. See oli Laupääw 2. Augustil, paale lõunat kellu 5 aeal, kui korraga tulekahju kella lööma hakati, ja kui silmad linna poole lõime, nägime säält esite musta paksu suitsu ja pärast elusat tuld ülestöuswat. Et öiete tääda saaks, kellele see õnnetus juhtunud, läksime waatama ja nägime  mitu maea ja telekrahwi kuntorit põlewat,  ning kuulsime et Zak'i linaaidaft tuli lahti pääsenud olla. Meie prii tulekustutaja selts katsus küll' mis wöimalik, aga tuli läks ruttu wäga laiale ja tegi kustutamist wöimatumaks.  Siiski on ta oma osawust ja waprust  tubliste ülesnäitanud, et maeaasjadest, nii kui kuulnud oleme, mõni tük aga weel sissejäänud. Kõigest sest neljanurka uulitsa wahest, jäid paljast üks wähelene puust maea ja lina wöi taku kuur, kelle katus päält maha kistud sai, järele. Õnneks oli seekord wagune ilmake, muidu oleks ehk palju suuremat kahju sündinud, ehk koguni kõik linn tuleroaks saanud.  Mi tl wiisil tuli öiete lahti pääsenud ja kas maead kõik asekurantis olnud ülesse- 267