tud saada. Ka siin juures, nii kui kõige piima tallitust juures, on «äga puhtuse eest hoolt kanda. Sest jääb happuks läinud piima  jagusid riista külge, siis ajawad nemad niisama piima happuks, kui pärm õlle käima» Et puhastamine kergem oleks, on plek riistad karmis. Peale selle omandawad plek riistad jahutamise juures paremine sooja ära, kui puust riistad. Kõiki neid plek riistu, mis piima tallitufe juures pruugitakse, saab Talinnast Theodor Stempeli käest. See Swartzi jahutamise wiis on selle poolest  parem, kui madala riistade koorimise wiis, et siin palju wähem piima riistu lähäb, koor saab palju ühe sugusem ja piima kambrid ei ole kas sugugi tarwis, ehk aga üks kütmata Väikene kammer. Walitsegu iga perenaene nüüd neist koorimise  wiistdest kummas tema tahab, aga waatku puhtuse peale ja tehku üksinda head wöid, sest hea wöi toob hea raha. H. M. Omalt maalt. Kuressaarest. Õnnetusest wäina peal, kõneleb Kuressaare linna nädalaleht: Alamal seisaw hirmus õnnetus sündis 26» Septembril, pärast lõunat, umbes kelle kelme seal pisukese wäina peal: Nimetud pääwal pärast  lõunat kelle 2 oli kroonu paat Maasikust Wahtnasse tulnud, kus mitte töömeest, kes suurel maal tööl oliwad , sääl ees olnud ja tahtnud üle wäina Orissaare minna. Ehk kü! kaunis wali põhja Lääne tuul puhunud, on ometige paadi kipper Andrei Tarwtö arwanud wöiwad ühe seesuguse paadiga neid inimesi üle wia. Hädast olnud paak werst maad kaldast eemal, kui korraga wali torm tõusnud , mis paadi esimest otsa weega täitnud.  Et inimesed enamiste kõik, kes paalis olid, mere asjus rumalad j^tundmata olnud, olla nemad nii kohe, kui wesi eest otsa oli täitnud, taha otsa kokku jooksnud , mis läbi ka see wauma hakkanud ; ometige on kiprel weel nii palju julgust olnud, katsuda purjusi kokku wötta, saanud aga hädast esimese masti purjudega malmis, kui paat ärawaunud. Pool osa mehi olla laened kohe oma sülle wötnud ja ärawiinud, teine pool osa neist on, kui laened olid paadi ümber wisanud, paadist kinni hoidnud. Mi pea kui nende häda kaldasse on äranähtud, on kohe Wahtnas seismas merewahe  soldatid ja Muhv talupojad kahe paadiga  neile õnnetumatele appi ruttanud ja otse nendasammuti ka Orisaarest üks paat kellega merewahide päelik, kaptein von Trentowius ja poMmmissär Signe r, neile appi ruttanud,  ja ehk kül torm wali, saanud nad ometige  õnnetumate juure. 22. meest olid Wahtnas  paati astunud ja ii saadi saält pool surnud kätte, mis kahe wähema paadi sisse pandud ja Orissaare wiidud. Suurem paat olla söudes nende järele läinud, keda laened olid ärawiinud, aga 9 olnud juba ärawaunud,  kui nad senna saanud ja kaks olla nende silmade ees ärawaunud. Torm olla ikka kangemaks  läinud, seepärast on ta pidand Ümber pöörma ja katsuma, et aga jälle kaldasse saab. Need meresurmast ärapeästetud olnud, kui nad Orissaare saanud, üsna kangeks tõmmatud ja sääl nendega suur tegemine olnud, enne kui jälle olid toibunud, 4 künni 5 tundi olla nad nendega möllanud enne kui elusse saanud. Äraupunute seas olnud Muhumaalt Tamsalu  mõisa rentnik Ludwig Kiel, paadi kipper  Andrei Tarwis, üks Pidulast, kaks Tagawerest,  kaks Persamaalt, kaks Hauküllast, üks Jlplast ja üks Willandist pärit. Statisti sönumed. Sääladne nädalaleht  toob statisti sõnumid, kiriko öppetajate  wahetusest, 1845 —1875 aastani, Saaremaa  piiskoppi kohto konnas. Nende 30 aasta sees on 14 kihelkonnas, mis selle jauskonnas  on, 10 koguduse öppetajat arasurnud ja 12 äraläinud. Neist 34 koguduse oppetajast,  kes selle ülemal nimetatud aeal saal olnud, on sündimise järele: 13 Eestimaalt, 10 Liiwimaalt, 5 Saaremaalt, 4 Soomemaalt  ja 2 matjamaalt. Sel silma pilgul on Saaremaal neli kogudust ilma öppetajata ja wies pea ilma jäämas. Jaani, Kaarma, Kerla ja Anseküla kogudustes käiwad wöerad  öppetajad jumalateenistust pidamas ja Runo koguduse öppetajal olla tahtmine äraminna.  Riast. Wallawanemate koos olemisest, 339