mal neid telegrahwi sõnumid tua, mis kindral  Tshernäjew sest taplusest teadaannab ja tema  kõneleb: Taplus hakkas J 6» Septembril, homiko wara kellu pool seitse. Türklased saiwad  nende seisu paigast wäljaaetud, kus wiimaks  walida tapluse peale, Türklased taieste põgenema paniwad ja meie wäed jäiwad nende seisu paika, nende kantsidesse nenda seisma; major Binitski wöttis Gredetini kõrged kohad oma kätte, ja obrist Horwatowitsh läks tormis  Krusje külla peale. Kragujewatseri prigad  ja obrist Medwedowski oma meestega, wöttis  Türklaste käest kindlad kantsid, ja waenlase  selja taga oli obristleitenant Popowitsh oma mägedega. Ehk kül Türklane wasto lõunat  kõik tagawara wäed tule ette oli toonud ja siis kolm kord suurema wäega Serblaste peale tulnud ning mõned neist käest ärawöetud  seisu kohad jälle tagasi wöitnud, siiski ei olnud weel wöit nende pool, waid 25. Septembril,  peale selle, kui nad siis mitto tundi järgemööda kibedas lahingis wastastiko saiwad  olnud, on Serblased jälle mõned kohad, mis neil kindlad seisu kohad oliwad, nende käest ärawötnud, mis ka praego nende käes. Türklased pögenesiwad jälle ja jätsiwad omad surnud lahingi platsi peale maha. Ses lahingis  näitasid nad, kui kohmetand ja rumalad nad ühes lahingis on. Serbini riigiwalitsus on ühe kirja läbi Eüropa  riigiwalitsustele kõik need hirmsad mõrtsuka  tööd, mis Türklased wiimases tapluses ärateinud, teadustanud. Nenda kirjutab kindral  Tshernäjew: 18. Septembril, on meie söawäed  mõned türgi kantsid ärawötnud. Serblased  leidsiwad säält oma haawatud mehed mõned ristilöödud, mõned puu waijadega maa külge kinni naelatud, jalad ja käed ning mõned  muud liikmed ärakõrwetud ja kõht ülesleigatud.  Surnute näud tunnistawad selgeste, mis suguse piina ja walu al nad on hinge heitnud. Äratappetud Serbimlaste surnud kehade körwas oliwad ka mõned surnud Niitsami  mehed, kellest siis näha wöib, et need hirmsad mõrtsuka tööd, kellegi muu töö ei ole, kui türgi söameeste töö. Meie söawäed hoidfiwad  endid kõige wähema mõrtsuka töö eest, saiwad aga selle hirmsa töö läbi wäga wihale äritatud, nenda et see karta on, et ka meite söawäed Türklastele seda samma saamad tegema.  Söariistade rahust kirjutakse saält 3V. Septembril: Suure riikide waewa nägemine  rahutegemise asjas on ometige nii palju siginenud, et türgi riigiwalitsus lubanud seda wastowötta. Kuida praegused sönumed juttustawad,  on ka Serbini riigiwalitsus lubanud  seda wastowötta. Seesamma peab tänase  pääwaga hakkama ja üks kuu aega kestma.  Külab saame näha, kui auusaste see peetud saab. Inglismaalt. Meelepahandus Türklaste  üle. Wäljamaa asjade tallitaja ministerium  awaldab üht tepeshet, mis ta Konstantinopoli  Inglise saadiku Elli oti kätte, Bulgaris  ettetulnud hirmsa tööde üle saatnud. Sessammas kõneleb riigiwalitsus oma põlastust  selle üle wälja, et nende sõnumite läbi, mis siit saadik ametlikult säält saanud, ülemal nimetud tööd, mis politika asjade läbi ei wöi õigeks arwatud saada, tema kirja läbi täielikult  tõendatud olla. Ühtlase on Elliotile kästud,  sultanile Baringi järelkuulamist ning nende nimed, kes selle hirmsa töö juures kõige suuremat  süüd kandwad, teadaanda, et need mehed  nende töö järele karistatud saawad ja et kõik kahju täielikult tasutud peab saama ja selle eest wastama, et edespidi Bulgari Kristlaste elu enam ei saaks taga kiusatud. Konstantinopolist. Paha nöuliste selts. 27. Septembril on Konstantinopolist üks seltskond paha nöulesi leitud, kes selle riigiwalitsusega  ei taha rahul olla ja sellepärast, et riigiwalitsus rahu tegemist lubanud wastowötta;  nemad ei soowi muud, kui sõda ja ikka sõda, sest werewalamine on nende meelepärast. Kartuse pärast, et paha nöulised tema elule ei saaks otsa teha, on riigikantsler ja ülem minister  ennast ametist lahti palunud. Mõnel on see juba liig kaua, et üks sultan auujärje peal istub, seepärast on nemad katsunud  tema elupäiwi ja walitsust lühendada ja olla tema peale lasknud, aga asi läinud seekord  nurja, ei ole hästi oskanud sihtida. 374 Wastaja Redaktor: C. F. Lorenzsonn. Sensuri poolest lubatud. Rigas, 11. Oktobril 1876.