nud, kus ta tiheda pööfaSLikudesse läinud, ja korraga seisnud üks hirmus suur karu tema ees; silmapilk rabanud mees püssi ja trehwanud  ka kohe karule paha; sest hoolimata, karganud  metsaline kohe mehe kallale ja lõhkunud  teda hirmsaöte hammate ja küündega ära. Mehe hädalise appi karjumise pääle jooksnud küll kõik sinna ja teinud kurja loomale  lõpetust; aga õnnetu seltsimees oli nenda ära purustatud, et ta juba minuti pärast hinge heitnud.- Wanast Boonest, kes üks kuulsam kütt üle kõige Põhja-Ameerika oli, jutustatakse, et, kui ta alles 16 aastane poisike olnud, ühte halli kasuka kandjat tema pesast üles otsinud ja ära tapnud. Üsna naeru wäärt asi' niisuguse  poisijömsikal, oma noort elu sell wiisil ära raisata. Ta lahkunud teistest seltsimeestest  ära, lootes, halli karu küüne auumärgiga teiste juure jälle tagasi' tulla. Õnneks juhtunud  ta ka warsi ühe wana Jörri pesa üles leidma. Et wana elukas isi parajate kodust wälja oli läinud ja maea ilma hooleks jätnud, ronis pois ühe sääl ligi seisma puu otsa, sidus ennast ja oma püssi sellesama külge kinni ja jäi magama. Teisel hommikul äratas  teda üks närin ja krabin puu all ülesse. See oli wana Jörr isi, kes ühte hirwe oma pesasse wedas. Kui pois arwas teda juba ennast täis õginud olewat ja sööma pääle puhtamat,  astus ta puu otsast maha, lõikas männi kullest oksa, süütas põlema ja astus wanamehe juure tuppa, kus ta oksa ühe seina prau wahele pistis. Ussid, sisalikud ja rotid,  kes ka sinna aset wötnud oliwad, jooksiwad  Lulewalgel sisinal oma aukudesse. Et wana Brumm isi raskeste magas, wiskas Boone teda kiwidega ja kõndidega, künni ta üles ärkas. Wana Jörri imetlemine oli suur, kui ta tuld omas tuas nägi ja wöörast waljas  ukse ees seiswat. Silmapilk töuusis ta üles ja jooksis mömisedes Boone poole. Boone taadis, et elu siis otsas on, kui ta w'a Jörri aga -ükspäinis haawab; sellepärast sihtis ta nii osawalt ja ettewaatlikult, et laeng mitte nurja ei läheks, kelle waral ta elu seisis. Kui metselukas weel ühe jala maad tema püssi otsast eemal oli, laskis ta paukuda ja kole möiramine ja mõnus mats maad wastu oliwad selle järele, metsalise toö oli tuulde tuiskanud. Wöitja «öis nüüd suure halli nahaga ja küüntega oma teed tagasi «iWa« Teisel päawal ilmus ts jälle oma seltsimeeste juure, kes parajate pruukosti wötsiwad. Kui ta Jörri naha oli maha wiskanud, ütles ta: "Kes wöib teitest weel öölda, et ma mitte mees ei ole?" See jutt jooksis üle kõige selle mao, künni kõige kaugema Jndiaanidest saadik.  Ja kui Boone aasta hiljem mets Jndiaalaste  kätte wangi sattus, lasksiwad n'ad teda sedamaid jälle wabaks, andsiwad temale rohkid kingitusi ja kiitsiwad teda wäga, ning ütlesiwad, et nemad ei wöida niisuguse wapra kütile n'agu Boone, kes seda kurja waimu. tema  korteris on kätte saanud ja ärawöitnud, ühtige paha teha. Ka jaaguar on üks neist kardetawamüist rööwelelajatest preriis. Üksi kõige osawamad kütid wöiwad tema paale jahti teha, kes tema  wiisid ja kombed täitsa ära tunnewad; sest, kui esimene tuul teda mitte kohe ei surma,  kargab ta silmapilk oma Vaenlaste kallale  ja lõhub neid küünde ja hammastega sedamaid  puruks. «Ükskord pöörsin ma ühe oma sõbraga metshärja jahilt teiste seltsimeeste juure tagasi", jutustab üks Inglis maa reisija,  ..kui meie ühe mäe künka äärest ühe jaaguari  üles ajasime. See oli üks neist suurematest  ja tugewamatest elukatest; aga ta põgenes  siiski meite eest ära ja otsis ühte paksu oksadega puud, kelle otsa ta üles ronnida tahtis, et sääl siis Varjupaika enesele lootis saawat. Meie läksime temale järele, ja kui 30 sammu temast Veel eemal olime, laskis minu sõber ilma minu keelust kuulmata paugu pörada. Seeläbi sai jaaguar aga ükspäinis haawatud, ja kargas kohe tulise Vihaga minu hobuse päha kinni, kes mind seljast maha wiskas ja kuriloom minu õla ja paremat käewart  hammustas, et weri wälja woolas. Ühe hoobiga tömmaS ta minu hobuse kõhu lõhki, et waene loom ohkades minu körwa maha langes. Kui mu sõber seda õnnetust nägi, kuhu sisse tema mõtlemata tegu mind saatnud oli, laadis ta rutuga püssi jälle laengusse  , astus siis Vaenlase ligi ja laskis. Aga seegi laeng ei teinud temale Veel otsa. Jaaguar laskis mind nüüd lahti ja kargas