MNSM HMstapams; seada laksid siis li) kuum ?Z rLhha mõda, et ttrms Middagit healt tv olda  polnud, kirrik elli just toi tum, eggs polnud enaam kuulda, mis rahwast kotte kutsus.  Ei olnud Ws mitte ukspämis kella rolest  saene luggu , M«d altar ja temma pilt ollid ka üsna väStumad. Kvida kuulnud olles,  os jubba Audro parom herrsl, kes rohtem  kaks aastat judba muldas magaad, seo olnud, omma ksllu pea! kirrikut rarrandada lasta ja uut altari pilti murretseta, surm tulli agga Wahhele ja assi ja: manna mcdo peale; MMS NNLd on asus ja kallis parmu prsva Mk täitnud, mis õnnis paron Mi kehha tahtnud ja kuiva ma kuulnud ollen, osse ehhitvs ja Morasdamise ning ude asjade WsrretsemiNe avsss Mrooi proual liggi lälkõ rudla maksma  tulnud, mis uks Dägga suur kingitus ja wsgga M-emata sure tänav määrt on. Mo mddames teuns ka se svMimiae, et ma ka sedda nahha saaksin, mis kõik Malmis ja Z«M-mal  kinkis mulle neid räimi. Kui ma 2. Septembril,  kirriko pole ruttasin, kuulsin judba kaugelt  uur kella tornist omma kenna heälega huud- Mad . Et tulge kekke rattused ja ruttate süaTused.  Ma ruttasin vi ae rikka sammudega ja kui kirrikssse sain, elli jubda kirrik pea radmast täis. Kui mv silmad neid usi ehtid saagid, hüppas südda römo parrast ja römo pisaraid meresid meda palgid mahha. Kõik kirrik, kantse! ja altar Neste Märmitud; altari kohtas kenna pilt illusa rami sees, Mis meie Issanda Zesuse Kristuse kibbedat surma wallo aaitas ja altari peal uks rist ja risti peal sesamma  tunnistus. Nüüd astusid kirriko uksest sisse: Uudro mõisa wallitfeja herra v. GruneWaldt,  kes ka ühtlase kirriko möörmündre herra, temma järrele koggodufe öppetaja herra ja siis kõik kirriko wõörmündrid ning tungisid pakso rahwa mahhelt läbbi, künni altari ette, kuhhu nad pölmeli mahha langsid, palmet teggema  ja selle aja sees teggid ka uus kel tornis  ja õrrel kirnkus omma tanno. Kui need mollemad said wait janud, terrems auustud koggoduse öppetaja kõiki nende pühhakirja sönnadega:  Km armsad on sinno honed, waggede Zehowa ja manitses ka ksggodust sest römo päewast süddamelikult ossa wötta ja uimmetas ka sedda, et Audro kirrikul se Sa olnud, kahhe MS! aasta parrast, ust ehtid jada: Z 2 aasta eest rn senna kirri tusse uks roeike õrre! tehtav,  mis eest ta koggoduse simmel neid hea teggiad süddamest taanas, kes selle pühhakoea Mrrsndsse jures ai suurt kullo kandnud sa WZENM nsisud. Peale selle piddas õvVekSM üht nmgga monunsat ja troöstliko kõnaet seade pvhhakirja sossade peale, mis os uilespasdud 2 Mosese ram. 20 MatüWs ja selle peale õnnistas ta sedda ust altari kolm aias Zummala  nimMel, shheks vühhaks paigaks, kus IsMmala waiM mmsa tööv teeb kõikide koggoduse  hingede õamstusM, mis peale koggu- Vus laulis: Oh Msa taeWas wötta sa, Siin kirrikus nüüd ellada, mis -Male öpMtsjs ksggudusega  pölweli maas ZumMaist taunas, et ta aeade ausa iunimeste labdi ui suurt head selle koggudusele olli teinud ja selle Male Laulis koer nelja heslega ZUMmalale Must. Ka j«t-luse  seest kollas, kui Waimo passsnaga WÄja se rööm, mis Audro koggodusel sel päewal olli. LöpMtuseks laulis koor: anna tuhhat  keelt sa mulle n." Sellega elli siis jummalatenistus  otsas. Nüüd hakkas saksa jummalatenistus ja Male saksa tenistuse on kirriks wsörmÜßdrid lmnud auustud prouat koggoduse nimmel tänuama, kus neile ka auustud  proua polest lõunat antud; ja sellega on siis meie römo päew lõvpetud. Z. K. Kuida kuulnud olleme, on kogguduse polest üks weike lesimine tehtud, mis läbbi ka monned  rublad ue kella tarbeks kokko tulnud; kahjo,  et mitte selgeste teada pelle, kui paljo sedda olnud. Red. Riast. Õnnetusest raudtee peal. Dünaburgi jama jures, on 8. Septembril, õhto kello lv, 30 mi nuuti, seädimise jures kolm rvankert, mis petroleumi ölliga lävitud olnud, likuma hakkanud ja issi enneses mõva teed, Ria pole läinud, agga otse ühhe! aeal, kus just Riast tullew kauba weddaja mässin M l l senna jama olnud samas. Riast tullew mässin  Lönud wasto tullewa wankritega tubliste pukso ja seal jures läinud petroleum pöllema, mis läbbi mässin wigga sanud, ja massina juhhataja Shilling ning lemma abbiline Ohsoliag,  ennast kauniste ärrapõlletand. 312