ma teiste käest heinamaad numata, woi kes sulle just sedda kõige parremat annab põles  tehha, se on jubba siis ikka ennamiste nehhoke,  kedda ommal suurt lusti tehha ei olle, siiski õnneks sain pari weikese kuhja-maad Järwa soost, agga se aasta on nende soo heinamadega ka nehhuke waene luggu, sest kus se aasta samla pealsed maad on, need on ennamiste  üsna paljad, lö siis needki arwad liblekesed  senna samla peale mahha, nibuga saad weel õiges, agga minne sa. loogo wötma, siis ei tea, kuidas rehha hoiad, et märgi samlaid ülles ei kissu ja nendega ühhes Heino ä ei rikku; agga siiski, kui sul ikka käe tehha on, saab ka nattuke, sest enne saab pissukesest tööst, kui surest seisust middagi. Mo w'a Truta ütles kül kewwade: et wanna rahwas olla ikka  enne öölnud, kui rohhi kewwade warra kaswama  hakkab, siis peab se aasta wähhe heina sama, ja na o ka nüüd nähha, agga ütlewad, kus walge leppa ja arro-maad on, seal olla se aasta rohto küllalt. Meie toggisime siis Trutaga need heina lappikesed mahhä, korjasime  kokko ka na paljo, kui sealt saime, ja mis meil rukki warrandusest pollo peal korristada olli, on ka jubba leigatud. Agga mo w'a körwatsel olli õnnetus, käisime rabbas paakspu kori kiskumas, et talwe jätte nattuke kördi punnast tehha ja ehk saaks mulle ennesele ka nattuke tribulist westi-riet, kui lõngad jätkuwad,  wanna west on kulda sa näed jubba üsna narmikune, sest egga meie suggused  wannad nuddid jõua ennam nisuggust linna  osta, kui nüüd nore pölwe rahwas sedda teemad. Enne peti sedda jubba sureks asjaks, kui kellegi! maddara punnastega kört selgas olli, agga kuhhu sa nüüd nihhukesega lähhäd? Nüüd olgo agga üsna manilid, woi minna tea, mis nende nimmed kõik o. Nüüd ei olle ennam paakspu punnast, egga kasse, lehhe kollast, ei potti finnist, egga muud selle sarnast. Enne otti mo w'a Trutalgi sellega head tenistust, sest kas ta enne pissut potti finnist teggi, kõige külla rahwale, ja sai ka ikka omma jao selle eest maksetud, agga ennäh  nüüd, nüüd 'rugitakse köiksuggused weed, olgo missugguse löngawärwimise tarwis, agga enne olli sellepolest koggoni teine assi, piddi isstgi mõistlik naene ollema, kes sennist lõnga wisipärrast oskas tshha. Kuida ma ütlesin, olli ms wa körwatsel õnnetus, astus waene innimene jallaga orgi otsa, ronnis agga waewalt  keppi naeal koju; selle parrast se linna tullik mul nüüd ka tulligi ja tahtsin issi ka suist linna lata nähha ja laastert linnast jalla tarwis wia, et ommetige jälle terweks saaks. Ollid muidogi nüüd paar pühhapasi päiwi, millal iggaüks ennast kalli ilmade ülle romustas  ja kellel wähhe wöimalik olli, se tõttas kirriko pole, hea et w'a Tr uta jalg sel aeal weel terwe olli, wötsime jalla nõud käe peale, ja astusime ka kirriko pole, sest palja jalgega on kergem kõndida ja jäeb ka pastla kullu taggasi.  Ado onni tulli ka Jani päewaks maale wöeras peule, lapsed römustasid kirjusi linna lapsi nähhes, andsid ka üks teisele kät ja mängisid  seltsis, nago teiste enneste suggustega. Nüüdsel aeal, kui sa kirriko teed käid, ei sa ennam öiete arrugi, kelle hulkas sa käid, kõik on ni penikesed ja kirjud, et imme wadates, otse kui käiksid sa linna ulitsa peal, kus saksad  kirjo rietega käiwad ja sarwedki tikkuwad jo ma paikus nasamma pähhä kaswama, nago linnagi neiudel saggedaste nähha on; hästi kõrged sarwed pähhä ja siis kurrule, no kui nüüd Mihkel ehk Jürri ei näe, siis. peab ta jo üsna pimme ollema, woi siis pollegi tal Mis sa arwad, w'a kassowend, kas se peaks nüüd tüttarlast parremaks ja armsamaks  teggema? Kuida ma jubba ennegi ollen üttelnud, sedda ütlen ma jälle: allandus ja tassandus tewad üht innimest kõikide melest armsaks, olgo ta meeste- ehk naesterahwas, nisuggune leiab armo ja hallastust na öölda, ka kõige waljema innimeste jures, agga ei mitte riete nikkerdamine egga juuste püsti ajamine. Rummal on sedda kül öölda, agga  mis kehha, kui assi nenda on! Kui Jummal  peaks mönne emmale nisugguse sarmikuse lapse andma, kuida nad neid parrast issi ehhitawad  ja sarmi pähhä püüdwad kaswatada, kas nad kül sedda mitte ehmatades peaks pealt watama?! Agga pärrast peab sedda illo ni paljo kui ial wöimalik, katsuma lapsele jure tehha, mis manna Jssa taewas, otse kui unnustuse  läbbi õlleks teggemata jätnud. Se ei olle mitte pahha ja laido wäärt, kui wannemad  omma lapsi jubba maast maddalast kas- 262