pikka püksi mehheb meld nags läiÄaMd, kui sedda ütlewad; agga seep oige meite nimmi ongi üks sesuggune on piddi ollema. Kui Mil aeg jätkub, siis rägime omma tallopoea mmnwst parrast pole weel, nüüd lähme taggasi jälle omma wanna Mto otsa peale.----Said need uhked tõllad omMä kalll koormarega mööä läinud, hakkas ka rahwa hulk linna pole waoma,  agga mitte just otse kohhe linna, waid ümber linna wenne turro pole, kuhhu minnagi ka wimaks nihkusin, agga mä jäin esmalt weel tük aega ühhe paiga peale ristis kättega seisma ütlesin issienneses: „OH terre tullemast Teie sMr ja aus Proua, Jummal aidako Teid hea terwisega Teie sure abbikasa jure jälle taggasi! Kui lahkes te ja armolikult watad Sa waesema ja allama rahwa peale, ehk kül au ja wöimuse  polest Teile Jummalast paljo on antud; agga siiski on ka minno suggusel waesel nisamma  lubba seista ja Teid nähha, kui linna rahwal, kellel ennamiste pened ja kallid rided ümber. Egga ükski so kübbarad ärra ei wötta, mis sa. temmast kaenlo al hoiad, ütles üks heäl körwast. Tallopoeg on ikka tallopoeg,  ütles üks teine, ei märka kübbarad ennam  pähhä panna; siis hakkasin nago jälle märkama, et ma jubba kauaks ühhe kohha peale ollin seisma jänud. Panne omma peawarri  pähhä, mis sa omma karwa uddemid muido pleegid, on jo muidogi walged kül, ütles  kolmas, egga meil nüüd ennam m suurt ja auustuse wäärt wöerast tullemas ei olle. Toppisin siis omma peawarjukest pähhä ja hakkasin ka senna pole minnema, kuhhu meie ausad wöerad eeli läksid, se on: ka wenne turro pole. Agga senna ollid ka kaks p'ärratumad  suurt au-wärrawat ülles. tehtud, paljo laiemad, kui meie öuewärrawad. Ja et jubba lõuna kätte jõudis ja kõht ka omma jaggo hakkas nõudma, läksin omma korterisse ja lootsin, et ehk weel enne õhtud saaks linnast wälja minna, sõin ja heitsin puhkama; agga ei sanud siiski ni, kuida ollin möttelnud. Kui unnest ülles ärkasin, kuulsin ma, et öhto peawad  imme illusad tulle wärgid merre peal tehtud sama, sepärrast mõtlesin: ollen jubba muidugi kord kauaks jänud, eks ma jäen Ms weel kauemaks; lassi wa Truta ka nattuke odata! Ta teab jo kül, et wiin mind kinni ei Noh, hea kül! Ohto parrast päewa loja minnemist hakkasid iggast küljest au- ja Mmo tulled särrama. Jgga Maea haknate pea! pöllesid römotulled, sest et neil ni suur küllaline wöeraks olli. Ma katsusin agga, et Ma merre are sain, sest merre pea! ja seal ümberkaudo piddid jo ne tuvewärgid tehtama; sepärrast ronnisin siis ka kaunis kõrge kingo otsa, kust ma kõik hästi ümberringi waisin arranähha; na rummal ei olnud ma ka mitte, et se üks kõik olli, kuhhu seisma jäin> otsisin kä ikka parremat kohta. Oh wennike! Ollen ma ka ilmas tuld näinud, agga mitte sesuggüst  ja ni paljo ühhe.korraga, kui seal; kõik maad ja merred ollid tuld täis; kuhhu silmad pöörsin, seal särrasid' tulled silma. Linnas pollesid küünlad hakkenve peal, merre kaldal pöllesid törwä tündred, ja otse nendasammoti ka merre sees ühhe wanna müri peal; ka laewade  peal pöllesid tulled ja lasti püssiga tuld sussina! wasto taewafl, mis üllewel kõrges nago sured-tükktd paukustd; wimäks hakkas ühhest kohhast nago merre seest tuld ülles puhhuma, igga karwalist, kül finnist ja punnast, walget ja rohhelist, mis imme olli wadata, ne ollid'nnst nehhuksed wärMMd pude-sööd, egga muido wöind na kirjud olla. Enne poisikese pölwes nago sa tead pannime karjamaal monne kuiwa kaddaka pöesa pöllema ja se olli siis enneste melest üks suur assi; agga senna körwa õlleks se nago pibusüdes  wälja näidanud. Kõik tee äred, kust Aujärje pärria Proua öhto saddamasse sõitis, ollid kõige sugguste kirju tulledega ehhitud> mis minno suggusel liig illus ja imme nähha olli. Ue päewa walgus hakkas jubba ommalt poolt taewast walgendama, enne kui mõtte selle peale tulli, et ka tarwis puhkama minya. Wöib saan ma sedda ommeti nenda rägitud, kuida se kõik olli. Kuida ms sulle jubba hakkatuses ütlesin, et ehk saad sedda targema meeste su ja sulle läbbi teada; ni paljo pean sulle ommetige weel ütlema, et kõik se redine päew linnas olli, kui kõige kallim pühha; rahwas  olli kõige illusamas pühhade ehtes, kõik podide uksed ollid agga ni kinni, et ka mitte pipu tubbakast egga ka muud tühja asja ei janud  osta ; woi kes tahtis ühhel sesuggusel arruldasel römo paewal poe letti tagga seista, 316