heideti wangitorni. Aga Issand, kes oma koguduse kuningas, woib ka waenlaste kurjust oma riigi kasuks pöörda. Just need ristiwennad,  kes Jerusalemmast taga kiusamise eest ära põgenesid, kuulutasid Jumala armoöppetust Juuda maa linnades ja see, kõige suurem ristirahwa waenlane ja nende taga kiusaja Paulus, kes pärast kõige suuremaks paganate apostliks sai, oli just ristikoguduse taga kiusamise  pääl, kui Issand teda oma walguse mäega ärawöitis. Kuida siis Paulus, see Jumala ärawalitsetud tööriist, Jeesuse Kristuse  armoöppetust kuulutas, mitmes kohtas Asia- ja ka Europamaal, Rooma linnast saadik,  selle poolest kõneleb Apostlite tegude raamat  kõige selgem. Aga ka teisedki apostlid olid wa gurad Kristuse tunnistajad, kõige rahwa  seas, iseäranis sest saadik, kui Jerusalema lin sai ararikkutud ja juuda rahwas Jumala pale eest äraheidetud. Apostel Peetrus oli selkorral, kui ta oma esimese raamatu kirjutas,  Pabiloni linnas; Joannes on kaua weikese  Asia ja Patmuse saare pääl öppetanud. Andreasest öõldakse, et tema kangekaelse Skiti rahwa juure olla läinud, Matteus läinud Ahwrika maale, Partolomeus ja Toomas läinud  Jndiamaale; apostli Tooma hauda näidetakse  täna pääwani ikka Madrassi linna lähedal,  kus wihased Braminid teda olla surnuks  löönud ja kuhu nad teda mahamatnud. Sel aeal aga, kui ristiusk maa pääle tuli, oli üks riik maa pääl, mis wäga suur oli ja see oli Rooma riik; ja ka see aitas oma osa, et Jumala riigi asjad edasi läksiwad. Kõige selle riigi sees räägiti Kreeka ja Ladina keelt ja kauba ajamine oli saal sel aeal juba wäga suur, inimesed reisisid edasi ja tagasi ja nenda said ristiusu sõnumed ruttu st laiale wiidud ja pea oli kõiges suures Rooma riikis igal pool ristikogudust' leida. Paganad on igal pool püsti jalo wasto seisnud ja püüdnud ristiusku mägise kautada, aga ometige ei ole see nõu neil korda läinud. Jsiäranis palju on hirmus Rooma keiser Nero Jeesuse jüngrid  piinanud ja waewanud. Nende pääle tõsteti  male kaeblusi, otsekui oleksid nemad Rooma linna põlema süüdanud; seepärast on neid kinniwöetud, metselajate nahkade sisse õmmeldud  ja siis koerde ette äramurda wisatud; teisi törwatud jälle tormaga tubliöte üle ja siis pandud neid kui postid keisxe lust-aeda ja südatud  sääl põlema. Otse selsammal aeal on apostli Pauluse pea otsast äraraijutüd ja Peetrus  risti löödud, aga ta oma palme pääle mitte nenda, kuida Õnnistegija, maid pea alaspidi ja jalad ülespidi. Pärast oli Trajan  sääl keisriks, kes muido kül õiglane mees ja hea walitseja olnud, aga siiski Kristuse riigi wastane ja ristirahwa wastu wali ja kangekaelne. Tema andis köwa käsku wälja ja keelas see läbi köwaste ära, et keegi tema riikis ei tohi ristiusku wastowötta. Kes ristiusku  olid wastowötnud ja oma Õnnistegijast ei tahtnud taganeda, neid kiusati taga ja tappeti  ilma armuta ära ja sel aeal on neid paljo olnud, kes usu pärast oma elu on andnud ja mere tunnistajaks saanud. Nende seas on ka mana IÄO aastane, Jerusalemma piiskop Simeon olnud, keda nad enne mitto pääwa piitsaga peksnud ja siis risti külge löönud ja mana maga Autiokia piiskop Jgnatsius nüsatud  löukoerde ette. Otse nendasammuti on ka pärast mittu Rooma keisert ristiinimest taga kiusanud ja tuhanded on ennem surma läinud, kui et nemad oma Õnnistegijat oleksid  ärasalganud. Nenda on lugu ligi 300 aastat edasi läinud; wäljaspoolt on ristikogudus  maga palju pidand kannatama, aga seestpidi  on ta tais Jumala Waimu olnud; aga selle järele pööris ka nende wäljaspooline lugu, kui Konstantin oli keisriks saanud. Tema ema oli juba enne, kui poeg keisriks saanud, ristiinimene ja üks maga proua, kes oma poega ka ei Fle öppetamata jätnud. Peale selle räägitakse ka, et kui tema kord olla sõtta läinud, on tema kesk pääwa aeal taewa kül-- ges üht hiilgawat risti näinud, kus need sõnad  pääl seisnud: ..Selle tähe al pead sa wöitma" ja siis olla ta enesele ühe seesuguse söalippu lasknud teha, kui ta näinud ja siis olla ta ka tõeste wöitu saanud, ja sest saadik on tema meel suuremaks ristiusu sõbraks saanud.  Tema on ristiusu riigi usuks teinud, see on, et kõik riigi alamad pidid ristiusku heitma, aga ise ei lasknud ta ennast mitte enne ristida, kui surma moodi pääl; pärast teda on meel üks pagana usu mees sääl, kui keiser walitfemas olnud ja see olnud Julia- 186