Perno Postimees ehk Näddalileht M 38 »S7t IZnek neljapäew 23. Septembril.^ aasta. SeS lehheS seisab: Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. Omnialt maalt: Permist: Kauplemisest. Liwimaalt: Többedest. Kahjo rahhe läbbi. Riäst: Rööwle tööst. Kolera sönnumed. Kuramaalt: Kahjo ilmade läbbi. Peterburgist: Ülleüldisest wäetenistusest. Söawäggede surendus. Moskwast: Tiigre surm. Kiewist: Kolera  többi. Saratowist: Õnnetus püssi läbbi. Nikolajewist: Kolerast. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Söakullu  tassumisest. Austriamaalt: Keisrite terretus. Prantsusemaalt: Mõnda. Inglismaalt: Napoleon. Jtaliamaalt: Politika asjust. Uemad sõnvumed. Intressi pabberid. Wanna Mäekülla Jakobi külla jut. I. Enne kui wanna Mäekülla Jakobi jutto allustame, peame andeks palluma, et ni hilja tulleb, agga meie ei wöinud middagi parrata, olli paljo jahwatest ees, sest kes enne tulleb, se,ka enne jahmatab. Noh olgo peale, watame siis mis ta könneleb. Kui ikka, kui ikka, kui ikka ni jäeks! Ah so! Mis ma nüüd teggin! Ä panne pahhaks  wanna Postimees, et ma ni sure karraga  so tuppa tullin, ei tulnud melegi terretada.  Mõtled ehk wahhest, et purjus ollen. Ei olle weel! Tänno ja kitus sure Jummalale, kelle arm mind sia male selle többe eest on hoidnud; agga kui innimese südda ilma minata römus on, siis on tal tõeste üks rõõm, mis on ja jäeb, kui ta teine kord taggasi selle römo  tunni peale weel mõtleb. Otse nendasamma  olli ka luggo mul praego käe, et kõik muud asjad ä unnustasin ning meel ja mõtte selle peale jäi, mis ma näddala eest Tallinnas näg- gin ja kuulsin. ' Kuida ma toona jubba sulle ütlesin: ..egga w'a Jakob sind ä ei unnusta." Ütle, kas mo sönna walle on? Eks ma olle kuida sa näed jälle siin. Noh, et terre wanna sobber ja kassowend. Ehk kül iggaühhe!  kibbe tö ja rut tagga ja ni samma ka minnul, agga siiski ei tahtnud ma sind ärraunnustada,  waid tõttasin sulle ka kulutama, mis ma issi omma silmaga ollen näinud. Wata, se olli just minnewa teisipäewa hommiko.warra,  kui ma kotto ä ja Tallinna pole hakkasin minnema. Olli talwest weel paar sea kintso järrele jänud ja katsusin siis muud kaupa weel körwa, mis turrule kõlbas wia, ses lotuses: et nüüd, kus iggaühhel kibbe heina tö on, wähhe kaupa kurrule tuakse ja minna siis üksina wöin head hinda küssida, ja rehkendasin  jubba wie sõrme peal kõik järrele, ni paljo saan selle eest ja siis ühtekokko .... jubba siis lähhäb korda; küllad mo w'a Truta siis sellega saab rahhul ollema, ja kui tal õige hea tuju, siis saan weel peale kauha hea maggusa  muiso; nago sa tead, ta o jo w'a karre