tulnud, seeparast on nad tööd seisma jätnud ja kojo tagasi läinud» Aastal §849, on wennaste  seltsi rahwas oma keskest mehi senna läkkitanud, kes tublid hantwärgid, aga nende wasto ei ole Inglased õigust teinud, seeparast olla nad 7 aasta pärast koju tagasi tulnud. Nende eestseisus ei olnud sellega aga mitte rahul  , waid on 1857 aastal kaks missionäri senna saatnud, ja waata, nende tööd on Jumal  õnnistanud, et külwatud seeme idanema ja kaswama hakkanud. Nad olla otse Wimmeri  jöe ääre, kus 159 Papualast elamas olnud  , oma missioni kohta asutanud ja seda Ebenesriks nimetanud. Kui aastal 1859 nende rändamise aeg jälle kätte tulnud, on kõik oma teed läinud, üks 18 aastane noormees  , nimega Pepper, jäänud nende jure. Ühel pääwal on nad temale piiblest pilta näidanud  ; esimene olnud wee upputus ja teine, kuida Onnistegia Keetsemanne aedas palunud ja paludes wöidelnud. Ohto, kui nad tule ääres istunud, olla ta missionäri wasto öölnud:  ..Ma olen oma pattude pärast wäga palju nutnud, kui selle paale mõtlesin, kuida mo Onnistegia öösel aeda läinud ja palunud, et ta higi, kui were pisarad maa paale langenud  ja seda tegi ta minu eest." Sest saadik oli see üsna awalikult näha, et püha Waim wägewaste tema sees oli tööd tegemas ja 12. Augustil 1869, kui Ebenesri Jumala koda on sisse õnnistatud, on ka tema ristitud ja temale nime pandud Natanael, ta on ka oma Jumalale truiks jäänud. Neli aastat pärast seda, on ta raskeste haigeks jäänud ja oma walu waikselt ja kannatlikult kannatanud, ning soowinud siit lahkuda ja Kristusega olla; ometige on Jumal teda jälle paremaks aidanud ja ta peab praego oma naesega ühes wäga kenas weikeses majas elama. Pärast teda on weel palju teisa elawa Jumala poole pöörnud. Iseäranis on üks mees, kellele ristmises nimi Wilip pandud ja tema naene Rebekka, missionäridele  palju röömu teinud; teda wöinud nad juba piibliramatuga rahwa sekka läkkitada Jumala sõna kuulutama. Aastal 1864, on Ebenesris juba 11 ilust majakest ja kirik kena roheliste puude wahelt wälja paistnud. Aastal  1863 on teine missioni koht ilusa Awuni jöe kaldale asutatud ja seda nimetanud mis- sionärid Ramaks, aga mustad pöörnud nime ümber ja nimetanud seda Ramajuk, see olla: ..kodupaik". Senna olla nad weikese kiriku ehitanud ja kui seda sisse õnnistatud-, siis on ka üks Papuamees ristitatud ja parast kaks paari laulatatud. Säälsammas olla ka üks naesterahwas, kes Läne-Australiamaal kaswatatud,  ristitatud ja öppetatud, koolmeistriks ja köstriks. Aastal 1867, on mõlemate paikade pääl kokku juba 56 Papuat, muist ristitatud ja muist meel öppetuse al olnud. Et Jumal nende tööd nenda oli õnnistanud, on wennaste selts aastal 1864 weel neli missionäri selle nõuga Uue-hollandimaale saatnud, et kaugemale  pidand minema; aga et just sel aeal sääl maal 15 kuud kange põud olnud, mis kõik ärakorwetanud, ja selle suure palamuse pärast ei saanud nemad kaugemale, sest et igal pool suur mee puudus oli, nad jäänud ranna ääre Adelhaide linna lähedale seisatama. Nende seast on üks, nimega Küne, J orki neeme pääl, Kadina pool kulges tööd leidnud, tema hakkanud sääl rahwast öppetama ja neid olnud  umbes 26 hinge, kes igapääw koolis käinud,  piible lugusid õppinud, mitto laulu laulnud  ja lugemist ning nattuke rehkendamist mõistnud; teised kolm missionäri on Juuli kuul 1868, hakkanud emamale minema ja nendega  olla ka üks säält maa must mees ligi kippunud, selle nimi olnud Taniel; aga see ep olnud mitte Issanda tahtmine, et ta nendega  pidi minema. Ta olla öölnud: ..Issand Jeesus on minu pääle halastanud ja seda tahan ma oma rahwa wendadele Kuper-Kriki ääres kuulutada ehk nemadki tulewad tema juure ja hakkawad teda armastama." Kül tema sugulased olla teda keelnud ligi minemast,  aga ta ei wötnud nende keeldu kuulda, maid läinud; aga tee pääl olla ta korraga wäga raskeste haigeks jäänud ja säält olla ta emale sõnumid saatnud et ta tema pärast mitte ei pea muretsema, sest ta minna jo Jeesuse  jure ja sääl olla wäga hea. Ühel homikul,  kui ta üles ärkanud, on ta nägu wäga rõõmus olnud, sest ta olla unes taewas olnud, kus ta ütlemata palju rõõmu tunnud, mitte kaua pärast seda olla ta oma igawest und hingama  läinud. Missionäri de teekond kaugemale,  on iseäranis wee puuduse ja sandi 58