Ons se nüüd kellegi laulmine? se on jo pärris karjpmine, mis igga kele rahwas ülle kõige ilma maa siis hüab, kui tal wallo on. Sedda kõik pannewad nored tüttarlapsed sure holega tähhele, mis need unnenäggiad neile ette korrutawad. Terwe näddal saab neile weel sest, mis pühhapäewa öse sündinud, juttustud  ja selletud. Jummala sönnast ei tohhi kegi seal sönnakest lausuda, se on neil wöeras assi; kes sest julgeb räkida, on nende melest üks kerge - meelne ja saab neist wihhatud ja ärrapölgtud. Oppetajad, koolmeistred, kirriko wöörmündred ja koliwannemad, kelle maim ka aega möda ärkanud ja sedda rahwa többe liig kahjoliseks piddawad, katsuwad ka iggapiddi sedda arrarikmise tööd Lane-Peterburgis wähhendada,  agga wastopanmate selts on ütlemata  suur, annaks Zummal agga omma sullastele  wägge ja jöudo kurja arrawöita ja neid waesid õnnetumaid, kes pimmeduse ah- Helatega kinni seutud, lahti päesta ja omma ello päikest jälle nende hangund süddame peale paista. Meie ei woi neid mitte naerda, waid peame paljo ennam pöllastama ja nende eest palluma, et Zummal neid wöttaks issi lahti peästa. Ma allen nüüd sulle, armas Postimees, kaks seltsi rahwast, kes pire piret wasto ellawad,  so ette pannud ja kiitke, mis kido wsärt ja laidke, mis laido wäärt. Woi mõtled sa wahhest, et ma ilma asjata üht kidan ja teist laidan ; kidetawad on mul wöerad ja laidetawad  mo omma suggu, missuggune mõistlik tahhaks omma last laita!? Läne Mart Ommalt maalt. Peenust. Põud. Liig wihmased ja liig pöuased aead ei olle pöllomehhe melepärrast,  sest et möllemad kahjo tewad. Otse kui mödaläinud talli lumme polest kehwa olli, nendafammoti  on sui wihma polest waene, kõik taemekesed närtsiwad päewa pallawuse käes ärra. Meil Pernus ja siin ümberkauvo on sure põua ja pallawuse ülle paljo kaebamist, sest nihästi willi põllul kui rohhi heinamade pea! on kuiwsmas. Ella könneles üks ustaw mess wesl ja üttes kõrgema made peal nihäskl wilja kui rohho kängus ollewad ja kui wanna taewa Tädike pea wihma ei anna, siis on nälg jälle koddo. Warrane soe sundis rukki wilja ruttust kaswama, nenda et jubba Mai kuul wöis õitseda ja õie aeg olli, tänno sure Jummalale, wägga hea, agga nüüd tahhab allaline põud tedda enne küpseks tehha, enne kui omma täit kaswo katte sanud ja sui-willi ei eddene suggugi; eks õlle nüüd setgeste silmade  ees, et leib käest kalliks lähhab?! Ja otse nendasammoti ka heina põhk, mis wist ka ni kalliks käest lähhäb, et wöimata lehma mullikast piddada. Agga kuida on wilja-pudega  luggu? Oh, waene kül! Need ei olle muud kui paljad raod, otse kui ärrapölletud, ussid on wimase lehhe pungakese ärra sönud ja just nendasammoti on ka marri-pudega luggo; pissut  on neid kohti leida, kus nad weel wähhegi  korda lähwad. Kes siis õuna- ja marja maiad, need katsugo omma himmo teise! kombe! ärra ajada; õuna ja marjade sömise polest jäewad hamba-iggemed kül kihhelema. Tänna, 16. Zunil, tulli hommiko warra hea kord wihma, mis kõik taemekesi tolmust puhtaks pessi, ning ka hästi kastis. Jlmuke on kül pilwes, küllab same nähha, kas tulleb parrast pole rohkem, woi jäeb fessammasse. - Perno eesti pöllomeeste selts olli 12. Junil Pernus koos, agga kibbeda tööde pärrast, olli wägga piösut seltsi liikmid kokko tulnud, sepärrast ei wöinud siis ka suurt asja ette wöetud sada, waid mõnned wägga tarwilised asjad lühhidelt läbbi rägitud ja nimmelt ka sedda, et seltsi liikmed kaunis rohkeste  Willandi ja Tarto ellajate näitusest ossa wöttaks. Löppetuseks sai ka selle ülle nõu petud,  millal ja kus jälle lähhäm kokko tullemine saab ollema, kus kõik selle poolt ollid, et Pernus kõige tullusam kokko tullemise koht ja kibbeda tööde ja tallitust? pärrast enne kokko ei woi tulla, kui meie armolise Keisre Herra ja Suurwürsti  ning Aujärjepärria nimme päewal 30. Augustil, kus ka sedda päewa ühhe wsikese pidduga tahtwad piddada. Sellega ollid siis asjad tallitud ja iggamees läks jälle omma teed. Pernomaatt. Äkkiline surm. Mö- 215