üks kapitaa! kasmatatama, mis Jürwetsoni kapitaali nime kannab ja Kirjameeste Seltsi omaduseks jääb. Kui sada rubla täis on, siis wöib Selts selle summa intressid juba ära pruukida, aga kapitaa! jääb puutumata. On teine sada rubla ka kokku tulnud, siis tehakse  temaga otse niisamuti. Kapitaa! jääb kindlaks, aga intressid woimad jälle ära pruugitud  saada. Nii kaswab kapitaa! nenda kaua, kui auusal kinkijal elukord kannab teda kasmatada. Waadake wennad, see on ilus ja auus töö! Selle eest peame härrat E. Jürwetsoni  südamest tänama ja tänan mina ka siin awalikult Kirjameeste Seltsi Eestseisuse nimel. Aga see tänu tõuseb meel palawamaks, kui ma juure lisan, et seesama auus Eesti mees ühtlase ka Aleksandre - kooli hääks iga aasta 30 rubla annab, ja on see anne iga kord Otepää kihelkonna abikomitee rahaga pääkomitee  kätte saadetud. Olgu see kõigile Eesti mehile, keda Jumal aealiku andega õnnistanud,  äratamaks ja elamaks eeskujuks. Härra E. Jürwetson on omast pisukesest olemisest nii palju isamaa altari pääle ohwerdanud, ohwerdagu teised, kellele palju enam meel kätte usutud, ka niigi palju. Saagu siis seesinane armas asutus auusa mehe südamest üheks seemne teraks, kust palju wilja Kirjameeste Seltsile ja Seltsi läbi Eesti rahwale kaswab. Aga igale poole Eesti maale, kus nöukamat, olemist antud, hüüab see tükk: Mine ja tee nendasamuti! J. Hurt, Kirjameeste Seltsi president. Peeterburgist. Sinna sissesaadetud täädustest  Wene maa seest on see röömustaw asi ära tunda, et Wene maa seestpoolised kauplemise  ja wabrikute toimentused õieti hää korra pääl on. Nishni-Nowgorodi ja Harkowi suured  maailma laadad on maga häästi ara peetud,  ja Wladiimiri kubermangu wabrikud peawad  tänawu aastat mäga hääks kiitma. Wõõralt maalt. Kuulata sa kas hingamist tagasi hoides, körwad kikkis: mis pasun siis ometige säält wööra maade poolt, kus meie armsa Keisre pää mured praegust sünnitakse, wiimati selgel häälel hüüdma jääb, kas: rahu, rahwad rõõmustage  ! Wõi: sõda lahti, palwetage! Ei puudu, ei puudu aga need selged toonid ikka weel kusagilt poolt körwu! Ei ole muud kui zeitungide läbi segamine arwamised korra söa, korra kongressi, ka wahelt sekka rahu poole waändes, kuulda. Tüditab niisugune kahe wahel õõtsumine wiimaks üsna päris ära. Muidu see näitab selge olewat, et rahwas kusagil maal sõda ei soowi. N'agu Londonist kuuleme. Sääl pidasiwad ühe töömeeste rahu seltsi päämehed ühe koosoleku ära. Sell koosolekul sai riigi walitfuse söa püüdmine Afghanistaaniga läbi räägitud. Ja selle läbi rääkimise otsus oli: et selts selle söa wastu olla, ja seda kolme asja pärast. Esiteks  sellepärast, et see sõda riigi walitsusest isi päris wälja päritud olla, koguni õiguste põhja pääl ei seista; teiseks, et ta tööde ja kauplemise  edasi saamisele suureks kahjuks saada olema,  ja kolmandaks, et ta suurde ustama meeste, kui lord Lawrence j. t., arwamise järele:  riigi walitsust koguni tema ette säätud märgile saada aitamagi. Seda otsust wöttis  selts nöuuks riigi walitsusele ühes kirjas ette panna. - Nüüd on see juba muidugi ammu tehtud, aga kui palju Inglise riigi walitsus  seda südamesse puutu lasknud, kes seda meile päris öigeste awaldab? Eks see olgu meie tunnistus märk sellest, kas sõda Afghanistaaniga  põlema lähäb, wöi mitte. Afghanistaan ei naita aga wäga söa himuline olewat. Ka peab Wene Keiser teda enam leppusele Inglasega, kui tülisse sundima. Et küll söa ette malmistamised igal poo! oma soodu edasi lähämad, ka Wene maa piiridelt priitahtliku de salgad ja söa materjali moorid Afghanistaani poole töttawad, üks saadik Kabulist suure söbruse tunnistuseks Peeterburgift  tagasi tulnud, siiski ei pea Shir Äli julgus, paale tungiwaid waenlast Ida-India poolt ka tõeste tagasi lüüa, mitte enam nii suur olema kui hakkatusest. Peawad ju ka haigused ja puudused tema söa mäge mõnes kohas mahendama hakkama ja mõned piin äärtsed naabred ka kardetumad wärwi näita- 374