oma lapseliku olekuga õpetajale mõni kord palju raskust ja kannatust teinud. Aga siiski saal juures oma hääd südant ja armastust õpetaja wastu üles näitanud, nenda et teine iialgi pahandada ei wöinud. Koolmeistrel oli wäike printsessin südamest armas ja rõõmustas  ennast iga pääw nende tünnide paale, millal ta teda jälle nägema ja õpetama pidi. Kui nüüd tema armas kooli laps Darmstadtist  ära läks, tegi see mana mehele wäga haiget,  et ta teda enam näha ei wöinud. Aga kui ta kuulis, et see Preisi maa auujärje pärija  abikaasaks ja hiljem kuningaanaks saanud,  rõõmustas ta südamest selle üle. Ja kui noor kuninganna igal pool kuulsaks ja kiidetud  sai ja see kiitus iga inimese suust kõlas, oli wana tubli mees õieti uhke ja õnnelik selle pääle, et ta tema koolitaja enne olnud. Üsna kenad jutustused saiwad kuninganna Luisest räägitud. Tema pulma pääwal saiwad 54 Bärliin'i wäikest tütarlast walge riietega ja punase lintidega, lillepärg pääs, ära ehitatud  ja pulma lauluga sinna wiidud. Üks wäike alandlik tütarlaps oli salmid ette lugenud.  Ta oli oma asja kõige paremaste teinud  , ja see rõõmustas Luiset nenda, et ta seda armast last oma kaenlasse wöttis, tema otsaesist, silmi ja uulesi wäga südameliku armastusega  musutas, n'agu peigmees oma pruuti. Need, kes seda nägiwad, hakkasiwad oma tulemast kuningannat wäga armastama. Üks teine kord läks ta lossi aida jalutama, ja saäl oli üks poisike, kes röömsaste ja lustilikult  ümber kargas. See jooksis aga kogemata  ja äkitselt wastu teda. Üks neist tema kaasjalutajatest tahtis poisikest selle wallatuse teu eest sõnadega tubliste karistama hakata. Aga helde ja lahke südamega kuningaana ütles  : «Laske jääda! Üks poisike peab häästi wirk olema." Siis koputas ja silitas ta poisikest,  kes muidugi juba ehmatanud ja ära kohkunud  sääl seisis, ja rääkis temaga wäga lahkeste:  ..Karga aga pääle, poeage, ja wii palju terwisid minu poolt ka oma wanematele." Ja kui Luise oma abikaasaga maale (Parets'i)  mõisa sõitis ning mõni aeg sääl elas, käisiwad mõlemad säälse küla poegade ja tütardega  läbi segamine, olnud need waesed ehk rikkad, see oli üks kõik. Ühel pääwal ostis kuningaana laada paal korwi täie saiju ja jagas laste keskel seda ära, mis aga wäga kena näha ja kuulda oli, kui need korwi ümber hüppasiwad ja öiskasiwad  ning üks teisest ikka waljem hüüdis: ..Proua kuningaana, proua kuningaana, andge minule ka natukene!" Üks teine kord oli kuningaana jälle Bärliinis  Jöulu laadal. Ta astus oma abikaasaga  ühte poodi sisse, et säält midagi osta. Üks kodaniku naine oli aga parajast? leti ees ja astus ruttu mõned sammud auupaklikult tagasi, kui kuninglikku paari lähemale tulewat nagi. Kuningaana Luise aga rääkis temaga lahkeste ja sõbralikult, et ta oma koha pääle wöib jääda, ja kuulas ka tema eluloo järele, mis pääle teine kostis, et t'al ka üks poeg, kes auujärje pärijaga ühe wanadune olla. Selle üle rõõmustas kuningaana wäga, ostis mõned ilusad mängu-asjad, andis naisele ja ütles: ..Wiige seda piskut oma auujärje pärijale  minu nimel!" Niisugusid ja selle sarnatsid kuulis wana tubli Darmstadt'! koolmeister oma kuninglikust kooli lapsest. See tegi õieti wana mehe südamele  rõõmu. Ta wöis nüüd õigusega selle pääle uhke olla, et ta ükskord niisuguse kuningaana  koolmeister olnud. T'al oli aga weel üks soowimine, oma armastuse wäärt kooli last, kes temale nüüd nii suurt rõõmu tegi, enne surma kord näha saada. Tema sisse tulek oli hää, nenda et ta oma ülespidamise  pärast mureta wöis olla. Raha ega mingisugust abi ei tahtnud ta kuningaana käest mitte saada, waid üks kord teda näha ja temaga rääkida. Selle soowimisega tõusis ta hommiku üles ja heitis õhtu magama, ega lasknud see mõte teda ei pääwal ega öösel rahul olla, künni see täidetud pidi saama. Aga siiski ei olnud see maa mitte nii lühike  n'agu naabre Hans'u juure, waid Darmstadtist  Bärliin'i on otse sihilt 60 penikoormad  maad. Nüüdsel aeal ei ole see küll mitte n'a suur asi, kus raudteed igalt poolt läbi kaiwad. Kui kõik korda läheb, wöib seda 12 —15 tunniga ära sõita. Aga postiga sõita, katsus wäga wana mehe keha pääle, ja maksis ka hää summakese raha. Siiski ei kaebanud ta puuduse poolest weel mitte. Aga 250