Wöeralt maalt. Saksamaalt. Wäljarändajatest. Nende arru, kes se süggise Meklenburgist wälja rändawad, on ni sureks läinud, et iggaüks kellel wee! lahtised silmad on, küssima peab, kuidas peab se lõppema? Wäljarändamise hirnmo  on seal otse kui külge hakkaw többi, mis ennam wabbandada põlle; selle wasto söddida, on asjata, sest seal woib innimene kopso kuiwaks  könneleda, ommetige potte ta karwa wäärt asja panemaks teinud ja nimmelt on hommiko ja löune polised maad need kõige õnnetumad, kust rahwas se süggise kõige rohkem wäljarändab.  Neis mades on praego pärris mõisnikud  kõige ennam kimpus, sest et neid kohti küllalt, kus 4 künni 8 monaka maea tühjad seiswad ja asjata ude monakate järrele otawad.  Ka möisade päilistest, kellest tännini pissut wälja laksid, lähwad nüüd karja kaupa ärra ja ikka ülle merre ja ennamiste kõik selle pärrast, et koddune ello wägga kibbedaks läinud  ja päewa palgad ni kokko kuiwanud, et nendega ennam ei woi läbbi sada. Kui suur se wäljarändamine se süggise öiete olnud, sedda  wöime sest nähha, et ühhest weikesest linnast  umbes 600 innimest Amerika male läinud.  Paljo neist wäljarändajatest ollid omma suggulaste käest Amerika maalt ühtekokko umbes  5600 taalert teerahhaks sanud. Rigiwallitsus  watab kül wägga kurwa silmaga selle wäljarändamise peale ja lasseb holega järrel kulada, mikspärrast rahwas ni lendus ja mikspärrast  nad ommast issamaast wälja lähwad, ja katsub ka iggapiddi punni ette toppida, agga ükski assi ei tahha aidata; ükski rohhi ei jõua sedda többe kaotada ja rahwast rahhule sundida.  Prantsuse asjust kirjutab üks kaunis kõrge pulga peal seisaw Prantslane nende möttetest  ja arwamistest, kes mitte prii rigi wallitsusega  rahhul põlle, waid kes Prantsuse rigile jälle üht kronitud pead , olgo kunningast ehk keisert sowiwad, ja seal kirjas seisab: „Warrem  ehk hiljem, aasta ehk pole aasta parrast, peab wanna präsident Thiers wallitsuse ohjad käest ärraandma, sest et meie, kes meie sedda riki hoida tahhame, temma wallitsusega mitte rahhul põlle, meie olleme temma politika wasto ja ei woi sedda ennam kauem wälja kannatada.  Se ei sünni mitte sepärrast, nago ei ussuks  meie tedda ehk nago ei teaks meie mitte, et kegi teine ka mitte parrem sedda tööd löppetaks,  et Prantsuse riik peästetud saaks. Agga  otse nendasamma teame ka, et temma üksi se mees on, kes rahwast prii rigi pole woib hoida ja kogguda ja ka, et kui wallitsus kauem temma kätte jäeb, Prantsuse rigi allamad aega möda sellega sawad harjunud, prii rigi wallitsusega  rahhul ollema, egga ial ennam kunningliko  ehk keiserliko wallitsust wastowötma. Peab sündima! Olgo warrem ehk hiljem midda warrem sedda parrem, peab Thierssi assemele üks teine sama, ja seks on praegune silmapilk wägga ommalik, mis nüüd peame prukima, sest se woib olla, et üht sesuggust aega ennam ei tulle." Sesuggused juttud on praego Prantsuse maal jooksmas ja need näitawad wägga selgeste, missuggune tuul seal puhhub ja kui kindluste wanna präsidendi tool omma jalge peal seisab; woib igga silmapilk ümber kukkuda. Ungrimaal on ministre wahhetus olnud.  Krahw Loniai, ei põlle wöinud omma ministerpräsitendi ammetit ennam kauem piddada,  andnud kaest ärra. Paljo watawad wilto silmadega ja kaetsedes nende peale, kes surema ammetite peal ja ütlewad: mis selle! ehk selle! wigga, agga ühhe sesugguse sure ammetniko  istumise paik on saggedaste kibbowitsa ja karro ohhakatega täidetud; keiser põlle esmalt  sest kuulda wötnud, ommetige piddand wimaks järrel andma ja tedda lahti lubbama; uus olla ka jubba kohhe assemele wallitsetud ja kinnitud. Kui kegi ammetist lahti tehhakse, siis peab tal sedda wäärt süüd ollewad, et ammeti  käest peab ärraandma ja nenda olla ka temma  kaela leikajad temmale sedda süüks andnud, et ta liig rohkeste omma tasko peale möttelnud ja ütlewad sedda just kül mitte seäduse wasto ollewad, agga ommetige ühhe ministrele mitte paslik ja senna jure tulnud siis ka weel se, et wimases otsas ommas ammetis koggoniste mitte ennam se wapper mees põlle olnud, mis ta hakkatuses olnud, ja sepärrast ka rigi seestpoline  tallitus, nago lossa eddasi wetud. Woib ka olla, et kõik tossi', mis temmast könneldakse; 412