Sakala S 2. Wiliandis, Septembrikuu päeival 1878. l. aastakäik. ms poliitika, kirjanduse ja Mutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja waljaandja C. R. Jakobson. Sissekord. P oliitika leht: Wangihoonete kongress Stukholmi linnas. Poliitika ringwaatus. Omalt maalt. - WSeralt maalt. Nalja Mart ja Kalja Part. Kirja wastused. Kuulutused. Lisaleht: Pärli-Pael. Kui manaks wöib inimene elada. Wangihoonete kongress Stokholmi linnas. wangihoonete parandamiseks peetud kongress Stukholmi linnas, kellest jo kord lühidelt nimetasime, on 29. Augustil lõpetust teinud. Kõikidest haritud maadest oliwad seal saadikud koos, kelle arw ühtekokku 387 oli, nimelt 8 Wenemaalt,  8 Saksamaalt, 9 Ameerikast (nende seas 2 naisterühmast),  6 Austriast, 4 Belgiast, 1 Brasiiliast, 21 Daanimaalt, 9 Soomemaalt, 17 Prantsusemaalt, 25 Inglismaalt  (nende seas 9 naisterahwast), 1 Kreekamaalt, 9. Itaaliast,  5 Norramaalt (nende seas 1 naisterühmas), 9 Mderlandist,  2 Helweetsiast, 151 Rootsimaglt (nende seas 3 naMerahwast),  n. jagu kuulsad mehed, ja mis nõuu nad seal pidasiwad? Kõikidest asjadest ja otsustest meie ruum ei kannata rääkida, aga mõningad tähtjamad asjad seisku siin ülemal. Kõige pealt tehti otsuseks, et-M ängil) oidjad ja wangihoonete ülewaatajad sKs walja peawad õpetatud  olema, head palka saama ja enne ametisse astumist eksami tegema. Sest nemad ei pea mitte wangide timukad olema, maid nende kaastundlikud sõbrad, kes neid lahke olemise ja sõbraliku sõnaga hea poole mõistawad pöörata. Töiselt tehti otsuseks, missugused trahwid mangihooneteS peawad olema, kus neid tarmis läheb, ning oliwad koosolejad  ühest suust ihunuhtlnse wasta. Siis räägiti ka sellest, kuidas need waugihooned pemvad olema, kuhn noored  kurjategijad sisse saamad, nagu ka majad, kellesse kerjajad ja hulkujad lapsed pannakse. Üleüldse läheb haritud inimeste ja rahmaSte püüdmine  seepeale wälja, nagu Stukholmi kongress awaldas, kurjategijaid mitte meel sügawamale muda sisse jä inimeste seltsist wälja lükata, mis nimelt ihunuhtluste ja mnu häbistama  trahmide läbi sünnib, maid neid anusa elule harjutada ja aegamööda inimeste seltsi tagasi tõmmata. Kuidas seda wõimalik teha, awaldas wangide tööde näitus, mis kongressiga  ühendatud oli. Seal näituse peal oli Rootsi-, Norra-, Daani- ja Soomemaa wangihoonetest nii rohkeste ilusaid töösi ja asju, et neid imekspannes pealt maadati. Väljaraiutud  kimitööde ja kõiksugu puust majariistade kõrmal oli seal kõige ilusamat willast lõnga, kootud rätikuid, kõiksugu riiet, nugadega nikerdatud puu asju, ja paksust paberist tehtud  töösi, nagu neid mähe inimesi priiuses nii suure hoole ja osawusega teha wõiksiwad. Seesugust ilusat tööd tehes, saab langenud inimene jälle inimeseks ja hakkab tööst rõõmu tundma. Jo sadanded inimesed on selle tee peal oma kurja elu maha jätnud, ja aunsa elu sisse astunud, keda ihunuhtlused  ja muud trahwid ikka sügawamale muda sisse maha oleksiwad rusunud. Nagu inimeste sugu igas tükis paremaks läheb ja kõrgemale tõuseb, nii ka oma langenud ligimestega ümberkäimises. Kongressist oliwad kõikide maailma liikide saadikud osa wõtmas, milud kui Türklane ja mõned meiksed Ameerika  riigid puudusiwad. See kongress on oma elama läbirääkimiste  läbi palju äratust toonud ja saab mistist rohkeste  wilja kandma. Tulewal korral pidada ta Roomas ehk Kjöbenhawenis kokku tulema. ' Kui meie nüüd öma maa hirmsa wangihoonete elu peale waatame, siis peame küll kõigest südamest maimus sarnaste suurtest nõuupidamistest osa wõtma. Meie wangihoonetest  ei wõi ükski kurjategija parandatud wälja minna, waid mis ta enne kurjusest ei mõistnud, seda õpib ta seal weel juure. Kuidas tahame aga haritud rahwas olla, kui meie selle puuduse ja häda parandamiseks mitte kõigest Must tööd ei tee? Meie mangihooned on otsani inimesi täis, aga mis nad seal teemad? Nemad ei tee seal muud, kui et targemad oma kurjuse ametit rumalamatele paremine kätte õpetawad ja plaanist malmistamad, kuidas peale lahtisaamist  seltsis oma kurja Lööd edasi wõnvad teha. Ja mis selle kurwa 100 parandamiseks seiemaale meie juures on tehtud? Kurmast loost enesest on küll siin ja seal ajalehtedes  räägitud, aga et asja parandamist tõeste jo käsile oleks wõetud, seda meie weel kusagil ci ole kuulnud. Siiski on aA ja. tahab ruttu parandamist, kui mere'kMätWate hulk peab wähenema. Loodame, et Stukholmi kongress selle tükis meie maale uut äratust saab tooma. Nimelt loodame, et meie Saksa- ja Eestikeele ajalehed,  kes mitte ihunuhtlust' eest mõitlejad ci ole (need wöiwad  oma nõuuga Türklaste juure minna), et nad ikka ja ikka jälle uueste kõige oma kõue osawusega meie wangihoonete  parandamise peale tungiksimad, kuuni sundimine mõjub ja asi paraneb. Poliitika ringwaatus. Peale selle, kui Baatumi kindlus ja linn rahulikul  kombel Wenelase kätte on langenud, näitab, nagu ei oleks Weike-Aasias ühtegi segadust enam karta. Nagu „Nusski Jnwalid" jutustab, on Wene sõawäed kolmelt poolt Baatumi poole tunginud: Kabulet'ist, ArtwnList ja Ülem-Adshaarien'ist. Aga linna ligidal tuliwad neile Baatumist saadikud wasta, nende seas kõik linna ülemad, Muhamedi usu preestrid ja muud, ja wõtsiwad Wenelasi soola ja leiwaga wasta. Ka on igalt poolt maalt saadikuid Wenelaste juure saadetud,  kes sealse rahwaste allaheitmist tunnistawad. Ja et Laasid, kes nii suure käraga Wenelasi ähwardasiwad,  wülja rändawad, sellepärast on siis loota, et seal kõik asjad rahuliste edasi saamad minema ja rahule jääma. Wenelane oli aga ka omad sõawäed nii osawaste ja nii suure wõimuga Baatumi poole minema saatnud, et wastapanemine Türklaste poolt silmnähtawalt nende hukatus oleks olnud ja neile midagi  ei oleks wõinud aidata. Juba Septembri kuu alustusel on Derwish-Pashaa oma wiimaste jõumeestega  Baatumi linnast wälja läinud. Aga ka Wenelane  on Berliini lepingut täitnud ja omad wiimased sõamehed 7. Septembril Ertserumist ära wiinud ning on selle linna Türklasele jälle kütte annud. Türgi walitsus saab ennast küll nüüd kiitma ja Baatumi rahulist kätteandmist tunnistuseks wõtma, kui wäga ta Berliini kongressi otsusi täita püüab; aga et temal selleks just asja oleks, seda küll mitte ei wõi ütelda. Türgi enese kasu tarwitas, Weike- Aasias töisel kombel oma asju seada, kui Euroopas. Sellepärast ei taheta ka palju uskuda, et Mehmct Ali saatmine Albaaniasse tõeste Türgiwalitsuse rahupüüdmist  tunnistas, maid ennema ustakse, et Mehmet  Ali Türgi kawala poliitika ohwriks on langenud. Mehmet Ali saatmine oli paljalt silmakirjaks käsile wõetud, mis mässajad ka wist teadsiwad ja wiimaks wasta panemises nii kaugele läksiwad, et saadiku, kes üks poisikese põlwes Türgimaale põgenenud Sakslane oli, ära tapsiwad. Albaneeslased on üleüldse praegu nii märatsemas  mässamise tujus elamas, et Ülem-Albaanias waewalt  üht ainust Muhamedlast leida wöimalik on, kes Türgi walitsuse sõna kuulda wõtaks, kui see tõeste Berliini lepingu otsust täita tahaks, ja Monteneegrole seda kätte soowiks anda, mis ta peab andma. Prisrendi ühendusel on pxaegu peale s 0,000 sõameest malmis, kes igal silmapilgul sõtta wõiwad astuda, ja kellest wastapanejad pool mäge Serbiamaa wasta wõiwad  saata. Sellepärast on siis nii heaste Monteneegro  kui Serbia sunnitud, ennast uueste sõale walmistada.  Serbia on omad militsi-soldatid, 40,000 meest, ka jo sisse kutsunud. Nagu näha, ei ole Berliini  kongress mitte rahu Eüroopale toonud, nagu Bismark soowis, waid uut sõda, kes iga päewaga kirjumaks ähwardab minewat. Selle uue sõa oleku all on kõige waesem lugu al, kelle sõawäed Bosnias jo mitu kord mässajatest ka lüia on saanud ja wiimaks sell kombel taganema on hakanud, et sõa pääkorter Serajewost Broodi on pandud. Mässajate hulk ja wägi on nii suureks läinud, et Austria ütlemata werewalamist ette näeb. Et sõda nii suureks ja meriseks saaks minema, ei olnud keegi ette wõinud arwata. Sellepärast ei ole ka Austria seesuguse sõale sugugi ette walmistatud,  ja nimelt moona puudus on nii suur sõaplatsil, et sõamehed sagedaste näljas elawad. Et sellest Bismarkil suurt rõõmu ei wõi olla, kui ta näeb, kuidas tema Berliini kongress rahu asemel  uut sõda Euroopas on sünnitanud, seda wõib igamees iseenesest arwata. Sellepärast on ta siis ühe ringkirja Eüroopa walitsustele saatnud, kus ta nõuab, et kõik riigid ühendatud nõuus Türklast peaksiwad sundima, Berliini kongressi otsusi täitma. Aga seesuguse  wäewalla sundimisega ei taha Inglane ühtegi tegemist teha, nagu seda iseenesest wõib arwata. Inglismaa  ajalehed waidlewad kangeste seesuguse sundima poliitika wasta. Nii kaua aga, kuuni Türklasel seesugune  wägew sõber on, kes tema poole hoiab, ei saa ta mitte palju Saksamaa maenitsusi kartma. Et lugu nii on, tunnistawad nimelt Kreeka maa asjad. Ehk küll kongress Kreeka maale piiride laiendamist on lubanud, ei tee sellest Türklane ühtegi wälja, waid on otsekohe teada annud, et ta Kreeka maale midagi ei saa andma. Inglismaa ajalehed toetawad omalt poolt Türklast selle kangekaeluses ja ütlewad, et kui Türklane ei taha, siis tema ka Kreeka maa kohta kongressi otsust täita ei pruugi. Seal ei ole siis sugugi imeks panna, et Kreeka walitsus ennast ka kõigest jõuust sõa wasta walmistab. Tema on oma sõawäe jo nii ära seadnud, et sõale 130,000