Perno Postimees ehk Näddalileht MS EIK. >«7O KKnes kesknäddal 5.. Augustil.^ aasta Ses lehheS seisab. Ommalt maalt: Pernust: Näljast wäljamäal. Tallinna kubbermangust: 35-aasta Jubeli piddo. Õnnetustest. Õnneto surm. Jubeli piddo. Hapsalust: Kontsert. -- Peterburgist: Söa asjust. Keeldus: Udest postkuntöritest. -- Kronstadtist: Laew ärrawaonud. Permi kubbermangust: Mõrtsuka tööst. -- Kaukasusest: Mawärrisemistest. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Söa asjust. Õnnetusest raudtee peal. Söa wäggede Ilkumisest. Saarbrükkenist, Koblentsist, Altonast. Dresdenist: Söatenistusse pakkujatest.  Stuttgardist:  Kronprintsi reisist. Bombaist: Mässamisest. Telegrahwi sönnumed. Ommalt maalt. Pernufi. Nälja häddast mis söa läbbi saab surendud. Noh kas Pernus se aasta jälle nälga karta? Ei sedda kül mitte, agga mitmed seitungid juttustawad, et Prantsuse maal se aastase põua ilmade läbbi leikus waene ja wilja saak liig kassin saab ollema. Õlleks ommetigi rahho rahhuks jänud, siis olleksid jubba kaupmehhed selle eest murretsenud, et leiwa pudus neile liga ei õlleks sanud tehha; agga et Prantslane Sakslastega tüllisse läks ja södda igga pääw tülli teggemas, sepärrast  on siis ka merri kinni, et kauba laewad keelmata iggale pole ei woi minna ja on ka nälg wibimata Prantslaste kallal. Mitte ükspäinis Prantsuse- waid ka Saksama tarwitab  leiwa polest wäljas poolt abbi ja nendasammoti  ka Znglisma, kes ka ei arwa ommaga  läbbi sawad. Se jäeb siis nüüd Austria-, Wenne- ja Põhja -Amerika rikide holeks, kui nad ennast söast emal hoiawad neile tarwitawat  leiba murretseda. Austria -, issiärranis Ungrimaal, on weel wanna wilja küllalt, mis kauba-laewade läbbi ehk raudteesid möda Saksaja  Prantsuse male woiwad sata. Ka Wennema  ei olle ilma wiljata; tal on ka weel hea kord wanna järge seismas, mis kaubale woib minna; agga kõige surem pudus on temmal kauba laewadest; agga mis sest wigga? Austria-, Inglise- ja Rootsi-laewad on kohhe walmis, kui agga tarwis ja wiwad ärra mis liggi antakse. Et meil ikka wilja anda õlleks, sepärrast  on tarwis, et pöllumehhed omma pöllude  harrimises holelikumad olleksid, et põld rohkem annaks, kui ommal tarwis on, siis woib ka ossast teistele anda. Ehk meil se aasta jälle üks wägga õnnistud aasta silma ees, siiski on arwata et wiljade hinnad paljo oddawaks ei sa minnema. Mitte ükspäinis wiljade hinnad, waid otse nendasammoti ka ellajate hinnad ei sa allanema, waid ennem tõusma, sest et tappa ellajaid meie maalt paljo ülle merre wäljamale lähhäb. Aeg õlleks  siis, et meie mamehhed ja karja kaswatajad  perremehhed parrema ja surema karja kas-