rahwas hüüda ei taha, ja sellepärast fiis waidlemised parlamendis käredaks peawad minema. Nimelt sündisiwad  wiimased käredad waidlemised Bismarki raudtee poliitika pärast, ja sellepärast, et üht ajaleht, „Frankfurter  Zeitung", kes Bismarkile tubliste tõtt oli ütelnud,  riigi walitsuse poolt raudteede peal ära oli keelatud.  Waidlemine läks nii kaugele, et minister asja zeitungi pärast weel üle lubas kuulata, et temale tema õigus saaks. Nagu ette kuulutatud, onSaksariigi parlament 12. Webruaril alustannd, kts Keiser ise trooni kõne ette luges. Peale selle kuulutas würst Bismark, et parlamendi istumised olla alustanud. Töisel päewal sai Forckenbeck jälle parlamendi presitendiks walitsetud. Selle parlamendis on juba käredaid waidlemifi olnud, aga arwatakse neid weel käredamaks minewat. Wabameelelised  ajalehed kardawad ja näitawad seda ka üles, et Bismarki uued seadused kõik selle peale wälja lähewad,  rahwa wabadust tema parlamendi töös takistada ja ministrite wsimust suurendada. Esimest suuremat waidiemist riigi parlamendis sünnitas see lugu, et parlamendi  liikmed, kes sozial-demokraatlased ja Berliinist wälja oliwad mõistetud, nüüd ka parlamendi istumise ajal stnna oliwad tulnud ja koosolekutest osa wõtsiwad. Nagu tuttaw, ei seisa parlamendi liikmed parlamendi istumiste ajal kellegi kohtu woli all, aga riigi walitsus soowis sozial-demokraatlast kohtu woli alla anda. Parlamendi  liikme Laskeri ettepanemise peale tegi aga parlament  suure healte paljusega otsuseks, et nimetatud meeste Klge mitte ei tohita puutuda ehk neid wangi wõtta. Nagu meie lugejad teadwad, on Inglismaal Lõuna-Aafrikas Zuulu rahwaga uus sõda. Rüüd on seal Inglased ühe suure lahingu kautanud, nii et nende terwe sõawäe jagu, kelle peale Zuulud langefiwad, otsa on saanud. Isegi wõime arwata, kui wäga see sõnum Inglast kurwastuse ja ehmatusega on täitnud. Kõige kardetawam asi on neil see, et nad uusi sõawägesi mitte enne 40 päewa Aafrikasse ei saa wiidud ja selle aja sees ehk Aafrika rahwad, kes nüüd julgust on saanud, ka seal mässamist hakkawad tegema, kus Inglaste walitsus juba kindel näitas olewat. Selle lahingu kautamine on üks suur löök Inglastele, kelle toredus enam määra ei tunnudgi. Omalt maalt. Wiliandis. Wiimati andsime teada, kui palju talumaid Kroonu mõisades juba päriseks ostetud. Täna wõime teada anda, kui palju neid pärismõisades  juba talupoegade pärisomanduseks saanud. Mullu aaSta künni 1. Januarini 1879 on talukohte päriseks  müüdud: Läti jauskonnas 152,000 taalert 7 tenga, mis ühtekokku 23,193,667 rubla 4 kop. maksiwad,  ja Eesti jauskonnas 127,856 taalert 77 tenga, kelle ostmise summa 18,986,244 rubla 88 kop. oli. Üleüldse on seiemaale Liiwimaa pärismõisade talumaast  ära müüdud 279,862 taalert 84 tenga, mis ühtekokku 42,179,911 rubla 92 kop. maksiwad. Tänawu  saab siis sell kombel jo kaks kolmandiku kõigest talumaast päriseks ostetud olema. Jumalale tänu! Alles pärismaa peal seisab meie talupoja seisus kindla põhja peal. Kus kohad päriseks on ostetud, seal on kohe paari aastaga uus elu õitsema hakanud, olgu küll, et ostjatel esiotsa raske on, suurtest maksudest jagu saada. Aga meie talupoeg teeb rõõmuga tööd, ja nii kaua, kui ta seda rõõmuga teeb, ei ole temal karta, et ta kinni Mks. See töö jõud ja Jumalast meie rahwale kingitud töö osawus on meie maa talupoja  kapital, kes imet teeb. Seda kapitali tuleb nimelt alal hoida ja ka tulema põlwedele pärandada, kui neid õnnelikuma järje sees tahame näha, kui iseennast. Seda kapitali wõib aga üksi mõistlik kaswatamine alal hoida ja rahwa üleüldine suurem ja laiem waimuharimine.  Haritud maim teeb iga tööd mõtlemisega ja igast tööst, mis ta mõtlemisega teeb, tunneb ta rõõmu. Seda sügawamat waimuharimist ei saa meie aga mitte seeläbi tulema põlwele kätte, et omi lapsi mõnd wõerast keelt porssima õpetame, maid üksi ema keeles ja auusaste ära seatud Eesti koolides. Kes põllumehe seisusest wälja astub ja linnas ehk muial oma leiba tahab otsida, see õppigu Saksa ehk muid keeli ja saagu seeläbi targaks ehk rumalaks, nagu ta jõuab. Aga wanem, kes oma last põllumeheks tahab kaswatada ja selle püüdmises rahul on, kui laps mõni sõna Saksakeeli porsib, see teadku ette, et ta oma kohale, mis ta nii raskeste enesele wõidelnud, pankrottijääjaid  kaswatab. Muretsegem sellepärast see eest, et meie Gesti koolid igapidi ruttu kasmaksimad. Nimelt tehkem jõudsaste selle eest tööd, et meie Eesti Aleksandri  kool pea elusse wõiks tõusta. Siis on meil esiotsa ükski Eesti ülem kool, kus omi noori peremehi wõime kaswatada. Külap tarwitus siis ka isegi saab nõudma, et sarnatseid koolisi weel paljugi elusse saab ärkama. Iga osaw peremees teab isegi ära: kui kõik majapidamine heaste peab käima, siis peab üks maim majas walitsema ja üks töö peab töisele kätt andma. Waene lugu on seal, kus üht maad Eesti moodu, töist Saksa wiisi järele harida tahetakse, üks töömees raud sahaga maad künnab, töine labidaga põldu harib ja kolmas sinna aurumasinat wedada soowib,  kust kiwid eest kasimatad on. Seesugust lugu naerab iga mõistlik ja seesugusest tööst ei wõi muud wälja tulla, kui narri tööd. Aga sarnane lugu tuleb ka meie isamaa tööle, kui seal mitte üks waim ja määr walitsema ei jää. Hoidkem sellepärast kokku, Eesti põllumehed, edendagem oma Eesti koolisi, Võtkem  elawalt osa oma Eesti põllumeeste seltsidest ja ärgem hakakem mitte oma loomust ära salgama, ning tulewik saab meie päralt olema! Wiliandi maakonnast. Töiste laimamine ei ole nende laitus, aga ka mitte laimaja kiitus. Selle pealkirja all tuleb meile Halliste kihelkonnast järelseisaw kiri: „Kes tõisi laimab, see laidab iseennast see on üks wäga tähtjas ja tõsine sõna. Aga paraku! mitmes maanurgas on weel inimesi, kes, ehk küll ennast rahwa targemateks meesteks peawad, siiski südame hariduse poolest weel nõnda madala järje peal seisawad ja nõnda toored on, et neil wihawaen, ligimiste  laimamine n. n. e. nagu elu põhjuseks wõetud on, ilma kelleta nad elada ei wõi, ja keda nad nagu paha haigust ka wähem koolitatud naabritele külge pistawad. Üks seesugune tooruse ja wale tee armastaja  on oma tigeda südamele seeläbi rõõmu otsinud, et Sakala 2ja 3 sees wõera nime all wale kuulutust  on awaldanud, kelle läbi ta aga muud ülesse ei ole tunnistanud, kui oma waimu waesust, nõdrust ja rumalust. Kuulutaja peaks meele tuletama, et madala mõtete awaldamine ilmaski töise inimese auu maha tallata ei wõi, sest töise inimese auuta tegu ei —wõi millaski minu auu rikkuda." —B — Seda kuulutust, kellest siin räägitakse, on juba meie lehe U 6 sees tühjaks tunnistatud. Soowida oleks, et wale kuulutuse saatja awalikuks tuleks ja oma teenitud palga kätte saaks, sest oma kuulutusega ei ole ta muud soowinud, kui üht suguwõsa teutada, kus ise auusad lapsed koha pärijad majas on. Pärnumaalt. Elu õpetab targaks. Pärnumaalt  P. wallast kirjutatakse meile, kuidas seal wald wiimasel kolmel aastal wallawanemaga hädas olnud, kes enam staaraja wodka klaasi wahtinud, kui walla asju toimetanud. Igal pool on wallal kahju sündinud,  nimelt wiimati weel uue koolimaja ehituse juures,  keda wallawanem kirju silmadega meistri käest wasta wõtnud, aga kui sügise tulnud, siis olnud juba seinad wiltu wajunud ja palgid ükstõisest eemale, nn et lume-anged sisse tuisanud ja lapsed aga kasukatega koolis istuda wõinud. Seal on siis wiimaks, kui wõera wallawalitsus wolikogu palme peale koolimaja üle oli waadanud, otsuseks tehtud, et koolimaja täitsa uueste üles tuleb ehitada. Isegi on mõista, et wallawanem,  kes halwa töö wasta wöttis, ehitamise kulud ära peab kandma, kui tema task seda wälja annab. See lugu on aga P. walla targaks teinud. Wiimasel wallawanemate walitsemisel on küllalt seesugusi olnud, kes 30 ja 40 rubla eest wiina lubasiwad osta, kui nad wallawanemaks saaksiwad walitsetud, aga mõistlikute  kätte jäänud wõit, ja wallawanemaks saanud üks auus ja õiguse armastaja mees. Kolmikud. Wana-Wändra endise wallawanemale  T. Adamsonile on Jumal just Jöulu laupäewa  õhtul kolm poega kinkinud, kes kõik terwed lapsed  ja seiemaale priskeste siginewad. Pärnu Eesti Põllumeeste Selts oli 18. Weebruaril Wändras koos, kus ka nõuuks wõeti, tulewal suwel Pärnus põllutöö ja koduloomade näitust asutada. Tulewal korral saame sellest koosolekust  pitkemalt rääkima. Nagu meie kõrwalt kuuleme,  pidada Wiliandi suurte põllumeeste Selts seesugust  näitust tulewal suwel ka Wiliandi linnas elusse kutsuma. Niisama saab ka Tartu Eesti põllumeeste Selts tänawu jälle Põltsamaal koduloomade näitust käsile wõtma, nagu mullugi. Palume sellepärast oma maa põllumehi ja käsitöölisi, et nad aegsaste ennast ette walmistaksiwad ja meie ülesse wõiksime näidata, et meie omas töös edasi oleme jõudnud, mis nüüd, kus meie päriskoha omanikud oleme, täitsa meie oma asi on. Tartust. Eesti Kirjameeste Seltsi koosolekust  3. Januaril 1879. 111. Kirjameeste Seltsi Toimetuste sekka on mullu aasta järelseiswad kirjad wasta -võetud, mis meel trükkimata: vr. Weske Healte õpetus! Pärmanni Palest,ma; P. Undr,tz, Usuõpetus ja Laste kirjakogu Ii; J P?rm oma tuba ja oma luba, Juhan ja Adele, P Paastk,rza opews, J. Kurrik'i Turnimise raamat I sa Arwuwald I. Trükitud on mullu aasta Seltsi Toimetustest: R. Kallas'!  Mõistliku rehkendaja tormilisemad õpetused ,a 12'/- toopi pähkleid; A. Grenzstein, kool, laulmise raamat. Saksakeele õpetaja 11, ja Looduse,ouud ,a nõuud I; Weske Õndsa Keisri Alekiandr. I. elu ja olu; J. Bergmanni Ul-uldme azalugu I; Kunderi Maakera elu ja olu, sa Welkene Looduse õpetus I; Tülk i Geomeetria; J. Kapp , Geomeetria; C. R. Jakobsoni Saksakeele õppimise raamat; Alggoli  Wenekeele Grammatika; J. Pärmann, luau I; Eesti Kirjameeste Seltsi aastaraamat 1«7«. Kes häid raamatuid osta tahab, see wmb julgeste nende raamatute seest walitseda, sest Kirjameeste Selts ei saa midagi oma Toimetuste sekka üles wõtma nns halb on. . g. - - Uued seltsiliikmed, mis Selts mmetatud koosolekul  wasta wõttis, on järgmised: C. Johannson, gümnaasi kooliõpetaja Serpuhhowis; A. Heinrichsen, raudtee ametnik sealsamas,' A. Aint, maakohtu ametnik Tartus; E. Kallas, stud. phil. Tartus; R. Jürgenson,  stud. phil. Tartus; A. Mõttus, stud. theol. Tartus; Helene Claus, Roio mõisa päris-preili; Johanni,  weter. inst. assiistent Tartus; Ä. SpreÄelsen, Tallinna kubermangu rentmeister; J. Katsmann, koolmeister  Helmes; Vi. Kukk, koolm. kärewatel; Vi. Berendsen,  koolm. Karkusel; E. Kokk, koolm. Järwe-Jaanil;  E. Redlich, tiislarimeister Ilumäel; J. Tüklow, koolm. Ropkas; J. Kongas, majaomanik Tartus; J. Jürgenson, koolm. Ulilas; J. Tikk, koolm. Wõnnus; J. Laur, koolm. Äksis; W. Lepp, koolm. Jakobis; M. Martinson, koolm. Rõngus; T. Hindrikson, koolm, Tereweres; A. Lamp, koolm. Rannus; P. Org, koolm. Tartus; J. Tamm, koolm. Otepääs; A. Aawik, koolm. Paistus; H. Laur, maapidaja Ropkas; H. Paul, talunik  Tähkweres; J. Podrädshik, koolm. Kongutas; J. Andresson, koolm. Arawallas; K. Pikkat, koolm. Kawildas;  J. Tobber, koolm. Walgutas; J. Münt, koolm. Jaanis Järwamaal: Raudsep, koolm. Tartus; Mauer, koolm. Ellistweres; G. Simon, päriskoha omanik  Kudinal; G. Kiwiking, kirjutaja Tartus. Wana laule, juttusi, rahasi ja muid wanu asju on mööda läinud aastal järelnimetatud seltsiliikmed  Seltsile kinkinud; C. R. Jakobson, J. W. Jannsen, Jürwetson, J. Bergmann, Krickmann, Gerretz,  Matson, Roots, J. Losimann, Tõrne Treufeldt, M. Lohmann, Saksen, Reinson, J. Kapp ja L. Kase. Wiimasel koosolekul on wana rahasi peale nende, mis juba X/ 3 sees nimetasime toonud: M. Martinson, Dido, Niggol, P. Org. Raamatuid on kinkinud: P. Undritz ja P. Org. Mis meie siin täna oma lugejate ette oleme pannud,  oleme protokollist wõtnud, mis Seltsi kirjutaja meie kätte saatnud. Meie kahetseme aga wäga, et mitte wiimasest koosolekust selgemalt ülesse ei ole antud, missugust rahasi ja asju iga seltsiliige on toonud. Wõrumaalt. Hirmus tegu. Sealt kirjutatakse meile meie kaastöölisest: „Mis peame ajalehest arwama,  kes hirmsaid asju weidraks ja naljalisteks nimetab, nagu „Eesti Postimees" tutwat öösest laskmise lugu oma tühja töö tuppa, mis ehk temale teadawal weidral ja naljakal kombel wõib sündinud olla, ja kes hirmsat ja õelat tapmise tööd, nagu see hiljuti Wõrumaal sündis, kogemata teuks tunnistab, mis järele mõrtsukas ilmsüüta on! Et nüüd „Eesti Postimees" seda mõrtsukate  ilmsüütaust ustawast suust ütleb kuulnud olewat,  sellepärast palume teda: kui tema tahab, et tema sõnumeid tulewikus Vähegi peaksime uskuma, et ta awalikult nimetaks, kes see temale nii ustaw on kes mõrtsukaid ilmsüütaks teeb, ja töiselt, mis see on/ mis „Eesti Postimehel" sellest asjast pitkemalt kõnelda ei sünni ehk ei kõlba, iseäranis, kui see mõrtsuka töö tema tunnistuse järele kogemata surmamine on? Hirmus ja kole lugu on aga lähedal oleja inimeste tunnistuse järele järgmisel kombel sündinud. Kanepi kihelkonna, Piigaste-walla wallawanem Peeter Kõrda sõitnud 8. Januaril s. a. Wõru laadalt õhtul kaunis aegsaste ära ja künni wiimse kõrtsini ühes Lutwate ja sõpradega, sealt aga üksine koju poole edasi. Mill kombel, seda ei tea weel keegi, on tema Põlwa kihelkonna  Kähri walla talusse juhtunud, mjs tema talust ligi werst maad kaugel seisab. Seal on ta toa ees ära tapetud. Õnnetu on oma tapjate ees 18 sammu edasi läinud ja sinna maha jäänud. Tema on appi hüüdnud, nii kui kõik küla seda kuulnud, mispärast ka tapjad iseennast ülesse on annud, oma hirmsat tööd esite sellega wabandates, et nemad tapetud mehe wõera ja warga arwanud olewat. Poeg kaebab, et isa on