sid ja et ka meie nore rahwa raiskus ello, hea ellowiside ja kombede läbbi saaks parrandud  ja nemmad eksituse tede pealt jälle õige teele taggasi kutsutud. Ommalt maalt. Peruust. Surma sönnumed. Oktobri kuu 26. päewal, surn siin elementar koolmeister Robert Letz ärra, peale selle kui ta liggi 26 aastad truiste awwalikus amuletis  tööd olli teinud. Ta on sündinud aastal  1824 ja omma öppetust on ta Tartu seminarkolis  sanud, kust ta peale selle, kui seal olli walmis sanud, lühhikene aeg üks koddune koolmeister olnud; aastal 1848 on ta Pilkeni tlementar koolmeistriks kutsutud, kust temma aastal 1856 Mitawi ja aastal 1857 Perno ebsimese elementar koli peale sai sutsutud. Kui rvagga ta omma rasket ammetit kõikide rahhtl  ollemiseks üllal piddanud, tunnistab temma  25 aasta tenistuse Jubeli piddu, mis ta sete aasta hakkatuses piddas, kus ni üllemad kui allamad omma armastust temma wasto üllcstunnistasid. Temma tubli öppetamise tarkus,  temma tenistuse truus, temma tüddimata ja vassimata tenistuse üllespiddamine, need tunmötawad, et temma sedda nimme ..koolmeister"  se on: koli-meister tõeste on kandnud  'a et ta sedda ka tõeste olnud. Olgo siin labbatud, selle trui sõbra ja iggal aeal lahke Ammeti wenna ning ausa mehhe mällestuseks  meel monni sönna öölda. Omma süddame  polest olli ta mees, kes teisi armastas ja seal hea nõuga liggi olli, kus sedda tarwis, omma ammeti wendadega hoidis ta ühte teed, mis läbbi siis ka teised tedda armastasid. Et temma teistest ni üllewägga armastud sanud,  tunsistab ka ossast se, et ni arruto hulk rahwast temma mattusest ossa m otsid ja nimmelt  iggast suggust ja seisusest. Temma nimmi saab missist kaua Perno rahwa meles mällestuseks  ellama. Uppumise surmast. Esmaspäewal,  5. Nowembril, öhto aeal olla Üllejöe allewist, töönees Hindrik Jürgenson, kes kuida rahwas ragio, kaunis wina armastaja noormees  olnud, pissukese jõkke ärrauppunud. Ta olla selle peale kotto wälja läinud, et teisest pervest, mis ülle pissukese jöe, omma weikese lapsele kigut tua. Mees olla agga enne, kui kigu pervesse olli sanud, mitmes kõrtsis nähtud,  kus muidugi, saggeda kele kastmise lädbi pea ja silmad kirjuks läinud, et põlle ossanud sillast ülle minna, maid läinud selle körwa jea peale ja se olnud liig nödder, põlle jõudnud kanda, kukkunud jeäst lädbi ja läinud jöe põhja kust ta teisel päewa! wälja tõmmatud; noor naene omma wäetima lapsega nuttawad nüüd kibbedaid pissaraid tedda leinades. Peaksid ommetige teised wina armastajad temmast öppetust  wötma ja omma wina armastamist ning joomist mahhajätma, kus järrele hilja ehk warra önneto surm woib tulla. Pernomaalt. Kolimaea õnnistamisest.  Audro mõisa külla kolimaea nenda kirjutab sealt poolt söbber olli, nenda kurda ta ommal aeal ehhitud, liig mannaks ja rumi polest wägga kitsaks janud, nenda et aasta aastalt ärra tunti, et uut häddast tarwis ja nenda läksid kümmekond aastaid möda, kus ikka nõu peti, agga kulla rahwa waesus kelas tööd kassile wötmast. Waene koolmeister olli omma öppetamisega üsna päiwis, ei teadnud, kuida sellega eddasi sada. Koliwallitsus hakkas mi maks köwwem peale käima, et maea peab tehtud  sama, sepärrast anti käsko, et palgid piddid  minnewa kewwade wimase peugo wäljawetud  ja ehhitus ettewoetud sama; agga egga palgi unnik meel kellegi maea põlle, sest ehhitus tarwitab  meel hea peu-täis rahha ja se olli raske kokko korjata, sest et walla waesus sedda ei lubbanud, agga ennäh, seal tulli aulik paroni lesk proua wallale appi ja kinkis ehhituse tarbeks  80 rubla, nüüd sai ka töö kohhe kässile woetud, mis ka ruttust eddasi läks ja se maea 28. Oktobril, peale jummalatenistuse, se on pärrast lõunat kello wie aeal, pühhalikult sisseõnnistav.  Et ka minna sest pühhalikust tööst tahtsin ossa wötta, sepärrast ruttasin ka aegsaste  senna. Zubba emalt paistis kennaste ehhitud maea, mis ühhe kõrge künga otsa ehhitud,  mulle silma. Nimmetud aeal, mil õnnistamine  piddi hakkama, tullid meie auustud öppetaja, mõisa wallitseja herra ning üks noor öppetaja senna ja piddid pakso rahwa seast 375