sumise kassal, olgo ta issi kus, iggas linnas omma asja tallitajad ja toemetajad. Kui minna, kes ma wahhest Pernus ellan, omma maea tahhan Moskwa ehk olgo mis taht tullekahjo  tassumise kassasse üttes anda, siis ei Me mul mitte tarwis Moskwa minna ehk senna kirjutada, waid lähhän Pernus selle seltsi asja tallitaja jure ja annan temmale omma  tahtmist teada; se wöttab siis meistrid ja ehhituse tundjad ammetnikud kasa ja tulleb mo maea watama ja takserima; siis möedetakse  temma pikkust ja laiust, ta kõrgust ja maddalust, ja mis agga ial tarwis ja siis takseritakse tedda umbes kolm werand pärris hinnast ehk ka nattuke rohkem ja selle eest pannakse  ta nende kirja, kes selle kassasse ülleswöetud.  Nüüd ommetige ei olle selle kassal middagi karta ja se peaks issigi rummal mees ollema, kui ta omma maea, mis wahhest IVM rubla wäart, agga 7VV rubla eest tulle kassasse  ülleswöetud, peaks meiega pöllema pannema;  ta saaks ommetige just 3VO rubla kahjo. Ühhe hobbuse tassumise kassa luggo on koggoniste  teine, kes kelm, se woib seal kasso sada; agga Zummal hoidko kelmuse eest, sest üllekohhus ei seisa ommetige taskus ja seitsmes  käsk ütleb ommetige selgeste: «Sinna ei pea mitte warrastama." Se peaks jo üks kord tubli luk wöera warra ees ollema! Äkkiline surm. Se on meil kül kõigil tuttaw, et surm meil siin ma peal se kõige lähhäm söbber on ja ta iggal silmapilgul  meid meie ellu murrest ja waewast woib lahti peästa; agga siiski ei tahha se meil iggakord  meles seista, waid unnustame ärra ja mõtleme agga mailma lusti ja römo peale. Siin meie linnas ellas üks endine tolliherra  poismehhe pölwes, kellest meie just middagit  issiärraliko asja ei tea nimmetada, olgo head ehk pahha, olli wanna lahke juttuga kokko hoidja mees. Ta olli laupäewal, 18. Märtsil sauna läinud sõitnud worimehhega senna ja käsknud worimeest tunni parrast järrel tulla. Sedda teab se ja teine, mis assi worimeest keelnud järrele minnemast, herra odanud kolm tundi, wimaks hakkanud jalla kojo minnema. Kui umbes poolteist sadda sammo saunast ärra olli, olla ta ulitsa peale mahha kukkunud ja kohhe surnud. Tohtre tunnistuse peale, olla ta kopso halwatuse surma  surnud. Saunas olla ta, ni pea kui sealt walja tulnud, kohhe ridesse pannud, kus üks teine herra, kes jubba enne malmis olnud ja ennast jahhutanud, tale öölnud: miks teie ennast ni ruttu ridesse pannete, se ajab teid wägga higgistama. Selle peale olla ta kostnud:  ma tunnen enneses, et ma tänna mitte ei higgista; peaks agga worimees tullema, et ma kojo saan. -—Zo ta siis ommas ihhus üht issiärraliko külmust tundis, et ta nenda rakis. Ello päiwe polest ei olnud ta ka mitte ennam laps, olli na 60 aasta ümber, kas mönni aasta alla woi peale, sedda meie selgeste ei tea. Riast. Wennema raudteedest. Aasta 1871 löppetuses on Wennerikis jubba 12,722 wersta raudteesid malmis, ja sest on 192 wersta krono parralt. Noh, mis arwate:  kui paljo innimesi on Wennerigi raudteede  peal mödaläinud 1871 aastal sõitnud ja kui paljo kaupa wetud? Mitte rohkem, egga  wähhem, kui 18,946,718 reisiat ja 881,886,153 puda kaupa wetud. Rahha on sissetulnud 94,812,497 rubla 83 kopp., se on 16 miljoni rohkem kui aastal 1879. Tossi on ka, et kõik raudteed, ühhe tassa rahha sisse ei to, waid kus rohkem sõidetakse, seal ka rahha summa wersta peal surem. Mitawist. Jeä minnemisest. Sealt kirjutakse 19. Märtsil: Peale selle, et meie ilmad wimaste päiwe sees kaunis sojad ollid ja eila kauniste wihma tulli, tõusis wessi kaunis  ruttust ja panni meie Aa jõe jeä tänna lõuna likuma. Wessi olli umbes 7 jalga Ülle parraja seisuse tõusnud, mis läbbi siis jeä minnikul middagi takkistamist ees ei olle. Enne olli meil jeä minnemine igga aasta suur assi, sest et ta meid omma naburi, Ria rahwaga, mitto päewa järges ei lubbanud kokko sada, agga sest sadik, kui meil raudtee sild jõe peal, ei tunne meie sedda takkistus! ennam.  Kenna ilm ja rahwa himmo, olli paljo rshwast jõe are kokko kutsunud sedda kenna jeä minnikut watama; nago sedda issi ka Peruus olleme näinud, kus märato rahwas 125