äärsed kantsid küll oma kätte on saanud, kust Asghanistaani  sõamehed peale lühikese wõitlemise eest ära oliwad läinud, aga need wöidud ei tähenda weel nii heaste kui midagi ja näitawad Inglismaa parlamendi meelituseks suuremaks tehtud olewat, kui nad on. Inglismaa wabameeleliste partei on kõigest meelest selle sõa wasta, ja et parlament 5. Detsembri (23. Nowembri) kuu päewaks kokku oli kutsutud ja kokku on astunud, läks Lord Beaconsfieldil natukene wõidu- s sõnumeid tarwis, kellega ta mõne wastalise suu nagu meega kinni loodab panna. Üleüldse walitseb Lord Beaconsfield praegu Inglismaal niisama sugusel kombel,  nagu Bismark Saksamaal. Tema ei salli mitte, et töised ministrid ka palju ühes räägiwad, waid nad peawad sõna kuulma. Sellepärast on siis ka jo palju riidu Beaconsfieldi ministeeriumi liigete eneste wahel olnud, mispärast juba Lord Derby ministeeriumist wälja astus ja nüüd sedasama Lord Salisbury ka tahab teha, kes ennast ametist palunud. Heidame nüüd silmad Türgimaa stvole, siis leiame, et Berliini lepingu tinginnsed Türklase poolt weel ammugi täidetud ei ole. Sõakulust ei ole Türklane  weel midagi ära maksnud. Nii wähe Kreeka kui Monteneegro riigid on seda natukene maad kätte saanud, mis neile Türklane anda lubas ja Berliini kongressi peal kindlaks määrati. Türklane ei awalda ennast sugugi kui wõidetud riik, waid loodab ikka weel, et asjad tema kasuks saawad pöörama. Nimelt loodab ta, et asjad Aasias nii kirjuks saawad minema,  et ka Wenemaale tööd saawad tegema ja tema tegewuse hoogu Türgimaalt muiale juhtima. Kui suur Türgi kangekaelus on, paistab ka sellest  wälja, et ta ikka weel Warna kantsi täitsa Wenelase kätte ei ole annud. Temal on weel 4 pataljoni  sõawäge seal kantsi sees ja üksi linn on Wenelaste  käes. Wene soldatid elawad sellepärast linnas ehk ümberkaudu külades. Türklane wabandab ennast sellega, et neil wäga palju sõariistu ja sõamoona Warna kantsis olla ja nemad neid asju nii ruttu mitte sealt ära ei jõuda wedada. Lugu on aga oopis  töine. Sellepärast siis ka kindral Wanowski, kelle walitsuse all Warna kants seisab, juba käreda sõnadega sellest on rääkinud, et ülemkommandöri kindral Todlebeni kannatus pea otsa saab lõppenud olema, kus wäga heaste wõimalik wõiks olla,"" et Türgi 2000 sõameest, kes weel ikka Warna kantsis eluaset peawad, sealt wägise wälja tallitatakse. üks wäga tähelepanemise wäärt juhtumine on weel see, et Inglismaa sõalaew „Kondor" korraga  Warna kantsi all nähtawale on tulnud. Kõik pealikud selle laewa peal oliwad kibeduste sellega töös, järele pärima, kui palju seal Wenelasel sõawäge ligidal  on, missugusi kindlusi Wenelased ehitawad, kui palju neil sõamoona on ja muid asju. Wene pealikud  ei teinud nende kutsumata wõerastega ühtegi tegemist.  Ka ei läinud neist keegi palli peale, mis „Kondori"  kommandör laewa peal andis ja kuhu ta ka kõik Wene pealikud osa wõtma oli palunud. Jtaaliamaal on rahwa rõõm suur seeüle, et nende armastatud kuningas suure wigata mõrtsuka käest peasis. Igal pool peab rahwas suure rõõmuhõiskamisega  tänu-pidusi. See hõiskamine ja need rõõmupidud ei ole aga mitte Saadana jüngrite meele järele olnud. Nemad on rõõmsa rahwa sekka Firendse,  Piisa ja ka Liworno linnas püssirohuga täidetud  tulepommid wiskanud, mis läbi palju süüta inimesi haawatud ja surma on saanud. Wõib weel hirmsamat tegu maailmas olla! Sellest paistab kõige selgemine wälja, missugune hirmus seltskond need kuningate waenlased on. Saksamaal räägitakse kangeste sellest, et Kultuur-wõitlemine,  nagu seal wõitlemist Rooma kirikuga nimetatakse, pea otsa pidada lõppema. Nimelt püüawad  pool-ametlikud ajalehed seda asja nii ette maalida,  nagu oleks pea kõik korras. Nii palju on küll selge, et riigi walitsus Rooma paapstiga rahu-lepingu pärast nõuu peab. Nimelt käiwad kirjad otsekaudu Bismarki ja kardinali Niina wahel edasi tagasi. Aga kas sellepärast rahu tõeste saab tulema, on teadmata, olgu siis, et Bismark enam järele annab, kui Saksarahwal  meele ja tahtmise järele on. nn osawaste et sozial-demokraatlastest  kusagil enam awalikuis kohtades näha ega kuulda ei ole. Ehk nad sala ikka edasi seda on, mis nad on, see on küll tõsi, aga awalikult ei tohi nad ommeti enam rahwast eksitada. Selle üte aga kaebawad  Saksamaa ajalehed, et kirikherra Stöckeri kirikliksoziallased  ikka edasi oma tööd teemad, ja oma pööratseid  õpetusi, mis nad pealegi piiblist põhjendada tahawad, rahwa sekka kannamad. Stöckeri pää-apostel oli seiemaale rätsepp Grüneberg, endine sozial-demo- kraatlane, kes ennast aga nüüd Stöckeri walitsuse alt lahti löönud ja oma enese käe peal uut armuõpetuft waranduse ühesugusest jautamisest kuulutab. Tema kõnest käiwad ka õpetatud mehed hea meelega kuulmas, sest et ta ütlemata «aleste Saksakeeli räägib ja muidu ka oma imeliku rätseppa tarkust imelikul kombel ilmutab,  on need kõned nii naljakad, et neid kuuldes kõht naerust wabiseb. Nüüd on omale Stöcker töise apostli abiks wõtnud ja see on üks lukusepp. Sest seesuguse armuõpetuse juures, nagu Stöcker kuulutab, kus töiste inimeste wara kallale kiputakse, peawad ka rusikad head olema. Kurb lugu on aga see, et Stöckeril Saksamaa kirikherrade sees mäga palju sõpru on. Ja mikspärast lähemad need waimulikud herrad kõige toorema  töömeeste sekka, et nendega sõbrust teha? Rikkam  kodaniku ja talupoja seisus on jo liig haritud ja liig mabameelne, kui et nad meel mõne paapstikese  meele järele wõiksimad olla. Nüüd seletatakse töörahwale ära: maata, warandus peab ühtewiisi jautatud  olema! ja ässitatakse neid sell kombel haritud seisuste ja inimeste wasta üles. sell kombel mest wiimati õige sopaseks läheb, on iseenesest mõista. Niisama  selge on aga ka, kellel seesuguse sopase mee seest kõige mõnusam on kalu püüda. Jumal kaitsku iga maad seesuguste male apostlite eest! Prantsusemaal näitab, nagu tahaks Mac Mahoni  süda tõeste ennast republiigi poole pöörata. Nimelt ligistada ta Gambettaga, ning olla oma ministeeriumiga  suuremas sõbruses, kui seda seiemaale oli olnud. Arusaadaw on see lugu küll, kui meie selle peale mõtleme, kuidas Bonapartlased wiimasel ajal Mac Mahoni laimasiwad ja ennast temast täitsa lahti ütlesiwad. Omalt maalt. Wiliandis. Awalik kiri. „ Eesti Postimehe" 46. nmnri jM seisab awalik kiri ära trükitud. keda !" alustatakse ja sõnadegg: „ Teile palju rahu ja terwist soowides auupaklikult õpetaja K." lõpetatakse. Rahu soowin ka mina, ja niisama auu anda, kus auu tarwis  läheb. Sellepärast ei hakka ma mitte pitka wastust  tegema, waid wastan paari sõliaga, nii palju kui seletuseks tarwis läheb. Teie, õpetaja K., ütlete: „Kui ma jutus ka kudagi wiisi wanasõna pruulisin, ei tahtnud ma kuidagi wiisi Teile seeläbi midagi paha ütelda, waid tahtsin seeläbi ehk mõnda asja enam seletada. Mull on wäga kahju, et Teie minu sõnu tõisiti mõistnud ja ennast neist pahandanud olete." Selle seletuse eest olen ma Teile wäga tänulik. Et igal asjal kaks poolt on, sellepärast olen ma siis waleste  mõistnud ja oleksin mõistma pidanud: „mis Jumala  Juupiteril (see on Sakalal) luba on teha, seda ei ole mitte härga de l luba teha." Olge terwe selle auu eest! Ja et nüüd Teie ütelusega selgeks oleme saanud, siis waatame ka minu ütelust, kellest jälle Teie aru ei ole saanud ja kellega ma Teile ühtegi paha ei ole tahtnud ütelda. Teie kirjutate: „Teie teate küll, et Teie, kui ma Teilt küsisin, mikspärast kirjutate Teie siis nõnda waljuste kiriku ja õpetajate wasta? minule wastasite: „Ma tahan õpetajate auupaistust  maha kiskuda." Nõnda kirjutate Teie nüüd „Eesti Postimehes", aga nõnda ei ole ma mitte just ütelnud, waid kui minule üteldud oli, et ma Sakalas  õpetajate auupaistusele wiga teen, wastasin ma: jah, nende wale auupaistust tahan ma maha kiskuda, nagu iga wale auupaistust. Auu annan ma üksi neile, kes auuwäärt on. Wale auupaistus on aga seal, kus seda auupaistust kurjuse katteks tarwitatakse, ning wale auupaistust kistakse siis maha, kui kurjust awalikuks tehakse. See oli minu üteluste mõte, kellest Teie nüüd wist ka aru olete saanud, nagu ma Teie üteluste  mõtetest. Mis Teie omas kirjas muidu weel olete ütelnud, seda jätan ma parem nimetamata ja arutamata, sest et ka oma kirja auupakkumisega lõpetada  tahaksin kui Teie auupaklik Toimetaja J. Wiliandi maakonnast. Meid on palutud, järelseiswat  tunnistust'„Sakalas" trükki panna: „Minu südame teadmine sunnib awalikukt tunnistust andma, et ma seda kirja, mis „Eesti Postimehe" 44. numri sees trükitud on, mitte seks ei ole kirjutanud, et teda trükkida soowisin lasta. Kui ma Paistu kiriku  mõisas ütelnud olin, et ma küll ühe „Sakalale" saadetud kirja alla oma nime olin kirjutanud, andis minule õpetaja herra käsku, töisel päewal kooli wöörmündri  herra von Bock'i juure minna, kus ma kirjalikult  tunnistama pidin, et ma, nagu õige on, oma nime mitte nende kirjade alla ei ole pannud, mis „Sakalas" juba trükitud oliwad. Seda tunnistust trükki panna, ei ole ma aga mitte palunud, ja ei ole selle kirjaga ka mitte oma nime wale mõtlemisest ära puhastada tahtnud, sest et seesugused mõtlemised minu arwates nii minu kui kellegi muu koolmeistri nime mitte roojastada ei wõi. Heimtaali walla koolmeister A Aawik." Werst maad Wiliandi linnast eemal seisma Kösti wesiweski peal on hirmus õnnetus sündinud. Möldri mend Märt Lill on 15. Nowembril käega masina wõlli wahele jäänud, nii et käsi õlast saadik otsast ära kisti. Paari minuti pärast oli noor 24 aastane mees surnud. See hale lugu tuletab ehk mõnelegi  mehele meele, kui wäga sarnaste masina tööde juures ettewaatamist tarwis läheb. Mitmelt poolt tulewad meile sõnumed, et seal äkkitse ja ilma ette kuulutamata ülewaataja kõhtude  poolt walla laekate ja raamatute rewideerimine  olnud. Ehk küll kaks künni kolm aastat walla asjad rewideerimata olnud, on siiski kõik korras leitud  olewat. See sõnum on wäga kosutaw ja tunnistab  jälle, et kiitus, mis meie oma wallawalitsuste ja rahwa isewalitsuse wõimu kohta ütelnud oleme, õige oli. Pärnumaalt. kirjutatakse meile Mest Koolmeistrite konwerentsist, mis seal selle kihelkonna koolmeistritega 7. Oktobril ära peetud. Kõige pealt palusiwad siin koolmeistrid, et nad kahest orjusest priiks saaksiwad, ühest pühapäewasest ja ühest argipäewasest, see on: õrila tallamisest kirikus, mis koolmeistrid seiemaale igal pühapäewal kordamisi pidiwad  toimetama, ja töiselt kubja ametist lugeja laste juures. Esimesest ametist lubati koolmeistrid siis ka lahti, töisest aga mitte. Kirjasaatja arwab, et see lugeja laste juures kõige mõnusam oleks, kui iga walla lapsi omale enese seast ühe tallitaja lastakse walitseda, kes selle eest wastab, et midagi paha ei sünni. Kui tund aega nende asjade waidlemistega ära oli kulunud,  paluti koolmeistrid kohwi-lauda. Aga waewalt istusiwad koolmeistrid lauas, seal hakati käreda sõnadega  „jumala kartmata" „Sakala" karwu sasima, nii et tükid lendasiwad.. Kohwi oli küll magus, aga siiski ei saanud koolmeistrid siin Suia Pardiks, waid nimelt üks noor koolmeister rääkis nii wahwaste wasta, et sugugi kaksipidi ei olnud mõtelda, kuhu poole õigus jäi. Siis räägiti C. R. Jakobsoni „ Kooli lugemise  raamatust", mis koolmeistrid wäga oma koolidesse  soowisiwad. Selle peale wastati aga: „ Jakobson  on õpetaja herradega tülisse läinud ja sellepärast ei salli nad tema raamatuid enam." Aga üks noor koolmeister astus jälle ette ja ütles: „Kas õpetaja herrad mitte seda sõna: „„ Tehke head neile, kes teid wihkawad"", ei tunne! Kui raamat iseenesest hea on, siis peaks õige ristiinimene teda nüüd seda suurema armastusega laiali lautama." Sellepeale wastati siis: „Cga see raamat keelatud ei ole, kes tahab, wõib pruuki!" Seda sõna kuuldes lõiwad koolmeistrite näud kohe rõõmsaks. Wiimaks lõpetati konwerentsi ühe neljal healel lauldud koraaliga. Omas 41. numris olime ka meie sellest rääkinud,  et „Endla" selts Pärnus Wändra tummade kooli heaks teatrit oli mänginud. See lugu seisis ka „Eesti Postimehes", kus aga öeldud oli, nagu oleks seesugune and esimene selle kooli heaks olnud.. Selle üteluse kohta on nüüd järelseisaw õiendus „Eesti Postimehele" saadetud: „Auustatud Eesti Postimees! Palun järelseiswat õiendust oma pauna pista. Pärnu Postimees kõneleb omas 42. numris, et Wändra õpetaja  Sakolowski paari aasta eest küll Saksa seltsides kõnet teinud ja tummade koolile abi palunud, aga setumaale ei ole see lootus weel mitte täide läinud. Töiseks ütleb Wändra tummade koolmeister herra J. Eglon Eesti Postimehe sessamas numris, et Pärnu Endla selts see kõige esimene olla, kes siiamaale Wändra tummade kooli heaks midagi teinud on. Mina ei tea mitte, kui palju see kooli walitsuse kohuseks on, nimetatud koolmeistrile selle üle aru anda, kust ja kui palju kusagilt raha sisse tuleb; seda tean mina aga selgeste, et selle kõne järele, mis Wändra õpetaja herra Sakolowski 25. Nowembril 1876 Pärnu handwärkide  seltsis (Gewerbeverein) pidas, 27. Detsembril üks kontsert nimetatud seltsi poolest asutatud sai ja see kokku tulnud raha,. 75 rubla, seltsi presitendi, Pärnu ülema Saksa õpetaja herra Girgensohni läbi, Wändra õpetaja herra Sakolowski kätte saadeti, mis üle wiimne Pärnu Saksa seitungis awalikult tänas. Peale selle tean mina weel ütelda, et Pärnu Saksa