mad nüüd? Kõik ÄnaW oliwad küünla tuledest walgustatud roosi krantsidega  kaetud; kirju latirnides pölesiwad tuled ja ukse kohtas seisis kiri, mis mitme suguste kirju paberitega ehitud ja taga pool põlemast tulest silmade ette vaistlikuks sai ja neid pookstawisi  näitas: L. ?. Loits." Kuna ma meel imestledes waatasin ja mötteldes paad murdsin, mis selts see ometi on, läks korraga uks lahti ja minu üks linnas elaja sõber astus  wälja. Kui ta mind nägi, tuli ta minu juure, teretas ja kutsus sedamaid sisse, nimetades,  et siin ..Pernu Eesti Põllumeeste Selts" olla, kelle toimetamistest ka wöerastel luba ja wöimalik osa wötta on, kui seltsi liikmetest sisse saamad wiidud. Rõõmuga wötsin ma sõbra kutset wasto ja läksin temaga sisse. Et warane aeg oli, ei olnud weel palju liikmeid  koos. Aga kord korralt tuli neid järjest  juure, sest kõik linnas ja linna ligidal elajad ..Pernu Eesti Põllumeeste Seltsi" liikmed  tahtsiwad, kellel aga iial wöimalik, üht tanu püha oma kõige armulisema Keisre Herra, suure Majestäti anuks pühitseda. Kui kõik koos oliwad, ei tahtnud seltsiliikmed, kes maja ilustanud oliwad, oma truust riigi Isa wasto mitte üksi tegudega ülesnäidata, maid ka südamest  woolawa armastuse sõnadega tunnistada.  Nad säädstwad endid ringi, töstsiwad häält ja laulsiwad: ..Jumal jää Keisriga", ja weel mittu muud laulu riigi Isa kiituseks, kelle nimed aga, kahju, ma äraunustanud olen. Selle peale wöeti klaasid, löödi kokku ja lauldi sääl juures kolm korda: ..Ta (Keiser)  elagu!" Siis soowiti weel suu sõnaga Keisrile pikka iga, hääd elu, rahu ja terwist, et ta alamaid oma warju- ja kaitserikka tiiwa alla wöttaks ja seda rohkeste meie üle wäljalautaks.  Mis tulu seesugune kaitsmine saadab, wöib sest näha, kuidas nüüd kõik ennast muutnud on. Kuidas oli enne ja kuidas on nüüd? Üks waenlane tuli, teine läks, waesel Eestlasel  ei olnud õiget rahu iialgi, waid igal silma  pilgul pidi ta ettewaatama, kas kusgilt waenlaste salgad tema pääle ei lange. Tänu Jumalale, see on nüüd aga möödaläinud! Sest ajast saadik, kui Eestimaa Weneriigi Keisre Herra kotka tiiwa warjamise ja kaits- Mse,,,al seisab, on kõik korraga äralöpenud, mis enne hirÄukäs kohutas., Keegi waenlane  ei tohi enam EestlM rayu xikkuma tulla, sest ta teab, et see wägew on, kes teda kaitseb,  Sellepärast hüüdko igamees tänuliku meelega truu-use märgiks: „Mo Keiser elagu l" Kesk öö hakkas juba kätte jõudma, kui ..Perno Eesti Pöllomeeste Seltsi liikmed ühest ärclahkusiwad ja koju läksiwad. Toast wälja astudes ja sõbraga Jumalaga jättes ütlesin ma: ..Keela ehk kassi, aga hoome homiku !ä--hän  ma seltsimajasse tagasi ja lasen ennast seltsi liikmeks üleswötta. Seesugune truu-us mis Eestlaste meeledes ja möttetes liigub, on mo südant süütanud ja ma ei woi mitte tema  ihaldamist? wasto panna. Nendasama peaks ka iga inimesega sündima, kelle süda mitte köwa kui kiwi ega külm kui jeä ei ole. Tuleb tulewikus jälle moni seesugune püha, mis Keisre Herra auuks peetakse, siis ei pruugi ma enam nurkas seista ja pealt waadata, mis kaaswennad tegewad, waid wöin nendega Keisre Herrale õnne ja pitka iga soowida. ..Kuule", ütles sõber seltsi majast wälja tulles  , meie oleme nüüd näinud, kuidas Eestlaste  hulkas Keisri Herra kroonimise pidu peeti, kas sul mitte tahtmist ei ole kä näha, kuidas teised rahwad seda pühitsewad. Ma olen hää meelega malmis sinuga kaasa tulemas.  Et Eestlaste rõõm nii wäga su Meele järele olnud on, arwan ma, et sa mitte selle wastu ei pane." Ehk kül juba Jumalaga jätnud  olin, tahtsin ometi ka teiste rahwa kombeid  näha saada ja seepärast sammusime siis edasi, sillast üle linna poole. Tamoshna ja raekoja ees juba pidime seisma saama sest ka siin nägime ehituse tulesid pölewad, mis piramiidide  sarnatsedes kolmnurkades akna pääle üles saätud oliwad. Siit ja säält paistsiwad enam ehk wahem tulesi meite silmi, mis kõik auustamise märgiks põlema oliwad süütatud. Edasi minnes kadusiwad linna tuled ja pargi w alg ustus tuli nüüd nähtumale. Kui senna jõudnud olime, astusime sisse. Jalateed, mis pöikades läbi wiiwad, oliwad küünlatega, mis klaaside ja pisukeste potikest? sees pölesiwad, nägusaks muudetud ja endid madalasse lautawad  puuoksad ja paksud põõsastikud, mis kaunis pargi ehteks muretsetud, hoidsiwad tu- 293