ommetige ennam wäärt, kui tühhi paljas tulle-tik,  ja sedda pannakse ni hölpsaste tikko wallitsuse  alla. Ommalt maalt. Peruust. Rasked õhkamised on praego igga ulitse nurga peal kuulda; ühhel sedda ja teisel teist pudu ja middagit ei toda kurrule; toad jäwad külmaks ja ellajad nälga, ei olle puid egga Heino ei kellegi hinna eest sada. Siit koddune rahwas teab kül, mis läbbi praego nimmetud asjust ni suur pudus, agga emalt rahwas woib selle ütte immesteleda, ja küssida: „Kuida se woib olla? Hein otti ommetige möda läinud suwwel parrem kaswanud, kui aasta enne sedda, ja heina teggemise aeg olli wägga korraline,  kuida woib siis praego heina nälg olla?" Üsna kössi, wanna söbber, mis ütled, agga wata, siin tahhan sulle jutlustada, kust nälg tulleb. Meil ei olle jo se aasta talwet; tallorahwas  on issi kibbedas häddas, ei sa kuidagi  Heino metsast katte, jõed ja sood on lahti, noh, mis peawad nad siis weel linna toma, ehk kuida linna rahwa tahtmist täitma. Meie jöggi olli jubba ni kaugel kinni, et jalla innimesed, kui warblased üllejooksid ja siit ja sealt ka hobbustega  ülle sõideti; praegune sulla ja merre torm lõhkusid jeä ärra ja mattis padi tee kinni et kegi ennam ülle ei sanud; sure waewaga raiuti tee jälle sisse, agga kauaks sedda olli, torm ajas jeä jälle ette ja paat seisis jälle jeä sees kinni. Tänna, 28. Nowembril, kui sedda kirja kirjutame, on meil kaunis walli lode tuul, mis ennamiste ikka padi tee kinni matkab ning liggi nelli üks pool gradi soja. Pudega on luggu otse nendasamma, neid tuakse agga üksi siis sisse, kui reggi jookseb ja et ree teed weel põlle, sepärrast külmetawad ahjud ja nendega ühtlase maea rahwas ka, kui kassukast põlle selga panna. Peaks wanna taewa Tädike meile õige pea talw-teed andma, siis õlleks meil igga asja küllalt, ja wviksime jälle wähhema murrega  läbbi sada. Puu kowwadus j a wastoseismine.  Nüüd uemal aeal on jälle mitme  aastase katse järrele leitud, et puu köwwadus  ja wastoseismine, wägga selle järrele on, millal sedda metsas raiutud. Selle järrel? on leitud, et ehhituse- ja puu nõude tarbeks prugitawad puud ja nendasammoti ka postide ning wadide tarbeks tarwitawad puud, Detsembri  kuul peawad raiutud sama, mis siis nelli, kuus ja kahheksa kord rohkem wasto pannewad,  kui need, mis Januari, Webruari ja Märtsi kuude sees raiutud. Wina ehk pirituse  wadid, mis Detsembri kuul raiutud pudest  tehtud, on paljo parremad, sest et neist kange joma aeg ei jõua nenda läbbi tungida, kui neist, mis muul aeal raiutud. Sedda anname  issiärranis neile teada, kes ehhituse puid raiuwad ning kaubale towad jä otse nendasammoti  ka neile, kes puu nõude ehk postide tarpeks puid raiuwad, et sedda Detsembri kuul, agga mitte hiljem tewad; ahjo puid woib iggal  aeal raiuda, seal põlle tarwis wahhet piddada.  Pernomaalt. Wastus. Postimees! ara pane pahaks, kui mina ~M. S." kirjaliku seletuse üle Suurest Saksa ja Prantsuse  joast, õienduseks paar sõna räägin. Äuustatud kirja saatja „M. S." kirjutab suure osawusega mõne terawa sõna, mis wist tõsisest ligimese armastusest aetud, sündinud, raamatust: ..Suur Saksa- ja Prantsuse sõda," mis Tal mehikesel pea tundmata asi näitab olewad; aga seletab ja laidab awalikus aealehes raamatud, kuida ka ühest täädma mehest  paremad odata ei woi, kes läbi wöera prilli asju läbi uurib, ja siis, kui omast sünnitatud  mõtte punutusi awaldab. Näituseks maalib Ta, raamatu kirjutajat läites pildid silmade ette nenda: ..agga ommeti üht tõeste sündinud, halledaid ja kurwliku luggusid  peaksid seal sees õigusega leida ollema, mis auus kirjutaja ommas kõrges seisuses, meiega  kirjutamata jätnud." Siin peab tõega ütlema, et kirja saatja, kui ta seda raamatud arwab läbi lugenud olewad, et se siis pimedas  sündinud. Kui Teie süda weel alles nii köwa, et ta neist suurtest lahingitest, mis raamat  täädustab, kus werewalamine ja tapmine wäga suur oli, liigutatud ehk kurwaks ei saanud,  siis ei woi keegi seda selle raamatu kirjutaja  süüks mõista. Ka näitab kirja saatjal kaunis nõder usk olewad, et paljalt Suure 399