wöitlenud hakatuses tubliste wastu; aga wiimaks,  kui juba üsna saare lahedal olnud, lõpnud  tema jõud ära ja langenud waenlase küüsi, kes teda ühe kauge, üksiku tühja saare paale wangi wiis. Printsessin, kes oma armukest ammugi ootanud  ja tema kaua ara jäämise parast wäga kurwastanud, saanud wiimaks tema õnnetusest taada ja ka paika, kus prints wangis olnud. Ta pidanud kohe nöuu teda ära päästa, ja ehitanud ühe tugema, nõiduse mäega kinnitatud  laewa, kellega kõige sortsilasest sünnitatud tormide wastu panna wöinud ning wiimaks ka oma armast peigmeest säält tühja saare päält ära päästnud, kelle wastu sortstlase nöuu midagi 'pole aitanud. Mõlemad wöidurikkad armastajad tulnud Eesti maale tagasi. Siin põletanud n'ad oma laewa ranna ääres ära selle nöuuga, et enam kusagile muiale minna, kui oma kodumaa paradiisis  jäädawat elu-paika wötta. Nende kodumaale tulek olnud just Jaan'i paäw, keda kõik Eestlased weel täna pääwani, kui mälestust ja pühapääwa kalliks pidawad. Mõnes kohas kiiguwad ja pidawad n'ad mitmesugust'd  lustistd ja mängisid sääl juures. Tüdrukud istuwad kõige öö kiigu pääl ja õötsutawad endid edasi ja tagasi, kus juures n'ad oma wanu Eesti laulusid laulawad, mis kõik seda printsessini laewa ja juhtumist ära seletawad. Kiikumine tähendab laewa kiikumist  mere laenedel, kuna lauljad neiud n'agu saatjad oma kuningaana ära purjetamist tähendama  d. Wiimaks pannakse tönva- tonnid põlema, mis kõik seda püha lõpetab ja laewa  ära põletamist tähendab. Kui need põlenud  on, siis on ka pidu otsas. Omalt maalt. Pärnu Maalt- Ühest juhtumisest Pärnu silla pääl, kirjutatakse meile nenda: ..Kallis ..Posti papa!" Ära pane pahaks,  kui ma sind waewama tulen. Aga mis sa pead tegema, kui ilma asjad seda sunniwad, ja sellepärast kannad sina ju pauna, et säält seest paremaid ja pahemaid asju pead tääda andma ja pahemaid parema järje paale juhatama.  Hilja aea eest lugesin sinu lehe seest öhe tüki silla wahe tükist ja sest walitsusest. Aga mina ei tahtnud seda sugugi uskuda, et niisugune  tähele panemise wäärt asi mitte oma korraliku saaduse sees ei seisa, mis nüüd oma silmega pidin nägema, ja just seda, et silla wahetüki wahelt ärawötmise juures mingisugust  walitsust ei ole. See oli esmaspääwal 19. Juunil, kui linnas  käisin oma asju tallitamas, ja et palju toimetamist oli, jäin siis nii kauaks, et paar minutid paale kellu 8 oma körwiga linna poole silla otsa jöuudsin. Ootasin oma kohta ka juba pool tundi; (puu oli pöigite ees) ei tehtud lahti. Küsisin teise küla waderi käest, mis lugu fee on, et üle ei saa? Wastuseks sain: ..Silla wahe tükk on wahelt ära!" Aeg läks m'ul pitkali wankre pääl seistes igawaks ja läksin siis ka silla pääle waatama. Üks suur laew, kahe mastiga, ja mõlematel mastidel oliwad põikpuud kulles ja oli just silla wahetüki wahel ja alles poolest saadik läbi minemata. Sääl tuli üks wäike lubja koormaga laew sellele warsi järele. Suur laew jäi pääle poole silda nenda moodi risti ette, et pisuke mitte enam kuidagi wiisi läbi minna ei pääsenud. Selle wahe sees oli kellu juba 9 löönud ja hulk töö-rahwast ootasiwad silla wahe tüki taga, ega pääsenud mitte hiirgi üle. Korraga wötsiwad mõned noored mehed nöuuks, hüppasiwad selle wäikese laewa pääle ja arwasiwad selle päält jälle teilele poole maha hüpata. Aga wöta näpust! Laewakene oli nii palju eemal, et teisele poole ei saanud maha hüpata, ja tahtsiwad jälle tagasi tulla. Wahe aea! lükati aga laewake eemale, nii et meestel tegemist oli, kui jälle silla pääle saiwad.  Üks noor mees, kes mitte nii usin ei olnud kui teised, jäi laewa pääle ja nägi sell' silmapilgul, et laewa! üks paadike taga kinni oli, tömmas ligemale, hüppas sisse ja tahtis nenda moodi silla paale saada. Nii pea kui laewa ehk kuudi mees seda nägi, et üks wööras  tema paatis oli, lõi ta kohe sellele pitkhaagi  warrega mõne wopsu selga. Noh, täädu pärast muidugi, et nüüd tüli lahti oli. 217