ja pool warga näggo wina peale tua, on ta käes tühhi assi. Se teggi ka mulle himmo,  sedda tarka meest ülles otsida ja omma silmaga nähha ja õnneks juhtus mul ka muud tallitust Tallinnas ollema. Senna minnes küssisin ühhe ja teise wastotulleja käest, kas kegi ühhest sesuggusest targast ka middagist teab: warsi kitis üks ja teine selle kuulsa nõia tarkuse wäest, ja juhhatasid mulle temma korteri  ja ellokohta kätte. Esmalt kohhe, kui linna jõudsin, otsisin sedda kulust tarka ülles, ilma, et mul temma jure asja õlleks olnud, waid tahtsin agga immeteuks temma suurt tarkust nähha ja sedda nattuke prowida ning wadata, kas wiskab kohhe uksest wälja, woi panneb teiste häddaliste sekka nurka istuma. Sisse astudes tulli warsi noid sammutades mulle wasto, watas tösstse näoga mo silmi ja ütles: „Oi mehhike! õlled kül wist ühhe sure asja pärrast mo jure sisse tulnud?" Oige kurwa  näggo tehhes ja süddame põhjast ohkades kostsin lemmale: jah! egga ommetige kegi pikka ma takka nalja pärrast üht reisi ette Võtta. Õnneks jäin ma sekord nõiaga aina kahhekesi senna. Ta andis mulle istme ja teggi issi jutto siit ja sealt, õnnest ja õnnetusest; agga kui ta mo töntsist sonnadest ühtegit selget otsust ei wöinud  sada, lõi ta kaardid lahti ja hakkas nende seest selletama: kolm korda on sinnult warrastud,  kaks kord õlled sa wee-häddas olnud ja kaks korda on tulli so käest piddand lahti minnema;  so naese ja laste ülle käib saggedaste pahha tuul, sul on ka üks wägga hea loma on, agga nende ülle käib saggedaste ikkaldused  ja sind ennast kiusatakse kurjaist innimestest;  kõige selle wasto tahhan ma sulle abbiks  olla, kui so südda sedda sowib. Marguse  assi näitab wägga selge ollewad ja ma wöiksin sulle üsna selgeste öölda, kuidas se kõik olnud, agga se on sinno omma kohhus, otsa ülles tehha. Kõik sedda kuuldes, olli mul suur teggemine, omma naero piddades, sest kõigest sest, mis ta mulle seal ette lorrises, ei olnud sönnakest töt. Et mo käest warrastud,  ei olle siin ma peal weel mitte sündinud;  wee hädda ei olle ma omma ellu sees näinud ja ei mälleta sedda ka mitte, et tulli mo käest on tahtnud lahti minna, sest et ma sedda ikka h õlega ollen hoidnud. Naese ja laste assi on nendasamma, kui norem ollin, siis unnustasin naese wötmise ärra ja nüüd mannal päiwil, ei olle ma sette tülliga tahtnud  teggemist olla; noh, kus on siis mo lapsed  kelle ülle pahha tuul käib? Mo ellajate karri on wahhest mönni must kirp särgi korro wahhel, agga muud ellawad loma mul hinge tagga ei olle; sa pead jo teadma, et ma kunst kaupa ta jures käisin, et temma suurt tarkust järrel prowida, nüüd teggin omma kele paelad lahti ja walletasin tale, õige kurwa  näggo tehhes ette, et mul mönne päewa eest sadda rubla rahha ärrawarrastud ja ei tea, kelle peale sedda arwata. Piddin meel rohkem räkima, agga ta ütles: potte pikka jutto tarwis, minne to agga korter wina, agga ärra sa issi sealt pealt mekki, siis ei sa õiget arro ja näggo ei tulle õigel wisil wina peale wälja; teggin ka kõik, mis prohwet käskis,  wötsin ommad 63 aastased jallad selga mitte nenda, kuida Postimees wimati ütles,  36 aastased jallad, egga need jo weel kellegi mannad jallad põlle ja läksin wina järrele kaugel ta siis seal tua otti, ollin warsi taggasi ja andsin sedda prohwedi kätte, kes sedda ni kohhe ühhe kahheksa kandilise klasi sisse kallas, korda kolm peale puhhus ja siis karlops hakna pihtjalla kohta laua peale panni ja prohwet isse hüdis pead köngutades: «tulle agga wälja, kus sa peased." Minno pole pöördes ütles ta: «tulle ja wata, siin ta seisab, wata siin omma warga silma; noh, kas tunned, kes ta on?" Ma läksin liggimale ja silmasin ülle lausuja ölla klasi sisse, et nähha saaksin, kas minno omma woi lausuja näggo wina peal nähha on, warrast ei olnud jo tullemas, sest mul ei olnud jo middagit ärrawarrastud.  Agga eks olle ikka! lausujal sulla õigus, pool innimese näggo paistis mo silmi; ma maegutasin suud ja pilgutasin silmi,  et nähha, kas näggo sedda ka järrel teeb, nago peegle ja wee sees, agga sedda ta ei teinud, waid wahtis terrawaste klasi serwa takka mo otsa; sel silma pilgul ei rõõmud ma arru sada, mis se piddi tähhendama; ütlesin pommisejale, et ma middagit ei woi nähha. Nüüd wöttis ta ühhe pikka nõela ja näitas sellega otse näo kohta, agga ma wabbandasin ikka, et ma middagist ei näe, selle peale sai 286