tust ja kirja tarkust, kui tallopoeg omma warranduse  kambri jõudnud kokko korjata; olgo eddespiddi, kuida on, kui ommale rohkem tarkust  jõudnud korjata, et üllema kõhtudega, omma ammeti asjo takkistamata jõuab toimetada  ; lasseme neid nüüd weel hästi kolis õppida et rohkem tarkuse warrandust kokko pannewad, kui issadel on. Tallomade ostmisest könneleb sesamma  Ria seitung, mis üks hea söbber tale kirja läbbi teada andnud. Kirri olnud nenda: Kui meie seitungides loeme, kuida tallorahwas Liwimaal pärusmaid ostnud ja weel ostawad ja et taadre hind ka mitte liig kõrge ei olle, ja kui siis mõtleme, kui suurt õnne ja õnnistust pärris herrad omma tallopoegadele sega on teinud, siis peab iggamees, kes ühhe rahwale head fowib, kül süddamest römus ollema, et meie tallorahwas ommeti ükskord ni õnnelik on, omma pärris maad harrida ja leigata, mis ta kandnud. Pörame agga silmad seitungide  pealt ärra rahwa pole, siis wöime pea arro sada, et se assi pabberi peal paljo kennam wälja nääb, kui ta tõeste on ja kõik kuld ei olle, mis hiilgab. Sssuggustes waldades, kus mõisa herrad teo-orjuse ja rendi aeal omma  tallogoegi ei olle pinanud ja maa mümise jures ka wähhema hinnaga leppinud, seal käib pärris perremehhe kässi hästi. Seal on kennad  ued maead üllesehhitud ja sa leiad ka nende toast ramatuid ja seitungist; agga seal kus mõisa herrad ni hästi teo-orjuse kui rendiga  omma tallopoead waeseks immewad ja nüüd korraga, kui omma pessast ei tahtnud waljaminna, omma kohta kalli hinnaga piddid ostma, seal on nad kimpus, ei tea kust sedda rahha sada, mis maksa tulleb. Sesuggustes waldades ei tahha pärrisperremehhed kossuda ja nende kässi ei näita mitte hästi käiwad; iggapiddi näitab, nago õlleks kõik wanna modi;  ei olle seal ei uut maea, ei ramatuid egga seitungist nähha. Perremehhed on allati selle kartuse al, et pankroti jäwad; sullased kaebawad  raske töö ja waese toido ülle ja ka wannad  halpead ja jõuetumad, kel ikka üks nurgake  olli, kus wöistd ellada, ei tea nüüd, kuhhu peawad minnema. Perremees ütleb sullastele: „Kuida herra minnuga, nenda minna teitega ja wanna hal-pea ja nödrade käest küssib ta ürirahha, ta ei woida middagi ilma maksuta anda, ta olla kõik kalli rahha eest ostnud» Sesuggusid ja muid sellesarnatsid kaebtusi on Liwimaal mitmes kohtas kuulda. (Et se kõik tossi on, mis hea mees Ria wenne seitungi üllesandnud, ei tahha meie uskuda; sest ni paljo kui meie pärriS perremeestest olleme kuulnud,  ellawad kõik priskeste. P. P.) Tallinnast. Ue kirriko sisse õnnistamist.  Pühhapäwal 20. Detsembril, on Tallinna Kaarli koggodusel suur rõmo pääw olnud, nende uus ja kenna kirrik sanud sel päwal sure pühhandusega sisse õnnistud. Sest asjast tänna pikkemalt räkida, ei olle wöimalik;  sepärrast pallume weel nattuke kannatada; tullewa kord panneme kohhe ette otsa. Saremaalt. Surma sönnu me d. Jälle on üks tru Jummala sullane ja koggoduse  öppetaja siit Issanda wina mäelt ärra-" läinud, omma iggawese rahho sisse. Waljalla koggoduse öppetaja Bernhard Frank, on 9. Detsembril warra hommikul äkkilise haiguse läbbi ärrasurnud ja ommad lapsed ning kõik koggodust waeseks lapseks jätnud. Pühhapäwal  20. Detsembril sai temma mässinud ja Issandas hingaw kehha ta rahho paika hingama  pandud, kus römust üllestöusmist otab. Sündimise polest on temma Eesti kubbermango  mees ja kõik omma pikka tenistuse aega, sure truusega Waljalla koggoduses teninud, künni öhto kätte sõudis ja surma öö peale tulli. Kõige omma tenistuse aeal, ei olle ta mitte roside ja lillede peal kõndinud, maid ka mõnda risti ja selle ello raskust piddand kandma,  enne kui rahho Issand tedda omma rahho sisse kutsus. Lapsed ja kõik koggodus nuttab omma armast issa tagga ja otab troosti selle käest, kes meid agga üksi woib ja jõuab trööstida,  ja se on: Jesus Kristus! Peterburgist, Koolmeistred nekrudi  wötmisest lahti. Wenne seitung ..Znwalide" könneleb, mis siin allamsl seisab: Kässo andmise ja rigi kasso nõudmise ühhendud  tepartemang on ühhes koos ollemises reihsradiga, kolide ministrist ette pandud heaks arwamist, koolmeistrid, kui nad pearahha maks- 14