Tännini kuulsime neid Peterburgis ja Moskwas  ollewad, agga wimaks olli neid ka Eestimaal  siin ja seal nähha olnud; agga nüüd wimasel aeal on nad ka Pernus ja seal ümberkaudo  wälja hilmunud ja mõnda lapsukest ka jubba mulda winud. Ütleme nüüd neile, kes nendega lähhemat tutwastust ei tahha kehha,  need lasko ennestele ruttust röugid panna ja ärgo wiwitago aega, sest igga wiwitus woib kahhetsemist ennese järrele tõmmata, agga siis on se hilja; midda warrem sedda parrem, peame nihästi issienneste, kui omma laste- ja perrele röugid panna laskma; sel kombel agga ükspäinis woime nende eest warjatud ja enneaegse  surma eest kaitstud sada. Jägo siis kõik tühhi kartus selja tahha, nago peaksid pandud rõuged keddagit surmama; ei sedda mitte, waid nad kaitswad just surma eest. Et meie armsa Eesti rahwa, ning nendasammoti ka igga rahwa seas neid kaunis rohkeste leida on, kes wägga selle wasto seisawad, egga tahha lasta röugid panna ; neid pallume wägga süddamest mitte ni kerg-ussulised ja kartlikud olla, waid wibimata selle eest murret piddada, et nihästi nende ennastele kui lastele rõuged pandud sawad;  se agga ükspäinis woib neid pärris rõugete eest kaitseda. Riast. Tullekahjudest. Tullekahjud käiwad pea otse nendasamma kui mõnned pahhad  ja külge hakkawad többed, möda mailma, agga issiärranis on neid süggise rehhe peksmise  aeal kõige rohkem; agga ka talwe kuleme sesuggustest õnnetustest ja kahjudest, nago „Balt. Weshn." ka sest praego juttustab: 22. Januaril hommiko warra olli Übbenurme koli maea kattus põllema läinud ja et naburi rahwas ruttust appi ruttanud, põlle ta suremat kahjo tehha sanud, kui et kattus ja kaktuse allused toad rikkutud sanud. Teine tullekahjo  olnud Marienburgi kihhelkonnas, seal olla Ue-Annenhowi parralt suur jahhu- ja sae-weske 12./Z3. Januaril öse mani mahha pöllenud, kus jures mölder wägga suurt kahjo sanud, sest kõik ta kokko ostetud wilja warrandus  janud sisse; kust tulli wälja läinud, sedda ei tea kegi. Kolmas olnud 2. Januaril.  Hommiko warra kello kolme aeal olla Lambertshowi karjalaudad põllema hakkanud, kus kellegi abbi pelle aidanud, sest et seal wägga paljo kuiwi pöhko olnud, mis läbbi tulli ruttust  wägga laiale laggunenud. Sisse janud 66 sarw-ellajast, 19 lammast ja rohkeste ellajäte  pöhko. Ehk kül maead assekurantis üllal olnud, olla ommetige mõisa herra kahjo künni 5000 rubla wäärt. Tännini ei olla se ka weel teada, kust tulli wälja läinud. Meie ei woi sedda kül öolda, agga ommetige näitab assi nenda, nago õlleks need karjalaudad pöllema  pandud. Maade mümi sest. Kui paljo rendimaid  23. Oktobrist 1872 künni 23. Januari kuu päewani 1873, se on ühhe werend aasta sees, tallo pärrismadeks sanud, sedda leiame Ria seitungist ..Maa ja linna rahwale" üllespandud.  Müdud on sanud 466 tallokohta, ühtekokko 8542 tadert 76 krossi selle hinna eest 1,283,002 rubla. Selle järrele maksab  siis taader läbbi seite 150 rubla ja üks tallo tulleb umbes 2753 rubla maksma. Wägga röörnus on se kuulda, et maade ostmine jälle hea pitk sam eddasi läinud ja pärris perremeeste arro kaunis kaswanud; annaks Jummal, et se ikka weel pikkema sammudega  eddasi lähhaks ja nende arro iggal pool jöudsaste kaswaks, kes omma pärris kaktuse  al ellawad, ja omma pärris pöldo harriwad.  Õnnetusest. Kui pea woid õnnetus meid omma hõlma alla wötta ja omma tahtmist  möda näppistada. Riast kirjutakse: Nelja  päewa õhtul, 8. Webruaril, na kello pool seitse, kus meil walli tuul üht ja teist rapputas  ja monne kattuse kiwwi kattuselt ulitsale mahha lopis, on ta ka mõnda aea planki, mis mitte kindel omma jalla peal polnud, mahha wissanud. Ria purjer Timowei Andrejew, läinud üllemal nimmetud aeal Dünaburgi ulitsat  möda aea plangude äärt kauda tule marjus  eddasi. Korraga olla jäsk tule hoog lesse Agejewi parralt planki ümber ja Andrejewk kaela lükkanud, mis läbbi ta kauniste piggistud  sanud; widud mees kohhe linna haige maeasse tohtri holekandmise alla. Tartust. Tullekahjo. Sealt kirjutakse 9. Webruaril: ..Tänna hommiko warra, na umbes kello kahhe aeal, hakkas Allee-ulitsas, 70