peale. Sealt töid Eestima kubberner ja tamosna  kommandir suurt wöerast wägga kennaste  ehhitud padiga pulwärgi are. Kõik pulwärk olli kõige suremas piddo ehtes omma wägga suurt ja arruldast wöerast wastowötmas;  seajt läks üks lai trepp alla, kuhhu üks ütlemata kallis teppih olli peale laotud, ja treppile üks punnasest kallewist warri peale tehtud, ja sealt eddasi, nago telk tehtud ja kelle otsas wägga kenna auwärraw ja siis se plats, kus kohto wannemad wastowötmiseks ollid seismas. Kõik pulwärk ja sealt ümbert kaudsed platsid ollid murdus rahwast täis. Kui Keiserlik kõrgus Suurwürstina musiko mängo al, rigi laulo mängides mäele tullemise  treppi jure jõudis; sai temma seal rüütlite  peawannemast kõige ma, ja üllema pürjermeistrist  kõige linna nimmel terretud, kus jures pürjermeister wanna prügi ja wisi järrele  sure wöerale, sola leiba andis. Sadda nellikümmend noort tüttarlast, kõik walges rides, seisid möllem pool treppi ülles seätud, kes sedda teed, kust Suurwürstina ülles läks, lilledega täis ripputasid ja nenda läks Suurwürstina,  möllem pole lahkeste terretades, künni tedda otawa tõlla jure. Ka auwärrawa  pealt lasksid senna seätud tüttarlapsed kokko seotud lille kimbud Suurwürstinale läbbi minnes temma jalge ette. Auwärrawast künni tõlla jure seisid pürjerid ja priitullekustutaja wäggi omma lippudega ja kui Suurwürstina nende wahhelt läbbi läks, satis tuhhat kordne hurra öiskamine tedda sealt läbbi. Keiserliko kõrguse helde ja lahke näggo ligutas igga ühhe süddant, et iggaüks kõige pallawamat armastust 'temma wasto tundis. Se tee, kust Keiserlik kõrgus läbbi, linna sisse sõitis, olli wägga kennaste ehhitud; saddama  ulitsest ümber linna Seppawärrawast sisse, künni wennekirrikusse, kus jummalatenistust  sai petud, sealt läks Keiserlik kõrgus Oterviste  kirrikusse, kus superintent sedda suurt keiserliko wöerast wasto wöttis. Peale selle, kui ta omma Keiserliko auustusega ka sedda pühhakodda olli wadanud, läks temma üllewagga  kennaste ehhitud möisnikude maeasse, kus ka wanna prügi ja wisi järrele auj omasega  armolikult wasto wöttis, ja sealt jälle Narwa ulitse are ueste assutüd Wenne waes- telaste koli maeasse, kus lapsed ilma maksuta öppetust sawad ja sellega olli se uus kool lahti tehtud jg sealt läks siis suur Keiserlik wöeraS Katharinenthali lossi peale. Kõik ulitsed, kust nad senna minnes läbbi sõitsid, saddamast künni Katharinenthali ollid plaggude, teppihe  ja rohheliste krantsidega kennaste wälja ehhitud ja ni täis innimessi, et tuul läbbi ei peäsenud; ja otse nendasammoti ka Keiserliko lossi ümber,-mees mehhes ja pea peas kinni, süddamed täis römo ja suud täis öiskamist. Siis läks römo öiskamine õige sureks, kui Suurwürstina omma pea keiserliko lossi palkongi  peale wälja pistis ja sealt armolikult terretas. Kello 2 wöttis Suurwürötina linna  ilmalikud ja waimolikud ning ka maa wannemad omma juttule wasto ning öhty kello 6 olli rüütlite maeas suur lõuna söma aeg, kellest ka Suurwürstina ossa wöttis, ja rüütlite peawannem, kõikide koos ollewa ning kõige ma römo üllestunnistades sure Keiserliko  wöera terwiseks «ellago kõrgest" kõige koos ollewa wöerastega öiskas. Parrast söma olli teatre ehk watemäng lossis ja selle peale nihkus  .ka se tund liggi, mil Keiserlik kõrgus laewa peale taggasi sõitis. Kõik ulitsed serrasid  römutulledest ja saddamas au wärrawast, kui päike, mis sealt übertkaudo maad walgustas;  kõik ranna äär Wiimse mõisast tunni katla pattareist sadik, olli kui tullemerri/ Ärraminnemise  jures olli linna laulo selts saddama  silla peal ja saatsid omma suurt Keiserliko  küllalist rigi laulo ja mu kenna laulusid laüldes, künni laewa peale ja ni pea kui laewa peale olli sanud, sai Keiserliko kõrguse kässo peale üks imme kenna tullewärk tehtud ja antud  märgi jarrele ka kõik merre rand Katharinenthalist  künni linna ja Rannawärrawa tagga  pattarii pea! pengali tulled wasto tehtud. Sellega lõppes nüüd se suur piddo päew, mis kõigile iggaweseks mällestuseks ja melespetawaks  päewaks saab jäema. Kõikide süddamed  hüppawad ja sawad kaua hüppama selle römo pärrast, mis neil 9. Zulil 1874 olnud ja wannad Tallinna mürid sest õnnest kaua könnelema, üht ni suurt wöerast ja tullewast rigi wallitsejat omma wahhel näinud ollewad. Temma mällestus ellago pölwest pölweni kõige Tallinna rahwa süddames ja arratago nende 254