iseenesest rammetu, kui mitte auulikud möisawaneMad  priitahtlikult maapääwa peal aastal 1839, enestele ei oleks kohuseks teinud, täieliku  kooli öppetuse eest, hoolelikult muret kanda ja aastal. 18W ei oleks maha teinud, et ühe koolmeistre ameti peale panemine ja tema lahti laskmine, mitte ühe ja teise tahtmise järele üksi ei wöi sündida, ja üht üllemat kooli kohut  aastal 1845 rnhwa koolide üle säädnud. Sest saadik sn siis kooli asjad palju paremaks  ja õppimine koolides elawamaks läinud nenda, et sest saadik, kui koolmeistrite seminar 1871 MalM linna ja aasta! 1873 Tartu linna asutatud said, Liiwimaa uhkusega selle käsu peale, mis ülem kooli kohus aastal 1874 wäljaandnud, wöib waadata, ja Liiwimaa ühendlik maakpHttde Aewaatmine ja ligi awitamine  ning säädimine öppetuse asjus õiendab  ja kinnitab. Mis on aga edespidise aea peale maakoolidest loota ja oodata? Selle peale Vastab kõneleja herra 1) et aastast 1867 saadik,  oma wäe sisse astuw kogukonna säädus, wana põhja peal seisab, ja kui kogukond muidu kül mõisast lahutatud, kooli asjus aga wana wilsi Wb jä möisawalitsus koolide edasi fgamise üle peab walwama; 2) et talurahwas ise ksoll töös ligi peab aitama ja selle eest murstsemä, et neil tublid koolmeistrid kooli tubades, mis nende eneste kestest seks kaswatud  la oppetatud, kes ka südamest püüdwad edasi saada ja 3) et koolMetstrite ameti peale seesugused walitetud saamad, kes ka seda wäärt ja seesuKuse maimuga on, et ühe nõdra lapse hinge sisse esimest öppetuse idukest nenda möistawad  istutada, et see pärast rohket wilja wöiks kanda, et pärast kodust öppetust' oma lastele möistawad anda ja tüttarlapsi nenda kaswqtada, et neist tublid naesed ja laste emad wöiwad saada, rohkem kui tänini ses asjas peaks tööd tehtama 124 kihelkonna peal paljast 7 tüttarlaste kihelkonna kooli! Omalt maalt. Pernsvzaalt. Tulekahjust. Pühapääwal,  22. Weebruaril homiko na kello 6 seal, on Sauga maldas. Mokka Jaani talu, kõigega, mis selle sees ja kaktuse sl marju! olnud, ärapõlenud; laut ja ait jäänud jäärele. Oleme ka püüdnud, lähemat täädust saada, kust tuli lahti läinud, aga et üks nenda ja teine jälle teist wiisi sest kõnelenud, seepärast ei tea meie sest selget aru anda; niipalju peab smetige tõsi olema, et tuli wäljast hakkanud. Kui suup peremehe kahju, on ka weel alles täädmata. Tuli ei mõista nalja, on ta ükskord  wöimuse enese kätte saanud, siis sööb ta, lugu pidamata, kõik ära, mis eest leiab; seepärast  peawad temal alati tublid päitsed peos olema ja teda ka ikka köwa walitsuse a! peetama,  et woimust enese kätte ei sa. Alutagusest. Kuld pulmad. Waiwaru  kihelkonnast kirjutakse Eesti Postimehe läbi: Mereküla taluperemees Jaan Roosipuu, on oma naesega lv. Jaanuaril 1876 kuld pulmad ärapidanud. Tema kutsus sel tähtsal  pääwal sõbrad ja naabrid oma juure kokku, nendasamma ka öppetaja, köster, kihelkonna hsrra ja pärisherra Narmast. Öppetaja pidas  mõnusa tänukõne kõige selle abi ja armu eest, mis Jumal 50 aastase abielu sees nende wasto üles oli näitnud. Et sääl juures ka rõõmsad õnnesoowimised ja mõned kingitused tuliwad, on iseenesest mõista. Pärisherra Gendt kinkis kaks kuld lusikat aruldase pidu pääwa tähenduseks ja mälestuseks. Endisel ajal, nimelt weel siis, kui seegi elatand abielupaar  oma esimesi pulmi pidasiwad, ei teadnud meite rahwa seas nii tähtsaid pääwi weel kegi tähele panna ega mälestada. Aeg nihutab asjul Kuressaarest. Laewade käimisest. Säälatse laewade käimisest kirjutakse: Aastal 1875 tuli esimene laew 31. Märtsil meie sadamasse  ja wiimane läks 15. Nowembril siit ära ja sellega oli siis laewade sisse ja wälja käimine lõppenud. Selle wahe aea sees on siis 120 laewa sissetulnud, kellest 105 weneja  15 wäljamaa laewa olid ; wälja on läinud, 114 laewa, kellest 102 wene- ja 12 wäljamaa laewa. Kaubad mis wäljamaale said saade? tud, oli enamiste wilja, mis 84,352 rubla wäsrt Mwatakft ja wäljamaalt sisse toodud kaubad, kelle seas puuda 23 naela soola ja 0953 puuda 30 naela puu-wilja, mis 83