Perno Postimees ehk Näddalileht SO. 1«75 I^nes neljapäew 20. Detsembril.^ aasta. Ue tellimise teadaandmine. Perno Postimees saab ka aastal 1874, nendasammoti, kui tünnini, wäljatullema. Tellimise kohhad  on mannad tuttawad kohhad ja hind ka otse nendasamma, neil, kes issi trükkikojast ärratowad 1 rubla 30 kopp. ja kellele postiga kätte sadetakse 1 rubla 90 kopp. Pällu me agga auliko Postimehhe tellijaid,  omma aastast makso tellides kohhe liggi sata, sest et kroono posti-rahha kohhe essimese numre ärrasaatmise  jures täie aasta eest, peab ettemaksetud sama; mikspärrast siis neid tellijaid, kes meil tundmata,  issiärranis pallume, mitte pahhaks panna, kui meie ilma rahha saatmata neile Postimeest ei sada. Wäljaandja W. Borm. Ses lehheS seisab: Õiendus. Ommalt maalt: Pernomaalt: Tullekahjust. Riast: Kubbermango wallitsuse kulutus.  Tartust: Rõugetest. Uest Sallatsist: Tormist. Tallinnast: Kange torm. Peterburgist: Kingitus. Terwise jogid. George ordeni piddo. Moskwast: Samara rahwa häddast. — Ellajate tõbbest. — Kasanist: Wilja saagist.— Nishni Nowgorodist: Mis sa külwad, sedda sa leikad. Odessast: Wilja ikkaldusest. — Warshawist: Kauba ajamisest. Tihwlist: Arruldane wannadus. Kihwamaalt: Rõöwlite seltskonnad. Wöeralt maalt: Saksamaalt:  Rigi seespolisist asjust. Kohto otsus. Jtaliamaalt: Paawsti terwisest. Prantsusemaalt: Bazaine kohto otsus. Inglismaalt: Walese prints ja printsessi reisist. Õiendus. Sedda arwasime jo kohhe, et kes lüa saab ja pealegi wallusaste, egga se ommetige waggusi  hopa ei saa wastowötma, waid ka kissendama,  sellepärraft pallusime jubba ette, et kui wastust antakse, siis sedda pitkas meeles tehha. Ehk kül üks wastus kirri jubba minnewa näddalases  lehhes seisab, mis üks auus koolmeister  meile satis, siiski ei woi meie tännast õiendust  prukimata jätta; sest kui ühhe issa last laematakse ja awwalikult teotakse, on tal ommetige  melewald omma lapse eest kosta, mis ka meie ommalt poolt üsna õigeks arwame. Õiendus kirri on nenda: ..Perno Postimehhe 45" leidsin kirja, mis minu raamatu üle ..Suur Saksa-Prantsuse  sõda" oma wiisi kohut mõistab. Noh, lõbus ka! Sest on naha, et raamat ometi mitte tähelpanemata ei ole janud. Et aga kirjasaatja liig palama merega oma kirja on teinud ja sõnu pruukinud, mis üks mõistlik kunstkohtomöistja  ilmasgi ei pruugi, siis arwasime tarwis olewad õienduseks mõne sõna ütelda. Seda tahan auusa redaktori soowimise järele ilma kõige wähema wihata teha. Kirjasaatja soowib  minu raamatust, nagu ta ütleb, „üht tõeste sündinud, halledaid ja kurwliku luggusid"  (oige keel!!), aga mi te sõja sündust kuulda saada, mis wiimase tarwis ometi raamatu olen kirjutanud. Need lugud olla mina, nago aus kirjasaatja edasi ütleb ..ommas kõrges seisuses