kui kõik teised maa päälsed rahwad. Sääl tulla igga 102 inimese pääle läbistikku üks kõrts arwata. Wõõralt maalt. Ameerika maalt. Sääl on Nju-Joork'i linnas üks niisugune selts, mis omale eesmärgiks  on pannud Rooma katoliiklaste wastu nii palju panna ja sõdiva, kui wähe wöimalik on. See selts on nüüd 1. —3. Mail koosolekul  ühe kirja malmis teinud, mis ta Ameerika  vahwale tahab awalikult kuulutada, ja sääl sees räägitakse nenda: „Rooma katoliiklased  on enestele praegu niisuguse eesmärgi wötnud, kelle järele n'ad kõik meie wabatrnki tahawad ümber lükata. N'ad asutawad enestele  siin salajad seltsid, mis Eüroopas olewa niisuguste seltsidega kasi käes käiwad ja taieste Rooma papa sõrme juhatuse all on ning rahwalikku  rahu rikkumist ähwardawad. Need kuulutawad niisugust õpetust, mis meie saaduste  wastu käib ja ei pea sugugi selle eest muret, et nende koolides öppiw noor rahwas haa tegudele ja meie riigi lipu auustusele juhatatud  saaks. Kui Neegrid meie lõuna poolses  maakondades orja kütkes ohkasiwad, siis ei tulnud Roomlastel nende pääle waadata iialgi meele; aga nii pea, kui Neegrid wabaks ja hääle öiguselisteks saiwad, hakkastwad Ultramontaanlased  warsi selle eest muretsema, kuidas  neid oma wörku saada, et seeläbi eeltulewal  politiika riius nendest kinnitust ja abi saada. Meie linnadesse tulewad terwed laewa koormad paatreid, Monahiisisid, Zesuitiisid ja õpetajaid. Kõik niisugused mehed katsuwad kihelkonna koolides juba Neegridele niisugust waimu sisse puhuda, et n'ad saadikute walitsemisse  juures peaksiwad omad hääled Rooma kasuks andma. See eksib, kes arwab, et katoliiklased  missionääri tööd tegewad. Siin ei peeta mitte hingede päästmise eest muret, waid selle eest, kuidas Rooma katoliigi kirik wöiks ohjad oma kätte ja walitsejaks kirikuks saada. Rooma linna on 300 Neegert saadetud,  kellele kõik Rooma kiriku wälja lautamise  saladused saawad kätte arutadud, ja need mehed, kui n'ad oma kodumaale tagasi tule- wad, saawad muidugi südamelikuks Rooma papa woli kaitsjateks. Lõuna poolses maakondades  on iga sammu paal katoligi kirikud ja koolid. N'ad kaswawad nii kangeöte, et iga üks puhta mõttega inimene kartma peab hakkama. See aeg ei ole enam ilma taga, kus Lõuna poolsete Neegrite hääled ennast Põhja poolsete katoliiklastega ühendawad, ja siis wöib wäga kergeste see aeg juhtuda, kus Room Ameerikamaa politiikas walitseja on/' Ohoo! mai nii säält wabast Ameerika maalt! Rooma katoliiklased on taieste kõige hullemat lutikat. Kuhu nemad korra seina prau wahele pugewad, säält ei aja neid ja nende siginemist mitte kellegi keew west enam wälja. Saksa maalt. Keisre teisest laskmisest.  Esimese laskmise kära ei jöuudnud weel mait jääda, saal tõstis 21. Mail juba teine kurjategija jälle kät wana elatanud keisre Willema wastu. Nimetatud pääwal kellu 2 ja 30 minutid pärast lõunat, sõitis keiser oma lossi pääle; sääl lasti teda aknast teise korra päält kaks korda püstoliga, kus juures umbes  30 haawelt keisre pääd, kaela, olasid, nägu ja selga haawasiwad. Ja mis see kõige jõledam  weel on, peab laskja üks õpetatud mees, doktor Karl Eeduard Nobiling, ametnik põllutöö  ministeeriumis olema. Ta olla 10. Aprillil  1848 aastal sündinud ja Poosen'i kubermangust  Birnbaumi lähedalt pärit. 1876 olla ta Leipzigis oma fiilosoowuse toktor eksaami  ära teinud ja nüüd ligi kaks aastad juba Barliinis elanud. Oma mõtete poolest olla ta üks sotsiaaldemokraatlane ja muidugi oma seltsimeestest seesuguse hirmsa töö pääle walitsetud. Kui teda kiuni tabama mindud, olnud t'al teine püstol ka weel malmis laetud, kellega esite ühte trahteri pidajat haawanud, aga pärast isienesele otse pähe lasknud, nenda, et praegu pidalis parandamise all seista ja mitte ei teada, kas ta weel terweks saada ehk mitte. Ta olla ise ka kohe üles tunnistanud, et ta just keisert surmata tahtnud; aga oma seltsimehi ei pea ta mitte üles tunnistama. Siiski on kõigekõrgema käsi ka sell'korral jälle keisert kaitsenud. Ja ehk küll palju werd wälja jooksnud, saawad haawad siiski niisugused  olema, et surma karta pole. Mis tahawad  ja soowiwad need inimesed, kes ennast 188