Wõisiku wallas Nõmmawere külas läinud üks 76 aastane manamees lume sisse hauku kaewama, kust ta ööse jänest wahtida tahtnud. Mana- mees ei ole aga enam haugu seest wälja saanud, ning ehk küll hauk paljalt üks tuhat sammu majast eemal seisnud, ei ole teda siiski enne keegi tähele pannud ja ülesse leidnud, kui päewa ja öö pärast. Wanamehel  olewat meel natukene hinge sees olnud, aga kui ta tuppa wiidud, surnud ta pea ära. Naljakas hundi-ajamine. Paari nädala eest tagasi oliwad kõik ümberkaudsed noored ja manad mehed Wiliandi Ruudi küla all koos. Suurtel ja weikestel, igalühel oliwad püssid seljas ning iga mees awaldas oma tarkust suurel sõa-nõuukogul.  Kelle wasta siis sõtta mindi? Mana halliwati metsasaks ehk waariku isand oli sisse piiratud ja seda arwaks läinud põesatagust soowisiwad sõamehed teretada.  Uusna walla wanem oli ülemkommandör, kes ka hommiku hunti näinud oli, kuidas Niguli soogu läinud. Nüüd seati kütid ja ajajad roodu, kommandör  saatis noore mehe pasunaga küüni katuse peale, kes sealt sõa alustust pidi kuulutama, ning lahing alustas peale. Nii pea, kui mana Kriimsilma isand seda sõakära kuulis, andis ta Türklaste moodu jalgadele  tuld. Tema sõakunst oli see, et ta ennast nii palju kui wõimalik püssi-meestest eemale hoidis ja sell kombel läks temal siis korda, et küll kolm pauku pihta sai, aga surmahoop saamata jäi, muud kui merd oli jälgede sees näha. Haawatud metsa saks komberdas  nüüd Ruudi küla luha peale ja kütid tormi jooksul taga järele. Oh sa kallis aeg, kuidas need Ruudi ja Uusna mehed mana Kriimsilma isandat nähes sõahimuS  kisendasiwad, wemblad ja ahju-hargid seljas ja kõik tema hinge peale kippusiwad. Karjapoisid tuliwad  koeradega, noapussid peos, kellega nahka maha wõtta. Selle kisa peale tuli wiimaks ka suur hulk rahwast pealt waatama, ehk küll hundikene hambaid kiristades juba ammugi Woidu metsa ära oli kadunud.  Wiimaks tuli ka meel üks mana mees sinna, toober ree peal. „ Mis sa selle toobriga hakkad tegema?"  küstsimad inimesed. „ Panen hundi liha toobri sisse soola, paariks aastaks rahwale näidata!" Nii oliwad siis kõik riistad, nõuud ja ametimehed koos, muud kui mana Kriimsilma nahk ja liha puudusWad,  keda töö materialiks tarwitchi. Sellest nal"  jakast hundijahist sai aga ümberkaudsele rahwale meel nädal otsa juttu ajada. Al. Tartumaalt kirjutatakse meile: „Ehk mull küll tuttaw on, et Teie järelseiswat  küsimist, nagu tüli tegewat asja, ükspäinis wasta meelt oma ajalehte üles wõtate, tahan ma siiski Teid sellega waewata, sest ma tean, et Teie õiguse eest wõitlete  ja küsija suu peale ilma asjata ei löö. Õpetaja H. ütles paar nädalat enne Talmiste pühi awalikult kantsli pealt, et tema käest sagedaste nõuu küsitud olla ajalehtede tellimise pärast, ja et teda selle poolest enam waewama ei tuldaks, andwat tema kõigile awalikult kantsli pealt seda nõuu: Tema soow olla, et igas majas ja urtsikus „Ristirahwa pühapäewa leht" ei puuduks, sest see andwat täieliku  õpetust waimuliku ja ilmaliku asjade poolest.  Kes laiemaid poolitika teadusi soowib, see wõida „Eesti Postim." wõtta; kes aga riiu- ja tülilehte armastawad, wõtku „Sakalat", kes oma roja st kätt juba püha asja külge on sirutanud ja kes kõrtsi ja noore rahwa ropu elu eest wõitleb. Seesama õpetaja ütelnud mõni aeg pärast seda, kui Tartus Eesti Kirjam. Seltsis Sakala toimetaja juures 11 Sakala lehte tellis nagu wabandades et seda mitte rohkem ei olnud et tema kõik olla teinud, mis temal wõimalik olnud, et Sakala tema kihelkonnas laiemale wälja lautatud saaks. MiS lugu pttWe meie nüüd sellest asjast pidama? Kudas need mõlemÄS ütelused kokku sünniwad? Kas ehk nõnda, et see herra ka omalt poolt, ehk küll omal wiisil, awalikult oli Sakalat maha kuulutanud ja sellega Teie lugejate arwu tahtis suurendada? Kui lugu tõeste nõnda oleks, siis jäeks, esimest ütelust kõrwale jättes, temale ehk õigus,' aga ma ei oleks siis oma sulge niisuguseks küsimiseks kätte wõtnud, waid selle töö Teie Märdi ja Pärdi hooleks jätnud." —r. Wõru linnast. Kontsert. Sealt saame järelseiswa  kirja: „Täna toon Teile kaunis lahkeid sõnumeid, ehk küll mitte iseäranis tähtjaid. „Et Aleksandri kooli heaks hilja aja eest kaum tuluga lauldud saanud, wõtnud Kanepi lauljad kord ka nõuuks, tulewase üleüldise Eesti laulupidu peale mõteldes, sellele ette walnüstamise toeks kontserti anda. Ka nüüd oliwad herrad N. v. Roth sen. ja.jun. Põlgastest, kes juba ennegi nii Kanepi rahwa waimu' harimise eest üleüldse, kui ka lauljate ja laulu edendamise  eest iseäranis mehelikult hoolt kannud, rõõmuga malmis, kontserti andmiseks Wõrul mõisnikude resursse saali nõutama. Suur resursse saal oli kuuljaist nii täidetud, kui kunagi enne tema kestmise ajal, selle wastu saiwad ka laulud wüga heaste lauldud, nii et mitmeidki tõistkorda kuulda soowiti ja resursse eestseisja  herra von Moller lauljatele lahkeste soowis, seda kontserti nimetatud saalis mitte esimeseks ja wiimseks  jätta. Pärast kontserti sai üks koori liigetest kirja Wenemaalt, kelles üks auus ja wäga mõistlik Eesti neiu wäga osawaste ja mõnususte rahwaliku püüdmiste  üle omi mõtteid awaldas ja wiimaks kirja saajat enesele Wenemaale Sakalat rellida palus, mis tarwis ta ka raha ligi oli saatnud. See kirs sai.kõige kogu palwe peale kirja saajast kõigile ette loetud ja selles awaldadud mõtete läbirääkimisel ilmus otsus: Sakala rahwauslikud püüdmised on wäga õiged ja head, selle eest on rahwas tema wastu tänu wõlgu ja tänab juba see wäikene seltskond teda ning soowib temale raskel töö põllul jõudu, ühtlast lubades, omalt poolt ka? mõistusega ligi töötada püüda. See kõik sai Eakalale  lühidelt telegraseeritud." —v — Tallinnast. Kutse-kiri Eestimaa kihelkondade  ja waldade koolmeistritele. Selle pealkirja all on meile Tallinnast kiri tulnud, mis oma lugejate ette paneme. Pidagu siis iga koolmeister enesega nõuu, ehk kui kellegil meel selle asja kohta midagi peaks awaldada olema siis palume seda teha. Saadetud kiri on nõnda: „Wiimati oliwad Eestimaa linnade koolmeistrite leskede ja waeste laste abi-kassa eestseisus ja hea kogu liikmeid nõupidamisel Tallinnas koos ja mina ka nende mastis. Mitmesuguste arutamiste peale saiwad seal mõned tähtsad otsused wõetud ning nende hulgas oli ka see, et pärast seda kui ma selle küsimise olin ettepannud:  Et jo nüüdse aja põlwega kõik tühjad paljad waheseinad nagu Egiptusemaa piramiidid kild killu tõttu maha maha langemad ning mõned inimesed tõisi inimesi inimesteks peawad pidama hakkama kas siis ka selle kassa walitsuse olek ennast nii palju ei muudaks, et ilma seisuse mahe pidamata iga Eesti koolmeister olgu linnast ehk maalt, kui tal wõimalik on, sest osa ei wõiks wõtta?» > Nüüd sigines kaunis pitk läbirääkimine ja selle lõpul sai otsuseks tehtud, et iga Eestimaa koolmeister sest abi-kassast wõib osa mõtta. Seepärast annan siis oma ammet-wendadele teada, et kellel aga wõimalik on, sest abi-kassast osa wõttaks ja selle mõegaga, kui ta ise kas täna ehk homme sureb, oma lese ja waeste laste eest muretseks ning selle tarwis panen siis nimetut  seltsi põhjus-kirjadest tähtsamad punktid seie ülesse, nii kui: 1) Igaüks, kes selle seltsi liikmeks tahab heita peab tohtri käest tunnistuse tooma, et ta mitte ühe iseäraliku haiguse all ei põdene; 2) ta maksab 15 rubl., ehk kui ta soowib poole sissemaksmiste ja ka siis poole abisaamistega kassast osa wõtta, siis aga 7 rubl. 50 kop. kassassse, mis aga mitte ühe korraga ei pruugi maksta, ning seda raha ei wõi La enam tagasi pärida, kui ta seltsi liikmete  killast wälja peaks astuma. 3) ta maksab igakord, kui üks seltsi liige sureb 5 rubl. matukse raha ja kui ta ise sureb, maksab iga seltsi liige tema matuste tarwis ka 5 rubla; 4) ta peab (kui ta üle 30 aasta wana ei ole) iga poole aasta tagant 10 rubla kassasse maksma, tunni 400 rubl. täis saab, siis lõpeb ta maks; on aga seltsi liikmeks heitja manus 30 ja 35 aasta wahel, siis maksab ta poole aasta kohta IIV- rubla ning iga 5 aastase manuse kohta ikka .I V- rubla rohkem.  Kui ta peaks kas täna ehk homme seltsist wälja astuma, siis saab ta oma sissemaksetud summa jälle kätte, aga ilma kasudeta. Kes aga poole osaga kassast osa wõtab, see maksab aga poole ülemal nimetud sissemaksudest  ning kui ta ka ühe ainsa korra aga on oma 10 rubl., ehk seda wiisi, kuda manus nõuab, sissemaksnud  ja kohe selle järele sureb, siis saab ta lesk ja lapsed niisama palju abi, kui töised kõik. 5) Kui nüüd üks niisugune seltsi liige sureb, siis saab ta lesk iga aasta 125 rubla kassast abi ja kui lesk ise ka peaks surema, siis saamad waja-ealised lapsed selle osa abi, ning kui wigasid lapsi peaks olema, kes ei wõi tööd teha, siis saamad need kuni elu otsani abi. Iseenesest mõista, et kes poole osa sissemaksudega  seltsi liikmeks heidab, ka siis selle lesk poole osa ülemal nimetud summast iga aasta abi saab. Seega olen siis lühidelt oma auustatud ammetwendadele  teada annud ja kui keski peaks selle üle meel midagist teadust nõudma, siis palun mulle kirjutada. Arwata on, et walla koolmeistril raske nimetud kassast osa wõtta, sest et tal weike palk on; seepärast oleks minu arwates wäga kiiduwäärt, et kui kuskil waldas üks tõeste tubli koolmeister on, kes kodu oma osawuse ja rammu walla igapidiseks edenemiseks pruugib,  et siis kohaline walla walitsus walla laekast niisuguse  koolmeistrile nimetut abi-kassast osawõtta natukese  abi annaks. Nimetut kassal on praegu 30 liiget ja 14 tuhat rubla kassas. H. Stein, koolmeister Tallinnas. Tallinnamaalt. Koera truuus. lisaku kihelkonnast  kirjutatakse meile: „Meie kihelkonnas kõlab juba mõni hea nädal jutt koera truuusest rahwa suus, mis iga kuulja südant liigutab. Ahakwere walla mees N. Korsten, kes naisemees ja mitme lapse isa, läks paar päewa enne Jõulu pühi Narwa linna, aga kukkus  jõest üle minnes sisse ja uppus ära. Keegi inimene  ei oleks sellest uppumisest teadust saanud, kui mitte mehel koer kaasas ei oleks olnud, kes kolm päewa otsa jõe kaldal haukus ja hulgus, künni inimesed, kes uppunud mehe naabrid, seal koera nägiwat hulguwat ja teda ära tundsiwad. Nüüd alles leiti üles, et mees uppunud oli. Ehk küll koer koju oskas minna, siiski ei lahkunud ta kolme päewa sees omast peremehest,  ja kannatas seal kibedat nälga, künni inimesed tema truuusest aru saiwad. Külap mõnigi inimene wöib ennast seda koera lugu kuuldes häbeneda, sest meie ajal on küllalt seesugust teenijaid, kes oma peremehe  head nime juba peremehe eluajal oma terawa keeltega surmawad, truuusest peale peremehe surma ei ole juttugi." I^. Peeterdnrgijt. Esimesel Märtsil wäljatõmmatud 200,000 rublane wõit, mis 44 numri peale 12,898 seeriast langes, on seekord ühe endise ametniku  Batte kätte langenud, kes Peeterburgis elab. Wõeralt maalt. Tirnowa. Bulgaarialaste saadikute nõuukogu tegi 19. Märtsil ühest suust otsuseks, Wene Keisrile tänuadressi saata, kus sees ka tähendadi,  kui tähtjas Bulgaaria walitsuse äraseadmine on ja kui wäga wähe kindla põhja peal praegu Bulgaaria maa seisab. Türgi konsul Tirnowas, Pertes-Effendi, sai Türgi walitsuse käest käsku, selle Bulgaaria walitsuse-seaduse punkti wasta sõidelda, kus tulewa Bulgaaria würsti pärimise õigustest räägitakse  ja sellest wolist, et ta töiste riikidega lepingu kaupa wõida teha. Konstantinoopolist. Jnglismaasõalaewa wügi on 12. Märtsil Konstantinoopoli alt ära läinud Besiika lahesse. Karatheodori Pashaa on Kreeka saadikule Konstantinoopolis teada annud, et Türgi sõawäed Tessaalias ühe salga mässajaid laiali pillanud on, kus neist ka mitu langes. Ühtlasi nurisedi selle üle et mässajad mitte paljalt hulgused ei ole olnud, nagu Kreeka walitsus olla ütelnud, waid täielises söamundris mehed. SellMmbel püüab siis Türklane Tessaalia mässamist.«Hu Kreeka süüks ajada. Kirja wastused. 217) J. K, Kr—ps T—s. Teie kiri on wäga mõnus ja õige, aga meile on nii palju osawaid kirju ...t wasta tulnud, et meie ruum neis nutte trükkida ei luba. Wõib olla, et üht ehk toist trükki tarwitame. 218) J. K. T—s. Igal mehel on omad mõtted, ühe jau küsimiste peale saa:c meie kirjas ' kahjulikud liikumised wastust leidma. 219) 5). St. T—s. Saame Teie kirja awaldama. 229) T. A. J. W—S. Teie wastusega ... t kirja peale on seesamune lugu. Kui ruuni annaks, siis paneksime ta terwelt trükki, aga ci anna. Saanu ehk ka paar kohta tema seest awaldama. 22!) A. E. P. O—s. Saame Teie kirja katsuma awaldada. 222) M. S. W—s. Mõned wäga mõnusad mõtted sees, aga Nalja ZNardile liig pitk. 223) J. K. W—k. Olge terwe. Saame tarwitama. 224) J. K. T—s. Saame pääkomitee kirja nii pea kui Võimalik  trükkima. Esimene kiri peab aga sellepärast maha jääma, et juba ise ära olime teinud. 225) H. L. W—s. Teie kiri on wäga mõnus, aga meile on nii palju kirju .. . t kirjade peale tulnud, et meie neid mingisugusel kombel kõiki trükkida ei wõi. 226) J. W. S—6. Teil on õigus, aga pärige seda asja Postimehe  enese kaest järele. 227) A. P. P —s. Kui ruum lubab, saame edcspidi tarwitama. 228) Ch. K. H—s. Olge terwe, aga sedawiisi üleüldlikult rääkida ei ole luba ja wõimalik. 229) HL. W. W—a. Teie soowi saame ka omas kirjas „kahjulised liitumised" täitma, aga Teie kiitust meie trükkida ci wõi. 239) M. K. R—S. Ka see laut ei ole wormi poolest sünnis. Lugege õige palju Kalcwipoja laulu ja harige oma tundmist tema kallal. 231) T. T. W—s. See asi on kole küll ja nõuab parandamist. Aga meie palume selgemalt sündinud lugusi ülesse panna, muidu ei saa meie neist täieliku pilti. Ka soowiksime mõnest kogukonna kohtu protokollist omale koopiaid. 232) T. H. T. K-s. Teie kaks kirja saime alles kesk Märtsi kuu sees kätte, sellepärast tulewad nii hilja. Täname wäga! 233) J. R. L—s. See on Teie õpetajast üks mi inetu ja ropp ütelus, et seda sugugi wõimalik ei ole, haritud inimeste ette kanda. 234) P. A. T—s. Täname igapidi kõigest südamest.