Sakala M 18. Wiliandis, 1?-- Jmxukuu Mewal 1878. I. aastakäik. ms poliitika, kirjanduse ja põllutöö ajaleht Wastutaja toimendaja ja wäljaandja C. R. Jakobson. Meie aeg. F ÄöiiMftl ajal loeme Medgste ühest meeste parteist, keda sozi a l-d e m okr aatlas t e ks nimetatakse ja kes ennast mõedul laiali on lantanud. Kes on siis need sozial-demokraatlased õiguse pärast ja mis nemad tahawad? Nemad on enamast linnade töörahwas, hantwärgi sellid, ka mõned poepoisid, wabrikute tMrahwas ja sarnatsed, osast wäga toores ja madal perekond, kelle päämehed ka enamast hantwärgid on, nagu näituseks Berliinis üks raamatu  pookija Most, n. n. e. Need kõik on ennast kindla seltsi seaduste järele ühendanud, ning neil on omad kassad, ajakirjad ja rändajad missionärid, kes nende õpetusi igal pool ümber rännates kuulutanud ja uun jüngrid koguwad. Aga missugune see õpetus ise on? Kui meie maailma lapsed õpetame, et ig« inimese. elu'ja palk selle järele käib, kuidas meie oma jõudu Ikavwstame ja tööd teeme, ja et meie oma teenitud palgaga teha wõime, mis meie tahame, seal ütlewad sozial-demokraatlased: „ei, inimene ei tohi mitte oma teenitud palgaga, kui see tema elu tarwitustest üle käib, teha mis ta tahab, temal ei tohi enam warandust ehk kapitali  olla, kui just elu ülespidamiseks tarnis läheb, ja mis ta enam on teeninud ehk kellel praegu enam warandust on, see peab seda hegU Hndma, kellel wähem on kui temal." Ja soe Hull õpetus yn Saksamaa linna murleside seas jo nii tugewaste maad leidnud, et hilja aja eest tagasi Berliinis üksi, kui üht sozial-demokraatlaste eestwedajat maha maeti, tema kirstu taga 10,000 meeste ja naisterahwa sozial-demokraatlast  rongis järele kõndisiwad, nii et rong mitu tundi pitk oli ja terme linna kohkuma pani. x Aga kuidas on seesugused toored kõik haritut » olekut ja korda nurja ähwardawad ajada ja ümber pöörda, nii suureks ja kindlast? ühendatud seltsiks jõudnud kasuda? - Selle peale wastame: Terwes maailmas wõitlewad kõik wabameelelised õpetatud mehed ja ajalehed selle partei wasta ja ka Saksamaal teemad wabameelelised mehed ja rahwaharimise  seltsid nende wasta kõigest jöuust tööd. Aga sozial-demokraatlastel  on oma legion awalikuid ja salaja sõpru, kelle sekka nimelt needsinatsed lähemad, kes waba meele ja walguse wastalised on. Ühed neist toetawad sozial-demokraatiast  seepärast, et nad siis, kui asjad õige kirjuks lähemad,  omad wanad õigused ja oma wana-aja tähtjuse jälle tagasi loodawad saawat, töised aga sellepärast, et jo nüüdsel olekul sozial-demokraatlastest oma parteile kasu saamad. Ja et see kasu seda suurem oleks, katsumad nad nimetatud pööratseid  püüdmisi nii palju kui wõimalik oma enese juhtimise alla saada. Nii on näituseks Saksamaa parlamendi wiimaste waidlemistes  awalikuks saanud, et Saksi päälinnas Dreesdenis parlamendi saadiku walitsemise juures ka suurtsugu mehed ja kõrged walitsuse ametnikud omad healed sozial-demokraatlaste  saadikule on annud, et aga wabameeleliste saadikule rohkem healesi ei saaks. Berliinis on Lutheruse kiriku ülemõpetaja  Stöcker ise ühe „kristliku-soziaali" seltsi asutanud, kes omas ajalehes, „Der Staatssozialist", õpetab: „Maa omandus, kui ta sellest üle käib, mis maa omanik oma enese kui oma perekonna ülespidamiseks tarwitab, on kristliku ligimese  armastuse põhjusnõuudmiste wasta." Ja ka seda nurjatumat  õpetust, kes muud kasu ei too, kui et ta kõik toored mäed "armsa inimeste wasta ülesäsfitab, põhjendatakse nüüd piibli õpetuste peale. Üks Saksamaa ajaleht ütleb nende segajate kohta wäga mönusaste: „Sozial-demokraatlane ütleb: mis ma teie palwetegemisest ja laulmisest hoolin, kui ma aga leiba saan; ja et seda muidu ei saa, siis lähen mägise teie wara kallale; seal tuleb kirikherra appi ja hüüab: mis ma teie warast hoolin, sellega topin tema jumalakartmata suu kinni, et ta aga minu palwetegemisele ja laulule truuiks jääks, sest ka minul peab oma leib olema!" Sell kombel tahetakse siis Kuradit Veltsebubi läbi wälja ajada. Ühe sarnatse seltsi, uagu kirikõpetaja Stöcker Berliinis, on ka kirikõpetaja Bohl Wuppertalis elusse kutsunud, keda kohta kõige suuremaks päänorutajate pesaks Saksamaal peetakse. Sell kombel toetatakse siis Saksamaal inimesi omas pöörastes püüdmistes, et selle teel auusa wabameele wasta soalisi saada ja maailma tägttrstidi käilna panna. Ja kus seesugust tooreid wtAesi meel käärimas ei ole, sinna kannetakse  sagedaste just neist meeskest pärmi sekka, kes ennast pärast kui selle käärimise kõige suuremad hukkamõistjad awaldawad  ja ennast kõige odawama hinna eest peastjateks paküwad.  .Aga nagu meie kord jo ütlesime: ükski anus töö ei kannata seesugust auutumat ja nurjatumat teed, ning kus seesugust teed käia katsutakse, seal ei wõi ilmaski anus > töö eesmärgiks olla. Meie maal oleks pealegi üks sozial-demokraatlaste partei täitsa Võimata asi, sest et meil esmalt linna wurlesid puuduwad, kes selle seltsi parem material on, ja maal peremeeste  ja sulaste wahel nii hea olek praegu Valitseb ja sulased nii head palka saamad, et sozial-demokraatlaste mõtteid kelle gile pähä ei tule, kui nckd kunstlikult ei äratada. Seesugune kunstlik töö oleks aga see kõige suurem kurjategu meie maal, kus Lõstne wabadus nüüd mõnusal sammul on edenema hakanud,  ning kõige waljum nuhtlus ei oleks seesuguse kurjategijale  malju küllalt. Ka on meie rahwas liig töö armastaja  ja üksterawa mõistusega rahwas, kui et õpetused, kellega tema kahjust kasu püütakse, siin maad saaksiwad leidma. Poliitika ringwaatus. Saksamaal, nimelt tema päälinnas Berliinis,  on praegu kirju elu. Kaks kurjategijat on lühikese aja sees terwe riigi auusa inimeste merd wcha ja häbi pärast, keema pannud, sest keegi ei arwknud  wõimaliku et kaks Saksa kätt ennast järestiku wana hallipääga keisri wasta sell' kombel saaksiwad ülestõstma, nagu seda terwe maailma ehmatuseks  tehtud. Töiselt toob Berliinis istuw kongress omal kombel liikumist ja elu, nii et seal kõik kihiseb ja kahiseb. Kurjategija Nobilingi teust wõime nüüd ka jo oma lugejatele pitkemalt jutustada. Kui Saksa keiser 2. Juunil (21. Mail) lahtises wankris, nagu ikka, pärnateed mööda sõitma läks, langes ühe maja töise korra aknast püssi pauk tema peale, kes teda parema palesse trehwas. Keiser wõttis ruttu rätiku taskust ja rusus teda haawa peale, aga töisel silmapilgul  langes töine pauk, kellega keiser tähtsalt haawatud  sai. Teda. oli jämeda haaweldega lastud, kellest mitmed raud kübarasse tungisiwad ja töised pealiskuuest läbi tungides oma jõuu ära kautasiwad, aga sellestki hoolimata meel künni 30 haawelt keha sisse tungisiwad, kes nägu, pääd, kaela ja õlgasi haawasiwad.  Keiser andis kohe käsku, ümber pöörata, ning jääger puki pealt kargas kohe wankrisse ja toetas  keisrit, kelle jõud temast lahkuma hakkas. Kohe oliwad ka tohtrid ligi, kes palleis haawliterad ihu seest wälja tõmbasiwad. Ehk küll haawad ütlemata suurt walu teemad, sellegi pärast ei ole enam keisri elu kohta kartust, waid nad on jo jälle paranemas. Wahe-ajal oli hulk rahwast maja ette kokku woolanud,  kust püssi paugud oliwad tulnud. Mõrtsukas oli aga oma ukse tagast kinni pannud. Kui uks ära lõhuti ja inimesed sisse tungisiwad, laskis kurjategija ka neid püstoliga ja kuul tungis majaperemehe Holtseueri  lõuast ja kaelast läbi. Siis laskis kurjategija iseennast pää sisse, nii et wähe lootust on, teda terweks  teha. Nüüd wõeti kurjategija kinni ja küsimiste peale ütles ta, mis tema nimi ja kes ta oli. Haawatud  majaperemees kanti wälja, aga et rahwas teda mõrtsuka arwas olewat, sai ta rahwa poolt ka weel piinatud ja haawatud, nii et teda aga suure waewaga rahwa wahelt läbi wõimalik oli ära wiia. Sellsamal silmapilgul juhtus weel üks õnnetus. Kutsar, kes wangihoone wankrit tõi, wigastas oma seljaluu, wasta wärama posti sõites, nii ära, et teda kohe haigemajasse  pidi wiitama. Kui mõrtsukas wangikojasse oli wiidud, kuulati teda kohe üle. Siin tunnistas ta uueste, et ta vr. Nobiling olla ja jo nädala eest tagasi nõuuks wõtnud, keisrit maha lasta. Selgemat otsust oma teu pärast ei tahtnud ta anda, muud kui seda ütles ta, et temal seltsimehi olla, keda ta aga mitte ei saada nimetama. Et ta ennast raskeste haawanud oli, langes ta pea minestusse ja ei tulnud temale ka järgmiste püewades meeled enam tagasi, nii et tema ülekuulamine pooleli jäi. vr. Nobiling on ka sozial - demokraatlaste koosolekust osa wõtnud, aga enam näikse teda Rooma kiriklaste partei liige olnud olewat. Tema korterist leiti palju selle partei kirju ja raamatuid, nimelt kõik ajalehe „Germania" aastakäigud ilusaste seatud ja sisse poogitud. „Germania"  on aga Saksa-Rooma kiriklaste kõige tähtjam ajaleht Saksakeeles. Palju on jo mehi kinni wõetud,  keda Nobilingi seltsilisteks peetakse. Üleüldse on Preisi riigi walitsus tugewa käega sozial-demokraatlaste  mässamisele tämmisi ette hakanud tegema. Nii on ka würst Bismark Saksamaa riikide ühendatud walitsusele ette pannud, et Saksa parlament lahti saaks tehtud ja uus walitsetud, mis ettepanemist ühendatud  walitsus wasta on wõtnud, kelle peale 11. Mail Saksamaa parlament Saksamaa riigiwalitsuie poolest lahti on üteldud ja uue parlamendi saadikuid 18./30. Juulil kutsutud walitsema. Keisri haiguse ajal on Keisri käsu peale Saksamaa troonipärija käes riigiwalitsuse  asjad toimetada. Londonis on 28. Mail üks mees ära surnud, kelle surmast terwe maailm osa wõtab. See mees oli Lord Carl Russel, kes jo aastal 1792 oli sündinud  ja jo 1813 aastal parlamendi liikmeks sai. Inglismaa  minister oli ta mitu korda ja ikka kui waba-