ma, mis lotuse peale wälja külwatud et se wilja ja õige rohket wilja kannaks. Peaks se essimene willi se ollema, et koolmeistrid selle raske waewa jures ärra ei tüddineks, waid weel suremat himmo selle ammeti peale saaks, ja nad ärratunnekö, et neil omma nödrustega  weel paljo söddimist ja mönni wigga parrandamist  karwitab, kelle wasto Issanda wäes peawad söddima. Peaksime meie kogguduse öppetajad, sest sadud kassust ja lummala õnnistusest  nago tagga sunnitud sama, römuga ja weel surema holega, nende weel öppetamata tummade eest hoolt kandma, et need ka öppetust  saaksid ja nende wannemaid ja suggulast tagga kihhutama, neid heamelega koli panna. Peaksid wimaks need, kes tännini, selle ülle wägga tullusa ja hea asja wasto ott , sest kassust, mis tummad öppetamisest sanud, õiget/arro  sama ja igga üks Me hea asja pole hoidma. Panneme meie kõik kat adra külge, siis peab se assi eddasi minnema ja meie ette seatud märgi jure sama, se on, et meie koli arrulised tummad tarwitawad öppetust  saaksid." Ni paljo nüüd öppetaja Sokolowski teadaandmisest,  senna jure lissame meie nüüd wee! ommalt poolt: Kuida üllemal kuulsime, lõppeb  1873 aastaga nende tumma laste öppetus,  mis praego kolis ja 1874 aastaga hakkab  uus öppetus ue lastega ja se peab meid jubba nüüd nago unnest ärratama, selle eest murret kandma, et laste arro jälle walmis õlleks ja kui wöimalik, kahhekordne jaggo, kes koli wöiksid sadetud sada. Lähhäb laste arru suremaks, siis on ka häddast üht abbikoolmeistert  tarwis. Ja et kolil kaptali ei olle, kellest üllespiddamise kullud ja palga rahhad Vviwad maksetud sada, sepärrast peab aegsaste  rahha seks korjatud sama. Koli öppetuse  aeg on seitse aastat ja igga lapse pealt söma- ja palga rahha 1l)l) rubla. Peaks nüüd koggodustes oige rohkeste helde säddamega  innimesi ollema, kes omma annetega sedda koli jallal hoiaks; armo andid, mis selle koli heaks kingitakse, wöttawad koggoduse öppetajad,  ni hästi linnas kui maal tännoga wasto. Ommalt maalt. Peruust. Wöeras piddo. Wanna Kiwwiarro Kustas, kui ta linna tulli, käis ikka mo jures mind watamas ja jutto ajamas  ja kutsus mind ka ennese jure wöeraspeole.  Et sa agga issigi tead, linna paikus on need wa neljajalgsed wägga rasked sada, ja kui wahhest ehk juhtud sama, noh, siis on hind ni suur, et ei jõua liggi jäeda, waid isto koddo, tahtko ehk mitte, senna ei woi kegi parrata.  Wimati, km ta jälle linnas olli, urras  ta õige nago mönni wa murri ja ütles: kui ma nüüd ei tulle, temma ka ilmas ennam mind watama ei tulle. Et ma nüüd selle ausa mehhega wihhaseks ei tahtnud jada ehk tedda ennese wasto pahhaseks tehha, ftpärrast wötsin kätte ja läksin senna ja mitte üksi, waid naese ja lastega. Ma ütlen sulle, wanna söbber, sa olleksid piddand näggema, missugguse  römo ja armastusega, ta omma w'a körwatsega  medde wasto tülli ja meid wasto wöttis; kas tead : wend ei woi wenda parrem wasto wötta, kui nad meid wastowõtsid. Ollime siis kaks päewa üsna paigal, ajasime maggust jutto, käisime ta wilja põllud ja heinamaad  läbbi, wimaks püsisime ka jallad Ülle aida läwwe aita; tänno Zummalale, ei näita ta mitte kehwa mees ollewad; omma leiwa palluke ja solane nähti tal aitas seiswad ja leiwa pudust pärrast ei olle tal tarwis rukki peksmisega ruttata. singid rippusid ka aida lae al, piddime agga ettewatama, et ninna  nende wasto ärra ei lö. Umbes üks werend  werst, ehk woib ka pool wersta olla, kes sedda o möetnud ellab wanna tusti Prants omma nore teise polega ja weikese tütrega; neid olli w'a Kustas ka senna kutsunud.  Noh, ma ütlen sulle, nüüd läks jut oige lahti, sest w'a Prants, kes omma ello aeg ennamiste weskede peal ellanud, kus tal weskelistega,  kui weske holega jahmatab ja järje wahhetamist põlle, tubliste juttu ajab, olli hea kelemeeö, kes nisamma jahmatas, nago mönni hea wessiweske, kui tal wessi tagga. Möllemad omma nore körwatsega ni lahked ja sõbralikud, nago olleksime kahhekesi jubba kes teab kui mitto pütta sola leiwa otsaga ühhes ärratippinud, pallusid teisel päewal meid 255