Adam ennast palju Sinu silmi andma. Kui ta wast julgusega tuleb, siis sünnib see enamast mõne hädalise asja pärast, sest häda ei anna häbeneda; aga rõõmu tujul on ta ikka arglik ja alandlik, sest tema rõõmud on palju wähemad, kui töistel Eesti wendadel, selle pärast häbeneb ka seal juures „hõissa pois!" hüüda. Nii samuti ei pista tema ka oma nina mitte palju töiste waidlemise wahele, maid laseb nende pudru keeda, künni kokad ise arwawad küll olewat. Niisugune  mees on Adäm. Tema ei näita ka mitte nurisewatki,  et herra von Samson, kihelkonna kooliwanem P. S. 11. :e. Eesti Aleksandri kooli tahtwat surmata; waid ta weel tänab neid awalikult, et naad selle pärast  nii suurt kisa tõstnud! Tema olla sest ka oma jagu õpetust saanud. Just sellepärast tema olnudgi Postimehe ja tema sõprade wastu nõnda häbelik, et ta Aleksandri kooli asutusest pole osa wõtnud; igatsenud  seda ka küll, aga kartnud wastalisi, mis siin nurgas wäga palju arwab olewat; aga nüüd olla tema sest nääklemisest täieste ära näinud ja tunnud, et ka igal pool selle waenlasi ja wastasid on ja mitte üksi siin Harjumaal. See olla Adamat äratanud, ja kui ta ükskord (see oli wist Jaanuari kuus s. a.) siin J. kihelkonnas Ktz. koolimajasse oma wendadega laulusi õppima kokku tuli, oli Adam kõige esimene healitsema: „Asutame Aleksandri kooli tarwis abi- — „Asutame!" hüüdsiwad wennad kõik kui ühest suust. Silma pilk saiwad liikmed walitetud ja komitee oli malmis. Adam oli üsna rõõmus, et keegi selle wastu ei seisnud; mõni aga armas, et oma wallast mitte nii palju raha ei saa, et korjaja nime kanda maksab. Sest ei hoolinud Adam ühtegi, ütles aga: „Pääasi on see, et igamees osa wõtab ja tööd teeb! Saagu nii palju kui saab!" Pärast nägime, et Adam oli weel wähe ütelnud: kes enne arwas, et ühtegi ei saa, see eksis wäga, sest sealt wallast tuli, kui asi kõige seltsi poolest kordamisi igas wallas rahwale ette seletati, wast natukene rohkem kui sealt, kus seda kartust ei olnudgi; ja asi läheb üsna rõõm näha jõudsamalt edasi, kui seda esiti loodeti. Selle pärast olla nüüd Adamal . kõige rohkem  P. S. Ii le tänu mõlgu. Lõppeks palun Adama nimel weel kõiki Al. kooli sõpru mitte pahaks panna, kui mõni waenlane jälle kusagil pool peaks kisa tõstma; see wõib omal ajal kasu tuua ja äratada neid, keda argduses weel kinni peetakse. Ristikogudus sai ka kurjaste tagakiusatud, seda enam ta aga kosus; nõnda wõib ka Aleksandri  kooliga lugu olla. Aga südamest soowin, et Adamal õnn oleks weel mõnda komiteed sünnitada! Ärgu kartku keegi seda, et raha ühtegi ei tule! Mina olen seda ise kõige rohkem kartnud, aga pärast olen seda kartust pidand rumaluseks tunnistama.  Soowin  õnne ja jõudu kõikidele komiteedele ja sõpradele! U. N." Harjumaalt kirjutatakse meile: „Enne pühi juhtusin üDt maanteed käima ja tulin just parajaks jutluse ajaks kiriku juure. Mõtlesin seal: Lähen ka wõeraMrikusse wõersiks ja küla leiba saama. Aga mis iMM? Mitu inimest oli õues, kiriku ukse peal oli maht ees, kes sisse ei lasknud. Seal olla seaduseks tehtud, et pärast, kui õpetaja kantsli peal, ei saada keegi enam sisse. Oi see ajas mul südame walutama. Mõtlesin just Jumala sõna magusust natukene kuulda ja seega mo hinge rõõmustada, aga —ei lubata. Kuulasin astja põhja külamehe käest järele, kas see keeldus ammu olla ja mis läbi see tulnud. Sain kostuseks, olla ühe selle kihelkonna kirikust kaugel olewa walla pruutpaari  läbi tulnud, kes suure kärinaga olla kiriku läinud  ja selle eest ka õpetaja poolt wälja aetud. Nüüd olgu minule lubatud küsida: Wõib kirikule seesugune seadmine ja keeldus seaduseks jääda? Mõni kaugemalt  inimene jääb miski asja läbi hiljemaks, nõnda sama ka mõni teekäija, kes mööda juhtub minema, aga ta ei wõi siis oma südant Jumala sõna kuulmisega  rõõmustada. Kas sellest küll ei oleks, kui waht ukse peal selle järele waatab, et mõni hiline tuleja waikselt kiriku astub? Sarnane kiriku keelmine sündis ka Tallinnas Jaani kirikus ühel pühapäewa õhtul laulatamise ajal, kus pulmaliigete seast mitmed naisterahwas wäljas pidiwad külmetama, sest et sisse ei lastud. Kas see peaks õigus olema? Ma loodan, et tarwilik wastus seks tulemata ei saa jääma." k. k. Nii saadetud kiri. Meie omalt poolt peame seie juure lisama, et mööda läinud talwel Pärnus Eesti kiriku ees hulk inimesi nägime seiswat. Külm oli kaunis käre ja meie küsisime rahwast, mikspärast naad uulitsa peal seisawäd. Seal wqstati: „ Õpetaja ei ole weel tulnud, kiriku uks on lukus!" Enam meie ei lisa ühtegi seie juure. Narwast. Narwa puuwilla wabriku „Kränholmi" aktsionärid on 10,000 rubla Tallinnamaa kubernäri herra kätte annud, et see raha sõas langenud soldatite  leskede ja waestelaste heaks ära saaks jagatud. Üks suur ja auuwäärt kingitus! Riiast. Riias on järgmine juhtumine sündinud.  Laewajuht Johann Osling oli oma lootsikuga  kangest wee woolusest ühe ankrus seisma laewa alla miidud, kus lootsik täis mett tuli ja kangest  woolusest kohe edasi Rootsi aurulaewa „Skane" poole aeti. Siit wisati köied Oslingi kätte, aga mesi woolas nii kangeste, et ta ennast mitte ei oleks jõudnud  oma lootsikuga wee peal hoida ja oleks alla pidanud wajuma, kui mitte „Skane" wahwa kaptein H. Johnson, kes oma ligimist surmahädas nägi, oma enese elust hoolimata merde ei oleks karanud ja iseennast  ja Oslingi nii kaua kinni ei oleks hoidnud, künni abi ligi jõudis. Kaptein Johnson olewat jo osast üksi osast töiste abiga 77 inimest uppumise surmahädast  peastnud. Nende seas on kolm Wene alamat, keda ta 16. Oktobril 1873 Krooni linna juures peastis,  ja mitmed Inglismaa, Türgi, Rootsi, Dshaapani, Hispaania, Belgia ja Austria riikide alamad. Wahwa kapteinile on nende tegude eest mitme riigi poolt auutunnistused  antud, nende seas Wene, Rootsi ja Belgia  elupeastmise auu-rahad. Selle auusa mehe pildi paneksime hea meelega oma lugejate ette, kui meil teda wõimalik saada oleks. Mntauift. Kuuramaa kaheksa laewameeste koolis oliwad talwel 1877/78 210 laewameest õppimas.  Seks nimetatud komisjon on need laewamehed läbi katsunud, ning on neist saanud: 1) kauge meresõidu  kippariteks 7; 2) ranna sõidu kippariteks ehk' kauge meresõidu tüürmannideks 9; 3) rannasõidu tüürmannideks 31. Aastal 1877 on Kuuramaa talupojad  omale 11 uut laewa juure ehitanud, kes ühtekokku 1050 sälitust kannawad. Kui palju Eesti laewameeste koolides õppijaid olnud ja kui palju Eesti talupoegade laewawägi mullu kasunud, saame edespidi teada andma. Miitaui linnast kirjutatakse üks pitk kiri Riia ajalehele „Rig. Zeitg.", kus !)r. Pauckeri, uue Tallinnamaa  koolide tirektori, tööst Miitauist jutustatakse ja tema osawust koolide seadmistes ja walitsemises kiidetakse. Selle kirjast paistab wälja, et vr. Paucker üks osawa maimu ja tugema tahtmisega mees on, kes tarwitatud wabaduse piiri sees asju õiges korras mõistab  pidada. Meie arwame, et seesugust meest just nimelt Tallinna maa alama koolidele ülewaatajaks tarwis läks. Peeterburgist. Keiserlik Majesteet ja Nende kõige kõrgem perekond on 16. Mail Peeterburgist sume-elukorterisse Zarskoje-Seloosse elama läinud. Peeterburgi rahukohtu ees oli politsei poolt Maikuu alustusel tõsise riiginõuuniku Schulzi proua peale kaebdust tõstetud, et üht 14 aastast tütarlast, nimega Karolew, keda maalt linna toodud  ja tema hoole alla antud, hirmsaste olla piinanud  ja peksnud. Schulzi proua salgas piinamist ja ütles, et ta tüdrukut üksi tema kangekaeluse pärast olla trahwinud. Tunnismehed tegiwad aga selgeks, et Schulzi proua mäest tütarlast tõite ja keppidega oli peksnud, ööks tooli külge köitnud j. n. e. Kohus tunnistas prouat süüaluseks ja mõistis teda 2'/- kuu peale mangi. Ühtlasi pidi ta ühe kirja alla kirjutama, et ta mitte enne, kui trahwi ära kannud, Peeterburgist  ära ei saaks minema. Kõige wanem naisterahwas Peeterburgis  elab praegu linna waestemajas Smolnas ja on 136 aastat mana. Juba a. 1813 saani elab ta selle waestemajas ja on meel kaunis tugew. Juuksed on aga tükati hallid ja ta käib ilma toeta toas ümber. Tema on ühe linnakodaniku tütar. Kindral-major Surow, uus Peeterburgi linna pealik, on 25. Mail oma uue ametisse astunud. Odessast. Odessa linnas suri mõne aja eest tagasi rahukohtu kirjutaja Kasatshinski ära. Et ta Rooma katoliigi usku oli, sellepärast paluti üht selle kiriku preestrit, teda maha matta. See preester tuli küll sinna, aga ainult selle pärast, et matjatele ütlema, et ta surnut mitte kiriklikult maha ei saaks matma, sest ta ei olewat oma elu ajal mitte kümme aastat armulaual käinud. Seal siis paluti Wene õigeusu preestrit ja see mattis surnu maha. TiMfist. Kaukasuse walitseja Keiserlik Kõrgus Suurwürst Mihael Nikolajewitsh on 22. Mail Tiflissi linna jõudnud. Seiemaale arwati, et metsa-sõnni üksi meel Bjaulowitsha metsas leida oleks. Nüüd on aga, nagu Wenemaa ajalehed kuulutawad, Kaukasuse maal metsa-sõnnist nähtud, ja nimelt Msümta jõe ääres ühest teaduse mehest 11 tükki, kellest üks nimelt ütlemata  suur olnud. Wõeralt maalt. Prantsusmaalt. Prantsusemaa parlamendis on Bonapartistlane Dr«>ole riigiwalitsuse käest Hommikumaa  asjade pärast otsust ja kirjade awaldamist pärinud, mis peale wäliste asjade toimetaja minister  Waddington, wastas: „ Keegi ei salga nõuutud awaldamiste tulu; aga töine asi on see, kas nüüd seks päris õige aeg on. Inglismaal on nende kirjade awaldamist hädaste tarwis, sest et tema tülist osa wõtab. Prantsuse maaga on töine lugu. Nõuupidamised  kongressi pärast kestawad edasi, ja weel on loota, et naad rahule wiiwad. Prantsusemaa ei ole nende wõitlemistes mitte osawõtja, waid pealtwaataja ja lahke nõuuandja, sest et ta kõikide walitsustega heaga läbikäib. Tema teeb, mis ta teeb, ikka rahu kasuks. Prantsuse walitsusel ei ole muid kohuseid, kui neid, mis lepingu kaupade põhja peal seisawad ja Prantsuse allkirju kannawad. Ministeerium wõtab oma peale, et ta nii pea kui wõimalik kõik Hommikumaa  asjade kirjad awalikuks saab tegema, siiski ei wõi ta seesugusi sõnumeid, awaldusi ja ettepanemisi, mis sala peawad jääma, awaldada." Peale selle, kui minister ka teada oli annud, et riigi walitsuse päralt mingisugust ajaleht ei ole, kus sees ta oma püüdmisi ja poliitikat iseäralikult awaldaks, waid et ajalehed, mis naad ütlewad, kõik oma käe peal teewad, oli parlament  selle ministri seletusega rahul ja wõttis tõisi nõuupidamisi käsile. Pariisis on hirmus õnnetus sündi- nud. Ühes majas, kus püssi tongist müüdi, on - need tongid põlema läinud, ja nii äkiliste ja suurel mõedul, et kaks suurt maja täitsa puru läksiwad ja kõik ümberkaudsed majad kahju saiwad. Ühtlasi tuli ka tuli mälja, ja ehk küll ruttu abi toodi ja palju inimesi maja purude wahelt ruttu peasteti, siiski saiwad  ka palju surma. Peale haawatute on 27 inimest  surma leidnud, kelle hirmsaste ära purustatud surnukehast mitu päewa taga järele prügi alt wälja kaewati. Nende seas on ülemat sugu rahwast ja teenijaid.  Haawatute hulk, keda eluga peasteti, on 23. Inglismaalt. Nagu meie jo enne oleme näidanud,  eimla wabameelelised Jngkased mitte, et sõda tÄeb, waid seda soowiwad üksi nõndanimetatud konserwad.  Nüüd on uuemal ajal wäga palju ja suuri awaldusi wabameeleliste poolt tulnud, et Inglis rahwas  mitte sõda ei soowi ja riigi walitsuse praegust poliitikat hukka mõistab. Seesugused awaldused tähendawad  Inglismaal wäga palju. Kui ka mõnes kohas awaldusi ilmsiks tõuseb, kus suured rahwakogud sõda soowiwad, siis teab ommeti iga Inglane, kelle rahaga ja kelle sunnil seesugused awaldused wõimalikuks  on tehtud. Meie ei wõi sellepärast sugugi terwet  Inglismaa rahwast hukka mõista, et wägew mõisnikule partei nii wäga Weneriigi wastaline on. Kuidas lugu Inglismaal päriselt on, seda awaldab meile Mai kuus peetud suurMäntshestri konwerents, kellest 1500 saadikut kõikidest Inglismaa tähtjama linnadest ja suur jagu parlamendi liikmeid osa wõtsiwad.  Ka selle konwerentsi peal mõisteti praeguse Inglismaa ministrite poliitikat hukka. Tähtjas on üks kõne, mis seal Mr. John Bright pidas. Tema näitas  nimelt, kuidas uuema kõnedes, mis ministrid pidanud,  ühtegi enam Inglismaa kasudest ei räägita, waid rahwast ainult „ Eüroopa õigust" kutsutakse kaitsema.  Wenemaa lubada aga kõik, mis töised Eüroopa riigid tahawad; Inglismaa üksi olla takistuseks ees. Inglismaa esimene minister olla praegu ka esimene ja ainus rahu-rikkuja Eüroopas, ja Eüroopa wägede kaalu rikkuja olla Inglismaa walitsus, kes Marmora meresse nii suure sõalaewade- wäe saatnud, nagu seda Eüroopa riikidel kokku nii suurt ei ole. Markii Salisbury  ringkirjast saada awalikuks, et Inglismaa walitsus  muud ei taha, kui et Türklane jälle wanal korral Eüroopas peab walitsema hakkama. Wenemaa olla üks riik, kes hea meelega Inglismaaga sõbruses tahta elada, kui mitte Inglismaa poolt takistusi ette ei panda. Wene keiser püüda ka iga pidi Inglismaaga  sõbrustada, mis jo sellest wälja paista, et ta oma ainsa armsa tütre kuningana pojale abisaasaks annud. Sõda Wenemaaga jätaks ainult kurbe mälestusi  järele. Kõnepidaja lõpetas nende sõnadega: „Minu troost ja minu lootus on see, et õiguse armastamine, nagu ka armuline olemine ja rahuarmastamine mitte weel surnud Inglismaa rahwa seas ei ole. Mina soowin, et naad päew päewalt kaswades ja tugewamaks  saades selle poliitika häbiks saawad tegema, keda, nagu ma usun, taewas wihkab, keda wäga Jumala kartmataks tuleb nimetada, ja keda ilma kaksipidi mõtlemata,  seda teame kindlaSte, üheks poliitikaks tuleb