tegija meistrite jälge peale saanud. Kuida räägitakse, on ka kolm juuti kinni pantud, keda arwatakse 25 rublasid kroonu raha paberid  järel teinud ja ka rahwa kätte talitanud  olewad. Wilkomirist. Tulekahjust, mis 29. Juunil sääl olnud ja wäga suurt kahju teinud  , kõneleb „Golos": Wäga raske on sest kõneleda, missuguse suure häda sisse Wilkomiri  kodanikud lühikese aeaga on sattunud. 29. Juunil, just jäärmargi aeal, on tuli, ei tea mil kombel, lahti pääsenud ja pea kõik linna tuha unikuks teinud. Ligi 1009 maja on maani maha põlenud ja sadade kaupa wamilisi  paljalt ning pool halast! lausa taewa alla jäänud, kes ei tea kust üht suutäit südame  kinnituseks wötta, ja kisendawad abi järele.  Sääl kohtaõ, kus linn seisis, ei ole nüüd muud näha, kui et pool lagund korsnad tuha unikute sees püsti seiswad. Säälatse rahwa elu lugu on waesem, kui waene ja tarwitab hädast, et awitawad käed ilma wähema aea wiwitamata nende wastu saaksiwad wälja sirutatud,  ehk muido hakkab nälja surm sääl oma lõikust pidama. Ligimese armastus olgu siis usin appi ruttamas ja selle eest muretsemas, et nälja surm ei saaks sääl töösse hakkama ning rahwast nende waewa elust lahti päästma!  Ehk nad meist kül kaugel on, siiski wöib armastus ka senna ulatada ja kibedat silma wet kuiwatada! Wladikawkasist. Kohkumine, eksituse  läbi. Juuni kuu 16 päewa õhtul, kus linna rahwas wana wiisi ja pruugi järele linna parkis aeawiiteks jalls käimas oli, kuulsiwad  nad püsside laskmist mis esmalt arwa, aga pärast tihedawamalt kuulda oli. Et praegu söa aeg, kus iga püssi pauk rahwast wägs kohutab, ei arwsnud ka siin muud olewad, kui et Tshetshentsenid nende kallale tulnud. Sest kohkumisest üritatud, kargas kõik linna rahwas jalale, et lähemalt näha, mis laskmine  see pidi olema ja mis tähendama- Ühed arwasiwad et Tshetshentsenid nende peale tulnud,  teised oliwad nattuke julgemad ja ütlesiwad,  et aega tahtwad anda, et näha, mis sest asjast wiimaks wälja tuleb. Kui aga söameeste wälja kutsuma pasuna heal kuulda oli ja kasakad wälja kargasiwad, ning ka wöimalikult  kaks kompagniid saal olewaist söameestest  senna ruttasiwad, siis ei wöinud keegi enam kaksipidi möttelda, waid kõik arwasid asja nenda olewad, kuida juba hakkatuses mötlesiwad, et Tshetshentsenid nende kallale tulnud, kartus ja kohkumine tegiwad neid koguniste  rammetumaks. Laskmine tuuris edasi ja aeg ajalt oli kisendamise healt kuulda, mis weel umbes tund aega kestis ja siis wakka jäi. Alles teisel päewal sai asi selgeks, mis kõik see kära tähendas ja asi olnud nenda: Kaks wangi olla wangihoonest ärapõgenenud ja katsunud koguniste ärajooksta. Üks neist saadud kohe jälle kätte, aga teisel läks õnneks, Terek jõe ääre saada, kus ta kohe jõkke karganud  et üle ojuda ja nenda oma tagaajajate eest ära põgeneda. Aeg sealt tõstis ta pea wee peale, kus soldatid jälle tema peale lasksiwad.  Wiimaks kadus ta nende silmade eest, aga laskmine ei jäänud mitte seisma, waid soldatid andsiwad ikka üks teise järele tuld. Teisel homikul sai ta surnud keha jõest wälja toodud ja leitud, et ta keha kuulidest üsna ärapurustatud oli. Seda nähes wöisiwad kodanikud jälle lahkeste hingata ja oliwad ülewäga  rõõmsad, et seekord palja kohkumisega läbi saiwad. Wöeralt maalt. Saksamaalt. Berlintst. Kaubamaja ja sõda. Kaubamaja teeb, otsekui oleks juba kõik söa kartus, tulemase aea peale möödas, ja rahu mahategemine miibimata ukse ees. Nii ülemaga, kui seda wiimast soowida oleks, könelewad siiski mitmed asjad selle wastu, mis meie iseäralikult siin ei hakka seletama. Kaubamajasse  puutub aga iseäralikult see, et Inglane  ja Austrialane lubanud, ei ka ses kõige wähemas asjas, ennast nende tüli sekka segada, kui Wenelane neil, nende tagasi tulemise teed, just eest mitte kinni ei pane, mis iial ei sa sündima. Inglane on üsna otse suust wälja öölda praegu ühe wäga imestlemise wäärt tee peal. Ta kõneleb möidu-saagidest, mis eest ta üht tilka merd ei ole ohwerdanud 249