tudes kuulsime warsi, et wald koss olla, uut koolmeister, wallitsemas, kolm prowitud meest olla praego mäel kvhto toas otamas, kedda neist kolmest wallitsetakse. Warsi selle järrele, kui sisse ollime astunud, tulli üks noor hantwärgi modi rides mees omma issaga  sisse ja sedda ööldi üht neist kolmest ollewad,  kedda piddi wallitsetadama ja nüüd läks wina jomine lahti. Noor mees kandis puddel puddeli järgi saksa tuppa, kuhhu ka walla ammetnikud ollid kokko koggonud, igga mees kastis keelt ja kurko, ni paljo kui südda iggatses ja meie wori mehhedki ei janud ilma; selle järrele tõusis suur karra, sest midda rohkem  kegi omma keelt kastis, sedda mahhedamaks  läks jut. Kui jo wina kül ollid jonud, siis tulli kord paieri õlle kätte, kellest ka minnagi  paar klasi kele kasteks wötsin ja tubbaka jonnid ollid prii parrast igga ühhel suitsetada. Warsi sai jälle wina ja sWi kallo taldrekutega  sisse kantud, et ka süddame kinnitust wötta. Nüüd ollid jubba kõik ennamiste pehmed  ja rattad tubliste märitud, et wanker hästi wöib jooksta; selle peale ütles üks walla ammetnik, teme minnikut, parrast kui koolmeister  walmis, on aega küllalt liiku jua; nenda sündis ka. Nüüd läksid kõik mäele kohtomaeasse kokko, walla ammetnikud ja umbes  30 perremeest, muid innimesi ei ööldud tarwis ollewad; agga üllemal nimmetud koolmeistre  issa jäi meie worimeeste seltsi kõrtsi ja kihhutas ni paljo wina ja öllut walja. et kegi ennam ei suutnud wastowötta ja issi ütles,  et kül wäljas ckülm ja tuisk, agga ojal on suur sulla, jookseb ni kui jõuab; wöttame ni paljo kui arwame. Nenda eddasi purjutades,  astus wanna mehhe poeg jälle kõrtsi tuppa ja ütles: ..on jubba walmis! Issa sai sest ni kohhe arro ja ütles: Kõrtsmik, kõrtsmik! too 10 topi wina ja korw paierist, jome liko, poeg on koolmeister! Walla ammetnikud  ei lasknud ka kaua. enneste järrel odata, ollid warsi seal ja iggaüks hakkas nüüd kaani ammetisse, otse kui kaan werd, nenda nemmad wina ja öllut sisse immema. Kui paljo sedda märjokest sel korral massinate läbbi lasti, ei olnud mitte pissut, sest sedda kannet! üht allati ikka jure. Ninnatarkuse parrast Ussisin ühhs käest, kuhhu need kaks teised koolmeistert läksid? mis peale sedda wastust sain, et möllemad olla kohhe ärrasöitnud; neid ei olle kellegi! ennam tarwis olnud. Liko jomise jures, kus mönnel pealmised toad liig pallawaks ollid läinud, hakkas ka weike nooklemine, mönned sowisid ue koolmeistrile palka jure; agga teised perremehheo, kes parrast  tulnud, ei olnud selle poolt, waid ütlesid: kui wanna omma pervega on läbbi sanud, siis woib üks üksik innimene jubba ammugi läbbi sada; ta ei olle weel keddagi teinud, jubba peame palka jure pannema. Walla ammetnikud ütlesid peale selle, kui jo kül ollid nokki nisutanud koolmeistrile: Meie polest õlled  sa walmis, nüüd minne agga prausti herra jure ja ütle, et meie sind olleme wallitsenud,  muud middagi. Meie teggime nüüd minnikud, peale selle, kui hulk aega immeks pannes tähhele ollime pannud, kuida, seal koolmeistere wallitsedi sedda meest, kes ei mitte ükspäinis lastele, waid ka mannadele  eelmärgiks peab ollema, kes lapsukest lummala rigi pole peab juhhatama. Meie läksime ärra ja nemmad jäid senna mürrama; kui kaua nad seal weel ollid purjutanud, sedda ma ei tea. Luggejad! ollete jo ommetige hästi tähhelpannud  ja märki wötnud, kuida üht koolmeistert  wallitsetud; nüüd peaks ommetige selge ollema, kuida ja mil kombel selle walla asjad ülleüldse lähhäwad. Kui subba wiin ühhe koolmeistre wallitsemise jures se üllem perremees  on, kelle heäl kõige rohkem maksab, mis siis weel teiste walla ammetnikude wallitsemises  ja kõige walla tallitustes? Seal istub siis wist ka wiin kohto laudas ma ei tahha sedda kül üttelda, agga ma arwan, et luggo nenda on, ja hädda siis selle wallale, kus se nenda on! Üht sel kombel koolmeistre wallitsemisest ei olle Ma enne kuulnud, weel wähhem näinud, mis mo silmad nüüd on näinud; südda lähhäb üsna halledaks, kui selle peale taggasi mõtlen. Üks koolmeister peab ommetige üks paljo ennam mees ollema, kui üks mõistlik kärner/ kes omma taime law- Wad allati kõige parremas korras peab ja selle eest murretseb et mardikad ja muud södikud ta taemekestele ei saaks kahjo tehha; ei kasta neid ialgi kange soolweega egga mu kahjoteg- 90