Perno Postimees ehk Näddalileht t«7O KUnes kesknäddal 11. Märtsil.^ aasta. Ses lehhes seisab. Wanna ja ue wahhe aeg. Ommalt maalt. Pernust: Õiendus. Riast: Tummade kolist. Liwimaalt: Käige wannemad öppetajad. Tallinnast: Uus öppetaja. Sola tolli-rahha. Wabrikute arro Eestimaal.  Baltiskist: Aurolaewade käimisest. Petcrburgist: Wals rahha meistrid. Rohhi winajomise wasto. Keisre Herra käsk. Rahha wöedude numrid. Koolmeistred nekrudi wötmisest lahti. Narwast: Post risutud.  Kronstadtist:  Laste hoidmise maea. Moskwast: Kolerast. Somemaalt: Rikkas surreja. Wöeralt maalt. Saksamaalt:  Lutkeruse mällestuse sammas. Jtaliamaalt: Ued ministrid, ued seädused. Kirjawastused. Tellimesi „PervH Postimehhe" peale woetakse ig-. gal aeal wasto, ja sawad jubba wäljatulnud  numrid weel täielikult järrel antud. hind on postirahhaga 1 rubla 50 kopp. ;a ilma postirahhata 1 rubla 30 kopp. ' Bormi trükkikodda Pernus. Wanna ja ue wahhe aeg. Aastad ja aead, kuud ja päwad wahhetawad  omma aega ja mudawad omma ollemjst ja nendega kõnnime meie ühhes eddasi ja Kse kui nemmad omma aega mudawad ja wsnnast  ue sisse astuwad, otse seddasamma te'me* ka meie, et ka meie ühhest aeast teise sisse astume; mödaläinud aega nimmetame mannaks  ja ettetullewad aega ueks aeaks. Ms wanna mödaläinud aeg meile andnud ja pakkunud,  sedda teame, agga mis uus aeg sägb* koma, sedda peame otama. Talwe aeg on pea mödas ja kewwade aeg omma römo ja kurwastustega tullemas. Kewwadine pöripääw  on modas ja sepärrast meil ka lokus, et keik Lodus omma kennadusega pea meie silmade ees saab seisma ja meie körwad armast  linno laulo kuulma. Jggaüks tõstab pmma healt ja kidab omma Lojat ning tännab  tedda ta sure armo eest, mis ta temma wasto üllesnäitnud. Teeb innimene sedda ka? Tõstab ta ka kewwadise römo parrast omma healt Zummala pole? Parraks! neid on kill pissut, kes linnudega ühhes möistawad tedda kita ja tännada, kes neid hoidnud ja kaitsnud ning selgest armust üllespiddanud! Nurrisejaid on iggas paikas leida, kelle suud täis kaebtusi ja muud sellesarnast; agga tänno jättawad  nad teiste holeks. Sellest on pikkad jutlused petstd, agga parremaks ei tahha assi minna; sepärrast ei tahha ka meie pikkemat 'aega sellega wita, waid eddasi minna ja sedda, mis süddame peal kippitab, wäljasüllitada. Wadake sobrad! On meil siin üks ammet, siis on se ühhe nimmetud aea peale meie kätte .ustud; olleme selle aea sees ses ammetis truid ja ustawad olnud ja köikis täitnud, mis meie