anda wõiks Rumeenia maal on rohkem kui 390,999 Juutl, kellel enamist kindlad ametid ei ole, Us weikesest kauplvtNisel. elawäd, seda enamist oma sätte kiskund on ja rähMft rahalaenamisega  ja teiste sesuguste kunstidega kurnawad.  Neile kõigile nüüd' ühÄorõaga riigikodaniku  õigusi anda näitab RMeenm walitsusel  kardetaw. Ometigi Wab walitsus, et sellega  kord hakatus tehtud saaks lilutide keskist kaheksa jaotust wäljawalida ja nendele riigikodaniku  õigust anda. Need on: 1) Kohaomanikud  kellel 1200 franki sissetulemist on; 2) KMpmehed ehk wabriku - omanikud, kes kõigewWemast  30 franki kroonnmaksu maksawad; 3) kes Rumeenia sõeawäes ieenind, ehk teenistusesse  kutsutud ja tulnud on; 4) kes suurekooli  auunime saanud; 5) kes Rumeenia gymnasiumite  ehk nendesarnalse koolide wiest klassist läbikäinud; 6) kes awaliku kingitusi annud ehk heateo paikasi asu taud on; 7) kes wabrikuid aMtand, mw mitte kangeid joomisi ei. Mlmistq; 8) kes Rumeeniakeeli kirjasi waljaannud. Arwatakse  et sedawiisi esiteks 35-990 künni 50,090 IMti riigikodaniku õigust saawad. Ameerika maalt. Memsis'i linnas Tennessee riikis wõtab kollatõbi kanget wõimust; kohtud ou juba kuulutaud, et nende abi ei mõedu. Jgapääw sureb rohkest inimesi. Kellel wõimalik on, se põgeneb sealt linnast/ Endisest 45.000 kuuni 50,000 inimesi arwatakse aga weel 20,000 seal olema, teised on põgenend ehk surnud. ' Kohalised sõnumid. Leikuse küü 20: pääwal sai suure turu peal Ms kõrgemast seisusest naeNerahwas ükesõidetud ja raskest haawatud. Ühe talupoza hobune, kes ise körwale läinud oli, heitis lõhkuma ja jooksis  üle selle naesterahwa, keS ule turu minemas oli. Kindral - superintendenti herra elumajast on üks naesterahwa kuld uur warastud. Esimeses alewi-kwartalis on seal elama Wilhelm Sengbergi elumajast kaks kasukast, üks koore-kann, üks paar lühtreid ja mitmed toidu asjad warastud; ühtekokku 299 rubla peale Leikusekuu 17. pääwal jooksis Hollandimaa shoener Suure-Pakri saare juures rahu peale. Laewas oli 1299 kuuli ruki jahu. SäeÄainehed jä kaup on peastetud; taew on lõhutud.  Leikusekuu 29. pääwal on Rootsi auruta  ew Motala", rukistega Peterburgift Norrkipingi  minemas, wigastud ja topitud pumpadega Tallinna sadama tulnud. Leikusekuu 24. pääwal  on Hollandimaa knff Gintmcht" rukistega Peterburgift Kopenhageni minemas, merepeal kange tormi läbi miga saaaud ja Hiomaa Sügamsadamase läinud. Jürikuu 24. pääwal põlesid Kirna waldas kaks sauna ära , ilma et teatakse kuida tuli wäWiutuud. Kahju õn THV rubla. - Heinakuu 19. paamal upuS Purdt maldas  wDalaStud sWak Mstrt Kagowire, oma enese Hooletuse laN üjnnW juures. Heinakuu' M MDchÄ sai Jõhwi walla Peremees Jaan ÜustM ÄAis kapist, lõhkumise abil nAeA 300 ruW Wgrastud. Warast ei ole weel leitud. " Heinaknsi 23 pääwal on Putkaste waldas Martna kihelkondas, sealme talu peremeees Hans Rechkalt omas majas surnud leitnd. Tema õde Ann MchMM ja Me tütar Mari Tiik seisawad kaebtnse all, tema surma pärast süüalused  oleMäs HMeMMMkoll on nleswõetud ja nemad sellW üMÄäänemäa kaelakohtu saadetud. Heinakuu 27. pääwal on kaks Kio walla talupoega, Aida akwatakse kihwti surnud. Uued raamatud. Mida rohkem meie M igapääwane waim kõige meie elu ja olemise, meie kirjanduse ja luuletuse sisse tungib se waim, ketz Äksi seda soowitawaks peab ja tunnistab, mida silm näha ja käsi katsuda suudab; rohkem aga weel seda, mida tasku- pista ehk katlas 'keets /sünnib; -Äksi seda tarkuseks peab, mida Mõistus -Mõistabmitte  ka seda, mida süda tunneb; lühidekt : mida rohkem uue m õistuse austus ja s uurustks . wana aeä waga usku rahwa südamest pe-letarvad-.jÄ ka luuletust oma orjuselle sundida püawad, seda rohkem rõõmustame ennast, luuletuse põllu pM jälle ükskord uudist leida, mis niisamati wana aea põhust, kui une aea umbrohust puhas on. Endise Ansiküla õpetaja osaw sulg on Eestirahwale  149 laulu saatnud, Mis selle nime all': Kuldnok, ilmaliku lau lube kogu, noore ja wana tahmale meelejahutuseks". sell aastal Küresaare linnas, Eh/ Assafrei juures ilmund on. Usk ja luuletus ei wõi lahutud saada; mõlemad  otsiwad oma igatsuse täitmist kõrgemas, nägemata ilmas. Mõlemad ootawad miimist Ostmist oma küsimiste peale sooja südame, mitte wilu mõistuse-Mest. Kõik ittmekad luuletajad on usklikud olnud; kui nemad ftda ehb ka-ei tunnista, wõib ka ei tea, siis paistad se nende kirjadest selgest küll wälja. Luuletuse waimustuse ase on südame, mitte mõistuse sees. Wmata luuletaja käulnd on külmad, kui nende südamed. Rohkem õpetud lUgeMele, kellel ehk wastus selle Peale walmis oleks, tuletame meele, et kuulsa luuletaja ja kuulsa salgaja H. Heine parematest luuletustest, läbi Mklewa salgdNse üks wärisew hääl kostab, mis usku igatseb. Oma raamatu otsaette on wäljaandja kirjutand:  „Laulmine on mo kõige armsam meelejahutus,"  ja seletab seda kaugemini mõnusas eeskõnes, mis muidugi siin kitsas lehtes aset leida ei wõi. Laulud ise on 13 jüuse jagatud, kulda mitmesugused hingeliigutused inimese kirju elutee peal, neitz umbes tarwitHwad. Siin leidwad  kurwad ja rõõmsad, kojujäajad ja lahkujad, meremehed ja põllumehed j. n. e. sõnu, oma südameliigutuste Väljarääkimiseks luuletuse kena kue sees, ja ikka tõstawad need waimu ja hinge kõrgema mõtete poole, et kurwastuS haledas laulus meeleheitmise eest warju, rõõm rõõmulaulu  suurustuse wasta pehmet tõrjuMt leiab. Seal kõrwas on kõik laulud, M nende põhjus  mõnikord ka wõeraft keelest wõetud on, meie maa rahwa harjund silmaringi ulatusele nihutud; põhjus on mõNlkorb laenatud, laul ise on uus luuletus. Kui ka muist teise rahwa liikede läbi sünnitud, ehk teise rahwa warast wõetud, iga lOil on siiski täieste Eesti! aul jq on taieste rahwalaul, selles kõrgemas tähenduses, et fe rahwale mõistaw ja õpelud mehele küllaline peab olema. Proowiks paneme kaks lühemat laulu nma lugejate ette: K 23. Jää sõber, isamaale. " Üks kask meil kaswab õues Just maja ukse ees, ' Se oli lapsepölwes Mo armNS seltsimees. Ta andis wilu marju, Ta mahl mind kosutas, Ta kahin sagedaste Wo südat jahutas. Kui suureks sain, siis pidin Ma kodunt lahkuma. Ta alla iswda. Ta lehed kohisesid, Kui lattsuW salaja: »Zää sõber, isamaale, Siit leiad rahusa Nüüd olen kaugel ära Ja mõnda waewa näind, Ha Mõni kallis lootus On mulle tühjaks läind. Ei kase kohin taha Mo meelest kaduda, Kui kostaks minu torma: pSiit leiad rahu sa!" M 48. Wili walmis, wäljad walged, Juba jälle leikuS . Wõtkem käite wahed sirbid, Läki leikma võllale! -. Sirbidleikwad, wihud heitwad, Päike paistab lahkeste. > Linnud lwaiksed, meie rõõmsad. Leiwalootus jälle kää. Sirbid leikwad, wHud heitwad, Meie meeles surmapää'. Surmüsirp se mahaleikab Mind-jka nenda nopeste. ' Sirbid leikwad, wihud heitwad, Meie meeles wiimne pää'. Wilja wiaks tattvaaita. Umbrohi Vest' tulesse. Et Za -siin raamatus, kui igas inimesetöös omad puudused on, seda wöib iseenesest arwata. Mttda leiaMe laulu sees tunnista- Schilleri tuntud luuletuse ,Die Kraniche  des Jbilius" järel tehtnd - et se kaarnatest  antud tunnistus liig wägise wäljakistud on. Et need kaks meest seal laada peal kurjategijad  olid, seda wsis nende jutust et nemad aga just selle õpetaja mõrtsukad olid, seda ei paistnud ühegist Ühest wälja. Siis leiame siin ika mõned söygd, /mis Saaremaal tntawad küll wõiwad olla, mitte aga kaughMl Eestimaal ja üleüldse Eestikeele ringis; NMda kui iWsna" ja, mõned teffO. Ka ei taha õiete meie meele järel olla; selle juures on niipalju Katoliigi Usu magu, et ft meie maal õigeks tnnmDnd nimetuseks kõlwata ei taha. Meie teame Ull, et fe sõna Eestirahwa seas, Lui poottnndmftta ainus waremik wanast kirikch rchW Mumas on, aga olöks parem kui senna, ehk Ahvgi Mälestuse-raamatu sisse jääks. Reed weiked  puudused ei jõua aga selle laulukogu kenadust mahendada. Meie oma seisu- PKM. pealt peame küll ka kahetsema, et selles Mamatus wana kirjutamise-wiis on. Aga se raamat ei taha A mitte ortografia õpetuse raamat olla, waid itmM laulu-raamat noore ja wana rahma meelejahutuW päiwtl wõiwad ka weel kõik uoored wana kirjaWÜsi takistamata lugeda, mitte aga wanad gut. Tuleb kord aeg, kus uomed wanaks saanud, kus igaühel uus kirjawtiS tutaw on, Ms on, Oida meie loodame,  se raamat juba mitmet korda uueste trükitud  ja wõib siis uue knega kaetud olla. Esiteks  aga soowime ka manadele", et ise ilma pahanduseta uuenduste üle, seda raamatut lugeda  wõiwad. Igaühele aga, kellel tasane, puhas kenadus armas on, ehk kes ennast kord meie-aegse suurust»  st e eest waga luuletuse kena katuse alla peita tahab, soowime meie, et pea selle raamatukesega  tutawaks saaks. Eestirahwa kõned meie päiwil. Mart: Tere Rannu Kustas! Kustas TW wana Lääne Mart! Kust Sina siis weel nii õhtuhilja tuled ja nii pitkal sammul 0M jalgu toetab, ja seisad ise vagu Wataguses mõttes? Mis kurbwK mõi BiH Mm Sind siis weel W Wjg tukshM paneb? Mart: Ja, mis ma pean MM ; wale- Lada ma ei taha ja tõtt rääkida on raske. Meie Eestirahwa olek liigub kui lahtine süda mo sees. Kus t as: Kelle pea mitte just erne-wgrredest  ega agana-libledeft kokkupandud ei ole, küll se Mardi mõteid tuulamata seletada mõistab. Tean juba, mis mõtte sees Sa nii pitkal sammul  edafiastud. Aga ega siis Sina iga tühja lori jst rumaluse eest ennast pandiks panna ei wõi. Seda on küll mõni mees katsund, aga ei ole sellest omale ega teistele kasu leidnud. Jätame parem kõik ilmamured ja kurbtused Taewataadi toimetada ja kõneleme käesolewast asjust lahkel meelel. Mart: Noh Kustas, wilista siiS minule mõnda ette, mis meelt lahkeks teeb.