wõitu saiwad ja 700 Türklast mangi wõtsiwad. Türklaste! oli ka 4 suurttükki lahingis. Nagu Bosnias, nii näitawad ennast Hertsegowina  Türklased mässamisele walmistawat. Põgenejaid  Kristlasi, kes nüüd Austria peale lootes oma kodumaale tagasi lähemad, ajawad Türklased taga ja piinawad neid iga pidi. Kas need mässamised Türklasteks  palju kasu saamad tooma, on kahewahel, sest Austria sõamägi, mis ta Bosnia ja Hertsegowina maadesse saatis, on umbes 100,000 meest suur, nii et mässajate läbi küll mere walamist wõib tulla, aga wõidu peale neil mähe lootust on. Mitte sugugi wähem kardetumad ei ole Albaania  maa asjad. „Albaanialaste ühendus" walmistab  ennast Serbia ja Monteneegro wasta täieste sõale ette ja see walmistamine läheb iga päewaga suuremaks.  Türgi walitsuse poolt ei tehta ühtegi, seda walmistamist lämmatada ja Berliini lepingu kaupa täita. Räägitakse pealegi, et Türgi malitsus Albaanialaste  käest nende wanamoodu halwad püssid ära on wõtnud ja neile kõige uuemad ja paremad asemele annud. Kreekamaa piiride äärest ei ole ka palju head kuulutada. Türklased lämmatawad, mis nad lämmatada  jõuawad, ja Kreeka walitsus nõuab, et Türklane  õige pea tema piirist sell kombel õiendaks, nagu seda Berliini leping kinnitanud on. Türklane ei ole aga seiemaale meel ühtegi teinud, et seda nõudmist täita. Nüüd on Kreeka walitsus selle poolest töiste riikide juures kaebdust Türklase peale tõstnud, ja nimelt  näitab Prantslane igapidi oma sõbrust Kreeklase wastu üles. Ka Wenelase poolt on Kreeklane jälle enam abi lootma hakanud, ning oliwad Kreeka minister  Delyannis ja riigi ministeeriumi ametnik Vlachos praegu Peeterburgis, kus neid Keiserlik Majesteet  ja riigikantsler würst Gortshakow oma jutule on wõtnud. Nagu öeldakse, olla Kreeka walitsus küll sellega rahul, mis Berliini kongressi peal Kreekamaale mõistetud, aga ta nõuab ka, et seda kongressi otsust täelikult täidetakse, see on: et Kreekamaa need jaud Epiirusest ja Tessaaliast omale saab, mis Kalamasi ja Salambria jõed sisse piirawad, nii et Jaanina ja Larissa ka Kreeklase kätte saaksiwad. Nagu öeldud,  ei taha Kreeklane milgi kombel wähemaga leppida,  ja kui ta seda ei saa, tahab ta ennema sõda alustada. Türklane näitab küll, nagu soowiks ta Berliini lepingut ka selles tükis täita, aga sala ässitab  ka seal Muhamedlased mässama ja sunnib Kreeklasi  kirju alla kirjutama, kus nad paluwad, et Türgi walitsuse alla wõiksiwad jääda. Auusamad mehed küll oma nimesi seesuguste kirjade alla ka piinamise sunnil  ei kirjuta, aga ega kõik inimesed suures hulgas auusad ei ole. Iga rahwa juures on seesugusi, kes oma rahwast ära salgawad, kui ilma tülita elada wõiwad, ja Türklane ei waata selle peale, kes nimekandjad  on, auusad mehed ehk äraandjad, kui temal neid aga on. Kui meie nüüd Türgimaa poolt omad silmad ära pöörame, siis puutub meile kõige esmalt Inglismaa  parlament ette. Seal on suured ja käredad  waidlemised 4. Juunil tehtud lepingu pärast olnud, kellest Inglismaa ministrite kõrwad mitu aega meel uugama saamad. Markii Hartington nimetas näituseks riigiwalitsuse poliitikat 4. Juunil tehtud lepingu  kauba kohta pööraseks ja hulluks, mis sõnu parlament nii suure hõiskamisega wasta wõttis, et tükk aega ära kulus, künni kõneleja jälle edasi mõis rääkida. Berliini kongressi kohta anti riigi walitsusele  nimelt seda süüks, et Kreeklastele Inglismaa poolt nii mähe abi antud ja et Berliini leping mingisugust  kindlust rahu lootusele ei anna.  Ministrid  katsusiwad oma poliitikat nii palju kui Võimalik Vabandada. Nimelt katsusiwad nad oma eestseisuse ametit Weike-Aasias Võimalikult Vähendada. Ehk küll otsuse tegemise juures riigiwalitsusel wiimaks 143 heale paljus oli (338 healt Valitsuse poolt ja 195 healt tema wasta), siiski saamad need waidlemised rahwa sekka tungima, kus nad mitte usaldust praeguse ministeeriumi sisse ei saa kaswatama. Roomas on 1. Augustil paapsti riigisekretär Franchi ära surnud. Kardinal Franchist üteldakse, et ta Rooma kiriku poliitikat suure osawusega olla juhatanud, ning arwatakse nimelt tema tööks, et Watikaano  ja üksiku ilmaliku riikide wahel wiimasel ajal lahkem olek Valitsema on hakanud. Franchi asemele on paapst kardinali Niina riigisekretäriks nimetanud. Paapsti saadik Masella on Kissingis mitmel korral würsti Bismarki jutul olnud, ning on see ajalehtedes palju tolmu lendu ajanud. Mõnelt poolt kardetakse, et würst seeläbi ultramontaanlasi ja muid kiriklast oma poole ja wabameeleliste wasta püüab saada, et ta neile „ Maikuu-seadustes" järele annab. Töiselt waieldakse aga selle masta ja arwatakse, et lugu mitte nii ei ole. Itaalias on suur liikumine Austria masta natukene  waiknend. Ka ei kardeta esiotsa mitte, et Jstrias ehk Lõuna-Tiroolis rahwas suuremal mõedul Itaalia maaga ühendamist nõudma hakkab. Ka on Austria ettewaatlik olnud ja on Kleki sadama ja Stagno kanaalid püssirohu alustorudega täis täitnud, ning peale selle meel soomuslaema „Salamanderi"  sadama ette mähiks pannud, nii et ükski laew ilma meremäe walitsuse lubata sisse ei pease. Teplitsis on Saksamaa keisrit Ausiria keiser Prants Joosep waatamas käinud. Et Saksamaa parlamendi saadikute malitsemistes meel palju järele - walitsemisi käsile on wõtta, sellepärast saame neist alles tulewal korral pitkemalt rääkima. Omalt maalt. Miliasihi lluuasi Wiliandi linna walitsuse voolt on teada antud, et uue Ii üü aseaduse elusse fMMnlseks kuuni 21. Augustini walitsejate nimekirjad  malmis saamad olema. Nagu seadus nõuab, pannakse nad siis awalikult wälja, kus igamees järele wõib waadata, kas tema nimi õigeste ja õigel kohal ülemal on. Talwel 1877/78 on Wiliandi linna kaupmeeste  käe läbi umbes 18 tuhat pärkpunda linu, ja 5 künni 6 tuhat tshetwerti lina seemneid käinud.  Suurem jagu linu on Pärnu läinud, nagu ka kõik lina seemned. Mullu aastase hea saagi pärast on enam kaupa loodetud saada, aga seda ei olemat sellepärast olnud, et miimasel ajal suured kontorid ise palju linu ülesse ostawad ja ka palju linu otsekaudu Pärnu läheb. Paari nädala eest tagasi jutustasime, et „Sakala" käekirjad ja paranduse poognad uulitsa peal ära riisuti. Et selle lehe wäljaandja Juuli kuus maal elas ja paljalt üheks päewaks igas nädalas linna -tuli, ei ole nimetatud juhtumist mitte kohe täielikult temale teada antud ja läheb sellepärast õiendamist  tarwis. Raamatu trükkija Feldt kirjutab meile, elukirjad mitte tee peal ära ei olla mõetud, maid poisikene kutsutud Sillakohtu majasse ja seal mõetud nutust ja wastopanemisest hoolimata kirjad tema käest ära. Käekirjad olnud suuremaks jauks alles seadmata, aga Feldt saanud nad pärast jälle kätte ja sellepärast ei olewat ajalehe wäljatulemisele ühtegi takistust olnud.  Kirja mõtja herra, üks Sillakohtu ametnik, keda Feldt töisel püewal Magistradi kohtu ette kutsus, wabandanud  ennast sellega, et seda tegu purjus pääga teinud, ja andnud siis Feldt temale tema palme peale andeks. - Meie ajalehes kuulutadi, et ühe Eesti keele raamatu tarwis, mis naisterahwa näputööst õpetust  saab andma, kõiksugu wanu kirjast tarwitatakse, mis wana Eesti riiete, nagu lumelt sukkade, särkide, wööde, tanude, käterätikute ehk muu riiete peal on. Isegi on mõista, et need kirjad ja koutused üksi siis wäärt on ja neid tarwitatakse, kui nad wana Eesti pärandus on ja mitte uuema aja ja muu rahwa eeskirjade  järele walmistatud sünnitused. Meie peame nüüd ka onialt poolt paluma, et seesugust wanu riideid  õige palju meie kätte saadetakse, keda mõne aja pärast, kui kirjad järele on tehtud, jälle omanikude kätte tagasi saadetakse. Seiemaale on jo mitmed manad  naisterahwa tööd meie kätte saadetud, keda nii osawalt on walmistatud, et neid imeks peame panema  ja nad meie wana eesemadele suureks auuks on. Ka on kirjade üksikud karmad nii mõnusaste kokku seatud, et seda kõige parem kunstnik mõnusamalt teha ei wõi. Kui selle põhja peale oma tütarlaste tulewiku  näputööd seadame, siis saab ta mõnus ja ka tulewiku pölwele auuks olema. Aga seda on üksi siis wõimalik teha, kui õige palju seesugust wanu kirjast kokku tuleb. Peaks kusagil wanu rahwa ülikondasi terwelt alal olema, siis oleks weel mõnusam, kui seesugune  ülikond terwelt meie kätte saadetakse. Kõik saadetud riided nummerdatakse ära ja kirjutatakse ühe raamatu sisse ülesfe, kelle järele neid jälle pärast saatjate kätte tagasi läkitatakse. Loodame, et Eestirahwas  igal pool seda tööd hea meelega saab edendama  ! Sõbralikud õiendamised. Jo MM.esimeses  numris oleme äwaldaMd, mis meie ajalehe programm on, ja oleme pärast weel mitmel korral nimetanud, et meie igaüht rahwaust omal maal auustame  ja igaühele soowime, et ta oma õigusele saaks ehk jääks, nagu seda Jumalik seadus ja ligimese armastus  nõuab. Meie wõitleme üksi ainult cuguse eest, nimetame pahaks mis paha, ja heaks mis hea, ning ei waata selle eesmärgi poole tõtates mitte üksiku  seisuste ehk rahwauste peale, et uende wahel suuremat ehk weiksemat wahet teha. Meie maa üleüldine  õnn on meie eesmärk, ning see üleüldine õnn ei kannata mitte seesugust wahetegemist. Seda oma eesmärki oleme seie maale ka truuiste silma ees hoidnud,  oleme kiitnud, kus head tehti M mis laita tarwis oli. Nüüd on aga Riia Saksakeele ajaleht, sür Stuvt und Land"Mas 164-ma numris misanud,et mere uksrkpoolikult  ühe rahwa killu iseõiguste eest pidada wõitlema.  Seal numris kirjutatakse „ Eesti Postimehe kirjast „ Kolm wälja, neli sugu milja" suure kiitusega ja öeldakse, et selle kirja sisu jälle tunnistust sellest anda, kuidas see Eesti maarahrvale kirjutatud Eesti Postimees selle rahwale terwet toitu pakkuda ja mitte üksik poolisel kombel ühe rahwakillu isetarwituste eest ei seista, nagu seda paraku töised ajalehed teha. Et nüüd „Sakala" ka üks neist töistest ajalehtedest on, siis arwame omale kohuseks, siin seletada, et meie mingisugust „rahwakildu" ei tunne, kelle eest meie iseäranis wõidelnud oleksime. Terme maa õnn seisab ikka meie silma ees ja kui selle maa peale mõtleme, siis meie ei mõtle mitte üksi terme Eesti rahwa, maid ka muil rahwaste peale, kes selle rahmaga käsi käes käiwad. Meie ei oleks ehk mitte aru saanud, mis „Zeitung sür St. u. Land" ütelda tahab, kui mitte selle üle töises kohas otsust ci oleks leidnud. Omas IllK-mas numris kirjutab see ajaleht „Sakala" järele  ka sellest kiriku kuue müümisest, keda napsi mõtja mees oksjoni peal ära ostis ja kellega kõrtsis purjutamas  käis, ning lisab siis juure: „Nüüd saamad lugejad  lootma, et nimetatud leht (Sakala) nüüd seda auustamise puudust saab laitma, mis seal juhtumise juures surnud õpetaja ja kiriku kohta awaldatud on. Temal ei ole aga selle talupoegade teo kohta ühtegi laituse sõnu, maid wiskab üksi, ehk küll mitte ilma põhjuseta, surnud õpetaja lastele nende auustamise  puudust oma isa kohta ette, kelle ameti-kuue nemad  mitte oksjoni teel ära ei oleks pidanud müüma." Nimetatud Saksakeele ajaleht annab siis meile siin süüks, et meie talupoegi sellepärast ei ole laitnud, et üks kõrtsi joodik oksjoni pealt ostetud kiriku kuuega kõlwatumat nalja oli teinud. Meie ei leia siin aga ühtegi süüd, mis eest P. Kihelkonna talupoegi laitma peaksime. Talupojad olimad oma auupakkumist endise  õpetaja masta just seeläbi ülesse näidanud, et nemad seda kuuba, kelle külles mõne rubla eest kalewit  oli, mitte osta ei tahtnud. Sellepärast sai teda just üks joodik nii odawalt omale. Aga talupoegade  wiha oli seesuguse müümise üle suur, mis meile kümnelt poolt ülesse on tunnistatud. See müümise tegu üksi tarwitas siin laitust, pealegi, et ta inimeste poolt tuli, kes haritud tahawad olla. Ka ei ole meil meie õiguse tundmise järele mitte mõimalik,  halba asja selle pärast oma päris nimega nimetamata  jätta, et ta ülema seisuste poolt tuleb. See ei ole mitte „ühe rahwakillu" eest seismine, maid see on õiguse ühesugune kaal. Et meie seda õiguse ühesugust kaalu ka ajalehe „Zeitung s. St. u. L." juures tema töö põhjuse arwame olewat, sellepärast loodame, et meie tänase sõbraliku õiendamise järele mitte enam edespidi ilmaaegu „Sakala" peale kaebdust  ei saa tõstetama. Wündrast. Wändra kihelkonna kooli poisteft  9 noört meest oma kroonuteenistuse Pärnus üra teinud. 29. Juulil  sadas Wäudras rahet ja müristas kangeste, ning wälk lõi ühe mana naisterahwa maha, kes akna ees toas istus, ilma et muidu majale kahju oleks sündinud. Wirumaalt. Wirumaa tänawusest wiljakaswust  kirjutatakse meile: „Aitumal Jumalale, meie Wiru nurgas on wilja kasu korraliku wihmase aja pärast wüga hea. Suiwiljad on kõik head; rukkid keskmise jau sees ja osast wäga head. Ka linade kasu on hea, aga nüüd enne õitsemist ja õie-ajal on neile üks tõbi tulnud: rohilised ussid on linadele külge tulnud ja söömad ladwad kõige kupardega maha. Seemne kahju saab suur olema ja ka linade kiud saab seeläbi wist wähenema. Heinasaak on meie juures  ka wäga hea olnud, nimelt aru- ja ladu-heinamaade  peal. Üksi wesised ja sambla sood on kewadise  külma mee pärast kinni jäänud ja mähe saaki annud." .1 k. Tallinnast. Tänawu on üks kaubamaja Tallinnas  elawaid sigu meie maalt wõerale maale katsunud  wiia, katseks, kas see kaup meie maale mitte