pulmad teha» Warsi oliwad ka 67 kanditaati ennast ette tellinud, kes kõik oma armukestega ühendatud ja abielu maitsta soowisiwad ning Liiwentsow'i käest pulma tegemist palusiwad. Kaupmees ei olnud ka ihnus, palus ilmaliku ja waimuliku walitsuste käest luba, ja ilusal 20. Heina kuu päawal laulatadi kõik need 67 paari neljas kirikus arwamata hulga paalt waatajate silme all kokku. Parast seda laksiwad  kokku laulatatud 134 inimest suure koguduse  kirikusse, kus kõik linna walitsus ja suuremad mehed juba kogunud oliwad. Sääl pidas piiskop weel üleüldise palwe, rääkis sündsa kõne ja siis hakkasiwad pulmad. Waat', sääl ometi wöis ka ütelda: öi, öi, öi, öissa pulmad! Ega nüüdse söa lõpetusel wist ometige  niisugust ohwrit enam ette tulla ei wöi. Aga noh, eks ta olnud asi ka. Kaukaafussest. Söawäs kahjust. 1. Aprillist 1877 künni 1. Feebruarini 1878 on säälne söawägi 13,780 meest kautanud, see teeb 6,4 "/o. Sest summast on lahingis surma saanud 2579 meest, haawadesse surnud  1330 meest ja muu haigusesse 9871 meest. Kui seda Saksa-Prantsuse söa kahju körwa paneme, (1870 —71), siis on meie kahju peaaegu poolteist korda suurem : 4, Aga siiski on meie Kaukaasusse söawäe kahju kaugelt pisem, kui aastal 1828—29 Wene- Türgi söas. Sest säält ei tulnud 115 tuhande  mehest mitte enam tagasi, kui 10—15 tuhat meest. Sääl oli siis kahju 85"/ o suur. Krimmi söa aeal oli Prantslaste kahju ja Inglastele 22 "/o suur. Wõõralt maalt. Saksa maalt. Lugejad tääwad ju, et kurjategija elatanud Saksa keisre elu kallale kippus. Et Saksa keiser Wene maa kõige parem sõber vn, seepärast sai Wene riik wäga liigutatud, kui seda kurja tööd kuulis. Mitmel  pool sai kirikutes Jumalale tänu antud selle eest, et sõbra elu päästnud oli. Mitmelt poolt saadeti terwitamised Bärliin'i j. n. e. See on üks Jumala juhatus, et laskmine mitte korda ei läinud; muidu oleks praegune' segane Euroopa wee! hoopis segasemaks minna wöinud. Seda tunnistawad mitte ükspäinis Sakslased, waid ka teised Eurooplased. Onne soowimisi sai ta nii palju igalt poolt, et neid ära lugeda ammugi wöimalik ei ole, aga seda wähem weel wastata nende iga ühe paale. Sellepärast kirjutab ta oma riigi kantslerile nenda: ..See töö, mis kuri waletee pääle eksinud  inimene teha tahtis ja minu elu, mis Jumal oma eestmure läbi nii mitu aastat juba hoidnud on, sundis minu alamaid arwamatas  hulgas oma truu - ust ja armastust minu wastn üles näitama, mis mind wäga sügawaste liigutab. Mitte ükspäinis kõigest Saksa maalt, waid ka wööra maade seest, nii häästi seltsidelt, kui ka üksiku inimestelt, sain ma seda tunnistust, et rahwa süda on oma keisrega ühes, ja ta jagab nii häästi röömu, kui kurwastust minuga. Niisugust tundmist lugesin ma iga ühe silmist, keda ma pärast enda elu pääle kippumist nägin, ja ma olen wäga sügawalt liigutatud selle südameliku  auu eest, mis Barliin'i rahwas minu wastu üles näitas. Ma soowin, et iga üks, kes minu kurwastusest osa wöttis, peaks ka täädma, et niisugune osawötmine mu südamele  ära rääkimata röömu tegi. Sellepärast annan ma Teie (riigi kantsleri) hooleks seda siin ülemal oöldud kõnet kõikidele üleüldse kuulutada." Ministritele on aga Saksa keiser seda ütelnud  : Riigi walitsus peab edespidi muret pidama,  et waimulik seisus ja kiriku saadused rahwa seas peaksiwad hoolega ülal hoitud saama." See kurjategija laskja, kelle nimi Höödel ja üks sotsiaal-demokraatlane on, ütelda weel, et ta peab päris anarhist olema. Ta istub raudas ja ootab oma otsust. Kohtu küsimistest  ei pea ta suurt lugu pidama. Kui ta käest küsitud saanud, missuguse parteii liige ta olla, wastanud ta: „See ei puutu teisse, see on minu oma asi." Teda wiidud paawapiltniku  juure ja antud rewolwer kätte ning kästud rewolweri ots wälja poole hoida, et nenda wöiks pildi pääle üles wöetud saada, n'agu ta keisert lasknud. Sääl ütelnud ta: 170