kop» ei olnud mo meelest kül mitte palju arwata,  kõige selle eest, mis körwad saal kuulsid; aga siiski naera ehk mitte - tikkus mul ometi kesk kõige ilusama mango aegaö wesi silma, mõtlesin: kus mo wa Truta nüüd 00, üksi mustas toas, ehk juba sängis õlgede pääl ja kus ma jälle olen ja mis mina näen ja kuulen, mõtlesin ja rääkisin iseeneses: jah, seda wiisi wöib ükskord teises ilmas ka olla, et üks teisest peame lahutud olema; aga jah aga saal üsna igaweste! Oh õnnetust ja kahju, kui üks wanem ei na oma lapsi ehk sõber oma söbro j. n. e. Za kül langeb ka mitmel wanemal suur süü ise oma kaela, kes siin laskwad omad lapsed ula elada, ega ei raatsi neile noorelt hirmo anda, neid õiget teed juhatada, Jumala sõna öppetada ja Jumalaga  tutwaks teha, waid selle aseme! otsiwad  lastele muud aea wiidust ehk öppetawad ja mängiwad ise weel lastega seltsis kaarta, mis ühe igapäise inimesel ei oleks tarwis majas pidadagi. Ah soo, ä pane pahaks, et ma juttuga  üsna teisele läksin. Kulda ma juba ütlesin  , et ilus oli see mo körwadel kül kuulatada  ja kõige wiimane oli siis weel üks laul ja siis oli otsas. Aga siin pean jälle ütlema: Eestlased on ikka weel Eestlased, nago säält toast wälja tulemisega, kõik tahtwad ühe korraga  uksest läbi minna, otse kui oleks karta olnud, et põrmand alt ärawaub, ehk et lagi päha kukkub, et aega ei olnud; kül paluti ja keeldi ka, aga see ei aidand kedagi, kes siis senna sekka juhtus, see pidi siis ka edasi minema,  olgo see pitkuti wöi poigeti, ma juhtusin  ka kaunis ees otsas olema, tahtsid kõige tooliga wälja tua, sain ometi wiimaks toolist kaudo ja siis edasi, otse kui kewadine jeä minik  suurema jõgedes. Kui juba seda aega oli, paar tundi sääl seista, siis on ka see paar minutid aega weel odata, künni esimesed eest wälja lähwad, siis saab joo paljo lahkem ja ruttem wälja, kui seda wiisi pääle tungides.  Olen kuulnud, et kes enam haritud ja öppetatud rahwas on, ei tungi mitte na rüsinal  paäle ja saawad ka wälja ja oma koju. Noh, wana sõber, nüüd olen sul kül hea tükki aega ärawiitnud, ehk mõni paneb mo jutto üle jälle pahaks; noh, kus ta jääb's, aga kes mind sõbralikult wasto wötwad, neile wii siiS Mo poolest ka paljo tuhat termist. Küllad wöiksin oma juttu weel mõni sõna pitkemaks wenitada, aga aeg on kasin, pean ruttama, et õhtuks jälle aegsaste kojo saan; tulin praego Ado onu ju rest. kus ma minema ööse koa jälle puhkasin; olga terme kõige hea eest. Mõtle ometige, na heaste, kui ta mind wastowöttis, ja täna homiko, kui ma seda poolt pileti hinda tahtsin ä maksa, ei wötnud ta seda mitte wasto, ta olla seda juba oma kirja pannud, noh, olga terweks. Ma lubasin aga tale selle hea eest ligi werend tosin köiae paremaid lume pühkimise luudi teine kord tua, kui ma lhina tulen, kas mino poolest panen kolm mõru pääle; aga head peawad nad olema. Nüüd ep ole enam aega, linnas ka weel maja emanda juurest läbi minna, oleme noorest põlwest saadik juba sõbrad ja tuttawad.  Ta olla Ado onile mitto korda juba öölnud, miks ma Mäeküla manna enam mitte linna ei tulla, ene käinud ta wahest ka tema juures ja toonud ikka nattuke küla jutto kaasa. Olen ometige kord siin, eks lähän säält kord) läbi koa, andis ma hea imme, kui wiimati sääl olin, wiluka wöi leiba ja nehuke kruus kohwi, et kahe kaega oli tõsta. Paljo termist ka so oma naese ja lastele, ma'p olle täna tend juhtund  nägemagi, ehk woi mis naeste! senna asja 00, kus mehed iseäranis jutto puhuwad, mo ma Truta ei tule ka ialgi senna wahele, kui ma na ühe teise mehega hea jutto järje pääl olen, meite juttu segama; ole terme ka hää juttu kõne eest ja jä siis Jumalaga ja seda teeb mana Mäeküla Jakob. Omalt maalt. Peruust. Iseenese mortsuk. Kui inimene juba iseenese elu kallale kippub ja seda lõppetada tahab, siis on ometige asi selge, et tal mitte täit ega selget meelt ei ole, waid see peab segane olema , ehk et kuri waim ta üle woimust saanud, ja teda sundinud, oma elule otsa paale tegema. See oli esmaspääwal,  24. Weebruaril, et üks naesterahwas ja hulga laste ema, oma kurku tahtnud maha leigata, asi pole aga mitte hästi korda läinud/ 82