peetakse, saawad kõnet pidama (kus esite minema  kordne protokoll ette loetakse) preisitent: C. R. Jakobson: näitusest, abipresitent: J. Tootz? ja kassa pidaja: A. J. H anson: kuidas toidu wiljad (kultuur kasud) Euroopasse  on tulnud ja siin laiale lagunenud» Pärnu maalt. Sisse saadetud kiri. Meile kirjutatakse ühe koolmeistre poolest umbes  nenda: ..Armas Postipapa!" Luba mind, S'ule järgmist lugu körwa sisse kõõrutada. Pühapääwa hommikul, kui kiriku kellad ristirahwast  kirikusse hüüawad, lähemad noored hulga kaupa lauldes ja trallides kõrtsi poole, kus kirikusse minejad neile wastu tulewad. Saal ei tea n'ad enam isigi, kuidas ehk mis n'ad tegema peawad. N'ad naerawad ja hirwitawad  tüdrukute jalgu ja nende käiku j. n. e. Suud jootsewad neil sopase ja mudase  sõnadest n'agu tatra meskid pääs, mis kellegile kuulda ei kõlba. Nende eneste meelest  on see wäga ilus ja röömustawad naerdes  selle üle. On n'ad kortsu jöuudnud, siis hakkab purjutamine kindla maa paal paale. Selle järele tuleb siis «karwanooda" wedamine, kus n'ad tühja sõnade pärast nii suure tülisse lähemad, et üks teisel riided seljast ja mütsid päast lõhki kisuwad. Teised jälle, kes wähem «porujommi" (muna) aurust hullustatud, hakkawad  kaarta mängima! Nägin hilja aegu ühte peremeest oma kolme poeaga kortsu poole töttawat, n'agu oleks tuli jalge all põlenud. Körtsus on t'al esimene töö poegi kaardi lauda lasta istuda ja neid ses ametis õpetada. Aeg aealr küsib maike pölwe kõrgune ikka isa kaest: «Taat, missuguse kaardi Ma nüüd panen?  Missugune on nüüd parem panna?" Nenda wältab edasi künni teise hommikuni. Siis lähemad n'ad katki kistud narukad seigas,  jälle kodu ja laulawad: ..Sihuke see mees peab olem ai" J. L. Paale selle arwab kirja saatja, et «kase oksad"  seesuguse noore rahwa haiguse wastu maga hääd peawad olema. Meie ei ole aga mitte niisuguse rohu suured sõbrad, ja arwame,  et, kus suitsu, sääl pisut ometige ka sooja on, mispärast soowime, et meie rahwa wead ja head peaksiwad korraga aealehesse antud saama, mis täitsa õpetlik ja kasulik oleks. Ega ..kase oksad" waimu ei hari, waid õpetus on see, kes noort rahwaft parema elu teele wiib. ..Kase oks" on küll, mis hobust sõitma sunnib, aga mitte inimesele tarkust paha ei pane. Red. Riiast on ka Pariisi maailma näituse paale kanepit ja mõned muud puu tööd ning tähele panemise wäärt asjad saadetud. Ära surnut Liiwi maa abi kuberneeri asemele on ministeeriumi ametnik Tobi esen nimetatud. Tartust. Hirwitatud palwe tund. Selle üle räägib üks kirja saatja, mis ta ..Eesti Postimehele" kirjutanud ja nimelt: Wendade - seltsi palwe maeadeft, mis nüüdsel aeal küll sugugi enam ei kolba, Wiliandi  maalt lühidelt nenda: „Palwe maeasse sisse astudes nägin kolm wanakest laua taga istuwat, ja tund oli juba alganud. Mu körwal  istuja naaber pengi pääl ütles m'ule tasa: „OH sõber, kui sa ennem siin oleks olnud,  siis oleks sa ka seda imet näinud, kuidas  eeslugejate keskes üks tasane näselemine ja jonn oli. Iga mees tahtis ette lugeda, ja korraga kõik kolm ometi ei wöinud. Lõpeks  nähti ometi wöidukaal S. talu peremehe poole kalduwat." Ma ei panud sõbra juttu suuremaks asjaks; aga peagi sai mu meel kurwaks  ja ma ei julgenud oma silmi üles tõsta, sest eeslugeja läks laulu wiisiga nenda käest ära, et kord wiis, kord sõna pitkem oli; aga sellegi pärast joris ta isi laulu wale wiisil  üksinda edasi, ja see läks nenda mitme kordse laulmise juures. Ka pääst kõne ja palwe tegemine ei olnud muud kui mõtteda ja sõnata kokku sõlmimine, mis pääle rahwas rohkeste uksest wälja hakkas woolama. Peagi jöuudis jutlus lõpetusele, otse kui pimedad sandid kiwa ja kändu kaudu. Tüki aea waitolemise  pääle ütles üks kerge wiisi rahutuma kombega eeslugeja järsku: „Urma latsekesse! Et nüüd homme jälle pühapääw sm, siis tuleme  waremine, kella 10 aegu siia kokku, siis tule mina esi siia taha fee jutus, mis nüüd poolele jäije, parcmine ära pidada." Kõik oli waik. Korraga tõstab kuuljate hulgast üks mõtlemata naine oma häält ja ütleb: „No 162