kuju ja peale selle weel üks wäga püha asi, see on üks seitsme tolline must lai kiwi müüri sees; seda ütlesiwad nemad taewast mahakukkunud  ja sellepärast ka kõige pühamaks peeti. Selle nende püha templi juure kogus juba manast  aeast saadik iga aasta rahwast hulga kaupa kokku; nemad käisiwad seitse korda ümber  Kaaba, andsiwad musta kiwile suud ja ohwerdasiwad sellele lambaid ja kamelid. Saal Mekka linnas sündis 20. Aprilil, aastal 571, Koreisitide suguarust Muhamed, see tähendab: ..Wäga kiidetud." Tema isa, Abd Alla, kes oma lapse pölwes, omast isast, Abdul Muttalibist,  pea aegu oleks ebajumala Hobale ohwerdatud  saanud, ei saanud oma poega näha; ta suri enne oma poea sündimist Medina linna ära, kuhu ta ühe wäikese asja pärast oli reisinud;  ja et ta ema Amina, wäga põdur oli, andis ta oma poea ühe Beduini naese kätte imetada ja pärast kaswatas ta teda kül ise, aga kui pois kue aastane oli, suri ka ema ära, ja wana 80 aastane isa-isa, Abdul Mutta  li b, wöttis siis Muhamedi enese juure kaswandikuks  ja kandis ka suure armastusega tema  eest hoolt. Aga tema elupäewad löppesiwad  kahe aasta pärast ka ära ja pois jäi jälle ühe teise kaswatada ja see oli tema onu Abu Talib; see oli aga waene mehike, kes ei jõudnud  oma abiga iseenese ja poist ülespidamise eest muret kanda, waid andis poisi Mekka linna lambriseks. Nenda kaswis Muhamed meheks, ja kui ta 24 aastat wana oli, sai ta linna kaupmehe ametisse. Sääl oli üks kaunis  jõukas kaupmehe lesk, nimega Hadidja, fee wöttis teda oma kauba asjade toemetajaks. Ja ehk lesk kül !5 aastat temast wanem oli, läksiwad nemad juba aasta pärast paari. Kui Muhamed ligi 40 aastat wanaks sai, jättis ta oma kauplemist maha ja hakkas pühaid asju taga uurima, mispärast ta sagedaste Hira mäe peal ühes koopas käis ja ütles ennast sääl unes ingli Kabrieli näinud olewad, kes tema juure oli läkkitatud ilmutusi ilmutama. Täis hirmu tuli ta wärisedes ja higine märg koju ning rääkis naesele, mis ta olla näinud. Hakkatuses  arwanud ta ennast kurjast waimust piinatud  ning waewatud, sest temal olla juba lapsest saadik krambid peal käinud. Hadidja ja tema sugulane, üks ristitud juut, nimega Waraka, rääkisuvad kül selle wasto, aga see ei aidanud midagit. Mitte kaua pärast seda ütles ta ennast jälle Kabrielit näinud olewad ja ingel olla teda Jumala prohwetiks nimetanud.  Sest aeast saadik laskis Muhamet, kõik omad ilmutused ja nägemised, mis ta kiitis ennast näinud olewad, kirja panna. Kõik need kirjad on pärast tema surma üheks raamatuks kokku köidetud ja see on täna päewani Muhamedi  usulistele üks püha raamat, mis nad Kora niks nimetawad. Esimese kolme aasta sees pidas ta enam rahu, see on: ta tegi oma prohwedi tööd rahulikul  ning waiksel kombel. Ta kuulutas oma öppetust esmalt aga omakstele ning sugulastele ja tahtis, et nemad teda prohwediks pidiwad tunnistama. Seda tegiwad siis ka tema naene Hadidja, üks Koreisitide sugu mees Abu Beker,  Abu Talibi poeg Ali ja weel mõned orjad.  Selle järele hakkas ta ka awalikult jutlusi  ja jumalateenistusi pidama. Ühel homikul  on tema kõik omad sugulased lasknud kokku tulla ja siis üles Sawa mäe otsa läinud, ning neid säält põrgu tulega hirmutanud, kui nemad  mitte ei pidand tema öppetust wastu wötma, aga nemad ei hoolinud sest hirmutusest  mitte sugugi, waid naersiwad ja pilkasimad teda üsna awalikult; ja julges ta Mekka linna ebajumalad tühjaks nimetada, siis oli tuline wiha lahti. Suurel hulgal tuli rahwas Abu " Talibi juure kokku, sest Muhamed oli tema kaitsmise al ja ise ei uskunud ta ka mitte tema  öppetust, ometige kaitses ta teda ja rahwas  käis mägise peale, et ta peab Muhamedi nende kätte andma ja nimetasid teda ei mitte prohwediks waid mässajaks. Tema omakste ja nende peale, kes tema öppetust oliwad wastuwötnud,  tuli suur kartus ja kartuse pärast pögenesiwad tema usklikuist ära Abesiniamaale  ja jäiwad senna elama; aga sellegi pärast  ei jäetud teda rahule, waid otsiti ja kiusati  ka sääl taga. Kui nüüd kaks Koreisiti, nimega  Hamsa ja Omar, kes ka seni aeani tema  wastased oliwad, tema poole heitsiwad, siis aeti teda säält koguniste ära ja keeldi temale  köwaste, et ta koguniste enam ei pea julgema tagasi tulla. Kolm aastat oli ta siis põgenemas ja teiste eest marjul, aga siis anti temale jälle luba tagasi tulla, aga selle wahe 20