seal on wägga haddast tsrWis, et suwwel sojal  ajal maead ja howid hästi puhhastud sawad>  egga sedda ei pea sallitama, et seal middagi  kohta kasstmata ja harrimata peaks ollema.  Et meil praego jälle suwwine soe aeg on, sepärrast tahtsime sõbralikult meletulletada, kuida kurja többede eest woime hoida ja omma  ellu pitkendada. - Jodikutele ei maksa öölda, et nemmad omma jomist mahhajättaksid,  egga nad sedda ommetige ei kuule, egga kuulda wötta; sepärrast ei woi meie neile middagi parrata, kui surm neid enne aego siit ilmast ärrakutsub. Tahtwad nad agga head nou kuulda, siis jätko nad liga.joomist, kust läbbi üks önneto ello tulleb. Mis siin üllemal  olleme könnelenud, sedda olleme sõbralikult  ja ühhes tössises armastuses teinud. Annaks  Jummal, et kõik saaks hästi täidetud! Suwwine külm. Se olli neljapäewal,  6. Junil, enne lõunat, kui ühhe Sauga mehhega juttus ollime ja se teadustas,  et sel hommikul kange hal maas ja öhhuke  jeä kirs wähhekiste wee lombide pealt leida olnud. Kui se nenda tossi, siis tahhab assi kül wägga kurwaks minna, sest rukki pea, mis haddast tuppest wäljatulnud, on wägga õrn külma kartmas; näppistab külm neid ärra, siis on meil wägga raske aeg tullemas ja leiwa pudus jubba käppuga katsuda. Agga meie wanna leiwa issa ellab alles ja ei sa meid wist selle raske puduse sisse mitte langeda, nago sedda mönne aasta eest taggasi olleme maitsnud. Pernomaalt. Kuida kegi püha abielu  häda eluks muutnud. Püha abielu seisust on wana taewa Taadikene algmises mailma  loomise juures säädnud ja paradist' aedas  esimest paari ise kokko laulatanud, mis ka senniks peab jääma, künni maailm seisab, aga iga paari juures, kes laulatud saamad, ei taha se nenda, kuida se loomulikult peaks olema,  mitte jäda, maid mitmed oh kui wäga mitmed muutwad seda püha elu häda eluks ja elawad ena mis te alalises tülis ja wihas teine teise wasto, wäga aruldane asi on, kui paari rahwa ühes elamine aga kõigist paar pääwa wältab. Ons kellegi! ni pissut armastust  temma südame kambrikese nurkas warjul, et juba paari Mwase koos elamisega otsa saab, siis oleks se wäga hea, sedagi nattukest senna unustuse rappa sisse jätta, ega sellega üht nõdra taemekest, petta ja kurwastada, nago siin alamal tahame teadustada. Siin meie naburi kihelkondas, oli üks K. walla talomees A. M. kaua aega passi peal wäljas kaugel wöeras kihelkondas ja waldaö elamas, kus oma pead tisleri tööga üles pidas  , sealt oma walda tagasi tulles, ola ta, sest et alles pois mees, sele mõte peale tulnud, enesele naest wötta ja olla ka O. walla talo tüdrukud W. S. kosinud ja nenda oma tuhmi  südame tuksumist waigistanud. Kihlused wältanud kaks kuud, muidugi, et armukestel aega möttelda pidi olema, kas tõeste teine teist eluks aeaks endale südamest soowiwad. Kui aeg kätte jõudnud, laulatsele minna, olla se mehekesel nattuke wiltu näidanud olewad, enast sele inimesega abielusse anda; sepärrast olla ta altari ees öppetaja küsimise peale uimaselt,  kui küsitud: ..Kas sul se tössine nõu on oma pruuti omaks abikasaks wötta j. n« e. kostnud: Jo ma siis pean wötma! Ühe sesuguse  wastuse peale ei olle öppetaja neid laulatanud,  waid saatnud kojo tagasi. Mõni päew hiljem olla ta jälle öppetaja jure paluma  läinud, et neid laulatusele wöttaks ja olla tunistanud, et temal mingi sugust segast mõtte  t enam ei olle, mis peale öppetaja neid ka olla laulatanud; aga paar päiwe pärast laulatest,  ning ene pulma pidamist, tömanud meie kena peigmees hõlmad wöö alla, ning kadunud  , kui tina tuhka, ega pole tänini enam tagasi tulnud, waid üht kirja oma sugulastele läkkitanud, kus sees ta teadustanud, et kui ta ükskord tuleb, ta enast kohe lahutada laseb. M. S. Riast. Õnnetusest. Kuida „Ria Wehst." könneleda teab, on seal essimesel Suiste pühhal, pea! pool Ria linna, Krüdnersholmis,  Düna jõe peal, suur õnnetus sündinud. Et senna üks märato hulk parwesi olnud kokko tulnud, nenda et jöggi Hasenholmi ja linna wahhel ülleüldse täis olnud, et kegi enr.am põlle läbbi sanud, sepärrast olla kästud, Jungwerhowi postid maa sisse lüa ja parwed nende külge kinni sidduda. Essimese pühha 194