rahwas on tuld jumalaks arwanud. Et nüüd Urmenia rahwas Persia- usku ei olnud wasto wötnud, Asisest suur taga kiusamine tulnud ja. palju ristiinimest on usu pärast oma elu jätnud ja nenda weretunnistajaks saanud. Ligi sada aastat parast seda on Urmenia ja Kreeka kiriku wahel lahutus tulnud. Sel ajal oli kõige ristirahwa keskes ristiusu öppetuse pärast  suur waidlemine. Mõned olid hakkanud öppetama, et meie Õnnistegija Jeesus Kristus  olla kül tõsine ja igawene Jumal, aga mitte tõsine inimene, waid ta olla enesele aga muidu inimese nägu wötnud, ja seda öppetust  on Urmenia rahwas wastowötnud. Et aga teised ristikogudused seda walekv ja pühakirja  wasto tunnistasid, see ei olnud Urmenia  rahwa meelepärast, waid nemad loid endid  teistest kogudustest lahti ja on enestele ise kiriko saaduse teinud, ja see on aastal 536 pärast Kristust olnud. Nende kõige ülem waimolik walitseja olnud Katolikos ja tema eluase olnud Etsmiadsini linnas. Tema al olnud kaks patriarhi, üks Konstantinopolis ja teine Jerusalemmas, piiskoppid ja paatrid ehk öppetajad. Seesugune oli nüüd selle koguduse  wäljaspovline lugu, aga kuida wöis siis kül seestpidine olla? Sääl ei ole waimu elu sugugi enam näha olnud, neil on ühed imelikud wiisid ja saadused ja loodawad kõmas  te oma kahetsemise kombetega Jumalat melitada wöiwad, et ta neile andeks annab. Selget Jumala sõna kuulutamist neil ei ole ja otse niisamma pisut pattust pöörmist ning elawat usku Jeesuse Kristuse meie Õnnistegija  sisse. Sellepärast on ka neist palju Muhamedi  wale usku heitnud ja teised kes järele olid jäänud, on paljad ristiinimese nime kandjad,  keda elusalt surnuks wöib nimetada. See pärast on siis ristiinimeste armastus nõuks wotnud Jumala armu abiga katsuda, nende surnud luude sisse jälle elu ajada ja seepärast on Baseli missioni selts sääl hakkanud  waimu tööd tegema ja katsuma, kas elusöna  sääl saab maad leidma, idanema ja wilja kandma. Wene keiser Aleksander I. oli luba andnud, üle Kaukasia mägede üht missioni kohta asutada ning kaks waga ja uskliku meest ola südame rindu wötnud ning mõne abilisega  senna läinud ja need olnud nimelt: We- lttsian Saremba, üks Wenema krahwi herra ja August Hindnk Dittrich, üks Sakseni mees Sakseni kuningriigist; nemad walttsesid Sussa linna enestele elukohaks. Sääl on nemad kohe koolisi asutanud ja lapsi öppetama hakkanud ning manadega on n'ad lugemise tund isid pidanud.  Sagedaste on ka mööda linnasid  ja külasid käinud Jumala sõna kuulutamas  ja jutlust pidamas; ka on nende läbi mittu waimuliku raamatud nende keele trükkitud  saanud. Peale selle, on nemad säälatse rahwale wee! wäga suurt head teinud, mis selle rahwale jäädawaks kasuks on ja jääb; nemad  on kolme Armeenlase abiga need olnud  Mirsa Warruh, Moses ja Parseg—> uut testamenti Armenia keele ümber tõlkinud. See töö on kaunis ruttust edasi läinud ja asi olnud ka Armenia öppetajatel, kes Etsmiadsini linna olid kokku tulnud, wäga meelepärast; sest seda ola n'ad ise juba amugi soowinud, aga waimu wäsimus ei ole lubanud tööle hakka  ta. Aastal 1826 on Jumal oma armu abiga missionärid ühe wäga suure häda käest ära päästnud, sest Persia rahwas hakkanud sõda pidama ja olla ka Sussa linna peale tulnud. Kuida ööldakse on missioni töö sel aeal sääl õige kindla põhja peal seisnud, mis ka keiser Nikolai oma loaga olla kinnitanud. Aga nüüd tõusnud teine poolt suur wiha ja waen. Armenia  piiskoppid hakkanud missioni waimu kasu pahaks panema; aga mida enam nemad mürama hakkanud, seda enam on rahwas Jumala  sõnast ja tema wäest roömu tundnud ja seda suurema himuga seda nõudnud ja otsinud. Esmalt on nende paatrid rahwast sõimanud, siis neid ähwardanud ja kui see kõik ei ole midagit awitanud, siis hakkanud n'ad neid taga kiusama. Aastal 1830, kui Saremba Etsmiadsini linna oli tulnud, et sääl uue testamenti  trükkimist toemetada, on temale suu sisse ööldud: ..Meie ei taha, et rahwas oma keele Jumala sõna saab lugeda;" sellega oli siis ööldud, et nemad seda ei salli, et rahwale eluküünal, kõrge lühtre peale saab pantud. Moses ja Parseg, kes selle ümberpanemise juures abiks olid olnud, on sellepärast, et nemad  Armenia öppetajad olid, nende waimuliku kohtu ette kutsutud. Moses olla aga tee aeal ärasurnud ja Parseg toppitud wangi korkpsse 386