sus wöttis seda soowimist ühel meelel wastu ja lubas nenda teha. Wöeralt maalt. Berlinift. Praegusist Eüropa asjust  kõneleb üks wäljamaa seitung nenda: Ehk kül Eüropa riikide asi juba ennegi rahu jalul köndis, siiski on jaa! mõnda kartust juures,  mis iseäranis sest tuli, et Inglane Wenelast  koguniste ei tahtnud uskuda, waid kartis,  et Wenelane oma kasu pärast Türklase kallale läinud, et tema käest maid ja linnast wöita; nüüd sest saadik aga, kus Wene riigiwalitsus  Inglasele uueste on äraseletanud ja temale otse suu sisse öölda lasknud, et tema kellegi muu kasu peale ei ole wälja läinud, kui aga selle peale, nende Kristlaste elu, kes türgi walitsuse piiri sees elawad ja keda türgi riigiwalitsus tänini wäga piinanud, ega neid koguniste mitte inimesiks pole pidanud, waid neid nagu elajaid tapnud, parandada ja parema  korra peale saata, sest saadik on ka Eüropa  wana rahu palju kindlamaks läinud ning kinnitatud saanud. Ka teiste riigiwalitsustele on Wene riigiwalitsus oma tunnistust teadustanud.  Austriamaalt. Rahu lootus. Wiini linna seitungis seisab üks kiri, mis Peeterburgist  saadetud ja kelle sees rahu lootusest nenda kõneldakse: Kui sultan nüüd peaks soowima, et sõda lõppeks, siis oleks see rahu üks rappa  sta nd rahu, mis kaugelt seda ohwert, mis Wenemaa ohwerdanud, ära ei maksaks ega kellegi rahu wäärt poleks. Üks pitkem rahu oleks aga siis saada, kui türgi tegemine mitte ükspäinis Balkani maade sees, waid ka Kreeka maade sees ning ka saarde peal, täiel moodusel  muudetud saab. Wenemaa ei otsi mitte söariistade kiitust, weel wähem maade woitmist,  ega pea sõda mitte ükspäinis Slaawlaste  eest üksi, waid kõige Kristlaste eest, kes türgi sultani käppa al oigawad ja ohkawad, olgu nemad mis seisusest ja usust. Peab rahu üks kõlblik ning õige rahu olema, siis peab kõige rahwa kasu peale waadatud saama ja sellega olla wene politik ühes meeles, kui see selkombe! tarwitawaid ettewõtmesi käsile wöttab.  Selle põhja peale, on nüüd ettewöetud inglise kabinetiga ennast ühendada. Kõige esmalt  on aga tarwis, selle wale mõtte wastu sõdida, n'agu tahta Wenemaa Donau jõe suud oma kätte. Bulgaarlased. Lembergist kirjutakse  Wiini linna seitungi läbi 30. Mail: Kuida kuulda, olla Bulgaariastel nõu, Leihtenbergi  hertsogi enestele würstiks waliteda. Ungri riigiwalitsus on seda köwaste ärakeelnud,  et Türklane koguniste ei pea julgema senna tulla, mehi oma teenistusse palkama. Uuemad sönumed. Konstantinopoolist tulewad sönumed, et Egiptuse söawäed olla Konstantinopooli tulnud  ja sultan olla Adrianopoli läinud, säälatsid  kindluse töösid ülewaatama. Ragusast: Mehemed Ali pasha, kes lalouka  jöe ääres Montenegriinlastega oli kokku trehwanud ja tülisse läinud, sai Montenegriinlasteft  ärawöidetud ning taga aetud ja kõik türgi külad, mis ette juhtunud, olla Montenegriinlased  ärapöletanud. Montenegro on sedakord Türklastest jälle puhas. Belgradist kirjutakse, et mitto hobuste kauplejat olla järelküsinud, kas Serbien mitte hobusid ei osta, olla söaminister selle peale wastanud, et riigiwalitsus ennast mitte ei walmista,  ega taha tüli sisse anda ja hoida ennast asjata raha wäljaandmise eest, seepärast waadako  n'ad ümber, kust teisi ostjaid leidwad. Kiriku-sönumed. Werno Eliisabethi-kirik. Ristitud: Kristine Janow. Kristian Koikson. - Heinrich Ässafeldt. Rina Nikolai.  Marie  Rosalie Tönts. Surnud: Karl Gustaw  Friedrich Simonson, Il aastat wana. Friedrich Sandberg, 43 aastat wana. Julie Tuggetam, 1 aasta wana. 208 Wastaja Redaktor: C. F. Lorenzsonn. Sensuri poolest lubatud. Rigas, 13. Juunil 1877