Perno Postimees ehk Näddalileht M. 22 »576 KAues rede 30. aasta. Perno Postimees tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga rede. Lehed saamad nimetud paamal ükspäinis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel pääwal neid kätte saada. Hind on Pernus 1 rubla 3G kop. ja postirahaga ning pakimise kuluga ühtekoku 2 rubla. SeS lehes seisab: Wäljamaa asjust. Omalt maalt: Riast: Koerde hullu tõbi. Õnnetus raudtee pääl. Kuld pulmad. Üleüldsest wäeteenistusest. Tarwst: Õnnetusest. Eestimaalt: Kiriko lõhkumisest. Talinnast: Statisti sönumed. Peeterburgist: Jahi saadus. Moskwast: Ilmalikust Margusest. Witebskist: Rahwa elust. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Surma sönumed. Prantsusemaalt: Prints Jerome Napoleon.  Hispaniamaalt:  Karlistlased. Kreekamaalt: Asi raiskus. Kiriko sönumed. Wäljamaa asjust. Sääl vn inimesi, kes usuwad, et see söa kära, mis sääl kord oli, kõik würst Bismarki kabinetist wälja läinud ja et see musik kõik nii kenaste ja targo mängimeeste kätte ärajagatud,  et kõik wäga hästi toonis peab olema.  Seesugused inimesed ei mõtle iial ühe töeliko asja järelmötlemise kunsti pääle; see on neil kogoniste arusaamata, et neli nädalat pärast hobuste wäljawiimise keeldust, kolm nädalat  pärast Prantsuse kadrese-sääduse wastowötmist,  keisre Prants Josepi Jtaliamaale sõitmisest ja keisre Willema reisi katki jäämisest, et kõige nende asjade al midagi on kokko kogunud,  mis äkkiste wöib lõhkeda ja lahti paugutava.  Sel pääwal, mil suur Majestät Wenemaa keiser, omad jalad meie linna oli maha pannud, näitas üks sinine riips, paksus pilwes olewa poolitika taewa al, ja künni nädala wiimaste pääwadeni, oli ka wiimane pilwekene kadunud; see oli poolitika taewa al; aga peame ka ütlema, oli lugu ka tõeste ilmaga  nenda, et taewas, mitme nädalase pilwes  olemise ja niiske ning wilu ilmade järele, selgeks läks ja Mai päike selges taewas nii lahkeste ja armsuste meie pääle maha waatas ja meid sojendas; ühe sõnaga öölda: oli meil kewade, rõõm ja rahu. Asi näitab nenda, otse kui oleks taewas ja würst Bismark ühes nõus olnud ja rahwale üht kena ja wagast ning röömuliko Suistepühasid walmistanud, kellest ka würst Bismark ise osa wöttab, sest et ta kauast ajast ettewõetud puhkamise reisi, on ettewötnud. Soowida on see puhkamine ka temale, nende raske tundide pääle, mis ta omas suures ja kõrge seisuse sees olewas ametis,  wäga sagedaste peab nägema; rahu ja puhkamist on temal hädast tarwis ja ka wäga soowida. Muidugi tääda, ei pea meie mitte iga sõna mis seitungid kirjutawad ja tõelikult könelewad,