tahtmist <! täitnud konsulid. Ismail pasha pidi omast aujärjest ja omast ui aa st taganema. Tema wõttiS omast 300 uaefest aga 40 kaasa; Üleültse  kõigist perest 300 inimest. Endise kediiwe waranduS olla põhjatu. Kairo linnas on terwed  uulitsad tema omandus, kõige majadega, kui need ka mitmed nimed kannawad. Tema endistest ministritest on Rnbav pasha, keS ParistS  elab, kõige rikkam; selle warandust arwatakse  tolme mllliout naela sterlingi peale. Teada on, et suured kaubamajad Kairo linnas kediiwe ja tema uaeste ehtete peale neli millioni naela sterlingi laenama malmis olid, millest üks Konstantinopeli  saata taheti, kui kediiwe saadikutel seal olekö kordaläinud, tema mahalükkamist pöörata.  Sellest wõib arwata, missuguse sitkusega Zsmail pasha omast wõimusest kinnipidas. Am eri ka maalt. Ferdinaud von Leffeps, kelle juhatamise all, eht õigem, kelle nõud mööda Suezi kanal tehtud sai, mis Vahemerd ja Punast merd ühendab ja sedawiifl teed Ida-Judia maale lühendab, on nüüd oma plaani awaldaud, mille järel maakitsus Panamaa juures Kesk-AmerikaS peab läbikaewatud saama. Selle järel peab selle töö tarwis 400,000.000 franki ehk 10,000,000 naela sterlingi tarwis olema. Sissetulemises sellest kanalist arwab Lesseps aastas 90,000,000 franki peale, millest 85 jägu saeaft rahaaudjate osakS arwatud saamad, nenda et nemad omast rahast 11'/, protsenti aaSta-kasu saada wöiwad. Kohalised sõnumid. Selle kuu 18. pääwa õhtul põles Peruu maantee ääres üks kuur kindral Holmerseni maja juures, kus ühel pool 30 sülda puid, teisel  poolel hulk heinu seisid. Kustutamise peale ei olnud mõtelda, üksi wõis aga püüda elumaja kaitseda, mis ka suure tööga kordaläks. Kahju ei ole üle 1300 rubla. Teisel õhtul peale seda põles kaupmees Akermauui heinakuue Peruu maantee ääreS. Kahju arwatakse 500 rubla peale. Jutil leht. Siiraki raamat. (Lõppetus.) Se kõlisem, pitkergune märg kimp ei olnud surnukeha; seda oli näha, ja kui Ursel terasemalt  maa tas, tundis tema oma ka d und waranduse  kotti. Nöõmukiir käis läbi südame, mitte leitud wara üle, aga selle üle, et Sikst ennast mitte nii ligidal temast, snrmand ei olnud. Kuida aga oli kott kaewu sattund? Mõte, et Sikst üksi tüli-õuna kaemu misata wöis, se mõte ei teinud Urselile maema. Ue julgusega kandis tema warandust ülespidi ja miskas märja koorma  üle madala müüri. Jälle kõlas hele heal wasta ja Ursel kohkus, temal oli, kui kostaks  miski wõeraS heal sekka; kni poolhealne kõhatamine, kui tallaks kellegi jalg tasakesi lumme  peal. Esimest kord selle aea sees, kus Ursel oma rasket tööd ettewötnud, jooksis külm wärin läbi tema keha; hirmuga laskis silmad ringi käia ja siis, kui naelatud ühe paiga peal seista. Seal näitas ennast üks wari; selgest paistis mustjas kuju walge lume pealt wälja. Oli se kes tema töö üle walwaS? Selle kuju oli aga pitkem ja tngewam, kuida Ursel selgest mäletas. Wari oli ühe teise näoliue . . . nest tundis Ursel külma wärinat läbi keha käima. Käis se kuju igal pool tema järel, kuida teda kurjes unenägudes hirmutas  ! Ülestärkaw lootus lauges maha. Kui ka keha siin kaewupohjas ei olnud. surnud oli Sikst siiski, ei leidnud tema maim rahu, pidi wara üle walwama, mis nende tüli ja lahutust flgitand oli! Uriel astus üle kaewumüüri; juba tahtis kiirest  põgenedes kotti maast wõtta, kui ennast käewarreft  kinnipeetud tundis ja kuju tema ja koti wahele tungis. „Kes seal on?" hüüdis Ursel wärisewa healega,  ilma ümberwaatamata. ' Ei antud waStust; üksi tuul tõusis tasaselt ja lehwis külma vhuga üle Urseli näo. ' Mõik pühad maimud kiidawad Issandat!" alustas Ursel palwet. Marju poolt kostis aga pilkaw hirwitus, mis lihast ja luudest Mi täiS. „ Sikst!" hüüdis Ursel. MS Sina tahad?" Minu osa!" koStiS wasta. Mina oled koti kaewu wiskand," ütleS Ursel, pool küsides, pool rahuse healega, kui loodaks seletust. „ Esimeses wihatujus, tüli üle, Mida se meie wahel sigitas," kostis Sikst pahase meelega. MM ei pidand sellest midagi saama, mis mind teotuse eest kaitseda ei woiuud. ei ükski! - Ka Sina mitte! -- Mina aga lootsin ilma selle prügita läbisaama; aga ei saanud. Hakatuseks  on minul raha tarwis, seda tulin siit tooma. Mina olen nälgas, olen janus, minul on külm —" Ursel kuulis, kuida tema hambad lõksusid; kuuwalgus paistis ühe kaltsus, wäsind ja nõrkend  keha peale; pea ümber oli rätik mässitud. Sikst kiskus koti lahti ja hakkas wärisewa kätega märga wara segama; tahtis ehk kallimad tükid wäljaotsida. „Wöta kõik!" ütles Ursel. „Kõik?" ütles Sikst, Urseli tasasest ja haledast  healest liigutud. „Kõik!" wastas Ursel tõsise healega. „Kui Sina ei taha, siis wiskame wiimse osa sügawama  kaewu põhja tagasi; õnnistust selle wara juures ei ole." Mis se tähendab?" küsis Sikst. „Tule koju!" wastas Ursel. Mis Sina minust tahad?" Ursel ei anuud wastust, astus aga rutul sammul ees, tegi maja ukse lahti ja waatas Siksti järel tagasi. Sikst oli koti õlale wõtnud ja tuli argsel sammul järele, läwe peal jäi seisma. Kahwa wahaküüula walgus paistis wasta ja langes musta surnuraami peale; körwas seisis poolwalmis  suruusärk. Sina mind nenda?" küsis Sikst, kui kartlikult ümberwaatand oli. Ursel nikutas peaga, peitis silmad käte wahele  ja nuttis; tük aega läks mööda, enne kui jälle sõna leidis. Siis rääkis, kord-korralt wahet pidades, kuida asjad siin käinud, mis teotust  ja hirmu tema kannatanud oli ja mis sel tunnil teha tahtnud. Midagi liigutust, kui pooluskumata imekspanemist  ?a austust käis läbi Sikst Okaspuu waimu. Seda kõiki jõudis se wahwameelega uaeue kannatada ja teha, sesugune kõrge enesesalgaja  tuum oli selle kareda, okalise koore all. Ülesnäidatud wahwa hinge kõrgus päris mana soldati poolt mägise austust; kui tänades wõttis tema Urseli käest kinni. Ursel ei uäitand seda tähelepanema. „Olid Sina tänine „Kuldtähe" emanda juures," küsis tema siis kartlikult. Kurwalt naerateS nikutas Sikst õla. Juut oli teda oma wankre-katte all salaja linnast wäljawiiuud; selle eest oli Sikst käerahast midagi  hobusekauba körwa maksta luband, kui ueste sõeawäe hulgas teenistust leidnud oleks. Rahu aeal oli aga kaup sant, soldatid ei olnud palju tarwis ja sellepärast oli tagasi tulnud. Mina pean midagi uut alustama lõpetas Sikst oma juttu, kui kõigist kõndimistest läbi maade ja linnade otsust annud oli, „ tahad Sina minule seal juures oma warandusega natuke abiks olla?" Kutse kiri Eestimaa kihelkondade ja waldade koolmeistritele. Järeltulew kiri on meile äratrükkida läkitud, mis lugijad ka ilma muutmata siit leiawad, nii kui: ..Wiimati oliwad Eestimaa linnade koolmeistrite  leskede ja waeste laste abi-kassa eest- seisuv ja hea kogu liikmeid nõupidamisel Tallinnas  koos ja mina ka nende mestis. Mitmesuguste  arutamiste peale saiwad seal mõned tähtsad otsused wõetud ning nende hulgaS oli ka see, et pärast seda kui ma selle küsimise olin ettepannud: Et jo nüüdse aja pölwega kõik tühjad paljad waheseinad nagu Egiptusemaa piramiidid kild killu tõttu maha langemad ning mõned inimesed töist inimesi inimesteks peawad pidama hakkama kaS siis ka selle kassa walitsuse  olek ennast nii palju ei muudaks, et ilma seisuse wahe pidamata iga Eesti koolmeister olgu linnast ehk maalt , kui tal wõimalik on, sest osa ei wõiks wõtta? Nüüd sigines kaunis pitk läbirääkimine ja selle lõpul sai otsuseks tehtud, et iga Eestimaa koolmeister sest abi-kassaft wõib osa wotta. Seepärast annan siis oma ammet-wendadele teada, et kellel aga wõimalik on, sest abi-kassast osa wõtaks ja selle moega. kui ta ise kas täna ehk homme sureb, oma lese ja waeste laste eest muretseks ning selle tarwis panen siis nimetut seltsi põhjus-kirjadest tähtsamad punktid seie ülesse, nii kui: 1) Igaüks, kes selle seltsi liikmeks tahab heita peab tohtri käest tunnistuse tooma, et ta mitte ühe iseäraliku haiguse all ei pödene; 2) ta maksab 15 rubl., ehk kui ta foowib poole sissemaksmiste ja ka siis poole abisaamisega  kassast osa wõtta, siis aga 7 rubl. 50 kop. kassasse, mis aga mitte ühe korraga ei prügi maksta, ning seda raha ei wöi ta enam tagasi pärida, kui ta seltsi liikmete killast wälja peaks astuma; 3) ta peab igakord, kui üks seltsi liige sureb 5 rubl. ma tukse raha ja kui ta ise sureb, maksab iga seltsi liige tema matuste tarwis ka 5 rubla; 4) ta peab (kui ta üle 30 aasta waua ei ole) iga poole aasta tagant 10 rubla kassasse maksma, kuuni 400 rubl. täis saab, siis lõpeb ta maks; on aga seltsi liikmeks heitja wanus 30 ja 35 aasta wahel, siis maksab ta poole aasta kohta 11 rubla ning iga 5 aastase wauuse kohta ikka 1 rubla rohkem. Kui ta peaks kas täna ehk homme seltsist wälja astuma  , siis saab ta oma sissemaksetud summa jälle kätte, aga ilma kasudeta. Kes aga poole osaga kassast osa wõtab, see maksab aga poole ülemal nimetud sissemaksudest ning kui ta ka ühe ainsa korra aga ou oma 10 rubl., ehk seda wiisi, kuda wanus nõuab, sissemaksnud ja kohe selle järele sureb, siis saab ta lesk ja lapsed niisama palju abi, kui töised kõik. 5) Kui nüüd üks niisugune seltsi liige sureb, siis saab ta lesk iga aasta 125 rubla kassast abi ja kui lesk ise ka peaks surema, siis saamad  waea-ealised lapsed selle osa abi, ning kui wigasid lapsi peaks olema, kes ei wöi tööd teha, siis saamad need kuni elu otsani abi. Iseenesest mõista, et kes poole osa sissemaksudega  seltsi liikmeks heidab, ka siis selle lesk poole osa ülemal nimetut summast iga aasta abi saab. Seega olen siis lühidelt oma auustatnd ammet-wendadele teada annud ja kui keski peaks selle üle weel midagist teadust nõudma, siis palun mulle kirjutada. Arwata on, et walla koolmeistril raske nimetut  kassast osa wõtta, sest et tal weike palk on; seepärast oleks minu arwates wäga kiiduwäärt,  et kui kuskil waldas üks tõeste tubli koolmeister on, kes kogu oma osawuse ja rammu walla igapidiseks edenemiseks pruugib, et siis kohaline walla walitsus walla laekast niisuguse koolmeistrile nimetut abi-kassaft osawõtta natukese  abi annaks. Nimetut kassal on praegu 30 liiget ja 44 tuhat rubla kassas. H. Stein, koolmeister Tallinnas.