Perno Postimees ehk Näddalileht FM ü!« tB7S ZWnes sM eNNRs F. rede 10. Januaril.^ aasta» PevKV PostiMses tuleb nädalas ükskord wälja ja nimelt iga rede. Lehed saamad nimetud pääwal UksPMnis enne lõunat wälja antud, ja ei ole see mitte wöimalik ühel teisel  pääwal neid kätte saada. Hind on Pexnus 1 rubla AO kop. ja postirahaga ning pakimise kuluga Ühtekoku 2 rubla. Ses lehes seisab: Uus pereemand. Omalt maalt: Peruust: Mödaläinud pühad. Kuramaalt: Oppetajate  puudus. Õnnetu surm. Peeterburgist: Tühwuse tõbi. Sönumed tormidest. Jamburgist: Hui hunt Moskwast: Hobuste näitus. Wöeralt maalt: Berlinist: Kuida lapsed kaswatud, nenda nad ka on. Prantsusemaalt: Prints Alsonso. Hispaniamaalt: Alsonso kulutus. -- Londouist: Õnnetusest mere pääl.  Õnnetusest  raudtee pääl. Aeawiteks: Harjo Karel ja Otsa Mihkel. Uus pereemand. Mõne aasta eest tagasi, on alamal sündinud  lugu Hollandimaal, ühe mõisa pääl, mis mõni penikoorm Amsterdami linnast emal, sündinud, ja mis meie siin tahame lähemalt tähelpanna. „Üks seesugune kannatus on ühel pühal juba liig," hüdis mõisa herra Jakob von Holder, täis wiha, wiskas noad ja kahwled laua pääle ja lükkas oma tooli suure mürinaga  priistiko laua äärest eemale, ..kui see mitte pea teiseti ei lähä, siis pean kül nälga surema! Juba nädalate kaupa pole enam üht suu pärast toito mo laua pääle saanud. Kohwi on iga kord paks ja saiad, mis sääl körwas, nii köwad et neid suuretükki kuuli asemel woib pruukida, peewstik nii sitke ja kuiw nago mahoni  puu ja ah, sest ei maksa ksgoniste enam rääkida, ma pean tegema, Amalie, anna pereemanda palk ta kätte ja saada teda minema; meie peame üht teist wötma!" ..Kes, töe polest, niisamma pisut so meelepärast  saab, kui tema ees oleja. Ma ütlen sulle wend, ükski töe poolest tark ja mõistlik inimene ei sa linnast äratulema ja siin üksikus koledas kohtas, wähikese palga eest tenima; meite koht pole nii kena, et se tenijaid enese poole peaks tõmbama ja pealegi weel kahe wana elatand inimese juure, kes mitte just nende kõige armolikumate kirjas pole, mis maailmast wöiksid leida olla,- ütles preili Amalie  von Holder, oma wennale kahwatand naeroliku  mokkadega. ..Palun, kõnele enesest üksi", ütles Jakob von Holder, ma mõtlen ometige, et meite teised tenijad siin wäga rahul on. Juhann, Peeter, ja Kata tundwad endid siin wäga õnneliku olewad."