korral Türklase käes kinni olnud, sest et sääl olewad söawäed, Serbini rahwast wäga sagedaste  kohutanud ja kartuse sees pidanud ning nenda seda alati meele tuletanud, missuguse wiha ja waeno sees nad elanud ja seda, kuida aastal 1862 Türlased Belgradi linna peale lasknud. Türgi pooline, selle aegne wastus selle peale, ei ole karune ega kare, waid pehme  ja järelandlik olnud. Ta olla siis kiitnud, et see õigus, et tema söawäed sääl kindlustes,  weel ammugi seda ei pea tähendama, et Serbiinlased saaksiwad kohutud ja hirmutud ega ka seda lubanud, et kindlused peaksiwad maha lõhutud saama, waid lubas selle wasto, et Serbini würst neid oma kaitsmise alla wöttab.  Türgi karnisonide asemele pidiwad Serbini  söamehed astuma ja keiserlik plagu Serbini  plagu körwas lehwitama ning würstil täielik walitsuse õigus nende kindluste üle olema.  Seesamma siin praegu läbiräägitud mahategemine,  on alles aastal 1869 täidetud saanud. Praegused rahutegemise punktid, mis Türgi poolt ettepandud, löhuwad seda kõik maha, mis siis kindlaks tehtud ja mis kaheksa aastat kindla ja köwa põhja peal seisnud ja Türgi walitsuse poolt nenda tehtud, et Serbini  rahwas nii rahutumaks läinud ja tüli hakkas tegema. Kolmas punkt nõuab, et Serbini walitsus omad militsed peab lahti laskma. Serbini söameeste aru on wäike, paljast 4,499 meest. Selle wasto seisab Serbini söawägedlik wägi, tagawara wägede peal, kellel omad olikud ja söariistad on ja nende aru on siis ühtekokku ligi 89,999 meest, ja peale selle weel priitahtlikud  mehed, kes praeguse söa aeal waenlase wasto wäljaastunud. Saawad militsed lahti lastud, siis on sellega ühes kõik söawägedlik wägi, Serbinemaal otsas. Otse sedasamma tähendab ka neljas rahu leppingu punkt, sest see nõuab otse nendasamma  ka söawägede wähendust, kui ta kassid kõiki neid kindlusi maha lõhkuda, mis Serbiinlased enestele pärast ülesteinud. Et need nimelt Türklaste pärast tehtud, on tõeste tõsi ja et n'ad kasulikud, seda tunnistawad wöidud, mis Aleksinatsis ja Deligradis Serbiinlased wöitnud.  Pisut on kül loota, et Serbiinlased seda ja weel muud, oma maa nödrastust saawad lubama; see on Türklaste armo ehk waljuse alla ennast andma, ja Eüropa riikide Valitsustel  oleks see siis liig raske, edespidi nende eest kosta ja Serbinimaale üht õnneliku olikut  muretseda. Teine pool neljandamast rahuleppingu  punktist nõuab köwaste, et kõik naaburist  senna tulnud rahwas, peawad Väljaaetud  saama, mis iseäranis Bulgari, Bosnieni ja Montenegro peale käib. Selle nõudmisega tahab Türklane seda teha, et Serbienimaale mitte üks suur pesa mässajaid ei jääks elama, kes temale alati wöiks tüli teha. Wäga imelik  on see nõudmine, mis Türklane ettepaneb ja nõuab, et peab täidetud saama: mitte ükspäinis  süüdlased ehk keda süüdlaseks arwa  takse, peawad wälja aetud saama, ei mitte, waid kõik, kes aga senna rändanud, peab säält jälle minema. Seda ei taha keegi uskuda, et niisugust nõudmist, üks riigiwalitsus teisele wöib ettepanna. Wies punkt ei ole karwa Väärt parem, kui teised; ta kõneleb Ml söa kulust, mis peab maksetud saama, ei ka mitte sest, kui suur see maks peab olema ehk kes seda peab maksma, waid kuida see peab maksetud saama. Wöttame  nüüd wiimaks kuendamat punkti ja Vaatame  ka seda läbi, siis leiame warsi, et Türklane  ka sääl jälle esimene mees platsis tahab olla ja tema enesele ainaüksi seda õigust saada, raudteesid Serbini maast läbi teha ja sellega seda nagu tunnistada, et kõik Serbinimaa tema  Valitsuse alla peab jääma. Sellega on nüüd ometige selge, et rahu soowiwa riikidel üks terwe ja pitk rida waewa nägemesi saab olema, rahu inimeslikul ja selle lootusega kasulikult  jalale ajada, et see ka tõeste jäädaw ja kindel saaks olema. Kõige selle juures tunnistab  Türgi riigiwalitsus ometige, et ta selle otsuse peale loodab, mis rahu tegewad riigid saawad andma. Seda pole tarwis küsida, waid juba iseenesest mõista, et nende otsus, ilma Türklase kummardamata ning pölwede nikkutamata rahutegemise kinnituse juures saab tegema, ja ka sündima, mis sääl ööldud. See kõlab enam pilkamise moodi, et Türgi riigiwalitsus rahu nöutawa riikidele üht moodust  ettepaneb, kuida rahu peab tehtud saama ja mis muud midagi pole, kui et peawad aitama  Serbiniet alandlikuks teha, temale tub- 343