rahwa hulka tuliwad, leidsiwad nemad säält juba ristiinimest' eest, sest üks preester, nimega Sleptsowik, oli oma käe peal suure hädaga, aga suure armastusega Jumala sõna kuulutanud.  Üks teine preester, nimega Dütskowski, oli ühes teises kohtas 55 aastat suure hoolega  waimu tööd teinud ja mittu hinge Issanda  poole pöörnud. Ka Kamtsatka rahwa hulkas on ristiusk wöitu saanud. Biiskop Jnnokenti on sääl mittukümmend aastat suure armastusega Jumala sõna kuulutanud ja Issanda  waimu põllul tööd teinud, ning mittu tuhat paganast ristinud, ning ristikoguduse liikmeks teinud. Et rahwas Sibsrimaal enamiste  ühest teise rändab, ega senna paigale ei jää, kus neid öppetakse, sellepärast on siis ka mõned wäga ruttu pidand ristitud saama, ja kui ta oma teed läinud, unustab ta pea kõik öppetust jälle ära; aga sellegi pärast on mõned neist wäga truid oma usku tunnistanud. Kui missionär Triwonow Tsuktst rahwa hulka tuli ja küsis: kas usk ka nende südames kindel  ja kas nemad ei ole Jumala käsu sõna jälle unustanud, siis kostsiwad kõik n'agu ühest suust: ..Ei mitte! Tsuktsi mees head sõna ära ei unusta; meie oleme ristiinimesed, tule ise ja waata!" Üheteistkümne aasta eest tagasi, see oli aastal  1865, sai Wenemaale üks missioni selts asutatud ja see saadab omad missionärid Siberimaale  säälaste paganate hulka, neid öppetama.  Neli kohta on neil sääl, kus nende missionärid tööd teewad ja need on: Altai mägede peal, Irkutski linnas, Baikali järwe ääres ja Kamtsatka pool saare peal. Sel seltsi!  on sääl ligi 50 missionäri waimu põllul tööd tegemas ja peale selle on Tobolski linna ümbert elawa paganate seast umbes 4000 hinge korjatud, kellest muist juba ristitud, muist alles öppetuse a! on. Aga selle ilmatu suure ja laia maa kohta, on missionäride aru wäga kasin; ja needki, kes sääl öppetawad, peawad ütlemata palju waewa ja häda nägema. Paganad  on kanged, kurjad ja kiusakad ning reisimine  wäga waewaline, sest et sääl ei maanteesid  ega sildasi 'pole; wahest peawad mittu sada wersta ärakäima, kus inimese hinge 'pole leida ja nälg kätte tuleb; seepärast lähäb siis töö ka wäga pitkamesi edasi. Suurema lin- nades, kus meie usu inimesi elab, on ewangeltuml  usu klrtkud ;a koolld. Omalt maalt. Pernust. Tulekahjust. Augusti kuu 24. pääwal, just kesk lõuna aeal, kutsus meie tulekel appi, et tuli olla lahti läinud. Saime warsi kuulda, et kahju Pernu-Ria alewil oli. Siit kodaniku Andres Körwi majad, kaks körwu, oliwad laama tules. Kust tuli lahti läinud, ei tea meie mitte; aga tänu meie wapra tulekustutaja  seltsile, kes kahju ei lasknud suuremaks  minna; sest tuul oli kaunis wali ja manad  puumajad ühe teise kärmas. Kuida kuulnud  oleme, on põlenud majad tulekassas ülesantud  olnud. Muud ei tea meie sest meel midagi. Wolmarist. Liimima sinodist. Liimima  koguduse öppetajad pidasiwad iga aasta oma sinodi ehk koos olemist Walga linnas, aga see aasta sai nimetatud sinod Wolmari linnas ärapeetud ja sest kirjutakse Ria seitungi läbi: 18 Augustil, just kello 10 homiku läkstwad  kõik sinodi peale kokku tulnud Liiwimaa  koguduse öppetajad pühalikult, kindralsuperintendent  Vr. Kristiani ees ja kõik teised öppetajad ridas tema järel, Wolmari kirikusse, kus nemad, peale selle, kui üht laulu saiwad laulnud, Theal-Folk'i koguduse öppetajast Hesse altari ees peetama kõnega teretatud, mis iseäralikult  nende pühakirja sõnade põhja peal sai peetud, mis on ülespantud Pauluse 1. raam. Thessalonika rahwale 5, 11 —13. ja kus sees ta oma ameti wendi, sinodali liikmeid selle manitsuse peale juhatas, misga apostel Paulus  Thessalonika kogudust, kellel seest ja wäljaspoolt  mõnda karta ja kanda oli, et ka nemad  oma kogudust manitseks, mis aga kristlikus  armastuses, tões ja maimus peab sündima.  Peale selle, kui Pernu saksakoguduse ülem öppetaja Girgensohn jumalateenistuses altari teenistust oli pidanud, on kindralsuperintendent  Vr. Kristiani kantsli peale astunud ja nende pühakirja sõnade peal 2. Korint. 4, 295