asga ärrawiitnud, mis mitte pallun pahhaks panna; teised kegi ei õlleks sulle neist asjust ommetige mitte teadnud könneleda. Ma ei õlleks sest ka middagit teadnud, kui mitte joma janno. mind senna ei õlleks asunud, et nende jutto kuulsin. Wägga hea, et nad 5 mind ei tunDe, muido saaksin teine kord, kui jälle Hal- Wnasse juhtun minnema, nende käest tuseldada,  et ma sest, mis ma nende käest kuulsin, ka teistele ollen könnelenud. Ärra tulles jätsin  neid armsaid lapsi Jummalaga ja tännasin Wdamest nende lahke wastowötmise eest ja tullin linna pole; agga ma ei woi sulle pxasgo mitte öölda, mis siis kel olli, kui linnast wälja tullin, sest seal ei olle mitte sesuggused kellad nago Perno linnas on, et ta sedda lööb mis ta näitab; ei ma neist seal arro sanud, üks löi nelli, teine kümme üks jäigi löma, kui ms linnast wälja tullin. Sowin sulle wimaks kallist termist; kingib Jummal ello päiwi ehk näeme W weel teine teist, egga w'a Jakob Md weel ä ei unnusta. Ni kaua olleme ikka sõbrad, kui sa meile puhhast eesti keelt rägid. Mäekülla Jakob. Ommalt maalt. PsrmUst. On õnnetuse järrele. Mönne tzWLWK.eest taggasi, könneles üks meie linna mees smmast õnnetusest, agga ka õnnest, mis kohhe õnnetuse kannul käinud. Ta olla ühhel  hommikul warrakult turrule läinud, et sealt jahhu ja mis muud weel sada, osta. Kotto minnes pistnud ta omma rahha punga, ni pissut woi paljo, kui tal seal sees olnud, püksi tasko, agga ei olle sest suggugi teadnud, et püksi task katki olnud. Minnes olla kottike ilma perremehhe lubbata ja teadmata taskust wälja puggenud ja läinud. Turrul sanud mees rehhi kallo osta ja kui neid tahtnud  wäljamaksa, läinud rahha kottti taskust wötma, jah, kust ennam wötta, siis leidnud, et task katki olnud. Nüüd läinud otsimine lahti; olla mitme tuttawa käest küsstnud, kes ka seddasamma teed käinud, kas kegi leidnud ei olle; agga kellegi silmad ei olle näinud! Sedda kahhetsemist ja silma-wet! se olnud ta ainus warra, ja nüüd korraga sest lahti. Agga rahha kulatanud sallaja, kui tedda otsitud, agga ei lausunud sönnakest, waid otas parrast aega, mil ennast awwaldas. Õhto, kui mees olli ennast ridest lahti wötnud ja sapad jallast ärratömmanud, kukkunud rahha pung sapast wälja. Siin tahtsime nipaljo weel meletulletada,  et kui tegi middagit kaotab, siis otsigo ta enne isstennast labbi, enne kui ta keddagit muud leidjaks ja salgajaks srwab, otse kui temma sedda olli teinud; arwas rahha naburi taskus istuwad ja olli ennese sapa säre sees. Kes ei tahha, et taskust middagi ei pea ärrakadduma, se katsugo iggakord taskud  enne labbi, kui middagit sisse panneb, kas terwed woi mitte. Warras käes. Hiljoti könneles meile üks hea mees, kuida üks hobbuse perremees  omma hobbuse, mis jubba kolme aasta eest ärrawarrastud, nüüd kätte sanud. Mees läinud linna ja kui turrule tulnud, näinud ta üht wennelast kalla koormaga turrul seiswad  ja hobbune koorma ees, temma endine hobbune, mis ta ennesest tehtud märkidest kohhe olla ärratunnud; ta olla sedda hobbust issi kaswatanud ja jubba warsalt ärramärkinud; andnud asja ni kohhe kohto holeks, kes Varrast  omma holeks wötnud, agga hobbust ta endise perremehhe kätte andnud. Ntiast. Parisi asjust. Ülle Prantsusema  pea linna seisivad praego rasked mürristamise  pilwed. Rigi wallitsus olla et mitte uut tuld ei saaks pöllema südatud mässaja seltsile mõnda lubbamist andnud, mis agga pikkema sea peal ei woi petud sada.  Rigiwallitsus lodab wist, et praegune mässamise tulli issienneses jälle saab kustuma ja mässajad wimaks ühhest, nago kewwadine jeä soja päwa käes, ärra sullama. Praego on neid agga suremate linnades leida, muial on rahhuline assi. Peale selle kui koggokonna wannemad wallitsetud sanud, on mässajate peakomile ühhest ärralahkunud; agga egga selle pärrast meel sünni kidelda, et kõik mässamine  lõppenud ja rahwas jälle ühhes meles ellad! Sedda külm pea seal lota ei olle; ennem on seal weel suurt werrewallamist karta  ; kui ka allani suggo tahhaks rahhule jäeda, siis on seal jälle mönni surem mees, kes hea- 115