ligidale Vedanud, kust teda praegune ministeerium peastis. Ajalehed kiidawad ka wäga seda, et praeguses  wabameelelises ministeeriumis nii suur ühendus  walitseb, nagu seda enne weel ei ole olnud. Olgu küll, et igal ministril omad iseäralised mõtted, tahtmised  ja soowimised on, nad on neid üleüldise rahu pärast ohwerdanud. Republiigi wastalised on wäsimata  selle kallal tööd teinud, et lahutus ministrite wahele tuleks, aga see kõik on ilmaaegu olnud. Seda kiidawad nüüd Prantsuse ajalehed suureks auuks neile meestele ja waataiGd suure lootusega tulewiku sisse. Jtaa ministeeriumi wahetus praegu käsil. Itaalia seestpldine minister Zanardelli ei olnud mitte parlamendi meele järele, aga Cairoli ei tahtnud oma ametiwenda mitte üksi langeda lasta ja nii wõtttis ennast terme ministeerium lahti. Kuningas oli nüüd Depretis'e herrale ülesse annud, uut ministeeriumi kokku seada, aga kas temale korda saab minema, seesugust  ministeeriumi sünnitada, kelle poole parlamendis  healte paljus on, see on kahewahel. Arwati ka, et ehk Cairoli ommeti wiimaks enese peale saaks wõtma, uut ministeeriumi sünnitada. Wäga tähtjad on kuningana sõnad, mis ta rääkis, kui Cairoli  ennast kuninga juures ametist lahti palus. Itaalia  kuningana ütles: „Teie olete kuninga elu peastnud,  nüüd peastke ka riiki seeläbi, et Teie oma ametisse  jääte!" Need sõnad on sellepärast tähtjad, et Cairoli ministeerium wabameeleliste partei ministeerium  oli. See kuninglik wastus tunnistab, missugused mõtted Itaalia kuninglikus majas walitsewad, ja neist saab ka selgeks, mikspärast rahwas seal oma kuningat  nii wäga armastab. Uuema sõnumete järele on Depretis uue ministeeriumi tõeste elusse kutsunud, kelle liikmed järgmised on: Depretis president, Magliani raha, Mezzanotti tööd, Cuppino koolid, Majorana põllutöö, Maza - Delaroche sõda, Ferraceio merewägi, Tujani kohtud. Omalt maalt. Wiliandis. Ajalehel „ Zeituug.Ur Stad t und näitab sMst suur rõõm olewat, õlge sagedaZie „ Sakalaga" nägeleda. Omas 283 numris teeb ta enesele jälle seda rõõmu. Meil ei oleks midagi  selle wasta, kui ta mitte ikka meie ütelust tõisiti ei pööraks, kui nad meie ajalehes seisawad. Aga paraku teeb ta seda peaaegu igal korral, kui meid meöke tuletab, ja seda ei wõi meie mitte rahuliste pealt waadata, maid peame õiendamiseks ka oma sule oma kalli welle wasta kätte wõtma. Nii ütleb ta nimetatud numris, „Sakala" olewat 43 sees oma endist ütelust „Eesti Postimehe" rahwa saksastamisest püüdnud pehmendada ja selle tunnistusele wähem terawat  tähendust anda. See ei ole sugugi tõsi. Omas 38. numris.ütlesime „Eesti Postimehest": „Nii heaste meile, kui suurema jau Eestirahwale on jo kaua aega selgeks saanud, et „Eesti Postimees" paljalt silmakirjaks  rahwause põhja peal seisab ja kõik tema püüdmine  ümbertkaudu Eestirahwa saksastamisele wiib." „Zeitung für Stadt und Land" oli aga seda kohta nii oma lugejatele ette pannud, nagu oleksime ütelnud, et „Eesti Postimehel" „silmnähtawalt muud otstarbel  ei olla, kui seda, Eesti rahwast saksastada."  Seda wõeriti-käänamist piendasime omas 43. numris, kus meie ütlesime: „Seda meie küll mitte ei ole teinud, waid oleme paljalt ütelnud, et „ Eesti Postimehe" püüdmine ümbertkaudu Eestirahwa saksastamisele  wiib." Mis on nüüd siin esimesest ütelusest  U 38 sees pehmendatud? Mitte midagi! Nii halwaks meie „Eesti Postimeest" millaski ei ole pidanud,  et ta omale meelega Eestirahwa saksastamist eesmärgiks seadaks. Aga tema kitsas poliitika silmaring  ja tema walmisolemine, oma „sõprade" tahtmist igapidi täita, on teda wiimaste aastate sees ühe tee peale wiinud, kus ta meie rahwa wastaliste seltsis kõnnib ja elab. Ja kui temal korda läheks, rahwast selle tee peale enesega ühes tõmmata, siis wiiks see tee wiimaks rahwa saksastamisele. Aga Jumalale tänu, meie rahwas ei lase ennast mitte selle tee peale wedada, see on selge. Wõib olla, et wiimaks ka „Eesti Postimees" jälle tagasi pöörab ja siis saawad „Sakala" ja „Postimees" kõige paremad sõbrad olema. Kui meie wahel waenlust praegu on, siis on see üks asja-waenlus. Nii pea kui asi kadunud, on ka waen- lus kadunud. Pealegi loodame, et „Eesti Postimees" ennast tõeste ümber saab pöörama ja mälestust tulema põlwedele järele jätma, keda need õnnistada wõiwad. Nn kaua aga, kui ta seda ei ole teinud, arwame omale kohuseks, niisama tema wasta wõidelda, nagu töiste rahwa wastaliste wasta. Kui aga „Zeitung für Stadt und Land" ikka jälle uueste pärib, et meie oma ütelusi „Eesti Postimehe" kohta suuremal mõedul  peame tõendama, siis peame ka jälle uueste selle peale kostma, et meie seda igas tükis jo nii palju oleme teinud, nagu meie lugejate kohta tarwis läheb, ja ka „Zeitung für Stadt u. Landile" mõjuda wõiks, kui ta aga näha tahaks. Ainus mees, kes meie käest laiemat ja sügawamat seletust wõib nõuda, on „ Eesti Postimees", ja nii pea kui see seda teeb, oleme kohe malmis wastust andma. Wiliandi Eesti Põllumeeste Seltsi koosolekul, mis 9, ' tuli mitu taWN""asm kellest paarist ka awalikult sünnib rääkida. Nagu meie jo enne oleme nimetanud, saab Selts tulewal aastal ise maja ehitama. Krundi ostmiseks  oli Selts jo 5. Weebruaril komitee walitsenud, aga see ostmine oli alles nüüd Detsembri kuul jär- - jele jõudnud, sest et mitme krundi pärast rääkimine ja kaubategemine käsil oli olnud, ilma et kaup ise walmis oleks saanud. Nüüd on Selts ühe sündsa krundi ilusa koha pegl ära ostnud, mis küll ligi 4000 rubla maksma tuli, aga ka peale kaks wakamaad suur on, nii et sinna Selts edespidi kõik wõib asutada ja ehitada, mis Seltsi toimetustele tarwis peaks olema. Enne Jõulu pühi saab Selts weel kokku tulema ja saab siis ka maja ehituse komitee ära walitsema, kes talwel materiali walmis muretseb ja kewade aegsaste kohe ehitama hakkab, nii et Selts tulewal sügisel jo uue maja sisse elama wõib asuda. Meie loodame nüüd, et meie weiksed põllumehed selle ehitusega niisama  enesele auu saawad tegema, nagu Wiliandi hantwärgid  oma seltsi majaga, kellele, ehk küll kewade alles ära põles, siiski ühe suwega material kokku saadi ja keda sügiseni ülesse ehitadr. Kas siis meie weiksed põllumehed  halwemad peaksiwad olema ja madalama waimu järje peal seisnta, kui linna hantwärgid? Meie ei arwa seda mitte. Meie loodame, et kõik meie weiksed  põllumehed Wiliandi maakonnas seda asja smale auu-asjaks saawad pidama ja ühtlasi käed külge panema.  Muud meie jo ei taha, kui et iga auus ja mõistlik peremees meie Seltsi liikmeks heidab. Rumalad  ja lollikesed, kes rahwa auu ega häbi ei tunne, jääwad muidugi tulemata. Aga kui mõistlikud mehed kõik meie Seltsi liikmed on, siis on tuhat liiget weike asi, mis meil wõib olla, ja tuhat liikme aasta-maksudega  wöime juba imeasju teha, ei olegi siis muud abi tarwis. Selts saab kõige pealt ühe ilusa suure saali ülesehitama, ühtlasi pusfeti ja ökonoomia tubadega.  Siis ta tahab, aga ka nii ära seada, et seltsiliikmed, kui linna tulewad, ise kammertes mõnusat  korterit wõiwad leida. Krunt on nii suur ja hea, et sinna edespidi ka näituste ruumi saab ja ka üht aia-wiljapuu kooli wõib asutada. . Wiimasel koosolekul tuli meile juba wiis uut liiget juure: A. Laanson, H. Soome, H. Kurik, A. Tammist ja P. Tilk. Meie loodame kindlasie, et nende juuretulejate arw edespidistes  koosolekutes õige suur saab olema. Meie maja saab esiotsa aksiate peale ehitatud. Üks ainus peremees Holstrest, Johann Ainson, on seks 400 rbl. annud. Sada rubla andjaid on mitu. Töine asi, mis Seltsis presitendi ettepanemise peale nõuuks wõeti, oli ühe wastastiku tagawara ja laenu kassa asutamine. See kassa annab raha kruntide ja päriskohtade peremeestele obligatsionide wasta laenu peale ja wõib seks iga seltsiliige oma raha sell kombel julgeste intressi peale panna. Kusagil  ei ole raha nii julgeste lamm peal ja intressi kandmas, kui maatükkide peal, kui teda obligatsionide wasta anti, mis kohtus kinnitadi. Töiselt poolt oleks aga meie weikestel põllumeestel kohe raha saadaw, kui teda kuhugi tarwitawad, olgu uue põllu tegemiseks,  kastetawa heinamaade asutamiseks, weskide ehk muu asutuste ehitamiseks ja muu tarwituste peale, kellega kohta parandatakse, aga mis ilma rahata mitte wõimalik ei ole teha. Seesugust kassat on meil juba ammugi tarwis, mis Seltsi liikmed kõik ära tundsiwad  ja sellepärast ühest suust nõuuks wõtsiwad, seesugust  kassat asutada. Selle abikassa läbi saab ka selts kasuma, sest igamees, kes raha kassasse panna ehk sealt oma koha peale laenuks wõtta tahab, peab seltsiliikmeks saama ja liige olema. Nii on siis Wiliandi Eesti Põllumeeste Seltsil kaks tähtjat nõuu ees, kellest meie weikse põllumeestele  suur kasu ja suur tugi wõib saada. Ja et see nõnda sünniks, mis sinna tarwis läheb? Muud ühtegi,  muud kui et tulge ja heitke meie Seltsi liikmeks, sest mida rohkem meid koos on, seda suurem on meie jõud! Wiliandi maakonnast. Saksakeele nime muutmine. kihelkonnast tuleb meile järelseisaw  kiri: „Ära lõppema aastaks tellisin ma Teie lehti nime peale 11. I—tst., aga nüüd olen ma oma nime ülemal seisma! kombel muutnud, sest et minul kui tõsisel Eestimehel Saksa nimi seda wasta meelsemaks  läheb, mida rohkem ma kuulen ja näen, et mõned Eestlased omad nimed Saksakeelde ümber muudawad.  Kõik muu minu nimekandjad sugulased, kelle hulk ligi 70 meeste hinge on, soowiwad minuga ühes minust toimetatud nime muudatust. Kas selleks muutmiseks  kusagilt kõrgemalt kohalt luba tarwis paluda ja mill kombel, on mull teadmata, Teil aga wistist tuttaw, mispärast Teid paluda julgen, mind sellega ehk kirja wastuses lühidelt tutwustada." ü. I. Selle küsimise peale wastame, et see auuwäärt nõuu meid möga on rõõmustanud. Nii palju kui meie teame, ei ole nime wahetamiseks mingisugust luba tarwis,  muud kui tulema rewisjonini jääb mana nimi ametlikuis tallitustes uue kõrwal ka seisma. Pärnust. Pärnust kirjutatakse No- Eesti lauluselts-GndlaNndis 26. Nowembril esimese kontserdi. Laulud lauldi meesteja  sega-kooris wäga mõnusaste ja puhtaste ära. Suurem  osa laule pidi kuuljate soowimise peale töist korda lauldama. Nagu lauljate suust kuulda saime, on selts oma uue lauluõpetaja v. M. wastu wäga tänulik, sest et ta ütlemata hoolega laulu edenemiseks tööd teeb. Soowime südamest, et kõik mõnusaste edasi läheks ja „Endla" õige tugemaks edeneks. Ka soowime, et see antud kontsert mitte wiimaseks ei jääks, maid ,> Endla" meid pea jälle oma lauluga rõõmustaks. „ Kuidas kuulda, pidada Pärnu Eesti põllumeeste Selts jälle „Endla" Seltsiga ühte korterisse elama asuma. „Endla" elas enne oma põhjuskirjade kinnitamist  mitu aastat Põllumeeste Seltsi tiiwa all ja sai sealt ka elama äratatud ja oma nime. Sellepärast on siis wäga lõbus kuulda, et mõlemad seltsid, peale selle kui aasta otsa igaüks omas korteris elas, jälle ühe koja osaliseks tahawad heita. Ka saab Põllumeeste  Selts iga oma koosoleku eest üüri ligi maksma, nii et temal aastas ehk paljalt 50 künni 60 rubla maksa on. Selle läbi saab Põllumeeste Seltsi kassa ka jälle toibuda wõima, kellel wiimaste aastate sees enam minekut kui tulekut oli. Oma aastapäewa saab - Põllunweste Selts, nagu kuulda, juba „Endla" Seltsi korteris ära pidama. Soowida oleks aga, et enam põllumehi maalt omast Põllumeeste Seltsist osa hakkaksiwad  wõtma. Meile linna-rahwale näitab, nagu käiksiwad  meie weiksed põllumehed edasi - astumise asemel õ tagurpidi. Ehk kuidas on muidu wõimalik, et Põllumeeste  Seltsil, kellel mõni tuhat liiget wõiks olla, neid waewalt sada on? Loodame, et meie weiksed põllumehed oma seisusele edespidi seeläbi enam auu hakkawad tegema, et omast seltsi-elust tulewikus tulisemalt  osa wötawad. Ilmade silmad oliwad meil seiemaale ikka pisut wesised, künni nüüd wiimaks ommeti külm nii wõitu on saanud, et ka jõele juba õhukese naha selga tõmbab.  Sellega on aga ka meie laewa-sõit lõppenud. Aurulaew „Daymar" tuli juba 25. Nowembril oma wiimase Rüa teekonna pealt tagasi ja jäi siis talweks puhkama. „ Pärnu-Riia" aurulaew on mõni päew hiljem oma talikorterisse läinud." Pärnlane. Kaubalaewade sõit on ka tänawu Pärnu linna sadanÄs seisma jäänud. Wiimane laew tulnud 3. Detsembril sisse, ning wiimane laew, mis Pärnu sadamast wälja läinud, jätnud 30. Nowembril Pärnu linna Jumalaga. Üleüldse on tänawu Pärnu sadamasse  355 laewa tulnud ja sealt wälja läinud 352 laewa. TüMst. Laulupidu. Tartu Saksakeele ajaleht  ,Mue MchffM Zeitung" arwab ka meiega, et Eesti laulupidu mitte Riia näitusega ühte ei peaks langema. Tema annab aga seda nõu, et meie laulupidu  enne näitust peaks olema, see on 12. künni 15. Juunini, sest pärast tulla heinaaeg kätte ja see keelata talupoegi tulemast. Meie ei arwa seda tärmini mitte sugugi sündsaks, juba sellepärast mitte, et siis meel kooliõpetus edasi kestab. Jaanipäew on meie arwates kõige mõnusam aeg alustamiseks, kus heinategemine kedagi põllumeest weel ei takista. Wõru linnast. Uus raamatupood. Wõru linnas on proua Julie Vielrose Liiwimaa kubernäri herra poolest luba saanud, sinna üht raamatu poodi asutada, kus raamatuid ja noota müakse ja ka ajalehtede  peale tellimisi wasta wõetakse. HaMmaali. Sealt kirjutatakse meile weikse põllumeeste seisusest: Siin Harjumaal on meil talupoegadel sarnane lugu, nagu omas 39. numris Läänemaalt awaldate. Teie nimetade, et Tallinna