kolm korda puu-riida ja surnu keha ümber, pärast püstab ta törwaksega puud põlema ja laseb selle sauest riista nenda mahakukkuda, et see katki lähäb ja wesi maha jookseb; sest Tamuli raamatutes olla lugeda: ..Kui katki läinud saue tük, niisugune on ka inimese ihu ja kui wesi potti sees, nenda ka hing ihu sees, mis säält wälja jookseb." Teisel pääwal koristab  poeg isa ülejäänud luud pölesmalt kokku ja mattab neid maha. Leina aega peetakse  ?8 pääwa, sel aeal ei sööda mitte enam, kui ükskord pääwas ja kui see aeg mööda, siis peetakse surnu püha ning kutsutakse kõik sugulased kokku ja iga kue kuu, ehk aasta takka on jälle üks mälestuse pääw ja siis on see neil pruugiks, et igal seesugusel pääwal preestritel suurt söömaaega antakse ja riidid kingitakse; ise weel muud pruugid ja kombed, mis sääl siis tehakse. Üks seesugune waene ja hale on pagana Hindu rahwa elukord: ..lapse pölwes ilma saäduseta, abielus ilma rahuta  ja surmas ilma lootuseta." Ükski muu ei woi neid aidata, kui aga ükspäinis Jumal  ja meie Onnistegia Jeesus Kristus ristikoguduste  läbi; aga sääl juures peab ristikogudustel  palawam armastus nende waeste õnnetumate  wasto olema, et rohkem mehi senna saadaksid, kes kallist Jumala armo sõna neile wöiksid kuulutada ja neid seeläbi nende pattu unest ülesäratada, nende südamid armu sõna läbi pehmeks teha, et hakkaksid seda wastowötma  ja sest äratundma, mis nende igaweseks  rahuks neile tarwis lähäb. Peaks see armu Issand oma sõnale täit wäge andma, seda teha, miks see saab kuulutatud ja igaüks hakkaks küsima: Mis pean ma tegema, et ma wöikstn önsaks saada. Omalt maalt. Pernust. Kuld pulmad on wäga aruldased  pidud, aga ometige on Jumalast mõne abielu rahwale see ön osaks jagatud, et seda röömu pääwa nääwad ja Jumalat tema suure helduse ja armo eest wõiwad tänada, et ta nende elupäiwi pitkendanud ja neid siamaale oma armu kätte peal kandnud. Esimesel Paasto kuu pääwal, pidas meie linna koda- mk, herra Tiedemann oma abikaasaga oma kuld pulmi, kus nende lapsed, kes teistes linnades  aset, oma abikaasade ja lastega sia olid tulnud ja oma auusa wanemate auupääwal suurt pidu sööma aega musse saalis lasksid anda. Meie ei woi sest pidust kül mitte selget  aru anda, sest et meie ise just selle pidu peal ei olnud, aga nii palju kui sest kuulnud oleme, on wana auuwäärt pruut paarile kallid  kingitused osaks saanud ja palju önnesoowimise  kirjast ja telegrammist kokku tulnud; pidu olnud ka wäga röömulik ja auus. Meie omalt poolt soowime ka selle wana auuwäärt paarile õige röömuliku eluõhtud, olgu seda siis nii pitkalt, kui wana taewa Tädike ise omas targas nõus heaks arwab. Uppumise surm ehk iseenese tapmine.  Mis on ühe inimesel armsam, kui elu ja mis t'al see kõige kallim siin maa peal? Eks jälle elu; sest inimene annab enne kõik ära, mis t'al on, kui ta aga oma elu wöib surmast peästa; aga siiski on wahest ka mõned  leida, kes omast elust ei hooli ja sellele, olgu ühel ehk teisel wiistl otsa teeb, aga seesuguste  õnnetumate juures peame kül ütlema, ei woi n'ad selge meelega olla, waid peawad peast segased olema. Mööda läinud pühapääwol,  see oli 7. Paasto kuu pääwal, na umbes kello ühe aeal lõuna, on rätsepa sell, Johann Eduard B. enast meie linna tali sadama  suu peal ära upputanud. Ta mehike oli enne wahest ka kaunis wiina sõber; wist oli see tema meelt nii segaseks teinud, et ta enam ei täädnud, mis ta tegi. Meie ei ole seda kül mitte näinud, aga kuida räägitakse, on tema nimetatud pühapääwa homikul oma abikaasale õölnud, et temal wälja minikut, aga millal ta jälle tagasi tulla, seda ei tääda ta öölda. Ta abikaasa tahtnud temaga ligi minna, aga teda ei olla ta wötnud, siis läinud  kaks meest temaga ligi. Linnas olla n'ad ühes ja teises kohtas sees käinud ja pärast üles walli peale läinud, senna maha istunud ja juttu westnud. Kui nattukene aega sääl olla istunud, on ta ülestõusnud ja jõe peale läinud, säält aga jälle warsi tagasi tulnud, läinud aga nattukese aja pärast jälle jõe peale; korraga olla teine walli pealt näinud, kui ta oma kasuka seljast ja mütsi peast maha wisa- 99