mõisa, Kaali mõisa, mis pühha kihelkonnas, ja jäi nenda siis üsna meite seltsliseks ning Saaremaa kodanikuks. Suure armastusega on ta künni oma elu õhtuni seda maad harinud  ja tulkutanud; ja tema abielu õnnistas  Jumal 3 poea- ja 3 tütrega. Ehk tema nüüd kül päris mõisnik oli, ei jäänud tema kunstlik maim ta sees magama, waid tegi tööd edasi. Moskwa Aleksandre saali kenaduseks maalis tema suure Majestati  käsu peale, kuus pilti Aleksander Newski elust ja et see temal wõimalik oleks, seda tööd teha, pidi ta Berlini ning Wenedigi linna reisima, aga üht osa neist töödest lõpetas tema Kaali mõisas. Aastal 1869 maalis tema Wenedigis Kristuse risti kandmist Kolgata  mäele, 'a see wiimane suur pilt mis ta maalis, on ..Kristuse surm ristisambas", mis Liiwimaal, Wönno kiriko altari pildiks on ja sääl nagu igaweseks mälestuseks seisab. Meil oli see on, seda pilti siin Kuressaare linna kirikus näha, kuhu seda Tamara hädaliste kasuks näidati. Selle kenadus ja nägu ning moodus on kui wägew jutlus nende südamesse  tunginud, kes seda waatamas käisid, ehk kül sääl sõnu kuulda 'polnud. Kõigest jõust ja wäest on ta püüdnud, kui õige ristiinimene elada ja et ta ka üks tõsine kristlane olnud, seda tunnistawad ka tema pühad  pildid, mis ta maalinud. Kristlik olemine  ja tema tõsidus, olid nagu see alus ja põhi, mis peale ta maalis ja enamiste wöttis ta ikka piiblest seda alastust; nenda kui: ..Moses Niiluse jões kõrkjates", mis ta Wenedikus  maalis, siis Kristuse ristikandmine ja siis see ülewäga kena Wönno kiriko altaripilt,  kus ta ennast, kui Nikudemus, usklikult käed risti, üles önnistegia peale wadates, on pildi peale maalinud. Kulda ta pildi peal usklik näitab, nenda oli ka tema elu. Mitte täit aastat enne oma surma, kutsus Jumal tema wana emakest siit maailmast ära, keda ta suure kurwastusega mulda pani ja mõned nädalad enne oma surma reisis ta Peeterburgi,  et säält wäljamaale oma kõige noorema  tütre järele minna, oli ta weel enne oma wanemate hauda waatamas käinud ja selle kenaduseks mõnda käskinud teha, kus juures  ta ennast wist oli külmetanud ja kopso tobe, mis tal ka juba enne olnud/ sai ja see tegi tema elule 21. Julil 1874 parast lõunat  kello 4 otsa peale. Hingago ta nüüd Jumala rahus omas rahukambris ja tema elu olgu meile igaweseks mälestuseks! Omalt maalt. Pernust. Man i w e st. ..Wal. tead." toob alamal seisawat kõigekõrgemalt antud maniwesti: Jumala armust Meie, Aleksander teine kõige Wenemaa Keiser ja Jsewalitseja, Poolamaa  kuningas, Soomemaa Suurwürst j. n. e. j. n. e. j. n. e. anname kõige oma truu alamatele teada: Augusti kuu 19. pääwal on Meie armastud  mini, keiserlik kõrgus Suurwürstina Maria  Pawlowna, Meie wägs armastud poea, Suurwürst Wladimir Aleksandrowitshi abikaasa,  noore poeaga maha saanud ja Meile üht poea poega, keiserliku kõrgust, kellele see nimi Aleksander pantud, ilmale toonud. Et Meie seda, Meie keiserlikõ wamili kaswamist,  kui üht uut Jumala armu näitust Meie troostiks, wastowöttame, usume Meie ka kindlaste, et kõik Meie truid alamad Meiega ühes oma südamelike palawaid palwid, selle õnneliku kaswamise ja korda minemise eest, kõige wägewama Jumala poole saamad saatma. Meie kässime igas kohtas, kus Meie ülemaga  armsa poea-poea, uue sündinud Suurwürsti  nimi ettetuleb, selle auunimega ..keiserlik  kõrgus" nimetada. Antud Moskwas, Peetre palees 19. Augustil  üks tuhat kaheksa sada seitsekümne wiendamal  aastal pärast Kristuse sündimist ja Meie walitsuse kahekümne esimesel aastal. Peakirja alla on suur keiserlik Majestät oma käega kirjutanud. ..Aleksande r." Uus konsul. Liiwimaa kubermangu seitung annab teada: Suur Majestat Keisre Herra on kõigekõrgemalt armulikult käskinud Perno kaupmeest, raeherrat Leopold Bar- 291