tapnud, isa, et poeg on tapnud. Wahel aga salganud nad ära, et nad ei olewatki tapnud. Peale ühe ainsa hoobi on kõik töised tagant poolt löödud, ning on õnnetu mehe pääluu puruks ja selg ning piht siniseks löödud, ehk temal küll kaks riidega kaetut kasukat seljas ja mähemad riided muidugi all olnud. Pale olnud kuhalt haawamata. Naabrid oliwad wäga tutwad ja öö selge. Tohter on tapetud mehe surnukeha läbi waadanud ja tunnistanud, et ta sell' korral wäga wähe wiina olewat maitsnud, mis ka tema kaassõitjad tunnistanud on. Tapetud wallawanem oli tark, mõistlik  ja alamatest kui ka ülematest inimestest auustatud meeS, keS oma ameti truuuse eest ka Kroonu hõbe auuraha oli Ka oli tema kahe talu omanik ja nõuukas mees. Õnnetumal päewal on temal ka heaste puhast raha ja raha paberid aluspüksi taskus ligi olnud. Laada tarwituste ja laadakäigil kahe wõlgniku käest saadud 60 rubla raha ei ole pärast tapmist tema juurest leitud. Aga kui tapjatele teadustadi,  et see raha kadumine nende kahjuks tunnistada,  toonud nemad kadunud raha mõne päewa pärast Wõru Silla kohtu peale, üteldes, et nemad seda oma õue pealt leidnud. Wõru Sillakohus on tapmise kohta ülewaatamas ja läbi otsimas käinud ja on katki löõ-- dud ja merise püssi, mis ära oli peidetud, üles leidnud;  merine kirmes oli juba enne leitud. Isegi on mõista, et meie selle asja üle enne mingisugust otsust ei wõi anda, kui kohus oma mõistuse ära on teinud. Rahwa otsus on küll jo selle hirmsas asjas tehtud ja igamees soowib, et kole tegu õiguse järele tasumist leiaks. Sellepärast on ka kõik inimesed imeks pannes ja põlastusega „Eesti Postimehes" seda lugu lugenud, kus ta seda hirmsat tapmist „ äkiliseks surmaks"  nimetab ja oma kirja nende sõnadega lõpetab: „Nõndapalju kui ustawast suust kuuleme, ei ole küll midagi tüli, wiha ega maenu seal juures olnud, maid kõik kogemata tulnud ja kui naaber naabri öö pimeduses  surnuks löönud, siis näinud ehmatades alles ära, kes ta olnud, aga mis surnud oli, jäi ka surnuks." „Eesti Postimees" on siis hirmsa teu üle oma otsuse ära teinud, saame näha, mis kohtud ütlewad!" Tallinnast. Mis wiin jälle teinud. Paari nädala eest tagasi sündis järelseisaw hirmus lugu Tallinnas. Ühel raudtee ametnikul wõeti palga maksmise  päewal palga küllest üks jagu maha. Tema wõttis nõuuks, oma wiha selle üle wiina sisse ära uputada. Kui juba pää täis oli, läks ta koju, kuS naine ja 2 aastane poeg teda ootastwad. Isa wiskab  25 rublase raha laua peale ja hakkab naisega taplema, et see liig palju raha ära kulutada. Weikene  laps on waheajal raha laua pealt oma kätte wõtnud, mängib temaga tule ääres ja korraga on raha nii tule ligidale puutunud, et ära põleb. Waewalt  näeb seda isa, seal wõtab ta joonud pääga oma weikse lapse ja annab temale seesuguse hoobi, et laps pääga wasta ahju nurka lendab ja surnud maha kukub. Nüüd katsuti küll last elusse äratada, aga mis surnud see surnud. Ja seda oli jälle wiin teinud! Tallinnamaalt. Kõigest Tallinna kubermangu  maast oli aastal 1877 pärisomanduseks: Kroonu käes 27 adra maad Lutheruse kirikute käes . . 46 „ „ Tallinnamaa rüütlikogu käes 76 „ „ Tallinna linna käes ... 50 „ „ Narwa „ „ . . . 17 „ „ Rüütlite preili-stisti käes . 22 „ „ Üksiku inimeste käes . . . 6957 „ „ Mõisnikust oli: 300 rüütlit, kes rüütlite hingekirja  (matriikuli) ülesse on kirjutatud (nende päralt oli 437 mõisat), 22 rüütlit, kes mitte rüütlite hingekirja  ülesse ei ole wõetud (nende päralt oli 26 mõisat)  ja 36 mõisniku kodaniku ja talupoja seisusest (nende päralt oli 42 mõisat). Päriskoha omanikust, kelle käes mõisamaa Lükka ja karjamõisaid on, oli 302, ja päris talukoha omanikust 1856. Järwemaalt. Sealt kirjutatakse meile: „29. Januaril  peeti Ambla kihelkonnas üleüldist kooli-koosolekut.  Selleks tähtjaks koosolekuks oliwad kihelkonna kooli majasse kokku tulnud: Järwemaakoyna kooli-rewidendid,  kihelkonna kooliwalitsus, koolmeistrid ja kooliwanemad.  Rõõmuga peame tunnistama, et kooli olu ja elu ülekuulamine, läbirääkimine ja nõuupidamine igapidi asjalik, koolile edendan) ja tululik oli. Pitkemat läbirääkimist sünnitasiwad koolimajad, koolmeistrite palk ja küsimine, kas koolile see kahjulik on, kui koolmeister ka kogukonna kirjutaja on? Nende tähtjate asjade üle tehti järgmisi otsust: Need koolimajad,  mis mitmesuguste puuduste ja wigade pärast kooli tarwitustele kahjulikud on, peawad warmalt (järgmisel suwel) uuendatud ja parandatud saama. Koolmeistrite palga ülendamine jäeti kihelkonna kooli- walitsuse hooleks. Meie soowime kõigest südamest, et. see marssi täidetud saaks. Kooli olule ja elule leiti ja arwati see täieste takistaw ja kahjulik olewat, et koolmeistrid kogukonna kirjutajad on. Puudulik palk on meie koolmeistrid tänini sundinud kogukonna kirjutaja  ametit pidama. Jõuaksiwad tarwilised uuendused ja parandused ka selles asjas marsi tulla! Meie koolid ja üleüldine rahwa waimuharimine on nii maga tähtjad, et meie iga edenemise sammu suure rõõmuga teretame, iga takistust ja armetust waluga kurdame. Kool ja üleüldine waimuharimine on meie armsa rahwa tulewiku õnne sünnitajad ja walmistajad. Seda suuremat hoolt ja muret peame oma koolide eest kandma, mida ligemale uuema aja ' nõudmised ja tarwiwsed on astunud. Wanal ajal juhtis wäewald ja kange waljus rahwast ja pidas asju tarwilises korras, uuemal ajal on see ammet suuremal jaul waimuharimise kätte usutud, selle peale põhjendatud. Mida rohkem meil wiimsel ajal siin ja seal kurtmist noore rahwa sõnakuulmata ja korratuma oleku pärast on kuulda olnud, seda kibedamine on täiemat, laiemat, läbi tungiwat waimuharimist tarwis. Täieline looduselik waimuharimine meie rahwa-koolides on ainukene rohi ja abi niisuguste haiguste Vastu. Waewaline, poolik, ühekülleline, pealiskaudne, kitsameeleline  waimuharimine sünnitab tühja uhkust, waimutõlpust,  tuimust, puuduliku olekut ja ei too mitte oodatud  tulu. Annaks Jumal meie koolide edenemisele igapidi pikemat ja kindlamat sammu!" —kp — Harjumaalt. Eesti Postimehe wastus. Mullu aasta awaldastme omas 46. numris Kuusalu kihelkonnast kirja, kus ka üks Tallinnamaa talupoeg paar küsimist „Eesti Postimehele" ette pani, ja sellest rääkis, kuidas rahwas sealpool „Postimehest" mõtleb. Nüüd on „Postimees" omas 3. numris selle kirja peale wastanud, ehk õigem, ta on seda oma sõbra läbi teha lasknud. See wastus on aga nii imelik, et meie sealt muud ei õpi, kui seda, missugused jälle „Postimehe" „habemega lapsed" on. Asjalikust arutamisest  ei ole juttugi, waid „Postimehe" sõber kirjutab:  „Ma mõtlesin, kes on see kirjasaatja, kelle sõnast terwe Tallinnamaa sõnu ja meelt ära tunnukse? Hakkasin  järele kuulama ja sain teada, et kiri on ühe noore mehe kirjutatud, kes poisikese aruline tahab olla; sest nüüd õpiwad inimesed noorelt koolis kirjutama ja meie kihelkonnas on palju noori inimesi, kes kirjutada oskawad." See on jälle üks õige „Postimehe" wastus! Tema ei hakka mitte asja arutamisega oma pääd murdma, waid laseb järele pärida, kes kirjutaja on ja nimetab seda poisikeseks. Siis teeb ta selle üle pitka joru, kus neljal korral needsamad mõtted ülesse arutatakse ja need on: „poisikese aruline," „poisikesed teemad," „külas üks poisikene," ja „uhked poisikese tööd." ' Nõnda arutab „Postimees" meie kirjasaatjast —s ette, kes ligi 30 aastane mees on, ja arwab et sellega asi tehtud. Meie tahaksime hea meelega teada, kuidas „Postimees" omi mehi takseerib, kas aastate järele, ehk selle järele, kuidas nad tema raha-pungatäidawad.  Mõistuse peale ta ei waata, sest mõistuse arutamist  ta ilmaski tähele ei pane. Ka leiame, et ta mõndagi haljasnokka oma sõbraks nimetab. Sellel kombel wõib ta siis inimesi üksi selle järele takseerida, kui palju igaüks temale annab. Aga jäägu nali kõrwale, ja waatame, kuidas —Z ise enese eest kostab. Tema kirjutab meile lühidelt: „Eesti Postimehe 3. numris astub üks —i — Lerawa mõegaga „Eesti Postimehe" eest wälja ja sirutab  minu kaela pihta, wist selle lootusega, et mind pää jau lühemaks wõiks teha. Mis eest siis? Mina olin julgenud „„mõistlikute meeste"" käest mõnes tükis, kellest meie weel aru ei saa, seletust nõuda. Ja selle eest tormatakse otsekohe minu kaela kallale. Minu küsimised läksiwad „ Eesti Postimehele" ja mitte —i—le. Kui aga —i— eestkostmise ameti „Eesti Postimehe" eest oma peale on wõtnud, siis teeks ta õigeste, kui minu küsimiste peale wastaks, aga mitte sellest ei jutustaks, kuidas mõned mehed wist püha wihaga nuttes minu kirja paja alla sovwiwad panna. Töist inimest „poisikeseks" sõimata, seda mõistab iga poisikene, aga meeste küsimiste peale wastust anda, seda ei mõista mõni hallipääga mees ka mitte ja otsib siis sellest abi, et oma pale poisikese kombel rumalalt naeratama wenitab ja käo moodu kukkuma hakkab." —g. Riiast. Saksakeele ajalehtedes nõutakse praegu kangeste, et maapäewa nõuupidamised awalikud peaksiwad olema. See nõudmine ehmatada aga nii heaste wanameelseid kui wabameelseid rüütlist. Seda nõudmist pidada aga maapäew täitma, kui ta õigusega  terwe maa kasude kandja tahta olla. Meile näitab see asi nii selge olewat, et imeks tuleb panna, kuidas meie ajal weel seesuguste nõudmiste täitmise kohta kaksipidi mõtlemist wõib olla. Baltimaa üleüldine suur näitus, mis tänawu aasta pidi olema, on katku kartuse pärast tulemaks aastaks jäetud. Selleparast saab ka Riia Saksa laulupidu tulemaks aastaks jääma. Sell kombel  wõib siis meie Eesti laulupidu manal määratud ajal Tartus ära olla. Peeterburgist. Soome Maarja kogudus Peeterburgis on oma 175 aastasel sündimise päewal  otsuseks wõtnud, üht uut Soome kirikut Peeterburgi  linnas ehitada, sest nimetatud Soome kogudus on praegu 20,000 hinge suur. Keiserliku Majesteedi poolt on kindral Loris-Melikow seks ajaks, kus ta katku wasta sõitleb,  Astrahani, Saraatowi ja Samaara kubermangude kindral-kubernäriks nimetatud. Wõeralt maalt. Türgimaalt. Ehk küll Türgimaal nüüd Venelasega  rahu on tehtud, siiski ei ole temal weel ammugi  mitte rahupäewad käes. Ka riigi ametnikude seas on nüüd mässamise waim käärimas. Juuni kuust saani mullu aasta ei ole nad mitte kopikut  omast palgast wälja maksetud saanud. Ametnikud  kannatasiwad seda lugu waikselt nii kaua, künni neil waikselt woli oli, oma elu ülespidamist ülekohtu teel sala warguse ja rahwa riisumise läbi omale kätte muretseda. Nüüd aga nõuab Kaireddin Pashaa,  et ametnikud auusad peawad olema. See nõudmine on neid wihale üritanud. Nemad ütlewad: „ Makske meile meie palk wälja ja meie saame auusad  inimesed olema; õhust ei wõi keegi elada!" Nüüd peab Kaireddin nõu, kust ta raha peab saama, et ametnikud omad palgad wälja saaksiwad maksetud ja seeläbi auusa inimesteks ümber muudetud. Kas ta seda raha kusagilt leiab, on teadmata. Ei makseta ametnikute palgad wälja, siis nüliwad nad rahwast edasi, ehk kui seda ei lubata, saawad nad wist kõik korraga oma töö seisma panema. Konstantinoopolist. Türgi sõawäed konstantinoopoli  juures lähemad ikka ilmrahutumaks ja kardetawamaks, sest et neid wäga halwaste peetakse. Sellepärast on neid eemale maakondadesse ära hakatud saatma ja tõisa asemele tooma. Kurb lugu, kus soldatid  juba oma wande ära unustawad ja walitsus isegi neid kartma peab hakkama! Jälle tunistus, kui mädad kõik asjad Türgimaal on. Saksamaalt. Preisi parlamendis on 11. Webruaril  jälle ministril Falkil kiriklastega nääklemist olnud. Need ei wõi mitte ära unustada, et koolid nende walitsuse alt ära on saanud ja sellepärast kjttsuwad  nad igal pool, kus wähegi wõimalik on, ministri  Falki walitsuse kallale tungida ja teda laimata. Nii oli ka lugu nimetatud päewal Preisi parlamendis. Siin rääkis minister Falk jälle tähtjaid sõnu. Nimelt ütles ta kiriklaste ässitamiste kohta: „Jätke järele, omais ajalehtedes kihutatawal ja ässitawal kombel nagu seiemaale kirjutamast. Kõige weiksemad seadmised teete seal laiaks ja suureks ja õenistate selle läbi riigiwalitsuse  auu niisama Wgewaste alt õeneks, nagu seda enne sozial-demokraatlaste lehed tegiwad. Ka teete nende meeste elu, kes teie mõtetega ühte ei sünni, kõige inetumamal kombel kardetawaks. Usute teie siis tõeste, et auusaid eluwiisisi seeläbi kaswatada wõite, kui selle tee peal edasi astute? Seesugune olemine wõib küll auusaid eluwiisisi suure rahwahulga juures, kes wähe järele mõtlewad, maha lõhkuda. Toppige sellepärast allikud, kust metsaline loomus wälja keeb, kinni ja tulge minule minu töös appi. Siis saab igamehele selgeks saama, et teie head asja taga nõuate ja mitte paljalt seda, sõariistu kätte saada, kellega wihatud ministri kallale wõiksite minna!" Baieri ultramontanlaste ajaleht „Germania" annab teada, et Jesuiitide arw praegu 10,033 olla, nende seas 4660 preestrit. Wist on „Germanis"  Rooma kiriku Jesuiitlasi üksi nimetanud, muidu wõiks neid küll enam maailmas olla. Roomast. Itaalia seestpidine toimetaja minister on käsu wälja annud, kelle järele kõik Aasowi merest tulewad laewad 20 päewa enne Itaalia sadamatesse tulemist ülewaatamise all peawad seisma, et nende läbi katku haigus Jtaaliamaale ei saaks toodud. See seadus on nüüd ka neile laewadele antud, kes Türgi, Kreeka ja Monteneegro sadamatest tulewad, sest ka sealt on juba ühest ja töisest kohast katku - kõminat kuulda.