ja pölgawad teda n'agu mõnda wana ülekinga  (galossi) ja katsuwad igal aeal, kui wöimalik,  omast maeast wälja tõugata. Oma ema keel, see wanemate püha pärandus, on iga rahwa ja mõistliku inimese juures kõige auusam wara ja omadus, ja paale seda weel kõige suurem uhkus. Iga üks Sakslane räägib römuga ja kaksipidi mõtlemata oma ema keelt omal maal, see on temast kiita. Iga tõsine Wenelane waatab omal maal pool pahaselt ja kaksipidi mõtlemisega selle otsa, kes t'ale mitte tema keelt ei rägi ja mõtleb: kas see ehk mitte mõni hulgus ja koorija jälle kohegilt tulnud 'pole? Prantslast pane, kas sarwilise oma selja taha küll ja saada teise maailma otsa ehk pane kuhu isi tahad, ta räägib siiski ikka ema keelt, kui teise oma sugu inimesega kokku saab. Eestlane mõtleb aga ennast kõige oma pere lapsega juba täitsa taewa riikis olewat, kui mõne sõna Saksa keelt pursib. Wanem hüppab ühe jala pääl rõõmu pärast, kui kuuleb, et tema laps ..Saksa koolis" aasta kahe pärast kuidagi Saksa keelt purssima õppida on jöuudnud! (Wene keelest 'pole juttugi, ehk see küll meie riigi walitsuse keel on, mis auusamaks ja ülemaks  peaks ometige peetama, ja ka selle körwas  Eesti maal Eestlastest Eesti keel). Läheb aastat kaks weel mööda, siis ütleb wanem siule häbita: ..Mis T'e mu lapsega (tütrega) muidu moa keelt räägite, ega ta seda enam ja ei mõista!!" Wäga wähe on neid siin, kes küll ..Saksa koolis" õpetust saanud, kes ilma salgamata endid ikka Eestlasteks tunnistawad ja oma keelt räägiwad, mis neile auuks tuleb  arwata. Eesti keele eest ka sell' kombel hoolt kanda ja temale auu teha, n'agu Soomlased  oma keele eest hoolt kannawad, olgu iga Eestlase alaline püüdmine ja hool. Woljskift. Suur looma sarw. Samaara  kubermangus olla ühest soost suur looma  sarw leitud, kelle pitkus 3 arsinat ja wersoki, tüwist 11 ja ladwast 6 wersoki jäme ja walkjas halli karwaline olnud. Pärast täielikku ära kuiwatamist kaalunud ta 2 puuda ja 17 naela. Kuida säälsed talumehed rääkinud,  olla umbes 80 —100 aasta eest üks niisama sugune suur sarw pääluuga, kelle laius 4 arsinat olnud, selle sama koha paalt leitud. Missugune loom see küll olnud, ei tea meie mitte; aga küllap loomuse uurijad seda ehk wälja arutawad. Politiika ringwaatus. Postimehe wiimases numres täädustasime lühidelt, et Inglise uus wäliste asjate tallitaja  minister Salisburi Euroopa suurte riigi  de walitsustele ühe kirja saatis, kus sees ta fslgeste wälja ütles, mikspäraft Inglise walitsus  San Stefaano alla kirjutatud rahu tingimistega  mitte rahul ei ole. Ruum ei ulatanud,  et seda kirja taieste trükki oleksime wöinud panna. Wene riigi kantsler Gortshakow  wastas Inglise walitsusele 38. Märtsil selle kirja pääle, muidugi walitsuse nimel omalt poolt ütlemata auusaste ja õieti. Et oma lugejatele näidata, missugune meie riigi walitsuse mõte ja kui pühalikult Wene maa oma kohut waeste Türgi orjade wastu täita soowib, jätame suurema osa wööramaa asjadest  see kord wälja ja kõneleme lühidelt Gortshakow'i  kirjast. Temas räägitakse: ..Salisburi  ütleb selgeste kõik seda wälja, mis Inglise walitsus mitte ei soowi, kuna ta seda ütlemata jätab, mis see walitsus siis nimelt õige soowib. Kongressi kohta pean ma ütlema, et meie käime ikka seda sama teed, mis kord oleme käima hakkanud. See on: meie panime  suure riigi walitsustele ametlikult rahu tingimised  ette ja täädustasime, et kongressi pääl, kui ta aga kokku tuleb, iga riik, kes oma saadiku  sinna saadab, wöib wabalt ütelda, mis ta tahab, ja nõuame seda sama sugust õigust ka Wenemaale. See ei ole tõsi, et San Stefaanos alla kirjutatud rahu uue Bulgaria loob ja tugewa Slaawlaste riigi sinna ülesse saeb, kes Wene maa tahtmise järele saab tegema.  Bulgaaria oli olemas, ehk küll koguni maha rõhutud. Euroopa tunnistas ja tahtis minewa aasta Konstantinoopoli kowerentsi pääl Bulgaariat jalule aidata. Sultan ei soowinud seda ja sõda, mis selle läbi tuli, aitas asja nüüd nii kaugele, et meie riigi walitsus  wöis Bulgaariastele rahwalikku õigust anda ja selle riigi põhjus saadusse rahu tingimistes  üles tähendada, kus juure aga iga 126