Tartu hullude-maja kassa olek on praegu: Tulek: rubla kop. Herra G. v. E kinkinud 1000 „ Fr. Bar. U.-St „ 1000 „ Fr. E. Schutt, Peeterburgist „ 400 „ v. Anrep-Löwe „ 1000 6 maakonda Liiwimaal ..... „ 1263 Herra v. Stryk-Polli „ 1000 Pärnu linn ........... „ 300 Mitmed nimetamata „ 1476 48 Kapitali intressid 17896 Haigede ülespidamise kulu sisse wõetud . 1030 50 8648 94 Minek ja kassa: rubla kop. Esimene seadmine 43561 Hullude ülespidamine 101161 Raha 1. Januaril 1878 järele ..... 7201 72 Nüüd on nõuuks wõetud, seda Tartu hullude maja suuremal mõedul ära seada, nii et kohe 50 haigele ruumi on. Soowida oleks, et see asi ja hea nõu õige pea korda läheks ja et ka meie wallawalitsustel  edespidi üks koht oleks, kuhu naad oma walla hullud paigale wõiksiwad panna! Harju maakonnast kirjutab üks sealne hakenrihter Bar on Maydell (Juuru Maidlast)  lume-regedega teed ära laseb sõita ja seeläbi kõik need wead, raskused ja puudused kadunud on, mis teekäijatel ja tee puhastajatel manast umbse teede pärast kannatada ja kanda on olnud. Seie lisame omalt poolt selle soowi juure, et seesugused lumereed igal pool ka Liiwimaal pruugitawaks saaksiwad tehtud. Meie SMMM wõiksiwad üleüldse mõndagi Harjumaa  häkenrihtrist õppida, sest nagu meie ise ühe teekonna  peal nägime ja sest omal ajal ka Eesti seltsides ja Saksa ajalehtedes rääkisime, on Baron Maydell kiiduwäärt kombel oma kohtukonna piiri sees kõrtside elu, kes praegu meie maal meie rahwa elukorra kõige suurem nurja-ajaja on, nii walju ja korraliste seaduste  alla pannud, et igamehel rõõm waadata. Õnnelik  see maanurk, kellel seesugused tublid walitsejad on! - Rakwerest. Wirumaa Eesti selts poeg koos,^ keM koosolekust 40 Kiget"ola' Kui lauluga „Wõta nüüd Issandat" oli alustatud,  pidas seltsi president G. Böösberg ühe teretamise  kõne, kelle peale selts „ KOM6 IslM xpouu" laulis.  Nüüd pidasiwad weel kõnesi P. Koit „ ühest meelest" ja seltsi kirjutaja M. Lindenberg „seltslikust elust." Peale selle, kui mitmed nõuud ära oliwad peetud ja 8 uut liiget wasta wõetud, lahkus selts ühe lauluga koost ära. U. Riiast. Liiwimaa mõisnikute maapääw on Riias 1 öTMeKuank' aWaystd. ja on tmsel pää- maamarshal H. von Bock uueste selle ameti peale walitsetud. Liiwimaa kubernäri herra paron Uexküll  on 5. Märtsil St. Peeterburgi reisinud ja oma ära olemise ajaks kubermangu walitsuse Wiitsekubernäri  herra kätte annud. Uus Riia ja Miitaui piiskop Filaret on jo Riiga jõudnud ja on teda Riia kodanikud 19. Weebruaril soola ja leiwa wiimisega teretamas käinud. Omas tänukõnes noomis piiskop teretajaid rahuliku elule ja leppimisele töiste usulistega. Peeterbnrgift. Keiserliku Kõrguse Ülemkommandöri  LoolM San Stefanõst 19. Weebruaril saadetud telegramm Peeterburgi on nn: Minul on see onn, Teile Keiserliku MaMteedile rahu allakirjutamise  pärast õnne soowida. Issand on meid aidanud, Kõigekõrgem Walitseja, Teist käsile wõetud suurt, püha tööd lõpetusele saata. Talupoegade priikstegemise mälestuse pääwal olete Kristlased Türgi orjapõlwest peastnud. Persia shah Nasr-Eddin, kes mõne aasta eest tagasi jo Eüroopas reisimas käis, tuleb Märtsi kuus Peeterburgi linna wõerusele, kust ta pärast Pariisi  näitusele läheb. Würst Menshikow on temale wasta reisinud ja saab teda Wene piiri peal wasta wõtma. .. Pärmi kubermangust. Seal olewat wnmasel ajal mitmed lapsed kantsi läinud, ilma et keegi teaks, kuhu naad jäänud. Nagu rahwa suu räägib, olewat seal üks uus usuliste selts elusse tõusnud, kes lapsi riisub ehk ostab, keda ta siis äratapab, et nende were sisse piirgusi kasta, mis iseäraliste usu-pühadel põlewad. Kohtud on seda asja järele uurimas, aga ei ole seiemaale weel ühtegi selgust saanud. Wõeralt maalt. Türgimaalt. Peerast tulewad sõnumed, et seal 19. Weebtuaril mere ääres (õige Konstantinoopoli ligidal)  üks Wene sõawägede ülewaatamine on olnud. Seda paraadel on palju Türklasi pealt waadanud,  kes seks Konstantinoopolist sinna oliwad tulnud. Wene sõawäed oliwad nii mõnusas ja läikimas korras, et raske oli uskuda, et need needsamad mäed oliwad, kes kuu eest tagasi üle Balkani mägede tuliwad. Kaks tundi ootasiwad kõik kärsitumalt rahu allakirjutamise sõnumeid. Need sõnumed tuliwad kella poole kuue ajal peale lõunat. Suurwürst tuli rõõmust hiilgama palega wälja ja sõitis ratsa ringi rügementide ümber. Siis ütles ta pealikutele: „Ma soowin teile õnne! Jumal on meid rahuga õnnistanud!" Selle rõõmusõnume  peale wastati waimustawa hurraa-hõiskamisega. Kui see hõiskamine terwes sõawäes jälle oli waikinud, ütles Suurwürst pealikutele: „Ma tänan Teid, mo herrad! Ma näen, et see, mis Teie õppinud olete, oma wilja on kannud. Teie olete teuga üles tunnistanud,  et Wene sõawäel ühtegi wõimata ei ole, kui ta Majesteedi, meie Keisri herra käsku täidab. Ma tänan Teid! Hurraa!" Keiserliku Kõrguse heal mürises, neid sõnu rääkides, nii oli ta liigutud. Kui terme sõawägi oma palwe ära oli pidanud, marshis  La Ülemkommandörist mööda. See sõawäe ülewaatamine  lõppis kella 7. ajal otsa. Ka Türklased peawad õnnelikud seeüle olema, et rahu on tulnud. Rahu alla kirjutamine olla sellepärast nn pitkale meninud,  et Türgi wolitud saadikud iga punkti juures ikka enne oma walitsuse käest otsust on pärinud ja midagi oma wastamisega ei ole tahtnud teha. Inglismaa  sõalaewadest ehk nende pealikutest ei olewat Peeras ühtegi näha olnud. Jtaaliamaalt. Siin on kuulus paater Seechi (ütle: Seki), kes üks esimestest tähetundjatest oli, ära surnud. Tema suured kirjad on mitme Eüroopa keele ümberpandud, nimelt Prantsuse-, Saksa- ja Wenekeele. Seechi oli Jesuiitide ordo liige ja sai 60 aastat manaks. Kardinal Simeoni oli praegusest paapstist seiemaalses riigisekretäri ametis edasi kinnitatud. Kuuni paapsti troonimise pääwani pidiwad kõik uued ametnikud  malmis nimetatud olema, sest paapst soowis, et naad troonimise juures tema ümber oleksiwad. Simeoni walitsemise wasta olla aga mitmed Katoliigi riigid sõidelnud, sest et siis mana Niu-poliitika Watikaanos  edasi saaks minema. Seal olla siis paapst kõik kõrgema ametnikude walitsemised Watikaanos tulema aja peale jätnud. Naisterühmale, kes Watikaanos seiemaale  elasiwad, on uuest paapstist käsk antud, sealt ära minna. Ehk küll näha on, et Leo XM. mitme mana pruugile otsa tahab teha, siiski ei ole meel teada, missuguse põhjuse peale ta poliitika tähtjama küsimistes  saab astuma. Saksamaalt. Berliinis on kahekordsed kuninglikud pulmad suure toredusega ära peetud,  kuhu palju Saksamaa würstisi kokku oli tulnud. Laulatatud saiwad Kroonprints Friedrich Wilhelmi tütar, printses Sharlotte, Saksi-Meiningi noore hertsogiga,  ja printses Elisabeth Oldenburgi noore suurhertsogiga.  WlMjnaalt. BelgiamM langeb rahwas Mte suguseltsi: esimene selts on Prantsuse suguWalloo- on Saksa sugu Wläämid. Wläämide arw on aga palju suurem ja sellepärast peaks ka nende keel walitsema. Aga nagu wanal toorel ajal lugu on olnud: „ Kellel mägi, sellel wõimus," ja sellepärast  on ka Belgiamaal seiemaale Prantsuse keel igal pool kui wägewama rahwa keel nii hästi kirikutes ja koolides, kui ka teatrites ja ajalehtedes katsunud walitseda  ja suurema rahwa-hulga keelt kõrwale ja orjaseisuse  sisse lükata. Uuemal ajal on aga Wläümi rahwas kiiduwäärt wahwusega oma auu eest hakanud wõitlema, ja igal pool on seltsid kokku heitnud, kelle ülem püüdmine Wläämi keel ja õigused on. Ka keset Walloonide maad, Lütihi uniwersiteedi peal, on hulk studentisi kokku heitnud ja ühe seltsi asutanud: „De Vlaamsche Cendracht" (Wläämide ühendus), kes omale eesmärgiks seadnud, „oma Belgia keele õppimist ja Wläämide waimuharimist ka Walloonide maakondades edendada." Nemad on kõige Põhja- ja Lõuna-Niiderlandi  studengitele paari aasta eest tagasi ühe kutsekirja  saatnud, et neile appi tuleksiwad. Selle kirja sees seisawad ka need sõnad: „ Igaüks, kes aru saab, et emakeel üksi tõsise waimuharimise sigindaja on, saab meile lahkeste kätt pakkuma; kes iseenesest lugu peab ja kellel isamaa armastus südames, saab tõeste ka omalt poolt ühes aitama, et meie langenud rahwas jälle jalale tõuseks." Wäga tänu ja kiiduwäärt on, et Saksarahwas neid oma sugulasi iga pidi toe- tawad ja aitawad. Sellewasta waatawad Balloonid, ehk küll nende hulk waga weikene on, siiski suure nnhaga  Wläämide püüdmiste peale ja katsuwad neid iga pidi laimata ja neile takistusi tee peale seada. Nimelt  sülitawad Waloonide ajalehed selle üle tuld, et kogukondade walitsused, kus seiemaale kõik kirjad Prantsuse  keeles saiwad kirjutatud, nüüd oma kirjast ka ülemate  kõhtude kätte Wläämi keele hakkanud kirjutama. Selle kära wasta kirjutas üks Saksa ajaleht Berliinis õigusega: „Saab kusagil wõeral maal mõne rahwa keel maha rusutud, siis ei leia Balloonide ajalehed küllalt walju sõnu, kellega seda jõledat tegu wõiksiwad trahwida; aga mis oma enese maal sünnib, selle kohta ei ole neil silmi ega kõrwu." Inglismaalt tulewad sõnumed, et sealsed ajalehed  rahu-sõnümeid wäga külmalt wasta olla wõtnud. Ajaleht „Times" arwab, et see üks eksitus olla uskuda,  et enam ühtegi karta ei olewat. Wenelane peada nüüd Eüroopaga rehnungi pidama. Töised ajalehed annawad nõu, Dardanellid kinni panna ja Egiptusemaa  Inglismaa alla heita, ja kõigest jõuust sõa wasta ennast walmistada. PpstMujemaa ajalehed annawad Inglismaale N PHA, rahule jäada ja Wene woitudest omale kasu muretseda, ning ennast mitte kardetawa awalduste woli alla anda. Nemad loodawad, et Inglismaa nõuu saada leidma, kuidas ennast tüli eest hoida. Soome maapääwa koosolemiste lõpetus. Helsingis, sell' S7j 15. Jaanuaril 1878. Lugejate lubaga tahan ma neile paariks tunniks juhatajaks  heita. Meie oleme Helsingis, Soomemaa päälinnas.  On just 24/12. Jaanuar ennelõunat kella 12. ajal. Kõik inimesed terwes linnas rändawad ühele poole ja ka meie tõttame nende järele. Sell' kombel jõuame suure turu peale, keda senati turuks hüütakse. Paremal kael näeme ühe suure hoone, kes terwelt turu parema poole äratäidab. See hoone on senati maja. Pahemal pool on unimersiteedi maja, kes niisama turu pahema poole ära täidab, ning meie ees seisab Helsingi kõige suurem kirik, keda Nikolai kirikuks hüütakse. Selle kiriku poole tõttawad kõik inimesed ja meie ka nendega. Et aga selle kiriku trepp turu pool nii kõrge on, et üks mõeramaa mees teda nähes kord hüüdnud: „Üks imelik tore trepp ja üks kirik tema peal, seda ma ei ole meel kusagil näinud!" sellepärast astume töistega ühes natukene  ringi teed ja jõuame töisest küljest õhtupoolse kiriku ukse ette. Siin astume paar järku kiriku trepist ülesse ja jääme natukene seisatama. Et siin üks iseäraline asi tulemas on, näeme sest, et ainult weike jagu inimesi, kellel seetarwis enne piletid on muretsetud, kirikusse lastakse, aga suurem jagu siiski ka ootama jääb. Ka üks kiriku trepi peale lautatud punane tekk tunnistab, et täna kirikus üht iseäralist Jumala teenistust  peetakse. Meie waatame unimersiteedi poole. Sealt näeme nüüd hulk mehi tulewat, wanemaid ja nooremaid, aga nende päümehel on tohtri kübar pääs. Pitkalise sammudega  astuwad naad kiriku trepist üles ja kaduwad kirikusse  ära. Need oliwad unimersiteedi professorid. Aga maewalt on naad meie silmast kadunud, seal astub üks töine seltskond mehi ligemale, kes toredas riides ja kolmenurgaliste  kübaratega niisama kiriku trepist ülesse tulewad. Need on senati liikmed. Meie näeme neid enesest mööda minewat  ja ka kirikusse astuwat. Aga meel näitab rahma hulk midagi ootamat. Mõni silmapilk hiljem näeme siis ühe pitka rongi mehi üle turu tulewat. Need on mõisniku seisuse  maapääwa saadikud, kelle ees nende president paron senator von Born kõnnib. Nende arm on umbes 100. Nende järele tuleb töine Soomeriigi seisus, need on preestrid. Nende ees kõnnib Turku ertspiiskop Bergenheim, üks mana, kaheksakümne aastane auus mees. Selle seisuse seas on ka unimersiteedi ja koolmeistrite saadikud. Nende arm on 35. Nüüd tuleb kodanikude seisus oma presitendi professor  Wallgreniga Parwoo'st ja abipresitendi kaupmehe Kurteniga  Waasast. Nende arm on 44. Wiimaks tuleb neljas  riigi seisus, kelle ees nende president talupoeg Slotte ja abipresident filosoofia magister Duncker kõnniwad. Nende arm on 59. Nüüd astume meie ka kiriku sisse, sest „Sakala" kirjasaatja  on omale jo aegsaste ühe pileti malmis muretsenud. Siin näeme, et seisused koori alla maha on istunud, mõisnikud  paremat kätt ja töised seisused pahemat kätt. Seal antakse kindralkubernäri tulemist teada, kes Keisri herra nimel maapääwa peab lõpetama. Temale lähemad kolm praosti masta, kes teda kiriku ukse peal Taweti laulu 98. salmidega teretawad. Kindralkubernär astub nüüd pahemale  poole altari ääre, tema taga seisawad suur hulk ülemaid  wäemundris ja wõeramaade konsulid, ning tema masta paremal pool koori istuwad senati liikmed. Nüüd alustab Jumala teenistus, kus praost Borg Laulu 118. salmi 27—29 üle esite Rootsi ja siis Soomekeele jutlust peab. Peale jutluse laulawad laulukoorid Ambrosiuse