peale nende - pude al olli ta issi lapse pölwes teistega mänginud ja kõik issa-emma  sönnad tullid ta mele ja seisid- nago õnnistuse  merri, ta waimo ees. Kaua ei olnud  ta ennam endiste asjade ja aeade peale möttelnud, agga nüüd seisid nad ühhe korraga  ta waimo silma ees ja kõik suggused murred röhhusid sedda halpead; iggal päewal  olli issi murre koorm, mis ta piddi kandma.  Agga siin wöttis Jummala suur hallastus  tedda kinni ja ta tundis ja ütles: „Sia male õlled sa mind aitnud, panni käed risti ja mõtles ka omma naese ja laste ja kõige rohke maea õnnistuse ja siis ka omma ärrarikkutud  süddame 100 ja ello teede peale. Mis ta süddames weel Ukus, sedda mõis ta agga üksi teada. Ta silmad watasid selle ösise taewa illo peale ja tundis ennast otse kui omma Jummala  ees seiswad. Kui ta nenda seal seisis, lõi lossi torni kelloke just üksteistkümmend ja ta käskis igga üht omma rahho sisse minna ja praego, kui ta ka omma maggamise kambri tahtis minna, näggi ta korraga lossi aedas pöesaste wahhel pude marjus üht meesterahwa modi innimest käiwad, ta kustutas omma tulle toas ärra ja silmas siis õige holega sedda warjo senna aeda, mis kord siin ja kord seal nähha olli, agga wahhel kaddus ts ka üsna ärra, et ei woinud arro sada, kes ta piddi ollema,  kas innimenne, woi mu loom. Nüüd läks ta sealt teise kohta, ühhe weikese hakna jure, kus ta selges te ärra tundis, et se üks innimene olli ja kõik näitas nenda, otse kui tahhaks ta wadata, kust sisse woiks sada. Kõik mõisa rahwas olli jubba maggamas ning herra üksi weel üllal; ta ei tahtnud ka karra tehha, maid issi mahti piddada. Ommalt maalt. Pernomaalt. Margusest. Need kaebtused  ei tahha eesti rahwa seast ennam lõppeda,  egga woi ka enne lõppeda, kui se pahha töö kaddund on; agga millal peaks se kadduma?  Jah! se on wägga raske wastata, agga wist siis, kui koli öppetus ja Jummala kässo sönna rohkem rahwa süddamesse tunginud; agga millal saab se aeg tullema? Jah, se peaks kül jubba käes ollema, agga se põlle meel M wäggew, et kurja ärrawöidab. S. maldas on pari näddala eest R. küllas mitto wäikest märgust ettetulnud, agga margid põlle kätte sadud. Külla koolmeistri jurest warrastud kalesi,  ühhe perremehhe jurest rihhalt nisso, teise jurest linna seemnid ja mis meel muud. Oh kui wägga raiskus on meie aegne noor ja manna suggu! Liigjoomine, prassimine, märgus  ja pettus ning kimaline ellu on wägga wöimust wötnud, ja sadan sõelub meie rahmast, kui nisso. Ta on neid wägga pakso pimmedusega  lönud ja weab ühhest pattust teise, ja ühhe kurja töö pealt teise peale. Häbbi on kül sest könneleda, agga hädda mait olla, ütleb  se, kes rahmast kardab, agga meie ütleme, töt ei woi meie wakka alla panna, egga sedda mis must, walgeks tehha, maid sowime igga margale, et ta walla wahhemehhe kätte wihhelda  saaks, ehk se katsuks tedda warguse tõbbest  terweks tehha. Tartust. Tudendide arrs. Sealt kirjutakse 22. Septembril: Mönne päewa eest on surekoli peal tudentide nimme kirri, kui paljo ja mis kegi tuderib, wäljaantud, egga se ka meile peaks peawallo teggema, kui sedda teame, sepärrast wadakem siis, kui paljo neid sea! on. Ülleüldse on 1. Septembril se aasta 728 noort meest seal tuderimas ja need on: Liwimaalt 339, Kuramaalt 141, Eestimaalt 85, Polamaalt 35, teiste Wennema kubbermangudest  124, ja wäljamaalt 4. —Mis iggaüks  tuderib, sedda leiame siin allamal ja nimmelt: öppetajaks 93, adwogadiks 198, tohtreks 205, arsti rohtude tundjaks 52, mailma  tundmist 1, wanna kelede tundmist 39, polikika ja statistiks tundmist 24, sündinud asjade tundmist 18, Üllemat rehkendamise tundmist  28, tähtede tundmist 8, Wüsika tundmist 6, lahhutamise kunsti 40, kiwwide tundmist 2, lomade tundmist 4, taemede tundmist 2ja pöllotööde tundmist 8. Arrs käes. Willandist. Margusest. Paisto kirriko  mõisas on 18./19. Septembril öse, kihhelksnna  tubba lahti murtud ja sealt nihästi kirriko- kui wallalaegas ärrawarrastud. Msllemad  laekad leitud pärrast kirriko mõisa lW 343