wedüja on wägew kõnemees Gambetta. Seesama Gambetta sõitis hilja aea eest Lõuna Prantsuse maal ümber ja sai igal pool, kuhu ta aga iial läks, rahwast nii suure auuga wastu wõetud, et seesugust auu palju ükski politiika mees weel enne Prantsuse maal 'pole näinud. Kus ta kõnet pidas, sääl ei olnud käelaksutamisel ega öiskamisel otsa. Istäranis  tähele panemise wäärt kõne pidas ta wäikeses  Roman'i linnas, kus paale 6 tuhat inimest  teda kuulmas oliwad, ja suure waimustamisega  öiskastwad: „Elagu Gambetta ja wabatriik!" Ta rääkis saal Rooma kiriklaste  kohta nimelt nenda: „Kiriklaste pöuues peidawad ennast muistsed moed ja ära elatud mõtted weel täielikult, ja sellepärast on Ultramontaanlased  meie aeale kõige suuremaks ristiks ja tüliks igal pool ees. Maatikani politiika on just nenda wälja arwatud, et ennast  rahwa rumaluse ja tuimuse paale peab kinnitama ja seeläbi nii häästi rahwa mõtet kui politiika wabadust enese orjaks tegema, ja see on üks hirmus kurjus. Kiriklast? waim poeb pool wägise igale poole sisse ja katsub ennast iga hää asjaga segada, ja siis, kui rahwalik  edenemine langeb, öiskab kiriklaste partei  rõõmuga ja kannab nende politiika wilja. Rahwause ja edenemise waenlane petab ennast kõnemehe ütlemise järele 100 tuhandelist kiriku teenrite seltsi pitka kuue all. Nende meestel ei ole rahwast, kodu ega isamaad. Rooma mäed on nende mõtte sünnitajad, ja nende wastu södiwad mõistlikud mehed praegusel aeal ka Watikaani müüride wahel." Omas kõnes puutus Gambetta ka praegust Eüroopa kõige walusamat paiset, fee on: sotsiaalasi ja ütles, et kõige parem rohi olla niisuguste narrilaste  möttete wastu tõsine rahwa harimine ja koolitamine. „On tarwis", ütles ta, «meie laste mõistust koolides lahutada ja sinna tõsised  mõtted sisse istutada, et rahwalik waim ja meel wöiks ülendatud saada. Meie peame oma lastele nende inimlikud kohused kätte näitama ja püüdma neist terwe mõttega inimesi  ja auuwäärt isamaa armastajaid kaswatada  j. n. e." Kõik Gambetta kõne oli kõige palawamat armastust Prantsuse maa rahwa wastu täis, ning tunnistas, et Prantslastel nüüd tõeste see walitsuse kord käes on, mis n'ad juba ammu soowisiwad ja kelle eest nii mitmel korral oma werd walasiwad. Ta andis  aga nöuu, hoolega kiriklaste segaduse eest ennast hoida ja siis ettewaatlikult praegusel teel kärmeste edasi sammuda. Austria maalt kuulutatakse ametlikult, et Bosnia mässamine peab waigistatud olema.  Paar nädalat enne seda tuliwad sönumed,  et ka Hertsegowiina täitsa wöidetud ja waigistatud olla. Nenda on siis pea kõik juba, ehk küll mõnest kohast päälset kaudu, korda saadetud, mis Bärliini kongres hääks arwas; kuid Kreeka maa piirid ei ole weel parandatud ja Monteneegro maakonnad kõik kätte antud mis t'al saada tulewad. Austria wöib Jumalat tänada, et üks kord oma kalli kingituse käpa alla suruda jõudis. Aga tukkuma  ei wöi Austria ammugi ka mitte jääda, sest Albaania maal on weel suured mässajate karjad, mis Türgi poolest rohkeste abi saawad ja igal aeal walmis on elu ja surma eest eest wöitlema, ka Nowobasaari maakond kihiseb  mässajaid täis, kes igal silma pilgul walmis  on Austria pääle kargama. Pääle selle on Bosnia ja Hertsegowiina wöitmine ja söa kulud Austria! kodus nii palju mässamist ja suu ning sule sõda sünnitanud, kui seda enne keegi ette ära oleks arwata wöinud. Ungria maa ministrid palusiwad end ametist lahti; graaf Andrassi politiikat kiruwad Ungrialased kõik ja wana mees isi tuigub jalge pääl ja ei tea sugugi, kas jõuab oma kohta kinni pidada ehk mitte. Suur hulk wäge peab wöidetud maakondade sisse jääma ja püssi all walmis seisma, see nõuab kõik asjata arutamat kulu ja waewa. Wöidetud maakonnad nöuawad korrale säädimift, harimist, wahtimist j. m. Selle pärast ei wöi weel ükski praegusel aeal ette ära näha, kui suurt kahju ehk kasu Austriale  kongressi kingitus wöib tuua. Ungria maal Pesti linnas oli 29. Septembril  suur rahwa kokku tulek, kus Austria praegust politiikat awalikult hukka mõisteti. Kolm riigi walitsuse wastalist kõnemeest pidasiwad  kõned, kus nõudsiwad, et wäed pearoad  aeawiitmata tagasi kutsutud saama ja kõik need mehed, kes riiki ilma asjata söa kära ja kulude sisse wedasiwad, riigi walitsuse asjade toimetamile juurest körwale lükatama. 335