Perno Postimees ehk Näddalileht M It. I Mnes sPernns, neljapäew Märtsil.^ anSta. Perno Postimees tulleb näddalas üks kord wälja ja nimmelt igga neljapäewal parrast  lõunat. Hind on Pernus 1 rubla 30 kopp. ja postirahhaga 1 rubla 90 kopp. Ses lehhes seisab: Lomade pinamisest. Ommaltmaalt: Peruust: Tannawune talli. Tallinnast: Kirriklikud sönnumed. Jeä seisusest. Peterburgist: Kingitused. Merremeeste kool. Wöeraste ärrareisimisest. Rahha wöidude numred. Wangide weddamisest. Nöu piddamine raudteede parrast. Kaspi merre rannast: Laewade käimisest: Wöeralt maalt: Saksamaalt: Ammeti pealt ärrakutsumine. Jtaliamaalt: Tülli tõstjad naesterahwas.  Hispaniamaalt: Taplustest. Lomade pinamisest. Sest asjast olli meil nöu tänna paar sönna räkida, sest et meie iggapäew nende pinamist omma silmaga näeme. Hobbuse lomad on Jummal meile abbiks lonud, kelle abbiga ruttem  ühhest kohhast teise woime sada, omma maa ja pollo-saaki kaubale wia, omma pöldo harrida ja mis muud wee! meie ellus ettetulleb;  sepärrast peaksid nad meil ka armsad ollema  ja nende hädda ja piin meile kibbedat wallo teggema. Selle pärrast manitseb ka kunningas Salomon omma öppetuse sönnade ramatus 12. p. 10. s. kus ta ütleb: ..Üks oige tunneb ommä lojukse hinge waewa; agga õelate hallastus on wägga hirmus." Zummala maimust aetud, on se manna pühha mees sedda nago ette ärranäinud, et rahwas omma kõige surema  heateggiate wasto hallastamata samad ollema; sepärrast nimmetab ta neid õigeks, kes omma lomade hinge waewa ärra tunnewad, agga neid õelaks, kes omma lomade wasto hallastamata. Se wägga kurb ja pöllastamise  wäärt pilt seisab iggapäew meie silmade ees, kuida waesid hobbusid pinatakse ja waewatakse;  sest et müratumad worid igga päew meie ukse eest möda lähwad. Perremehhe rahha ahnus ei leppi sellega, et hob.busele temma jõu, rammo  ning tee olliko järrele seaduslik koorm peale pannakse, ei mitte, waid kahhe kordne jaggo, mis jubba hea teega lomal kül tassitada annab,  mis peab ta waene nüüd sandi teega teggema? kiskugo, kas suust ja ninnast werri wälja, ja perremees kissendab nago kajakas ja kui se ei tahha aidata, siis möedab wemlaga hobbusele kord ühhelt ja kord teiselt poolt ta külje pitkust, et werstamaa peale kuulda on. Südda tilgub werd, sedda hallastamata asja pealt nähhes ja arrusamata on se, kuida üks ristiinnimene, ni hallastamata ja pärris mörtsuk,  omma kõige surema heateggia ja awwitaja  wasto, ilma kelleta meie ommetige middagi  ei jõua egga woi tehha, woib olla. Tossi