mühin, iseäranis kui küsima mindi: kus laagris raskemad  süüdlased pidiwad seisma? Niisugust koormat ei taha keski hea meelega oma pihta wõtta, mispärast igamees, nii palju kui wõimalik rõhutajad töiste kuklasse püüdis weeretada, ja kiriklased, kes enamist kõik, üks rohkem, töine wähem, inimlikust eksimise kütkest wallali peasnud usuwad, kargasiwad kõrge hobuse selga, hüüdes: „Eks me' olnud ammugi ette kuulutanud, et asjalugu sedawiisi pidi tulema, aga kas ilma lapsed meie noomimist hooliwad? Kõik süü langeb üksnes wabameeleliste peale!" Aga need ei olnud ka laisad,  waid rnttastwad, kui patwde koorma wangert eemalt nägiwad, üheskoos Ma tänawasse wasta, käänasiwad aisad ümber ja kihutasiwad ta sellsamal teel jälle tagasi neile, kes koorma oliwad saatnud. Kummal pool suurem, ehk kummal pool Pisem süü seisab: selle üle tõsist otsust anda, on silmapilklikult wõimata, sest et asi uus ja meeled mõlemilt poolt liig kuumad, jahutust tarwitawad. Ainuke suur segaduste seletaja aeg saab ükskord tulewikus wast selle üle otsust tegema. Loomulikult arwab igamees oma seisupaika hea tüki kõrgemaks sellest, kus peal töised asuwad, unustab aga sagedast pinna ja palgi wahet, mis teda enese nägemise  wigadust wõeras silmas otstma paneb. X. Poliitika ringwaatus. Nagu uuemad sõnumed kuulutawad, on Afghanistaani  emiir tõeste Kaabulist ära läinud, aga mitte Turkestaani maale, nagu Inglaste telegrammid esiotsa kuulutasiwad, maid Balkhi linna, mis Asghanistaani  loepoolseS serwas seisab. Selle linnal on 6000 hinge ja sinna läheb mitu karawaani uulitsat kokku. Mõned ütlewad seda emiiri põgenemist Inglaste kasuks, töised nende kahjuks olewat, sest et emiir nüüd täitsa Inglaste woli alt eemal on. Ka Djellalabad on nüüd Inglaste kätte langenud, kuhu nad esimese sõaplaani järele tänawu aastaks seisma tahtstwad jääda. Et aga Afghanistaanis wähem wastapanemist leidsiwad, kui esite arwasiwad, saab ehk nüüd isu suuremaks läinud  olema, ja nad saamad ehk meel edasi tungima.^ Inglaste wõidud Afghanistaanis parlamendi nii Beaeonsfieldi poliitika poole pobrnnd, et nõutud sõakulud parlamendi alamkojas 110 heale paljusega ministeeriumile ära lubati, mis peale parlament  13. Weebruarini koost ära lahkus. Et Inglane Aleksandrette sadamat Weike- Aafias omale pidada tahtma, selle üle tehakse nüüd palju kära Eüroopa ajalehtedes. See nõudmine ja meel mõned muud asjad on ka Prantsuse sõbrust Inglase wasta kaunis külmaks teinud, ning Prantsusemaa  ajalehed näitawad, kuidas Inglasele mitte Wahemeres meel enam maad ja wõimust ei tohi anda, sest et siis Prantslase kauplemist sealt kõrwale saaks lükatama. Mõned Prantsusemaa ajalehed ähwardawad  juba sõaga ja ütlewad, et Prantsuse riik küllalt juba nii tugew olla, et oma kasude eest wõida seista ja et ta sõda on)a kasu ja auu eest ei saada kartma. Muidu on /Pran tsus ewa litsu sek ka meel Tuneesias tüu. Dngusmaa"waatäs"Medä silmaga pealt, kuidas Prantsuse wõimus Tuneesias ja üleüldse Aafrikas tõusis, ning tema katsus seda wõimust sala nurja azada. Nüüd olewat ta Tuneesia walitseja ehk Bei le nõuu annud, ennast Itaalia kaitsmise alla anda, et nõnda Prantslast karta ei pruugiks. Ka Ameerika Ühendatud riigid olla Tuneesiaga kaupa tegemas, kes omale sealt üht sadamat ära tahta osta. Mõne päewa pärast saamad Prantsuse maal uued senatoride walitsemised olema. Nagu meie juba näidanud oleme, saäwad need walitsemised awalikuks tegema, kas Prantsuse praegune walitsus jäädawalt kindlaks jääb, ehk uueste kõikuma põhja peale saab. Saamad republiiklased nende walitsemiste juures wõitu, siis ei ole Prantsuse praeguse walitsuse korral küll mitte palju seestpidiseid Vaenlasi karta. Iga partei on nüüd omad kuulutuse kirjad mälja saatnud, ning lõpetab wabameeleliste partei kiri järgmiste sõnadega: „Meil on kaks poliitikat: üks on konstituutsia ja Lõine ilma nimeta, kellest wiimane sunnitud on, omi lippusi marjul hoidma, sest et temal neid kolm on. Kui kunagi rahwas, peteliku lubamistest eksitatud, selle nimeta poliitika  tagasi tulemist kindlaks teeks, saaks sala riid tema poole hoidma parteide wahel jälle põlema minema, ning rahwas, kelle priius ja waba olek ära riisuti, saaks oma kerge usule ohwriks langema. Walitsejad, teie ei wõi mitte kaksipidi mõtelda! Teie saate omad healed republiigi ja wabaduse heaks ära andma." Nagu uuemad sõnumed kuulutawad, on 24. Detsembrini  (5. Januarini) tutwaks saanud 58 walitsemistest  33 senatori republiigi, 25 senatori muu parteide poolt walitsetud. Sell kombel on siis edespidi republiigi  parteil senatis healte paljus Nagu meie Itaaliast^ juba kuulutasime, tuli endise Cairoli ministeeriumOufemel Depretise ministeerium  ametisse. Aga ka selle ministeeriumiga ei ole parlament mitte rahul ja tema on sellepärast juba jälle wäga kõikuw. Itaalia kuningas on Cairoli le tema elu peastmise eest Itaalia kõige ülema ordo risti auupalgaks tahtnud anda, mis aga Cairoli wasta ei ole wõtnud. Uustriamaalt tulevad sõnumed, et seal politsei poolt studeugite lugemise selts Wiinis ära on keelatud, mis Sakslaste seas igal pool paksu werd sünnitab. Seda seltsi asutadi 2. Detsembril 1871, ja temal oli nüüd juba peale 1000 liiget, nende seas ka peale 100 professori. Auuliigete arw wäljasmaal oli 59. Selle seltsi püüdmine näitas selle peale wälja minewat, Austria Sakslaste maa jagu päris Saksamaa riigiga ühendada. Seda oli nimelt selle seltsi president, ür. v. Schönnerer, kes ka parlamendi liige oli, parlamendis wälja julgenud rääkida. Türgimaal seisawad asjad peaaegu weel wana moodu. Tütgi rahalaen pidada Inglismaa wastamise  all pea järjele jõudma ja malmis saama. Mis Inglane selle abi eest palgaks saab, seda saame edespidi  nägema. See palk ei saa wist mitte wäga weikene  olema. Kreekamaa piiri õiendamiseks on Türgi walitsus  ka juba Nii palju järele annud, et selle asja toimetuseks Moukthar-Pashaa, Wahan-Pashaa ja Abeddin-Pashaa  Kreeka-Türgi piiri -õiendamiseks komissionisse  on walitsenud. Albaaniaga M pahem lugu. Skutaarist tulewad  ühenduse komitee otsuseks teinud, et kui Türgi walitsus tõeste weel edasi Albaania  maast mõned tükid Monteneegrole ära peaks tahtma anda, siis Albaania ennast Itaalia riigiga saaks ühendama.  See asi ühwardab nii Krjuks minewat, et sugugi ette wõimalik ei ole ütelda, kuidas ta wiimati ära saab lõppema. Et Türklase ja Inglase wahel sõbrus wiimasel  ajal nii wäga palamaks näikse läinud olewat, sellepärast katsub ta oma sõbra tahtmist ka nii palju täita, kui wähegi wõimalik. Nii on Inglane nüüd nõuu annud, Erdseruumi linna kindlaks linnaks teha, ja pealegi nii pea kui wõimalik. Seda soowi on siis ka Türklane juba täitma hakanud, ning tehakse  praegu Erdseruumi linna Inglismaa pealikute juhatamise all kindlaks linnaks ümber. Üleüldse jääwad poliitika asjad manal aastal nii kirjuks, lui aga wähegi wõimalik. Mis uus aasta saab tooma, kes seda ette wõib ütelda. Et kõik need kirjud asjad, nimelt Hommikumaa Lülides, ilma sõata õiendatud saaksiwad, seda on raske uskuda. Ennema saab küll eestulew aasta uut sõda kui uut rahu Looma. Omalt maalt. Wiliandi maakonnast. „ Sakala " wäljaandjal'  selle wasta, kui terme Eesti maa Wiiratse malda omale eesmärgiks wõtaks. „Wiiratse wald", seda nime kuuleb wist mõni lugeja esimene kord omas elus. Noh, ta ei ole ka mitte wäga suur elukas, paljalt 31 peremeest, ja needgi kõik rendi talupojad. Siiski on ta meie wastalistele ühe weikse ninanipsu ära lasknud, ning kui palju waldasi seda tempu järele teeksiwad, seal muudaks ennast tõeste mõni mees kohe wiha pärast suitsusambaks ümber ja olekski maailmast kadunud. Aga kaeme perra, missugune see Wiiratsi ninanips on! Meie teame jo igamees, kuidas nüüd need mehed, kellel halwad südame teadmised, „Sakalale" meel sell ainsal kombel kahju tahawad teha, et tema lugejate armu mahendada püüawad. Mõnes kohas tehakse kära, nagu oleksiwad kõik õrila torud torisemas ja kõik parmud põrisemas. Abiks palutakse sinna juure nii heaste paksu wenda kõrtsi-papat, kui sirget sõsterfilma  sõsarat. Aga oh häda, maailm on hukas! Mõisa rahwa kuuldes ajab kõrtsi-papa mõisa wilet, siis wõtab külamehega lonksu ära ja sosistab temale kõrwa sisse, et ta linnas „Sakala" wüljaandja juures  käinud ja tema lehe ära tellinud. Sõstrasilma piiga laseb noomitaja nähes pooltäist pisarakest üle punase põskede tilkuda, aga ütleb siis kodu wanema õele: „Kui ma seda „Sakala" wäljaandjat ka kord näha saaksin, see wõib mees olla! Kõige wähemalt ütle isale, et ta teda wistist tulemaks aastaks telliks!" Jah maailm on hukas! Aga kuulge, mis meel Wiiratse wald on teinuv. Seal on ta 13. Detsembril  mõne asja pärast koos olnud, ja waata! korraga on ka nõu peetud, et iga peremees tulewal aastal ühe Sakala oma majasse peab tellima. Üks kaks kolm on raha koos, pitk kiri antakse ka meel kaasa ja nii on nüüd Wiiratse wald oma 31 peremehega 32 Sakalat tulemaks aastaks tellinud, kuhu mullu paljalt 6 läksiwad. Kiri ütleb Sakala wäljaandjale liig palju kiitust, sellepärast ei wõi teda trükkida. Kirja lõpetus seisku üksi siin ülemal ja see on nõnda: „Aga pane tähele, mis ta on. Kui sa lubad, siis ütlen. On küll alles 1 aasta wana, aga siiski, nõnda ütelda, terane pois. Mõned kardawad küll, et ta wäga pitkaks kasunud ja soowimad hea meelega, et enam kängu jääks. Aga on Eesti tugewat werd, ei karda naljalt palawat ega külma. Kõnnib ka jo cige kindlal sammul edasi, ei rooma mitte sugugi, mi et mõni külamutter juba ütles: „Liig terane, ega sellest elu looma ei saa!" Aga wõta näpust, külamutri kalender oli liig manaks läinud, ei mõjunud enam meie aja kohta. Pois on tubli terane ja ettewaatlik, ja kui oma teed edasi kõnnib, siis tulgu ka mõni mitu aastat wanem wennikene wasta, wäänab ta warsti alla, et maata aga pealt, kuidas maadlewad. Aga kus nii palju jõudu, sinna kulub ka palju toitu ära, see on selge, ning sellepärast on iga Wiiratse peremees ühes aidanud, et hamba-raha liig kõhnaks ei jääks ja hambad kõik ilusaste wälja tuleksiwad." n. n. e. Olgu Wiiratse külawaderid oma hambaraha  eest tuhandest tänatud. Kui „Sakala" tulewal aastal nende majasse igal nädalal kord wõersile tuleb, eks nad siis ei saa nägema, kas hambad juba kõik suus, ehk mitte. Ärgu temale aga keegi sõrme suhu pistes hambaid hakatu katsuma, pagan wõtku! ta hammustab siis liig walusaste. Aga waadake, kui prisked poisid temale mõnusat juttu westawad ja - wiisakad neiud temale wana-aja laulu laulawad, siis laulab ta ühes, et lagi laksub, ja kohe ära wõib tunda, et ta seesamasugune ristiinimene on, nagu töisedgi  inimesed, kes rõõmsatega rõõmus ja kurbadega kurb mõistab olla. Noh, soowime, et Wiiratse mitte ainsaks wallaks ei jää, kus „terane pois" igas majas sõber on! Õiendus. Järelseisaw õiendus on meile selle palwega kätte läkitatud, teda trükki panna. Meie ilmutame teda seda suurema meeleheaga, et teame, kuidas mõnes kohas sisu peale mitte ei waadata, aga wälisest wormist kinni hakatakse. Asja sisu jääb siin ikka sekssamaks. Õiendus on nõnda: „ Sakala Toimendusele.  Teie ajalehes X- 44 on juhikirja sisse üks eksitus juhtunud, keda ma õiendada palun. See minu kirjake, mis Paistu kooliwalitsus „„Cesti Postimehes""  awaldas, ei pandud minule mitte Wardi mõisas kiriku wöörmündri herra poolt alla kirjutamiseks  ette, waid õpetaja käsu peale, et ma kõige hiljemast  töisel päewal hommiku wara nöuetud tunnistust  kiriku wöörmündri herra juures pidin andma, olen ma selle kirjakese kodu malmis kirjutanud, ja et töist tunnistust anda ei wõinud, teda wöörmündri herra kätte jätnud. A. Aawik." Jlissa kooli pühitsemisest on meile Tarwastust kiri tulnud, selle palwega, et teda tvistist  trükki peaksime panema. Kiri on nõnda: „Tarwastu ja Saare wallas elab mitu sada Kreeka õige usu hinge, kelle lastele seiemaale mitte iseäralist kooli ei olnud. Seda puudust oliwad Suislepi kihelkonna,  Kreeka õige usu kooli walitsus ja töised selle usu kõrgemad kooli ülemad seega parandanud, et Tarwastu  Jlisja talu pärisomaniku A. R. käest koolimaja kõige tarwitustega üürisiwad ja sinna kooli sisse seadsiwad.  See koolimaja sai Jõulukuu päewal pühitsetud,  ning sellest pühitsemisest tahan siin paar sõna rääkida. Nimetatud päewal kogus hulk rahwast Jlissa koolimajasse, kelle seas ka Kreeka õige usu preester A. Troitzky oli, noor preeestriks saaja kandidaat  Psalomsik ja köster Lawrenti. Preestri herra ja nende töiste kiriku liigete läbi sai siis koolimaja Jumala teenistusega sisse õnnistatud. Kui pühitsemine  mõõda oli, siis pidas preestri herra Troitzky Keiserliku Majesteedi, Keiserliku Kõrguse Auujärjepärija  ja kõige Keiserliku suguwõsast kõnet ja laskis neid körgeste elada, mis peale rahwas hurraa hõiskas Siis kõneles kandidaat Psalomsik kooli kasust ühe mõnusa kõne, mis üle rahwas ennast wüga rõõmustas. Siis tuliwad pidu sööma-aeg ja terwise joogid. —-