lapsukest kerjama, kes ka ikka m päljo sures rikkas kauba linnas korjas, et möllemad waewalt  ennast said hinges piddada. - Juhtus siis ühhel päwal, et poisike linna wärrawast wäljaminnes, üht noort uhkeste ehhitud meest ennest ees näggi astuwad; ruttas  järrele ja pällus annet. Noor mees pistis  kat tasko; toi rahha tükki wälja; andis watamaia poisikesele ja laks omma teed. Pois ruttas koddo emmale näitama, et ta sel korral ühhe kuld penninga olli sanud. Kui emma sedda nähha sai, ütles tta : mo laps ! kerjaja poisikesele kegi ni suurt rahha tükki ei anna ; st herra, kes sedda sulle andnud, ei õlle ilmaski sowind sulle ni paljo and«, sest et lapsel  liaks om Lemma on eksinud, kui watamata rahha tükki sinno kätte andis, ja on ennestle kahjo teinud; ei woi meie sedda ennestle piddada,  sest et Zummal kelab: omma kasso teise kahjuga nõudmast. Minne watal kust sedda meesterahwast jälle kätte saad, anna temmale temma kuldpennmg taggasi, ja leppime siis sellega, mis ta heast süddamest sulle annab: siis meil ei sa patto Zummala ees ollema. Poisike likus kül iggapääw köikis paikus, agga ei juhtund kusgi pool sedda innimest näggema, kedda tagga otsis. Näddalat kaks ehk kolm parrast sedda, näggi ta tedda kirrikust  wälja tullewad; jooksis kohhe kuldpennmgiga  temma wasto ;a ütles: minna ollen teid kaua otsinud; toon teie rahha taggasi, mis wimati linna wärrawa ees mulle andsite; emma  ütles, et teie ennestele- koggemata ollete juhtund kahjo teggema; käskis teid otsida ja kuldpenningit teie kätte anda. Noor Mees ei mälletand ennam ei andmist egga poisikest, agga Lähhendas sesamma wimane  temmale kõik selgeste ja tulli temma! siis wimaks kõik mele. Küssis siis: kes ss emma on, ja kus ta on! Rakis laps kõik targaste  temma ette, ja läks noor mees lemmaga, et temma emma omma silmaga nähha; leidis tedda sures waesuses ja haigewodi peal alwatud  maas ollewad; kitis tedda temma iummslakartliko  ja õiglast süddame pärrast; lunnastas  temmale asstt waeste maeas, kus tedda heasti üllespeti; wöttis poisikest temma jurest ärra; laskis tedda omma kullo peale hästi Volitada, ja heaks targaks innimesekö kaöwa- tada z agga sesamma noormees Mi ühheSaksama  würsti poeg / kes Leipfigl linnas sure koli peal olli õppimas ja nüüd smma walda ja rahwast on wallitsemas; sel korral nimmega prLnts de Ligne." Lane sobber. Ees seisawast luggust woib meie rahwas wägga paljo öppetust sada, km agga sedds mitte ühhest körwast sisse ja teisest Välja ei lasse minna. Ehk need praego juttustud sündinud  luggud kül mitte nüüdse! aeal ei olle sündinud, waid liggi wiekümne aasta eest taggasi,  siiski ei olle nad polegi mitts wannaks egga happuks läinud, waid meie aeal kohkuwad  lapsed ja wannad weel otse nendasamma, kui sel aeal; selle tunnistuseks tahhame siin üht sündinud luggo, mis minnewa aasta ühhe Ulo malla Lüttarlapftga sündinud, jüttustadaz Noor tÄttarlaps läinud pühhapäwäl kirrikust koeo, üks soldat kohhutanud tedda tee peal wössandikus ja sest sadik käib langetöbbi tal peale ja midda wannemaks ta päiwe polest lähhäb, sedda saggedamast käib langetöbbi peale. Üsna halle nähha, kuida üks nisuggune  noor innimene ühhe nurjatuma inmmese ülleannetuse läbbi, peab ärranärtsima. On elluks aeaks önnetoZ - ja wannemad allati temma pärrast sures kurwastuseö/ Ommalt maalt. PevNVst. sLiig jomine ei te ialgi lnnimene, kes ennast lia jomise sisse annab, ei tea mis ta omma joobnud peaga ärrateeb; issiärranis weel, kes järso wihha ja kange süddamega innimesed on. Meie linnas  on kolm wagga pahha asja Zani ku wimaste  päwade sees ärratehtud. Esmalt on üks Üllejoe mees ühhe Testama walla mehhega tülli teinud ja kui muido teise ülle põlle woimust  sanud , läinud ta noaga ta kallale ja hawanud tedda wägga roppuste, mees widi piddalisse tohtre holekandmise alla ja issi läks torni ja otab, mis otsust kohhus annab. Teiselt  on kolm kingseppa selli üht soldatid hirmsaste  peksnud, nenda et mees hea innimeste läbbi pool surnud nende käest peäfenud widud ka kõik kolm torni istuma kus ülle- 227